Bostadstaxering - avveckling eller förenkling 
 Bostadstaxering – avveckling eller förenkling 
 Betänkande av Bostadstaxeringsutredningen 
 Stockholm 2012 
 SOU 2012:52 
 SOU och Ds kan köpas från Wagner kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Wagner Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Tryckt av Johns. 
 Stockholm 2012 
 ISBN  
 978-91-38-23777-9 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för 
 Finansdepartementet 
 Regeringen beslutade den 24 februari 2011 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda hur fastighetstaxeringen av bo- städer kan avskaffas eller avsevärt förenklas. Den 4 april 2011 för- ordnades tekniska rådet Rivera som särskild utredare. 
 Som experter förordnades från den 8 april 2011 numera kansli- rådet Mcmahon, kanslirådet Sullivan, rättsliga experten Shaw, rättsliga experten Gibbs, departementsrådet Thomas, sektionschefen Cruz, chefsjuristen Stewart, skattejuristen Clarke, numera kanslirådet Harris samt f.d. vice förbundsdirektören Curtis. 
 Den 17 augusti 2011 entledigades Stewart från sitt upp- drag. Samma dag förordnades ekonomen Davis som expert i utredningen. 
 Som sekreterare anställdes från den 26 april 2011 fastighets- ekonomen Dennis och från den 9 maj 2011 kanslirådet Jones och föredraganden Torres. Torres entledigades den 1 december 2011. Som sekreterare anställdes från den 1 november 2011 kammarrättsassessorn Downs. 
 Utredningen, som har antagit namnet Bostadstaxeringsutred- ningen, får härmed överlämna sitt betänkande  
 Bostadstaxering – avveckling eller förenkling 
 , SOU 2012:52. Uppdraget är härigenom slutfört. 
 Stockholm i augusti 2012 
 Rivera 
  
 / 
 Jones 
 Downs 
 Dennis 
 Innehåll 
  
 Förkortningar..................................................................... 
  
 15 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 19 
  
 Författningsförslag Avveckling ............................................. 
  
 35 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen 
  
 (1979:1152)............................................................................... 
  
 35 
  
 2 
  
 Förslag till lag med särskilda bestämmelser om 
  
 fastighetstaxering år 2015........................................................ 
  
 73 
  
 3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om 
  
 statlig fastighetsskatt ............................................................... 
  
 74 
  
 4 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2007:1398) om 
  
 kommunal fastighetsavgift ...................................................... 
  
 82 
  
 5 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets 
  
 indelning i kommuner och landsting...................................... 
  
 90 
  
 6 
  
 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229)............................................................................... 
  
 91 
  
 7 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2008:826) om 
  
 skattereduktion för kommunal fastighetsavgift..................... 
  
 98 
  
 8 
  
 Förslag till lag om utbetalning till kommuner av 
  
 fastighetsavgiftsmedel  
 2015–2017........................................... 
  
 99 
  
 9 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1933:269) om 
  
 ägofred .................................................................................... 
  
 100 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2012:52 
  
 10 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1933:359) angående 
  
 vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås ...102 
  
 11 
  
 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken.......................... 
  
 103 
  
 12 
  
 Förslag till lag om ändring i jordabalken .............................. 
  
 105 
  
 13 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:171) om 
  
 särskilt uppskattningsvärde på fastighet ............................... 
  
 108 
  
 14 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:417) om 
  
 sambruksföreningar................................................................ 
  
 111 
  
 15 
  
 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken .................... 
  
 113 
  
 16 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller 
  
 kooperativ hyresrätt............................................................... 
  
 115 
  
 17 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om 
  
 stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter........................... 
  
 116 
  
 18 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:658) om 
  
 arrendatorers rätt att förvärva arrendestället........................ 
  
 118 
  
 19 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:527) om det 
  
 statliga personadressregistret................................................. 
  
 119 
  
 20 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2009:1053) om 
  
 förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner...................... 
  
 121 
  
 Författningsförslag Förenkling............................................ 
  
 123 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen 
  
 (1979:1152)............................................................................. 
  
 123 
  
 2 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om 
  
 statlig fastighetsskatt.............................................................. 
  
 176 
  
 3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2007:1398) om 
  
 kommunal fastighetsavgift..................................................... 
  
 178 
  
 4 
  
 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229)............................................................................. 
  
 181 
  
 6 
 SOU 2012:52 Innehåll 
  
 5 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2008:826) om 
  
 skattereduktion för kommunal fastighetsavgift................... 
  
 183 
  
 6 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om 
  
 allmänna förvaltningsdomstolar............................................ 
  
 184 
  
 1 
  
 Inledning................................................................. 
  
 189 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag........................................................... 
  
 189 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetet.................................................................. 
  
 190 
  
 1.3 
  
 Betänkandets disposition....................................................... 
  
 190 
  
 2 
  
 Allmänt ................................................................... 
  
 193 
  
 2.1 
  
 Gällande rätt........................................................................... 
  
 193 
  
 2.1.1 
  
 Fastighetstaxering....................................................... 
  
 193 
  
 2.1.2 
  
 Taxeringsförfarandet .................................................. 
  
 198 
  
 2.1.3 
  
 Fastighetsbeskattning................................................. 
  
 201 
  
 2.1.4 Annan författningsreglerad användning av 
  
 taxeringsvärdet............................................................ 
  
 204 
  
 2.1.5 Tillämpning av taxeringsvärdet i skatterättslig 
  
 praxis............................................................................ 
  
 214 
  
 2.2 Övrig användning av taxeringsuppgifter .............................. 
  
 217 
  
 2.2.1 
  
 Statistiska undersökningar och 
  
 informationsförsörjning............................................. 
  
 218 
  
 2.2.2 
  
 Fastighetsvärdering..................................................... 
  
 221 
  
 2.2.3 
  
 Tomträttsavgäld.......................................................... 
  
 223 
  
 2.2.4 
  
 Försäkringsverksamhet .............................................. 
  
 224 
  
 2.2.5 
  
 Bankverksamhet och kreditupplysning..................... 
  
 224 
  
 2.2.6 
  
 Bokföring och redovisning......................................... 
  
 226 
  
 2.2.7 
  
 Kommunsektorn......................................................... 
  
 227 
  
 2.3 
  
 Statistiskt underlag avseende fastighetstaxering och 
  
 fastighetsbeskattning ............................................................. 
  
 228 
  
 3 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen........... 
  
 233 
  
 3.1 
  
 Förutsättningar ...................................................................... 
  
 233 
  
 3.1.1 Begreppet taxering...................................................... 
  
 234 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.1.2 Nya förutsättningar för beräkning av 
  
 fastighetsavgiften ........................................................ 
  
 234 
  
 3.1.3 
  
 Underlag för beskattning ........................................... 
  
 235 
  
 3.1.4 Grundläggande reglering av fastighetstaxeringen ..... 
  
 240 
  
 3.2 
  
 Förändringar i fastighetstaxeringen ...................................... 
  
 242 
  
 3.2.1 Allmän, förenklad och särskild fastighetstaxering.... 
  
 242 
  
 3.2.2 
  
 Allmänna taxeringsregler............................................ 
  
 244 
  
 3.2.3 
  
 Värdering ..................................................................... 
  
 253 
  
 3.2.4 
  
 Förberedande åtgärder................................................ 
  
 259 
  
 3.3 Löpande beskattning av bostäder.......................................... 
  
 260 
  
 3.3.1 
  
 Allmänt ........................................................................ 
  
 260 
  
 3.3.2 Uppdelning av fastighetsavgiften och 
  
 fastighetsskatten på mark respektive byggnad.......... 
  
 266 
  
 3.3.3 Avgift för småhus och tomtmark till småhus ........... 
  
 268 
  
 3.3.4 Avgift för flerbostadshus och tomtmark till sådan 
  
 byggnad........................................................................ 
  
 274 
  
 3.3.5 
  
 Avgift för ägarlägenhet och tomtmark till sådan 
  
 byggnad........................................................................ 
  
 278 
  
 3.3.6 
  
 Avgiftsminskning för nybyggda bostadshus............. 
  
 279 
  
 3.3.7 
  
 Fastighetsskatt eller avgift för obebyggd 
  
 tomtmark..................................................................... 
  
 281 
  
 3.3.8 
  
 Indexering m.m. .......................................................... 
  
 284 
  
 3.3.9 
  
 Beräkningar.................................................................. 
  
 285 
  
 3.3.10 Överföring av fastighetsavgiftsmedel till 
  
 kommunerna ............................................................... 
  
 295 
  
 3.3.11 Avräkning av fastighetsavgiftsmedel ......................... 
  
 298 
  
 3.4 
  
 Alternativ till taxeringsvärde ................................................. 
  
 302 
  
 3.4.1 Lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde 
  
 på fastighet................................................................... 
  
 302 
  
 3.4.2 Lagen (1984:404) om stämpelskatt vid 
  
 inskrivningsmyndigheter............................................ 
  
 303 
  
 3.4.3 Alternativ till taxeringsvärde – normeringstal 
  
 m.m. ............................................................................. 
  
 304 
  
 3.5 Registerföring av uppgifter till grund för beskattning......... 
  
 314 
  
 3.5.1 
  
 Nuvarande förhållanden ............................................. 
  
 314 
  
 3.5.2 Lämplig databas och ansvarig myndighet.................. 
  
 317 
  
 3.6 
  
 Ikraftträdande, övergångsbestämmelser samt 
  
 följdändringar i annan lagstiftning ........................................ 
  
 320 
  
 8 
 SOU 2012:52 Innehåll 
  
 3.6.1 
  
 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ............. 
  
 320 
  
 3.6.2 Följdändringar i annan lagstiftning............................ 
  
 323 
  
 4 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen ............................. 
  
 359 
  
 4.1 
  
 Förutsättningar ...................................................................... 
  
 359 
  
 4.2 
  
 Förenklingar av organisationen............................................. 
  
 361 
  
 4.2.1 Skattenämnderna och Skatteverkets organisation.... 
  
 361 
  
 4.2.2 
  
 Ny skatteförfarandelag............................................... 
  
 366 
  
 4.2.3 
  
 Avskaffande av skattenämnderna .............................. 
  
 368 
  
 4.3 
  
 Förenklingar av förfarandet................................................... 
  
 373 
  
 4.3.1 
  
 Deklarationsskyldighet .............................................. 
  
 373 
  
 4.3.2 
  
 Förelägganden............................................................. 
  
 374 
  
 4.3.3 
  
 Deklarationsförslag baserat på registeruppgifter...... 
  
 376 
  
 4.3.4 
  
 Undertecknande ......................................................... 
  
 384 
  
 4.3.5 
  
 Behörig ställföreträdare.............................................. 
  
 385 
  
 4.3.6 
  
 Deklarationsombud.................................................... 
  
 388 
  
 4.3.7 
  
 Ändrad deklarationstidpunkt..................................... 
  
 389 
  
 4.3.8 
  
 Beslut om fastighetstaxering...................................... 
  
 393 
  
 4.3.9 
  
 Innehållet i underrättelse om beslut.......................... 
  
 394 
  
 4.3.10 Skatteverkets omprövning till fastighetsägares 
  
 fördel ........................................................................... 
  
 395 
  
 4.3.11 Omprövning i avsaknad av eller för sen 
  
 deklaration samt vid res judicata................................ 
  
 397 
  
 4.3.12 Tvåmånadersventilerna för omprövning och 
  
 överklagande ............................................................... 
  
 398 
  
 4.3.13 Tvåmånadersfrist för omprövning och 
  
 överklagande av vissa beslut....................................... 
  
 400 
  
 4.3.14 Särskilda frågor ........................................................... 
  
 401 
  
 4.3.15 Obsoleta bestämmelser m.m...................................... 
  
 407 
  
 4.4 Förenklingar avseende indelning, beloppsgränser m.m....... 
  
 413 
  
 4.4.1 Ändrad storleksgräns för tomtmark.......................... 
  
 413 
  
 4.4.2 Byggnad med bostad för  
 tre–tio 
  familjer på 
  
 lantbruk ....................................................................... 
  
 426 
  
 4.4.3 
  
 Vårdbyggnad – åldringsvård....................................... 
  
 429 
  
 4.4.4 
  
 Ny taxering ................................................................. 
  
 446 
  
 4.4.5 Beloppsgräns för vissa byggnader.............................. 
  
 450 
  
 4.5 
  
 Förenklingar avseende förberedelsearbetet.......................... 
  
 453 
  
 4.5.1 Möjlighet att flytta nivååret ....................................... 
  
 453 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2012:52 
  
 4.5.2 
  
 Tidplan för förberedelsearbetet.................................. 
  
 457 
  
 4.5.3 Övriga förenklingar gällande förberedelsearbetet..... 
  
 458 
  
 4.6 
  
 Förenklingar avseende värderingsmodeller .......................... 
  
 459 
  
 4.6.1 
  
 Värderingsnoggrannhet m.m...................................... 
  
 459 
  
 4.6.2 
  
 Förenklingar småhusenheter; värdefaktorer ............. 
  
 466 
  
 4.6.3 
  
 Förenklingar hyreshusenheter; värdefaktorer........... 
  
 475 
  
 4.6.4 
  
 Övrigt .......................................................................... 
  
 477 
  
 4.6.5 Förenklingar lantbruk; värdefaktorer m.m................ 
  
 480 
  
 5 
  
 Kombination av avvecklings- och 
  
 förenklingsalternativen .............................................. 
  
 483 
  
 5.1 
  
 Avveckling och förenkling..................................................... 
  
 484 
  
 5.2 
  
 Förenkling och ny beräkningsmodell för löpande 
  
 beskattning ............................................................................. 
  
 485 
  
 6 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning ..................... 
  
 487 
  
 6.1 
  
 Flera byggnader på samma värderingsenhet mark ............... 
  
 487 
  
 6.2 
  
 Inhämtning av antalet bostadslägenheter från 
  
 lägenhetsregistret ................................................................... 
  
 489 
  
 6.2.1 
  
 Antal bostadslägenheter ............................................. 
  
 489 
  
 6.2.2 
  
 Lägenhetsregistret....................................................... 
  
 489 
  
 6.2.3 
  
 Utredningens bedömning........................................... 
  
 490 
  
 6.3 
  
 Fastighetsavgift studentbostäder .......................................... 
  
 491 
  
 7 
  
 Konsekvensanalys..................................................... 
  
 495 
  
 7.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 495 
  
 7.1.2 
  
 Disposition .................................................................. 
  
 497 
  
 7.2 
  
 Konsekvensanalys avveckling ................................................ 
  
 497 
  
 7.2.1 
  
 Administrativa och samhällsekonomiska 
  
 konsekvenser ............................................................... 
  
 497 
  
 7.2.2 
  
 Finansiella konsekvenser ............................................ 
  
 523 
  
 7.2.3 Konsekvenser av ändrad löpande beskattning........... 
  
 526 
  
 7.3 
  
 Konsekvensanalys förenkling ................................................ 
  
 541 
  
 7.3.1 
  
 Administrativa och samhällsekonomiska 
  
 konsekvenser ............................................................... 
  
 542 
  
 10 
  
 SOU 2012:52 Innehåll 
  
 7.3.2 
  
 Finansiella konsekvenser............................................ 
  
 546 
  
 7.3.3 Konsekvenser av ny tidplan och eventuellt 
  
 förändrad värderingsnoggrannhet ............................. 
  
 548 
  
 7.4 
  
 Konsekvensanalys särskilda frågor........................................ 
  
 549 
  
 7.5 
  
 Övriga konsekvenser ............................................................. 
  
 550 
  
 8 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 551 
  
 8.1 
  
 Författningskommentar Avveckling .................................... 
  
 551 
  
 8.1.1 Förslaget till lag om ändring i 
  
 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ........................ 
  
 551 
  
 8.1.2 Förslaget till lag med särskilda bestämmelser om 
  
 fastighetstaxering år 2015........................................... 
  
 565 
  
 8.1.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) 
  
 om statlig fastighetsskatt............................................ 
  
 566 
  
 8.1.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:1398) 
  
 om kommunal fastighetsavgift................................... 
  
 567 
  
 8.1.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:417) 
  
 om utdebitering och utbetalning av skatt vid 
  
 ändring i rikets indelning i kommuner och 
  
 landsting ...................................................................... 
  
 568 
  
 8.1.6 
  
 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229) ................................................................. 
  
 569 
  
 8.1.7 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:826) 
  
 om skattereduktion för kommunal 
  
 fastighetsavgift............................................................ 
  
 572 
  
 8.1.8 
  
 Förslaget till lag om utbetalning till kommuner 
  
 av fastighetsavgiftsmedel  
 2015–2017......................... 
  
 572 
  
 8.1.9 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1933:269) 
  
 om ägofred .................................................................. 
  
 573 
  
 8.1.10 Förslaget till lag om ändring i lagen (1933:359) 
  
 angående vad med fastighets taxeringsvärde i 
  
 vissa fall skall förstås................................................... 
  
 573 
  
 8.1.11 Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken........... 
  
 573 
  
 8.1.12 Förslaget till lag om ändring i jordabalken................ 
  
 574 
  
 8.1.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:171) 
  
 om särskilt uppskattningsvärde på fastighet ............. 
  
 575 
  
 8.1.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:417) 
  
 om sambruksföreningar ............................................. 
  
 576 
  
 8.1.15 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken...... 
  
 577 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2012:52 
  
 8.1.16 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till 
  
 bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt........................ 
  
 577 
  
 8.1.17 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) 
  
 om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter ......... 
  
 577 
  
 8.1.18 Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:658) 
  
 om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället ...... 
  
 578 
  
 8.1.19 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:527) 
  
 om det statliga personadressregistret......................... 
  
 578 
  
 8.1.20 Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:1053) 
  
 om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner.... 
  
 578 
  
 8.2 Författningskommentar Förenkling..................................... 
  
 579 
  
 8.2.1 Förslaget till lag om ändring i 
  
 fastighetstaxeringslagen (1979:1152)......................... 
  
 579 
  
 8.2.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) 
  
 om statlig fastighetsskatt............................................ 
  
 595 
  
 8.2.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:1398) 
  
 om kommunal fastighetsavgift................................... 
  
 595 
  
 8.2.4 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229).................................................................. 
  
 596 
  
 8.2.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:826) 
  
 om skattereduktion för kommunal 
  
 fastighetsavgift ............................................................ 
  
 597 
  
 8.2.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) 
  
 om allmänna förvaltningsdomstolar .......................... 
  
 597 
  
 Särskilda yttranden .......................................................... 
  
 599 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv 2011:13 ............................................ 
  
 609 
  
 Bilaga 2 Användning av uppgifter i 
  
 fastighetstaxeringsregistret ........................................... 
  
 621 
  
 Bilaga 3 Taxeringsenheter i nuvarande system som når 
  
 avgiftstaket respektive inte når avgiftstaket................. 
  
 627 
  
 Bilaga 4 Förändring av fastighetsavgift för småhus 
  
 kommunvis..................................................................... 
  
 631 
  
 Bilaga 5 Figur löpande beskattning ............................................ 
  
 639 
  
 12 
  
 SOU 2012:52 
  
 Innehåll 
  
 Bilaga 6 
  
 Författningsförslag – eftersläpning av medel från 
  
 stat till kommun ............................................................ 
  
 641 
  
 Bilaga 7 
  
 Förslag ny tidplan vid genomförande av 
  
 fastighetstaxering .......................................................... 
  
 651 
  
 13 
 Förkortningar 
  
 AFT 
  
 allmän fastighetstaxering 
  
 ASPECT 
  
 Association for Chartered Surveying, Property 
  
 Evaluation and Transactions 
  
 BNP 
  
 bruttonationalprodukt 
  
 BOA 
  
 boarea 
  
 BTA 
  
 bruttoarea 
  
 BYA 
  
 byggnadsarea 
  
 dir. 
  
 kommittédirektiv 
  
 Ds 
  
 departementsserien 
  
 ESV 
  
 Ekonomistyrningsverket 
  
 FAS-data 
  
 fastighetsdata 
  
 FASIT 
  
 Fördelnings Analytiskt Statistiksystem för 
  
 Inkomster och Transfereringar (SCB) 
  
 FavL 
  
 lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift 
  
 FB 
  
 föräldrabalken 
  
 FDS 
  
 fastighetsdatasystemet 
  
 FFT 
  
 förenklad fastighetstaxering 
  
 FR 
  
 fastighetsregistret 
  
 FRM 
  
 fastighetsregistermyndigheten 
  
 FSL 
  
 lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 
  
 FTF 
  
 fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199) 
  
 FTL 
  
 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 
  
 FTR 
  
 fastighetstaxeringsregistret 
  
 HEK 
  
 statistik om hushållens ekonomi 
  
 HFD 
  
 Högsta förvaltningsdomstolen (Regeringsrätten 
  
 före den 1 januari 2011) 
  
 IL 
  
 inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 15 
  
 Förkortningar 
  
 SOU 2012:52 
  
 IM 
  
 inskrivningsmyndigheten 
  
 Init 
  
 indrivning med  
 IT-stöd 
  
 IREP 
  
 International Property Professionals 
  
 JB 
  
 jordabalken 
  
 JEU 
  
 jordbruksekonomiska undersökningen 
  
 KPI 
  
 konsumentprisindex 
  
 LBR 
  
 lantbruksregistret 
  
 LM 
  
 Lantmäteriet 
  
 LRF 
  
 Lantbrukarnas Riksförbund 
  
 LSK 
  
 lagen (2001:1227) om självdeklarationer och 
  
 kontrolluppgifter 
  
 prop. 
  
 proposition 
  
 ref. 
  
 referat 
  
 ROT 
  
 reparation och underhåll, ombyggnad och 
  
 tillbyggnad 
  
 rskr. 
  
 riksdagsskrivelse 
  
 RSV S 
  
 Riksskatteverkets rekommendationer 
  
 RÅ 
  
 Regeringsrättens årsbok 
  
 SABO 
  
 Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag 
  
 Safir 
  
 skatteförvaltningens  
 ADB-stöd 
  för integrerat 
  
 revisionsstöd 
  
 SBL 
  
 skattebetalningslagen (1997:483) 
  
 SCB 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 SFF 
  
 Samfundet för Fastighetsekonomi 
  
 SFL 
  
 skatteförfarandelagen (2011:1244) 
  
 SFS 
  
 Svensk författningssamling 
  
 SFT 
  
 särskild fastighetstaxering 
  
 SJV 
  
 Statens jordbruksverk 
  
 Skatt-LT 
  
 lokala skatteregistret 
  
 SKL 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting 
  
 SkU 
  
 skatteutskottet 
  
 SKV 
  
 Skatteverket 
  
 SKV A 
  
 Skatteverkets allmänna råd 
  
 SKVFS 
  
 Skatteverkets författningssamling 
  
 SKV R 
  
 Skatteverkets rekommendationer 
  
 16 
  
 SOU 2012:52 Förkortningar 
  
 SLF 
  
 Sveriges Lantmätareförening 
  
 SN 
  
 skattenämnden 
  
 SOU 
  
 Statens offentliga utredningar 
  
 SS 
  
 svensk standard 
  
 TL 
  
 taxeringslagen (1990:324) 
  
 UB 
  
 utsökningsbalken 
  
 17 
 Sammanfattning 
 Uppdraget 
 Fastighetstaxeringen har i omgångar varit föremål för omfattande kritik. Genom sin koppling till marknadsvärdet har taxeringsvärdena, och därmed även underlagen för löpande beskattning, upplevts som oförutsägbara. Taxeringsvärdena har även ansetts vara för schablon- artade för att kunna ligga till grund för beskattning. Genom införan- det av kommunal fastighetsavgift sattes år 2008 ett tak för avgiften, 6 000 kr för småhus och 1 200 kr för lägenheter. För år 2012 är takbeloppen 6 825 kr respektive 1 365 kr. Detta har inneburit att taxeringsvärdet har fått mindre betydelse för beskattningen efter- som 57 procent av fastighetsägarna vad avser småhus och 63 procent vad avser flerfamiljsbostäder når detta avgiftstak. Det har även hävdats att ett slopande av bostadstaxeringen skulle innebära offentlig- finansiella besparingar. Mot denna bakgrund har utredningen fått i huvudsakligt uppdrag 
  
 1  
  
 att föreslå två olika alternativ gällande det nuvarande regelverket för fastighetstaxering. 
  
 I. 
  
 Föreslå hur en avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruk kan genomföras samt belysa konsekvenser av detta och föreslå följdändringar i annan lagstiftning, bl.a. gällande den löpande beskattningen. 
  
 II. 
  
 Föreslå möjliga förenklingar i fastighetstaxeringen av bostäder. I detta alternativ ska fortfarande marknadsvärden (taxerings- värden) ligga till grund för den löpande beskattningen. 
  
 Utredningen ska lämna fullständiga författningsförslag avseende de båda alternativen. Utredningen ska dessutom föreslå de ändringar i övrigt som förslagen rörande fastighetstaxeringen bör föranleda beträffande den löpande fastighetsbeskattningen, skattesystemet i 
  
 1  
 Dir. 2011:13. 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 övrigt samt andra författningar. Utredningen ska även belysa kon- sekvenser utanför det författningsreglerade området. Följande huvud- förslag har lämnats. 
 Avveckling 
 Avvecklingsalternativet innebär enligt utredningens förslag att allmän och förenklad fastighetstaxering avskaffas för småhusenheter, bo- städer i flerbostadshus, ägarlägenheter och lantbruksenheter. För dessa taxeringsenhetstyper kommer inte längre några taxeringsvär- den att fastställas. Skatteverkets register kommer enbart att innehålla uppgift om bostädernas storlek och nybyggnadsår samt storleken för tomtmarken till småhus och storleken av byggrätten för fler- bostadshus. För lantbruksenheter redovisas arealen för produktiv mark. För ekonomibyggnader redovisas byggnadskategori och ålder. Dessa uppgifter uppdateras av Skatteverket. 
 Den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastighets- skatten för bostäder beräknas i dag med taxeringsvärdet som grund. Givet en avveckling av taxeringsvärdena för bostäder har utredningen, i enlighet med direktiven, även föreslagit en annan teknik för att beräkna den kommunala fastighetsavgiften och fastighetsskatten. Intäkterna till stat och kommun från skatt respektive avgift är där- emot i princip oförändrade, totalt ca 15 miljarder kr. 
 Utredningen har övervägt olika metoder för att beräkna den kom- munala fastighetsavgiften. Avgift relaterad till historisk produk- tionskostnad, avgift beräknad utifrån historisk köpeskilling, enhets- avgift per fastighet, indexuppräkning av nuvarande avgift och avgift som grundar sig på bostadens yta. Den metod som utredningen föreslagit är att den kommunala fastighetsavgiften och fastighets- skatten anges i kr/m 
 2  
 och beräknas utifrån storleken på bostaden och marken. 
 Förenkling 
 Utredningen föreslår ett antal förenklingar i regelverket för fastig- hetstaxering. Förenklingarna berör värderingsmodellerna för småhus- enheter, bostäder i hyreshus och ägarlägenheter. Dessutom föreslås ett antal förenklingar rörande organisation, förfarande och förbere- delsearbetet för fastighetstaxering. 
 20 
  
 SOU 2012:52 
  
 Sammanfattning 
  
 Användning av taxeringsvärden (kap. 2) 
 Huvudsyftet med fastighetstaxeringen är att fastställa underlag för beräkning av fastighetsskatt och kommunal fastighetsavgift. Taxe- ringsvärden och andra uppgifter om fastigheternas egenskaper som beslutas vid taxeringen används dock i en mängd andra sammanhang. Hänvisningar till taxeringsuppgifter görs i en rad författningar, både inom och utanför skatteområdet, bl.a. inkomstskattelagen (1999:1229) och lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskriv- ningsmyndigheter, men även t.ex. jordabalken och lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. 
 Taxeringsvärdet tillämpas även enligt skatterättslig praxis inom ett antal områden, bland annat i fråga om en överlåtelse av en fastig- het ska anses ha karaktär av avyttring eller gåva. 
 Användning av taxeringsvärde och andra uppgifter från fastig- hetstaxeringen som inte är författningsreglerad sker främst inom olika kommersiella verksamheter men även för samhällsplanering. Områden som fastighetsvärdering, kreditgivning, försäljning av fastig- heter, framtagande av statistik och försäkringsverksamhet är be- rörda. Taxeringsvärdet och andra taxeringsuppgifter används således av många olika aktörer – utöver myndigheter som SCB, Lantmäteriet och Jordbruksverket, även av t.ex. banker, bostadskreditinstitut, för- säkringsbolag, kreditupplysningsföretag, värderingsföretag, mäklare och kommunala förvaltningar. 
 Användningen av taxeringsuppgifter ser olika ut för dessa verk- samheter, men för flertalet gäller att egenskapsuppgifter (värde- faktorer), t.ex. ålder, standard och hustyp, som redovisas tillsammans med taxeringsvärdet ofta är minst lika betydelsefulla som själva taxeringsvärdet för användarna. 
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen (kap. 3) 
 Fastighetstaxering 
 Av utredningens direktiv framgår att en förutsättning för ett slopan- de av fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruksenheter är att en löpande beskattning av bostäder ska behållas och att medlen från denna löpande beskattning ska tillfalla kommunerna. Detta innebär att uppgifter om fastigheter och deras egenskaper fortfarande kom- mer att utgöra en utgångspunkt för en löpande beskattning. Utred- 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 ningen anser att ansvaret för att föra ett grundregister avseende de fastigheter som ska beskattas, i likhet med vad som gäller i dag, bör ligga på Skatteverket. Utredningens förslag avseende vilka uppgifter som behövs och hur uppgiftslämnandet ska regleras inom ramen för ett avvecklingsalternativ, utgår således ifrån att den grundläg- gande regleringen av fastighetstaxeringen kvarstår i fastighetstaxe- ringslagen (1979:1152) (FTL). Målsättningen är vidare att utgå från de uppgifter som i dag finns i fastighetstaxeringsregistret samt att registrets nuvarande struktur ska behållas. Det finns inget behov av en ändrad indelning av registret. Inte heller krävs insamling av nya uppgifter. 
 Givet en avveckling föreslår utredningen följande förändringar av fastighetstaxeringen. 
  
 Allmän respektive förenklad fastighetstaxering genomförs inte för bostäder (småhus, ägarlägenheter respektive flerbostadshus med tillhörande tomtmark) och mark inom lantbruksenheter samt ekonomibyggnader. Uppdateringen av fastighetstaxerings- registret i fråga om denna egendom, vissa egenskapsdata m.m. (inte beräkning av taxeringsvärde), sker i stället inom ramen för särskild fastighetstaxering. 
  
 Byggnadstypen småhus omdefinieras till att avse en byggnad som är inrättad till bostad åt ett eller två hushåll. I sådan byggnad som är inrättad som bostad åt ett hushåll kan även lokaler ingå om dessa inte överväger. 
  
 Byggnadstypen hyreshus ersätts av två nya byggnadstyper, fler- bostadshus och lokalhus. Vidare införs två nya taxeringsenhets- typer, flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Småhus, ägarlägen- het respektive flerbostadshus ska alltid utgöra en byggnad. Detta innebär att en byggnad kommer att kunna utgöras av t.ex. ett eller flera våningsplan. Övriga byggnadstyper (lokalhus, kraft- verksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad och övrig bygg- nad) omfattas liksom tidigare av övervägandeprincipen. 
  
 För småhus, ägarlägenheter och flerbostadshus ska de särskilda egenskaperna storlek och ålder bestämmas. Storleken ska anges i hela kvadratmeter boarea (BOA). Ålder anges som nybyggnads- år. För tomtmark till småhus ska tomtarealen bestämmas i hela kvadratmeter tomtareal. För tomtmark till ägarlägenheter och flerbostadshus ska storleken utgöra byggrättens bruttoarea (BTA). För produktiv mark bestäms storleken i hela hektar och för 
  
 22 
  
 SOU 2012:52 
  
 Sammanfattning 
  
 ekonomibyggnader ska byggnadskategori och ålder bestämmas. Övriga värdefaktorer i FTL kan utgå för dessa byggnadstyper och ägoslag. 
  
 Kravet på att småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska ha ett lägsta värde om 50 000 kr tas bort och ersätts avseende småhus med en kvadratmetergräns om 15 m 
  
 2  
 boarea. För ägarlägenheter och flerbostadshus finns ingen nedre storleksgräns. 
 Följdändringar avseende den löpande beskattningen 
 I det fall taxeringsvärdena avskaffas för bostäder måste även den löpande beskattningen förändras. Förslaget ska vara offentligfinan- siellt neutralt, dvs. inbringa lika mycket pengar till stat och kom- muner som den löpande beskattningen av fastigheter inbringar i dag, ca 15 miljarder kr. Genomförs en avveckling kan den löpande be- skattningen inte längre beräknas med taxeringsvärdet som grund. En annan teknik för att beräkna kommunal fastighetsavgift och statlig fastighetsskatt måste då införas. Överväganden har därför gjorts för att komma fram till en ny beräkningsmodell för den löpande beskattningen. Utredningens målsättning är att modellen ska vara enkel, bygga på redan befintliga registeruppgifter, klara föränd- ringar i fastighetsbeståndet över tiden och även vara förutsägbar. Följande modeller har övervägts. 
  
 En löpande skatt som grundar sig på dels  
  
 storleken  
 av bygg- naden, dels storleken på tomtmarken. Denna modell innebär att redan i dag befintliga registeruppgifter kan användas och ligga till grund för det nya systemet. Uppgifterna är dessutom relativt konstanta över tiden, och lätta att hålla uppdaterade. Fastighets- ägaren har kontroll på eventuella förändringar av ytorna inom fastigheten. 
  
 Ett underlag som bygger på historisk eller uppskattad  
  
 nypro- duktionskostnad  
 skulle initialt kräva omfattande insamling av uppgifter. Även i ett längre perspektiv skulle uppgiftsinsamlingar krävas för att hålla registret uppdaterat med uppgifter om ny- producerade byggnader och mer omfattande om- och tillbygg- nader. 
  
 Ett underlag baserat på senaste  
  
 köpeskilling  
 kräver också komplet- teringar av befintliga register. Omsättningshastigheten för bo- 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 stadsfastigheter är relativt låg och uppgifterna om historiska köpeskillingar är i många fall mycket gamla. Dessutom har, i ett stort antal fall, fastighetsindelningen eller fastigheternas fysiska beskaffenhet förändrats på ett sådant sätt att de inte motsvarar den egendom som omsattes. En löpande skatt som grundar sig på historisk köpeskilling ger också upphov till inlåsningseffekter då långa innehavstider belönas med låg fastighetsskatt. Dessutom kan löpande skatt som grundar sig på historisk köpeskilling ge incitament till skattefusk eftersom det blir lönsamt för både sälja- ren och köparen att i köpekontraktet uppge en lägre köpeskilling än den faktiska. 
  
 Ett system där man låter  
  
 nuvarande taxeringsvärden  
 ligga till grund för framtida skatteuttag genom en permanent frysning. Nya skatteberäkningar skulle göras med hjälp av  
 index  
 på samma sätt som nuvarande skattetak (jfr Skatteutskottets betänkande 2009/10:SkU27). Skatteutskottets förslag bygger på att nya hus fortsättningsvis också taxeras och att det hela tiden fylls på med taxeringsvärden för egendom som förändras. Förslaget skulle eventuellt kunna utgöra en temporär övergångslösning som ett alternativ på kort sikt. Vad nuvarande utredning har haft som mål- sättning är dock att finna en långsiktigt hållbar modell som kan tåla förändringar i fastighetsbeståndet och inte redan i startskedet behöva utsättas för samma kritik som det nuvarande systemet. 
  
 Utredningen har som ett ytterligare alternativ även övervägt att koppla den löpande beskattningen direkt till  
  
 registerfastigheten 
 . 
 Givet en avveckling av fastighetstaxeringen av bostäder föreslår ut- redningen en modell som utgår ifrån storleken av byggnader och mark för att beräkna den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastighetsskatten. Modellen ska ses som en beräknings- och lagteknisk struktur för hur ett system med yta som grund för den löpande beskattningen kan utformas. Väljer man att införa systemet kan effekterna för enskilda individer dämpas med olika typer av över- gångsregler. Följande förändringar föreslås i den löpande beskatt- ningen. 
  
 Avgiften och skatten bestäms separat för småhus, flerbostadshus, ägarlägenheter och tomtmark. För byggnad under uppförande kommer ingen fastighetsavgift eller fastighetsskatt att tas ut. 
  
 24 
  
 SOU 2012:52 
  
 Sammanfattning 
  
 Tomtmark till byggnad under uppförande betraktas som obe- byggd. 
  
 Den kommunala fastighetsavgiften för  
  
 småhus  
 kommer att grunda sig på småhusets boarea, dock högst 300 m 
 2  
 boarea. Fastighets- avgiften kommer att anges i kr/m 
 2  
 boarea. För bebyggd tomtmark till småhus kommer avgiften att grunda sig på tomtens storlek uttryckt i m 
 2 
 , dock högst 3 000 m 
 2 
 . Fastighetsavgiften kommer att anges i kr/m 
 2  
 tomtareal. 
  
 Den kommunala fastighetsavgiften för bebyggda  
  
 flerbostadshus- och ägarlägenhetsenheter  
 kommer att grunda sig på byggnadens boarea. Fastighetsavgiften kommer att anges i kr/m 
 2  
 boarea och fördelas lika mellan mark och byggnad. 
  
 För obebyggd tomtmark för bostadsändamål kommer statlig fastighetsskatt även fortsättningsvis att tas ut. Skatten bestäms på samma sätt som den kommunala fastighetsavgiften. Mark kom- mer att åläggas samma avgift respektive skatt oavsett om den är bebyggd eller inte. Nybyggda bostäder erhåller samma reduce- ring som i dag. 
  
 Kommunerna kommer att delas in i tre grupper,  
  
 storstads-, 
  mellan- och glesbygdskommuner, region 1, 2 och 3, beroende på befolkningsmängd och närhet till storstäder. Avgiftens storlek kommer att differentieras för de tre kommungrupperna. Det sker ingen omfördelning av avgifts- och skattebördan mellan kommungrupperna. Däremot kan det ske omfördelningar inom varje kommungrupp beroende på att de fastigheter (byggnad och mark) som i dag har ett högt taxeringsvärde inte nödvän- digtvis behöver vara stora till ytan. 
 Utredningens målsättning är som tidigare nämnts att skatte- och avgiftsuttaget totalt sett ska vara oförändrat och att förskjutningar av skattebördan ska minimeras. I dagens system finns en takregel när det gäller småhusenheter som gör att ingen får högre avgift än 6 825 kr (år 2012). Utredningen har övervägt att behålla ett tak- belopp liknande dagens nivå, 7 000 kr. Det skulle dock ge effekten att kvadratmetervärdet skulle bli så högt att takbeloppet skulle nås vid mycket små storlekar på småhus och tomtmark. Dessutom finns det för få kvadratmeter avseende tomtmark för att uppnå samma intäkt i form av skatt och avgift som betalas enligt det nuvarande systemet. Givet att intäkterna från den löpande beskattningen ska 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 motsvara dagens intäkter från kommunal fastighetsavgift och fastig- hetsskatt krävs följande kvadratmeterbelopp för de tre regionerna. 
 Kvadratmeteravgift småhus (fastighetsavgift och fastighetsskatt) 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Byggnad, kr/m² boarea 
  
 35 
  
 25 
  
 16 
  
 Tomtmark, kr/m² tomtareal 
  
 2,95 
  
 1,4 
  
 0,55 
  
 Kvadratmeteravgift flerbostadshus (fastighetsavgift och fastighetsskatt) 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Kr/m² boarea 
  
 19,5 
  
 17,3 
  
 11,2 
  
 En takregel om sammanlagt 10 000 kr för ett småhus med till- hörande tomtmark införs. För region 2 kommer dock i praktiken taket att uppgå till 9 600 kr eftersom storleksspärren för marken annars överträds. För region 3 blir taket 6 450 kr, dvs. lägre än dagens takbelopp, eftersom både storleksspärren för tomt och byggnad hindrar ett högre belopp. Den totala intäkten för stat och kommun är dock oförändrad med ca 15 miljarder kr per år. 
  
 Den kommunala fastighetsavgiftens och den statliga fastighets- skattens belopp per kvadratmeter samt takbeloppen för småhus- enheter indexeras med inkomstbasbeloppet på motsvarande sätt som i dag sker med fastighetsavgiftens maxbelopp. 
  
 Alternativ till taxeringsvärde 
 Vid en eventuell avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen kommer det enligt avvecklingsalternativet inte att fastställas taxe- ringsvärden eller värderingsmodeller för bostäder och lantbruks- enheter. I viss lagstiftning måste därför alternativ till taxeringsvärdet tas fram som underlag för de arbetsprocesser, inom främst myn- dighetssektorn, som kräver att ett marknadsvärderelaterat värde på fastigheterna finns tillgängligt. Detta gäller även i andra samman- hang, t.ex. inom bank- och försäkringsverksamhet. Som alternativ till taxeringsvärdet måste därför i vissa situationer (främst vid över- låtelser) marknadsvärden räknas fram för de fastigheter som saknar 
 26 
  
 SOU 2012:52 
  
 Sammanfattning 
  
 taxeringsvärde. Utredningens förslag är att beräkningen av mark- nadsvärden baserar sig på framtagna generella s.k. normeringstal. 
 Normeringstalen kan liknas vid de riktvärden som används inom fastighetstaxeringen och som är specifika för ett visst avgränsat om- råde. Normeringstalen är således inte fastighetsspecifika utan kan användas som grund för att beräkna ett värde på en enskild fastig- het. Ett värde framräknat med ledning av normeringstalen kan be- räknas, till exempel vid en överlåtelsesituation som underlag för att beräkna stämpelskatt. Normeringstal kan utgöras av kvadratmeter- värden för bostäder, hektarvärden för produktiv mark eller genom- snittshyror för flerbostadshus. För att kunna ta fram normeringstal, som delvis ska kunna ersätta nuvarande riktvärdeangivelser, krävs en fungerande process. I denna process bör momenten insamling, beredning och analys ingå, liksom fastställande och tillhandahållande. Under varje moment ingår olika aktiviteter för att säkerställa att de slutliga normeringstalen klarar de krav som kommer att ställas med avseende på noggrannhet och användbarhet. Ansvarig myndighet för att fastställa normeringstalen bör vara Lantmäteriet. 
 Lantmäteriet bör ges i uppdrag att närmare utreda frågan hur en modell för att tillhandahålla normeringstal m.m. ska utformas för att vara enkel och ge det stöd som behövs i bl.a. stämpelskatte- processen. Modellen ska även stödja en beräkning av värden inom ramen för lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastig- het och övriga myndighetsprocesser där marknadsvärden för fastig- heter efterfrågas. 
 Ikraftträdande, övergångsbestämmelser samt följdändringar i annan lagstiftning 
 De föreslagna ändringarna i fastighetstaxeringslagen och övriga för- fattningar ska träda i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 2015. Vid den särskilda taxeringen år 2015 ska ny taxering ske av varje småhusenhet, lantbruksenhet, ägarlägenhetsenhet, flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. En be- stämmelse om detta tas in i en särskild lag, en s.k. införandelag. 
 En avveckling av fastighetstaxeringen av bostäder och lantbruks- enheter innebär följdändringar i annan lagstiftning, främst i det stora antal författningar som hänvisar till taxeringsvärde i olika samman- hang. Detta gäller bl.a. inkomstskattelagen (1999:1229), lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter och lagen 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet, men även t.ex. jordabalken och lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. 
 Den lämpligaste utgångspunkten är att vid genomförandet av dessa följdändringar ersätta begreppet taxeringsvärde med marknadsvärde. Det finns flera olika metoder för att fastställa marknadsvärdet, t.ex. kan det utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde eller annars beräk- nas med utgångspunkt i av Lantmäteriet fastställda normeringstal. Det kan också framgå av ett värderingsintyg. De olika metoderna kan dock leda till olika grad av precision på värdet. 
 Valet av metod för att beräkna marknadsvärdet bör inte gene- rellt fastställas i lag. Det framstår i stället som mer praktiskt att se till vad som är lämpligt i det enskilda fallet. Fastighetsägaren kan därmed, i de flesta fall, välja med vilken metod värdet ska beräknas. En myndighet kan emellertid inte anses skyldig att godta det mark- nadsvärde som presenteras av fastighetsägaren för det fall att det kan anses finnas ett mer rättvisande värde. 
 Förenkling av fastighetstaxeringen (kap. 4) 
 Förenklingsförslagen kan sammantaget uppfattas vara av mindre om- fattning, men flera av de bestämmelser som utredningen föreslår ändrade eller upphävda föranleder i dag en stor mängd föreskrifter och allmänna råd som i och med förslagen kan tas bort eller avsevärt förenklas. Utredningen föreslår följande förenklingar i systemet för fastighetstaxering. 
  
 Skattenämnderna inom fastighetstaxeringen tas bort. 
  
 Ett förfarande med tyst godkännande av förtryckta uppgifter i förslag till fastighetstaxering införs, liksom en skyldighet att ändra och komplettera felaktiga uppgifter för de fastighetsägare som får förslag till fastighetstaxering. För dessa fastighetsägare innebär nuvarande ordning att deklarationsskyldigheten upphör. Dessa fastighetsägare har i dag inte någon skyldighet vare sig att lämna deklaration eller att rätta eller komplettera felaktigheter i det förslag till fastighetstaxering som Skatteverket lämnar dem. 
  
 Justeringar med anledning av skatteförfarandelagen (2011:1244) införs när det gäller bl.a. undertecknande, behörig ställföreträdare, deklarationsombud och teknikneutralitet i lagstiftningen. Dessa 
  
 28 
  
 SOU 2012:52 
  
 Sammanfattning 
  
 ändringar utgör inte alltid förenklingar utan handlar mer om att skapa enhetlighet i lagstiftningen. 
  
 Deklarationstidpunkten flyttas från den 1 november året före det år då fastighetstaxering sker till den 15 februari samma kalender- år som taxeringen avser. Detta möjliggör förändringar avseende det förberedelsearbete som föregår varje fastighetstaxering och ger även utrymme för att förskjuta den tidpunkt som ligger till grund för att bestämma marknadsvärdet. Ändringen innebär att skillnaden mellan nivåtidpunkten och beskaffenhetstidpunkten blir nio månader mot tidigare 18 månader. 
  
 En rad numera obsoleta bestämmelser tas bort från FTL. Det handlar bland annat om bestämmelser om tvångsbesiktning efter domstols beslut och möjligheten för Skatteverket att förelägga brandförsäkringsanstalt att lämna uppgifter. 
  
 Storleksgränsen för bebyggd tomtmark utökas till fem hektar. Det innebär att ett antal mindre lantbruksenheter kommer att övergå till småhusenheter. Även definitionen av ekonomibygg- nad ändras i samma syfte. Fastigheterna övergår alltså från närings- till privatbostadsfastigheter. Det är inte befogat att behandla hyres- hus på lantbruk som om de vore småhus. Eftersom utredningens uppdrag är att förenkla FTL har detta undantag ansetts beröra all- deles för få fastigheter och inte heller ha någon större ekono- misk betydelse för berörda fastighetsägare för att tillräckligt motivera att det ska behållas. 
  
 Vårdbyggnader för åldringsvård ska definieras på så sätt att de omfattar de särskilda boendeformerna för äldre människor som anges i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453). 
  
 Gränsbeloppen för när byggnadsvärde ska fastställas och ny taxe- ring ska genomföras, justeras till en uppdaterad nivå. 
  
 Värdefaktorn ålder, såvitt gäller småhus, ska i fortsättningen en- dast beaktas i förhållande till byggnadens nybyggnadsår. Någon jämkning av byggnads ålder med anledning av tillbyggnad ska i fortsättningen därmed inte göras. 
  
 Förenklingar görs av värdefaktorn fastighetsrättsliga förhållanden. 
  
 Möjligheten att jämka antalet standardpoäng tas bort. 
  
 Värdefaktorn hyra för bostäder i hyreshus ska grundas på den genomsnittliga bruksvärdeshyran. 
  
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 Definitionen av tomtmark ändras på så sätt att värdet av tomt- anläggningar inte beaktas när riktvärdet bestäms. 
  
 Kombination av avvecklings- och förenklingsförslaget (kap. 5) 
 Utredningen har i enlighet med direktiven föreslagit två alternativa förslag – avveckling av bostadstaxeringen och förenkling av fastig- hetstaxeringen. Avvecklingsalternativet innebär även att en ny modell för beräkning av kommunal fastighetsavgift och fastighetsskatt måste utarbetas eftersom taxeringsvärden inte längre utgör grund för be- räkningen. De två förslagen kan även kombineras på följande sätt. 
 Avvecklingen av bostads- och lantbrukstaxeringen är huvudalter- nativ 
 , men de delar av förenklingsförslagen som är relevanta för övriga taxeringsenhetstyper samt förenklingar avseende organisa- tion och förfarandet genomförs också. 
  
 Förenklingsalternativet är huvudalternativ  
 men den kommunala fastighetsavgiften och fastighetsskatten beräknas enligt utredningens avvecklingsförslag. Taxeringsvärdena finns på detta sätt kvar som grund för de samhällsfunktioner som i dag använder dem samtidigt som de enligt kritikerna alltför schablonartade taxeringsvärdena inte längre ligger till grund för den löpande beskattningen. Enligt detta alternativ beräknas avgift och skatt i stället med ytan av byggnad och mark som grund. Detta innebär att fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruk torde kunna genomföras med glesare inter- vall, t.ex. vart sjätte år innebärande en årlig kostnadsbesparing om ca 30 miljoner kr avseende minskade fullgörandekostnader för fastig- hetsägaren och minskade administrativa kostnader för Skatteverket. 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning (kap. 6) 
 Tre särskilda frågor om löpande beskattning i förenklingsdelen har behandlats i ett eget kapitel. 
  
 När det gäller taxeringsenheter som innehåller flera småhusbygg- nader med tillhörande gemensam tomtmark föreslår utredningen följande. Jämförelse och eventuell begränsning ska ske för varje värderingsenhet uppfört småhus med tillhörande tomtmark. När det finns flera värderingsenheter småhus på samma värderings- 
  
 30 
  
 SOU 2012:52 
  
 Sammanfattning 
  
 enhet tomtmark ska tomtvärdet hänföras till det uppförda småhus som har det högsta byggnadsvärdet. Samma princip ska gälla om samtliga uppförda småhus har halverad avgift på grund av ny- produktion. 
  
 Utredningen föreslår att inhämtningen av uppgift om antalet bostadslägenheter i hyreshusenheter även fortsättningsvis ska ske i samband med fastighetstaxering. 
  
 Vid genomförande av förenklingsförslaget föreslår utredningen att ett undantagssystem införs särskilt för studentrum i korri- dor. Studentrum ska efter registrering utgöra en egen lägenhets- typ. Den kommunala fastighetsavgiften sänks för dessa lägen- heter till 300 kr per lägenhet. Den löpande beskattningen av studentbostäder är en del av fastighetsbeskattningen som varit utsatt för mycket kritik. Genom systemet där varje lägenhet har betalat lika stor avgift har stora lägenheter gynnats särskilt i för- hållande till små korridorrum för studenter. Det är naturligtvis anmärkningsvärt att avgiften för större lägenheter med större boendenytta och plats för hela familjer har samma avgift som ett litet rum för en person med delat kök och badrum. I avveck- lingsförslaget är frågan inget problem eftersom systemet görs om så att större lägenheter genererar högre avgift på grund av sin yta. 
  
 Konsekvensanalys (kap. 7) 
 Konsekvensanalys avveckling 
 De  
 administrativa konsekvenserna  
 av avvecklingsförslaget visar en total årlig direkt besparing om ca 90 miljoner kr vad gäller de admi- nistrativa kostnaderna för myndigheterna och fullgörandekostna- derna för fastighetsägaren. För Skatteverket är besparingen cirka 60 miljoner kr. Fullgörandekostnaderna för fastighetsägare minskar årligen med ca 9 miljoner kr. Även konsultkostnader för fastighets- ägare minskar med ca 37 miljoner kr per år. En avveckling av fastig- hetstaxeringen för bostäder kommer dessutom att leda till en kost- nadsbesparing om ca 12 miljoner kr för domstolarna då de slipper hantera överklagade mål avseende småhus, lantbruk och flerbostads- hus. För Lantmäteriet innebär dock förslaget en kostnadsökning 
 31 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 med ca 15 miljoner kr per år i och med de normeringstal som ska tas fram. 
  
 Avseende de  
 samhällsekonomiska konsekvenserna  
 som uppstår givet en avveckling kan det sammanfattningsvis konstateras att fler- talet av de berörda myndigheterna och organisationerna anser att detta skulle leda till behov av utveckling av nya strukturer samt en i vissa fall kostsam och tidskrävande omställning. Vidare föreligger det svårigheter att finna ett motsvarande värde som håller samma kvalitativa nivå och är lika accepterad i samhället som taxeringsvärdet. Flera av organisationerna kan, för det fall att taxeringsvärdena slopas, godta utredningens förslag avseende normeringstal som alternativ till taxeringsvärde men de anser det vara en klar försämring gent- emot nuläget. Svenska Bankföreningen har påtalat ett flertal svårig- heter med en sådan lösning, varför detta alternativ sannolikt inte kan anses möjligt att tillämpa i bank- och finansbranschen. 
  
 Bankföreningen framhåller även farhågor om fördyringar gällande kreditgivarnas upplåningskostnader vilket i förlängningen innebär ökade kostnader för låntagaren. Kreditgivarna kan även behöva minska sitt utbud av krediter vilket kan leda till en sjunkande efter- frågan på fastigheter. Det kan i sin tur innebära lägre fastighetsvär- den. Även försäkringsbranschen indikerar att kostnader för premier kan stiga men också att risken för att felaktiga uppgifter lämnas ökar när alla uppgifter måste samlas in och uppdateras av fastig- hetsägaren. Vidare kan andra indirekta kostnader komma att uppstå för fastighetsägaren. Till exempel kan värdering av fastigheten be- hövas, till skillnad från tidigare då egenskapsuppgifter och värden fanns i ett officiellt register. 
 Det kan vidare framhållas att kvaliteten på den statistik som SCB tar fram med hjälp av uppgifter i fastighetstaxeringsregistret kan komma att försämras, vilket i sin tur kan innebära försvårade och långsammare beslutsprocesser. Ytterligare en påverkan som kan ge samhällsekonomiska konsekvenser med ökade kostnader för den enskilde, men även hämma nybyggnation av bostäder, är Lant- mäteriets farhågor om längre leveranstider, ökade kostnader och sämre kvalitet vid handläggningen av fastighetsbildningsärenden. 
 För samhället kan även positiva effekter konstateras vid en avveck- ling. En potentiellt större marknad skapas för fastighetsvärderar- branschen, där värden efterfrågas i högre omfattning. Även nya marknader kan skapas för privata aktörer som till exempel kan fylla behovet av fastighetsrelaterade data. 
 32 
  
 SOU 2012:52 
  
 Sammanfattning 
  
 Utredningen bedömer sammanfattningsvis att de indirekta sam- hällsekonomiska kostnaderna som kan uppstå är betydande och torde väsentligt överstiga de administrativa besparingar som kunnat räknas fram. 
 De  
 finansiella konsekvenserna  
 av den löpande beskattningen i avvecklingsförslaget är i stort sett kostnadsneutrala. 
 Konsekvenserna av den ändrade löpande beskattningen  
 leder till en omfördelning av fastighetsavgiften mellan småhusägare. Av- giftsförändringen för de allra flesta småhusägare kommer att ligga mellan plus/minus 2 000 kr per år. Det nya avgiftstaket påverkar främst fastighetsägare i region 1 där ca fyra procent kommer att betala den nya maxavgiften om 10 000 kr. I region 2 kommer drygt en procent betala den nya maxavgiften som är 9 600 kr beroende på att kvadratmeterspärren för mark, 3 000 m 
  
 2 
  
 , uppnås. I region 3 är det ca 0,25 procent som kommer nå den nya maxavgiften som är 6 450 kr, vilket är lägre än nuvarande maxavgift. 
  
 I samtliga regioner kommer det dock att finnas enskilda fastig- hetsägare som får en stor förändring av fastighetsavgiften. Denna omfördelning av fastighetsavgiften kommer, inom respektive region, att ske mellan småhusägare med mindre hus med höga taxerings- värden och större hus med låga taxeringsvärden. 
 För flerbostadshus kommer ägare av fastigheter med stora lägen- heter att få högre fastighetsavgift medan ägare av fastigheter med små lägenheter kommer att få lägre avgift. Bostadsrättsföreningar kommer relativt övriga ägargrupper att få en något högre avgift än hyresrätter beroende på att bostadsrättslägenheterna generellt är lite större. 
 Privata fastighetsföretags bostadsbestånd finns i mer centrala delar och attraktiva bostadsområden än det kommunalt ägda bostadsbe- ståndet. De kommunala bostadsföretagens bostäder återfinns i hög grad i de så kallade miljonprogramområdena. Detta innebär att de kommunala bostadsföretagens fastigheter har ett lägre värde och därför i större utsträckning kan vara förlorare i jämförelse med om avgiften baseras på taxeringsvärdet. 
 Konsekvensanalys förenkling 
 När det gäller de  
 administrativa konsekvenserna  
 av förenklingsför- slagen kommer slopandet av skattenämnder att leda till en besparing hos Skatteverket. Förslagen i övrigt kommer att kräva anpassningar 
 33 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 av befintliga system hos Skatteverket vilket initialt leder till ökade kostnader. Utredningen anser ändå att regelförenklingarna på längre sikt utgör administrativa lättnader, framför allt ur fastighetsägar- perspektiv. För företag leder förslagen till vissa lättnader genom ut- vidgade möjligheter till tyst godkännande av deklaration och en mer teknikneutral lagstiftning. 
 Den ändrade tidplanen för deklarationsförfarandet och framflytt- ningen av nivåtidpunkten med nio månader kommer att innebära administrativa fördelar för så väl Skatteverket som fastighetsägarna. 
  
 De  
 samhällsekonomiska konsekvenserna  
 av förslaget är av regel- förändringskaraktär. Vid ett genomförande kommer Skatteverket inte att behöva utfärda samma mängd föreskrifter och allmänna råd som i dag, vilket indirekt minskar den administrativa bördan för fastighetsägarna. 
  
 De  
 finansiella konsekvenserna  
 omfattar undantagsregeln för student- rum i korridor som kommer att kosta 21 miljoner kr per år vid ett genomförande av förslaget. Den föreslagna höjningen av belopps- gränsen när vissa byggnader ska få ett taxeringsvärde fastställt innebär ett visst skattebortfall. Förslaget innebär en kostnad på cirka 30 miljoner kr per år. Dessa underskott finansieras genom det överskott som uppstår till följd av den föreslagna nya tidplanen. Om taxeringsvärdena stiger med i genomsnitt 1,2 procent under de nio månader nivåtidpunkten flyttas fram, ökar intäkterna avseende fastighetsavgifter och  
 -skatt 
  med ca 51,5 miljoner kr. En sådan ut- veckling kan normalt förväntas och de finansiella konsekvenserna för förslaget skulle därmed gå jämnt ut. Denna beräkning gäller dock endast för småhus. Eftersom även  
 hyreshus-, 
 industri-, 
  täkt- och elproduktionsenheter berörs av förändringen gällande tidplanen så kan den värdestegringen som i praktiken krävs för att finansiera förslaget vara avsevärt lägre än 1,2 procent. 
 34 
 Författningsförslag Avveckling 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 
  
 1 
  
 dels  
 att 7 kap. 4 a §, 8 kap., 10 kap., 12 kap., 13 kap., 14 kap. och 18 kap. 7 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att rubriken närmast före 16 kap. 6 § ska utgå, 
  
 dels  
 att 1 kap. 1, 3, 5, 7 och 7 a §§, 2 kap. 2, 3 och 4 §§, 4 kap. 5 och 6 §§, 5 kap. 1, 7 och 8 §§, 6 kap.  
 1–5 
  §§, 7 och 10 §§, 7 kap. 3, 6, 7, 9 och 16 §§, 9 kap. 1 och 3 §§, 15 kap. 8 och 9 §§, 16 kap.  
 2–4 
  och 9 §§, 18 kap. 4 §, 19 kap. 1, 3, 5 och 8 §§, 20 kap. 2, 4 och 5 §§, 21 kap. 10 §, 22 kap. 5 § samt rubriken till 9 kap. ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas två nya kapitel, 8 kap. och 12 kap., två nya paragrafer, 16 kap. 2 a § och 16 kap. 8 a §, samt närmast före 16 kap. 3 § och 16 kap. 8 a § nya rubriker av följande lydelse. 
  
 1  
 Senaste lydelse av 
  
 7 kap. 4 a § 2004:279 
  
 12 kap. 4 § 2009:105 
  
 14 kap. 1 § 2009:1407 
  
 8 kap. 2 § 2001:1218 
  
 12 kap. 5 § 2003:1201 
  
 14 kap. 2 § 2009:1407 
  
 8 kap. 3 § 2001:546 
  
 12 kap. 8 § 1992:1666 
  
 14 kap. 3 § 2009:1407 
  
 8 kap. 4 § 2001:546 
  
 12 kap. 9 § 1992:1666 
  
 14 kap. 4 § 2009:1407 
  
 10 kap. 2 § 2004:279 
  
 13 kap. 1 § 1990:1382 
  
 14 kap. 5 § 2009:1407 
  
 10 kap. 3 
  
 § 1990:1382 
  
 13 kap. 2 
  
 § 1997:451 
  
 18 kap. 7 § 1993:1193 
  
 12 kap. 1 
  
 § 2003:1201 
  
 13 kap. 3 
  
 § 2004:279 
  
 Rubriken närmast före 
  
 12 kap. 2 
  
 § 1988:544 
  
 13 kap. 4 
  
 § 1990:1382 
  
 16 kap. 6 § 1981:1119. 
  
 12 kap. 3 
  
 § 2001:546 
  
 13 kap. 5 
  
 § 1990:1382 
  
 35 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 1 kap. 
 1 § 
  
 2 
  
 Fastighetstaxering sker vid allmän, förenklad och särskild fastig- 
  
 hetstaxering. 
  
 Vid fastighetstaxering ska be- 
  
 Vid fastighetstaxering ska be- 
  
 slut fattas 
  
 om 
  
 fastigheternas 
  
 slut 
  
 fattas 
  
 om 
  
 fastigheternas 
  
 skatte- och avgiftspliktsförhål- 
  
 skatte- och avgiftspliktsförhål- 
  
 landen och indelning i taxerings- 
  
 landen och indelning i taxerings- 
  
 enheter. Vidare ska typ av taxe- 
  
 enheter. Vidare ska typ av taxe- 
  
 ringsenhet 
  
 och 
  
 taxeringsvärde 
  
 ringsenhet 
  
 och 
  
 taxeringsvärde 
  
 bestämmas för varje taxerings- 
  
 bestämmas för varje taxerings- 
  
 enhet. Taxeringsvärde ska dock 
  
 enhet. Taxeringsvärde ska dock 
  
 inte bestämmas för fastighet som 
  
 inte bestämmas för fastighet som 
  
 enligt 3 kap. ska undantas från 
  
 enligt 3 kap. ska undantas från 
  
 skatte- och avgiftsplikt. 
  
 skatte- och avgiftsplikt  
 samt egen- 
  
 dom 
  
 som 
  
 är undantagen från 
  
 värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 
 . 
  
 Det som sägs om avgiftsplikt och avgiftsfrihet i denna lag avser kommunal fastighetsavgift enligt lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift. 
 3 § 
  
 3 
  
 Med taxeringsår menas i denna lag det kalenderår för vilket 
  
 fastighetstaxering bestäms. 
  
 Beslut om fastighetstaxering 
  
 Beslut om fastighetstaxering 
  
 som fattas vid allmän eller för- 
  
 som fattas vid allmän eller för- 
  
 enklad fastighetstaxering 
  
 eller 
  
 enklad fastighetstaxering 
  
 eller 
  
 genom ny taxering vid särskild 
  
 genom ny taxering vid särskild 
  
 fastighetstaxering  
 skall  
 gälla från 
  
 fastighetstaxering  
 ska  
 gälla 
  
 från 
  
 ingången av det taxeringsår då 
  
 ingången av det taxeringsår då 
  
 sådan taxering sker till ingången 
  
 sådan taxering sker till ingången 
  
 av det taxeringsår då beslut fattas 
  
 av det taxeringsår då beslut fattas 
  
 nästa gång. 
  
 nästa gång. 
  
 Med löpande taxeringsperiod 
  
 Med löpande taxeringsperiod 
  
 avses tiden från ingången av det 
  
 avses tiden från ingången av det 
  
 taxeringsår då allmän eller 
  
 för- 
  
 taxeringsår då allmän eller 
  
 för- 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
  
 3 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 36 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 enklad fastighetstaxering sker av en taxeringsenhet till ingången av det taxeringsår då allmän eller förenklad fastighetstaxering av taxeringsenheten sker nästa gång. 
 enklad fastighetstaxering sker av en taxeringsenhet till ingången av det taxeringsår då allmän eller förenklad fastighetstaxering av taxeringsenheten sker nästa gång. 
 För taxeringsenheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 på- börjas den löpande taxeringsperio- den vid ingången av det taxe- ringsår då ny taxering senast skedde vid särskild fastighetstaxe- ring. 
 5 § 
  
 4 
  
 Som ägare av fastighet ska i fall som avses nedan anses 
  
 a) 
  
 den som innehar fastighet med fideikommissrätt eller i annat fall utan vederlag besitter fastighet på grund av testamentariskt för- ordnande; 
  
 b) 
  
 den som innehar fastighet med åborätt, tomträtt eller vatten- fallsrätt samt den som annars innehar fastighet med ständig eller ärftlig besittningsrätt; 
  
 c) 
  
 innehavare av skogsområde som blivit av staten upplåtet till kanalbolag eller till kommun eller annan menighet; 
  
 d) 
  
 innehavare av publikt boställe eller på lön anslagen jord; 
  
 e) 
  
 juridisk person, som förvaltar samfällighet och som enligt 6 kap. 6 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229) är skattskyldig för samfällighetens inkomster; samt 
  
 f) 
  
 nyttjanderättshavare till täktmark som avses i 2 kap. 4 §, om nyttjanderätten har förvärvats mot engångsvederlag. 
  
 Såsom innehavare av publikt boställe eller på lön anslagen jord ska anses den tjänsteinnehavare eller annan som författningsenligt 
 har rätt att nyttja fastigheten eller få dess avkastning. 
  
 Ska avkastning utöver husbe- 
  
 Ska avkastning utöver husbe- 
  
 hovet av skog på fastighet, som 
  
 hovet av skog på fastighet, som 
  
 avses  
 under  
 b eller d, författnings- 
  
 avses  
 i första stycket  
 b eller d, 
  
 enligt helt eller delvis tillkomma 
  
 författningsenligt helt eller del- 
  
 allmän fond eller inrättning, är 
  
 vis tillkomma allmän fond eller 
  
 denna att anse såsom fastighe- 
  
 inrättning, är denna att anse så- 
  
 4  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
  
 37 
  
 Allmän fastighetstaxering ska ske  
  
 för lokalhusenheter, industri- enheter, elproduktionsenheter och specialenheter  
  
 år  
  
 2019 och där- efter vart sjätte år  
  
 enligt bestäm- melserna i  
  
 2 
  
 –7, 
  
  9, 11, 12 och 
  
 15 kap. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 tens innehavare, såvitt angår fastighetens  
 värde av produktiv  
 skogsmark med växande skog och markanläggningar som an- vänds eller behövs för skogsbruk. 
 som fastighetens innehavare, såvitt angår fastighetens  
 produk- tiva  
 skogsmark med växande skog och markanläggningar som används eller behövs för skogs- bruk. 
 7 § 
  
 5 
  
 Allmän fastighetstaxering ska ske  
 vartannat  
 år enligt bestäm- melserna i  
 2–15 
  kap.  
 och i följande ordning. 
  
 År 2003 och därefter vart sjätte 
 år taxeras småhusenheter, 
 år 2005 och därefter vart sjätte år lantbruksenheter, 
 år 2007 och därefter vart sjätte 
 år hyreshusenheter 
 ,  
 industrienhe- ter, elproduktionsenheter och spe- cialenheter samt 
 år 2013 och därefter vart sjätte 
 år ägarlägenhetsenheter. 
 7 a § 
  
 6 
  
 Förenklad fastighetstaxering 
  
 Förenklad fastighetstaxering 
  
 ska ske för  
 hyreshusenheter 
 ,  
 små- 
  
 ska ske för  
 lokalhusenheter år 
  
 husenheter, ägarlägenhetsenheter 
  
 2016 och därefter vart sjätte år 
  
 och lantbruksenheter 
 .  
 Sådan taxe- 
  
 enligt bestämmelserna i  
 2– 
 7 
 , 
 9 
  
 ring sker  
 enligt bestämmelserna i 
  
 och 12 kap. 
  
 2– 
 10 
 och  
  
 12 
 –14 
  kap. och i följan- 
  
 de ordning. 
  
 År 2004 och därefter vart sjätte 
  
 år taxeras hyreshusenheter, 
  
 år 2006 och därefter vart sjätte 
  
 år småhusenheter, 
  
 år 2008 och därefter vart sjätte 
  
 5 
  
 Senaste lydelse 2009:105. 
  
 6 
  
 Senaste lydelse 2009:105. 
  
 38 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 år lantbruksenheter samt 
 år 2010 och därefter vart sjätte år ägarlägenhetsenheter 
 . 
  
 2 kap. 
 2 § 
  
 7 
  
 Nuvarande lydelse 
 Byggnader ska indelas i de byggnadstyper som anges i det föl- jande. 
  
 Småhus 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt  
 en  
 eller två 
  
 familjer 
 . Till  
 sådan byggnad  
 ska höra komplement- 
  
 hus såsom garage, förråd och annan mindre bygg- 
  
 nad. 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och 
  
 högst tio familjer ska tillhöra byggnadstypen småhus, 
  
 om byggnaden ligger på fastighet med åkermark, 
  
 betesmark, produktiv skogsmark eller skogligt impedi- 
  
 ment. 
  
 Byggnad som hör till en tredimensionell fastighet 
  
 eller ett tredimensionellt fastighetsutrymme kan 
  
 inte utgöra småhus. 
  
 Ägarlägenhet 
  
 Byggnad som hör till en tredimensionell fastighet 
  
 och som är inrättad till bostad åt  
 en  
 enda  
 familj 
 . 
  
 Hyreshus 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad  
 åt minst tre 
  
 familjer eller till kontor, butik, hotell, restaurang  
 och 
  
 liknande 
 . Byggnad med förrådsutrymme, som ligger 
  
 i anslutning till  
 hyreshus  
 och som behövs för verk- 
  
 samheten, ska  
 utgöra hyreshus 
 . 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad och som hör 
  
 till en tredimensionell fastighet ska utgöra  
 hyreshus 
  
 om den är inrättad till bostad åt fler än  
 en  
 enda 
  
 familj 
 . Byggnad som är inrättad till bostad och som 
  
 7  
 Senaste lydelse 2012:89. 
 39 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 hör till ett tredimensionellt fastighetsutrymme ska utgöra  
 hyreshus 
 . 
 Till hyreshus ska dock inte räknas byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om den ingår i lantbruksenhet. 
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
 Föreslagen lydelse 
 Byggnader ska indelas i de byggnadstyper som anges i det föl- jande. 
  
 Småhus 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt  
 ett  
 eller två 
  
 hushåll 
 .  
 I sådan byggnad som är inrättad till bostad 
  
 åt ett hushåll kan även lokaler ingå om dessa inte över- 
  
 väger.  
 Till  
 småhus  
 ska  
 även  
 höra komplementhus 
  
 såsom garage, förråd och annan mindre byggnad. 
  
 Byggnad som hör till en tredimensionell fastighet 
  
 eller ett tredimensionellt fastighetsutrymme kan 
  
 inte utgöra småhus. 
  
 Ägarlägenhet 
  
 Byggnad som hör till en tredimensionell fastighet 
  
 och som är inrättad till bostad åt  
 ett  
 enda  
 hushåll 
 . 
  
 Flerbostadshus 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad och  
 som inte 
  
 utgör småhus eller ägarlägenhet. 
  
 Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslut- 
  
 ning till  
 flerbostadshus  
 och som behövs för verksam- 
  
 heten, ska  
 anses ingå i flerbostadshuset 
 . 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad och som hör till 
  
 en tredimensionell fastighet ska utgöra  
 flerbostads- 
  
 hus  
 om den är inrättad till bostad åt fler än ett enda 
  
 hushåll 
 . Byggnad som är inrättad till bostad och som 
  
 hör till ett tredimensionellt fastighetsutrymme ska 
  
 utgöra  
 flerbostadshus 
 . 
  
 40 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 Lokalhus 
  
 Byggnad som är inrättad som kontor, butik, hotell, 
  
 restaurang och liknande. 
  
 Byggnad med förrådsutrymme som ligger i anslut- 
  
 ning till lokalhus och som behövs för verksamheten 
  
 ska anses ingå i lokalhuset. 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 § 
  
 Byggnadstypen skall  
 bestäm- 
  
 Småhus, ägarlägenhet och fler- 
  
 mas med hänsyn till det ändamål 
  
 bostadshus ska utgöra en byggnad. 
  
 som byggnad till övervägande del 
  
 Övriga byggnadstyper ska  
 bestäm- 
  
 är inrättad för och det sätt som 
  
 mas med hänsyn till det ändamål 
  
 byggnad till övervägande del an- 
  
 som byggnad till övervägande del 
  
 vänds på. 
  
 är inrättad för och det sätt som 
  
 byggnad till övervägande del an- 
  
 vänds på. 
  
 Byggnad, som kan indelas både 
  
 Byggnad, som kan indelas både 
  
 som småhus,  
 hyreshus 
 , kraftverks- 
  
 som småhus,  
 ägarlägenhet, flerbo- 
  
 byggnad, industribyggnad eller 
  
 stadshus, 
  
 lokalhus,  
 kraftverks- 
  
 övrig byggnad och som special- 
  
 byggnad, 
  
 industribyggnad eller 
  
 byggnad,  
 skall  
 indelas som spe- 
  
 övrig byggnad och som special- 
  
 cialbyggnad. 
  
 byggnad,  
 ska  
 indelas som spe- 
  
 cialbyggnad. 
  
 Byggnad, som kan indelas både som specialbyggnad och eko- nomibyggnad, ska indelas som ekonomibyggnad. 
 4 § 
  
 8 
  
 Nuvarande lydelse 
 Mark ska indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är vattentäckt ska indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som ska rivas (sanerings- byggnad)  
 eller  
 av byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxe- ringsvärde inte skulle uppgå till 50 000 kronor. 
  
 8  
 Senaste lydelse 2010:907. 
 41 
 Författningsförslag Avveckling SOU 2012:52 
  
 Tomtmark 
  
 Lee som upptas av småhus, ägarlägenhet,  
 hyres- 
  
 hus 
 , kraftverksbyggnad, industribyggnad, special- 
  
 byggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parke- 
  
 ringsplats, upplagsplats, kommunikationsutrymme 
  
 m.m., som ligger i anslutning till en sådan byggnad. 
  
 Mark till fastighet, som är bebyggd med småhus, 
  
 hyreshus 
 , kraftverksbyggnad, industribyggnad, spe- 
  
 cialbyggnad eller övrig byggnad, ska i sin helhet 
  
 utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägo- 
  
 skifte och har en total areal som inte överstiger två 
  
 hektar. Detta ska dock inte gälla om fastighetens 
  
 mark till någon del ska taxeras tillsammans med 
  
 annan egendom enligt  
 reglerna  
 i 4 kap. 
  
 Vad nu har sagts om tomtmark ska också gälla mark 
  
 till obebyggd fastighet, som har bildats för bygg- 
  
 nadsändamål under de senaste två åren. Har fastig- 
  
 heten bildats längre tillbaka i tiden ska marken ut- 
  
 göra tomtmark endast om det är uppenbart att den 
  
 får bebyggas. I övriga fall ska obebyggd mark anses 
  
 som tomtmark endast om marken enligt detaljplan 
  
 utgör kvartersmark för enskilt bebyggande och det 
  
 inte är uppenbart att bebyggelsen inte ska genom- 
  
 föras. Detsamma gäller om det finns giltigt bygg- 
  
 lov eller tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt 
  
 plan- och bygglagen (2010:900), avseende sådan 
  
 byggnad som anges i andra stycket. 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
 Föreslagen lydelse 
 Mark ska indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är vattentäckt ska indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som ska rivas (sanerings- byggnad), av byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxerings- värde inte skulle uppgå till 50 000 kronor 
 , eller av byggnad som utgör småhus och vars storlek inte uppgår till 15 kvadratmeter boarea 
 . 
 42 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 Tomtmark 
  
 Lee som upptas av småhus, ägarlägenhet,  
 fler- 
  
 bostadshus, lokalhus 
 , kraftverksbyggnad, industri- 
  
 byggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad samt 
  
 trädgård, parkeringsplats, upplagsplats, kommu- 
  
 nikationsutrymme m.m., som ligger i anslutning 
  
 till en sådan byggnad. 
  
 Mark till fastighet, som är bebyggd med småhus, 
  
 flerbostadshus, lokalhus 
 , kraftverksbyggnad, industri- 
  
 byggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, ska i 
  
 sin helhet utgöra tomtmark, om fastigheten ligger 
  
 i ett ägoskifte och har en total areal som inte över- 
  
 stiger två hektar. Detta ska dock inte gälla om fastig- 
  
 hetens mark till någon del ska taxeras tillsammans 
  
 med annan egendom enligt  
 bestämmelserna  
 i 4 kap. 
  
 Vad nu har sagts om tomtmark ska också gälla mark 
  
 till obebyggd fastighet, som har bildats för bygg- 
  
 nadsändamål under de senaste två åren. Har fastig- 
  
 heten bildats längre tillbaka i tiden ska marken ut- 
  
 göra tomtmark endast om det är uppenbart att den 
  
 får bebyggas. I övriga fall ska obebyggd mark anses 
  
 som tomtmark endast om marken enligt detaljplan 
  
 utgör kvartersmark för enskilt bebyggande och det 
  
 inte är uppenbart att bebyggelsen inte ska genom- 
  
 föras. Detsamma gäller om det finns giltigt bygg- 
  
 lov eller tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt 
  
 plan- och bygglagen (2010:900), avseende sådan 
  
 byggnad som anges i andra stycket. 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 4 kap. 
 5 § 
  
 9 
  
 Taxeringsenhet ska omfatta 
  
 Taxeringsenhet ska omfatta 
  
 byggnadstyper och ägoslag enligt 
  
 byggnadstyper och ägoslag enligt 
  
 en av följande kombinationer, 
  
 en av följande kombinationer, 
  
 9  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
  
 43 
  
 Författningsförslag Avveckling SOU 2012:52 
  
 om inte annat sägs i andra och 
  
 om inte annat sägs i andra och 
  
 tredje styckena, och ha en av föl- 
  
 tredje styckena, och ha en av föl- 
  
 jande beteckningar för typ av 
  
 jande beteckningar för typ av 
  
 taxeringsenhet 
 . 
  
 taxeringsenhet 
 : 
  
 1.  
 småhus  
 och tomtmark för 
  
 1.  
 Småhus  
 och tomtmark för 
  
 sådan byggnad (småhusenhet) 
  
 sådan byggnad (småhusenhet) 
 . 
  
 2.  
 ägarlägenhet  
 och tomtmark 
  
 2.  
 Ägarlägenhet  
 och tomtmark 
  
 för sådan byggnad (ägarlägen- 
  
 för sådan byggnad (ägarlägen- 
  
 hetsenhet) 
  
 hetsenhet) 
 . 
  
 3.  
 hyreshus  
 och tomtmark för 
  
 3 
 . Flerbostadshus  
 och tomt- 
  
 sådan byggnad ( 
 hyreshusenhet 
 ) 
  
 mark för sådan byggnad  
 (fler- 
  
 bostadshusenhet). 
  
 4 
 .  
 Lokalhus och tomtmark för 
  
 sådan byggnad (lokalhusenhet). 
  
 4 
 .  
 industribyggnad 
 , övrig bygg- 
  
 5 
 .  
 Industribyggnad 
 , 
  
 övrig 
  
 nad, tomtmark för sådana bygg- 
  
 byggnad, tomtmark för 
  
 sådana 
  
 nader, vattenverk på annans 
  
 byggnader, vattenverk på annans 
  
 grund samt sådan fiskefastighet 
  
 grund samt sådan fiskefastighet 
  
 som avses i 10 § lagen (1970:995) 
  
 som avses i 10 § lagen (1970:995) 
  
 om införande av nya jordabalken 
  
 om införande av nya jordabalken 
  
 (industrienhet) 
  
 (industrienhet) 
 . 
  
 5 
 .  
 täktmark  
 samt industri- 
  
 6 
 .  
 Täktmark  
 samt industri- 
  
 byggnad och övrig byggnad på 
  
 byggnad och övrig byggnad på 
  
 sådan mark (industrienhet) 
  
 sådan mark (industrienhet) 
 . 
  
 6 
 .  
 specialbyggnad  
 och tomt- 
  
 7 
 .  
 Specialbyggnad  
 och tomt- 
  
 mark för sådan byggnad (special- 
  
 mark för sådan byggnad (special- 
  
 enhet) 
  
 enhet) 
 . 
  
 7 
 .  
 ekonomibyggnad 
 , 
  
 8 
 .  
 Ekonomibyggnad 
 , 
  
 åkermark, betesmark, produktiv 
  
 åkermark, betesmark, produktiv 
  
 skogsmark och skogligt impedi- 
  
 skogsmark och skogligt impedi- 
  
 ment (lantbruksenhet) 
  
 ment (lantbruksenhet) 
 . 
  
 8 
 . kraftverksbyggnad, tomt- 
  
 9 
 .  
 Kraftverksbyggnad 
 , tomt- 
  
 mark till kraftverksbyggnad och 
  
 mark till kraftverksbyggnad och 
  
 fallrätt samt taxeringsenhet vars 
  
 fallrätt samt taxeringsenhet vars 
  
 värde till övervägande del utgörs 
  
 värde till övervägande del utgörs 
  
 av rätt till andels- eller ersätt- 
  
 av rätt till andels- eller ersätt- 
  
 ningskraft (elproduktionsenhet). 
  
 ningskraft (elproduktionsenhet). 
  
 Småhus och tomtmark för sådan byggnad som ligger på fastig- het med åkermark, betesmark, produktiv skogsmark eller skogligt impediment, ska ingå i den lantbruksenhet som omfattar marken. 
 44 
  
 Taxeringsvärde ska bestämmas för varje skatte- och avgiftsplik- tig taxeringsenhet  
  
 som inte är undantagen från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 
  
 . 
  
 45 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 Saneringsbyggnad och övrig mark kan ingå i samtliga taxe- ringsenheter  
 under punkterna  
 1– 
 8 i första stycket 
 . Övrig mark ska i regel ingå i lantbruksenhet. I annat fall ska övrig mark taxeras tillsammans med den tomtmark eller täktmark som ligger när- mast. Har övrig mark stor om- fattning och saknar den samband med annan mark, som har sam- ma ägare, ska den dock bilda en taxeringsenhet. Taxeringsenhet, som består av endast övrig mark, betecknas industrienhet, om den ligger till övervägande del inom tätort, och lantbruksenhet, om den ligger till övervägande del utanför sådan ort. 
  
 Saneringsbyggnad och övrig mark kan ingå i samtliga taxe- ringsenheter  
 enligt första stycket 
  
 1– 
 9 
 . 
  Övrig mark ska i regel ingå i lantbruksenhet. I annat fall ska övrig mark taxeras tillsammans med den tomtmark eller täktmark som ligger närmast. Har övrig mark stor omfattning och saknar den samband med annan mark, som har samma ägare, ska den dock bilda en taxeringsenhet. Taxeringsenhet, som består av endast övrig mark, betecknas industrienhet, om den ligger till övervägande del inom tätort, och lantbruksenhet, om den ligger till övervägande del utanför sådan ort. 
 6 § 
  
 10 
  
 I småhusenhet, ägarlägenhets- 
  
 I småhusenhet, ägarlägenhets- 
  
 enhet,  
 hyreshusenhet 
 , specialenhet 
  
 enhet,  
 flerbostadshusenhet, lokal- 
  
 och industrienhet ska endast 
  
 husenhet 
 , specialenhet och indu- 
  
 ingå egendom som ligger samlad 
  
 strienhet ska endast ingå egen- 
  
 och som utgör en ekonomisk 
  
 dom som ligger samlad och som 
  
 enhet. 
  
 utgör en ekonomisk enhet. 
  
 Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk eller skogsbruk ska bilda egen lantbruksenhet. 
 5 kap. 
 1 § 
  
 11 
  
 Taxeringsvärde ska bestämmas för varje skatte- och avgiftsplik- tig taxeringsenhet. 
  
 10 
  
 Senaste lydelse 2009:105. 
  
 11 
  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 7 § 
  
 12 
  
 Vid taxeringen ska följande 
  
 Vid taxeringen ska följande 
  
 delvärden bestämmas 
 . 
  
 delvärden bestämmas  
 för lokal- 
  
 För  
 småhus-, 
 ägarlägenhets-, 
  
 hus- 
 , 
  industri- och elproduk- 
  
 hyreshus- 
 , 
  industri- och elpro- 
  
 tionsenhet: 
  
 duktionsenhet: 
  
 1. Byggnadsvärde 
 Byggnadsvärde är värdet av de byggnader som hör till taxerings- enheten. 
 2. Markvärde 
 Markvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark, täktmark, fallrätt och markanläggningar. 
 För lantbruksenhet: 
 1. Bostadsbyggnadsvärde Bostadsbyggnadsvärde är vär- 
 det av de småhus som hör till taxe- ringsenheten. 
 2. Ekonomibyggnadsvärde Ekonomibyggnadsvärde är vär- 
 det av de ekonomibyggnader som hör till taxeringsenheten. 
 3. Tomtmarksvärde Tomtmarksvärde är värdet av 
 taxeringsenhetens tomtmark. 4. Jordbruksvärde 
 Jordbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens åkermark, betes- mark och markanläggningar, som används eller behövs för växt- odling. 
 5. Skogsbruksvärde Skogsbruksvärde är värdet 
 av taxeringsenhetens produktiva skogsmark med växande skog och markanläggningar, som används eller behövs för skogsbruk. 
 6. Skogsimpedimentsvärde Skogsimpedimentsvärde är vär- 
 det av de skogliga impediment 
  
 12  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
 46 
  
 Varje småhus  
  
 med en storlek som uppgår till minst 15 kvadrat- meter boarea 
  
 , ägarlägenhet  
  
 och flerbostadshus ska utgöra en värde- ringsenhet. Lokalhus 
  
 , kraftverks- byggnad, industribyggnad och övrig byggnad med värde av minst 50 000 kronor ska utgöra en värderingsenhet, om inte annat anges i 3 eller 5 §. 
  
 Lokalhus 
  
 , industribyggnader och övriga byggnader vilkas värde inte uppgår till 50 000 kronor, 
  
 47 
  
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
 som hör till taxeringsenheten. 
 8 § 
  
 13 
  
 Varje delvärde  
 skall  
 bestäm- 
  
 Varje delvärde  
 ska  
 bestäm- 
  
 mas för sig med tillämpning av i 
  
 mas för sig med tillämpning av i 
  
 2–5 
  a §§ angivna grunder. 
  
 2–5 
  a §§ angivna grunder. 
  
 Vid bestämmande av delvärde 
  
 för lantbruksenhet får dock av- 
  
 vikelse ske från 2 § vid storleks- korrektion enligt 7 kap. 4 a §. 
 Summan av delvärdena utgör taxeringsenhetens taxeringsvärde. 
  
 6 
  
 kap. 
  
 1 § 
  
 Värderingsenhet är den egen- 
  
 Värderingsenhet är den egen- 
  
 dom som  
 skall  
 värderas för sig. 
  
 dom som  
 ska  
 värderas  
 eller in- 
  
 En värderingsenhet  
 skall  
 endast 
  
 delas  
 för sig. En värderingsenhet 
  
 omfatta egendom som ingår i en 
  
 ska  
 endast omfatta egendom som 
  
 enda taxeringsenhet. 
  
 ingår i en enda taxeringsenhet. 
  
 2 § 
  
 14 
  
 Varje småhus, ägarlägenhet,  
 hyreshus 
 , kraftverksbyggnad, in- dustribyggnad och övrig byggnad med värde av minst 50 000 kro- nor ska utgöra en värderings- enhet, om inte annat anges i 3 eller 5 §. 
 Komplementhus på småhus- enheten ska i regel ingå i samma värderingsenhet som det mest värdefulla småhuset på taxerings- enheten. 
 Småhus, hyreshus 
 , industri- byggnader och övriga byggnader vilkas värde inte uppgår till 
  
 13 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 14 
  
 Senaste lydelse 2012:89. 
  
 Flera flerbostadshus eller lokal- hus för vilka har fastställts  
  
 samma klassificeringsdata beträffande  
  
 värdefaktorn eller den särskilda egenskapen  
  
 ålder får sammanföras till en värderingsenhet  
  
 avseende flerbostadshus eller lokalhus 
  
 . 
  
 Är en industribyggnad som värderats med ledning av en av- kastningsberäkning inrättad för mer än en lokaltyp  
  
 ska  
  
 delar som hänförs till olika lokaltyper utgöra skilda värderingsenheter. Särskild värderingsenhet behöver dock inte bildas för en lokaltyp som omfattar mindre än tio pro- cent av byggnadens totala yta och mindre än 250 kvadrat- meter. Byggnader eller delar av olika byggnader  
  
 för vilka har fastställts  
  
 samma klassificerings- data beträffande värdefaktorerna lokaltyp, standard och ålder får sammanföras till en värderings- enhet. 
  
 Indelning av  
  
 lokalhus  
  
 och industribyggnad i två eller flera 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 50 000 kronor, ska ingå i samma värderingsenhet som den mest värdefulla byggnaden inom samma tomt. Uppgår den mest värdefulla byggnadens värde inte till 50 000 kronor ska samtliga byggnader inom tomten utgöra en värderingsenhet. 
 ska ingå i samma värderings- enhet som den mest värdefulla byggnaden inom samma tomt. Uppgår den mest värdefulla byggnadens värde inte till 50 000 kronor ska samtliga byggnader inom tomten utgöra en värde- ringsenhet. 
 3 § 
  
 15 
  
 Är ett hyreshus inrättat för både bostäder och lokaler skall bostadsdelen och lokaldelen utgöra skilda värderingsenheter. Byggna- der eller delar av olika byggnader som åsatts  
 samma klassificerings- data beträffande  
 värdefaktorerna lägenhetstyp och  
 ålder får samman- föras till en värderingsenhet. 
  
 Är en industribyggnad som värderats med ledning av en av- kastningsberäkning inrättad för mer än en lokaltyp  
 skall  
 delar som hänförs till olika lokaltyper utgöra skilda värderingsenheter. Särskild värderingsenhet behöver dock inte bildas för en lokaltyp som omfattar mindre än tio pro- cent av byggnadens totala yta och mindre än 250 kvadrat- meter. Byggnader eller delar av olika byggnader  
 som åsatts  
 samma klassificeringsdata beträffande värdefaktorerna lokaltyp, stan- dard och ålder får sammanföras till en värderingsenhet. 
 Indelning av  
 hyreshus  
 och industribyggnad i två eller flera 
  
 15  
 Senaste lydelse 2001: 546. 
 48 
  
 Tomt som är bebyggd med 
  
 ägarlägenhet, flerbostadshus och lokalhus ska  
  
 indelas i värderings- enheter med ledning av det sätt på vilket  
  
 byggnaderna  
  
 har indelats i värderingsenheter och med be- aktande av hur markens bygg- rätt har tagits i anspråk eller  
  
 ska  
  
 tas i anspråk enligt plan. 
  
 49 
  
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 värderingsenheter får även ske 
  
 värderingsenheter får även ske 
  
 om det underlättar värderingen. 
  
 om det underlättar värderingen. 
  
 4 § 
  
 Varje modern ekonomibygg- 
  
 Varje modern ekonomibygg- 
  
 nad  
 och annan ekonomibyggnad 
  
 nad  
 ska  
 utgöra en värderings- 
  
 av större värde skall  
 utgöra en 
  
 enhet. Andra ekonomibyggnader 
  
 värderingsenhet. Andra ekonomi- 
  
 ska  
 sammanföras till en värde- 
  
 byggnader  
 skall i regel  
 samman- 
  
 ringsenhet. 
  
 föras till en värderingsenhet. 
  
 Sådan byggnad får dock utgöra en 
  
 värderingsenhet om det väsentligt 
  
 underlättar värderingen. 
  
 5 § 
  
 Är  
 ett småhus eller  
 en eko- 
  
 Är en ekonomibyggnad in- 
  
 nomibyggnad inrättad för väsent- 
  
 rättad för väsentligt olika ända- 
  
 ligt olika ändamål får byggnaden 
  
 mål får byggnaden indelas i två 
  
 indelas i två eller flera värde- 
  
 eller flera värderingsenheter. 
  
 ringsenheter  
 om det underlättar 
  
 värderingen 
 . 
  
 7 § 
  
 16 
  
 Varje tomt  
 skall  
 utgöra en 
  
 Varje tomt  
 ska  
 utgöra en 
  
 värderingsenhet, om inte annat 
  
 värderingsenhet, om inte annat 
  
 anges i  
 andra–fjärde 
  styckena. 
  
 anges i  
 andra–fjärde 
  styckena. 
  
 Föreligger byggrätt till två eller flera småhus på en tomt får varje del av tomten, som omfattas av en byggrätt, utgöra en värderings- enhet. 
 Tomt som är bebyggd med  
 hyreshus skall  
 indelas i värderings- enheter med ledning av det sätt på vilket  
 hyreshusen  
 har indelats i värderingsenheter och med be- aktande av hur markens bygg- rätt har tagits i anspråk eller  
 skall  
 tas i anspråk enligt plan. 
  
 16  
 Senaste lydelse 1992:1666. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Obebyggd tomtmark för  
 hyreshus skall  
 indelas i värde- ringsenheter så att tomtmark med byggrätt för bostäder och för lokaler utgör skilda värderings- enheter. 
 Obebyggd tomtmark för  
 ägar- lägenhet, flerbostadshus och lokal- hus ska  
 indelas i värderings- enheter så att tomtmark med byggrätt för bostäder och för lokaler utgör skilda värderings- enheter. 
  
 10 § 
  
 17 
  
 Vart och ett av ägoslagen 
  
 Vart och ett av ägoslagen 
  
 åkermark, betesmark, produktiv 
  
 åkermark, betesmark, produktiv 
  
 skogsmark och skogligt impedi- 
  
 skogsmark och skogligt impedi- 
  
 ment inom 
  
 en taxeringsenhet 
  
 ment 
  
 inom en taxeringsenhet 
  
 ska utgöra 
  
 en värderingsenhet. 
  
 ska utgöra en värderingsenhet. 
  
 Är arealen åkermark inom en 
  
 taxeringsenhet av större omfatt- 
  
 ning får åkermarken dock upp- 
  
 delas i två eller flera värderings- 
  
 enheter, om det väsentligt under- 
  
 lättar värderingen. 
  
 7 kap. 
  
 3 § 
  
 18 
  
 För byggnader och ägoslag 
  
 För byggnader 
  
 och ägoslag 
  
 som avses i  
  
 8– 
 15 
  kap. ska taxe- 
  
 som avses i  
 9, 11, 12 och  
 15 kap. 
  
 ringsvärde bestämmas med ut- 
  
 ska 
  
 taxeringsvärde 
  
 bestämmas 
  
 gångspunkt i riktvärden. Dessa 
  
 med utgångspunkt i riktvärden. 
  
 ska för varje värderingsenhet be- 
  
 Dessa ska för varje värderings- 
  
 stämmas för kombinationer av 
  
 enhet bestämmas för kombina- 
  
 värdefaktorer, som i någon ut- 
  
 tioner av värdefaktorer, som i 
  
 sträckning varierar inom värde- 
  
 någon utsträckning varierar inom 
  
 området och som har särskild 
  
 värdeområdet och som har sär- 
  
 betydelse för marknadsvärdet. 
  
 skild betydelse för marknads- 
  
 värdet. 
  
 För övriga värdefaktorer ska riktvärdet bestämmas med utgångs- punkt i förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råder inom värdeområdet. 
  
 17 
  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
  
 18 
  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
  
 50 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
 Värdefaktorer, som särskilt ska beaktas vid riktvärdets bestäm- mande, ska, utom såvitt avser de under punkterna  
 1–5 
  angivna värde- 
  
 faktorerna, indelas i klasser. 
  
 1. Storlek för  
 småhus,  
 indu- 
  
 1. Storlek för 
  
 industribygg- 
  
 stribyggnad och övrig byggnad 
  
 nad och övrig byggnad värderad 
  
 värderad med ledning av en av- 
  
 med ledning av en avkastnings- 
  
 kastningsberäkning, 
  
 tomtmark 
 , 
  
 beräkning 
  
 och 
  
 tomtmark 
  
 för 
  
 åkermark, betesmark, 
  
 produktiv 
  
 lokalhus, 
  
 industribyggnad 
  
 och 
  
 skogsmark  
 och  
 skogligt impedi- 
  
 övrig byggnad. 
  
 ment 
 . 
  
 2. Hyra för  
 hyreshus och ägar- 
  
 2. Hyra för  
 lokalhus. 
  
 lägenhet 
 . 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
 6 § 
  
 19 
  
 Vid värdering av byggnader 
  
 Vid värdering av byggnader 
  
 och ägoslag för vilka riktvärden 
  
 och ägoslag för vilka riktvärden 
  
 bestäms ska först fastställas klass- 
  
 bestäms ska först fastställas klass- 
  
 indelningsdata och däremot sva- 
  
 indelningsdata och däremot sva- 
  
 rande riktvärden.  
 I fråga om 
  
 rande riktvärden. 
  
 produktiv skogsmark, som ligger 
  
 inom skilda kommuner och som 
  
 annars skulle ha ingått i samma 
  
 taxeringsenhet, får de genomsnitt- 
  
 liga förhållandena för denna skogs- 
  
 mark läggas till grund vid klass- 
  
 indelning av värdefaktorer för 
  
 taxeringsenheterna om de ligger 
  
 inom samma värdeområde. 
  
 Vid riktvärdets bestämmande får interpolation mellan värden i värdetabell eller värdeserie inte ske. 
  
 Sedan taxeringsenhetens sam- 
  
 Sedan taxeringsenhetens sam- 
  
 manlagda riktvärde har bestämts 
  
 manlagda riktvärde har bestämts 
  
 enligt 4 § ska, efter  
 en eventuell 
  
 enligt 4 § ska, efter en eventuell 
  
 storlekskorrektion enligt 4 a § och 
  
 justering för säregna förhållan- 
  
 en eventuell justering för säregna 
  
 den, det däremot svarande taxe- 
  
 förhållanden, det däremot sva- 
  
 ringsvärdet fastställas. 
  
 rande taxeringsvärdet fastställas. 
  
 19  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
  
 51 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 7 § 
  
 20 
  
 Regeringen 
  
 eller myndighet 
  
 Regeringen 
  
 eller myndighet 
  
 som regeringen bestämmer  
 skall 
  
 som regeringen bestämmer  
 ska 
  
 besluta om närmare föreskrifter 
  
 besluta om närmare föreskrifter 
  
 om indelning 
  
 i värdeområden, 
  
 om indelning 
  
 i 
  
 värdeområden, 
  
 klassindelning av värdefaktorer, 
  
 klassindelning av värdefaktorer, 
  
 klassindelningsgrunder,  
 tabeller 
  
 klassindelningsgrunder, 
  
 värde- 
  
 för storlekskorrektion enligt 4 a §, 
  
 serier och värdetabeller för de 
  
 värdeserier och värdetabeller för 
  
 byggnadstyper och ägoslag som 
  
 de byggnadstyper och ägoslag 
  
 anges i  
 9, 11, 12 och  
 15 kap. Mot 
  
 som anges i  
  
 8– 
 15 
  kap. Mot så- 
  
 sådant beslut får talan  
 inte  
 föras. 
  
 dant beslut får talan  
 ej  
 föras. 
  
 9 § 
  
 Markvärde 
 , 
  
 tomtmarksvärde, 
  
 Markvärde 
  
 ska 
  
 bestämmas 
  
 jordbruksvärde, 
  
 skogsbruksvärde 
  
 som om 
  
 taxeringsenheten 
  
 var 
  
 och skogsimpedimentsvärde skall 
  
 obebyggd, såvida inte sanerings- 
  
 bestämmas som om taxerings- 
  
 byggnad finns på taxerings- 
  
 enheten var obebyggd, såvida inte 
  
 enheten. 
  
 saneringsbyggnad finns på taxe- 
  
 ringsenheten. 
  
 16 § 
  
 21 
  
 Något värde ska inte bestäm- 
  
 Något värde ska inte bestäm- 
  
 mas för följande egendom: 
  
 mas för följande egendom: 
  
 1. Småhus, 
  
 ägarlägenhet, 
  
 fler- 
  
 bostadshus 
  
 och 
  
 tomtmark 
  
 till 
  
 sådana byggnader, ekonomibygg- 
  
 nad, åkermark, betesmark, pro- 
  
 duktiv skogsmark 
  
 samt skogligt 
  
 impediment. 
  
 1 
 . Byggnad eller byggnader 
  
 2 
 . Byggnad eller byggnader 
  
 inom samma tomt, om byggnads- 
  
 inom samma tomt, om byggnads- 
  
 beståndets sammanlagda taxe- 
  
 beståndets 
  
 sammanlagda 
  
 taxe- 
  
 ringsvärde inte skulle uppgå till 
  
 ringsvärde inte skulle uppgå till 
  
 50 000 kronor. 
  
 50 000 kronor. 
  
 2 
 . Övrig mark och vatten- 
  
 3 
 . Övrig mark och vatten- 
  
 täckt område som inte är täkt- 
  
 täckt område som inte är täkt- 
  
 mark. 
  
 mark. 
  
 20 
  
 Senaste lydelse 1997:451. 
  
 21 
  
 Senaste lydelse 2012:89. 
  
 52 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 3 
 . Markanläggning som an- 
  
 4 
 . Markanläggning som an- 
  
 vänds för sådant ändamål som 
  
 vänds för sådant ändamål som 
  
 avses i 3 kap. 
  
 avses i 3 kap. 
  
 4 
 . Egendom som avses i 
  
 5 
 . Egendom 
  
 som 
  
 avses 
  
 i 
  
 2 kap. 3 § jordabalken. 
  
 2 kap. 3 § jordabalken. 
  
 5 
 . Kondenskraftverk. 
  
 6 
 . Kondenskraftverk. 
  
 6 
 . Outbyggd fallrätt för vilken 
  
 7 
 . Outbyggd fallrätt för vilken 
  
 det inte finns tillstånd till ut- 
  
 det inte finns tillstånd till ut- 
  
 byggnad. 
  
 byggnad. 
  
 För egendom som anges i första 
  
 stycket 1 ska dock särskilda egen- 
  
 skaper enligt 8 kap. bestämmas. 
  
 8 kap. Särskilda egenskaper för 
  
 viss egendom 
  
 1 § 
  
 För värderingsenhet avseende 
  
 byggnadstyperna 
  
 småhus, 
  
 ägar- 
  
 lägenhet, flerbostadshus och eko- 
  
 nomibyggnader ska särskilda egen- 
  
 skaper bestämmas enligt följande. 
  
 Småhus, ägarlägenhet 
  
 och flerbostadshus 
  
 Storlek 
  
 Storlek 
  
 bestäms 
  
 i 
  
 hela kvadratmeter bo- 
  
 area. 
  
 Ålder 
  
 Ålder 
  
 bestäms 
  
 med 
  
 hänsyn 
  
 till 
  
 nybygg- 
  
 nadsår. 
  
 Ekonomibyggnad 
 Byggnads- Byggnadskategori kategori bestäms med hänsyn 
 till det ändamål vär- deringsenheten till övervägande del är 
 53 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 inrättad för. Beträf- 
  
 fande växthus bestäms 
  
 dock byggnadskate- 
  
 Salazar 
  
 med 
  
 hänsyn 
  
 till växthusets 
  
 kon- 
  
 struktion och anord- 
  
 ning i övrigt. 
  
 Ålder 
  
 Ålder 
  
 bestäms 
  
 med 
  
 hänsyn 
  
 till 
  
 nybygg- 
  
 nadsår. 
  
 2 § 
 För värderingsenhet avseende något av ägoslagen tomtmark till småhus, ägarlägenhet och flerbo- stadshus, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark samt skogligt impediment ska följande särskilda egenskaper bestämmas. 
  
 Tomtmark till småhus 
  
 Storlek 
  
 Storleken 
  
 bestäms 
  
 med hänsyn till vär- 
  
 deringsenhetens tomt- 
  
 areal. 
  
 Tomtmark till ägarlägenhet 
  
 och flerbostadshus 
  
 Storlek 
  
 Storleken 
  
 bestäms 
  
 med hänsyn till vär- 
  
 deringsenhetens bygg- 
  
 rätt uttrycket i kva- 
  
 dratmeter bruttoarea. 
  
 54 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
 Åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment 
  
 Storlek 
  
 Med 
  
 storlek 
  
 avses 
  
 värderingsenhetens 
  
 areal 
  
 uttryckt 
  
 i hela 
  
 hektar. 
  
 9 kap. Riktvärde för  
 hyreshus 
  
 9 kap. Riktvärde för  
 lokalhus 
  
 och ägarlägenhet 
  
 1 § 
  
 22 
  
 Riktvärdet för  
 hyreshus  
 ska 
  
 Riktvärdet för  
 lokalhus  
 ska 
  
 utgöra värdet av en värderings- 
  
 utgöra värdet av en värderings- 
  
 enhet avseende ett eller flera 
  
 enhet avseende ett eller flera 
  
 hyreshus  
 eller del av  
 hyreshus 
 . 
  
 lokalhus  
 eller del av  
 lokalhus 
 . 
  
 Vad som sägs i detta kapitel om 
  
 hyreshus gäller även ägarlägenhet. 
  
 2 § 
  
 23 
  
 Vid allmän och förenklad 
  
 Vid 
  
 allmän 
  
 och förenklad 
  
 fastighetstaxering får endast vär- 
  
 fastighetstaxering får endast vär- 
  
 den i en fastställd värdeserie 
  
 den i en fastställd värdeserie 
  
 anges som riktvärde för en värde- 
  
 anges som riktvärde för en värde- 
  
 ringsenheter avseende ett  
 hyres- 
  
 ringsenheter avseende ett  
 lokal- 
  
 hus  
 uppfört under det sjuttonde 
  
 hus  
 uppfört under det sjuttonde 
  
 året för det år då allmän fastig- 
  
 året för det år då allmän fastig- 
  
 hetstaxering ske och med en 
  
 hetstaxering ske och med en 
  
 hyra av 100 000 kronor. 
  
 hyra av 100 000 kronor. 
  
 3 § 
  
 24 
  
 Nuvarande lydelse 
 Inom varje värdeområde ska riktvärden bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av följande värdefaktorer. 
  
 22 
  
 Senaste lydelse 2009:105. 
  
 23 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 24 
  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
  
 55 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Lägenhetstyp 
  
 Lägenhetstyp bestäms med hänsyn till om värde- 
  
 ringsenheten är inrättad för bostäder eller lokaler. 
  
 För bostäder ska dessutom antal bostadslägenheter 
  
 bestämmas. Med bostadslägenhet avses en sådan lägen- 
  
 het som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig 
  
 del användas som bostad. 
  
 Hyra 
  
 Med hyra avses  
 bruksvärdehyra för bostäder och 
  
 marknadsmässig hyra för lokaler. Hyran ska för 
  
 värderingsenhet bestämmas med hänsyn till den 
  
 genomsnittliga hyresnivån under det andra året 
  
 före taxeringsåret. 
  
 Ålder 
  
 Ålder ger uttryck för väderingsenhetens sannolika 
  
 återstående livslängd och anges genom ett värdeår 
  
 och, om särskilda skäl föreligger, genom återstå- 
  
 ende nyttjandetid. Värdeåret bestäms med hänsyn 
  
 till värderingsenhetens nybyggnadsår, omfattningen 
  
 av till- och ombyggnader samt tidpunkten för dessa. 
  
 Om en byggnad indelas i flera värderingsenheter 
  
 ska samma värdeår bestämmas för dessa. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Inom varje värdeområde ska riktvärden bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av följande värdefaktorer. 
  
 Hyra 
  
 Med hyra avses marknadsmässig hyra. Hyran ska 
  
 för värderingsenhet bestämmas med hänsyn till den 
  
 genomsnittliga hyresnivån under det andra året 
  
 före taxeringsåret. 
  
 Ålder 
  
 Ålder ger uttryck för väderingsenhetens sannolika 
  
 återstående livslängd och anges genom ett värdeår 
  
 och, om särskilda skäl föreligger, genom återstå- 
  
 ende nyttjandetid. Värdeåret bestäms med hänsyn 
  
 till värderingsenhetens nybyggnadsår, omfattningen 
  
 av till- och ombyggnader samt tidpunkten för dessa. 
  
 Om en byggnad indelas i flera värderingsenheter 
  
 ska samma värdeår bestämmas för dessa. 
  
 56 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 12 kap. Riktvärde för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad samt för täktmark 
 Tomtmark 
 1 § 
 Riktvärdet för tomtmark till lokalhus, industribyggnad eller övrig byggnad ska utgöra värdet av en värderingsenhet avseende tomtmark. 
 Värdet av en kvadratmeter byggrätt avseende tomtmark för lokalhus och värdet av en kva- dratmeter tomtmark eller byggrätt avseende tomtmark för industri- byggnad eller övrig byggnad, får anges endast med värden i en fastställd värdeserie. 
 För värdering av tomtmark på en elproduktionsenhet gäller be- stämmelserna i 15 kap. 
 2 § 
 Riktvärdet ska bestämmas med utgångspunkt i att tomtmarken kan bebyggas omedelbart. 
 3 § 
 Riktvärden för tomtmark för lokalhus ska inom varje värde- område bestämmas för skilda för- hållanden för värdefaktorn storlek. Med storlek avses värderings- enhetens byggrätt i kvadratmeter. 
 57 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 4 § 
 Riktvärden för tomtmark för industribyggnad eller övrig bygg- nad ska inom varje värdeområde bestämmas för skilda förhållan- den för värdefaktorn storlek. Med storlek avses värderingsenhetens tomtmarksareal. Om särskilda skäl föreligger ska dock avses den bygg- rätt i kvadratmeter som värde- ringsenheten utnyttjas för eller är avsedd för. 
 För värderingsenhet som består av utrymme till industribyggnad eller övrig byggnad inom en tre- dimensionell fastighet eller inom ett tredimensionellt fastighets- utrymme avses med storlek alltid den byggrätt i kvadratmeter som värderingsenheten utnyttjas för eller är avsedd för. 
 Täktmark 
 5 § 
 Riktvärdet för täktmark ska utgöra värdet av en värderings- enhet täktmark. 
 Värdet per kubikmeter brytvärd fyndighet av olika slag, såsom sten, grus, sand, lera, jord, torv eller andra jordarter ska bestämmas till marknadsmässigt arrendepris vid omedelbar brytning. Värdet per kubikmeter får endast bestämmas till värden i en fastställd värde- serie. 
 58 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 6 § 
 Inom varje värdeområde ska riktvärden avseende täktmark be- stämmas för särskilda förhållan- den för följande värdefaktorer. 
  
 Årligt 
  
 Med årligt uttag avses 
  
 uttag 
  
 den mängd material 
  
 som i genomsnitt per 
  
 år 
  
 under 
  
 brytnings- 
  
 tiden 
  
 kan 
  
 antas 
  
 bli 
  
 utbruten från värde- 
  
 ringsenheten. 
  
 Ut- 
  
 taget anges i kubik- 
  
 meter fast mått. 
  
 Väntetid 
  
 Med 
  
 väntetid 
  
 avses 
  
 tiden 
  
 innan 
  
 bryt- 
  
 ningen på värderings- 
  
 enheten kan beräknas 
  
 börja. 
  
 Väntetiden 
  
 anges i hela antal år. 
  
 Brytnings- Med brytningstid av- 
  
 tid 
  
 ses tiden under vilken 
  
 brytningen på värde- 
  
 ringsenheten kan be- 
  
 räknas 
  
 pågå. 
  
 Bryt- 
  
 ningstiden 
  
 anges i 
  
 hela antal år. 
  
 15 kap. 
  
 8 § 
  
 25 
  
 Värdet 
  
 av andelskraft, för 
  
 Värdet 
  
 av 
  
 andelskraft, 
  
 för 
  
 vilken mottagaren helt eller i allt 
  
 vilken mottagaren helt eller i allt 
  
 väsentligt  
 skall  
 betala sin andel 
  
 väsentligt  
 ska  
 betala sin andel av 
  
 av uttagskostnaderna,  
 skall  
 be- 
  
 uttagskostnaderna, 
  
 ska  
 bestäm- 
  
 stämmas till så stor del av det 
  
 mas till så stor del av det leve- 
  
 levererande 
  
 kraftverkets mark- 
  
 rerande kraftverkets mark- och 
  
 25  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
 59 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 och byggnadsvärden som mot- svarar andelen. 
 För det kraftverk som be- lastas av andelskraft  
 skall  
 mark- och byggnadsvärdena minskas med ett belopp som är lika stort som det belopp som läggs till den mottagande taxeringsenhe- ten. 
 Värdet av ersättningskraft, för vilken mottagaren helt eller i allt väsentligt  
 skall  
 betala uttags- kostnaden,  
 skall  
 behandlas som andelskraft. Ersättningskraften  
 skall  
 anges i procent av det leve- rerande kraftverkets taxerings- värde. 
 byggnadsvärden som motsvarar andelen. 
 För det kraftverk som be- lastas av andelskraft  
 ska  
 mark- och byggnadsvärdena minskas med ett belopp som är lika stort som det belopp som läggs till den mottagande taxeringsenhe- ten.  
 Detta gäller dock inte taxe- ringsenheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1. 
  
 Värdet av ersättningskraft, för vilken mottagaren helt eller i allt väsentligt  
 ska  
 betala uttags- kostnaden,  
 ska  
 behandlas som andelskraft. Ersättningskraften  
 ska  
 anges i procent av det leve- rerande kraftverkets taxerings- värde. 
  
 9 § 
  
 26 
  
 Andels- och ersättningskraft, 
  
 Andels- och ersättningskraft, 
  
 för vilka mottagaren inte eller 
  
 för vilka mottagaren inte eller 
  
 endast till begränsad del betalar 
  
 endast till begränsad del betalar 
  
 uttagskostnader,  
 skall  
 anges i det 
  
 uttagskostnader,  
 ska  
 anges i det 
  
 antal kilowattimmar 
  
 som 
  
 i 
  
 antal kilowattimmar 
  
 som i 
  
 genomsnitt tas ut per år. 
  
 genomsnitt tas ut per år. 
  
 För den taxeringsenhet som 
  
 För den taxeringsenhet som 
  
 lämnar kraft  
 skall  
 värdet per kilo- 
  
 lämnar kraft  
 ska  
 värdet per kilo- 
  
 wattimme bestämmas efter 
  
 det 
  
 wattimme bestämmas efter det 
  
 för 
  
 kraftverket gällande 
  
 värdet 
  
 för 
  
 kraftverket gällande 
  
 värdet 
  
 per 
  
 kilowattimme 
  
 förhöjt med 
  
 per 
  
 kilowattimme förhöjt med 
  
 40 procent. 
  
 40 procent. 
  
 För den mottagande taxe- 
  
 För den mottagande taxe- 
  
 ringsenheten  
 skall 
  
 värdet 
  
 per 
  
 ringsenheten  
 ska  
 värdet per kilo- 
  
 kilowattimme bestämmas utifrån 
  
 wattimme bestämmas utifrån det 
  
 det värde andels- eller ersätt- 
  
 värde andels- eller ersättnings- 
  
 ningskraften har för denna taxe- 
  
 kraften har för denna taxerings- 
  
 26  
 Senaste lydelse 1999:630. 
 60 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 ringsenhet. 
 Belastningen av andels- och ersättningskraft, för vilka motta- garen inte betalar uttagskost- nader,  
 skall  
 i första hand dras av från det levererande kraftverkets markvärde och i andra hand från dess byggnadsvärde. Förmånen av sådan kraft  
 skall  
 läggas till markvärdet av den taxerings- enhet till vilken förmånen hör. 
 enhet. 
 Belastningen av andels- och ersättningskraft, för vilka motta- garen inte betalar uttagskost- nader,  
 ska  
 i första hand dras av från det levererande kraftverkets markvärde och i andra hand från dess byggnadsvärde. Förmånen av sådan kraft  
 ska  
 läggas till mark- värdet av den taxeringsenhet till vilken förmånen hör.  
 Detta gäller dock inte taxeringsenheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1. 
  
 16 kap. 
 2 § 
  
 27 
  
 Ny taxering av fastighet ska ske om under löpande taxerings- 
  
 period 
  
 1. ny taxeringsenhet bör bil- 
  
 1. ny taxeringsenhet bör bil- 
  
 das eller taxeringsenhet bör om- 
  
 das eller taxeringsenhet bör om- 
  
 bildas 
  
 bildas 
 , eller 
  
 2. typ av taxeringsenhet eller 
  
 2. typ av taxeringsenhet eller 
  
 taxeringsenhets skatte- eller av- 
  
 taxeringsenhets skatte- eller av- 
  
 giftspliktsförhållande bör ändras. 
  
 giftspliktsförhållande bör ändras. 
  
 Ny taxering av fastighet ska 
  
 Ny taxering av fastighet ska 
  
 ske om fastigheten är indelad 
  
 ske om fastigheten är indelad 
  
 som sådan taxeringsenhet som 
  
 som sådan taxeringsenhet som 
  
 ska taxeras vid  
 viss  
 allmän eller 
  
 ska taxeras vid allmän eller för- 
  
 förenklad fastighetstaxering och 
  
 enklad fastighetstaxering och det 
  
 det vid taxeringen visar sig att 
  
 vid taxeringen visar sig att den 
  
 den bör indelas  
 i  
 annan typ av 
  
 bör indelas  
 som  
 annan typ av 
  
 taxeringsenhet. 
  
 taxeringsenhet. 
  
 Ny taxering av fastighet ska 
  
 Ny taxering av fastighet ska 
  
 ske även i andra fall om det visar 
  
 ske även i andra fall om det visar 
  
 sig att mark bör indelas i annat 
  
 sig att mark bör indelas i annat 
  
 ägoslag eller byggnad i annan 
  
 ägoslag eller byggnad i annan 
  
 byggnadstyp än som skett.  
 Ny 
  
 byggnadstyp än som skett. 
  
 taxering ska dock inte ske enbart 
  
 27  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
  
 61 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 på den grunden att mark som in- delats som åkermark, betesmark, produktiv skogsmark eller skogligt impediment bör indelas som något annat av dessa ägoslag. 
 2 a § 
 Ny taxering av taxeringsenhet ska ske om under löpande taxe- ringsperiod taxeringsenhetens värde eller, för de taxeringsenheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1, den särskilda egenskapen storlek ökat eller minskat 
 1. genom beslut att anta, ändra eller upphäva detaljplan eller om- rådesbestämmelser, eller 
 2. genom annat beslut av myn- dighet om beslutet innebär änd- ring i rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten. 
 Ny taxering till följd av ökat eller minskat värde ska ske endast om taxeringsenhetens taxerings- värde på grund av förändringen bör ändras med minst en femte- del, dock minst 25 000 kronor. Om förändringen medför en ök- ning eller minskning av taxe- ringsvärdet med mindre än 100 000 kronor ska ny taxering ske endast efter framställning av taxeringsenhetens ägare. 
 62 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 Särskilda bestämmelser för 
  
 lokalhusenhet, industrienhet, 
  
 elproduktionsenhet och specialenhet 
  
 3 § 
  
 28 
  
 Ny taxering av taxeringsenhet 
  
 Ny taxering av taxeringsenhet 
  
 skall  
 ske om under löpande taxe- 
  
 ska  
 ske om under löpande taxe- 
  
 ringsperiod 
  
 taxeringsenhetens 
  
 ringsperiod 
  
 taxeringsenhetens 
  
 värde ökat eller minskat genom 
  
 värde ökat eller minskat genom 
  
 sådan 
  
 förändring 
  
 i 
  
 enhetens 
  
 sådan 
  
 förändring 
  
 i enhetens 
  
 fysiska 
  
 beskaffenhet 
  
 att 
  
 åsatt 
  
 fysiska beskaffenhet att  
 fastställt 
  
 taxeringsvärde 
  
 på 
  
 grund 
  
 av 
  
 taxeringsvärde 
  
 på 
  
 grund 
  
 av 
  
 förändringen 
  
 bör 
  
 ändras 
  
 med 
  
 förändringen 
  
 bör 
  
 ändras 
  
 med 
  
 minst en femtedel, dock minst 
  
 minst en femtedel, dock minst 
  
 25 000 kronor. Ny taxering  
 skall 
  
 25 000 kronor. Ny taxering  
 ska 
  
 dock alltid ske om kostnader 
  
 dock alltid ske om kostnader 
  
 som har uppgått till minst en 
  
 som har uppgått till minst en 
  
 miljon kronor har lagts ned på 
  
 miljon kronor har lagts ned på 
  
 taxeringsenheten  
 eller, för värde- 
  
 taxeringsenheten. 
  
 ringsenhet med småhus, och, i 
  
 förekommande fall, därtill hörande 
  
 tomtmark, om det  
 sammanlagda 
  
 värdet av  
 småhuset och tomt- 
  
 marken på grund av förändringen 
  
 bör höjas eller sänkas med minst 
  
 100 000 kronor 
 . 
  
 Oavsett vad som nu har sagts 
  
 Oavsett vad som nu har sagts 
  
 skall  
 ny taxering ske om bebyg- 
  
 ska  
 ny taxering ske om bebyg- 
  
 gelse skett på taxeringsenhet, 
  
 gelse 
  
 skett på taxeringsenhet, 
  
 som förut varit obebyggd, eller 
  
 som förut varit obebyggd, eller 
  
 bebyggelsen på en förut bebyggd 
  
 bebyggelsen på en förut bebyggd 
  
 taxeringsenhet rivits, brunnit ned 
  
 taxeringsenhet rivits, brunnit ned 
  
 eller förts bort. 
  
 eller förts bort. 
  
 Vid bedömning om ny taxe- 
  
 ring skall ske på grund av minsk- 
  
 ning i en taxeringsenhets värde genom skogsavverkning eller annan förändring i fråga om skogsbe- ståndet skall hänsyn tas även till 
  
 28  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
 63 
  
 Ny taxering av taxerings- enhet ska ske om under löpande taxeringsperiod taxeringsenhetens värde ökat eller minskat genom att avgift till allmän  
  
 va-anlägg- 
  
  ning eller allmän fjärrvärme- anläggning (anslutningsavgift) eller ersättning för gatukostna- der erlagts för enheten. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 den värdeökning som den åter- stående skogen undergått på grund av tillväxt under den löpande taxeringsperioden. 
 4 § 
  
 29 
  
 Ny taxering av taxerings- enhet ska ske om under löpande taxeringsperiod taxeringsenhe- tens värde ökat eller minskat 
  
 1. 
  
 genom beslut att anta, ändra eller upphäva detaljplan eller om- rådesbestämmelser, 
  
 2. 
  
 genom annat beslut av myn- dighet om beslutet innebär änd- ring i rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten, eller 
  
 3. 
  
 genom att avgift till allmän  
  
 va-anläggning 
  eller allmän fjärr- värmeanläggning (anslutnings- avgift) eller ersättning för gatu- kostnader erlagts för enheten. 
 Ny taxering ska ske endast om taxeringsenhetens taxeringsvärde på grund av förändringen bör ändras med minst en femtedel, dock minst 25 000 kronor. Om förändringen medför en ökning eller minskning av taxeringsvärdet med mindre än 100 000 kronor ska ny taxering ske endast efter framställning av taxeringsenhetens ägare. 
  
 29  
 Senaste lydelse 2012:89. 
 64 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 Särskilda bestämmelser för småhus- enhet, ägarlägenhetsenhet, fler- bostadshusenhet och lantbruksenhet 
 8 a § 
 Ny taxering av taxeringsenhet ska ske om den särskilda egenska- pen storlek ändrats för 
 1. småhus med minst 20 pro- cent eller lägst tio kvadratmeter boarea, 
 2. ägarlägenhet med minst 
 20 procent eller lägst tio kvadrat- meter boarea, 
 3. flerbostadshus med minst 
  
 10 
  
 procent, 
  
 eller om den särskilda egen- 
 skapen byggnadskategori ändrats för ekonomibyggnad. 
 Om förändringen medför en 
 ökning eller minskning av den särskilda egenskapen storlek som understiger de gränser som angetts i första stycket  
 1–3 
  ska ny taxe- ring ske endast efter framställning av taxeringsenhetens ägare. 
 9 § 
  
 30 
  
 Om ny taxering sker på grund 
  
 Om ny taxering sker på grund 
  
 av föreskrifterna i  
 2– 
 8 
  
  § 
 § får 
  
 av föreskrifterna i  
 2– 
 8 
  
  a  
 §§ får 
  
 taxeringen i sin helhet prövas. 
  
 taxeringen i sin helhet prövas. 
  
 Indelningen i taxeringsenheter 
  
 Indelningen i taxeringsenheter 
  
 skall  
 dock inte omprövas om ny 
  
 ska  
 dock inte omprövas om ny 
  
 taxering sker av annan anledning 
  
 taxering sker av annan anledning 
  
 än som avses i 2 § punkt 1. 
  
 än som avses i 2 § punkt 1. 
  
 30  
 Senaste lydelse 1981:1119. 
 65 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 18 kap. 
  
 4 § 
  
 31 
  
 Allmän 
  
 fastighetsdeklaration 
  
 Allmän 
  
 fastighetsdeklaration 
  
 skall 
 , om annat inte sägs i 5 §, 
  
 ska 
 , om annat inte sägs i 5 §, 
  
 innehålla 
  
 uppgifter om 
  
 namn, 
  
 innehålla 
  
 uppgifter om namn, 
  
 postadress 
  
 och personnummer 
  
 postadress 
  
 och personnummer 
  
 eller samordningsnummer, eller, 
  
 eller samordningsnummer, eller, 
  
 för juridisk person, organisa- 
  
 för juridisk person, organisa- 
  
 tionsnummer 
  
 för 
  
 fastighetens 
  
 tionsnummer 
  
 för 
  
 fastighetens 
  
 ägare, kommun och församling 
  
 ägare, kommun och församling 
  
 där fastigheten ligger, fastig- 
  
 där fastigheten ligger, fastig- 
  
 hetens gatuadress eller på orten 
  
 hetens gatuadress eller på orten 
  
 bruklig benämning samt fastig- 
  
 bruklig benämning samt fastig- 
  
 hetens officiella beteckning. 
  
 hetens officiella beteckning. 
  
 I den allmänna fastighets- 
  
 I den allmänna fastighets- 
  
 deklarationen  
 skall  
 vidare lämnas 
  
 deklarationen  
 ska  
 vidare lämnas 
  
 uppgifter om 
  
 fastighetens areal 
  
 uppgifter om 
  
 fastighetens areal 
  
 av olika ägoslag, användning och 
  
 av olika ägoslag, användning och 
  
 byggnader, hyror 
  
 och därmed 
  
 byggnader, hyror 
  
 och därmed 
  
 jämförlig avkastning av fastig- 
  
 jämförlig avkastning av fastig- 
  
 heten samt särskilda 
  
 förmåner 
  
 heten samt särskilda förmåner 
  
 och förpliktelser som hör till 
  
 och förpliktelser som hör till 
  
 fastigheten. I deklarationen  
 skall 
  
 fastigheten. I deklarationen  
 ska 
  
 även i övrigt lämnas uppgifter 
  
 även i övrigt lämnas uppgifter 
  
 om sådana förhållanden som be- 
  
 om sådana förhållanden som be- 
  
 hövs för att bestämma de värde- 
  
 hövs för att bestämma de värde- 
  
 faktorer som 
  
 taxeringen 
  
 enligt 
  
 faktorer som 
  
 taxeringen enligt 
  
 bl.a.  
  
 8– 
 15 
  kap.  
 skall  
 grunda sig 
  
 bl.a.  
 9, 11, 12 och  
 15 kap.  
 ska 
  
 på. 
  
 grunda sig på. 
  
 Den allmänna fastighetsdekla- 
  
 Den allmänna fastighetsdekla- 
  
 rationen  
 skall 
  
 också 
  
 innehålla 
  
 rationen  
 ska  
 också innehålla upp- 
  
 uppgifter om sådana förhållan- 
  
 gifter om 
  
 sådana 
  
 förhållanden 
  
 den beträffande fastigheten som 
  
 beträffande fastigheten som om 
  
 om fastigheten har olika ägare 
  
 fastigheten har olika ägare till 
  
 till skilda delar av marken och 
  
 skilda delar av marken och om 
  
 om fastigheten 
  
 innehas 
  
 med 
  
 fastigheten innehas med tomt- 
  
 tomträtt. 
  
 rätt. 
  
 Vad som sägs i  
 första–tredje 
  
 Vad som sägs i  
 första–tredje 
  
 styckena  
 skall 
  
 också 
  
 tillämpas 
  
 styckena  
 ska  
 också tillämpas vid 
  
 31  
 Senaste lydelse 2003:650. 
 66 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 vid förenklad fastighetsdeklara- tion. 
 Förslag till fastighetstaxering  
 skall  
 grundas på av Skatteverket kända uppgifter. Förslaget  
 skall  
 innehålla uppgifter som är nöd- vändiga för fastighetstaxeringen. 
 Förslaget till skogsbruksvärde skall grundas på det virkesförråd, som bestämts vid närmast föregående allmänna eller förenklade fastig- hetstaxering eller därefter vidtagen nytaxering samt på områdesvis fastlagda volymtillväxtprocenter och kända uppgifter om avverk- ningar efter den senast verkställda taxeringen. 
 förenklad fastighetsdeklaration. 
 Förslag till fastighetstaxering  
 ska  
 grundas på av Skatteverket kända uppgifter. Förslaget  
 ska  
 innehålla uppgifter som är nöd- vändiga för fastighetstaxeringen. 
 19 kap. 
 1 § 
  
 32 
  
 Senast den 1 oktober andra året före det år då allmän fastig- hetstaxering äger rum, ska regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta föreskrifter för förberedelsearbetet. 
  
 Senast den 15 november sam- 
  
 ma år lämnar Skatteverket be- 
  
 träffande småhus och tomtmark, 
  
 utom såvitt avser småhus och 
  
 tomtmark för småhus som ingår i 
  
 lantbruksenhet, förslag till sådana 
  
 föreskrifter som avses i 7 kap. 7 §. 
  
 Senast den 15 mars året före 
  
 Senast den 15 mars året före 
  
 det år då allmän fastighetstaxe- 
  
 det år då allmän fastighetstaxe- 
  
 ring äger rum lämnar Skatte- 
  
 ring äger rum lämnar Skatte- 
  
 verket förslag till  
 övriga  
 före- 
  
 verket förslag till föreskrifter 
  
 skrifter enligt 7 kap. 7 §. 
  
 enligt 7 kap. 7 §. 
  
 32  
 Senaste lydelse 2003:650. 
 67 
  
 Lantmäteriet  
  
 och Skatteverket ska undersöka och upprätta för- slag till  
  
 riktvärdekartor för tomt- mark till lokalhus, industribygg- 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 3 § 
  
 33 
  
 Den statliga lantmäterimyn- digheten  
 och Skatteverket ska undersöka och upprätta förslag till 
  
 1. 
  
 vilka riktvärdetabeller för nad och övrig byggnad  
  
 inom ett  
 småhus som inte ingår i lant-  
 län. 
  
 bruksenhet, som med hänsyn till rådande prisläge bör användas  
 inom  
 olika delar av  
 ett län 
 , och 
  
 2. 
  
 riktvärdeskartor för tomt- 
  
 mark som inte ingår i lantbruks- enhet inom länet 
 . 
  
 Den statliga lantmäterimyn- digheten  
 och Skatteverket ska vidare pröva att en tillämpning av förslag till föreskrifter enligt 1 § andra  
 och tredje styckena  
 leder till taxeringsvärden som svarar mot  
 taxeringsvärdenivå  
 en- ligt 5 kap. 2 § (provvärdering). 
  
 Motsvarande prövning görs av förslag till riktvärdekartor för tomtmark och riktvärdetabeller för småhus enligt första stycket. 
  
 Lantmäteriet  
 och Skatteverket ska vidare pröva att en tillämp- ning av förslag till föreskrifter enligt 1 § andra  
 stycket  
 leder till taxeringsvärden som svarar mot  
 taxeringsvärdenivån  
 enligt 5 kap. 2 § (provvärdering). 
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 5 § 
  
 34 
  
 Skatteverket 
  
 ska, 
  
 i samråd 
  
 Skatteverket ska, i samråd 
  
 med  
 den statliga lantmäterimyn- 
  
 med  
 Lantmäteriet  
 senast den 
  
 digheten  
 senast den 1 juni året 
  
 1 juni året före det år då allmän 
  
 före det år då allmän fastighets- 
  
 fastighetstaxering äger rum upp- 
  
 taxering  
 därom  
 äger rum upp- 
  
 rätta förslag till riktvärdekartor 
  
 rätta förslag till riktvärdekartor 
  
 för tomtmark  
 till lokalhus, in- 
  
 för tomtmark  
 som inte ingår i 
  
 dustribyggnad och övrig byggnad 
 . 
  
 lantbruksenhet 
  
 och 
  
 riktvärde- 
  
 På samma gång ska det föreslås 
  
 tabeller för småhus som inte ingår 
  
 ändringar som behövs i de för- 
  
 i lantbruksenhet 
 . På samma gång 
  
 slag till föreskrifter som avses i 
  
 33 
  
 Senaste lydelse 2008:535. 
  
 34 
  
 Senaste lydelse 2008:535. 
  
 68 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 ska det föreslås ändringar som 
  
 1 § andra  
 stycket. 
  
 behövs i de förslag till föreskrif- 
  
 ter som avses i 1 §  
 andra 
 –fjärde 
  
  styckena 
 . 
 En referensgrupp ska under arbetets gång ges möjlighet att 
  
 lämna synpunkter. 
  
 8 § 
  
 35 
  
 Den som under andra året före 
  
 taxeringsåret äger en småhusenhet, 
  
 som förvärvats under tredje året 
  
 före taxeringsåret, är efter föreläg- 
  
 gande av Skatteverket skyldig att 
  
 lämna de uppgifter som behövs till 
  
 ledning inför allmän fastighets- 
  
 taxering. 
  
 Den som under andra eller 
  
 Den som under andra eller 
  
 tredje 
  
 året före taxeringsåret 
  
 tredje 
  
 året 
  
 före taxeringsåret 
  
 äger en  
 hyreshusenhet,  
 industri- 
  
 äger en  
 lokalhusenhet,  
 industri- 
  
 enhet 
 , 
  
 elproduktionsenhet  
 eller 
  
 enhet 
  
 eller 
  
 elproduktionsenhet 
  
 lantbruksenhet  
 är efter föreläggan- 
  
 är efter föreläggande av Skatte- 
  
 de av Skatteverket skyldig att 
  
 verket skyldig att lämna de upp- 
  
 lämna de uppgifter som behövs 
  
 gifter som behövs till ledning 
  
 till ledning inför allmän fastig- 
  
 inför allmän fastighetstaxering. 
  
 hetstaxering. 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
 20 kap. 
 2 § 
  
 36 
  
 Skatteverket ska senast den 15 juni under taxeringsåret meddela grundläggande beslut om taxering av fastighet. 
  
 Har fastighetsägaren, trots 
  
 Har fastighetsägaren, trots 
  
 att han varit skyldig  
 att lämna 
  
 skyldighet  
 att lämna fastighets- 
  
 fastighetsdeklaration, inte avgett 
  
 deklaration, inte avgett någon så- 
  
 någon sådan, eller kan fastig- 
  
 dan, eller kan fastighetens taxe- 
  
 hetens taxeringsvärde inte  
 beräk- 
  
 ringsvärde  
 eller särskilda egen- 
  
 nas  
 tillförlitligt på grund av 
  
 skaper  
 inte  
 bestämmas  
 tillförlitligt 
  
 brister i eller bristfälligt under- 
  
 på grund av brister i eller brist- 
  
 35 
  
 Senaste lydelse 2011:299. 
  
 36 
  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
  
 69 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 lag för deklarationen, ska taxe- ringsvärdet uppskattas till  
 det belopp  
 som framstår som skäligt med hänsyn till vad som fram- kommit i ärendet ( 
 skönstaxering 
 ). 
 Om uppgift om antal bostads- lägenheter i hyreshus enligt 9 kap. 3 § inte har lämnats, eller inte kan bestämmas tillförlitligt på grund av brister i eller bristfälligt underlag för deklarationen, ska an- talet uppskattas till det antal som framstår som skäligt med hänsyn till vad som framkommit i ärendet. 
 fälligt underlag för deklarationen, ska taxeringsvärdet  
 eller de sär- skilda egenskaperna  
 uppskattas till  
 vad  
 som framstår som skäligt med hänsyn till vad som fram- kommit i ärendet ( 
 skönstaxering 
 ). 
 4 § 
  
 37 
  
 I Skatteverkets beslut om fastighetstaxering ska redovisas 
  
 1. 
  
 fastighetens indelning i taxeringsenheter, 
  
 2. 
  
 typ av taxeringsenhet och taxeringsenhetens skatte- och av- giftspliktsförhållanden, 
  
 3. 
  
 skatte- och avgiftspliktig  
  
 enhets taxeringsvärde och däri in- gående delvärde samt värde av varje värderingsenhet 
 , 
  
 4. 
  
 storleken av  
  
 sådan värde- faktor  
 som särskilt anges i 8 
 –  
 15 kap., 
  
 3. 
  
 taxeringsvärde och däri in- gående delvärde samt värde av varje värderingsenhet för  
  
 skatte- och avgiftspliktig  
 enhet som inte är undantagen från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 
 , 
  
 4. 
  
 storleken av  
 sådana värde- faktorer och särskilda egenskaper  
 som särskilt anges i 8,  
 9, 11, 12 och  
 15 kap., 
  
 5. storleken av riktvärde samt, 
  
 6.  
 storlekskorrektion 
  
 enligt 
  
 6. säreget förhållande enligt 
  
 7 kap. 4 a §,  
 säreget förhållande 
  
 7 kap. 5 § eller annat förhållande 
  
 enligt 7 kap. 5 § eller annat för- 
  
 som har föranlett ändring av rikt- 
  
 hållande som har föranlett änd- 
  
 värde. 
  
 ring av riktvärde. 
  
 Värdet av en enskild värderingsenhet anges i fulla tusental kro- nor. Avrundning sker så att överstigande belopp, som inte uppgår 
  
 37  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
 70 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 till fullt tusental kronor, faller bort. Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får föreskriva om de ytterligare avrundningsregler som behövs. 
  
 5 § 
  
 38 
  
 I beslutet  
 skall  
 vidare anges 
  
 I beslutet  
 ska  
 vidare anges 
  
 taxeringsenhetens totala, enskilt 
  
 taxeringsenhetens totala, enskilt 
  
 innehavda landareal. För lant- 
  
 innehavda landareal. För lant- 
  
 bruksenhet  
 skall  
 den anges i 
  
 bruksenhet  
 ska  
 den anges i hektar 
  
 hektar och för övriga enheter i 
  
 och för övriga enheter i kva- 
  
 kvadratmeter. 
  
 dratmeter. 
  
 Totalarealen 
  
 för lantbruks- 
  
 Totalarealen för lantbruks- 
  
 enhet  
 skall  
 delas upp på olika 
  
 enhet  
 ska  
 delas upp på olika ägo- 
  
 ägoslag.  
 Har åkermark delats in i 
  
 slag. Avrundning av arealen för 
  
 flera 
  
 värderingsenheter skall 
  
 ägoslag eller värderingsenhet  
 ska 
  
 arealen anges för varje sådan 
  
 ske till hela hektar. Areal som 
  
 enhet.  
 Avrundning av arealen för 
  
 understiger 0,5 hektar  
 ska  
 inte 
  
 ägoslag 
  
 eller 
  
 värderingsenhet 
  
 redovisas särskilt. 
  
 skall  
 ske till hela hektar. Areal 
  
 som understiger 0,5 hektar  
 skall 
  
 inte redovisas särskilt. 
  
 För tomtmark som ligger på 
  
 För tomtmark som ligger på 
  
 lantbruksenhet  
 skall  
 arealen anges 
  
 lantbruksenhet  
 ska  
 arealen anges 
  
 i såväl hektar som kvadratmeter. 
  
 i såväl hektar som kvadratmeter. 
  
 21 kap. 
  
 10 § 
  
 39 
  
 Nämndemän som avses i 8 § 
  
 Nämndemän som avses i 8 § 
  
 utses för tiden från och med den 
  
 utses för tiden från och med den 
  
 1 juli det år 
 ,  
 då allmän fastig- 
  
 1 juli det år då allmän fastig- 
  
 hetstaxering äger rum  
 av hyres- 
  
 hetstaxering äger rum till och 
  
 hus-, 
 industri-, 
  elproduktions- och 
  
 med den 30 juni det år då sådan 
  
 specialenheter,  
 till och med den 
  
 taxering sker nästa gång. En 
  
 30 juni det år då sådan taxering 
  
 nämndeman har dock rätt att 
  
 sker nästa gång. En nämndeman 
  
 avgå efter tre år. 
  
 har dock rätt att avgå efter tre år. 
 Värderingsteknisk ledamot i förvaltningsrätt förordnas av rege- ringen för tid som sägs i första stycket. Avgår sådan person under 
  
 38 
  
 Senaste lydelse 1997:451. 
  
 39 
  
 Senaste lydelse 2009:793. 
  
 71 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 den tid, för vilken han har blivit utsedd, får regeringen förordna annan person för den tid som återstår. 
  
 22 kap. 
  
 5 § 
  
 40 
  
 Regeringen förordnar 
  
 för 
  
 Regeringen 
  
 förordnar 
  
 för 
  
 högst fem år i sänder för varje 
  
 högst fem år i sänder för varje 
  
 kammarrätt 
  
 minst 
  
 nio, 
  
 högst 
  
 kammarrätt 
  
 minst nio, 
  
 högst 
  
 tjugo i praktiska värv förfarna 
  
 tjugo i praktiska värv förfarna 
  
 personer med god kännedom om 
  
 personer med god kännedom om 
  
 fastighetsförhållanden i 
  
 allmän- 
  
 fastighetsförhållanden i 
  
 allmän- 
  
 het att efter kallelse inträda såsom 
  
 het att efter kallelse inträda såsom 
  
 ledamöter i 
  
 kammarrätten 
  
 vid 
  
 ledamöter i 
  
 kammarrätten 
  
 vid 
  
 handläggning av mål om allmän 
  
 handläggning av mål om allmän 
  
 eller förenklad fastighetstaxering. 
  
 eller förenklad fastighetstaxering. 
  
 Av dessa personer ska i fråga om 
  
 Av dessa personer ska i fråga om 
  
 varje kammarrätt  
 minst tre  
 äga 
  
 varje kammarrätt minst två äga 
  
 kunskap  
 beträffande värdering av 
  
 kunskap beträffande värdering 
  
 produktiv skogsmark och växande 
  
 av vattenfallsfastighet och minst 
  
 skog, 
  
 minst 
  
 två 
  
 beträffande 
  
 två beträffande 
  
 värdering 
  
 av 
  
 värdering av vattenfallsfastighet 
 , 
  
 annan taxeringsenhet  
 som inte är 
  
 minst 
  
 två beträffande värdering 
  
 undantagen från värdering enligt 
  
 av lantbruksenhet i övrigt  
 och 
  
 7 kap. 16 § 
 . Avgår sådan person 
  
 minst två beträffande värdering 
  
 under den tid, för vilken han har 
  
 av annan taxeringsenhet  
 än lant- 
  
 blivit utsedd, förordnar rege- 
  
 bruksenhet i övrigt.  
 Avgår sådan 
  
 ringen annan person i hans ställe. 
  
 person under den tid, för vilken han har blivit utsedd, förordnar regeringen annan person i hans ställe. 
 Ledamot som avses i första stycket ska vara svensk medborgare. Han får inte vara underårig eller i konkurstillstånd eller ha förval- tare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 2015. 
  
 40  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
 72 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 lag med särskilda bestämmelser om fastighetstaxering år 2015 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Vid fastighetstaxering år 2015 ska ny taxering ske av småhus- enheter, lantbruksenheter, ägarlägenhetsenheter, flerbostadshus- enheter och lokalhusenheter. Fastighetsägare som avses i 26 kap. 1 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) är därvid skyldig att utan föreläggande lämna särskild fastighetsdeklaration senast vid den tidpunkt som anges i nämnda paragraf. Vid taxeringen gäller bestäm- melserna om förslag till fastighetstaxering i 18 kap. 1, 4 och 9 §§ fastighetstaxeringslagen. Vid tillämpning av 18 kap. 1, och 9 §§ fastighetstaxeringslagen gäller dock att förslag till fastighetstaxering ska ha erhållits senast den 30 januari 2015 och att påpekanden med anledning av sådant förslag ska lämnas senast den vid den tidpunkt som gäller för lämnande av särskild fastighetsdeklaration utan före- läggande. 26 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen tillämpas på deklara- tionsskyldig som är skyldig att lämna särskild fastighetsdeklaration utan föreläggande. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 73 
  
 Till fastighetsskatt skatte- pliktiga fastigheter är, i den ut- sträckning som framgår av 3 §, sådan som vid fastighetstaxe- ringen betecknas som småhus- enhet, ägarlägenhetsenhet,  
  
 fler- bostadshusenhet, lokalhusenhet,  
  
 industrienhet, elproduktions- enhet eller lantbruksenhet om det på lantbruksenheten finns vad som vid fastighetstaxeringen be- tecknas som tomtmark för små- hus. Från skatteplikt undantas fastighet som året före det kalenderår då beslutet om slutlig skatt ska fattas inte varit skatte- pliktig enligt fastighetstaxe- ringslagen (1979:1152). 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 3 
  
 Förslag till lag 
  
 om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 
  
 dels  
 att  
 1–4 
  §§ ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas en bilaga av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 41 
  
 Till fastighetsskatt skatte- pliktiga fastigheter är, i den ut- sträckning som framgår av 3 §, sådan som vid fastighetstaxe- ringen betecknas som småhus- enhet, ägarlägenhetsenhet,  
 hyres- husenhet,  
 industrienhet, elproduk- tionsenhet eller lantbruksenhet om det på lantbruksenheten finns vad som vid fastighetstaxe- ringen betecknas som  
 småhus eller  
 tomtmark för småhus. Från skatteplikt undantas fastighet som året före det kalenderår då beslutet om slutlig skatt ska fattas inte varit skattepliktig en- ligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152). 
 2 § 
  
 42 
  
 Skattskyldig till fastighetsskatt är den som vid ingången av kalenderåret är ägare till fastigheten eller enligt 1 kap. 5 § fastig- hetstaxeringslagen (1979:1152) ska anses som ägare. 
  
 Fastighetsskatt beräknas för 
  
 Fastighetsskatt beräknas för 
  
 kalenderår på grundval av det 
  
 kalenderår på grundval av det 
  
 taxeringsvärde som gäller under 
  
 taxeringsvärde som gäller under 
  
 41 
  
 Senaste lydelse 2011:1320. 
  
 42 
  
 Senaste lydelse 2007:1417. 
  
 74 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 kalenderåret. 
  
 kalenderåret  
 eller de faktorer som 
  
 i övrigt har betydelse för taxeringen. 
  
 3 § 
  
 43 
  
 Fastighetsskattens storlek för a 
  
 och b ska särskiljas för olika kom- 
  
 mungrupper. 
  
 Kommungrupps- 
  
 indelningen framgår av bilagan 
  
 Fastighetsskatten utgör 
  
 till denna lag. 
  
 a)  
 1,0 procent  
 av: 
  
 a)  
 2,95 kr 
  
 per 
  
 kvadratmeter 
  
 taxeringsvärdet  
 avseende små- 
  
 tomtareal i Region 1, dock högst 
  
 husenhet till den del  
 det  
 avser 
  
 4 600 kronor eller 3 000 kvadrat- 
  
 värderingsenhet för småhus som 
  
 meter, 
  
 är under uppförande, värderings- 
  
 1,40 
  
 kr 
  
 per 
  
 kvadratmeter 
  
 enhet för  
 tillhörande 
  
 tomtmark 
  
 tomtareal i Region 2, dock högst 
  
 och  
 värderingsenhet för tomt- 
  
 4 600 kronor eller 3 000 kvadrat- 
  
 mark som är obebyggd, 
  
 meter och 
  
 bostadsbyggnadsvärdet 
  
 avse- 
  
 0,55 
  
 kr 
  
 per 
  
 kvadratmeter 
  
 ende värderingsenhet för småhus 
  
 tomtareal i Region 3, dock högst 
  
 som är under uppförande på lant- 
  
 4 600 kronor eller 3 000 kvadrat- 
  
 bruksenhet, tomtmarksvärdet av- 
  
 meter,  
 av: 
  
 seende värderingsenhet för till- 
  
 tomtmarkens storlek  
 avseende 
  
 hörande tomtmark och tomt- 
  
 småhusenhet till den del  
 den  
 avser 
  
 marksvärdet 
  
 avseende 
  
 tomtmark 
  
 värderingsenhet för  
 tomtmark till- 
  
 avsedd för småhus på lantbruks- 
  
 hörande värderingsenhet för  
 små- 
  
 enhet som är obebyggd, 
  
 hus som är under uppförande 
  
 taxeringsvärdet avseende ägar- 
  
 och  
 värderingsenhet för tomt- 
  
 lägenhetsenhet till den del det av- 
  
 mark som är obebyggd, 
  
 ser värderingsenhet för ägarlägen- 
  
 het som är under uppförande, 
  
 värderingsenhet för 
  
 tillhörande 
  
 tomtmark, 
  
 värderingsenhet 
  
 för 
  
 tomtmark som är obebyggd eller 
  
 som hör till ägarlägenhet som inte 
  
 ingår i samma taxeringsenhet, 
  
 b)  
 0,4 procent  
 av: 
  
 b)  
 9,75 kr 
  
 per 
  
 kvadratmeter 
  
 taxeringsvärdet  
 avseende  
 hyres- 
  
 bruttoarea i Region 1, 
  
 husenhet  
 till den del  
 det  
 avser vär- 
  
 8,65 
  
 kr 
  
 per 
  
 kvadratmeter 
  
 43  
 Senaste lydelse 2010:773. 
 75 
  
 SOU 2012:52 
  
 bruttoarea i Region 2 och 
  
 5,60 kr per kvadratmeter bruttoarea i Region 3  
  
 av: 
  
 byggrättens storlek  
  
 avseende  
  
 flerbostadshusenhet  
  
 till den del  
  
 den  
  
 avser värderingsenhet för  
  
 tomt- mark som hör till värderingsenhet för  
  
 bostäder som är under upp- förande  
  
 och  
  
 värderingsenhet för tomtmark som är obebyggd, 
  
 byggrättens storlek avseende ägarlägenhetsenhet  
  
 till  
  
 den del den avser värderingsenhet för tomt- mark till värderingsenhet för ägar- lägenhet som är under uppförande och  
  
 värderingsenhet för tomt- mark som är obebyggd, 
  
 c) 1,0 procent av: taxeringsvärdet avseende  
  
 lokal- 
  
 husenhet, 
  
 Författningsförslag Avveckling 
 deringsenhet för bostäder som 
 är under uppförande, värderings- enhet för  
 tillhörande  
 tomtmark 
 , värderingsenhet för tomtmark av- sedd för bostäder  
 som är obebyggd  
 eller som hör  
 till  
 bostäder  
 som  
 inte ingår i samma taxeringsenhet samt annan  
 värderingsenhet för tomtmark som är obebyggd, 
 c) 1,0 procent av: taxeringsvärdet avseende 
 hyreshusenhet till den del det av- ser värderingsenhet för lokaler, värderingsenhet för lokaler under uppförande och värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa lokaler, 
 d) 0,5 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende industrienhet och elproduktionsenhet med undantag för sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxe- ringsenhet med vattenkraftverk eller av taxeringsenhet med vind- kraftverk, 
 e) 2,8 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxeringsenhet med vattenkraftverk, 
 f) 0,2 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxeringsenhet med vindkraftverk. 
 Om det på en värderingsenhet för tomtmark finns ett eller flera småhus som är uppförda och ett eller flera småhus som är under uppförande, ska tomtmarken anses höra till det eller de småhus som är uppförda. 
 76 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 För 
  
 fastighet som avses i 
  
 2 kap. 
  
 13 § inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229) ska fastighetens an- del av taxeringsvärdet på annan samfällighet än sådan som avses i 6 kap. 6 § första stycket nämnda lag räknas in i underlaget för fastig- hetsskatten om samfälligheten utgör en särskild taxeringsenhet. 
 Om fastighetsskatt och fastig- hetsavgift ska beräknas för skilda delar av fastigheten ska under- laget för beräkningen av fastighets- skatten utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fastighetsdel. 
 Att skillnaden mellan den fastighetsskatt som i  
 första  
 stycket d föreskrivs för elpro- duktionsenhet och den fastig- hetsskatt som enligt första stycket f föreskrivs för sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxeringsenhet med vind- kraftverk kan utgöra stöd av mindre betydelse framgår av kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artik- larna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse. 
 Att skillnaden mellan den fastighetsskatt som i  
 andra  
 stycket d föreskrivs för elpro- duktionsenhet och den fastig- hetsskatt som enligt första stycket f föreskrivs för sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxeringsenhet med vind- kraftverk kan utgöra stöd av mindre betydelse framgår av kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artik- larna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse. 
 För år 2016 och senare kalen- derår uppgår fastighetsskatten per kvadratmeter för de enheter som räknas upp i andra stycket a och b samt fastighetsskattens högsta be- lopp till fastighetsskatten för år 2015 ökad eller minskad med ett belopp motsvarande inkomstbas- beloppets förändring mellan år 2015 och det aktuella kalender- 
 77 
  
 Bestämmelserna i denna lag om fastighet som är småhus- enhet, ägarlägenhetsenhet,  
  
 fler- bostadshusenhet, lokalhusenhet,  
  
 industrienhet, elproduktions- enhet eller lantbruksenhet gäller också beträffande del av fastig- het, flera fastigheter eller delar av fastigheter som utgör sådan enhet. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 året uttryckt i procent med två decimaler. Skatten per kvadrat- meter avrundas till hela tiotal öre. Skattens högsta belopp avrundas till hela kronor. 
 Med inkomstbasbelopp avses inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 och 27 §§ socialförsäkrings- balken. 
 4 § 
  
 44 
  
 Bestämmelserna i denna lag om fastighet som är småhus- enhet, ägarlägenhetsenhet,  
 hyres- husenhet,  
 industrienhet, elpro- duktionsenhet eller lantbruks- enhet gäller också beträffande del av fastighet, flera fastigheter eller delar av fastigheter som utgör sådan enhet. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången på fastighetsskatt för kalenderåret 2015. 
  
 44  
 Senaste lydelse 2009:106. 
 78 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
 Bilaga 
 Kommungruppsindelning 
 Region 1 
  
 Ale 
  
 Lomma 
  
 Svedala 
  
 Alingsås 
  
 Lund 
  
 Södertälje 
  
 Botkyrka 
  
 Malmö 
  
 Tjörn 
  
 Burlöv 
  
 Mölndal 
  
 Trelleborg 
  
 Danderyd 
  
 Nacka 
  
 Tyresö 
  
 Ekerö 
  
 Nykvarn 
  
 Täby 
  
 Göteborg 
  
 Nynäshamn 
  
 Upplands Väsby 
  
 Haninge 
  
 Partille 
  
 Upplands-Bro 
  
 Huddinge 
  
 Salem 
  
 Vallentuna 
  
 Härryda 
  
 Sigtuna 
  
 Vaxholm 
  
 Järfälla 
  
 Sollentuna 
  
 Vellinge 
  
 Kungsbacka 
  
 Solna 
  
 Vårgårda 
  
 Kungälv 
  
 Staffanstorp 
  
 Värmdö 
  
 Kävlinge 
  
 Stenungsund 
  
 Öckerö 
  
 Lerum 
  
 Stockholm 
  
 Österåker 
  
 Lidingö 
  
 Sundbyberg 
  
 Region 2 
  
 Alvesta 
  
 Kalmar 
  
 Skellefteå 
  
 Aneby 
  
 Karlsborg 
  
 Sotenäs 
  
 Arboga 
  
 Karlshamn 
  
 Storfors 
  
 Arvika 
  
 Karlskoga 
  
 Strängnäs 
  
 Askersund 
  
 Karlskrona 
  
 Sundsvall 
  
 Avesta 
  
 Karlstad 
  
 Surahammar 
  
 Bengtsfors 
  
 Katrineholm 
  
 Svalöv 
  
 Bjuv 
  
 Kil 
  
 Svenljunga 
  
 Boden 
  
 Klippan 
  
 Säffle 
  
 Bollebygd 
  
 Knivsta 
  
 Säter 
  
 Bollnäs 
  
 Kristianstad 
  
 Sävsjö 
  
 Borgholm 
  
 Kristinehamn 
  
 Söderhamn 
  
 Borlänge 
  
 Krokom 
  
 Söderköping 
  
 Borås 
  
 Kumla 
  
 Sölvesborg 
  
 Boxholm 
  
 Kungsör 
  
 Tanum 
  
 Bromölla 
  
 Köping 
  
 Tibro 
  
 79 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Båstad 
  
 Laholm 
  
 Tidaholm 
  
 Degerfors 
  
 Landskrona 
  
 Tierp 
  
 Eda 
  
 Laxå 
  
 Timrå 
  
 Eksjö 
  
 Lekeberg 
  
 Tomelilla 
  
 Emmaboda 
  
 Leksand 
  
 Torsås 
  
 Enköping 
  
 Lessebo 
  
 Tranemo 
  
 Eskilstuna 
  
 Lidköping 
  
 Tranås 
  
 Eslöv 
  
 Lilla Edet 
  
 Trollhättan 
  
 Essunga 
  
 Lindesberg 
  
 Trosa 
  
 Fagersta 
  
 Linköping 
  
 Töreboda 
  
 Falkenberg 
  
 Ljungby 
  
 Uddevalla 
  
 Falköping 
  
 Ljusnarsberg 
  
 Ulricehamn 
  
 Falun 
  
 Ludvika 
  
 Umeå 
  
 Finspång 
  
 Luleå 
  
 Uppsala 
  
 Flen 
  
 Lysekil 
  
 Vadstena 
  
 Forshaga 
  
 Mariestad 
  
 Vaggeryd 
  
 Färgelanda 
  
 Lee 
  
 Sanchez 
  
 Gagnef 
  
 Markaryd 
  
 Vara 
  
 Gislaved 
  
 Mjölby 
  
 Varberg 
  
 Gnesta 
  
 Motala 
  
 Vetlanda 
  
 Gnosjö 
  
 Mullsjö 
  
 Vimmerby 
  
 Gotland 
  
 Munkedal 
  
 Vingåker 
  
 Grums 
  
 Munkfors 
  
 Vänersborg 
  
 Grästorp 
  
 Mönsterås 
  
 Vännäs 
  
 Gävle 
  
 Mörbylånga 
  
 Värnamo 
  
 Götene 
  
 Nora 
  
 Västervik 
  
 Habo 
  
 Carson 
  
 Västerås 
  
 Hallsberg 
  
 Nordanstig 
  
 Växjö 
  
 Hallstahammar 
  
 Norrköping 
  
 Ydre 
  
 Halmstad 
  
 Norrtälje 
  
 Ystad 
  
 Hammarö 
  
 Nybro 
  
 Åmål 
  
 Heby 
  
 Nyköping 
  
 Åstorp 
  
 Hedemora 
  
 Nässjö 
  
 Åtvidaberg 
  
 Helsingborg 
  
 Olofström 
  
 Älmhult 
  
 Herrljunga 
  
 Orust 
  
 Älvkarleby 
  
 Hjo 
  
 Osby 
  
 Ängelholm 
  
 Hofors 
  
 Oskarshamn 
  
 Ödeshög 
  
 Hudiksvall 
  
 Ovanåker 
  
 Örebro 
  
 Hultsfred 
  
 Oxelösund 
  
 Örkelljunga 
  
 Hylte 
  
 Perstorp 
  
 Örnsköldsvik 
  
 Håbo 
  
 Piteå 
  
 Östersund 
  
 80 
  
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 Härnösand 
  
 Ronneby 
  
 Östra Göinge 
  
 Hässleholm 
  
 Rättvik 
  
 Höganäs 
  
 Sala 
  
 Högsby 
  
 Sandviken 
  
 Hörby 
  
 Simrishamn 
  
 Höör 
  
 Sjöbo 
  
 Jönköping 
  
 Skara 
  
 Region 3 
  
 Arjeplog 
  
 Ljusdal 
  
 Sunne 
  
 Arvidsjaur 
  
 Lycksele 
  
 Tingsryd 
  
 Johnson 
  
 Malung-Sälen 
  
 Torsby 
  
 Bjurholm 
  
 Malå 
  
 Uppvidinge 
  
 Bräcke 
  
 Mellerud 
  
 Vansbro 
  
 Dals-Ed 
  
 Mora 
  
 Vilhelmina 
  
 Dorotea 
  
 Nordmaling 
  
 Vindeln 
  
 Filipstad 
  
 Norsjö 
  
 Ånge 
  
 Gullspång 
  
 Ockelbo 
  
 Åre 
  
 Gällivare 
  
 Orsa 
  
 Årjäng 
  
 Hagfors 
  
 Pajala 
  
 Åsele 
  
 Haparanda 
  
 Ragunda 
  
 Älvdalen 
  
 Hällefors 
  
 Robertsfors 
  
 Älvsbyn 
  
 Härjedalen 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Östhammar 
  
 Jokkmokk 
  
 Sollefteå 
  
 Överkalix 
  
 Kalix 
  
 Sorsele 
  
 Övertorneå 
  
 Kinda 
  
 Storuman 
  
 Kiruna 
  
 Strömstad 
  
 Kramfors 
  
 Strömsund 
  
 81 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2007:1398) om kom- munal fastighetsavgift 
  
 45 
  
 dels  
 att 3 a, 4 och 7 §§ ska upphöra att gälla,  
 dels  
 att 1, 3 och 6 §§ ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas en bilaga av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 46 
  
 Fastighetsavgift 
  
 ska, i den 
  
 Fastighetsavgift 
  
 ska, 
  
 i den 
  
 utsträckning som framgår av 3 
  
 utsträckning som framgår av  
 2 a 
  
 och  
 3 a § 
 §, 
  
 betalas för sådana 
  
 och 3 §§, 
  
 betalas 
  
 för 
  
 sådana 
  
 fastigheter som vid fastighets- 
  
 fastigheter som vid fastighets- 
  
 taxeringen betecknas som små- 
  
 taxeringen betecknas som små- 
  
 husenhet, 
  
 ägarlägenhetsenhet, 
  
 husenhet, 
  
 ägarlägenhetsenhet, 
  
 hyreshusenhet eller lantbruks- 
  
 flerbostadshusenhet 
  
 eller 
  
 lant- 
  
 enhet om det på lantbruksenhe- 
  
 bruksenhet om det på lant- 
  
 ten finns vad som vid fastighets- 
  
 bruksenheten finns vad som vid 
  
 taxeringen betecknas som små- 
  
 fastighetstaxeringen 
  
 betecknas 
  
 hus eller tomtmark för småhus. 
  
 som småhus eller tomtmark för 
  
 Avgift ska inte betalas för fastig- 
  
 småhus. Avgift ska inte betalas 
  
 het som året före det kalenderår 
  
 för fastighet som året före det 
  
 då beslutet om slutlig skatt ska 
  
 kalenderår då beslutet om slutlig 
  
 fattas 
  
 inte 
  
 varit 
  
 avgiftspliktig 
  
 skatt ska fattas inte varit avgifts- 
  
 enligt 
  
 fastighetstaxeringslagen 
  
 pliktig enligt fastighetstaxerings- 
  
 (1979:1152). 
  
 lagen (1979:1152). 
  
 3 § 
  
 47 
  
 Nuvarande lydelse 
 Fastighetsavgiften per kalenderår är för år  
 2008 
  
 a) för sådan del av småhusenhet som avser småhus som är uppfört samt värderingsenhet för tillhörande tomtmark inom samma taxe- 
  
 45 
  
 Senaste lydelse av 3 a § 2009:1410. 
  
 46 
  
 Senaste lydelse 2011:1422. 
  
 47 
  
 Senaste lydelse 2010:1298. 
  
 82 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 ringsenhet 6 000 kronor per sådant småhus, dock högst 0,75 procent av byggnadsvärdet och markvärdet, 
  
 b) 
  
 för småhus på lantbruksenhet som är uppfört samt värderings- enhet för tillhörande tomtmark inom samma taxeringsenhet 6 000 kro- nor per sådant småhus, dock högst 0,75 procent av bostadsbyggnads- värdet och tomtmarksvärdet, 
  
 c) 
  
 för sådan del av hyreshusenhet som avser värderingsenhet för bostäder som är uppförda samt värderingsenhet för tillhörande tomt- mark inom samma taxeringssenhet 1 200 kronor per bostadslägenhet, dock högst 0,4 procent av taxeringsvärdet för dessa värderingsenheter, 
  
 d) 
  
 för värderingsenhet för ägarlägenhet som är uppförd samt vär- deringsenhet för tillhörande tomtmark inom samma taxeringsenhet 6 000 kronor per sådan värderingsenhet för ägarlägenhet, dock högst 0,75 procent av taxeringsvärdet för dessa värderingsenheter. 
  
 För år  
 2009  
 och senare kalenderår uppgår fastighetsavgiften  
 per  
 småhus, fastighetsavgiften  
 per bostadslägenhet  
 och fastighetsavgif- ten  
 per  
 värderingsenhet för ägarlägenhet till fastighetsavgiften för  
 2008  
 ökad eller minskad med ett belopp motsvarande inkomstbas- beloppets förändring mellan år  
 2008  
 och det aktuella kalenderåret uttryckt i procent med två decimaler.  
 Avgiften uttrycks i hela krontal så att öretal faller bort. 
  
 Med inkomstbasbelopp avses inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 och 27 §§ socialförsäkringsbalken. 
 Föreslagen lydelse 
 Fastighetsavgiftens storlek ska särskiljas för olika kommungrupper. Kommungruppsindelningen framgår av bilagan till denna lag. 
 Fastighetsavgiften per kalenderår är för år  
 2015 
  
 a) för värderingsenhet som avser småhus som är uppfört 
 35 kronor per kvadratmeter boarea i Region 1, dock högst 5 400 kro- nor eller 300 kvadratmeter, 
 25 kronor per kvadratmeter boarea i Region 2, dock högst 5 400 kro- nor eller 300 kvadratmeter och 
 16 kronor per kvadratmeter boarea i Region 3, dock högst 5 400 kro- nor eller 300 kvadratmeter, 
 för värderingsenhet som avser tomtmark som hör till småhus som är uppfört är fastighetsavgiften 
 2,95 kronor per kvadratmeter tomtareal i Region 1, dock högst 4 600 kronor eller 3 000 kvadratmeter, 
 83 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 1,40 kronor per kvadratmeter tomtareal i Region 2, dock högst 4 600 kronor eller 3 000 kvadratmeter, 
 0,55 kronor per kvadratmeter tomtareal i Region 3, dock högst 4 600 kronor eller 3 000 kvadratmeter, 
  
 b) 
  
 för värderingsenhet som avser flerbostadshus som är uppfört samt värderingsenhet som avser tomtmark som hör till flerbostadshus som är uppfört 
  
 19,50 kronor per kvadratmeter boarea för bostäder i Region 1, för- delat lika mellan mark och byggnad, 
 17,30 kronor per kvadratmeter boarea för bostäder i Region 2, för- delat lika mellan mark och byggnad och 
 11,20 kronor per kvadratmeter boarea för bostäder i Region 3, för- delat lika mellan mark och byggnad, 
  
 c) 
  
 för värderingsenhet som avser ägarlägenhet som är uppförd samt värderingsenhet som avser tomtmark som hör till ägarlägenhet som är uppförd 
  
 19,50 kronor per kvadratmeter boarea för bostäder i Region 1, för- delat lika mellan mark och byggnad, 
 17,30 kronor per kvadratmeter boarea för bostäder i Region 2, för- delat lika mellan mark och byggnad och 
 11,20 kronor per kvadratmeter boarea för bostäder i Region 3, för- delat lika mellan mark och byggnad. 
 För år  
 2016  
 och senare kalenderår uppgår fastighetsavgiften  
 per kvadratmeter för  
 småhus, fastighetsavgiften  
 per kvadratmeter för fler- bostadshus 
 , fastighetsavgiften  
 per kvadratmeter för  
 ägarlägenhet,  
 fastig- hetsavgiften per kvadratmeter för tomtmark samt fastighetsavgiftens högsta belopp  
 till fastighetsavgiften för år  
 2015  
 ökad eller minskad med ett belopp motsvarande inkomstbasbeloppets förändring mellan år  
 2015  
 och det aktuella kalenderåret uttryckt i procent med två decimaler.  
 Avgiften per kvadratmeter avrundas till hela tiotal öre. Avgiftens högsta belopp avrundas till hela kronor. 
  
 Med inkomstbasbelopp avses inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 och 27 §§ socialförsäkringsbalken. 
 84 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 6 § 
  
 48 
  
 Om det beräknade värdeåret 
  
 Ingen fastighetsavgift  
 tas  
 ut 
  
 för en sådan byggnad på en fastig- 
  
 för  
 bostadsbyggnad för kalender- 
  
 het som innehåller bostäder är 
  
 året närmast efter nybyggnadsåret 
  
 året före det fastighetstaxeringsår 
  
 och de fyra följande kalender- 
  
 som föregått det kalenderår då 
  
 åren 
 . För de därpå följande fem 
  
 beslutet om slutlig skatt ska fattas, 
  
 kalenderåren tas  
 halv fastighets- 
  
 tas  
 ingen fastighetsavgift ut  
 för 
  
 avgift  
 ut. Samma avgiftsminskning 
  
 byggnaden och tillhörande tomt- 
  
 ska gälla för tomtmark som hör 
  
 mark för det fastighetstaxerings- 
  
 till sådan byggnad om byggnaden 
  
 året  
 och de fyra följande kalen- 
  
 och tomtmarken ingår i samma 
  
 deråren  
 och  
 halv fastighetsavgift 
  
 taxeringsenhet. 
  
 för de därpå följande fem kalen- 
  
 deråren. Detsamma gäller färdig- ställd eller ombyggd sådan bygg- nad, för vilken värdeår inte har bestämts vid ny fastighetstaxering, men som skulle ha åsatts ett värde- år motsvarande året före det fastighetstaxeringsår som föregått det kalenderår då beslutet om slut- lig skatt ska fattas, om ny fastig- hetstaxering då hade företagits. 
 Om det på en värderingsenhet för tomtmark finns flera värde- ringsenheter för småhus som är uppförda ska tomtmarken anses höra till det eller de småhus som fastighetsavgiften inte har minskats för eller, om avgiften har minskats för samtliga småhus, det eller de småhus som har lägst grad av minskning. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången på fastighetsavgift för kalenderåret 2015. 
  
 2. 
  
 Vid tillämpning av 6 § första stycket ska den som för kalenderåret 2014 är berättigad till hel eller halv minskning av fastighetsavgift enligt den bestämmelsens lydelse före den 1 januari 2015, och som skulle ha varit berättigad till fortsatt minskning för kalenderåret 2015, vara berättigad till hel eller halv minskning av 
  
 48  
 Senaste lydelse 2011:1422 
 85 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 den kommunala fastighetsavgiften enligt vad som skulle ha gällt i fråga om minskning av fastighetsskatt enligt 6 § första stycket i dess äldre lydelse. 
 86 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
 Bilaga 
 Kommungruppsindelning 
 Region 1 
  
 Ale 
  
 Lomma 
  
 Svedala 
  
 Alingsås 
  
 Lund 
  
 Södertälje 
  
 Botkyrka 
  
 Malmö 
  
 Tjörn 
  
 Burlöv 
  
 Mölndal 
  
 Trelleborg 
  
 Danderyd 
  
 Nacka 
  
 Tyresö 
  
 Ekerö 
  
 Nykvarn 
  
 Täby 
  
 Göteborg 
  
 Nynäshamn 
  
 Upplands Väsby 
  
 Haninge 
  
 Partille 
  
 Upplands-Bro 
  
 Huddinge 
  
 Salem 
  
 Vallentuna 
  
 Härryda 
  
 Sigtuna 
  
 Vaxholm 
  
 Järfälla 
  
 Sollentuna 
  
 Vellinge 
  
 Kungsbacka 
  
 Solna 
  
 Vårgårda 
  
 Kungälv 
  
 Staffanstorp 
  
 Värmdö 
  
 Kävlinge 
  
 Stenungsund 
  
 Öckerö 
  
 Lerum 
  
 Stockholm 
  
 Österåker 
  
 Lidingö 
  
 Sundbyberg 
  
 Region 2 
  
 Alvesta 
  
 Kalmar 
  
 Skellefteå 
  
 Aneby 
  
 Karlsborg 
  
 Sotenäs 
  
 Arboga 
  
 Karlshamn 
  
 Storfors 
  
 Arvika 
  
 Karlskoga 
  
 Strängnäs 
  
 Askersund 
  
 Karlskrona 
  
 Sundsvall 
  
 Avesta 
  
 Karlstad 
  
 Surahammar 
  
 Bengtsfors 
  
 Katrineholm 
  
 Svalöv 
  
 Bjuv 
  
 Kil 
  
 Svenljunga 
  
 Boden 
  
 Klippan 
  
 Säffle 
  
 Bollebygd 
  
 Knivsta 
  
 Säter 
  
 Bollnäs 
  
 Kristianstad 
  
 Sävsjö 
  
 Borgholm 
  
 Kristinehamn 
  
 Söderhamn 
  
 Borlänge 
  
 Krokom 
  
 Söderköping 
  
 Borås 
  
 Kumla 
  
 Sölvesborg 
  
 Boxholm 
  
 Kungsör 
  
 Tanum 
  
 Bromölla 
  
 Köping 
  
 Tibro 
  
 87 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Båstad 
  
 Laholm 
  
 Tidaholm 
  
 Degerfors 
  
 Landskrona 
  
 Tierp 
  
 Eda 
  
 Laxå 
  
 Timrå 
  
 Eksjö 
  
 Lekeberg 
  
 Tomelilla 
  
 Emmaboda 
  
 Leksand 
  
 Torsås 
  
 Enköping 
  
 Lessebo 
  
 Tranemo 
  
 Eskilstuna 
  
 Lidköping 
  
 Tranås 
  
 Eslöv 
  
 Lilla Edet 
  
 Trollhättan 
  
 Essunga 
  
 Lindesberg 
  
 Trosa 
  
 Fagersta 
  
 Linköping 
  
 Töreboda 
  
 Falkenberg 
  
 Ljungby 
  
 Uddevalla 
  
 Falköping 
  
 Ljusnarsberg 
  
 Ulricehamn 
  
 Falun 
  
 Ludvika 
  
 Umeå 
  
 Finspång 
  
 Luleå 
  
 Uppsala 
  
 Flen 
  
 Lysekil 
  
 Vadstena 
  
 Forshaga 
  
 Mariestad 
  
 Vaggeryd 
  
 Färgelanda 
  
 Lee 
  
 Sanchez 
  
 Gagnef 
  
 Markaryd 
  
 Vara 
  
 Gislaved 
  
 Mjölby 
  
 Varberg 
  
 Gnesta 
  
 Motala 
  
 Vetlanda 
  
 Gnosjö 
  
 Mullsjö 
  
 Vimmerby 
  
 Gotland 
  
 Munkedal 
  
 Vingåker 
  
 Grums 
  
 Munkfors 
  
 Vänersborg 
  
 Grästorp 
  
 Mönsterås 
  
 Vännäs 
  
 Gävle 
  
 Mörbylånga 
  
 Värnamo 
  
 Götene 
  
 Nora 
  
 Västervik 
  
 Habo 
  
 Carson 
  
 Västerås 
  
 Hallsberg 
  
 Nordanstig 
  
 Växjö 
  
 Hallstahammar 
  
 Norrköping 
  
 Ydre 
  
 Halmstad 
  
 Norrtälje 
  
 Ystad 
  
 Hammarö 
  
 Nybro 
  
 Åmål 
  
 Heby 
  
 Nyköping 
  
 Åstorp 
  
 Hedemora 
  
 Nässjö 
  
 Åtvidaberg 
  
 Helsingborg 
  
 Olofström 
  
 Älmhult 
  
 Herrljunga 
  
 Orust 
  
 Älvkarleby 
  
 Hjo 
  
 Osby 
  
 Ängelholm 
  
 Hofors 
  
 Oskarshamn 
  
 Ödeshög 
  
 Hudiksvall 
  
 Ovanåker 
  
 Örebro 
  
 Hultsfred 
  
 Oxelösund 
  
 Örkelljunga 
  
 Hylte 
  
 Perstorp 
  
 Örnsköldsvik 
  
 Håbo 
  
 Piteå 
  
 Östersund 
  
 88 
  
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 Härnösand 
  
 Ronneby 
  
 Östra Göinge 
  
 Hässleholm 
  
 Rättvik 
  
 Höganäs 
  
 Sala 
  
 Högsby 
  
 Sandviken 
  
 Hörby 
  
 Simrishamn 
  
 Höör 
  
 Sjöbo 
  
 Jönköping 
  
 Skara 
  
 Region 3 
  
 Arjeplog 
  
 Ljusdal 
  
 Sunne 
  
 Arvidsjaur 
  
 Lycksele 
  
 Tingsryd 
  
 Johnson 
  
 Malung-Sälen 
  
 Torsby 
  
 Bjurholm 
  
 Malå 
  
 Uppvidinge 
  
 Bräcke 
  
 Mellerud 
  
 Vansbro 
  
 Dals-Ed 
  
 Mora 
  
 Vilhelmina 
  
 Dorotea 
  
 Nordmaling 
  
 Vindeln 
  
 Filipstad 
  
 Norsjö 
  
 Ånge 
  
 Gullspång 
  
 Ockelbo 
  
 Åre 
  
 Gällivare 
  
 Orsa 
  
 Årjäng 
  
 Hagfors 
  
 Pajala 
  
 Åsele 
  
 Haparanda 
  
 Ragunda 
  
 Älvdalen 
  
 Hällefors 
  
 Robertsfors 
  
 Älvsbyn 
  
 Härjedalen 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Östhammar 
  
 Jokkmokk 
  
 Sollefteå 
  
 Överkalix 
  
 Kalix 
  
 Sorsele 
  
 Övertorneå 
  
 Kinda 
  
 Storuman 
  
 Kiruna 
  
 Strömstad 
  
 Kramfors 
  
 Strömsund 
  
 89 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 5 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting 
 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting ska införas en ny paragraf, 2 a §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 a § 
  
 Om en kommuns område har 
  
 ändrats eller en ny kommun bildats 
  
 ska från och med det avgiftsår då 
  
 indelningsändringen träder i kraft 
  
 fastighetsavgiftsmedel 
  
 enligt 
  
 4 § 
  
 andra stycket 
  
 lagen 
  
 (1965:269) 
  
 med särskilda 
  
 bestämmelser 
  
 om 
  
 kommuns och 
  
 annan menighets 
  
 utdebitering av skatt, m.m. beräk- 
  
 nas med hänsyn tagen till den 
  
 förändring av 
  
 det 
  
 avgiftspliktiga 
  
 fastighetsbeståndet 
  
 i 
  
 kommunen 
  
 som indelningsändringen medfört. 
  
 Med avgiftspliktigt fastighets- 
  
 bestånd avses de fastigheter för 
  
 vilka fastighetsavgift tagits ut en- 
  
 ligt Skatteverkets beslut om slutlig 
  
 skatt enligt 56 kap. 2 § skatteför- 
  
 farandelagen 
  
 (2011:1244) 
  
 året 
  
 före det avgiftsår då indelnings- 
  
 ändringen träder i kraft. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 90 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 6 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 
 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1, 8, 9 och 15 §, 19 kap. 3, 11, 12 och 21 §§, 21 kap. 12 §, 45 kap. 4 och 21 §§ samt 47 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 49  
  
 ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 kap. 
 1 § 
  
 50 
  
 I detta kapitel finns definitioner av vissa begrepp samt förkla- ringar till hur vissa termer och uttryck används i denna lag. Det finns definitioner och förklaringar också i andra kapitel. 
 Bestämmelser om betydelsen av följande begrepp, termer och uttryck samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används finns i nedan angivna paragrafer: 
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 fission i 37 kap. 5 § 
  
 fission i 37 kap. 5 § 
  
 flerbostadshusenhet i 15 § 
  
 fordringsrätt i 48 kap. 3 och 
  
 fordringsrätt i 48 kap. 3 och 
  
 4 §§ 
  
 4 §§ 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 livförsäkringsföretag i 39 kap. 
  
 livförsäkringsföretag i 39 kap. 
  
 2 § 
  
 2 § 
  
 lokalhusenhet i 15 § 
  
 lågbeskattade inkomster i 
  
 lågbeskattade inkomster i 
  
 39 a kap.  
 5–8 
  §§ 
  
 39 a kap.  
 5–8 
  §§ 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 49 
  
 Lagen omtryckt 2008:803. 
  
 50 
  
 Senaste lydelse 2011:1272. 
  
 91 
 Författningsförslag Avveckling SOU 2012:52 
 8 § 
  
 51 
  
 Med privatbostad avses ett 
  
 Med privatbostad avses ett 
  
 småhus som till övervägande del 
  
 småhus som till övervägande del 
  
 används eller är avsett att använ- 
  
 används eller är avsett att använ- 
  
 das av ägaren eller någon närstå- 
  
 das av ägaren eller någon närstå- 
  
 ende till honom för permanent 
  
 ende till honom för permanent 
  
 boende eller som fritidsbostad. 
  
 boende eller som fritidsbostad. 
  
 Ett småhus som är inrättat till 
  
 Ett småhus som är inrättat till 
  
 bostad åt två  
 familjer  
 räknas som 
  
 bostad åt två  
 hushåll  
 räknas som 
  
 privatbostad om det till väsentlig 
  
 privatbostad om det till väsentlig 
  
 del används eller är avsett att an- 
  
 del används eller är avsett att an- 
  
 vändas av ägaren eller någon när- 
  
 vändas av ägaren eller någon när- 
  
 stående till honom för permanent 
  
 stående till honom för permanent 
  
 boende eller som fritidsbostad. 
  
 boende eller som fritidsbostad. 
  
 Med privatbostad avses också en bostad som innehas av en delägare i ett privatbostadsföretag och som till övervägande del an- vänds eller är avsedd att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fritidsbostad. Med privat- bostadsföretag likställs vid tillämpning av detta stycke en motsva- rande utländsk juridisk person. 
 Med privatbostad avses också en ägarlägenhet som till övervä- gande del används eller är avsedd att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fritidsbostad. 
 9 § 
  
 52 
  
 Ett sådant småhus i utlandet som motsvarar ett småhus på en lantbruksenhet räknas inte som privatbostad annat än vid tillämp- 
  
 ningen av 45 kap. 33 § och 47 kap. 
  
 Ett sådant småhus på en lant- 
  
 bruksenhet som är inrättat till bo- 
  
 stad åt fler än två familjer räknas 
  
 inte som privatbostad. 
  
 Om ägaren begär det räknas 
  
 Om ägaren begär det räknas 
  
 ett småhus på en lantbruksenhet 
  
 ett småhus på en lantbruksenhet 
  
 inte som privatbostad, om små- 
  
 inte som privatbostad, om små- 
  
 huset har  
 en storl 
 ek om minst 
  
 huset har minst  
 380  
 kvadrat- 
  
 400  
 kvadratmeter och nybygg- 
  
 meter  
 boarea  
 och nybyggnadsår 
  
 nadsår före år 1930.  
 Med storlek 
  
 före år 1930. 
  
 avses detsamma som i 8 kap. 3 § 
  
 51 
  
 Senaste lydelse 2009:107. 
  
 52 
  
 Senaste lydelse 2006:1520. 
  
 92 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
 fastighetstaxeringslagen 
 (1979:1152). 
 15 § 
  
 53 
  
 Med småhus, småhusenhet, 
  
 Med småhus, småhusenhet, 
  
 ägarlägenhet, ägarlägenhetsenhet, 
  
 ägarlägenhet, ägarlägenhetsenhet, 
  
 hyreshusenhet 
 , industrienhet, lant- 
  
 flerbostadshusenhet, lokalhusenhet 
 , 
  
 bruksenhet och taxeringsenhet 
  
 industrienhet, lantbruksenhet och 
  
 avses hus, fastigheter och enhe- 
  
 taxeringsenhet avses hus, fastig- 
  
 ter av de slag som avses i fastig- 
  
 heter och enheter av de slag som 
  
 hetstaxeringslagen (1979:1152). 
  
 avses i fastighetstaxeringslagen 
  
 (1979:1152).  
 Med hyreshusenhet 
  
 avses en enhet av det slag som 
  
 avses i 4 kap. 5 § fastighetstaxe- 
  
 ringslagen i dess lydelse före den 
  
 1 januari 2014. 
  
 Med taxeringsvärde avses det värde som fastställs enligt fastig- hetstaxeringslagen. 
 19 kap. 
 3 § 
  
 54 
  
 En delägare i ett andelshus 
  
 En delägare i ett andelshus 
  
 får inte dra av utgifter för repa- 
  
 får inte dra av utgifter för repa- 
  
 ration och underhåll av andels- 
  
 ration och underhåll av andels- 
  
 huset omedelbart till den del hans 
  
 huset omedelbart till den del hans 
  
 andel av utgifterna överstiger 
  
 andel av utgifterna överstiger 
  
 hans andel av  
 tio  
 procent av 
  
 hans andel av  
 sju och en halv  
 pro- 
  
 fastighetens  
 taxeringsvärde  
 vid 
  
 cent av fastighetens  
 marknads- 
  
 utgången av beskattningsåret. 
  
 värde  
 vid utgången av beskatt- 
  
 ningsåret. 
  
 Av 13 § framgår att utgifter som enligt första stycket inte får dras av omedelbart ska räknas in i anskaffningsvärdet. 
 11 § 
  
 55 
  
 Om en byggnad förvärvas 
  
 Om en byggnad förvärvas 
  
 tillsammans med den mark som 
  
 tillsammans med den mark som 
  
 den ligger på, anses så stor del av 
  
 den ligger på, anses så stor del av 
  
 ersättningen för fastigheten avse 
  
 ersättningen för fastigheten avse 
  
 53 
  
 Senaste lydelse 2009:107. 
  
 54 
  
 Senaste lydelse 2011:1256. 
  
 55 
  
 Senaste lydelse 2008:335. 
  
 93 
  
 byggnaden som  
  
 det värde  
  
 för byggnaden  
  
 som fastställts vid fas- tighetstaxeringen  
  
 utgör av fastig- hetens hela  
  
 taxeringsvärde 
  
 .  
  
 Har något taxeringsvärde inte fast- ställts, ska beräkningen göras med tillämpning av bestämmelserna för fastighetstaxering. 
  
 Ingår sådana industritillbehör som avses i 2 kap. 3 § jorda- balken i förvärvet, ska  
  
 den del  
  
 av ersättningen som avser dessa räk- nas bort före beräkningen enligt första stycket. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 byggnaden som  
 marknadsvärdet  
 för byggnaden utgör av fastig- hetens hela  
 marknadsvärde vid förvärvet 
 . 
  
 Ingår sådana industritillbehör som avses i 2 kap. 3 § jorda- balken i förvärvet, ska  
 de delar  
 av ersättningen  
 respektive mark- nadsvärdet  
 som avser dessa räk- nas bort före beräkningen enligt första stycket. 
 Om det belopp som avser byggnaden enligt beräkningen i första stycket även omfattar byggnadsinventarier, utgörs anskaffnings- värdet för byggnaden av beloppet minskat med ersättningen för dessa inventarier. 
 12 § 
  
 56 
  
 Anskaffningsvärdet för byggnaden ska justeras om den del av ersättningen för fastigheten som enligt beräkningen i 11 § avser annat än byggnaden och byggnadsinventarierna mera avsevärt över- eller understiger värdet av mark, skog, naturtillgångar, särskilda för- 
  
 måner m.m. som förvärvas. 
  
 Har fastigheten del i en sam- 
  
 Har fastigheten del i en sam- 
  
 fällighet som är en särskild taxe- 
  
 fällighet som är en särskild taxe- 
  
 ringsenhet, ska fastighetens andel 
  
 ringsenhet, ska fastighetens andel 
  
 av samfällighetens  
 taxeringsvärde 
  
 av samfällighetens  
 marknadsvärde 
  
 beaktas vid beräkningen enligt 
  
 beaktas vid beräkningen enligt 
  
 11 §, om inkomsterna i samfällig- 
  
 11 §, om inkomsterna i samfällig- 
  
 heten beskattas hos delägarna. 
  
 heten beskattas hos delägarna. 
  
 21 § 
 En konstruktion för vilken En konstruktion för vilken ett ett byggnadsvärde fastställts  
 vid  
 byggnadsvärde  
 har fastställts eller fastighetstaxeringen  
 hänförs till  
 skulle ha  
 fastställts  
 vid tillämp-  
 byggnadsinventarier, om kon-  
 ning av fastighetstaxeringslagen i 
  
 56  
 Senaste lydelse 2007:1419. 
 94 
  
 Om en fastighet förvärvas genom köp, byte eller på liknan- de sätt, anses som anskaffnings- värde så stor del av ersättningen för fastigheten som den del av fastighetens  
  
 marknadsvärde  
  
 som avser skogsbruket utgör av hela  
  
 marknadsvärdet  
  
 vid förvärvet. Till skogsbruket räknas produk- tiv skogsmark med växande skog och sådana markanläggningar som används eller behövs för skogsbruk. 
  
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 struktionen helt eller delvis utgör 
  
 dess lydelse före den 1 januari 
  
 en maskin eller ett redskap. 
  
 2014  
 hänförs till byggnadsinven- 
  
 tarier, om konstruktionen helt 
  
 eller delvis utgör en maskin eller 
  
 ett redskap. 
  
 21 kap. 
 12 § 
  
 57 
  
 Om en fastighet förvärvas genom köp, byte eller på liknan- de sätt, anses som anskaffnings- värde så stor del av ersättningen för fastigheten som den del av fastighetens  
 taxeringsvärde  
 som avser skogsbruket utgör av hela  
 taxeringsvärdet  
 vid förvärvet. Till skogsbruket räknas produktiv skogsmark med växande skog och sådana markanläggningar som används eller behövs för skogsbruk. 
 45 kap. 
 4 § 
  
 58 
  
 Avyttras två eller flera taxe- 
  
 Avyttras två eller flera taxe- 
  
 ringsenheter och har dessa tidi- 
  
 ringsenheter och har dessa tidi- 
  
 gare under innehavet ingått i 
  
 gare under innehavet ingått i 
  
 samma taxeringsenhet, ska beräk- 
  
 samma taxeringsenhet, ska beräk- 
  
 ningen göras som om de vid av- 
  
 ningen göras som om de vid av- 
  
 yttringen fortfarande var en enda 
  
 yttringen fortfarande var en enda 
  
 taxeringsenhet, om den skatt- 
  
 taxeringsenhet, om den skatt- 
  
 skyldige begär det. I fråga om en 
  
 skyldige begär det. I fråga om en 
  
 taxeringsenhet som delvis har 
  
 taxeringsenhet som delvis har 
  
 ingått i den tidigare taxerings- 
  
 ingått i den tidigare taxerings- 
  
 enheten, ska första meningen 
  
 enheten, ska första meningen 
  
 tillämpas om mer än 50 procent 
  
 tillämpas om mer än 50 procent 
  
 av enhetens  
 taxeringsvärde  
 vid 
  
 av enhetens  
 marknadsvärde  
 vid 
  
 avyttringen avser den del som 
  
 avyttringen avser den del som 
  
 har ingått i den tidigare taxe- 
  
 har ingått i den tidigare taxe- 
  
 57 
  
 Senaste lydelse 2010:1531. 
  
 58 
  
 Senaste lydelse 2007:1419. 
  
 95 
  
 Om delavyttringen gäller en eller ett fåtal tomter som är avsedda att bebyggas med bo- stadshus och försäljningspriset understiger  
  
 sju och en halv  
  
 pro- cent av fastighetens  
  
 marknads- värde 
  
 , får omkostnadsbeloppet för den avyttrade fastighetsdelen utan särskild utredning beräknas till en krona per kvadratmeter. Omkostnadsbeloppet får dock inte beräknas till högre belopp än ersättningen. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 ringsenheten. 
  
 ringsenheten. 
  
 Om en flerbostadshusenhet och 
  
 en lokalhusenhet helt eller delvis 
  
 omfattar samma fastighet ska be- 
  
 räkningen göras som om de var 
  
 en enda taxeringsenhet, om den 
  
 skattskyldige begär det. 
  
 21 § 
 Om delavyttringen gäller en eller ett fåtal tomter som är avsedda att bebyggas med bo- stadshus och försäljningspriset understiger  
 tio  
 procent av fastig- hetens  
 taxeringsvärde 
 , får om- kostnadsbeloppet för den avytt- rade fastighetsdelen utan särskild utredning beräknas till en krona per kvadratmeter. Omkostnads- beloppet får dock inte beräknas till högre belopp än ersättningen. 
 47 kap. 
 5 § 
  
 59 
  
 Med ersättningsbostad avses en tillgång i en stat inom Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet som vid förvärvet är 
  
 1. 
  
 småhus med mark som är småhusenhet, 
  
 2. 
  
 småhus på annans mark, 
  
 3. 
  
 småhus  
  
 som är inrättat till  
 3. småhus med tillhörande tomt-  
 bostad åt en eller två familjer  
 med mark på lantbruksenhet, tillhörande tomtmark på lant- 
 bruksenhet, 
  
 4. 
  
 tomt om där uppförs ett småhus som avses i 1 eller 3, 
  
 5. 
  
 bostad i ett privatbostadsföretag, 
  
 6. 
  
 ägarlägenhet som utgör ägarlägenhetsenhet, eller 
  
 7. 
  
 tomt om där uppförs en ägarlägenhet som avses i 6. 
  
 59  
 Senaste lydelse 2009:107. 
 96 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången på beskattningsår som börjar den 1 januari 2015. 
  
 2. 
  
 21 kap. 12 § tillämpas i sin äldre lydelse på fastigheter som förvärvats före den 1 januari 2015. 
  
 97 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 7 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2008:826) om skattereduktion för kommunal fastighetsavgift 
 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2008:826) om skattereduk- tion för kommunal fastighetsavgift ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
  
 60 
  
 Med reduktionsfastighet avses 
  
 Med reduktionsfastighet avses 
  
 en småhusenhet eller ett småhus 
  
 en småhusenhet eller ett småhus 
  
 som är inrättat till bostad åt en 
  
 med tillhörande tomtmark på en 
  
 eller två familjer  
 med tillhörande 
  
 lantbruksenhet, där ägaren varit 
  
 tomtmark på en lantbruksenhet, 
  
 bosatt hela beskattningsåret. 
  
 där ägaren varit bosatt hela be- 
  
 skattningsåret. 
  
 Den avgiftsskyldige anses bosatt på den fastighet där han eller hon rätteligen ska vara folkbokförd. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid beslut om slutlig skatt för beskattningsår som börjar den 1 januari 2015. 
  
 60  
 Senaste lydelse 2011:1424. 
 98 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 8 
  
 Förslag till 
  
 lag om utbetalning till kommuner av fastighetsavgiftsmedel  
 2015–2017 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 1 §  
 En kommun har rätt att varje år under tiden  
 2015–2017 
  av staten uppbära fastighetsavgiftsmedel med ett belopp som motsvarar vad kommunen uppburit i fastighetsavgiftsmedel under 2014. 
  
 2 §  
 Utbetalning ska göras av Skatteverket på det sätt som närmare föreskrivs i 4 § fjärde stycket lagen (1965:269) med särskilda be- stämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 99 
  
 Om det  
  
 i laga ordning  
  
 har  
  
 bestämts om skyldighet att hålla stängsel eller att hålla betesmark inhägnad och i ett för betesbruk ordnat skick, och  
  
 en  
  
 fastighet, som helt eller delvis  
  
 omfattas av denna skyldighet 
  
 , sedermera  
  
 blir  
  
 delad eller sammanlagd med  
  
 en  
  
 annan fastighet,  
  
 får var och en 
  
 , vars rätt är därav beroende,  
  
 be- gära  
  
 sådan jämkning av skyldig- heten, som enligt denna lag är på- kallad med hänsyn till delningen eller sammanläggningen. Intill dess frågan härom avgjorts  
  
 svarar 
  
 , där delning skett, de nybildade fastigheterna gemensamt för skyldigheten i förhållande till varje fastighets taxeringsvärde. 
  
 Saknas taxeringsvärde för fastig- heten tillämpas i stället ett värde motsvarande 75 procent av mark- nadsvärdet. 
  
 Inträder annars 
  
 , sedan  
  
 en  
  
 fråga om stängselskyldighet eller betes- reglering blivit  
  
 avgjord  
  
 i laga ord- ning, sådana ändrade förhållan- den, som  
  
 synnerligen inverkar  
  
 på frågan,  
  
 har varje  
  
 sakägare  
  
 rätt att  
  
 påkalla frågans återupptagande. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 9 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1933:269) om ägofred 
 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 38 § lagen (1933:269) om ägo- fred ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 kap. 
 38 § 
  
 Har  
 i laga ordning bestämts om skyldighet att hålla stängsel eller att hålla betesmark inhäg- nad och i ett för betesbruk ordnat skick, och  
 varder  
 fastighet, som  
 skyldigheten  
 helt eller delvis  
 åligger 
 , sedermera delad eller sammanlagd med annan fastig- het,  
 äge envar 
 , vars rätt är därav beroende,  
 fordra  
 sådan jämkning av skyldigheten, som enligt denna lag är påkallad med hänsyn till delningen eller sammanlägg- ningen. Intill dess frågan härom avgjorts  
 svare 
 , där delning skett, de nybildade fastigheterna ge- mensamt för skyldigheten i förhållande till varje fastighets taxeringsvärde. 
  
 Inträda eljest 
 , sedan fråga om stängselskyldighet eller betes- reglering blivit i laga ordning  
 avgjord 
 , sådana ändrade förhål- landen, som på frågan  
 synner- ligen inverka 
 ,  
 äge envar  
 sakägare påkalla frågans återupptagande. 
 100 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 Dock må  
 fråga om stängselskyl- 
  
 En  
 fråga om stängselskyldighet 
  
 dighet  
 ej ånyo upptagas 
 , förrän 
  
 får dock inte tas upp på nytt 
 , 
  
 tio år förflutit från det frågan 
  
 förrän tio år förflutit från det  
 att 
  
 slutligen avgjordes, med mindre 
  
 frågan slutligen avgjordes, med 
  
 stängselskyldighet för fastighet 
  
 mindre  
 än att  
 stängselskyldighet 
  
 förklarats  
 icke  
 äga rum men 
  
 för fastighet förklarats  
 inte  
 äga 
  
 fastighetens ägor därefter nyttjas 
  
 rum men fastighetens ägor där- 
  
 till betning, som medför behov 
  
 efter nyttjas till betning, som 
  
 av stängsel, eller fastighets andel 
  
 medför behov av stängsel, eller 
  
 i stängsel bestämts lägre än som 
  
 att  
 fastighets andel i stängsel 
  
 med hänsyn till sedermera in- 
  
 bestämts lägre än som med hän- 
  
 trädda förhållanden bör enligt 
  
 syn till sedermera inträdda för- 
  
 3 § första stycket  
 gälla 
 .  
 Ej  
 heller 
  
 hållanden 
  
 bör 
  
 gälla  
 enligt 
  
 3 § 
  
 må 
 , sedan betesreglering i laga 
  
 första stycket.  
 Inte  
 heller  
 får 
 , 
  
 ordning ägt rum, fråga väckas 
 , 
  
 sedan betesreglering i laga ord- 
  
 att rätt att nyttja regleringsom- 
  
 ning ägt rum, fråga väckas  
 om 
  
 rådet till gemensamt bete  
 skall 
  
 att rätt att nyttja reglerings- 
  
 tillkomma de fastigheter 
 ,  
 regle- 
  
 området till gemensamt bete  
 ska 
  
 ringen angått 
 ,  
 eller någon av dem. 
  
 tillkomma 
  
 de 
  
 fastigheter 
  
 som 
  
 regleringen angått eller någon av 
  
 dem. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 101 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 10 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1933:359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1933:359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås 
  
 61 
  
 dels  
 att rubriken till lagen ska ha följande lydelse,  
 dels  
 att lagen ska ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse 
 Lag  
 angående  
 vad  
 med  
 fastighets taxeringsvärde  
 i vissa fall skall förstås 
  
 Föreslagen lydelse 
 Lag  
 om  
 vad  
 som i vissa fall ska förstås  
 med fastighets taxeringsvärde 
 Är enligt vad därom finnes stadgat  
 för fastighet gällande sär- skilt uppskattningsvärde,  
 skall  
 vad i lag eller författning  
 före- skrives  
 om fastighets taxerings- värde  
 såsom  
 grund för beräkning av belopp, intill vilket inteck- ning i fastighet  
 må  
 godkännas  
 såsom  
 säkerhet vid utlåning eller  
 såsom  
 täckning för fonder eller inlåning, i stället gälla om det särskilda uppskattningsvärdet. 
  
 Om det  
 för  
 en  
 fastighet  
 finns ett  
 gällande särskilt uppskatt- ningsvärde,  
 ska  
 vad  
 som  
 i lag eller  
 annan  
 författning  
 föreskrivs  
 om fastighets taxeringsvärde  
 som  
 grund för beräkning av belopp, intill vilket inteckning i fastig- het  
 får  
 godkännas  
 som  
 säkerhet vid utlåning eller  
 som  
 täckning för fonder eller inlåning, i stället gälla om det särskilda uppskatt- ningsvärdet.  
 I fråga om särskilt uppskattningsvärde som fastställts med tillämpning av sådana nor- meringstal som anges i 2 a § lagen (1971:171) om särskilt uppskatt- ningsvärde på fastighet används 75 procent av uppskattningsvärdet. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
  
 61  
 Senaste lydelse 1980:961. 
 102 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 11 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i föräldrabalken 
 Härigenom föreskrivs att 13 kap. 5 § och 14 kap. 5 § föräldra- balken ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 13 kap. 
 5 § 
  
 62 
  
 Den omyndiges tillgångar får utan samtycke av överförmyn- daren placeras i 
  
 1. 
  
 skuldförbindelser som har utfärdats eller garanterats av stat eller kommun, 
  
 2. 
  
 skuldförbindelser som har utfärdats av Svenska skepps- hypotekskassan eller av en bank eller av ett kreditmarknadsföretag enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller av ett utländskt bankföretag eller ett annat utländskt kreditinstitut som är underkastat en offentlig reglering som väsentligen stämmer överens med den som gäller för banker eller andra kreditinstitut här 
  
 i 
  
 landet, med undantag för förlagsbevis eller andra skuldförbin- delser som medför rätt till betalning först efter utfärdarens övriga fordringsägare, eller 
  
 3. 
  
 andelar i en värdepappersfond som avses i lagen (2004:46) om investeringsfonder eller i ett utländskt fondföretag som är under- kastat en offentlig reglering som väsentligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersfonder här i landet. 
  
 Den omyndiges tillgångar får vidare utan överförmyndarens samtycke lånas ut mot säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i fast egendom inom sextio procent av det senast fastställda taxeringsvärdet. 
 Den omyndiges tillgångar får vidare utan överförmyndarens samtycke lånas ut mot säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i fast egendom inom sextio procent av det senast fastställda taxeringsvärdet.  
 Saknas taxe- ringsvärde för fastigheten tilläm- pas i stället ett värde motsvarande 75 procent av marknadsvärdet. 
  
 62  
 Senaste lydelse 2011:454. 
 103 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 14 kap. 
 5 § 
  
 63 
  
 Den enskildes tillgångar får utan samtycke av överförmyndaren placeras i 
  
 1. 
  
 skuldförbindelser som har utfärdats eller garanterats av stat eller kommun, 
  
 2. 
  
 skuldförbindelser som har utfärdats av Svenska Skeppshypoteks- kassan eller av en bank eller av ett kreditmarknadsföretag enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller av ett ut- ländskt bankföretag eller ett annat utländskt kreditinstitut som är underkastat en offentlig reglering som väsentligen stämmer över- ens med den som gäller för banker eller andra kreditinstitut här i landet, med undantag för förlagsbevis eller andra skuldförbindelser som medför rätt till betalning först efter utfärdarens övriga fordrings- ägare, eller 
  
 3. 
  
 andelar i en värdepappersfond som avses i lagen (2004:46) om investeringsfonder eller i ett utländskt fondföretag som är under- kastat en offentlig reglering som väsentligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersfonder här i landet. 
  
 Den enskildes tillgångar får vidare utan överförmyndarens samtycke lånas ut mot säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i fast egendom inom sextio procent av det senast fastställda taxeringsvärdet. 
 Den enskildes tillgångar får vidare utan överförmyndarens samtycke lånas ut mot säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i fast egendom inom sextio procent av det senast fastställda taxeringsvärdet.  
 Saknas taxe- ringsvärde för fastigheten tilläm- pas i stället ett värde motsvarande 75 procent av marknadsvärdet. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
  
 63  
 Senaste lydelse 2011:454. 
 104 
  
 Ansvaret för inteckning som beviljats i flera fastigheter vilar på var och en av fastigheterna till det belopp som faller på fastig- heten efter förhållandet mellan dennas särskilda värde och sam- manlagda värdet av alla fastig- heterna. Som fastighets värde gäller därvid taxeringsvärdet för året innan inteckningen söktes eller, om särskilt taxeringsvärde då  
  
 inte  
  
 fanns för fastigheten, det taxeringsvärde som först  
  
 fast- ställs därefter 
  
 . Om någon av fastigheterna  
  
 ska  
  
 säljas utmät- ningsvis och taxeringsvärde som angivits nu  
  
 inte  
  
 finns för var och en av fastigheterna, gäller de värden som  
  
 fastställs  
  
 för fastig- heterna enligt 12 kap. utsök- ningsbalken.  
  
 Har någon av fastig- heterna undantagits från värde- ring enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) gäller som fastighe- tens värde 75 procent av fastighe- tens särskilda uppskattningsvärde enligt lagen (1971:171) om sär- 
  
 105 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 12 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i jordabalken 
 Härigenom föreskrivs att 6 kap. 10 §, 7 kap. 16 § och 20 kap. 10 § jordabalken ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 6 kap. 
 10 § 
  
 64 
  
 Ansvaret för inteckning som beviljats i flera fastigheter vilar på var och en av fastigheterna till det belopp som faller på fastig- heten efter förhållandet mellan dennas särskilda värde och sam- manlagda värdet av alla fastig- heterna. Som fastighets värde gäller därvid taxeringsvärdet för året innan inteckningen söktes eller, om särskilt taxeringsvärde då  
 ej  
 fanns för fastigheten, det taxeringsvärde som  
 därefter  
 först  
 fastställes 
 . Om någon av fastig- heterna  
 skall  
 säljas utmätningsvis och taxeringsvärde som angivits nu  
 icke  
 finns för var och en av fastigheterna, gäller de värden som  
 åsätts  
 fastigheterna enligt 12 kap. utsökningsbalken. 
  
 64  
 Senaste lydelse 1981:784. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Kan borgenär  
 ej  
 erhålla be- talning ur köpeskillingen för intecknad fastighet med det be- lopp för vilket fastigheten svarar enligt första stycket, svarar de övriga fastigheterna för återsto- den av beloppet med fördelning efter där angivna grunder. Kan ur någon av dessa fastigheter betalning  
 ej  
 erhållas för dess an- del i återstoden, fördelas bristen på samma sätt mellan de åter- stående fastigheterna. 
 skilt uppskattningsvärde på fastig- het eller, om uppskattningsvärde saknas, 75 procent av ett mark- nadsvärde beräknat med tillämp- ning av sådana normeringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. 
 Kan borgenär  
 inte  
 erhålla betalning ur köpeskillingen för intecknad fastighet med det be- lopp för vilket fastigheten svarar enligt första stycket, svarar de övriga fastigheterna för återsto- den av beloppet med fördelning efter där angivna grunder. Kan ur någon av dessa fastigheter be- talning  
 inte  
 erhållas för dess an- del i återstoden, fördelas bristen på samma sätt mellan de åter- stående fastigheterna. 
  
 7 kap. 
  
 16 § 
  
 65 
  
 Efter exekutiv försäljning av 
  
 Efter exekutiv försäljning av 
  
 fastighet gäller upplåtelse 
  
 av 
  
 fastighet 
  
 gäller 
  
 upplåtelse 
  
 av 
  
 nyttjanderätt, servitut eller 
  
 rätt 
  
 nyttjanderätt, servitut eller 
  
 rätt 
  
 till elektrisk kraft mot den nye 
  
 till elektrisk kraft mot den nye 
  
 ägaren endast om försäljningen 
  
 ägaren endast om försäljningen 
  
 skett under förbehåll om rättig- 
  
 skett under förbehåll om rättig- 
  
 hetens bestånd enligt 12 kap. ut- 
  
 hetens bestånd enligt 12 kap. ut- 
  
 sökningsbalken eller rättigheten 
  
 sökningsbalken eller rättigheten 
  
 enligt samma kapitel är skyddad 
  
 enligt samma kapitel är skyddad 
  
 utan förbehåll. Är 
  
 fastigheten 
  
 utan förbehåll. 
  
 Är 
  
 fastigheten 
  
 taxerad som  
 hyreshusenhet,  
 gäller 
  
 taxerad som  
 flerbostadshusenhet 
 , 
  
 dock upplåtelser som avser hyra 
  
 gäller dock upplåtelser som avser 
  
 av en bostadslägenhet med obe- 
  
 hyra av en bostadslägenhet med 
  
 stämd hyrestid och som grundar 
  
 obestämd 
  
 hyrestid 
  
 och 
  
 som 
  
 sig på en skriftlig handling alltid 
  
 grundar sig på en skriftlig hand- 
  
 mot den nye ägaren, om hyres- 
  
 ling alltid mot den nye ägaren, 
  
 gästen har tillträtt 
  
 lägenheten 
  
 om hyresgästen har tillträtt lägen- 
  
 65  
 Senaste lydelse 1990:1387. 
 106 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 före den exekutiva försäljningen. 
 Bestämmelser om verkan av underlåtenhet att uppsäga arren- de- eller hyresavtal som enligt första stycket  
 ej  
 gäller mot ny ägare finns i 12 kap. utsöknings- balken. 
 heten före den exekutiva försälj- ningen. 
 Bestämmelser om verkan av underlåtenhet att uppsäga arren- de- eller hyresavtal som enligt första stycket  
 inte  
 gäller mot ny ägare finns i 12 kap. utsöknings- balken. 
 20 kap. 
 10 § 
  
 66 
  
 Kan den som påstår sig ha förvärvat fast egendom inte ge in sin fångeshandling eller är hans eller hennes fångeshandling bristfällig, ska inskrivningsmyndigheten på hans eller hennes begäran sätta ut ett sammanträde för utredning av äganderätten till fastigheten (lag- fartssammanträde). Ett sådant sammanträde ska även sättas ut, om det begärs av den som enligt 4 § får söka lagfart på föregående ägares för- värv och dennes fångeshandling inte kan ges in eller är bristfällig. 
  
 En ansökan om lagfartssam- 
  
 En ansökan om lagfartssam- 
  
 manträde ska vara skriftlig och 
  
 manträde ska vara skriftlig och 
  
 innehålla en redogörelse för vad 
  
 innehålla en redogörelse för vad 
  
 som sökanden vet om förvärvet 
  
 som sökanden vet om förvärvet 
  
 och om anledningen till att 
  
 och om anledningen till att 
  
 fångeshandlingen inte kan ges in 
  
 fångeshandlingen inte kan ges in 
  
 eller att den är bristfällig. I sist 
  
 eller att den är bristfällig. I sist 
  
 angivna fall ska fångeshandlingen 
  
 angivna fall ska fångeshandlingen 
  
 ges in. Sökanden ska vidare ge in 
  
 ges in. Sökanden ska vidare ge in 
  
 intyg om vad Skatteverkets beslut 
  
 den skriftliga utredning  
 om ägan- 
  
 om fastighetstaxering utvisar om 
  
 derätten  
 som kan finnas tillgäng- 
  
 äganderätten under de tio åren 
  
 lig.  
 Finns det ett eller flera beslut 
  
 närmast före ansökan och  
 den 
  
 om fastighetstaxering under de tio 
  
 skriftliga utredning  
 i övrigt  
 som 
  
 åren närmast före ansökan ska in- 
  
 kan finnas tillgänglig. I 10 a § 
  
 tyg om vad dessa beslut utvisar om 
  
 finns bestämmelser om särskilda 
  
 äganderätten ges in.  
 I 10 a § finns 
  
 åtgärder för att inhämta utred- 
  
 bestämmelser om särskilda åtgär- 
  
 ning. 
  
 der för att inhämta utredning. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
  
 66  
 Senaste lydelse 2008:153. 
 107 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 13 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet 
  
 dels  
 att  
 1–3 
  och 5 §§ ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 a §, av följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 1 § 
  
 67 
  
 Särskilt uppskattningsvärde för fastighet fastställs enligt denna 
  
 lag. 
  
 Sådant värde får fastställas för 
  
 Sådant värde får 
  
 fastställas 
  
 1)  
 fastighet 
  
 på 
  
 vilken  
 verk- 
  
 för  
 fastighet 
  
 ställts  
  
 ny-, 
  till- eller ombyggnad 
  
 1) på vilken  
 ny-, 
  till- eller om- 
  
 efter den tidpunkt, som det för 
  
 byggnad  
 har skett  
 efter den tid- 
  
 fastigheten senast fastställda taxe- 
  
 punkt, som det för fastigheten 
  
 ringsvärdet avsett,  
 eller 
  
 senast fastställda taxeringsvärdet 
  
 2)  
 fastighet  
 som ändrats eller 
  
 avsett, 
  
 nybildats genom fastighetsbild- 
  
 2) som ändrats eller nybildats 
  
 ning om särskilt taxeringsvärde 
  
 genom fastighetsbildning om sär- 
  
 ej finnes  
 fastställt för det område 
  
 skilt taxeringsvärde 
  
 inte 
  
 finns 
  
 fastigheten omfattar, eller 
  
 fastställt för det område fastig- 
  
 heten omfattar, eller 
  
 3)  
 fastighet 
  
 som 
  
 undantagits 
  
 3) som 
  
 undantagits 
  
 från 
  
 från skatte- och avgiftsplikt en- 
  
 skatte- 
  
 och 
  
 avgiftsplikt 
  
 enligt 
  
 ligt 3 kap. fastighetstaxerings- 
  
 3 kap.  
 eller från värdering enligt 
  
 lagen (1979:1152). 
  
 7 kap. 16 § första stycket 1  
 fastig- 
  
 hetstaxeringslagen (1979:1152). 
  
 2 § 
  
 68 
  
 Vid  
 fastställelse 
  
 av särskilt 
  
 Vid 
  
 fastställande 
  
 av särskilt 
  
 uppskattningsvärde tillämpas de 
  
 uppskattningsvärde tillämpas de 
  
 grunder som enligt fastighets- 
  
 grunder som enligt fastighets- 
  
 taxeringslagen (1979:1152) gäller 
  
 taxeringslagen (1979:1152) gäller 
  
 67 
  
 Senaste lydelse 2007:1415. 
  
 68 
  
 Senaste lydelse 1980:960. 
  
 108 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Avveckling 
  
 för  
 åsättande  
 av 
  
 taxeringsvärde. 
  
 för  
 fastställande  
 av taxerings- 
  
 Uppskattningen 
  
 skall  
 ske 
  
 med 
  
 värde  
 eller sådana normeringstal 
  
 hänsyn till fastighetens beskaf- 
  
 som 
  
 anges 
  
 i 
  
 2 a § 
 . 
  
 Uppskatt- 
  
 fenhet vid den tidpunkt då 
  
 ningen  
 ska  
 ske med hänsyn till 
  
 uppskattningen äger rum. 
  
 fastighetens beskaffenhet vid den 
  
 tidpunkt då uppskattningen äger 
  
 rum. 
  
 2 a § 
  
 För 
  
 sådan 
  
 egendom 
  
 som 
  
 undantas 
  
 från 
  
 värdering enligt 
  
 7 kap. 16 § första stycket 1 fastig- 
  
 hetstaxeringslagen 
  
 (1979:1152) 
  
 ska Lantmäteriet fastställa nor- 
  
 meringstal. 
  
 Med 
  
 normeringstal 
  
 avses 
  
 schabloniserade 
  
 värden att 
  
 användas för att beräkna mark- 
  
 nadsvärdet för fastigheter. 
  
 3 § 
  
 69 
  
 Behörig att  
 påkalla åsättande 
  
 Behörig att  
 ansöka om fast- 
  
 av särskilt uppskattningsvärde är 
  
 ställande  
 av särskilt uppskatt- 
  
 den som är ägare av fastigheten 
 . 
  
 ningsvärde är den som är ägare 
  
 Som ägare anses även den som 
  
 av fastigheten  
 eller  
 enligt 1 kap. 
  
 enligt 1 kap. 5 § 
  
 fastighetstaxe- 
  
 5 § 
  
 fastighetstaxeringslagen 
  
 ringslagen (1979:1152)  
 skall  
 anses 
  
 (1979:1152)  
 ska  
 anses som ägare. 
  
 som ägare. 
  
 Behöriga att i övriga fall an- 
  
 söka om fastställande av särskilt 
  
 uppskattningsvärde är myndig- 
  
 heter. 
  
 5 § 
  
 Skatteverket 
  
 upprättar 
  
 så 
  
 Skatteverket 
  
 upprättar 
  
 så 
  
 snart det kan ske förslag till 
  
 snart det kan ske förslag till 
  
 särskilt uppskattningsvärde och 
  
 särskilt uppskattningsvärde och 
  
 översänder förslaget till sökan- 
  
 översänder förslaget till sökan- 
  
 den för yttrande inom viss tid 
  
 den för yttrande inom viss tid. 
  
 vid äventyr att 
  
 ärendet ändock 
  
 Om 
  
 sökanden 
  
 är 
  
 en 
  
 myndighet 
  
 69  
 Senaste lydelse 1994:1913. 
 109 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 slutligen avgörs 
 . 
  
 enligt 3 § andra stycket, ska även 
  
 ägaren till fastigheten ges möjlig- 
  
 het att yttra sig över förslaget. 
  
 Skatteverket  
 har rätt att  
 vid 
  
 Skatteverket  
 får  
 vid ärendets 
  
 ärendets handläggning anlita bi- 
  
 handläggning anlita biträde av 
  
 träde av sakkunnig. 
  
 sakkunnig. 
  
 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 2. 1, 2, 3 och 5 §§ tillämpas i sina nya lydelser efter den 31 december 2014. 
 3. Normeringstal enligt 2 a § ska fastställas första gången för år 2015. 
 110 
  
 3. Vid tillämpningen av be- stämmelserna i 10 kap. 6 § första stycket lagen om ekonomiska föreningar  
  
 ska  
  
 bland skulderna  
  
 inte  
  
 inräknas gäld för vilken för- eningen har lämnat säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i jordbruksfastighet inom sextio procent av det senast fast- ställda taxeringsvärdet.  
  
 Saknas taxeringsvärde för fastigheten tillämpas i stället ett värde mot- svarande 75 procent av mark- nadsvärdet.  
  
 Vad som har sagts nu gäller i tillämpliga delar i fråga om annan egendom, vilken en- ligt bestämmelse som meddelas av regeringen får anses erbjuda motsvarande säkerhet. 
  
 111 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 14 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1975:417) om sambruksföreningar 
 Härigenom föreskrivs att 15 § lagen (1975:417) om sambruks- föreningar ska ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 15 § 
  
 70 
  
 Bestämmelserna i 10 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar gäller i tillämpliga delar i fråga om sambruksföreningar med 
  
 följande undantag: 
  
 1. Hänvisningen i 10 kap. 1 § 
  
 1. Hänvisningen i 10 kap. 1 § 
  
 första stycket till 4 kap.  
 skall  
 i 
  
 första stycket till 4 kap.  
 ska  
 i 
  
 stället avse bestämmelserna om 
  
 stället avse bestämmelserna om 
  
 lösen av andelar i 9 § denna lag. 
  
 lösen av andelar i 9 § denna lag. 
  
 2. Bestämmelsen i 10 kap. 2 § andra stycket lagen om ekono- miska föreningar gäller inte. 
 3. Vid tillämpningen av be- stämmelserna i 10 kap. 6 § första stycket lagen om ekonomiska föreningar  
 skall  
 bland skulderna  
 ej  
 inräknas gäld för vilken för- eningen har lämnat säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i jordbruksfastighet inom sextio procent av det senast fast- ställda taxeringsvärdet. Vad som har sagts nu gäller i tillämpliga delar i fråga om annan egendom, vilken enligt bestämmelse som meddelas av regeringen får anses erbjuda motsvarande säkerhet. 
  
 70  
 Senaste lydelse 1987:671. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 4. Vad som sägs i 10 kap. 6 § fjärde stycket lagen om ekono- miska föreningar beträffande be- lopp, som har tagits upp under rubriken Avsatt till pensioner,  
 skall  
 gälla även i den mån sådant belopp täcks av kreditförsäkring i svensk försäkringsanstalt eller utländsk försäkringsanstalt som har rätt att driva rörelse här i riket. 
 4. Vad som sägs i 10 kap. 6 § fjärde stycket lagen om ekono- miska föreningar beträffande be- lopp, som har tagits upp under rubriken Avsatt till pensioner,  
 ska  
 gälla även i den mån sådant belopp täcks av kreditförsäkring i svensk försäkringsanstalt eller utländsk försäkringsanstalt som har rätt att driva rörelse här i riket. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 112 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 15 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i utsökningsbalken 
 Härigenom föreskrivs att 12 kap. 3 § utsökningsbalken ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 12 kap. 
  
 3 § 
  
 Utmätt fastighet  
 skall  
 be- 
  
 Utmätt fastighet  
 ska  
 be- 
  
 skrivas och värderas så snart det 
  
 skrivas och värderas så snart det 
  
 är lämpligt med hänsyn till det 
  
 är lämpligt med hänsyn till det 
  
 fortsatta förfarandet. Tillbehör 
  
 fortsatta förfarandet. Tillbehör 
  
 skall  
 anges i beskrivningen och 
  
 ska  
 anges i beskrivningen och 
  
 värderas för sig i den mån det är 
  
 värderas för sig i den mån det är 
  
 påkallat med hänsyn till deras 
  
 påkallat med hänsyn till deras 
  
 värde eller av annan orsak. 
  
 värde eller av annan orsak. 
  
 Om fastighet som är inteck- 
  
 Om fastighet som är inteck- 
  
 nad gemensamt med annan fastig- 
  
 nad gemensamt med annan fastig- 
  
 het  
 skall  
 säljas och särskilt taxe- 
  
 het  
 ska  
 säljas och särskilt taxe- 
  
 ringsvärde saknas för någon av 
  
 ringsvärde saknas för någon av 
  
 fastigheterna,  
 skall  
 var och en av 
  
 fastigheterna,  
 ska  
 var och en av 
  
 dem värderas. 
  
 dem värderas.  
 Har någon av 
  
 fastigheterna 
  
 undantagits 
  
 från 
  
 värdering enligt 7 kap. 16 § första 
  
 stycket 1 fastighetstaxeringslagen 
  
 (1979:1152) gäller som fastighe- 
  
 tens värde 75 procent av fastighe- 
  
 tens särskilda uppskattningsvärde 
  
 enligt lagen (1971:171) om särskilt 
  
 uppskattningsvärde på fastighet 
  
 eller, om uppskattningsvärde sak- 
  
 nas, 75 procent av ett marknads- 
  
 värde beräknat med tillämpning 
  
 av sådana 
  
 normeringstal 
  
 som 
  
 anges i 2 a § sistnämnda lag. 
  
 Vid behov får sakkunnig person anlitas för beskrivning och värdering. 
 113 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 114 
  
 Rätten till förvärv gäller fast egendom som är taxerad som hyreshusenhet eller, om egen- domen hyrs ut för något annat ändamål än fritidsändamål, som småhusenhet. Rätten till förvärv gäller fast egendom som är taxe- rad som  
  
 flerbostadshusenhet eller lokalhusenhet  
  
 eller, om egen- domen hyrs ut för något annat ändamål än fritidsändamål, som småhusenhet. 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 16 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt 
 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1982:352) om rätt till fastig- hetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 71 
  
 Enligt denna lag har hyresgäster rätt att genom en förening för- värva fast egendom för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt. 
 Rätten till förvärv gäller fast egendom som är taxerad som hyreshusenhet eller, om egen- domen hyrs ut för något annat ändamål än fritidsändamål, som småhusenhet. Rätten till förvärv gäller fast egendom som är taxe- rad som  
 hyreshusenhet  
 eller, om egendomen hyrs ut för något annat ändamål än fritidsändamål, som småhusenhet. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas i fråga om fastighetsförvärv som görs efter den 31 december 2014. 
  
 71  
 Senaste lydelse 2002:99. 
 115 
  
 Saknas särskilt taxerings- värde för det i första stycket an- givna året görs jämförelsen istället med det värde som inskrivnings- myndigheten, med ledning av  
  
 normeringstal enligt 2 a § lagen (1971:171) om särskilt uppskatt- ningsvärde på fastighet 
  
 , intyg av sakkunnig eller annan utredning bedömer att egendomen hade vid tidpunkten för upprättandet av den handling på vilken för- värvet grundas. 
  
 Ingår i egendomen sådana tillbehör till fastighet som avses i 2 kap. 3 § jordabalken  
  
 ska  
  
 till taxeringsvärdet läggas värdet av dessa tillbehör. 
  
 Om det finns särskilda skäl,  
  
 ska  
  
 Skatteverket på begäran av inskrivningsmyndigheten värdera egendomen i sådana fall som avses i andra eller tredje stycket eller 11 §. 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 17 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter 
 Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 9 § 
  
 72 
  
 Vid köp av fast egendom bestäms värdet enligt 8 § genom att köpeskillingen jämförs med taxeringsvärdet för året närmast före det år då ansökan om lagfart beviljas. Det högsta av dessa värden anses som egendomens värde. 
 Saknas särskilt taxerings- värde för det i första stycket an- givna året görs jämförelsen istället med det värde som inskrivnings- myndigheten, med ledning av intyg av sakkunnig annan utred- ning, bedömer att egendomen hade vid tidpunkten för upprät- tandet av den handling på vilken förvärvet grundas. 
 Ingår i egendomen sådana tillbehör till fastighet som avses i 2 kap. 3 § jordabalken  
 skall  
 till taxeringsvärdet läggas värdet av dessa tillbehör. 
 Om det finns särskilda skäl,  
 skall  
 Skatteverket på begäran av inskrivningsmyndigheten värdera egendomen i sådana fall som avses i andra eller tredje stycket eller 11 §. 
  
 72  
 Senaste lydelse 2005:153. 
 116 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas i fråga om förvärv som görs efter den 31 december 2014. 
 117 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 18 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället 
 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
  
 73 
  
 Om en arrendator har intresse 
  
 Om en arrendator har intresse 
  
 av att utöva sin förvärvsrätt, får 
  
 av att utöva sin förvärvsrätt, får 
  
 han anmäla detta till inskriv- 
  
 han anmäla detta till inskriv- 
  
 ningsmyndigheten 
  
 för 
  
 anteck- 
  
 ningsmyndigheten för anteck- 
  
 ning i fastighetsregistrets inskriv- 
  
 ning i fastighetsregistrets inskriv- 
  
 ningsdel. Vid bostadsarrende får 
  
 ningsdel. Vid bostadsarrende får 
  
 en intresseanmälan göras endast 
  
 en intresseanmälan göras endast 
  
 om det på arrendestället finns 
  
 om det på arrendestället finns 
  
 ett sådant bostadshus som avses 
  
 ett sådant bostadshus som avses 
  
 i 10 kap. 1 § jordabalken  
 och 
  
 i 10 kap. 1 § jordabalken. 
  
 huset har åsatts taxeringsvärde. 
  
 Till anmälan 
  
 skall 
  
 fogas 
  
 Till anmälan  
 ska  
 fogas arren- 
  
 arrendeavtalet i original eller be- 
  
 deavtalet i original eller bestyrkt 
  
 styrkt kopia.  
 Avser anmälan ett 
  
 kopia. 
  
 bostadsarrende, skall till anmälan 
  
 dessutom fogas bevis om att bo- 
  
 stadshuset har åsatts taxerings- värde 
 . 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
  
 73  
 Senaste lydelse 2000:247. 
 118 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 19 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret 
 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
  
 74 
  
 SPAR får innehålla uppgifter om personer som är folkbokförda i landet och personer som har tilldelats personnummer enligt 18 b § folkbokföringslagen (1991:481). SPAR får även innehålla uppgifter om personer som har tilldelats samordningsnummer, om det inte råder osäkerhet om personernas identitet. Följande uppgifter får anges: 
  
 1. 
  
 namn, 
  
 2. 
  
 person- eller samordningsnummer, 
  
 3. 
  
 födelsetid, 
  
 4. 
  
 adress, 
  
 5. 
  
 folkbokföringsort, 
  
 6. 
  
 födelsehemort, 
  
 7. 
  
 svenskt medborgarskap, 
  
 8. 
  
 make eller vårdnadshavare, 
  
 9. 
  
 avregistrering från folkbokföringen på grund av dödsfall, med angivande av tidpunkt, eller avregistrering av annan anledning, 
  
 10. 
  
 summan av fastställd för- värvsinkomst och inkomst av kapital, dock lägst noll kronor, 
  
 11. 
  
 ägare av småhusenhet eller lantbruksenhet med småhus på tomtmark samt uppgift om kom- mun (belägenhet 
  
 ), och 
  
 12. 
  
 taxeringsvärde för småhus- 
  
 enhet. 
  
 10. 
  
 summan av fastställd för- värvsinkomst och inkomst av kapital, dock lägst noll kronor,  
  
 och 
  
 11. 
  
 ägare av småhusenhet eller lantbruksenhet med småhus på tomtmark samt uppgift om kom- mun (belägenhet). 
  
 74  
 Senaste lydelse 2011:1391. 
 119 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 SOU 2012:52 
  
 På begäran av en registrerad ska det i SPAR också anges att uppgifter om denne inte får behandlas vid urvalsdragningar enligt 3 § 2 för direktreklam. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 120 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Avveckling 
  
 20 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2009:1053) om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner 
 Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (2009:1053) om förmögen- het vid beräkning av vissa förmåner ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 7 § 
  
 Privatbostadsfastighet ska tas 
  
 Privatbostadsfastighet ska tas 
  
 upp till  
 taxeringsvärdet 
 . Om 
  
 upp till  
 75 procent av marknads- 
  
 fastigheten innehas med tomt- 
  
 värdet 
 . Om fastigheten innehas 
  
 rätt ska den tas upp till den del 
  
 med tomträtt ska den tas upp 
  
 av 
  
 taxeringsvärdet  
 som 
  
 avser 
  
 till den del av  
 värdet  
 som avser 
  
 byggnad. 
  
 byggnad. 
  
 Privatbostadsfastighet 
  
 utom- 
  
 lands ska tas upp till 75 procent 
  
 av marknadsvärdet. 
  
 Privatbostadsrätt ska tas upp 
  
 Privatbostadsrätt ska tas upp 
  
 till ett värde som motsvarar med- 
  
 till ett värde som motsvarar med- 
  
 lemmens eller delägarens andel i 
  
 lemmens eller delägarens andel i 
  
 föreningens eller bolagets be- 
  
 föreningens eller bolagets be- 
  
 hållna förmögenhet. Denna för- 
  
 hållna förmögenhet. Denna för- 
  
 mögenhet bestäms med utgångs- 
  
 mögenhet bestäms med utgångs- 
  
 punkt i  
 taxeringsvärdet  
 på för- 
  
 punkt i  
 75 procent av marknads- 
  
 eningens eller bolagets fastighet 
  
 värdet  
 på föreningens eller bo- 
  
 och med hänsyn till föreningens 
  
 lagets fastighet och med hänsyn 
  
 eller 
  
 bolagets övriga tillgångar 
  
 till föreningens eller bolagets 
  
 och skulder. 
  
 övriga tillgångar och skulder. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas på för- måner som avser tid efter den 31 december 2014. 
 121 
 Författningsförslag Förenkling 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 
  
 1 
  
 dels  
 att 17 kap.  
 3–6 
  §§, 18 kap. 2, 3 a, 8, 10, 12, 23, 26 §§, 29– 40 §§ och 44 §, 19 kap. 2 och 5 §§ samt 20 kap. 2 a, 3 och 11 §§, 
  
 dels  
 att rubrikerna närmast före 17 kap. 3 och 4 §§ ska utgå, 
  
 dels  
 att 2 kap. 2 och 4 §§, 5 kap. 4 §, 6 kap. 2 §, 7 kap. 3 och 16 §§, 8 kap. 3 och 4 §§, 10 kap. 2 §, 12 kap. 1, 2 och 3 §§, 13 kap. 3 §, 14 kap. 3 §, 16 kap. 3, 4, 4 a och 8 §§, 17 kap. 2 och 7 §§, 18 kap. 1, 2 a, 3, 6, 9, 9 a, 15, 22, 24, 27, 42 och 43 §§, 19 kap. 1, 3, 7, 9och 10 §§, 20 kap. 2, 3 a, 5 a, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16 och 19 §§, 2, 21 kap. 3, 4, 5, 6, 8 och 10 §§, 22 kap. 2 §, 25 kap. 6 §, 26 kap. 2, 3 och 4 §§, 28 kap. 4 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas elva nya paragrafer, 18 kap. 1 a, 1 b, 1 c, 2, 23, 42 a, och 47 §§, 20 kap. 3 och 18 a §§ samt 21 kap. 3 a §, av följande lydelse. 
  
 1  
 Senaste lydelse av 
  
 17 kap. 3 § 1993:1193 
  
 18 kap. 22 § 2003:650 
  
 18 kap. 36 § 1981:280 
  
 17 kap. 3  
 a–g 
  §§ 2011:1248 
  
 18 kap. 23 § 2003:650 
  
 18 kap. 37 § 1981:280 
  
 17 kap. 4 § 2003:650 
  
 18 kap. 26 § 1993:1193 
  
 18 kap. 38 
  
 § 2003:650 
  
 17 kap. 5 
  
 § 2003:650 
  
 18 kap. 29 § 2003:650 
  
 18 kap. 39 
  
 § 1981:280 
  
 17 kap. 6 
  
 § 1993:1193 
  
 18 kap. 30 § 2009:793 
  
 18 kap. 40 
  
 § 1981:280 
  
 18 kap. 2 
  
 § 1988:1283 
  
 18 kap. 31 § 1981:280 
  
 18 kap. 44 
  
 § 1993:1193 
  
 18 kap. 3 a § 2004:279 
  
 18 kap. 32 § 2009:793 
  
 19 kap. 2 § 2003:650 
  
 18 kap. 8 
  
 § 2003:650 
  
 18 kap. 33 § 2009:793 
  
 19 kap. 5 
  
 § 2008:535 
  
 18 kap. 10 § 2003:650 
  
 18 kap. 34 § 1981:280 
  
 20 kap. 3 
  
 § 1993:1193 
  
 18 kap. 12 § 20001:1218 
  
 18 kap. 35 § 1981:280 
  
 rubriken närmast före 
  
 17 kap. 3 
  
 § 1993:1193 
  
 rubriken närmast före 
  
 17 kap. 4 
  
 § 1993:1193. 
  
 123 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 2 kap. 
 2 § 
  
 2 
  
 Nuvarande lydelse 
 Byggnader ska indelas i de byggnadstyper som anges i det föl- jande. 
  
 Småhus 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt  
 en  
 eller två 
  
 familjer 
 . Till sådan byggnad ska höra komplement- 
  
 hus såsom garage, förråd och annan mindre byggnad. 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst 
  
 tio familjer ska tillhöra byggnadstypen småhus, om bygg- 
  
 naden ligger på fastighet med åkermark, betesmark, 
  
 produktiv skogsmark eller skogligt impediment. 
  
 Byggnad som hör till en tredimensionell fastighet eller 
  
 ett tredimensionellt fastighetsutrymme kan inte ut- 
  
 göra småhus. 
  
 Ägarlägenhet Byggnad som hör till en tredimensionell fastighet och som är inrättad till bostad åt  
 en  
 enda  
 familj 
 . 
  
 Hyreshus 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre  
 famil- 
  
 jer  
 eller till kontor, butik, restaurang och liknande. 
  
 Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslut- 
  
 ning till hyreshus och som behövs för verksamheten, 
  
 ska utgöra hyreshus. 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad och som hör till 
  
 en tredimensionell fastighet ska utgöra hyreshus om 
  
 den är inrättad till bostad åt fler än  
 en  
 enda  
 familj 
 . 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad och som hör till 
  
 ett tredimensionellt fastighetsutrymme ska utgöra 
  
 hyreshus. 
  
 Till hyreshus ska dock inte räknas byggnad som är in- 
  
 rättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om 
  
 den ingår i lantbruksenhet. 
  
 2  
 Senaste lydelse 2012:89. 
 124 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 Ekonomi- Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogs- byggnad bruk och som inte är inrättad för bostadsändamål, så- som djurstall, loge, lada, maskinhall, lagerhus, magasin 
 och växthus. 
 Växthus och djurstall som inte har anknytning till jord- bruk eller skogsbruk. 
 Kraftverks- Byggnad som är inrättad för kommersiell produk- 
  
 byggnad 
  
 tion av elektrisk starkström. Även byggnad för vatten- 
  
 reglering, för lagring av bränsle och annan byggnad 
  
 för produktionen utgör kraftverksbyggnad. 
  
 Industri- 
  
 Byggnad som är inrättad för industriell verksamhet 
  
 byggnad 
  
 och som inte utgör kraftverksbyggnad. 
  
 Special- 
  
 Med specialbyggnad avses 
  
 byggnad 
  
 Försvars- 
  
 Byggnad som används för försvars- 
  
 byggnad 
  
 ändamål eller ekonomisk försvars- 
  
 beredskap, om byggnaden inte är en 
  
 fristående 
  
 industriell 
  
 anläggning. 
  
 Även mässbyggnad ska utgöra för- 
  
 svarsbyggnad. 
  
 Kommunika- Garage, hangar, lokstall, terminal, 
  
 tionsbyggnad 
  
 stationsbyggnad, expeditionsbygg- 
  
 nad, vänthall, godsmagasin, repara- 
  
 tionsverkstad och liknande, om 
  
 byggnaden 
  
 används 
  
 för allmänna 
  
 kommunikationsändamål. 
  
 Byggnad som används i Statens järn- vägars, Luftfartsverkets, Trafikver- kets, Teracom Aktiebolags, Sveriges Radio Aktiebolags, Sveriges Tele- vision Aktiebolags och Sveriges Utbildningsradio Aktiebolags verk- samhet. 
 125 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
 Distributions- Byggnad som ingår i överförings- 
  
 byggnad 
  
 eller distributionsnätet 
  
 för 
  
 gas, 
  
 värme, elektricitet eller vatten samt 
  
 gasturbin och annan byggnad som 
  
 används för att upprätthålla balan- 
  
 sen i elsystemet. 
  
 Värmecentral 
  
 Byggnad för produktion och distri- 
  
 bution av varmvatten för uppvärm- 
  
 ning, dock inte sådan anläggning som 
  
 även är inrättad för produktion av 
  
 elektrisk starkström för yrkesmäs- 
  
 sig distribution. 
  
 Renings- 
  
 Vattenverk, avloppsreningsverk, an- 
  
 anläggning 
  
 läggning för förvaring av radioaktivt 
  
 avfall, sopstation och liknande samt 
  
 pumpstation som hör till sådan an- 
  
 läggning. Som reningsanläggning 
  
 avses inte anläggning där verksam- 
  
 heten i allt väsentligt utgör ett led i 
  
 en industriell process. 
  
 Vårdbyggnad 
  
 Byggnad som används för sjukvård, 
  
 missbrukarvård, omsorger om barn 
  
 och ungdom, kriminalvård,  
 åldrings- 
  
 vård  
 eller omsorger om psykiskt ut- 
  
 vecklingsstörda. Annan byggnad än 
  
 som nu har nämnts ska utgöra vård- 
  
 byggnad, om den används som hem 
  
 åt personer som behöver institu- 
  
 tionell vård eller tillsyn. 
  
 Bad-, 
  sport- 
  
 Byggnad som används för bad, sport, 
  
 och idrotts- 
  
 idrott och liknande, om allmän- 
  
 anläggning 
  
 heten har tillträde till anläggningen. 
  
 Skolbyggnad 
  
 Byggnad som används för undervis- 
  
 ning eller forskning vid 
  
 - skola som anordnas av staten 
  
 - skola som anordnas 
  
 med 
  
 stats- 
  
 126 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 bidrag och 
  
 - skola vars undervisning står under 
  
 statlig tillsyn. 
  
 Ecklesiastik- 
  
 Kyrka eller annan byggnad som an- 
  
 byggnad 
  
 vänds för religiös verksamhet. 
  
 Krematorium och annan byggnad 
  
 som används för begravningsverk- 
  
 samhet. 
  
 Allmän 
  
 Byggnad som tillhör staten, kom- 
  
 byggnad 
  
 mun eller annan menighet och som 
  
 används för allmän styrelse, förvalt- 
  
 ning, rättsvård, ordning eller säkerhet 
  
 samt fritidsgård och byggnad med 
  
 likartad användning. Som allmän 
  
 byggnad ska inte anses byggnad som 
  
 används för statens affärsdrivande 
  
 verksamhet. 
  
 Övrig 
  
 Byggnad som inte ska utgöra någon av de tidigare 
  
 byggnad 
  
 nämnda byggnadstyperna. 
  
 Föreslagen lydelse 
 Byggnader ska indelas i de byggnadstyper som anges i det föl- jande. 
  
 Småhus 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt  
 ett  
 eller två 
  
 hushåll 
 . Till sådan byggnad ska höra komplementhus 
  
 såsom garage, förråd,  
 överloppsbyggnad  
 och annan 
  
 mindre byggnad. 
  
 Byggnad som hör till en tredimensionell fastighet 
  
 eller ett tredimensionellt fastighetsutrymme kan inte 
  
 utgöra småhus. 
  
 Ägar- 
  
 Byggnad som hör till en tredimensionell fastighet 
  
 lägenhet 
  
 och som är inrättad till bostad åt  
 ett  
 enda  
 hushåll 
 . 
  
 127 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 Hyreshus 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre  
 hus- 
  
 håll  
 eller till kontor, butik, restaurang och liknande. 
  
 Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslut- 
  
 ning till hyreshus och som behövs för verksam- 
  
 heten, ska utgöra hyreshus. 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad och som hör till 
  
 en tredimensionell fastighet ska utgöra hyreshus om 
  
 den är inrättad till bostad åt fler än  
 ett  
 enda  
 hushåll 
 . 
  
 Byggnad som är inrättad till bostad och som hör till 
  
 ett tredimensionellt fastighetsutrymme ska utgöra 
  
 hyreshus. 
  
 Ekonomi- 
  
 Byggnad som  
 används i yrkesmässig näringsverksam- 
  
 byggnad 
  
 het och som  
 är inrättad  
 för en användning i  
 jordbruk 
  
 eller skogsbruk och som inte är inrättad för bostads- 
  
 ändamål,  
 samt även växthus och djurstall som används 
  
 i yrkesmässig näringsverksamhet utan att det finns 
  
 någon anknytning till jord- eller skogsbruk. 
  
 Kraftverks- Byggnad som är inrättad för kommersiell produktion 
  
 byggnad 
  
 av elektrisk starkström. Även byggnad för vatten- 
  
 reglering, för lagring av bränsle och annan byggnad 
  
 för produktionen utgör kraftverksbyggnad. 
  
 Industri- 
  
 Byggnad som är inrättad för industriell verksamhet 
  
 byggnad 
  
 och som inte utgör kraftverksbyggnad. 
  
 Special- 
  
 Med specialbyggnad avses 
  
 byggnad 
  
 Försvars- 
  
 Byggnad som används för försvars- 
  
 byggnad 
  
 ändamål eller ekonomisk försvars- 
  
 beredskap, om byggnaden inte är en 
  
 fristående industriell anläggning. 
  
 Även mässbyggnad ska utgöra för- 
  
 svarsbyggnad. 
  
 Kommunika- Garage, hangar, lokstall, terminal, 
  
 tionsbyggnad 
  
 stationsbyggnad, expeditionsbygg- 
  
 nad, vänthall, godsmagasin, repara- 
  
 128 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 tionsverkstad och liknande, om byggnaden används för allmänna kommunikationsändamål. 
 Byggnad som används i Statens järn- vägars, Luftfartsverkets, Trafikver- kets, Teracom Aktiebolags, Sveriges Radio Aktiebolags, Sveriges Tele- vision Aktiebolags och Sveriges Utbildningsradio Aktiebolags verk- samhet. 
 Distributions- Byggnad som ingår i överförings- byggnad eller distributionsnätet för gas, värme, elektricitet eller vatten samt gasturbin och annan byggnad som används för att upprätthålla balan- 
 sen i elsystemet. 
 Värmecentral Byggnad för produktion och distri- bution av varmvatten för uppvärm- ning, dock inte sådan anläggning som även är inrättad för produktion av elektrisk starkström för yrkesmäs- sig distribution. 
 Renings- Vattenverk, avloppsreningsverk, an- anläggning läggning för förvaring av radioaktivt avfall, sopstation och liknande samt pumpstation som hör till sådan an- läggning. som reningsanläggning avses inte anläggning där verksam- heten i allt väsentligt utgör ett led i 
 en industriell process. 
 Vårdbyggnad Byggnad som används för sjukvård, missbrukarvård, omsorger om barn och ungdom, kriminalvård,  
 särskilda boendeformer för äldre enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453)  
 eller omsorger om psy- 
 129 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 kiskt utvecklingsstörda. Annan bygg- 
  
 nad än som nu har nämnts ska ut- 
  
 göra vårdbyggnad, om den används 
  
 som hem åt personer som behöver 
  
 institutionell vård eller tillsyn. 
  
 Bad-, 
  sport- 
  
 Byggnad som används för bad, sport, 
  
 och idrotts- 
  
 idrott och liknande, om allmän- 
  
 anläggning 
  
 heten har tillträde till anläggningen. 
  
 Skolbyggnad 
  
 Byggnad som används för undervis- 
  
 ning eller forskning vid 
  
 - skola som anordnas av staten 
  
 - skola som anordnas med stats- 
  
 bidrag och 
  
 - skola vars undervisning står under 
  
 statlig tillsyn. 
  
 Ecklesiastik- 
  
 Kyrka eller annan byggnad som an- 
  
 byggnad 
  
 vänds för religiös verksamhet. 
  
 Krematorium och annan byggnad 
  
 som används för begravningsverk- 
  
 samhet. 
  
 Allmän 
  
 Byggnad som tillhör staten, kom- 
  
 byggnad 
  
 mun eller annan menighet och som 
  
 används för allmän styrelse, förvalt- 
  
 ning, rättsvård, ordning eller säker- 
  
 het samt fritidsgård och byggnad 
  
 med likartad användning. Som allmän 
  
 byggnad ska inte anses byggnad som 
  
 används för statens affärsdrivande 
  
 verksamhet. 
  
 Övrig 
  
 Byggnad som inte ska utgöra någon av de tidigare 
  
 byggnad 
  
 nämnda byggnadstyperna. 
  
 130 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 4§ 
  
 3 
  
 Nuvarande lydelse 
 Mark ska indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är vattentäckt ska indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som ska rivas (sane- ringsbyggnad) eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till  
 50 000  
 kronor. 
  
 Tomtmark 
  
 Lee som upptas av småhus, ägarlägenhet, hyres- 
  
 hus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, special- 
  
 byggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parke- 
  
 ringsplats, upplagsplats, kommunikationsutrymme 
  
 m.m., som ligger i anslutning till sådan byggnad. 
  
 Mark till fastighet, som är bebyggd med småhus, 
  
 hyreshus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, spe- 
  
 cialbyggnad eller övrig byggnad, ska i sin helhet 
  
 utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägo- 
  
 skifte och har en total areal som inte överstiger  
 två 
  
 hektar. Detta ska dock inte gälla om fastighetens 
  
 mark till någon del ska taxeras tillsammans med 
  
 annan egendom enligt reglerna i 4 kap. 
  
 Vad nu har sagts om tomtmark ska också gälla 
  
 mark till obebyggd fastighet, som har bildats för 
  
 byggnadsändamål under de senaste två åren. Har 
  
 fastigheten bildats längre tillbaka i tiden ska marken 
  
 utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att 
  
 den får bebyggas. I övriga fall ska obebyggd mark 
  
 anses som tomtmark endast om marken enligt detalj- 
  
 plan utgör kvartersmark för enskilt bebyggande 
  
 och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte ska 
  
 genomföras. Detsamma gäller om det finns giltigt 
  
 bygglov eller tillstånd enligt ett förhandsbesked 
  
 enligt plan- och bygglagen (2010:900), avseende 
  
 sådan byggnad som anges i andra stycket. 
  
 3  
 Senaste lydelse 2010:907. 
 131 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 Täktmark 
  
 Lee för vilken täkttillstånd enligt 9 kap. miljö- 
  
 balken, förordningen (1998:899) om miljöfarlig 
  
 verksamhet och hälsoskydd eller lagen (1998:812) 
  
 med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet 
  
 gäller. Med täkttillstånd ska jämställas pågående täkt. 
  
 Byggnad på täktområde för täktens utnyttjande 
  
 hindrar inte att marken indelas som täktmark. 
  
 Åkermark 
  
 Mark som används eller lämpligen kan användas till 
  
 växtodling eller bete och som är lämplig att plöjas. 
  
 Schmidt 
  
 Lee som används eller lämpligen kan användas till 
  
 bete och som inte är lämplig att plöja. 
  
 Produktiv 
  
 Skogsmark som enligt vedertagna bedömnings- 
  
 skogsmark 
  
 grunder kan producera i genomsnitt minst en 
  
 kubikmeter virke per hektar och år. 
  
 Skogligt 
  
 Improduktiv skogsmark samt träd- och buskmark. 
  
 impediment 
  
 Med improduktiv skogsmark avses skogsmark som 
  
 inte är produktiv skogsmark. Med skogsmark samt 
  
 träd- och buskmark avses detsamma som i 2 och 
  
 2 a §§ skogsvårdslagen (1979:429). 
  
 Övrig mark 
  
 Lee som inte ska utgöra något av de tidigare nämn- 
  
 da ägoslagen. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Mark ska indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är vattentäckt ska indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som ska rivas (sane- ringsbyggnad) eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till  
 100 000  
 kronor. 
  
 Tomtmark 
  
 Lee som upptas av småhus, ägarlägenhet, hyres- 
  
 hus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, special- 
  
 byggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parke- 
  
 ringsplats, upplagsplats, kommunikationsutrymme 
  
 m.m., som ligger i anslutning till sådan byggnad. 
  
 132 
  
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 Mark till fastighet, som är bebyggd med småhus, 
  
 hyreshus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, spe- 
  
 cialbyggnad eller övrig byggnad, ska i sin helhet 
  
 utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägo- 
  
 skifte och har en total areal som inte överstiger  
 fem 
  
 hektar. Detta ska dock inte gälla om fastighetens 
  
 mark till någon del ska taxeras tillsammans med 
  
 annan egendom enligt reglerna i 4 kap. 
  
 Vad nu har sagts om tomtmark ska också gälla mark 
  
 till obebyggd fastighet, som har bildats för bygg- 
  
 nadsändamål under de senaste två åren. Har fastig- 
  
 heten bildats längre tillbaka i tiden ska marken 
  
 utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att 
  
 den får bebyggas. I övriga fall ska obebyggd mark 
  
 anses som tomtmark endast om marken enligt 
  
 detaljplan utgör kvartersmark för enskilt bebyg- 
  
 gande och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte 
  
 ska genomföras. Detsamma gäller om det finns 
  
 giltigt bygglov eller tillstånd enligt ett förhands- 
  
 besked enligt plan- och bygglagen (2010:900), av- 
  
 seende sådan byggnad som anges i andra stycket. 
  
 Täktmark 
  
 Lee för vilken täkttillstånd enligt 9 kap. miljö- 
  
 balken, förordningen (1998:899) om miljöfarlig 
  
 verksamhet och hälsoskydd eller lagen (1998:812) 
  
 med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet 
  
 gäller. Med täkttillstånd ska jämställas pågående täkt. 
  
 Byggnad på täktområde för täktens utnyttjande 
  
 hindrar inte att marken indelas som täktmark. 
  
 Åkermark 
  
 Mark som används eller lämpligen kan användas till 
  
 växtodling eller bete och som är lämplig att plöjas. 
  
 Schmidt 
  
 Lee som används eller lämpligen kan användas 
  
 till bete och som inte är lämplig att plöja. 
  
 Produktiv 
  
 Skogsmark som enligt vedertagna bedömnings- 
  
 skogsmark 
  
 grunder kan producera i genomsnitt minst en 
  
 kubikmeter virke per hektar och år. 
  
 133 
  
 Marknadsvärdet  
  
 ska  
  
 bestäm- mas med hänsyn till prisläget  
  
 den 1 april (nivåtidpunkt) året  
  
 före det år då allmän eller förenk- lad fastighetstaxering av taxe- ringsenheten sker. 
  
 Köpeskilling för fastighets- försäljningar från  
  
 tidigare datum än nivåtidpunkten  
  
 som används för att bestämma marknadsvärdet  
  
 ska  
  
 korrigeras med hänsyn till prisutvecklingen till och med  
  
 nivåtidpunkten. 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Skogligt 
  
 Improduktiv skogsmark samt träd- och buskmark. 
  
 impediment 
  
 Med improduktiv skogsmark avses skogsmark som 
  
 inte är produktiv skogsmark. Med skogsmark samt 
  
 träd- och buskmark avses detsamma som i 2 och 
  
 2 a §§ skogsvårdslagen (1979:429). 
  
 Övrig mark 
  
 Lee som inte ska utgöra något av de tidigare 
  
 nämnda ägoslagen. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 5 kap. 
 4 § 
  
 4 
  
 Marknadsvärdet  
 skall  
 bestäm- mas med hänsyn till  
 det genom- snittliga  
 prisläget  
 under andra året (nivååret)  
 före det år då allmän eller förenklad fastighetstaxering av taxeringsenheten sker. 
 Köpeskilling för fastighets- försäljningar från  
 år före nivååret  
 som används för att bestämma marknadsvärdet  
 skall  
 korrigeras med hänsyn till prisutvecklingen till och med  
 nivååret 
 . 
 6 kap. 
 2 § 
  
 5 
  
 Varje småhus, ägarlägenhet, 
  
 Varje småhus, ägarlägenhet, 
  
 hyreshus, kraftverksbyggnad, in- 
  
 hyreshus, kraftverksbyggnad, in- 
  
 dustribyggnad och övrig byggnad 
  
 dustribyggnad och övrig byggnad 
  
 med värde av minst  
 50 000  
 kro- 
  
 med värde av minst  
 100 000  
 kro- 
  
 nor ska utgöra en värderings- 
  
 nor ska utgöra en värderings- 
  
 enhet, om inte annat anges i 3 
  
 enhet, om inte annat anges i 3 
  
 eller 5 §. 
  
 eller 5 §. 
  
 4 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 5 
  
 Senaste lydelse 2012:89. 
  
 134 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
 Komplementhus på småhusenhet ska i regel ingå i samma värde- ringsenhet som det mest värdefulla småhuset på taxeringsenheten. 
  
 Småhus, 
  
 hyreshus, 
  
 industri- 
  
 Småhus, 
  
 hyreshus, industri- 
  
 byggnader och övriga byggnader 
  
 byggnader och övriga byggnader 
  
 vilkas 
  
 värde inte uppgår 
  
 till 
  
 vilkas 
  
 värde inte 
  
 uppgår 
  
 till 
  
 50 000  
 kronor, ska ingå i samma 
  
 100 000  
 kronor, ska ingå i samma 
  
 värderingsenhet som 
  
 den mest 
  
 värderingsenhet 
  
 som den mest 
  
 värdefulla byggnaden inom sam- 
  
 värdefulla byggnaden inom sam- 
  
 ma tomt. Uppgår den mest 
  
 ma tomt. Uppgår den mest 
  
 värdefulla byggnadens värde inte 
  
 värdefulla byggnadens värde inte 
  
 till  
 50 000  
 kronor ska samtliga 
  
 till  
 100 000  
 kronor ska samtliga 
  
 byggnader inom tomten utgöra 
  
 byggnader inom tomten utgöra 
  
 en värderingsenhet. 
  
 en värderingsenhet. 
  
 3 § 
  
 6 
  
 Är ett hyreshus inrättat för 
  
 Är ett hyreshus inrättat för 
  
 både  
 bostäder och lokaler  
 skall 
  
 bostäder och 
 /eller studentrum i 
  
 bostadsdelen och lokaldelen  
 utgöra 
  
 korridor och  
 lokaler  
 ska de olika 
  
 skilda 
  
 värderingsenheter. Bygg- 
  
 delarna  
 utgöra skilda värderings- 
  
 nader eller delar av olika byggna- 
  
 enheter. Byggnader eller delar av 
  
 der som åsatts samma klassifice- 
  
 olika byggnader som åsatts sam- 
  
 ringsdata beträffande 
  
 värdefak- 
  
 ma klassificeringsdata beträffande 
  
 torerna 
  
 lägenhetstyp 
  
 och ålder 
  
 värdefaktorerna lägenhetsyp och 
  
 får sammanföras till en värde- 
  
 ålder får sammanföras till en 
  
 ringsenhet. 
  
 värderingsenhet. 
  
 Är 
  
 en industribyggnad som 
  
 Är 
  
 en industribyggnad 
  
 som 
  
 värderats med ledning av en av- 
  
 värderats med ledning av en av- 
  
 kastningsberäkning inrättad 
  
 för 
  
 kastningsberäkning inrättad för 
  
 mer än en lokaltyp  
 skall  
 delar som 
  
 mer än en lokaltyp  
 ska  
 delar som 
  
 hänförs till olika lokaltyper ut- 
  
 hänförs till olika lokaltyper ut- 
  
 göra 
  
 skilda 
  
 värderingsenheter. 
  
 göra 
  
 skilda 
  
 värderingsenheter. 
  
 Särskild värderingsenhet behöver 
  
 Särskild värderingsenhet behöver 
  
 dock inte bildas för en lokaltyp 
  
 dock inte bildas för en lokaltyp 
  
 som omfattar mindre än tio pro- 
  
 som omfattar mindre än tio pro- 
  
 cent av byggnadens totala yta och 
  
 cent av byggnadens totala yta 
  
 mindre 
  
 än 
  
 250 
  
 kvadratmeter. 
  
 och mindre än 250 kvadratmeter. 
  
 Byggnader eller delar av olika 
  
 Byggnader eller delar av olika 
  
 byggnader 
  
 som 
  
 åsatts samma 
  
 byggnader 
  
 som 
  
 åsatts samma 
  
 klassificeringsdata 
  
 beträffande 
  
 klassificeringsdata 
  
 beträffande 
  
 6  
 Senaste lydelse 2001:546. 
 135 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 värdefaktorerna lokaltyp, stan- 
  
 värdefaktorerna lokaltyp, stan- 
  
 dard och ålder får sammanföras 
  
 dard och ålder får sammanföras 
  
 till en värderingsenhet. 
  
 till en värderingsenhet. 
  
 Indelning av hyreshus och industribyggnad i två eller flera värde- ringsenheter får även ske om det underlättar värderingen. 
 7 kap. 
 3 § 
  
 7 
  
 För byggnader och ägoslag som avses i  
 8–15 
  kap. ska taxe- ringsvärde bestämmas med utgångspunkt i riktvärden. Dessa ska för varje värderingsenhet bestämmas för kombinationer av värde- faktorer, som i någon utsträckning varierar inom värdeområdet och som har särskild betydelse för marknadsvärdet. 
 För övriga värdefaktorer ska riktvärdet bestämmas med utgångs- punkt i förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råder inom 
  
 värdeområdet. 
  
 Värdefaktorer, som särskilt 
  
 Värdefaktorer, som särskilt 
  
 ska beaktas vid riktvärdets be- 
  
 ska beaktas vid riktvärdets be- 
  
 stämmande, ska, utom såvitt avser 
  
 stämmande, ska, utom såvitt avser 
  
 de under punkterna  
 1– 
 5 
  
 angivna 
  
 de under punkterna  
 1– 
 6 
  
 angivna 
  
 värdefaktorerna, indelas i klasser. 
  
 värdefaktorerna, indelas i klasser. 
  
 1. 
  
 Storlek för småhus, industribyggnad och övrig byggnad värderad med ledning av en avkastningsberäkning, tomtmark, åker- mark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment. 
  
 2. 
  
 Hyra för hyreshus och ägarlägenhet. 
  
 3. 
  
 Återanskaffningskostnad för industribyggnad och övrig bygg- nad på industrienhet värderad med ledning av en produktions- kostnadsberäkning. 
  
 4. 
  
 Årligt uttag av täktmark. 
  
 5. 
  
 Normalårsproduktion, utnyttjandetid, flerårsreglering och ålder för vattenkraftverk samt effekt för värmekraftverk. 
  
 6. 
  
 Virkesförråd för löv- och 
  
 barrträd. 
 De uppgifter om värdenivån m.m. (riktvärdeangivelse) som inom varje värdeområde erfordras för att bestämma riktvärdet ska redo- visas på karta, i tabell eller på annat sätt. 
 Resultatet av klassindelningen kallas klassindelningsdata. 
  
 7  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
 136 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 16 § 
  
 8 
  
 För egendom som anges i 
  
 För egendom som anges i 
  
 punkterna  
 1–6 
 skall  
 inte bestäm- 
  
 punkterna  
 1–6 
 ska  
 inte bestäm- 
  
 mas något värde 
  
 mas något värde 
  
 1. byggnad 
  
 eller byggnader 
  
 1. byggnad 
  
 eller byggnader 
  
 inom samma tomt, om bygg- 
  
 inom samma tomt, om bygg- 
  
 nadsbeståndets 
  
 sammanlagda 
  
 nadsbeståndets 
  
 sammanlagda 
  
 taxeringsvärde 
  
 ej  
 skulle uppgå 
  
 taxeringsvärde  
 inte  
 skulle uppgå 
  
 till  
 50 000  
 kronor 
  
 till  
 100 000  
 kronor 
  
 2. 
  
 övrig mark och vattentäckt område som inte är täktmark 
  
 3. 
  
 markanläggning som används för sådant ändamål som avses i 3 kap. 
  
 4. 
  
 egendom som avses i 2 kap. 3 § jordabalken 
  
 5. 
  
 aggregat tillhörande kondenskraftverk som inte varit i drift under året före taxeringsåret eller som varaktigt tagits ur drift 
  
 6. 
  
 outbyggd fallrätt för vilken det inte finns tillstånd till utbygg- 
  
 nad. 
 8 kap. 
 3 § 
  
 9 
  
 Nuvarande lydelse 
 Inom varje värdeområde  
 skall  
 riktvärde bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av följande värdefaktorer. 
  
 Storlek 
  
 Storleken bestäms med hänsyn till ytan av småhusets 
  
 boutrymmen och biutrymmen. 
  
 Ålder 
  
 Åldern  
 ger uttryck för småhusets sannolika återstående 
  
 livslängd. Denna  
 bestäms med hänsyn till småhusets 
  
 nybyggnadsår 
 , omfattningen av tillbyggnader och så- 
  
 dana ombyggnader som innebär en utökning av bo- 
  
 utrymme samt tidpunkten för dessa. 
  
 Åldersklassen för småhus med en ålder motsvarande 
  
 högst 20 år får inte göras större än att den motsvarar 
  
 5 år. 
  
 Standard 
  
 Standarden bestäms med hänsyn till småhusets bygg- 
  
 8 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 9 
  
 Senaste lydelse 2001:546. 
  
 137 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 nadsmaterial och utrustning. 
  
 För ett nybyggt småhus skall det finnas minst femton 
  
 standardklasser. 
  
 Byggnads- 
  
 Byggnadskategorin bestäms med hänsyn till om små- 
  
 kategori 
  
 huset utgör friliggande småhus 
 ,  
 kedjehus eller radhus. 
  
 Fastighets- 
  
 Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms med hänsyn 
  
 rättsliga 
  
 till om den värderingsenhet för tomtmark på vilken 
  
 förhållanden 
  
 småhuset ligger utgör självständig fastighet eller inte. 
  
 Utgör värderingsenheten inte självständig fastighet skall 
  
 hänsyn även tas till möjligheten att tomtmarken kan 
  
 bilda egen fastighet. Detta gäller dock inte om värde- 
  
 ringsenheten är belägen inom ett område med byggna- 
  
 der av likartad karaktär som ligger i en grupp och som 
  
 har uppförts samtidigt eller under en begränsad tids- 
  
 period (grupphusområde). 
  
 Småhus som utgör brukningscentrum för lantbruks- 
  
 enhet  
 skall  
 jämställas med småhus som ligger på tomt- 
  
 mark som utgör självständig fastighet. Om det på en 
  
 lantbruksenhet finns endast ett småhus, anses det 
  
 utgöra brukningscentrum. Om det finns flera småhus 
  
 på en lantbruksenhet, utgör det värdefullaste små- 
  
 huset brukningscentrum, såvida inte annat visas. 
  
 Värde- 
  
 Med värdeordning avses  
 husets  
 ordningsnummer i 
  
 ordning 
  
 värdehänseende inom tomten. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Inom varje värdeområde  
 ska  
 riktvärde bestämmas för skilda för- hållanden för en eller flera av följande värdefaktorer. 
  
 Storlek 
  
 Storleken bestäms med hänsyn till ytan av småhusets 
  
 boarea och biarea. 
  
 Ålder 
  
 Åldern bestäms med hänsyn till småhusets nybygg- 
  
 nadsår. 
  
 138 
  
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 Standard 
  
 Standarden bestäms med hänsyn till småhusets bygg- 
  
 nadsmaterial och utrustning. 
  
 Byggnads- 
  
 Byggnadskategorin bestäms med hänsyn till om små- 
  
 kategori 
  
 huset utgör friliggande småhus, kedjehus eller radhus. 
  
 Fastighets- 
  
 Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms med hänsyn 
  
 rättsliga 
  
 till om den värderingsenhet för tomtmark på vilken 
  
 förhållanden 
  
 småhuset ligger utgör självständig fastighet eller inte. 
  
 Småhus som utgör brukningscentrum för lantbruks- 
  
 enhet  
 ska  
 jämställas med småhus som ligger på tomt- 
  
 mark som utgör självständig fastighet. Om det på en 
  
 lantbruksenhet finns endast ett småhus, anses det 
  
 utgöra brukningscentrum. Om det finns flera småhus 
  
 på en lantbruksenhet, utgör det värdefullaste små- 
  
 huset brukningscentrum, såvida inte annat visas. 
  
 Värde- 
  
 Med värdeordning avses  
 småhusets  
 ordningsnummer 
  
 ordning 
  
 i värdehänseende inom tomten. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
  
 10 
  
 Värdefaktorn standard anges genom antalet standardpoäng för 
  
 småhuset. 
  
 Till grund för standardpoäng- 
  
 Till grund för standardpoäng- 
  
 en  
 skall  
 ligga en poängberäkning 
  
 en  
 ska  
 ligga en poängberäkning 
  
 för vart och ett av fem huvud- 
  
 för vart och ett av fem huvud- 
  
 områden avseende småhusets 
  
 områden avseende 
  
 småhusets 
  
 byggnadsmaterial och utrustning. 
  
 byggnadsmaterial och utrustning. 
  
 Huvudområdena är exteriör, 
  
 Huvudområdena 
  
 är 
  
 exteriör, 
  
 energihushållning, kök, sanitet 
  
 energihushållning, 
  
 kök, sanitet 
  
 och övrig interiör. För varje 
  
 och övrig interiör. För varje 
  
 huvudområde anges en delsum- 
  
 huvudområde anges en delsum- 
  
 ma  
 som i särskilda fall kan jämkas 
 . 
  
 ma. 
  
 10  
 Senaste lydelse 2001:546. 
 139 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 9 kap. 
 3 § 
  
 11 
  
 Nuvarande lydelse 
 Inom varje värdeområde ska riktvärden bestämmas för skilda för- hållanden för en eller flera av följande värdefaktorer. 
  
 Lägenhetstyp 
  
 Lägenhetstyp bestäms med hänsyn till om värde- 
  
 ringsenhet är inrättad för bostäder eller lokaler. 
  
 För bostäder ska dessutom antal bostadslägenheter 
  
 bestämmas. Med bostadslägenhet avses en lägenhet 
  
 som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig 
  
 del användas som bostad. 
  
 Hyra 
  
 Med hyra avses  
 bruksvärdehyra  
 för bostäder och 
  
 marknadsmässig hyra för lokaler. Hyran ska för 
  
 värderingsenhet bestämmas med hänsyn till den 
  
 genomsnittliga hyresnivån under  
 det andra  
 året före 
  
 taxeringsåret. 
  
 Ålder 
  
 Åldern ger uttryck för värderingsenhetens sanno- 
  
 lika återstående livslängd och anges genom ett 
  
 värdeår och, om särskilda skäl föreligger, genom 
  
 återstående nyttjandetid. Värdeåret bestäms med 
  
 hänsyn till värderingsenhetens nybyggnadsår, om- 
  
 fattningen av till- och ombyggnader samt tidpunk- 
  
 ten för dessa. Om en byggnad indelas i flera vär- 
  
 deringsenheter ska samma värdeår bestämmas för 
  
 dessa. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Inom varje värdeområde ska riktvärden bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av följande värdefaktorer. 
 Lägenhetstyp Lägenhetstyp bestäms med hänsyn till om värde- ringsenhet är inrättad för bostäder eller lokaler. För bostäder ska dessutom antal bostadslägenheter 
  
 11  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
 140 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 bestämmas. Med bostadslägenhet avses en lägenhet 
  
 som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig 
  
 del användas som bostad.  
 Studentrum i korridor ska 
  
 anges särskilt. 
  
 Hyra 
  
 Med hyra avses  
 genomsnittlig bruksvärdeshyra  
 för 
  
 bostäder och marknadsmässig hyra för lokaler. 
  
 Om den genomsnittliga bruksvärdeshyran i värde- 
  
 området avviker med mer än 15 procent från den 
  
 faktiska bruksvärdeshyran ska värderingen i stället 
  
 grundas på den faktiska bruksvärdeshyran.  
 Hyran 
  
 ska för värderingsenhet bestämmas med hänsyn till 
  
 den genomsnittliga hyresnivån under året före 
  
 taxeringsåret. 
  
 Ålder 
  
 Åldern ger uttryck för värderingsenhetens sanno- 
  
 lika återstående livslängd och anges genom ett 
  
 värdeår och, om särskilda skäl föreligger, genom 
  
 återstående nyttjandetid. Värdeåret bestäms med 
  
 hänsyn till värderingsenhetens nybyggnadsår, om- 
  
 fattningen av till- och ombyggnader samt tidpunk- 
  
 ten för dessa. Om en byggnad indelas i flera värde- 
  
 ringsenheter ska samma värdeår bestämmas för 
  
 dessa. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 10 kap. 
  
 2 § 
  
 12 
  
 Som riktvärde för en värde- 
  
 Som riktvärde för en värde- 
  
 ringsenhet avseende ett djurstall 
  
 ringsenhet avseende djurstall för 
  
 för nötkreatur som är  
 byggt under 
  
 nötkreatur som är av normal- 
  
 åren  
 1990–1999, 
  är  
 av normal 
  
 beskaffenhet får endast anges 
  
 beskaffenhet  
 och har en storlek av 
  
 värden i en fastställd värdeserie. 
  
 701–800 
  kvadratmeter  
 får endast 
  
 anges värden i en fastställd värde- serie. 
  
 12  
 Senaste lydelse 2004:279. 
 141 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 12 kap. 
  
 1 § 
  
 13 
  
 Riktvärde för tomtmark för 
  
 Riktvärde för tomtmark för 
  
 småhus  
 skall  
 utgöra värdet av en 
  
 småhus  
 ska  
 utgöra värdet av en 
  
 värderingsenhet avseende tomt- 
  
 värderingsenhet avseende tomt- 
  
 mark  
 eller, om det finns särskilda 
  
 mark 
 . 
  
 skäl, värdet av en kvadratmeter 
  
 tomtmark. 
  
 Riktvärdet för tomtmark för 
  
 Riktvärdet för tomtmark för 
  
 hyreshus, industribyggnad 
  
 eller 
  
 hyreshus, 
  
 industribyggnad eller 
  
 övrig byggnad  
 skall  
 utgöra värdet 
  
 övrig byggnad  
 ska  
 utgöra värdet 
  
 av en värderingsenhet avseende 
  
 av en värderingsenhet avseende 
  
 tomtmark. 
  
 tomtmark. 
  
 Värdet av 
  
 en kvadratmeter 
  
 Värdet 
  
 av 
  
 en 
  
 kvadratmeter 
  
 byggrätt avseende tomtmark för 
  
 byggrätt avseende tomtmark för 
  
 hyreshus och värdet av en kva- 
  
 hyreshus och värdet av en kva- 
  
 dratmeter tomtmark  
 eller bygg- 
  
 dratmeter 
  
 tomtmark 
  
 avseende 
  
 rätt  
 avseende 
  
 tomtmark 
  
 för 
  
 tomtmark 
  
 för 
  
 industribyggnad 
  
 industribyggnad eller övrig bygg- 
  
 eller övrig byggnad, får anges 
  
 nad, får anges endast med vär- 
  
 endast med värden i en fastställd 
  
 den i en fastställd värdeserie. 
  
 värdeserie. 
  
 För värdering av tomtmark 
  
 För värdering av 
  
 tomtmark 
  
 på en elproduktionsenhet gäller 
  
 på en elproduktionsenhet gäller 
  
 bestämmelserna i 15 kap. 
  
 bestämmelserna i 15 kap. 
  
 2 § 
  
 14 
  
 Riktvärdet 
  
 skall  
 bestämmas 
  
 Riktvärdet 
  
 ska 
  
 bestämmas 
  
 med utgångspunkt i att tomt- 
  
 med utgångspunkt i att tomt- 
  
 marken kan bebyggas omedel- 
  
 marken kan bebyggas omedel- 
  
 bart. 
  
 bart.  
 För tomtmark till småhus 
  
 ska värdet 
  
 av 
  
 tomtanläggningar 
  
 inte beaktas. 
  
 13 
  
 Senaste lydelse 2003:1201. 
  
 14 
  
 Senaste lydelse 1988:544. 
  
 142 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 3 § 
  
 15 
  
 Nuvarande lydelse 
 Riktvärden för tomtmark för småhus  
 skall  
 inom varje värdeom- råde bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av värde- faktorerna storlek, vatten och avlopp, fastighetsrättsliga förhållan- den samt, om särskilda skäl föreligger, typ av bebyggelse och närhet till strand. 
 Med de olika värdefaktorerna förstås: 
  
 Storlek 
  
 Med storlek avses tomtmarkens areal. 
  
 Vatten och 
  
 Med vatten och avlopp avses i vilken utsträckning och 
  
 avlopp 
  
 på vad sätt tomtmarken har tillgång till vatten och av- 
  
 lopp. 
  
 Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms med hänsyn rättsliga till om värderingsenheten för tomtmark utgör själv- förhållanden ständig fastighet eller inte. 
  
 Utgör värderingsenheten inte självständig fastighet skall 
  
 hänsyn även tas till möjligheten att värderingsenheten 
  
 kan bilda egen fastighet. Detta gäller dock inte om vär- 
  
 deringsenheten är belägen inom ett område med byggna- 
  
 der av likartad karaktär som ligger i en grupp och som har 
  
 uppförts samtidigt eller under en begränsad tidsperiod 
  
 (grupphusområde). 
  
 Med värderingsenhet som utgör självständig fastighet 
  
 skall  
 jämställas värderingsenhet på vilken det finns 
  
 småhus som utgör brukningscentrum för lantbruks- 
  
 enhet. 
  
 Typ av 
  
 Med typ av bebyggelse avses om värderingsenheten 
  
 bebyggelse 
  
 för tomtmarken är bebyggd med eller avsedd att be- 
  
 byggas med friliggande småhus 
 ,  
 kedjehus eller radhus. Värderingsenhet för tomtmark som ingår i lantbruks- enhet och på vilken dess brukningscentrum är beläget  
 skall  
 anses vara bebyggd med friliggande småhus. 
  
 15  
 Senaste lydelse 2001:546. 
 143 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Närhet till 
  
 Med närhet till strand avses tomtmarkens läge i för- 
  
 strand 
  
 hållande till strand. Värdefaktorn  
 skall  
 indelas i minst 
  
 tre och högst sju klasser varav en klass  
 skall  
 utgöra 
  
 strand, en eller flera klasser strandnära och en klass 
  
 inte strand eller strandnära. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Riktvärden för tomtmark för småhus  
 ska  
 inom varje värdeom- råde bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av värde- faktorerna storlek, vatten och avlopp, fastighetsrättsliga förhållan- den samt, om särskilda skäl föreligger, typ av bebyggelse och närhet till strand. 
 Med de olika värdefaktorerna förstås: 
  
 Storlek 
  
 Med storlek avses tomtmarkens areal. 
  
 Vatten och 
  
 Med vatten och avlopp avses i vilken utsträckning och 
  
 avlopp 
  
 på vad sätt tomtmarken har tillgång till vatten och av- 
  
 lopp. 
  
 Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms med hänsyn rättsliga till om värderingsenheten för tomtmark utgör själv- förhållanden ständig fastighet eller inte. 
  
 Med värderingsenhet som utgör självständig fastighet 
  
 ska  
 jämställas värderingsenhet på vilken det finns små- 
  
 hus som utgör brukningscentrum för lantbruksenhet. 
  
 Typ av 
  
 Med typ av bebyggelse avses om värderingsenheten 
  
 bebyggelse 
  
 för tomtmarken är bebyggd med eller avsedd att be- 
  
 byggas med friliggande småhus, kedjehus eller radhus. 
  
 Värderingsenhet för tomtmark som ingår i lantbruks- 
  
 enhet och på vilken dess brukningscentrum är beläget 
  
 ska  
 anses vara bebyggd med friliggande småhus. 
  
 Närhet till 
  
 Med närhet till strand avses tomtmarkens läge i för- 
  
 strand 
  
 hållande till strand. Värdefaktorn  
 ska  
 indelas i minst 
  
 tre och högst sju klasser varav en klass  
 ska  
 utgöra strand, 
  
 en eller flera klasser strandnära och en klass inte strand 
  
 eller strandnära. 
  
 144 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 13 kap. 
 3 § 
  
 16 
  
 Nuvarande lydelse 
 Inom varje värdeområde  
 skall  
 riktvärden för åker bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av följande värdefaktorer. 
  
 Storlek 
  
 Med storlek avses åkermarkens areal. 
  
 Beskaffenhet 
  
 Med beskaffenhet avses åkermarkens produktions- 
  
 förmåga och brukningsförhållanden. 
  
 För värdefaktorn beskaffenhet  
 skall  
 finnas tre eller 
  
 fem klasser, där mittklassen svarar mot genom- 
  
 snittlig beskaffenhet inom värdeområdet. 
  
 Värdeskillnaden mellan högsta och lägsta klass får för 
  
 åkermark, som är tillfredsställande dränerad genom 
  
 självdränering eller äldre täckdikning, uppgå till högst 
  
 40 procent av värdet av åkermark av genomsnittlig 
  
 beskaffenhet. Värdeskillnaden mellan två intilliggan- 
  
 de klasser får dock uppgå till högst 6 000 kronor per 
  
 hektar. 
  
 Dränering 
  
 Åkermarkens dränering bestäms av befintliga täck- 
  
 dikningars och huvudavlopps beskaffenhet samt av 
  
 markens behov av dränering. 
  
 För värdefaktorn dränering  
 skall  
 finnas högst tre 
  
 klasser. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Inom varje värdeområde  
 ska  
 riktvärden för åker bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av följande värdefaktorer. 
  
 Storlek 
  
 Med storlek avses åkermarkens areal. 
  
 Beskaffenhet 
  
 Med beskaffenhet avses åkermarkens produktions- 
  
 16  
 Senaste lydelse 2004:279. 
 145 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 förmåga och brukningsförhållanden. 
  
 För värdefaktorn beskaffenhet  
 ska  
 finnas tre eller 
  
 fem klasser, där mittklassen svarar mot genomsnitt- 
  
 lig beskaffenhet inom värdeområdet. 
  
 Dränering 
  
 Åkermarkens dränering bestäms av befintliga täck- 
  
 dikningars och huvudavlopps beskaffenhet samt av 
  
 markens behov av dränering. 
  
 För värdefaktorn dränering  
 ska  
 finnas högst tre 
  
 klasser. 
  
 14 kap. 
  
 3 § 
  
 17 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Inom varje värdeområde ska riktvärden för produktiv skogs- mark med växande skog bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av följande värdefaktorer, om inte annat framgår av andra stycket. 
  
 Storlek 
  
 Med storlek avses den produktiva skogsmarkens 
  
 areal. 
  
 Bonitet 
  
 Med bonitet avses den produktiva skogsmarkens 
  
 virkesproducerande förmåga. 
  
 Kostnad 
  
 Kostnaden bestäms med hänsyn till de väsentli- 
  
 gaste kostnads- och kvalitetsfaktorer som påverkar 
  
 värdet av virkesproduktionen. 
  
 Om fler än en kostnadsklass förekommer ska anges 
  
 vilken klass som svarar mot genomsnittlig kost- 
  
 nadsklass för värdeområdet. 
  
 Virkesförråd 
  
 Med virkesförråd barrträd avses virkesförrådet av 
  
 barrträd 
  
 barrträd per hektar uttryckt i skogskubikmeter.  
 För 
  
 virkesförråd upp till 200 skogskubikmeter får klasserna 
  
 17  
 Senaste lydelse 2009:1407. 
 146 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 ej göras större än 10 skogskubikmeter. 
  
 Virkesförråd 
  
 Med virkesförråd lövträd avses virkesförrådet av 
  
 lövträd 
  
 lövträd per hektar uttryckt i skogskubikmeter.  
 För 
  
 virkesförråd upp till 200 skogskubikmeter får klasser- 
  
 na inte göras större än 10 skogskubikmeter. 
  
 För taxeringsenhet vars areal av produktiv skogsmark understiger 30 hektar ska dock riktvärdena bestämmas för skilda förhållanden för följande värdefaktorer. 
  
 Storlek 
  
 Med storlek avses den produktiva skogsmarkens 
  
 areal. 
  
 Virkesförråd 
  
 Med virkesförråd avses summan av virkesförråden 
  
 av barrträd och lövträd per hektar uttryckt i skogs- 
  
 kubikmeter. För värdefaktorn virkesförråd ska det 
  
 finnas högst nio klasser. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Inom varje värdeområde ska riktvärden för produktiv skogs- mark med växande skog bestämmas för skilda förhållanden för en eller flera av följande värdefaktorer, om inte annat framgår av andra stycket. 
  
 Storlek 
  
 Med storlek avses den produktiva skogsmarkens 
  
 areal. 
  
 Bonitet 
  
 Med bonitet avses den produktiva skogsmarkens 
  
 virkesproducerande förmåga. 
  
 Kostnad 
  
 Kostnaden bestäms med hänsyn till de väsentligaste 
  
 kostnads- och kvalitetsfaktorer som påverkar vär- 
  
 det av virkesproduktionen. 
  
 Om fler än en kostnadsklass förekommer ska anges 
  
 vilken klass som svarar mot genomsnittlig kost- 
  
 nadsklass för värdeområdet. 
  
 Virkesförråd 
  
 Med virkesförråd barrträd avses virkesförrådet av 
  
 barrträd 
  
 barrträd per hektar uttryckt i skogskubikmeter. 
  
 147 
  
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 Virkesförråd 
  
 Med virkesförråd lövträd avses virkesförrådet av 
  
 lövträd 
  
 lövträd per hektar uttryckt i skogskubikmeter. 
  
 För taxeringsenhet vars areal av produktiv skogsmark understiger 30 hektar ska dock riktvärdena bestämmas för skilda förhållanden 
  
 för följande värdefaktorer. 
  
 Storlek 
  
 Med storlek avses den produktiva skogsmarkens 
  
 areal. 
  
 Virkesförråd 
  
 Med virkesförråd avses summan av virkesförråden 
  
 av barrträd och lövträd per hektar uttryckt i skogs- 
  
 kubikmeter. För värdefaktorn virkesförråd ska det 
  
 finnas högst nio klasser. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 16 kap. 
  
 3 § 
  
 18 
  
 Ny taxering av taxeringsen- 
  
 Ny taxering av taxeringsen- 
  
 het  
 skall  
 ske om under löpande 
  
 het  
 ska  
 ske om under löpande 
  
 taxeringsperiod 
  
 taxeringsenhe- 
  
 taxeringsperiod 
  
 taxeringsenhe- 
  
 tens värde ökat  
 eller minskat 
  
 tens värde ökat genom sådan 
  
 genom sådan förändring i enhe- 
  
 förändring 
  
 i 
  
 enhetens 
  
 fysiska 
  
 tens fysiska 
  
 beskaffenhet 
  
 att 
  
 beskaffenhet att åsatt taxerings- 
  
 åsatt taxeringsvärde på grund av 
  
 värde på grund av förändringen 
  
 förändringen 
  
 bör  
 ändras 
  
 med 
  
 bör  
 höjas  
 med minst en  
 tredjedel 
  
 minst en  
 femtedel 
 , dock minst 
  
 eller, för  
 industri-, 
  täkt- och el- 
  
 25 000  
 kronor. Ny taxering  
 skall 
  
 produktionsenhet, minst en femte- 
  
 dock alltid ske om kostnader 
  
 del 
 , dock minst  
 250 000  
 kronor. 
  
 som har uppgått till minst  
 en 
  
 Ny taxering  
 ska  
 dock alltid ske 
  
 miljon  
 kronor har lagts ned på 
  
 om kostnader som har uppgått 
  
 taxeringsenheten  
 eller, för värde- 
  
 till minst  
 två miljoner  
 kronor har 
  
 ringsenhet med småhus och, i före- 
  
 lagts 
  
 ned 
  
 på 
  
 taxeringsenheten. 
  
 kommande fall, 
  
 därtill hörande 
  
 Ny taxering ska också ske om 
  
 tomtmark, om det sammanlagda 
  
 under 
  
 löpande 
  
 taxeringsperiod 
  
 värdet av småhuset och tomt- 
  
 taxeringsenhetens 
  
 värde 
  
 genom 
  
 marken på grund av förändringen 
  
 förändringar i den fysiska beskaf- 
  
 bör höjas eller sänkas med minst 
  
 fenheten minskat 
  
 med minst en 
  
 18  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
 148 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 100 000 kronor. 
 Oavsett vad som nu har sagts  
 skall  
 ny taxering ske om bebyg- gelse skett på taxeringsenhet, som förut varit obebyggd, eller bebyggelsen på en förut bebyggd taxeringsenhet rivits, brunnit ned eller förts bort. 
 Vid bedömning om ny taxe- ring  
 skall  
 ske på grund av minskning i en taxeringsenhets värde genom skogsavverkning eller annan förändring i fråga om skogsbeståndet  
 skall  
 hänsyn tas även till den värdeökning som den återstående skogen under- gått på grund av tillväxt under den löpande taxeringsperioden. 
 femtedel, dock minst 50 000 kro- nor. 
 Oavsett vad som nu har sagts  
 ska  
 ny taxering ske om bebyg- gelse skett på taxeringsenhet, som förut varit obebyggd, eller bebyggelsen på en förut bebyggd taxeringsenhet rivits, brunnit ned eller förts bort.  
 Ny taxering ska också ske av en byggnad som är taxerad som under uppförande om byggnaden har färdigställts. 
  
 Vid bedömning om ny taxe- ring  
 ska  
 ske på grund av minsk- ning i en taxeringsenhets värde genom skogsavverkning eller annan förändring i fråga om skogsbeståndet  
 ska  
 hänsyn tas även till den värdeökning som den återstående skogen under- gått på grund av tillväxt under den löpande taxeringsperioden. 
  
 4 § 
  
 19 
  
 Ny taxering av taxeringsen- 
  
 Ny taxering av taxeringsen- 
  
 het ska ske om under löpande 
  
 het ska ske om under löpande 
  
 taxeringsperiod 
  
 taxeringsenhe- 
  
 taxeringsperiod taxeringsenhe- 
  
 tens värde ökat eller minskat 
  
 tens värde ökat eller minskat 
  
 1. genom 
  
 beslut 
  
 att anta, 
  
 1. genom 
  
 beslut 
  
 att anta, 
  
 ändra eller upphäva en detaljplan 
  
 ändra eller upphäva en detaljplan 
  
 eller områdesbestämmelser, 
  
 eller områdesbestämmelser, eller 
  
 2. genom 
  
 annat 
  
 beslut av 
  
 2. genom 
  
 annat 
  
 beslut av 
  
 myndighet om beslutet innebär 
  
 myndighet om beslutet innebär 
  
 ändring i rätten att förfoga över 
  
 ändring i rätten att förfoga över, 
  
 eller i övrigt använda enheten 
  
 eller i övrigt använda enheten. 
  
 eller, 
  
 3. genom att avgift till allmän 
  
 va-anläggning 
  eller allmän fjärr- 
  
 värmeanläggning 
  
 (anslutnings- 
  
 19  
 Senaste lydelse 2012:89. 
 149 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 avgift) eller ersättning för gatu- kostnader erlagts för enheten. 
 Ny taxering ska ske endast om taxeringsenhetens taxerings- värde på grund av förändringen bör  
 ändras  
 med minst en  
 femte- del,  
 dock minst  
 25 000  
 kronor. Om förändringen medför en  
 ökning eller  
 minskning av taxe- ringsvärdet med mindre än 100 000 kronor ska ny taxering ske endast efter framställning av taxeringsenhetens ägare. 
 Ny taxering ska ske endast om taxeringsenhetens taxerings- värde på grund av förändringen bör  
 höjas  
 med minst en  
 tredjedel eller, för  
  
 industri-, 
  
  täkt- och el- produktionsenhet, minst en femte- del,  
 dock minst  
 250 000  
 kronor 
 , eller sänkas med minst en femte- del, dock minst 50 000 kronor. 
  
 Om förändringen medför en minskning av taxeringsvärdet med mindre än 100 000 kronor ska ny taxering ske endast efter framställning av taxeringsenhe- tens ägare. 
  
 4 a § 
  
 20 
  
 Ny taxering av taxeringsenhet 
  
 Ny taxering av taxeringsenhet 
  
 skall  
 ske om taxeringsenhetens 
  
 ska  
 ske om 
  
 taxeringsenhetens 
  
 värde 
  
 har 
  
 förändrats 
  
 under 
  
 värde 
  
 har 
  
 förändrats under 
  
 löpande taxeringsperiod till följd 
  
 löpande taxeringsperiod till följd 
  
 av påverkan på den fysiska mil- 
  
 av påverkan på den fysiska mil- 
  
 jön. Detta gäller endast om 
  
 jön. Detta gäller endast om 
  
 taxeringsenhetens taxeringsvärde 
  
 taxeringsenhetens taxeringsvärde 
  
 på grund av förändringen bör 
  
 på grund av förändringen bör 
  
 ändras med minst en femtedel, 
  
 ändras med minst en femtedel, 
  
 dock minst  
 25 000  
 kronor. 
  
 dock minst  
 50 000  
 kronor. 
  
 8 § 
  
 21 
  
 Om en taxeringsenhets värde 
  
 Om en taxeringsenhets värde 
  
 under 
  
 löpande taxeringsperiod 
  
 under 
  
 löpande taxeringsperiod 
  
 ändrats av flera sådana anled- 
  
 ändrats av flera sådana anled- 
  
 ningar som avses i 3 §  
 skall 
 , vid 
  
 ningar som avses i 3 §  
 ska 
 , vid 
  
 bedömningen om ny 
  
 taxering 
  
 bedömningen om ny taxering  
 ska 
  
 skall  
 ske, hänsyn tas till den sam- 
  
 ske, hänsyn tas till den samman- 
  
 manlagda förändringen. Motsva- 
  
 lagda förändringen. Motsvaran- 
  
 rande 
  
 skall 
  
 gälla då taxerings- 
  
 de  
 ska 
  
 gälla 
  
 då taxeringsenhets 
  
 20 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 21 
  
 Senaste lydelse 1981:1119. 
  
 150 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 enhets värde ändrats av flera så- dana anledningar som avses i 4 §. 
  
 Om den  
 sammanlagda ökning- en eller minskningen av en taxe- ringsenhets värde av sådana anled- ningar som avses i 4 § uppgår till minst 100 000 kronor  
 och taxe- ringsenhetens värde ändrats även av sådan anledning som avses i 3 §  
 skall,  
 vid bedömningen om ny taxering  
 skall  
 ske, hänsyn tas till den sammanlagda ändringen av samtliga anledningar vid pröv- ningen om värdeförändringarna uppfyller beloppskraven i nämnda paragrafer. Detta  
 skall  
 gälla även om värde 
 förändringen  
 enligt 4 § understiger 100 000 kronor under förutsättning att ägaren gör fram- ställning om detta. 
  
 värde ändrats av flera sådana an- ledningar som avses i 4 §. 
  
 Om den  
 totala höjningen över- stiger 250 000 kronor eller om minskningen understiger med min- dre än 50 000 kronor av taxerings- enhetens värde av sådana anled- ningar som avses i 4 §  
 och taxe- ringsenhetens värde ändrats även av sådan anledning som avses i 3 §  
 ska 
 , vid bedömningen om ny taxering  
 ska  
 ske, hänsyn tas till den sammanlagda ändringen av samtliga anledningar vid pröv- ningen om värdeförändringarna uppfyller beloppskraven i nämnda paragrafer. Detta  
 ska  
 gälla även om värde 
 minskningen  
 enligt 4 § understiger 100 000 kronor under förutsättning att ägaren gör fram- ställning om detta. 
  
 17 kap. 
  
 2 § 
  
 22 
  
 Beslut i taxeringsärende fattas 
  
 Beslut i taxeringsärende 
 , liksom 
  
 av Skatteverket. 
  
 beslut om förseningsavgift  
 fattas 
  
 Att vissa taxeringsärenden av- 
  
 av Skatteverket. 
  
 görs i skattenämnd framgår av 
  
 20 kap. 3 §. 
  
 7 § 
  
 23 
  
 I ärenden och mål om fastig- 
  
 I ärenden och mål om fastig- 
  
 hetstaxering 
  
 och försenings- 
  
 hetstaxering 
  
 och försenings- 
  
 avgift enligt denna lag gäller be- 
  
 avgift enligt denna lag gäller be- 
  
 stämmelserna om ersättning för 
  
 stämmelserna om ersättning för 
  
 kostnader för 
  
 ombud, biträde 
  
 kostnader för 
  
 ombud, biträde 
  
 eller utredning i 43 kap., 68 kap. 
  
 eller utredning i 43 kap.,  
 66 kap. 
  
 22 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 23 
  
 Senaste lydelse 2011:1248. 
  
 151 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 2 § och 71 kap. 4 § 
  
 skatteför- 
  
 17 och 
  
 25 §§, 
  
 67 kap. 
  
 11 
  
 och 
  
 farandelagen (2011:1244). 
  
 18 §§ 
 , 
  
 68 kap. 
  
 2 § och 
  
 71 kap. 
  
 4 § 
  
 skatteförfarandelagen 
  
 (2011:1244). 
  
 18 kap. 
  
 1 § 
  
 24 
  
 Till ledning  
 vid  
 allmän och 
  
 Till ledning  
 för  
 allmän och 
  
 förenklad fastighetstaxering ska 
  
 förenklad fastighetstaxering ska 
  
 ägaren utan föreläggande lämna 
  
 ägaren utan föreläggande lämna 
  
 deklaration (allmän 
  
 respektive 
  
 deklaration (allmän 
  
 respektive 
  
 förenklad fastighetsdeklaration) 
  
 förenklad 
  
 fastighetsdeklaration) 
  
 för varje fastighet. Detta gäller 
  
 för varje fastighet. Detta gäller 
  
 inte sådan ägare  
 som senast den 
  
 inte sådan ägare  
 till vilken Skatte- 
  
 15 oktober året före det år då 
  
 verket senast den 1 februari det år 
  
 allmän eller förenklad fastighets- 
  
 då allmän eller förenklad fastig- 
  
 taxering äger rum fått  
 förslag till 
  
 hetstaxering sker har skickat  
 förslag 
  
 fastighetstaxering. 
  
 till fastighetstaxering. 
  
 Om en ägare som har fått för- 
  
 slag 
  
 till 
  
 fastighetstaxering 
  
 inte 
  
 inom 
  
 föreskriven tid 
  
 meddelar 
  
 rättelser av felaktiga uppgifter eller 
  
 lämnar påpekanden som avviker 
  
 från de förtryckta uppgifterna, ska ägaren anses själv ha lämnat de uppgifter som framgår av förslaget till fastighetstaxering och som läggs till grund för taxeringen. 
 Deklaration ska dock inte lämnas för försvarsfastighet som till- hör staten och som enligt 3 kap. 2 § är undantagen från skatte- och avgiftsplikt eller för fastighet som vid föregående års taxering inte 
  
 åsatts högre taxeringsvärde än 1 000 kronor. 
  
 Deklaration ska 
  
 inte 
  
 heller 
  
 Deklaration ska 
  
 inte 
  
 heller 
  
 lämnas för fastighet för allmänna 
  
 lämnas för fastighet för allmänna 
  
 kommunikationsändamål 
  
 eller 
  
 kommunikationsändamål 
  
 eller 
  
 för distributionsbyggnad, värme- 
  
 för distributionsbyggnad, värme- 
  
 central eller reningsanläggning 
  
 central eller reningsanläggning 
  
 som enligt 3 kap. 2 
  
 § är undan- 
  
 som enligt 3 kap. 2 
  
 § är undan- 
  
 tagen från skatte- 
  
 och avgifts- 
  
 tagen från skatte- 
  
 och avgifts- 
  
 24  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
 152 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 plikt eller för byggnad på annans 
  
 plikt eller för byggnad på annans 
  
 mark då byggnadens värde under- 
  
 mark då byggnadens värde under- 
  
 stiger  
 50 000  
 kronor. 
  
 stiger  
 100 000  
 kronor. 
  
 Finns på sådan kommunikationsfastighet som nyss har nämnts husbyggnad som används för annat än kommunikationsändamål ska dock deklaration lämnas. 
 Efter föreläggande är också den som inte på grund av första stycket har deklarationsskyldighet, skyldig att lämna fastighets- deklaration. 
 1 a § 
  
 25 
  
 Uppgifter i allmän och för- enklad fastighetsdeklaration samt påpekanden med anledning av förslag till fastighetstaxering ska undertecknas av fastighetsägare eller behörig ställföreträdare. 
 1 b § 
 Om en deklaration eller någon annan uppgift har lämnats av en behörig företrädare, anses upp- giften ha lämnats av den som företräds. 
 1 c § 
 Om en deklaration eller någon annan uppgift har lämnats för en juridisk person, anses uppgiften ha lämnats av den juridiska per- sonen, om det inte är uppenbart att uppgiftslämnaren saknade be- hörighet att företräda den juri- diska personen. 
 2 § 
 Uppgifterna enligt 1 a § får undertecknas av ett ombud i föl- jande fall: 
  
 25  
 Tidigare 18 kap. 1 a § upphävd genom 2004:279. 
 153 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 1. Ett deklarationsombud 
  
 får 
  
 underteckna uppgifter i en dekla- 
  
 ration som lämnas elektroniskt. 
  
 2. En dödsbodelägare som är 
  
 ombud för dödsboet får under- 
  
 teckna uppgifter i en deklaration. 
  
 2 a § 
  
 26 
  
 Skyldighet att lämna deklara- 
  
 Skyldighet att lämna dekla- 
  
 tion eller annan uppgift enligt 
  
 ration eller annan uppgift enligt 
  
 denna lag får fullgöras genom ett 
  
 denna lag får fullgöras genom 
  
 deklarationsombud. I fråga om 
  
 ett deklarationsombud. I fråga 
  
 deklarationsombud  
 och beslut om 
  
 om deklarationsombud tillämpas 
  
 sådant ombud  
 tillämpas bestäm- 
  
 bestämmelserna i 
  
 skatteför- 
  
 melserna i skatteförfarandelagen 
  
 farandelagen (2011:1244) 
  
 om 
  
 (2011:1244) om 
  
 deklarationsombud i 
  
 6 kap. 4– 
  
 1. behörig företrädare i 4 kap. 
  
 8 §§, och 68 kap. 3 §. 
  
 1 § och  
 deklarationsombud 
  
 i 
  
 Om det finns flera deklara- 
  
 6 kap.  
 4–8 
  §§, 
  
 tionsskyldiga för samma taxe- 
  
 2. föreläggande i 37 kap. 3 § 
  
 ringsenhet får bara ett gemensamt 
  
 och  
 44 kap., 
  
 deklarationsombud utses. 
  
 3. omprövning och överklagan- 
  
 de i 66 och 67 kap., samt 
  
 4. besluts verkställbarhet 
  
 i 
  
 68 kap.  
 1  
 och 3 § 
 § 
 . 
  
 3 § 
  
 27 
  
 Allmän och förenklad fastig- 
  
 Fastställda formulär ska an- 
  
 hetsdeklaration och förslag 
  
 till 
  
 vändas för  
 allmän och förenklad 
  
 fastighetstaxering  
 skall avfattas 
  
 fastighetsdeklaration och  
 för  
 för- 
  
 på blankett enligt fastställt for- 
  
 slag till fastighetstaxering 
 . 
  
 mulär 
 . 
  
 6 § 
  
 28 
  
 Fastighetsägare som från Skatte- verket erhållit förslag till fastig- hetstaxering ska inom den tid som anges i 9 § beträffande påpekan- 
  
 26 
  
 Senaste lydelse 2012:89. 
  
 27 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 28 
  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
  
 154 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
 den, lämna rättade uppgifter om någon av de förtryckta uppgifter- na i förslaget är felaktig. 
 Fastighetsägare bör utöver uppgifter enligt 4 § lämna de upplys- 
  
 ningar som är av betydelse för taxering av fastigheten. 
  
 Efter föreläggande är en fastig- 
  
 Efter föreläggande är en fastig- 
  
 hetsägare skyldig att till ledning 
  
 hetsägare skyldig att till ledning 
  
 vid fastighetens taxering 
  
 lämna 
  
 vid fastighetens taxering 
  
 lämna 
  
 upplysningar 
  
 också 
  
 om 
  
 andra 
  
 upplysningar 
  
 också 
  
 om 
  
 andra 
  
 förhållanden än dem som anges i 
  
 förhållanden än dem som anges i 
  
 deklarationsformuläret eller för- 
  
 deklarationsformuläret eller för- 
  
 slaget till fastighetstaxering. Upp- 
  
 slaget till fastighetstaxering. Upp- 
  
 lysningar  
 skall  
 lämnas skriftligen 
  
 lysningar  
 ska 
  
 lämnas 
  
 skriftligen 
  
 om annat inte har sagts i före- 
  
 om annat inte har sagts i före- 
  
 läggandet. 
  
 läggandet. 
  
 9 § 
  
 29 
  
 Allmän och förenklad fastig- 
  
 Allmän och förenklad fastig- 
  
 hetsdeklaration, som  
 skall  
 lämnas 
  
 hetsdeklaration, som  
 ska  
 lämnas 
  
 utan föreläggande, liksom påpe- 
  
 utan föreläggande, liksom  
 rättel- 
  
 kanden med anledning av förslag 
  
 ser och  
 påpekanden med anled- 
  
 till fastighetstaxering,  
 skall  
 lämnas 
  
 ning av förslag till fastighets- 
  
 senast  
 den 1 november året före 
  
 taxering,  
 ska  
 lämnas senast den 
  
 det år då den allmänna eller för- 
  
 15 februari  
 det år då den allmänna 
  
 enklade fastighetstaxeringen  
 äger 
  
 eller förenklade fastighetstaxe- 
  
 rum 
 . 
  
 ringen  
 sker 
 . 
  
 Fastighetsdeklarationen eller 
  
 Fastighetsdeklarationen eller 
  
 påpekandena 
  
 med 
  
 tillhörande 
  
 påpekandena 
  
 med 
  
 tillhörande 
  
 handlingar  
 skall  
 lämnas till Skatte- 
  
 handlingar  
 ska  
 lämnas till Skatte- 
  
 verket. 
  
 verket. 
  
 Skatteverket får efter 
  
 samråd 
  
 med kommun bestämma att det 
  
 inom kommunen skall finnas sär- 
  
 skilt insamlingsställe för deklara- 
  
 tioner och påpekanden. 
  
 9 a § 
  
 30 
  
 Om  
 någon visar att han på 
  
 Om  
 det finns  
 särskilda  
 skäl 
  
 grund av  
 särskilda 
  
 omständig- 
  
 ska Skatteverket efter ansökan be- 
  
 29 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 30 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 155 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 heter är förhindrad  
 att lämna all- män eller förenklad fastighets- deklaration  
 eller påpekanden inom föreskriven tid, får han efter ansökan beviljas anstånd med att lämna deklarationen eller påpe- kandena.  
 Anstånd får  
 inte utan att  
 det finns synnerliga skäl  
 med- ges längre än till utgången av februari månad under taxerings- året. 
 Den som i varaktigt bedriven näringsverksamhet biträder dekla- rationsskyldiga med att upprätta deklarationer kan efter ansökan få tillstånd att lämna deklara- tionerna enligt tidsplan till och med  
 februari månad  
 under taxe- ringsåret. Om ansökan medges  
 skall  
 den deklarationsskyldige anses ha fått anstånd till den dag då deklarationen senast får  
 av- lämnas  
 enligt tidsplanen. 
 Ansökan enligt första och andra stycket prövas av Skatteverket. 
 vilja fastighetsägare anstånd med  
 att lämna allmän eller förenklad fastighetsdeklaration,  
 rättelser eller påpekanden med anledning av förslag till fastighetstaxering.  
 Anstånd  
 längre än till och med den 30 april under taxeringsåret  
 får  
 beviljas bara om  
 det finns synnerliga skäl. 
  
 Den som i varaktigt bedriven näringsverksamhet biträder dekla- rationsskyldiga med att upprätta deklarationer kan efter ansökan få tillstånd att lämna deklara- tionerna enligt tidsplan till och med  
 den 30 april  
 under taxe- ringsåret. Om ansökan medges  
 ska  
 den deklarationsskyldige anses ha fått anstånd till den dag då deklarationen senast får  
 läm- nas  
 enligt tidsplanen. 
 15 § 
  
 31 
  
 Allmän och förenklad fastig- 
  
 hetsdeklaration och annan uppgift 
  
 eller upplysning till ledning vid 
  
 egen taxering, som skall avges på 
  
 grund av föreläggande, skall läm- 
  
 nas inom den tid, som anges i 
  
 föreläggandet. 
  
 Uppgiftslämnaren  
 är  
 dock  
 inte 
  
 Den som förelagts att lämna 
  
 skyldig att på grund av föreläg- 
  
 allmän eller förenklad fastighets- 
  
 gandet lämna deklaration eller 
  
 deklaration eller annan uppgift 
  
 uppgift  
 på  
 tidigare dag än hand- 
  
 eller upplysning till ledning för 
  
 lingen skulle ha lämnats utan 
  
 taxeringen  
 är inte skyldig att 
  
 31  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 156 
  
 Annat föreläggande än  
  
 som  
  
 anges  
  
 i 7 §  
  
 får förenas med vite om det finns anledning att anta att föreläggandet annars inte följs. 
  
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 föreläggande. 
  
 lämna deklaration eller uppgift 
  
 tidigare  
 än vad som  
 skulle ha 
  
 gällt  
 utan föreläggande. 
  
 22 § 
  
 32 
  
 Föreläggande får utfärdas av Föreläggande får utfärdas av 
 Skatteverket  
 eller konsulent för  
 Skatteverket.  
 fastighetstaxering. En konsulent 
  
 för fastighetstaxering får dock inte förelägga någon att lämna allmän eller förenklad fastighetsdekla- ration. 
 23 § 
 Den som har lämnat deklara- tion eller uppgift genom ett dekla- rationsombud eller genom ett om- bud för dödsbo får föreläggas att personligen eller genom behörig ställföreträdare bekräfta eller kom- plettera lämnade eller godkända uppgifter. 
 24 § 
  
 33 
  
 Ett föreläggande som utfärdas av Skatteverket får förenas med vite utom i fall  
 som  
 sägs  
 i 7 §. 
  
 27 § 
  
 34 
  
 Vite får inte föreläggas staten 
 , 
  
 Vite får inte föreläggas staten 
  
 kommun  
 eller tjänsteman i 
  
 eller  
 kommun. 
  
 tjänsten 
 . 
  
 42 § 
  
 35 
  
 Om en deklarationsskyldig inte 
  
 Förseningsavgift ska tas ut med 
  
 har kommit in med  
 allmän eller 
  
 1 000 kronor om fastighetsägare 
  
 32 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 33 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 34 
  
 Senaste lydelse 1990:379. 
  
 35 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 157 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 förenklad fastighetsdeklaration  
 inom föreskriven  
 tid  
 eller endast har lämnat en deklaration med så bristfälligt innehåll att den uppen- barligen inte är ägnad att ligga till grund för taxering, skall en sär- skild avgift ( 
  
 förseningsavgift 
  
 ) om 500 kronor påföras honom. 
  
 Om en deklarationsskyldig som utan föreläggande skall lämna allmän eller förenklad fastighets- deklaration,  
 inte  
 har kommit in med  
 deklaration  
 senast den 1 maj under taxeringsåret eller  
 om  
 han dessförinnan endast har kommit in med en deklaration med  
 så  
 bristfälligt innehåll  
 att  
 den  
 uppen- barligen inte  
 är ägnad att ligga  
 till grund för taxering 
 , bestäms förseningsavgiften till 2 000 kro- nor. 
 Har den deklarationsskyldige inom föreskriven tid lämnat en deklarationshandling som inte är behörigen undertecknad tas  
 för- seningsavgift  
 ut endast om hand- lingen  
 inte  
 undertecknas inom den tid som föreskrivs i ett föreläg- gande. I sådant fall beräknas av- giften enligt första stycket. 
  
 som ska lämna  
 allmän eller för- enklad fastighetsdeklaration  
 inte har gjort det i rätt  
 tid. 
 Endast en förseningsavgift per fastighet ska tas ut. 
 Fastighetsägare som äger del av en fastighet svarar solidariskt med övriga delägare för försenings- avgiften. 
 Fastighetsägare ska  
 inte  
 anses ha lämnat  
 deklaration om  
 upp- gifterna i deklarationen är så brist- fälliga  
 att  
 de  
 uppenbarligen inte  
 kan läggas  
 till grund för taxering. 
  
 Om grunden för att ta ut  
 för- seningsavgift  
 är att fastighetsägare  
 inte  
 har undertecknat uppgifterna enligt 1 b §, ska Skatteverket före- lägga fastighetsägare att göra det. Förseningsavgift ska tas ut bara om föreläggandet inte följs. 
 42 a § 
 Ett beslut om förseningsavgift ska meddelas inom två år från den dag då deklarationen skulle ha lämnats. 
 158 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 43 § 
  
 36 
  
 Förseningsavgift skall 
  
 efterges 
  
 Skatteverket ska 
  
 besluta  
 om 
  
 helt  
 om  
 underlåtenheten kan antas 
  
 hel eller delvis befrielse från för- 
  
 ha ett sådant samband med den 
  
 seningsavgift  
 om det  
 är  
 oskäligt 
  
 deklarationsskyldiges 
  
 ålder, 
  
 sjuk- 
  
 att ta ut  
 avgiften med fullt belopp. 
  
 dom, 
  
 bristande 
  
 erfarenhet 
  
 eller 
  
 liknande förhållande att den fram- 
  
 står 
  
 som ursäktlig. 
  
 Detsamma 
  
 gäller  
 om  
 underlåtenheten fram- 
  
 står som ursäktlig med hänsyn till 
  
 särskilda omständigheter eller om 
  
 det  
 framstår som uppenbart  
 oskä- 
  
 ligt att ta ut  
 förseningsavgiften. 
  
 Vid bedömningen ska det sär- 
  
 skilt beaktas om den brist eller 
  
 passivitet som lett till avgiften kan 
  
 antas ha berott på ålder, hälsa 
  
 eller liknande förhållande eller be- 
  
 rott på felbedömning av en regel 
  
 eller betydelsen av de faktiska för- 
  
 hållandena. 
  
 47 § 
  
 Förseningsavgift 
  
 ska tillfalla 
  
 staten. 
  
 19 kap. 
  
 1 § 
  
 37 
  
 Senast den  
 1 oktober andra 
  
 Senast den  
 1 januari  
 året före 
  
 året före det år då allmän fastig- 
  
 det år då allmän fastighetstaxe- 
  
 hetstaxering  
 äger rum 
 ,  
 skall  
 rege- 
  
 ring  
 sker 
 ,  
 ska  
 regeringen eller 
  
 ringen eller den myndighet som 
  
 den myndighet som regeringen 
  
 regeringen 
  
 bestämmer 
  
 besluta 
  
 bestämmer besluta 
  
 föreskrifter 
  
 föreskrifter 
  
 för 
  
 förberedelse- 
  
 för förberedelsearbetet. 
  
 arbetet. 
  
 Senast den 15 november sam- ma år lämnar Skatteverket beträf- fande småhus och tomtmark, utom såvitt avser småhus och tomtmark 
  
 36 
  
 Senaste lydelse 1993:1193. 
  
 37 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 159 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 för småhus som ingår i lantbruks- enhet, förslag till sådana föreskrifter som avses i 7 kap. 7 § med undan- tag för föreskrifter om indelning i värdeområden. 
 Senast den  
 15 mars  
 året före det år då allmän fastighetstaxe- ring  
 äger rum  
 lämnar Skatteverket förslag till  
 övriga  
 föreskrifter enligt 7 kap. 7 §. 
 Senast den  
 1 juni  
 året före det år då allmän fastighetstaxe- ring  
 sker  
 lämnar Skatteverket förslag till föreskrifter enligt 7 kap. 7 §. 
  
 3 § 
  
 38 
  
 Den 
  
 statliga lantmäterimyn- 
  
 Lantmäteriet  
 och Skatteverket 
  
 digheten 
  
 och Skatteverket 
  
 ska 
  
 ska undersöka och upprätta för- 
  
 undersöka och upprätta förslag 
  
 slag till 
  
 till 
  
 1. vilka 
  
 riktvärdetabeller 
  
 för 
  
 1. vilka 
  
 riktvärdeangivleser 
  
 småhus som inte ingår i lant- 
  
 och  
 riktvärdetabeller som med 
  
 bruksenhet,  
 som med hänsyn till 
  
 hänsyn till rådande prisläge bör 
  
 rådande 
  
 prisläge bör användas 
  
 användas, och 
  
 inom olika delar av ett län 
 , och 
  
 2. riktvärdeskartor  
 för tomt- 
  
 2. riktvärdekartor  
 med indel- 
  
 mark som inte ingår i lantbruks- 
  
 ning i värdeområden 
 . 
  
 enhet inom länet. 
  
 Den 
  
 statliga lantmäterimyn- 
  
 Lantmäteriet  
 och Skatteverket 
  
 digheten 
  
 och Skatteverket 
  
 ska 
  
 ska vidare pröva att en tillämp- 
  
 vidare pröva att en tillämpning 
  
 ning av förslag till föreskrifter en- 
  
 av förslag till föreskrifter enligt 
  
 ligt 1 § andra och tredje styckena 
  
 1 § andra 
  
 och tredje styckena 
  
 leder till 
  
 taxeringsvärden som 
  
 leder till 
  
 taxeringsvärden som 
  
 svarar mot taxeringsvärdenivå en- 
  
 svarar mot taxeringsvärdenivå en- 
  
 ligt 5 kap. 
  
 2 § (provvärdering). 
  
 ligt 5 kap. 
  
 2 § (provvärdering). 
  
 Motsvarande prövning görs av 
  
 Motsvarande prövning görs 
  
 av 
  
 förslag till 
  
 riktvärdekartor och 
  
 förslag 
  
 till riktvärdekartor 
  
 för 
  
 riktvärdeangivelser  
 enligt första 
  
 tomtmark 
  
 och  
 riktvärdetabeller 
  
 stycket. 
  
 för småhus  
 enligt första stycket. 
 Provvärdering ska göras för varje värdeområde och omfatta det antal överlåtelser inom området (provvärderingsobjekt) som be- döms nödvändigt med hänsyn till områdets karaktär. Om antalet 
  
 38  
 Senaste lydelse 2008:535. 
 160 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 provvärderingsobjekt är för få eller saknas inom ett värdeområde, får provvärdering göras för en grupp av värdeområden som då till- sammans bildar ett provvärderingsområde. 
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om indelningen i provvärderings- områden. Ett sådant beslut får inte överklagas. 
  
 7 § 
  
 39 
  
 Senast den  
 1 september  
 året 
  
 Senast den  
 1 december  
 året 
  
 före det år då allmän fastighets- 
  
 före det år då allmän fastighets- 
  
 taxering äger rum  
 skall  
 rege- 
  
 taxering äger rum  
 ska  
 regeringen 
  
 ringen eller den myndighet som 
  
 eller den myndighet som rege- 
  
 regeringen bestämmer 
  
 besluta 
  
 ringen bestämmer besluta sådana 
  
 sådana föreskrifter som avses i 
  
 föreskrifter som avses i 7 kap. 
  
 7 kap. 7 § och 19 kap. 3 §. 
  
 7 § och 19 kap. 3 §. 
  
 9 § 
  
 40 
  
 Senast den  
 1 december andra 
  
 Senast den  
 1 januari  
 året före 
  
 året före det år då förenklad 
  
 det år då förenklad fastighets- 
  
 fastighetstaxering äger rum, be- 
  
 taxering äger rum, beslutar rege- 
  
 slutar 
  
 regeringen 
  
 eller 
  
 den 
  
 ringen eller den myndighet som 
  
 myndighet som regeringen be- 
  
 regeringen bestämmer föreskrif- 
  
 stämmer föreskrifter för förbe- 
  
 ter för förberedelsearbetet. 
  
 redelsearbetet. 
  
 10 § 
  
 41 
  
 Bestämmelserna i  
 2 
 , 3 
  
 och 
  
 Bestämmelserna i 3 och 8 §§ 
  
 8 §§ 
  
 tillämpas 
  
 också 
  
 vid 
  
 för- 
  
 tillämpas också vid förenklad 
  
 enklad fastighetstaxering. 
  
 fastighetstaxering. 
  
 20 kap. 
  
 2 § 
  
 42 
  
 Skatteverket 
  
 ska 
  
 senast 
  
 den 
  
 15 juni under taxeringsåret fatta grundläggande beslut om taxering av fastigheter. 
  
 39 
  
 Senaste lydelse 2001:546. 
  
 40 
  
 Senaste lydelse 2001:1218. 
  
 41 
  
 Senaste lydelse 2001:1218 
  
 42 
  
 Senaste lydelse 2007:1416. 
  
 161 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 Har fastighetsägaren, trots att han varit  
 skyldig att lämna fastig- hetsdeklaration 
 ,  
 inte  
 avgett någon sådan, eller kan  
 fastighetens taxeringsvärde inte beräknas till- förlitligt på grund av brister i eller bristfälligt underlag för deklarationen 
 , ska taxerings- värdet uppskattas till det belopp som framstår som skäligt med hänsyn till vad som framkommit i ärendet (skönstaxering). 
 Om uppgift om antal bo- stadslägenheter i hyreshus enligt 9 kap. 3 § inte har lämnats 
 , eller inte kan bestämmas tillförlitligt på grund av brister i eller brist- fälligt underlag för deklarationen,  
 ska antalet  
 uppskattas  
 till det antal som framstår som skäligt med hänsyn till  
 vad som fram- kommit  
 i ärendet 
 . 
  
 Om fastighetsägare som är  
 skyldig att lämna fastighets- deklaration inte  
 har gjort det, ska taxeringsvärdet bestämmas till vad som framstår som skäligt med hänsyn till uppgifterna i ärendet (skönstaxering). Detsamma gäller om  
 fastighetens taxeringsvärde inte  
 kan  
 beräknas tillförlitligt på grund av brister i eller bristfälligt underlag för deklarationen. 
  
 Om uppgift om antal bo- stadslägenheter i hyreshus enligt 9 kap. 3 § inte har lämnats ska antalet  
 bestämmas  
 till det antal som framstår som skäligt med hänsyn till  
 uppgifterna  
 i ärendet 
 . Detsamma gäller om antalet lägen- heter inte kan bestämmas till- förlitligt på grund av brister i eller bristfälligt underlag för deklara- tionen. 
  
 3 § 
 Ett beslut om fastighetstaxering ska omprövas av en särskilt kva- lificerad beslutsfattare som tidi- gare inte har prövat frågan, om 
  
 1. 
  
 den som beslutet gäller har begärt omprövning eller överkla- gat och inte är ense med Skatte- verket om utgången, 
  
 2. 
  
 de omständigheter och bevis som åberopas inte redan har prö- vats vid en sådan omprövning, 
  
 3. 
  
 frågan ska prövas i sak, och 
  
 4. 
  
 prövningen inte är enkel. Första stycket gäller inte den 
  
 första omprövningen av ett beslut som fattats i enlighet med de upp- 
 162 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 gifter som lämnats av fastighets- 
 ägaren i fastighetsdeklaration eller påpekande med anledning av förslag till fastighetstaxering. 
 3 a § 
  
 43 
  
 Skatteverket  
 skall  
 se till att Skatteverket  
 ska  
 se till att 
 ärendena blir tillräckligt utredda. ärendena blir tillräckligt utredda. 
 Vill fastighetsägaren lämna upplysningar muntligt inför skatte- nämnden i ett fastighetstaxerings- ärende som angår honom och som skall avgöras i nämnden skall han få tillfälle till det om inte sär- skilda skäl talar emot det. 
  
 5 a § 
  
 44 
  
 Skatteverket  
 skall  
 senast den 
  
 Skatteverket  
 ska  
 senast 
  
 den 
  
 30  
 juni  
 under taxeringsåret under- 
  
 31 oktober 
  
 under taxeringsåret 
  
 rätta fastighetsägaren om 
  
 underrätta 
  
 fastighetsägaren 
  
 om 
  
 1. innehållet i  
 Skatteverkets 
  
 Skatteverkets grundläggande be- 
  
 grundläggande beslut om fastig- 
  
 slut om fastighetstaxering. 
  
 hetstaxering 
 , 
  
 2. att ägaren kan begära om- prövning av beslutet, 
 3. vad som skall iakttas av den som vill begära omprövning eller överklaga beslutet. 
 8 § 
  
 45 
  
 En fråga som avgjorts av all- 
  
 En fråga som avgjorts av all- 
  
 män förvaltningsdomstol får inte 
  
 män förvaltningsdomstol får inte 
  
 omprövas av Skatteverket  
 enligt 
  
 omprövas av Skatteverket. 
  
 7 § 
 . 
  
 Skatteverket får dock på be- 
  
 gäran av den som beslutet gäller 
  
 ompröva en fråga som har avgjorts 
  
 av förvaltningsrätt eller kammar- 
  
 43 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 44 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 45 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 163 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 rätt genom beslut som har fått laga 
  
 kraft om beslutet avviker från 
  
 rättstillämpningen i ett avgörande 
  
 från Högsta 
  
 förvaltningsdom- 
  
 stolen som har meddelats senare. 
  
 9 § 
  
 46 
  
 Vill 
  
 fastighetsägaren begära 
  
 Fastighetsägares 
  
 begäran om 
  
 omprövning av ett beslut, skall 
  
 omprövning 
  
 ska 
  
 vara skriftlig. 
  
 han göra detta skriftligt.  
 Begäran 
  
 Begäran  
 ska  
 ha kommit in till 
  
 skall  
 ha kommit in till Skatte- 
  
 Skatteverket 
  
 före 
  
 utgången av 
  
 verket före utgången av det 
  
 det femte året efter taxerings- 
  
 femte året efter taxeringsåret. 
  
 året. 
  
 Begäran om omprövning ska 
  
 dock ha kommit in inom två 
  
 månader från den dag då den som 
  
 beslutet gäller fick del av det om 
  
 beslutet avser 
  
 1. föreläggande, 
  
 2. vite, eller 
  
 3. avvisning av en begäran om 
  
 omprövning eller ett överkla- 
  
 gande eller någon annan liknande 
  
 åtgärd. 
  
 Om fastighetsägaren  
 gör san- 
  
 Om  
 ett beslut har meddelats 
  
 nolikt att han inte inom två 
  
 efter den 30 juni det femte året 
  
 månader före  
 utgången av  
 den 
  
 efter taxeringsåret och  
 fastighets- 
  
 tid som anges i första stycket fått 
  
 ägaren  
 fått del av det efter  
 ut- 
  
 kännedom  
 om  
 ett beslut om fastig- 
  
 gången av  
 oktober månad samma 
  
 hetstaxering som är till hans nack- 
  
 år, får en begäran  
 om  
 omprövning 
  
 del, får han ändå begära ompröv- 
  
 komma  
 in inom två månader från 
  
 ning. Begäran skall ha kommit  
 in 
  
 den dag  
 då fastighetsägaren  
 fick 
  
 inom två månader från den dag 
  
 del av beslutet. 
  
 han  
 fick  
 sådan kännedom. 
  
 Har fastighetsägaren inom den 
  
 Om en begäran om ompröv- 
  
 tid som anges i första eller andra 
  
 ning kommer in  
 till allmän för- 
  
 stycket lämnat in skrivelsen med 
  
 valtningsdomstol  
 i stället för till 
  
 begäran om omprövning  
 till  
 en 
  
 Skatteverket, ska domstolen sända 
  
 allmän 
  
 förvaltningsdomstol 
 , får 
  
 begäran  
 till Skatteverket  
 och sam- 
  
 46  
 Senaste lydelse 2003:650. 
 164 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 ärendet ändå prövas. Skrivelsen skall då omedelbart översändas  
 till Skatteverket  
 med  
 uppgift om  
 den  
 dag  
 då handlingen  
 kom in till domstolen. 
  
 tidigt lämna  
 uppgift om  
 vilken  
 dag  
 den  
 kom in till domstolen. 
  
 En begäran om omprövning som kommer in för sent till Skatte- verket ska inte avvisas om den har kommit in till allmän för- valtningsdomstol i rätt tid. 
 10 § 
  
 47 
  
 Om en begäran om ompröv- 
  
 Om en begäran om ompröv- 
  
 ning inte är  
 egenhändigt  
 under- 
  
 ning inte är undertecknad, får 
  
 tecknad  
 av fastighetsägaren eller 
  
 Skatteverket 
  
 förelägga den 
  
 som 
  
 hans ombud,  
 får Skatteverket  
 ut- 
  
 har begärt 
  
 omprövningen 
  
 att 
  
 färda föreläggande om  
 att  
 under- 
  
 underteckna begäran. Föreläggan- 
  
 tecknande skall ske med påföljd 
  
 det ska innehålla en upplysning 
  
 att omprövning annars inte  
 görs 
 . 
  
 om  
 att omprövning annars inte 
  
 kommer att ske 
 . 
  
 12 § 
  
 48 
  
 Omprövar  
 Skatteverket  
 själv- 
  
 Skatteverket  
 får på eget initia- 
  
 mant  
 ett beslut om fastighets- 
  
 tiv ompröva  
 ett beslut om fastig- 
  
 taxering, 
  
 får 
  
 omprövningsbeslut 
  
 hetstaxering som är till fastig- 
  
 som är till fastighetsägarens för- 
  
 hetsägarens fördel. 
  
 del  
 meddelas före utgången av det 
  
 femte året efter taxeringsåret. 
  
 Ett sådant omprövningsbeslut 
  
 får meddelas även efter utgången 
  
 av det femte året efter taxerings- 
  
 året, om det föranleds av Skatte- 
  
 verkets beslut om fastighetstaxering 
  
 eller allmän förvaltningsdomstols 
  
 beslut i mål om fastighetstaxering 
  
 avseende 
  
 ett 
  
 annat taxeringsår 
  
 eller en annan taxeringsenhet. 
  
 47 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 48 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 165 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 13 § 
  
 49 
  
 Ett  
 omprövningsbeslut som är 
  
 Ett  
 beslut om omprövning  
 till 
  
 till nackdel för fastighetsägaren 
  
 nackdel för fastighetsägaren får 
  
 får 
 , utom i fall som avses i andra 
  
 inte meddelas efter utgången av 
  
 stycket samt 15 och 16 §§,  
 inte 
  
 året efter taxeringsåret. 
  
 meddelas efter utgången av året 
  
 efter taxeringsåret. 
  
 Har  
 fastighetsägaren  
 inte gett 
  
 Om  
 fastighetsägaren  
 lämnar 
  
 in  
 allmän eller förenklad fastig- 
  
 in  
 allmän eller förenklad fastig- 
  
 hetsdeklaration  
 i rätt tid,  
 får ett 
  
 hetsdeklaration  
 efter taxeringsåret, 
  
 omprövningsbeslut som är  
 till hans 
  
 får ett  
 beslut om omprövning  
 till 
  
 nackdel meddelas  
 efter utgången 
  
 hans  
 eller hennes  
 nackdel med- 
  
 av den tid som anges i första 
  
 delas  
 inom ett år från den dag då 
  
 stycket 
 . Ett sådant  
 omprövnings- 
  
 deklarationen kom in till Skatte- 
  
 beslut får  
 meddelas  
 inom ett år 
  
 verket 
 . Ett sådant  
 beslut måste 
  
 från den dag deklarationen kom 
  
 dock  
 meddelas före utgången av 
  
 in till Skatteverket, dock senast 
  
 det femte året efter taxerings- 
  
 före utgången av det femte året 
  
 året. 
  
 efter taxeringsåret. 
  
 Om fastighetsägaren inte har 
  
 lämnat någon deklaration, får be- 
  
 slutet meddelas inom fem år från 
  
 utgången av taxeringsåret. 
  
 Andra och tredje styckena gäller 
  
 inte beslut om förseningsavgift. 
  
 14 § 
  
 50 
  
 Skatteverket får meddela ett 
  
 Skatteverket får meddela ett 
  
 omprövningsbeslut som är 
  
 till 
  
 omprövningsbeslut som är till 
  
 nackdel för fastighetsägaren efter 
  
 nackdel för fastighetsägaren efter 
  
 utgången av  
 den tid som anges i 
  
 utgången av  
 året efter taxerings- 
  
 13 § första stycket  
 under de förut- 
  
 året  
 under de förutsättningar och 
  
 sättningar och på det sätt som 
  
 på det sätt som anges i  
 15–20 
  §§ 
  
 anges i  
 15–20 
  §§ (eftertaxering). 
  
 (eftertaxering). 
  
 15 § 
  
 51 
  
 Eftertaxering får ske 
  
 om 
  
 Eftertaxering får ske om  
 ett 
  
 fastighetsägaren 
  
 beslut har blivit felaktigt eller inte 
  
 49 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 50 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 51 
  
 Senaste lydelse 1993:1193. 
  
 166 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 1. 
  
 i fastighetsdeklaration eller på annat sätt  
  
 under förfarandet lämnat oriktig uppgift till ledning för  
 taxeringen 
 , 
  
 2. 
  
 lämnat oriktig uppgift i mål om fastighetstaxering, eller 
  
 3. 
  
 underlåtit att lämna  
  
 fastig- hetsdeklaration 
 ,  
 uppgift  
 eller in- fordrad upplysning  
 trots att han  
 är deklarationsskyldig  
 eller  
 upp- giftspliktig 
 . 
  
 Vad som nu sagts gäller om den oriktiga uppgiften eller under- låtenheten medfört att ett beslut om fastighetstaxering blivit felak- tigt eller inte fattats. 
 fattats på grund av att  
 fastighets- 
  
 ägaren 
 1. under förfarandet  
 har  
 läm- nat oriktig uppgift till ledning för  
 fastighetstaxering 
 , 
 2 
 . har  
 lämnat oriktig uppgift i  
 ett  
 mål om fastighetstaxering, 
  
 3 
 . inte har lämnat  
 fastighets- deklaration  
 eller  
 uppgift trots att han  
 eller hon varit skyldig att deklarera  
 eller  
 att lämna uppgift 
 . 
  
 16 § 
  
 52 
  
 Eftertaxering får också ske 
  
 Eftertaxering får 
  
 också ske 
  
 om 
  
 1.  
 vid rättelse av  
 felräkning, 
  
 1.  
 en  
 felräkning, 
  
 felskrivning 
  
 misskrivning  
 eller annat uppen- 
  
 eller  
 något  
 annat uppenbart förbi- 
  
 bart förbiseende, 
  
 seende  
 ska rättas 
 , 
  
 2. när en ändring i ett beslut 
  
 2.  
 det föranleds av Skatteverkets 
  
 om fastighetstaxering föranleds 
  
 beslut om fastighetstaxering  
 eller 
  
 av beslut som avses i 12 § andra 
  
 allmän förvaltningsdomstols beslut 
  
 stycket. 
  
 i mål om fastighetstaxering avse- 
  
 ende ett annat taxeringsår eller en 
  
 annan taxeringsenhet 
 . 
  
 18 a § 
 Ett omprövningsbeslut att på- föra förseningsavgift ska meddelas inom två år från den dag då deklaration skulle ha lämnats. 
  
 52  
 Senaste lydelse 1993:1193. 
 167 
  
 Fastighetsägares överklagan- de  
  
 ska  
  
 vara skriftligt.  
  
 Ett över- klagande ska  
  
 ha kommit in  
  
 till Skatteverket  
  
 före utgången av det femte året efter taxeringsåret. Om  
  
 ett beslut  
  
 har meddelats efter den 30 juni femte året efter det taxeringsår som beslutet avser och fastighetsägaren har fått del av  
  
 det  
  
 efter utgången av oktober  
  
 månad  
  
 samma år, får  
  
 ett överkla- gande  
  
 komma in inom två måna- der från den dag  
  
 då fastighets- ägaren  
  
 fick del av beslutet. 
  
 Överklagandet ska dock ha kommit in inom två månader från den dag då fastighetsägare fick del av beslutet om det avser 
  
 1. deklarationsombud, 
  
 2. anstånd, eller 
  
 3. avvisning av en begäran om 
  
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
  
 19 § 
  
 53 
  
 Beslut om eftertaxering en- 
  
 Beslut om eftertaxering en- 
  
 ligt 16 § 2 får meddelas  
 även 
  
 ligt 16 § 2 får meddelas  
 inom  
 sex 
  
 efter den tid som anges i 18 § men 
  
 månader  
 från den dag då det 
  
 senast  
 sex månader  
 efter det  
 be- 
  
 beslut som föranleder ändringen 
  
 slut som föranleder ändringen. 
  
 meddelades 
 . 
  
 Beslut om eftertaxering på 
  
 Beslut om eftertaxering på 
  
 grund av oriktig uppgift i om- 
  
 grund av oriktig uppgift i  
 ett  
 om- 
  
 prövningsärende 
  
 eller 
  
 mål om 
  
 prövningsärende eller  
 i ett  
 mål 
  
 fastighetstaxering 
  
 får 
  
 meddelas 
  
 om fastighetstaxering får med- 
  
 efter den tid som anges i 18 § men 
  
 delas inom ett år från utgången 
  
 senast  
 inom ett år från utgången 
  
 av den månad då  
 beslutet  
 i ärendet 
  
 av den månad då  
 Skatteverkets 
  
 eller målet  
 har fått laga kraft 
 . 
  
 eller domstolens beslut  
 i ärendet 
  
 eller målet  
 vunnit  
 laga kraft. 
  
 21 kap. 
 3 § 
  
 54 
  
 Fastighetsägares överklagan- de  
 skall  
 vara skriftligt  
 och  
 ha kommit in före utgången av det femte året efter taxeringsåret. Om  
 beslutet om fastighetstaxering  
 har meddelats efter den 30 juni femte året efter det taxeringsår som beslutet avser och fastig- hetsägaren har fått del av  
 be- slutet  
 efter utgången av oktober samma år, får  
 överklagandet dock  
 komma in inom två månader från den dag  
 han  
 fick del av beslutet. 
  
 53 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 54 
  
 Senaste lydelse 1993:1193. 
  
 168 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 Fastighetsägare får överklaga ett beslut om fastighetstaxering även om det inte gått honom emot. 
 omprövning eller ett överklagan- de eller någon annan liknande åtgärd. 
 Fastighetsägare får överklaga ett beslut om fastighetstaxering även om det inte gått honom  
 eller henne  
 emot. 
 3 a § 
 Ett överklagande av ett beslut om ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning, som har meddelats i samband med avgörandet av det ärende som kostnaderna hänför sig till, ska ha kommit in till Skatteverket inom den tid som gäller för överkla- gande av avgörandet i ärendet. I annat fall ska ett överklagande ha kommit in inom två månader från den dag då fastighetsägaren fick del av beslutet. 
 4 § 
  
 55 
  
 Skatteverket  
 skall  
 pröva om 
  
 Skatteverket  
 ska  
 pröva om  
 ett 
  
 överklagandet  
 har kommit in i 
  
 överklagande  
 har kommit in i 
  
 rätt tid.  
 Har överklagandet  
 kom- 
  
 rätt tid.  
 Om ett överklagande har 
  
 mit in för sent,  
 skall verket  
 avvisa 
  
 kommit in för sent,  
 ska Skatte- 
  
 det 
 , om inte annat följer av andra 
  
 verket  
 avvisa det. 
  
 eller tredje stycket 
 . 
  
 Överklagandet skall  
 inte av- 
  
 Ett överklagande ska dock  
 inte 
  
 visas 
 ,  
 om förseningen beror på 
  
 avvisas om 
  
 att Skatteverket har lämnat fastig- 
  
 1.  
 förseningen beror på att 
  
 hetsägaren en felaktig underrät- 
  
 Skatteverket har lämnat fastig- 
  
 telse om hur man överklagar. 
  
 hetsägaren en felaktig underrät- 
  
 Överklagandet skall inte heller 
  
 telse om hur man överklagar 
 , 
  
 avvisas, om  
 det  
 inom överkla- 
  
 eller 
  
 gandetiden  
 kommit in till en all- 
  
 2.  
 det  
 i rätt tid har  
 kommit in 
  
 män förvaltningsdomstol.  
 Över- 
  
 till en allmän förvaltningsdom- 
  
 55  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 169 
  
 Om Skatteverket ändrar be- slutet på annat sätt än fastighets- ägaren begär,  
  
 ska  
  
 överklagandet anses omfatta det nya beslutet. 
  
 Detsamma gäller om Skatteverket på eget initiativ omprövar det överklagade beslutet i en fråga som omfattas av överklagandet till nackdel för den som beslutet gäller. 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 klagandet skall då omedelbart 
  
 översändas  
 till Skatteverket  
 med  
 uppgift om  
 den  
 dag  
 då hand- lingen  
 kom in till domstolen. 
 stol. 
 Om ett överklagande kommer in till allmän förvaltningsdomstol i stället för  
 till Skatteverket 
 , ska domstolen sända överklagandet till Skatteverket och samtidigt lämna  
 uppgift om  
 vilken  
 dag 
  
 överklagandet  
 kom in till dom- stolen. 
 5 § 
  
 56 
  
 Skatteverket  
 skall  
 snarast om- 
  
 Om överklagandet inte ska av- 
  
 pröva det överklagade beslutet. 
  
 visas och hinder för omprövning 
  
 Detta gäller dock inte om över- 
  
 inte föreligger ska  
 Skatteverket 
  
 klagandet skall avvisas enligt 4 § 
  
 snarast ompröva det överklagade 
  
 eller om en omprövning strider 
  
 beslutet. 
  
 mot 20 kap. 8 §. 
  
 Ett överklagande förfaller, om Skatteverket ändrar beslutet så som fastighetsägare begär. 
 Om Skatteverket ändrar be- slutet på annat sätt än fastighets- ägaren begär,  
 skall  
 överklagandet anses omfatta det nya beslutet. 
 Finns det skäl för det, får Skatte- verket lämna fastighetsägaren till- fälle att återkalla överklagandet. 
  
 6 § 
  
 57 
  
 Om överklagandet inte av- 
  
 Om ett överklagande varken 
  
 visas 
  
 enligt 
  
 4 § eller förfaller 
  
 avvisas eller förfaller,  
 ska  
 Skatte- 
  
 enligt 
  
 5 §, 
  
 skall 
  
 Skatteverket 
  
 verket överlämna  
 handlingarna  
 i 
  
 överlämna 
  
 överklagandet, sitt 
  
 ärendet till förvaltningsrätten. 
  
 omprövningsbeslut 
  
 och övriga 
  
 handlingar i ärendet till förvalt- 
  
 ningsrätten. Om det finns särskil- 
  
 da skäl får överklagandet över- 
  
 56 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 57 
  
 Senaste lydelse 2009:793. 
  
 170 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
 lämnas till förvaltningsrätten utan föregående omprövning. 
 8 § 
  
 58 
  
 Vid prövning av mål om 
  
 Vid prövning av mål om 
  
 fastighetstaxering består förvalt- 
  
 fastighetstaxering består förvalt- 
  
 ningsrätten av en lagfaren doma- 
  
 ningsrätten av en lagfaren doma- 
  
 re, en värderingsteknisk ledamot 
  
 re, en värderingsteknisk ledamot 
  
 samt två nämndemän  
 som särskilt 
  
 samt två nämndemän. Vad som 
  
 utsetts för att delta vid behand- 
  
 nu sagts gäller  
 inte 
 , om annat 
  
 lingen av sådana mål 
 . Vad som 
  
 följer av 18 § lagen (1971:289) 
  
 nu sagts gäller  
 ej 
 , om annat följer 
  
 om allmänna förvaltningsdom- 
  
 av 18 § lagen (1971:289) om 
  
 stolar. 
  
 allmänna förvaltningsdomstolar. 
  
 Om det behövs med hänsyn till målets omfattning eller någon annan särskild omständighet, får ytterligare antingen en värderings- teknisk ledamot eller en nämndeman ingå i rätten. 
 Inträffar sedan handläggningen påbörjats förfall för en värde- ringsteknisk ledamot eller för en eller två av nämndemännen, är rätten ändå domför, om minst en värderingsteknisk ledamot och 
  
 minst en nämndeman fortfarande ingår i rätten. 
  
 10 § 
  
 59 
  
 Nämndemän som avses i 8 § 
  
 utses för tiden från och med den 
  
 1 juli det år, då allmän fastighets- 
  
 taxering äger rum av  
 hyreshus-, 
  
 industri-, 
  elproduktions- och 
  
 specialenheter, till och med den 
  
 30 juni det år då sådan taxering 
  
 sker nästa gång. En nämndeman 
  
 har dock rätt att avgå efter tre år. 
  
 Värderingsteknisk ledamot i 
  
 Värderingsteknisk 
  
 ledamot i 
  
 förvaltningsrätt förordnas av 
  
 förvaltningsrätt 
  
 förordnas 
  
 av 
  
 regeringen för  
 tid som sägs i 
  
 regeringen för  
 tiden från och 
  
 första stycket 
 . Avgår  
 sådan person 
  
 med den 1 juli det år då allmän 
  
 under den tid, för vilken han har 
  
 fastighetstaxering 
  
 äger 
  
 rum 
  
 av 
  
 blivit utsedd, får regeringen för- 
  
 hyreshus-, 
 industri-, 
  elproduk- 
  
 ordna annan person för den tid 
  
 tions- och specialenheter till 
  
 och 
  
 58 
  
 Senaste lydelse 2009:793. 
  
 59 
  
 Senaste lydelse 2009:793. 
  
 171 
  
 Bestämmelserna i 17 kap.  
  
 1, 2 och 7 §§ ska  
  
 i tillämpliga delar gälla även i fråga om särskild fastighetstaxering. 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 som återstår. 
  
 med den 30 juni det år då sådan 
  
 taxering sker nästa gång 
 . Avgår 
  
 värderingsteknisk ledamot  
 under 
  
 den tid, för vilken han  
 eller hon 
  
 har blivit utsedd, får regeringen 
  
 förordna annan person för den 
  
 tid som återstår. 
  
 22 kap. 
 2 § 
  
 60 
  
 Överklagande får inte ske av 
  
 Överklagande får inte ske av 
  
 förvaltningsrätts beslut som avser 
  
 förvaltningsrätts beslut som avser 
  
 1. Skatteverkets beslut att av- 
  
 1. Skatteverkets beslut att av- 
  
 visa en begäran om omprövning 
  
 visa en begäran om omprövning 
  
 såsom för sent inkommen, 
  
 såsom för sent inkommen,  
 eller 
  
 2. frågor som avses i 20 kap. 
  
 2 
 .  
 frågor som avses i 20 kap. 
  
 6 § 
 , eller 
  
 6 §. 
  
 3. beslut om besiktning enligt 
  
 18 kap. 30 §. 
  
 25 kap. 
 6 § 
  
 61 
  
 Bestämmelserna i 17 kap.  
 1– 
  
 6  
 §§  
 skall  
 i tillämpliga delar gälla även i fråga om särskild fastig- hetstaxering. 
 26 kap. 
 2 § 
  
 62 
  
 Efter föreläggande är den som vid årets ingång var ägare till en fastighet skyldig att lämna särskild fastighetsdeklaration. 
  
 Deklarationen med tillhöran- 
  
 Sluttiden får inte bestämmas 
  
 de handlingar skall lämnas till den 
  
 till tidigare dag än den 15 feb- 
  
 som har utfärdat föreläggandet 
  
 ruari under taxeringsåret. 
  
 eller till Skatteverket inom den 
  
 tid som anges i föreläggandet. 
  
 Sluttiden får inte bestämmas till 
  
 tidigare dag än  
 tionde dagen efter 
  
 60 
  
 Senaste lydelse 2009:793. 
  
 61 
  
 Senaste lydelse 1994:1909. 
  
 62 
  
 Senaste lydelse 2003:650. 
  
 172 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 mottagandet av föreläggandet. 
 Sluttiden får inte  
 heller bestäm- mas till tidigare dag än  
 den 15 februari under taxeringsåret. 
 Föreläggande utfärdas om det kan antas att det vid årets in- gång funnits sådant förhållande som enligt 16 kap.  
 skall  
 medföra ny taxering. Föreläggande får också utfärdas om framställning enligt 16 kap. 4 eller 5 §§ har gjorts utan att särskild fastig- hetsdeklaration har lämnats. Föreläggande behöver inte ut- färdas, om det är uppenbart att någon deklaration inte behövs för taxeringen. 
 Föreläggande utfärdas om det kan antas att det vid årets in- gång funnits sådant förhållande som enligt 16 kap.  
 ska  
 medföra ny taxering. Föreläggande får också utfärdas om framställning enligt 16 kap. 4 eller 5 §§ har gjorts utan att särskild fastig- hetsdeklaration har lämnats. Föreläggande behöver inte ut- färdas, om det är uppenbart att någon deklaration inte behövs för taxeringen. 
  
 3 § 
  
 63 
  
 Bestämmelserna i 18 kap.  
 2– 
  
 Bestämmelserna 
  
 i 18 kap. 
  
 9,  
 12–14, 
  16 och  
 22–40 
  §§ skall 
 , 
  
 1  
 a–9, 
  14,  
 22–25, 
  27 
  
 och 28 §§ 
  
 om inte annat är föreskrivet i 
  
 ska 
 , om inte annat är föreskrivet 
  
 detta kapitel, gälla vid särskild 
  
 i detta kapitel, gälla vid särskild 
  
 fastighetstaxering. I föreläggande 
  
 fastighetstaxering. I föreläggande 
  
 att lämna fastighetsdeklaration 
  
 att lämna fastighetsdeklaration 
  
 skall  
 vidare lämnas uppgift om 
  
 ska  
 vidare lämnas uppgift om den 
  
 den grund på vilken föreläg- 
  
 grund på vilken föreläggandet 
  
 gandet sker. 
  
 sker. 
  
 Föreläggande får inte förenas med vite i fall som sägs i 2 §. Förnyat föreläggande att lämna särskild fastighetsdeklaration får 
  
 däremot förenas med vite. 
  
 4 § 
  
 64 
  
 Om 
  
 en 
  
 deklarationsskyldig 
  
 Om en  
 fastighetsägare  
 som 
  
 som förelagts att lämna särskild 
  
 förelagts att lämna särskild fastig- 
  
 fastighetsdeklaration inte har 
  
 hetsdeklaration inte har  
 gjort det 
  
 kommit 
  
 in 
  
 med deklarationen 
  
 inom föreskriven tid  
 ska förse- 
  
 inom föreskriven tid  
 eller endast 
  
 ningsavgift tas ut med 1 000 kro- 
  
 har lämnat en deklaration med så 
  
 nor. 
  
 63 
  
 Senaste lydelse 1996:668. 
  
 64 
  
 Senaste lydelse 1993:1193. 
  
 173 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 bristfälligt innehåll att den uppen- barligen inte är ägnad att ligga till grund för taxering, skall en sär- skild avgift (förseningsavgift) om 500 kronor påföras honom.  
 Har  
 någon  
 deklaration inte lämnats inom föreskriven tid efter för- nyat föreläggande  
 bestäms för- seningsavgiften till 2 000 kronor. 
 Har den deklarationsskyldige inom föreskriven tid lämnat en deklarationshandling som inte är behörigen undertecknad, tas förseningsavgift ut endast om handlingen inte undertecknas inom den tid som föreskrivs i ett föreläggande. I sådant fall be- stäms avgiften till 500 kronor. 
 Bestämmelserna i 18 kap.  
 43–  
 46 §§ gäller för förseningsavgift enligt denna paragraf. 
 Fastighetsägaren ska inte anses ha lämnat  
 deklaration om  
 upp- gifterna i deklarationen är så brist- fälliga att de  
 uppenbarligen inte  
 kan läggas  
 till grund för  
 fastig- hetstaxering 
 . 
  
 Om grunden för att ta ut  
 för- seningsavgift  
 är att fastighetsäga- re  
 inte  
 har undertecknat uppgifter- na enligt 1 § 
 ,  
 ska Skatteverket förelägga fastighetsägaren att göra det. Förseningsavgift ska tas ut bara om föreläggandet inte följs. Av- giften ska i sådana fall tas ut med 1 000 kronor. 
 Bestämmelserna i 18 kap.  
 42 a, 43,  
  
 45 
 – 
 47 
  
 §§ gäller för försenings- avgift enligt denna paragraf. 
  
 28 kap. 
  
 4 § 
  
 65 
  
 Skatteverket  
 skall  
 senast den 
  
 Skatteverket  
 ska  
 senast den 
  
 30 juni  
 under 
  
 taxeringsåret 
  
 31 oktober  
 under taxeringsåret 
  
 underrätta den som var ägare till 
  
 underrätta den som var ägare till 
  
 fastighet vid ingången av året om 
  
 fastighet vid ingången av året om 
  
 1. innehållet i 
  
 Skatteverkets 
  
 1. innehållet i Skatteverkets 
  
 beslut om ny taxering av fastig- 
  
 beslut om ny taxering av fastig- 
  
 het, 
  
 het, 
  
 2. att ägaren kan begära om- 
  
 2. att ägaren kan begära om- 
  
 prövning av beslutet, 
  
 prövning av beslutet, 
  
 65  
 Senaste lydelse 2003:650. 
 174 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 3. vad som  
 skall  
 iakttas av den som vill begära omprövning av eller överklaga Skatteverkets beslut. 
 Senast den  
 30 juni  
 under taxeringsåret  
 skall  
 Skatteverket underrätta den som har lämnat särskild fastighetsdeklaration eller som har gjort framställning om ny taxering i det fall Skatte- verket har beslutat att ny taxe- ring inte  
 skall  
 ske. Vidare  
 skall  
 gälla vad som sägs i första stycket punkterna  
 2–3. 
  
 Underrättelse  
 skall  
 också sän- das till den som har blivit ägare till en fastighet efter ingången av året om han hos Skatteverket har anmält att han vill ha en så- dan underrättelse. 
 3. vad som  
 ska  
 iakttas av den som vill begära omprövning av eller överklaga Skatteverkets be- slut. 
 Senast den  
 31 oktober  
 under taxeringsåret  
 ska  
 Skatteverket underrätta den som har lämnat särskild fastighetsdeklaration eller som har gjort framställning om ny taxering i det fall Skatte- verket har beslutat att ny taxe- ring inte  
 ska  
 ske. Vidare  
 ska  
 gälla vad som sägs i första stycket punkterna  
 2–3. 
  
 Underrättelse  
 ska  
 också sän- das till den som har blivit ägare till fastighet efter ingången av året om han  
 eller hon  
 hos Skatteverket har anmält att han  
 eller hon  
 vill ha en sådan under- rättelse. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 2015. 
 175 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 
 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt ska ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 3 § 
  
 66 
  
 Fastighetsskatten utgör a) 1,0 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende småhusenhet till den del det avser värde- ringsenhet för småhus som är under uppförande, värderingsenhet för tillhörande tomtmark och värderingsenhet för tomtmark som är obebyggd, 
 bostadsbyggnadsvärdet avseende värderingsenhet för småhus som är under uppförande på lantbruksenhet, tomtmarksvärdet avse- ende värderingsenhet för tillhörande tomtmark och tomtmarks- värdet avseende tomtmark avsedd för småhus på lantbruksenhet som är obebyggd, 
 taxeringsvärdet avseende ägarlägenhetsenhet till den del det avser värderingsenhet för ägarlägenhet som är under uppförande, värderingsenhet för tillhörande tomtmark, värderingsenhet för tomt- mark som är obebyggd eller som hör till ägarlägenhet som inte ingår i samma taxeringsenhet, 
 b) 0,4 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser värderingsenhet för bostäder som är under uppförande, värderings- enhet för tillhörande tomtmark, värderingsenhet för tomtmark av- sedd för bostäder som är obebyggd eller som hör till bostäder som inte ingår i samma taxeringsenhet samt annan värderingsenhet för tomtmark som är obebyggd, 
 c) 1,0 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser värderingsenhet för lokaler, värderingsenhet för lokaler under upp- förande och värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa lokaler, 
  
 66  
 Senaste lydelse 2010:773. 
 176 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
 d) 0,5 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende industrienhet och elproduktionsenhet med undantag för sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxerings- enhet med vattenkraftverk eller av taxeringsenhet med vindkraft- verk, 
 e) 2,8 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxeringsenhet med vattenkraftverk, 
 f) 0,2 procent av: 
 taxeringsvärdet avseende sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxeringsenhet med vindkraftverk. 
 Om det på en värderingsenhet för tomtmark finns ett eller flera småhus som är uppförda och ett eller flera småhus som är under uppförande, ska tomtmarken anses höra till det eller de småhus som 
  
 är uppförda. 
  
 För 
  
 fastighet som avses i 
  
 2 kap. 
  
 13 § 
  
 inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229) ska fastighetens an- del av taxeringsvärdet på annan samfällighet än sådan som avses i 6 kap. 6 § första stycket nämnda lag räknas in i underlaget för fastighetsskatten om samfällig- heten utgör en särskild taxerings- enhet. 
 Om fastighetsskatt och fastighetsavgift ska beräknas för skilda delar av fastigheten ska underlaget för beräkningen av fastighets- skatten utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fastig- hetsdel. 
 Att skillnaden mellan den fastighetsskatt som i första stycket d föreskrivs för elproduktionsenhet och den fastighetsskatt som enligt första stycket f föreskrivs för sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxeringsenhet med vindkraftverk kan utgöra stöd av mindre be- tydelse framgår av kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången på fastighetsskatt för kalenderåret 2015. 
 177 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2007:1398) om kom- munal fastighetsavgift att 3, 5, 6 och 7 §§ ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 § 
  
 67 
  
 Fastighetsavgiften per kalenderår är för år 2008 
  
 a) för sådan del av småhus- 
  
 a) för sådan del av småhus- 
  
 enhet som avser småhus som är 
  
 enhet som avser småhus som är 
  
 uppfört 
  
 samt värderingsenhet 
  
 uppfört samt 
  
 värderingsenhet 
  
 för tillhörande tomtmark inom 
  
 för tillhörande tomtmark inom 
  
 samma taxeringsenhet 6 000 kro- 
  
 samma taxeringsenhet 6 000 kro- 
  
 nor per sådant småhus, dock 
  
 nor per sådant småhus, dock 
  
 högst 0,75 procent av byggnads- 
  
 högst 0,75 procent av byggnads- 
  
 värdet och markvärdet, 
  
 värdet och markvärdet  
 för varje 
  
 sådant 
  
 småhus 
  
 med tillhörande 
  
 tomtmark 
  
 b) för småhus på lantbruks- 
  
 b) för småhus på lantbruks- 
  
 enhet som är uppfört samt vär- 
  
 enhet som är uppfört samt 
  
 deringsenhet 
  
 för 
  
 tillhörande 
  
 värderingsenhet 
  
 för tillhörande 
  
 tomtmark inom samma taxe- 
  
 tomtmark inom samma taxe- 
  
 ringsenhet 
  
 6 000 kronor per 
  
 ringsenhet 6 000 kronor 
  
 per 
  
 sådant 
  
 småhus, 
  
 dock 
  
 högst 
  
 sådant 
  
 småhus, 
  
 dock 
  
 högst 
  
 0,75 procent 
  
 av 
  
 bostadsbygg- 
  
 0,75 procent 
  
 av 
  
 bostadsbygg- 
  
 nadsvärdet och tomtmarksvärdet, 
  
 nadsvärdet och tomtmarksvärdet 
  
 för varje sådant småhus med till- 
  
 hörande tomtmark, 
  
 c) för sådan del av hyreshus- 
  
 c) för sådan del av hyreshus- 
  
 enhet som avser värderingsenhet 
  
 enhet som avser värderingsenhet 
  
 för bostäder som är uppförda 
  
 för bostäder som är uppförda 
  
 samt värderingsenhet för tillhö- 
  
 samt värderingsenhet för tillhö- 
  
 rande tomtmark 
  
 inom 
  
 samma 
  
 rande 
  
 tomtmark 
  
 inom samma 
  
 taxeringsenhet 1 200 kronor per 
  
 taxeringsenhet 1 200 kronor per 
  
 bostadslägenhet, 
  
 dock 
  
 högst 
  
 bostadslägenhet  
 eller 300 kronor 
  
 67  
 Senaste lydelse 2010:1298. 
 178 
 SOU 2012:52 Författningsförslag Förenkling 
  
 0,4 procent av taxeringsvärdet 
  
 per studentrum i korridor 
 , dock 
  
 för dessa värderingsenheter, 
  
 högst 0,4 procent av taxerings- 
  
 värdet för dessa värderings- 
  
 enheter, 
  
 d) för värderingsenhet för ägarlägenhet som är uppförd samt värderingsenhet för tillhörande tomtmark inom samma taxerings- enhet 6 000 kronor per sådan värderingsenhet för ägarlägenhet, dock högst 0,75 procent av taxeringsvärdet för dessa värderings- enheter. 
 För år 2009 och senare kalenderår uppgår fastighetsavgiften per småhus, fastighetsavgiften per bostadslägenhet och fastighetsavgiften per värderingsenhet för ägarlägenhet till fastighetsavgiften för år 2008 ökad eller minskad med ett belopp motsvarande inkomstbas- beloppets förändring mellan år 2008 och det aktuella kalenderåret uttryckt i procent med två decimaler. Avgiften uttrycks i hela krontal så att öretal faller bort. 
 Med inkomstbasbelopp avses inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 och 27 §§ socialförsäkringsbalken. 
 5 § 
  
 68 
  
 Om det på en värderingsenhet för tomtmark finns ett eller flera småhus som är uppförda och ett eller flera småhus som är under uppförande, ska vid tillämpningen av 3 § tomtmarken anses höra till det eller de småhus som är uppförda. 
 Om det finns flera småhus som är uppförda ska tomtmarken anses höra till det uppförda små- hus som har det högsta värdet, om inte annat framgår av 6 § andra stycket. 
 6 § 
  
 69 
  
 Om det beräknade värdeåret för en sådan byggnad på en fastig- het som innehåller bostäder är året före det fastighetstaxeringsår som föregått det kalenderår då beslutet om slutlig skatt ska fattas, tas ingen fastighetsavgift ut för byggnaden och tillhörande tomt- mark för det fastighetstaxeringsåret och de fyra följande kalender- åren och halv fastighetsavgift för de därpå följande fem kalender- åren. Detsamma gäller färdigställd eller ombyggd sådan byggnad, 
  
 68 
  
 Senaste lydelse 2009:1410. 
  
 69 
  
 Senaste lydelse 2011:1422. 
  
 179 
 Författningsförslag Förenkling SOU 2012:52 
 för vilken värdeår inte har bestämts vid ny fastighetstaxering, men som skulle ha åsatts ett värdeår motsvarande året före det fastig- hetstaxeringsår som föregått det kalenderår då beslutet om slutlig skatt ska fattas, om ny fastighetstaxering då hade företagits. 
  
 Om det på en värderings- 
  
 Om det på en värderings- 
  
 enhet för tomtmark finns flera 
  
 enhet för tomtmark finns flera 
  
 värderingsenheter 
  
 för 
  
 småhus 
  
 värderingsenheter 
  
 för småhus 
  
 som är uppförda ska tomtmarken 
  
 som är uppförda ska tomtmarken 
  
 anses höra till det eller de små- 
  
 anses höra till det eller de små- 
  
 hus som fastighetsavgiften inte 
  
 hus som fastighetsavgiften inte 
  
 har minskats för eller, om av- 
  
 har minskats för eller, om avg- 
  
 giften har minskats för samtliga 
  
 iften har minskats för samtliga 
  
 småhus, det eller de småhus som 
  
 småhus, det eller de småhus som 
  
 har lägst grad av minskning. 
  
 har lägst grad av minskning.  
 Om 
  
 samtliga 
  
 uppförda 
  
 småhus har 
  
 halverad 
  
 avgift ska 
  
 tomtmarken 
  
 anses höra till det småhus som har 
  
 det högsta värdet. 
  
 7 § 
  
 70 
  
 För 
  
 fastighet 
  
 som 
  
 avses i 
  
 2 kap. 
  
 13 § inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229) ska fastighetens an- 
  
 del av taxeringsvärdet på annan 
  
 samfällighet än sådan som avses i 
  
 6 kap. 6 § första stycket nämnda 
  
 lag räknas in i underlaget för 
  
 fastighetsavgiften 
  
 om 
  
 samfällig- 
  
 heten utgör en särskild taxerings- enhet. 
 Om fastighetsavgift och fastighetsskatt ska beräknas för skilda delar av fastigheten, ska taxeringsvärdet när det används som under- lag för beräkningen av fastighetsavgiften utgöras av den del av värdet som hör till respektive fastighetsdel. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången på fastighetsavgift för kalenderåret 2015. 
  
 70  
 Senaste lydelse 2007:1398. 
 180 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) att 2 kap. 8 och 9 §§ samt 47 kap. 5 § ska ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 2 kap. 
 8 § 
  
 71 
  
 Med privatbostad avses ett 
  
 Med privatbostad avses ett 
  
 småhus som till övervägande del 
  
 småhus som till övervägande del 
  
 används eller är avsett att använ- 
  
 används eller är avsett att använ- 
  
 das av ägaren eller någon närstå- 
  
 das av ägaren eller någon närstå- 
  
 ende till honom för permanent 
  
 ende till honom för permanent 
  
 boende eller som fritidsbostad. 
  
 boende eller som fritidsbostad. 
  
 Ett småhus som är inrättat till 
  
 Ett småhus som är inrättat till 
  
 bostad åt två  
 familjer  
 räknas som 
  
 bostad åt två  
 hushåll  
 räknas som 
  
 privatbostad om det till väsentlig 
  
 privatbostad om det till väsentlig 
  
 del används eller är avsett att an- 
  
 del används eller är avsett att an- 
  
 vändas av ägaren eller någon när- 
  
 vändas av ägaren eller någon när- 
  
 stående till honom för permanent 
  
 stående till honom för permanent 
  
 boende eller som fritidsbostad. 
  
 boende eller som fritidsbostad. 
  
 Med privatbostad avses också en bostad som innehas av en delägare i ett privatbostadsföretag och som till övervägande del an- vänds eller är avsedd att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fritidsbostad. Med privatbostadsföretag likställs vid tillämpning av detta stycke en mot- svarande utländsk juridisk person. 
 Med privatbostad avses också en ägarlägenhet som till över- vägande del används eller är avsedd att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fritids- bostad. 
 9 § 
  
 72 
  
 Ett sådant småhus i utlandet 
  
 Ett sådant småhus i utlandet 
  
 som motsvarar ett småhus på en 
  
 som motsvarar ett småhus på en 
  
 lantbruksenhet räknas inte som 
  
 lantbruksenhet räknas inte som 
  
 71 
  
 Senaste lydelse 2009:107. 
  
 72 
  
 Senaste lydelse 2006:1520. 
  
 181 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 privatbostad annat än vid tillämp- ningen av 45 kap. 33 § och 
  
 47 
  
 kap. 
  
 Ett sådant småhus på en lant- 
 bruksenhet som är inrättat till bo- stad åt fler än två familjer räknas inte som privatbostad. 
 Om ägaren begär det räknas ett småhus på en lantbruksenhet inte som privatbostad, om små- huset har en storlek om minst 400 kvadratmeter och nybygg- nadsår före år 1930. Med storlek avses detsamma som i 8 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152). 
 privatbostad annat än vid tillämp- ningen av 45 kap. 33 § och 47 kap. 
 Om ägaren begär det räknas ett småhus på en lantbruksenhet inte som privatbostad, om små- huset har en storlek om minst 400 kvadratmeter och nybygg- nadsår före år 1930. Med storlek avses detsamma som i 8 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152). 
 47 kap. 
 5 § 
  
 73 
  
 Med ersättningsbostad avses en tillgång i en stat inom Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet som vid förvärvet är 
  
 1. 
  
 småhus med mark som är småhusenhet, 
  
 2. 
  
 småhus på annans mark, 
  
 3. småhus  
 som är inrättat till 
  
 3. småhus med tillhörande 
  
 bostad åt en eller två familjer  
 med 
  
 tomtmark på lantbruksenhet, 
  
 tillhörande tomtmark på lant- 
  
 bruksenhet, 
  
 4. 
  
 tomt om där uppförs ett småhus som avses i 1 eller 3, 
  
 5. 
  
 bostad i ett privatbostadsföretag, 
  
 6. 
  
 ägarlägenhet som utgör ägarlägenhetsenhet, eller 
  
 7. 
  
 tomt om där uppförs en ägarlägenhet som avses i 6. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 2015. 
  
 73  
 Senaste lydelse 2009:107. 
 182 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 5 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2008:826) om skattereduktion för kommunal fastighetsavgift 
 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2008:826) om skattereduk- tion för kommunal fastighetsavgift ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
  
 74 
  
 Med reduktionsfastighet avses 
  
 Med reduktionsfastighet avses 
  
 en småhusenhet eller ett småhus 
  
 en småhusenhet eller ett småhus 
  
 som är inrättat till bostad åt en 
  
 med tillhörande tomtmark på en 
  
 eller två familjer  
 med tillhörande 
  
 lantbruksenhet, där ägaren varit 
  
 tomtmark på en lantbruksenhet, 
  
 bosatt hela beskattningsåret. 
  
 där ägaren varit bosatt hela be- 
  
 skattningsåret. 
  
 Den avgiftsskyldige anses bosatt på den fastighet där han eller hon rätteligen ska vara folkbokförd. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid beslut om slutlig skatt för beskattningsår som börjar den 1 januari 2015. 
  
 74  
 Senaste lydelse 2011:1424. 
 183 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 6 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar 
 Härigenom föreskrivs att 18, 19 och 21 §§ lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 18 § 
  
 75 
  
 En förvaltningsrätt är domför med en lagfaren domare ensam 
  
 1. 
  
 vid åtgärd som avser endast måls beredande, 
  
 2. 
  
 vid förhör med vittne eller sakkunnig som begärts av en annan förvaltningsrätt, 
  
 3. 
  
 vid beslut som avser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende och 
  
 4. 
  
 vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål. Om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av 
  
 fullsutten rätt, är en förvaltningsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte innefattar prövning av målet i sak. 
 Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål och som inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna domare får utföras av en annan tjänsteman som har tillräcklig kunskap och erfarenhet och som är anställd vid förvaltningsrätten eller vid en tingsrätt på samma ort som förvaltningsrätten. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om detta. 
 Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande i sak av 
  
 1. mål av enkel beskaffenhet, 
  
 2. mål 
  
 om 
  
 bevissäkring och 
  
 2. mål 
  
 om 
  
 bevissäkring och 
  
 betalningssäkring 
  
 enligt 
  
 skatte- 
  
 betalningssäkring enligt 
  
 skatte- 
  
 förfarandelagen (2011:1244),  
 om 
  
 förfarandelagen (2011:1244), om 
  
 besiktning 
  
 enligt 
  
 fastighetstaxe- 
  
 uppgifts eller handlings undan- 
  
 ringslagen (1979:1152),  
 om upp- 
  
 tagande 
  
 från 
  
 kontroll 
  
 enligt 
  
 gifts eller handlings undan- 
  
 skatteförfarandelagen eller annan 
  
 tagande 
  
 från 
  
 kontroll 
  
 enligt 
  
 skatteförfattning, 
  
 skatteförfarandelagen eller annan skatteförfattning, 
  
 75  
 Senaste lydelse 2011:1303. 
 184 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 3. 
  
 mål om omedelbart omhändertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, mål om vård i en- skildhet enligt 15 b § samma lag, mål om avskildhet enligt 15 c § samma lag, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 § samma lag, mål om omedelbart omhändertagande enligt 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, mål om vård i enskildhet eller avskildhet enligt 34 § samma lag, mål om vård i enskildhet enligt 14 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, mål om avskildhet enligt 17 § samma lag, mål om tillfällig isolering enligt 5 kap. 3 § smittskyddslagen (2004:168), mål enligt 12 § första stycket och 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, mål enligt 18 § första stycket  
  
 3–5 
  och 9 när det gäller de fall då vården inte har förenats med särskild utskrivningsprövning eller 6 lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, mål om förvar och uppsikt enligt utlänningslagen (2005:716), mål enligt lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m., mål enligt fängelselagen (2010:610) samt mål enligt lagen (1963:193) om samarbete med Danmark, Finland, Island och Norge angående verkställighet av straff m.m., 
  
 4. 
  
 mål enligt folkbokföringsförfattningarna, mål rörande preli- minär skatt eller om anstånd med att betala skatt eller avgifter enligt skatteförfattningarna, 
  
 5. 
  
 mål enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, trans- porter och posttjänster eller lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet, 
  
 6. 
  
 mål som avser en fråga av betydelse för inkomstbeskattningen, dock endast om värdet av vad som yrkas i målet uppenbart inte överstiger hälften av prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ social- försäkringsbalken, 
  
 7. 
  
 mål enligt lagen (2004:629) om trängselskatt och 
  
 8. 
  
 mål enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem. 
  
 19 § 
  
 76 
  
 Nämndeman i kammarrätt och förvaltningsrätt utses genom val. Val förrättas av landstingsfullmäktige. I Gotlands län förrättas val av kommunfullmäktige i Gotlands kommun. 
 Valet ska vara proportionellt, om det begärs av minst så många väljande som motsvarar det tal man får om samtliga väljandes antal delas med det antal personer valet avser ökat med 1. Om förfarandet 
  
 76  
 Senaste lydelse 2009:773. 
 185 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 SOU 2012:52 
  
 vid sådant proportionellt val finns bestämmelser i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. 
 När val av de nämndemän som ingår i förvaltningsrätt vid behandling av mål om fastighets- taxering ska ske framgår av fastig- hetstaxeringslagen (1979:1152). 
 Regeringen får för visst län förordna att nämndemän i kammar- rätt ska väljas bland dem som för samma mandatperiod har utsetts till nämndemän i hovrätt. Nämndeman i hovrätt får även i annat fall, om han eller hon är behörig, tjänstgöra som nämndeman i den kammarrätt inom vars domkrets han eller hon är folkbokförd. 
 Vid val av nämndemän ska eftersträvas att nämndemannakåren får en allsidig sammansättning med hänsyn till ålder, kön, etnisk bakgrund och yrke. Om det finns flera alternativa sätt att uppnå en allsidig sammansättning, bör de personer väljas som inte tidigare tjänstgjort som nämndemän eller som tjänstgjort kortast tid. 
 21 § 
  
 77 
  
 Nämndemän i kammarrätt och förvaltningsrätt utses för fyra år. Den som har fyllt sextio år får avgå som nämndeman. Domstolen får entlediga en nämndeman som visar giltigt hinder. 
 Domstolen ska entlediga en nämndeman som genom att begå brott eller på annat sätt har visat sig uppenbart olämplig för uppdraget. 
 Om en nämndeman inte längre är valbar eller behörig, upphör nämndemannens uppdrag. Fullmäktige får dock besluta att en nämndeman, som till följd av ändrad folkbokföring inte längre är valbar, får ha kvar sitt uppdrag under resten av mandatperioden. 
 Bestämmelser om mandat- period för sådan nämndeman som ingår i förvaltningsrätt vid behandling av mål om fastighets- taxering finns i fastighetstaxe- ringslagen (1979:1152). 
 Om en nämndemans uppdrag upphör under tjänstgöringstiden utses en ny nämndeman för den tid som återstår. Ändras antalet nämndemän inom domkretsen får en nytillträdande nämndeman utses för kortare tid än som följer av första stycket. 
  
 77  
 Senaste lydelse 2009:773. 
 186 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningsförslag Förenkling 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
  
 2. 
  
 Hänvisningen i 18 § fjärde stycket 2 till fastighetstaxerings- lagen gäller fortfarande i fråga om fastighetstaxering år 2014 eller tidigare. 
  
 187 
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Utredningens har enligt sina direktiv (dir. 2011:13) haft i uppdrag att utreda hur fastighetstaxeringen av bostäder kan avskaffas eller avsevärt förenklas. 
 Utredningsuppdraget tar i första hand sikte på den del av fastig- hetstaxeringen som rör bostäder, dvs. småhusenheter, ägarlägen- hetsenheter, bostadsdelen av hyreshusenheter samt lantbruksenheter. Utredaren ska belysa förutsättningarna för ett slopande av denna fastighetstaxering, liksom vilka konsekvenser det får för uttaget av fastighetsavgiften och fastighetsskatten. Utredaren ska dessutom analysera vilka förenklingar som kan göras av det nuvarande systemet med fastighetstaxering av bostäder om detta behålls. Den delen av utredningsuppdraget inkluderar även en författningsteknisk över- syn. Inom ramen för förenklingssträvandena ska utredaren särskilt pröva vissa specifika taxeringsfrågor. Utredaren ska lämna fullstän- diga författningsförslag avseende såväl slopande som förenklingar av fastighetstaxeringen av bostäder. 
 När det gäller de fastighetstaxeringsregler som rör icke bostads- relaterad egendom bör utredaren i första hand endast föreslå sådana förändringar som är nödvändiga för lagstiftningens inre systematik och sammanhang. 
 Utredaren ska dessutom föreslå de ändringar i övrigt som för- slagen rörande fastighetstaxering bör föranleda beträffande den löp- ande fastighetsbeskattningen, skattesystemet i övrigt samt andra författningar, inklusive lagstiftningen om särskilt uppskattnings- värde på fastighet. Detta inbegriper skatteadministrativ och annan administrativ lagstiftning, inklusive registerlagstiftning. 
 Utöver författningsförslag ska utredaren även belysa förslagens konsekvenser utanför det författningsreglerade området. 
 189 
  
 Inledning 
  
 SOU 2012:52 
  
 Utredaren ska samråda med berörda myndigheter och andra intressenter. Uppdraget ska redovisas senast den 15 augusti 2012. 
 Direktiven fogas till betänkandet som  
 bilaga 1 
 . 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetet 
  
 Utredningsarbetet påbörjades i maj 2011 och har bedrivits på sed- vanligt sätt med regelbundna sammanträden. Utredningen har hållit totalt sju sammanträden, varav ett i form av ett tvådagars internat- sammanträde. Arbetet har skett i nära samarbete med utredningens experter från departement, myndigheter och organisationer. 
 I direktivet klargjordes att utredaren skulle samråda med berörda myndigheter och andra intressenter. Utredningen har träffat före- trädare för ett stort antal externa organisationer och inhämtat deras synpunkter på frågorna i direktiven; Riksbanken, Statistiska Central- byrån (SCB), Sveriges kommuner och landsting (SKL), Sveriges Jordägareförbund, Skogsindustrierna, Lantbrukarnas Riksförbund (LRF), Jordbruksverket, Sveaskog AB, Holmen AB, Howell sen, SCA och Försäkringsbranschen. Utredningen har även samrått med Näringslivets regelnämnd (NNR) och Regelrådet (N2008:05). Vidare har statistik insamlats från SCB och Skatteverket. Även enskilda personer har hört av sig till utredningen med synpunkter. Samråd har också skett med Tomträtts- och arrendeutredningen (Ju2011:08). 
 Slutligen har regeringen överlämnat två ärenden till utredningen, dels en hemställan från Skatteverket om ändringar i fastighetstaxe- ringslagen (1979:1152) med avseende på definitionen av byggnads- typen specialbyggnad, vårdbyggnad (Fi2011:03/2011/21), dels en hemställan från Skatteverket om ändringar i fastighetstaxerings- lagen (1979:1152) och fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199) i syfte att förenkla förfarandet vid fastighetstaxeringen (Fi2011:03/2011/22). 
  
 1.3 
  
 Betänkandets disposition 
  
 Betänkandet är indelat i åtta kapitel. Utredningens uppdrag och arbete redovisas i kapitel 1. Därefter följer kapitel 2 som behandlar gällande rätt och användningen av taxeringsvärdet. 
 190 
  
 SOU 2012:52 
  
 Inledning 
  
 De två huvudsakliga områdena som har angivits i direktivet be- handlas i kapitel 3 och 4. Kapitel 3 handlar om avveckling av bo- stads- och lantbrukstaxeringen samt följdändringar avseende den löpande beskattningen medan kapitel 4 behandlar förenkling av fastighetstaxeringen. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser, samt följdändringar i övriga författningar behandlas inom ramen för respektive förslag. Därutöver har utredningen tagit upp möjlig- heten att kombinera avvecklings- och förenklingsförslaget, vilket behandlas i kapitel 5. De särskilda frågor som angetts i direktivet tas upp i kapitel 6. Dessa avser flera byggnader på samma värderings- enhet mark, inhämtning av antal bostadslägenheter från lägenhets- registret och fastighetsavgift för studentbostäder. Konsekvenserna av utredningens förslag redovisas i kapitel 7. Det sista kapitlet, kapitel 8, innehåller författningskommentarer. 
 191 
 2 Allmänt 
  
 2.1 
  
 Gällande rätt 
  
 Nedan följer en redogörelse för gällande rätt avseende nuvarande system med fastighetstaxering och fastighetsbeskattning samt annan författningsreglerad användning av taxeringsvärdet och övrig taxe- ringsinformation. Därutöver beskrivs tillämpningen av taxerings- värdet i skatterättslig praxis, baserat på bl.a. Skatteverkets ställnings- taganden och Skatterättsnämndens förhandsbesked. 
  
 2.1.1 
  
 Fastighetstaxering 
  
 Allmänt 
 Egendom som ska taxeras är fast egendom enligt 1 och 2 kap. jordabalken (JB). Där framgår att fast egendom är jord och att denna är indelad i fastigheter. Fysiskt består en fastighet med vissa undan- tag av jordens fasta materia och luftrummet ovanför till den del som behövs för att nyttja fastigheten. Begreppet fastighet har sedan 2004 utökats så att det även kan omfatta utrymmen utan anknytning till markytan, s.k. tredimensionell fastighet (3D) (1 kap. 1 a § JB). 
 Regler om fastighetstaxering finns i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) (FTL) som bl.a. anger ramarna och de grundläggande principerna för värdering av fastigheter samt vissa formella och processuella regler. Kompletterande bestämmelser finns i fastighets- taxeringsförordningen (1993:1199) (FTF). Ytterligare föreskrifter och allmänna råd om bl.a. värdering meddelas av Skatteverket. 
 FTL innehåller såväl materiella regler om fastställande av taxe- ringsvärde som administrativa bestämmelser om taxering av fastig- heter. Bland annat anges hur taxeringsvärdet på en fastighet ska räknas ut, när beräkningen ska göras, vad som påverkar beräkningen och vem som ska göra beräkningen. Ett antal lagar har samband med 
 193 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 FTL. Vidare hänvisas till taxeringsuppgifter i andra lagar. Taxe- ringsuppgifterna används därtill i en rad andra sammanhang som inte har lagstiftning som grund för användningen. 
 Fastighetstaxering sker enligt 1 kap. 1 § FTL vid allmän, för- enklad och särskild fastighetstaxering. Vid fastighetstaxering ska beslut fattas om fastigheternas skatte- och avgiftspliktsförhållanden och indelning i taxeringsenheter. Vidare ska typ av taxeringsenhet och taxeringsvärde bestämmas för varje taxeringsenhet. Taxerings- värde ska dock inte bestämmas för vissa fastigheter som enligt 3 kap. FTL är skatte- och avgiftsfria. 
 Allmän fastighetstaxering (AFT) sker enligt 1 kap. 7 § FTL vart- annat år enligt ett särskilt schema som innebär att olika taxerings- enheter taxeras vart sjätte år. Mitt emellan de allmänna fastighets- taxeringarna görs för vissa typer av taxeringsenheter – hyreshus- enheter, småhusenheter, lantbruksenheter och ägarlägenhetsenheter 
 – en förenklad fastighetstaxering (FFT) enligt 1 kap. 7 a § FTL. Särskild fastighetstaxering (SFT) ska enligt 1 kap. 8 § FTL genom- föras varje år för sådan taxeringsenhet som inte är föremål för all- män eller förenklad fastighetstaxering, men leder endast till nytt taxeringsvärde om fastigheten genomgått en förändring. Reglerna om särskild fastighetstaxering finns i 16 kap. FTL. 
 Indelningsgrunder 
 Vid fastighetstaxeringen delas byggnader in i byggnadstyper och mark i olika ägoslag (2 kap. 1 § FTL). 2 kap. 2 § FTL föreskriver att byggnader ska delas in småhus, ägarlägenhet, hyreshus, ekonomi- byggnad, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad. Med småhus avses byggnad som är inrättad till bo- stad åt en eller två familjer. Både permanentbostad och fritidsfastig- het räknas som småhus. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande räknas som hyreshus. Med ägarlägenhet avses byggnad som hör till en tredimensionell fastighet inrättad till bostad åt en enda familj. Ekonomibyggnad avser byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och som inte är inrättad för bostadsändamål. Med kraftverksbyggnad avses byggnad som är inrättad för kommersiell produktion av elektrisk starkström. Industribyggnad är byggnad som är inrättad för industriell verksamhet. Med specialbyggnad avses följande byggnadstyper: försvarsbyggnad, kommunikations- 
 194 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 byggnad, distributionsbyggnad, värmecentral, reningsanläggning, vårdbyggnad,  
 bad-, 
  sport- och idrottsanläggning, skolbyggnad, kul- turbyggnad, ecklesiastikbyggnad och allmän byggnad. 
 Bedömningen av vilken byggnadstyp en byggnad ska hänföras till sker enligt 2 kap. 3 § FTL med hänsyn till det ändamål som bygg- naden till övervägande del används till, den s.k. övervägandeprin- cipen. Principen tar inte endast sikte på indelningen i skattefri eller skattepliktig egendom utan berör också gränsdragningen mellan de olika byggnadstyperna. 
 Bestämmelser om vilken egendom som undantas från skatte- plikt finns i 3 kap. FTL. Bedömningen utgår från övervägandeprin- cipen och den stadigvarande användningen av fastigheten. För skatte- fri egendom ska inte något taxeringsvärde bestämmas. 
 Skattepliktig och skattefri egendom kan inte ingå i samma taxe- ringsenhet. Beslut rörande skattepliktsförhållandena har med andra ord betydelse för indelningen i taxeringsenheter och för övriga delar av beslutet om fastighetstaxering. 
 De olika byggnadstyperna bildar olika typer av taxeringsenheter vilket regleras i 4 kap. FTL. Enligt 4 kap. 1 § FTL är taxeringsenhet vad som ska taxeras för sig. Fastighet ska utgöra taxeringsenhet, om inte annat föreskrivs. En taxeringsenhet kan omfatta hela eller delar av en fastighet eller flera fastigheter tillsammans. Fastighets- taxering sker på grundval av en fastighets användning och beskaf- fenhet vid ingången av det år för vilket taxeringen bestäms (den s.k. beskaffenhetstidpunkten). 
 Enligt 4 kap. 5 § FTL ska taxeringsenhet omfatta byggnadstyper och ägoslag och ha en av följande beteckningar för typ av taxerings- enhet: 
  
 1. 
  
 småhus och tomtmark för sådan byggnad (småhusenhet), 
  
 2. 
  
 ägarlägenhet och tomtmark för sådan byggnad (ägarlägenhets- enhet), 
  
 3. 
  
 hyreshus och tomtmark för sådan byggnad (hyreshusenhet), 
  
 4. 
  
 industribyggnad, övrig byggnad, tomtmark för sådana byggnader, vattenverk på annans grund samt sådan fiskefastighet som avses i 10 § lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken (industri- enhet), 
  
 5. 
  
 täktmark samt industribyggnad och övrig byggnad på sådan mark (industrienhet), 
  
 195 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 6. 
  
 specialbyggnad och tomtmark för sådan byggnad (specialenhet), 
  
 7. 
  
 ekonomibyggnad, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment (lantbruksenhet), och 
  
 8. 
  
 kraftverksbyggnad, tomtmark till kraftverksbyggnad och fallrätt (elproduktionsenhet). Som elproduktionsenhet betecknas också en taxeringsenhet vars värde till övervägande del utgörs av rätt till andels- eller ersättningskraft. 
  
 I samband med fastighetstaxeringen har Skatteverket fastställt en siffermässig beteckning för varje typ av taxeringsenhet, s.k. typ- koder, baserat på indelningen i 4 kap. 5 § FTL. Första siffran i koden representerar indelningen i taxeringsenheter; 1 för lantbruksenhet, 2 för småhusenhet etc. Andra och tredje siffran i typkoden har främst en administrativ funktion, och är av betydelse bl.a. vid Skatteverkets förberedelsearbete enligt 19 kap. FTL. 
 Enligt 5 kap. 7 § FTL ska delvärden bestämmas vid taxeringen. När det gäller  
 småhus-, 
 ägarlägenhets-, 
 hyreshus-, 
  industri- och elproduktionsenhet ska byggnadsvärde och markvärde bestämmas. Byggnadsvärde är värdet av de byggnader som hör till taxerings- enheten. Markvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark, täkt- mark, fallrätt och markanläggningar. 
 Värderingsregler 
 Enligt 6 kap. 1 § FTL är värderingsenhet den egendom som ska värderas för sig. En värderingsenhet ska endast omfatta egendom som ingår i en enda taxeringsenhet. Varje småhus, ägarlägenhet, hyreshus, industribyggnad och övrig byggnad med värde av minst 50 000 kr ska utgöra en värderingsenhet med vissa särskilt angivna undantag (6 kap. 2 § FTL). I 6 kap. 3 § FTL föreskrivs att om ett hyreshus är inrättat för både bostäder och lokaler ska bostadsdelen och lokaldelen utgöra skilda värderingsenheter. 
 I 7 kap. FTL finns allmänna värderingsregler för fastigheter. I 7 kap. 1 § FTL anges att värderingen ska ske med utgångspunkt i värdefaktorer. Med värdefaktorer avses egenskaper som är knutna till fastigheten och som har betydelse för marknadsvärdet. Det finns tre slag av värdefaktorer, nämligen: 
  
 1. 
  
 Värdefaktorer som särskilt beaktas vid taxeringen, dvs. anges i FTL, är klassindelade och utgör parametrar i värderingsmodellerna. 
  
 196 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 2. 
  
 Värdefaktorer för vilka genomsnittliga eller andra enhetliga för- hållanden förutsätts föreligga inom värdeområdet och som därför inte särskilt beaktas vid bestämmande av riktvärdeangivelser, t.ex. olika bullernivåer inom värdeområdet. 
  
 3. 
  
 Värdefaktorer som ej får beaktas vid fastighetstaxeringen, t.ex. belåning. 
  
 Om den under ovan angivna punkt 2 nämnda typen av värde- faktorer i fråga om en taxeringsenhet inte motsvarar vad som är genomsnittligt inom värdeområdet kan enligt 7 kap. 5 § FTL jus- tering för säregna förhållanden komma i fråga vid värderingen. Vid en justering måste det säregna förhållandets inverkan på värdet be- dömas. Justering görs av värdet på en värderingsenhet och påverkar således både delvärdena och taxeringsvärdet. 
 Hela landet ska enligt 7 kap. 2 § FTL indelas i värdeområden för byggnader och ägoslag som ska värderas med ledning av riktvärden. Värdeförhållandena inom ett värdeområde ska i allt väsentligt vara enhetliga. Det är således lägets betydelse för marknadsvärdet som ska fångas upp genom värdeområdesindelningen. Ett värdeområde ska bestämmas så att inverkan av de värdefaktorer som särskilt be- aktas när riktvärdet bestäms, ska kunna bedömas enligt enhetliga regler. För varje värdeområde bestäms också en värdenivå som är beroende av marknadsvärdenivån i området. Denna värdenivå på- verkar i sin tur olika värdefaktorer, t.ex. standardfaktorerna. Detta innebär konkret att en hög standard på en byggnads köksutrust- ning påverkar taxeringsvärdet i förhållande till hur hög värdenivå som har bestämts för värdeområdet. Värdeområdesindelningen och den värdenivå som bestäms för varje sådant område har därför en mycket stor betydelse för en fastighets taxeringsvärde. 
 Grundläggande värderingsprinciper 
 Enligt 5 kap. 1 § FTL ska taxeringsvärde bestämmas för varje skatte- och avgiftspliktig taxeringsenhet. Taxeringsvärdet ska bestämmas till det belopp som motsvarar 75 procent av taxeringsenhetens mark- nadsvärde (5 kap. 2 § FTL). Med marknadsvärdet för en taxerings- enhet avses enligt 5 kap. 3 § FTL det pris som den sannolikt be- tingar vid en försäljning på den allmänna marknaden. 
 Vid värderingen ska inte beaktas andra privaträttsliga förplikt- elser än sådana som gäller enligt servitut och liknande eller som 
 197 
 Allmänt SOU 2012:52 
 enligt tomträttskontrakt gäller om markens utnyttjande. Enligt 5 kap. 4 § FTL ska marknadsvärdet bestämmas med hänsyn till det genomsnittliga prisläget under andra året (nivååret) före det år då allmän eller förenklad fastighetstaxering av den aktuella fastighets- kategorin sker. 
 Marknadsvärdet ska i första hand bestämmas med ledning av fastighetsförsäljningar i orten, den s.k. ortsprismetoden. Härvid ska inte beaktas försäljningar där ovidkommande omständigheter kan antas ha påverkat priset, s.k. icke representativa köp ska gallras bort från ortsprismaterialet. 
 Vid taxering av andra taxeringsenheter än småhus bestäms mark- nadsvärdet även med ledning av avkastningsberäkningar och/eller produktionskostnadsberäkningar. 
  
 2.1.2 
  
 Taxeringsförfarandet 
  
 Allmänt 
 Enligt 17 kap. 1 § FTL ansvarar Skatteverket för det allmännas be- skattningsverksamhet enligt FTL. Beslut i taxeringsärende fattas av Skatteverket. 
 Till ledning vid allmän och förenklad fastighetstaxering ska en fastighetsägare enligt 18 kap. 1 § FTL utan föreläggande lämna dekla- ration för varje fastighet. Deklaration behöver dock inte lämnas av sådan fastighetsägare som en viss tid före det år då allmän eller förenklad fastighetstaxering äger rum fått ett förslag till fastighets- taxering. 
 Den allmänna och förenklade fastighetstaxeringen består av två huvudsakliga moment, nämligen förberedande åtgärder inför taxe- ringen och det därpå följande arbetet med att taxera fastigheterna. 
 Förberedelsearbetet 
 Bestämmelser om de förberedande åtgärder som ska föregå en all- män eller förenklad fastighetstaxering finns i 19 kap. FTL och 3 kap. FTF. Därutöver meddelar Skatteverket föreskrifter och lämnar kommentarer inför förberedelsearbetet. Detta sammanfattas i verkets handledning, SKV 338, 2011. 
 Förberedelsearbetet utförs av Skatteverket tillsammans med Lant- mäteriet. Under förberedelsearbetets gång ska det vid varje region 
 198 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 finnas en eller flera referensgrupper, bestående av förtroendevalda ledamöter i skattenämnden (SN). Referensgruppen ska under arbetets gång beredas möjlighet att lämna synpunkter på urvalet av provvärderingsobjekt, förslagen till värdeområdesindelning m.m. 
 Förberedelsearbetet sker i två etapper. Först upprättas förslag till riktvärdekarta och vissa förberedelser sker inför den s.k. prov- värderingen. Detta sker normalt genom att uppgifter om fastig- heterna samlas in och registreras. Bl.a. på grundval av dessa upp- gifter upprättas ett preliminärt förslag till riktvärdekarta med rikt- värdeangivelser och med indelning i värdeområden för fastigheterna. Vid nästa etapp av förberedelsearbetet sker provvärderingen. Syftet med provvärderingen är att prova om preliminärt föreslagen värde- områdesindelning samt föreslagna riktvärdeangivelser med därtill hörande riktvärdekartor leder till taxeringsvärdenivån 75 procent av marknadsvärdet. Under förberedelsearbetet läggs grunden till fastig- hetstaxeringen och arbetet är därför av stor betydelse. 
 Inför varje taxering upprättas ett ortsprisregister, som är en särskild databas för det ortsprismaterial som ska ligga till grund för fastighetstaxeringarna. Lantmäteriet ansvarar för drift och förvalt- ning av registret medan Skatteverket ansvarar för den granskning och gallring som bestämmer registrets innehåll. 
 Taxering 
 Enligt 20 kap. 1 § FTL är beslut om fastighetstaxering grundlägg- ande beslut om fastighetstaxering, omprövningsbeslut och beslut om taxeringsåtgärder efter domstols beslut. Enligt 20 kap. 2 § FTL ska Skatteverket senast den 15 juni under taxeringsåret meddela grundläggande beslut om taxering av fastighet. 
 Taxeringsärende ska enligt 20 kap. 3 § FTL i vissa fall avgöras i skattenämnd, bl.a. om ärendet avser en skälighets- eller bedöm- ningsfråga av väsentlig ekonomisk betydelse för fastighetsägaren. 
 Enligt 20 kap. 4 § FTL ska följande redovisas i Skatteverkets beslut om fastighetstaxering: 
  
 1. 
  
 fastighetens indelning i taxeringsenheter, 
  
 2. 
  
 typ av taxeringsenhet och taxeringsenhetens skatte- och avgifts- pliktsförhållanden, 
  
 3. 
  
 skatte- och avgiftspliktig enhets taxeringsvärde och däri ingående delvärde samt värde av varje värderingsenhet, 
  
 199 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 4. 
  
 storleken av sådan värdefaktor som särskilt anges i  
  
 8–15 
  kap., 
  
 5. 
  
 storleken av riktvärde, samt 
  
 6. 
  
 storlekskorrektion enligt 7 kap. 4 a §, säreget förhållande enligt 7 kap. 5 § eller annat förhållande som har föranlett ändring av riktvärde. 
  
 Det innebär att taxeringsbesluten omfattar viktiga ställningstagan- den i indelningsfrågor, t.ex. om en taxeringsenhet ska hänföras till småhus eller hyreshus och därmed vilken uppsättning av värde- faktorer som ska användas. Ett annat viktigt ställningstagande i samband med taxeringsbeslutet är frågan om riktvärdet bör justeras för säregna förhållanden. 
 I 20 kap. 5 a § FTL föreskrivs att Skatteverket senast den 30 juni under taxeringsåret ska underrätta fastighetsägaren bl.a. om inne- hållet i Skatteverkets grundläggande beslut om fastighetstaxering. 
 I 21, 22 och 24 kap. FTL finns bestämmelser om överklagande av Skatteverkets beslut. Ett beslut om fastighetstaxering får över- klagas av fastighetsägaren och det allmänna ombudet hos Skatte- verket hos den förvaltningsrätt inom vars domkrets den taxerings- enhet som överklagandet avser är belägen. 
 Registerföring 
 Fastighetstaxeringen är registerbaserad. Som en del av beskattnings- databasen administrerar Skatteverket ett fastighetstaxeringsregister (FTR) som innehåller uppgifter om de flesta av landets 3,2 miljoner registerfastigheter. Behandlingen av dessa uppgifter regleras av lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskatt- ningsverksamhet samt den tillhörande förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet. 
 FTR hålls uppdaterat genom information om förändringar som kommer till Skatteverket från bl.a. fastighetsregistermyndigheten (FRM), dvs. Lantmäteriet, inskrivningsmyndigheten (IM) och kom- munerna som aviserar uppgifter bl.a. om beviljade bygglov. Syftet är att skapa och underhålla ett register som ger förutsättningar för en korrekt fastighetstaxering och folkbokföring. Det taxerings- värde som fastställs används t.ex. vid debitering av fastighetsskatt och fastighetsavgift. Andra uppgifter används inom folkbokföringen för att bestämma var en person är bosatt och ska beskattas. Både 
 200 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 FTR och folkbokföring är två viktiga grundpelare för beskattnings- systemet. 
 Det övergripande registeransvaret för samtliga fastigheter ligger hos Lantmäteriet. Lantmäteriet svarar för drift och förvaltning av fastighetsregistret som förs med stöd av lagen (2000:224) om fastig- hetsregister. I fastighetsregistret lagras fastighetsanknuten informa- tion avseende bl.a. fastighetsindelning, beteckningar och fastighets- rättsliga åtgärder, fastighetens ägarförhållande, inteckningar i fastig- het lämnade som säkerhet vid lån samt övrig inskrivningsinforma- tion. Även taxeringsvärden och andra uppgifter som bestäms vid fastighetstaxeringen ingår som en del av fastighetstaxeringsregistret (taxeringsuppgiftsdelen). 
  
 2.1.3 
  
 Fastighetsbeskattning 
  
 Fastighetsbeskattningen är en del av den löpande beskattningen av fastigheter. Den 1 januari 2008 avskaffades den statliga fastighets- skatten på bostäder och ersattes av en kommunal fastighetsavgift. Fastighetsskatten för utländska privatbostäder slopades samtidigt utan att ersättas av någon fastighetsavgift. 
 Bestämmelser om statlig fastighetsskatt finns i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt (FSL) medan bestämmelser om kommu- nal fastighetsavgift finns i lagen (2007:1398) om kommunal fastig- hetsavgift (FavL). Fastighetsskatt och fastighetsavgift tas in genom Skatteverkets försorg inom ramen för den årliga inkomsttaxeringen i enlighet med bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244) (SFL). SFL trädde i kraft den 1 januari 2012 och ersatte då bl.a. taxeringslagen (1990:324) och skattebetalningslagen (1997:483) som tidigare reglerade detta område. 
 Den statliga fastighetsskatten tillfaller staten enligt 8 § FSL. Den kommunala fastighetsavgiften anses vara en statlig skatt men medlen utbetalas månadsvis till respektive kommun enligt vad som närmare föreskrivs i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kom- muns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Storleken på den schabloniserade utbetalningen av fastighetsmedel till kommunerna som skedde 2008, 2009 och 2010 fastställdes av rege- ringen i enlighet med lagen (2007:1413) om utbetalning till kom- muner av fastighetsavgiftsmedel  
 2008–2010. 
  2007 års lag reglerar emellertid endast storleken på schablonbeloppen för åren  
 2008–2010. 
  Från och med 2011 styrs utbetalningarna helt av 1965 års lag. 
 201 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 Utbetalningarnas storlek kommer att variera från år till år eftersom de enligt lagens 4 § utgör summan av föregående års utbetalning plus faktisk förändring i utfallet mellan tredje och andra året före utbetalningsåret, dvs. för 2011 får en kommun 2010 års belopp plus/minus skillnaden i utfall mellan 2008 och 2009. För 2012 blir det 2011 års belopp plus/minus skillnaden i utfall mellan 2009 och 2010. 
 Fastighetsskatt och fastighetsavgift ska, i sin helhet, betalas för ett kalenderår av den som vid ingången av kalenderåret är ägare till fastigheten eller enligt 1 kap. 5 § FTL ska anses som ägare. Som ägare anses bl.a. den som innehar fastighet med tomträtt. 
 Fastighetsavgift utgår för småhus och ägarlägenheter samt bostäder i hyreshusenheter som är uppförda samt värderingsenhet för till- hörande tomtmark  
 ( 
 1 § FavL). Fastighetsavgiften för småhus och ägarlägenheter utgörs enligt 3 § FavL av ett fast belopp (6 000 kr införandeåret 2008) per småhus eller ägarlägenhet, dock högst 0,75 procent av taxeringsvärdet för byggnad och mark. Fastighets- avgiften för bostadsdelen av hyreshusenheter utgörs av ett fast be- lopp (1 200 kr införandeåret 2008) per bostadslägenhet, dock högst 0,4 procent av taxeringsvärdet för byggnad och mark. Fastighets- avgiftens fasta belopp indexeras med utvecklingen av inkomstbas- beloppet. Indexeringen medförde för kalenderåret 2012 ett max- belopp på 6 825 kr för småhus och 1 365 kr per lägenhet. 
 För småhus på ofri grund och bebyggd tomtmark för småhus som inte har samma ägarförhållanden som småhuset är fastighets- avgiften enligt 3 a § FavL hälften av ordinarie avgift per småhus, dock högst 0,75 procent av taxeringsvärdet för byggnaden respek- tive marken. 6 § FavL innehåller en lättnadsregel som innebär att det för nybyggda småhus inte utgår någon fastighetsavgift de första fem åren. Därefter utgår halv fastighetsavgift de följande fem åren. 
 Fastighetsskatt tas enligt 1 och 3 §§ FSL fortfarande ut för andra bostadsrelaterade enheter, t.ex. bostäder som är under uppförande, värderingsenhet för tomtmark som tillhör sådana bostäder och obe- byggd tomtmark. Fastighetsskatt tas även ut för bl.a. lokaler, indu- strienheter och elproduktionsenheter. Åren  
 2008–2009 
  fanns fastig- hetsskatten kvar också för tomtmark med småhus vars byggnads- värde inte uppgick till 50 000 kr och för tomtmark som hör till ett småhus på ofri grund. Även dessa värderingsenheter för tomtmark omfattas från och med 2010 av kommunal fastighetsavgift. Fastig- hetsskatt tas ut med viss procent av taxeringsvärdet (3 § FSL). Procentsatsen varierar från 0,2 procent (vindkraftverk) till 2,8 pro- 
 202 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 cent (vattenkraftverk) beroende på typ av taxeringsenhet (deklara- tionen 2012). 
 Skattereduktion 
 I vissa fall får den kommunala fastighetsavgiften begränsas genom skattereduktion i enlighet med lagen (2008:826) om skattereduk- tion för kommunal fastighetsavgift. Avgiftsuttaget begränsas enligt 3 § för pensionärer, personer som får sjuk- eller aktivitetsersättning samt personer som får en motsvarande ersättning från en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Med pensionärer avses personer som fyllt 65 år vid ingången av beskattningsåret. 
 Reglerna tar sikte på fastighetsägare som är fysiska personer och gäller för permanentbostäder i småhus. Lagens 5 § reglerar att det för beräkningen av skattereduktion ska fastställas ett spärrbelopp. Detta innebär att fastighetsavgiften efter skattereduktionen inte ska överstiga fyra procent av den avgiftsskyldiges inkomst. Fastig- hetsavgiften kan som lägst reduceras ned till ett beloppsmässigt golv som indexeras genom att knytas till prisbasbeloppets föränd- ring. Vid införandeåret 2008 uppgick spärrbeloppet till lägst 2 800 kr. För inkomståret 2012 uppgår spärrbeloppet till 3 004 kr. 
 Fastighetsbeskattningen, i vissa fall en del av kapitalbeskattningen 
 Skatt och avgift på fastigheter tas ut i flera former. Förutom fastig- hetsbeskattning sker också löpande beskattning genom inkomst- beskattning. Till inkomstslaget kapital räknas enligt 41 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229) (IL) såvitt gäller beskattning av fastigheter, inkomster och utgifter som inte ska räknas till inkomst- slaget näringsverksamhet och som avser innehav av tillgångar och skulder samt kapitalvinster och kapitalförluster vid avyttring av fastig- het. Kapitalvinst och kapitalförlust betecknades tidigare realisations- vinst (reavinst) och realisationsförlust (reaförlust). Som huvudregel ska inkomst av kapital tas upp som intäkt det beskattningsår då den kan disponeras (41 kap. 8 § IL). 
 Kapitalvinsten vid avyttring av en fastighet eller en bostadsrätt utgör enligt 44 kap. 13 § IL skillnaden mellan å ena sidan ersätt- ningen för fastigheten eller bostadsrätten minskad med utgifterna för avyttring och å andra sidan omkostnadsbeloppet. 
 203 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 Den som vid avyttring av en privatbostad gör en kapitalvinst och förvärvar en ny bostad kan under vissa förutsättningar få upp- skov med beskattning av vinsten enligt reglerna i 47 kap. IL. Ett uppskovsbelopp erhålls genom att den skattskyldige i samband med att kapitalvinsten redovisas gör ett avdrag för uppskovsbelopp. Uppskovsbeloppet är enligt 47 kap. 7 § andra stycket och 8 § andra stycket IL begränsat till 1 450 000 kr per bostad för avyttringar som skett den 1 januari 2010 eller senare. Från och med 2009 års taxering är den latenta skatteskuld som uppskovsbeloppet i prak- tiken innefattar, räntebelagd med motsvarande 0,5 procent av upp- skovsbeloppets storlek (47 kap. 11 b § IL). 
  
 1 
  
 Vidare beskattas ägare av småhus och bostadsrätter, som utgör privatbostäder, samt innehavare av hyresrätt för ersättningar för ut- hyrning av sina bostäder (42 kap. 1 § IL). Hyresinkomsten tas upp och beskattas som inkomst av kapital. Avdrag för kostnader vid ut- hyrning av privatbostadsfastighet, privatbostad och hyreslägenhet får enligt 42 kap. 30 § IL schablonmässigt göras med 21 000 kr per år och bostad (2012). För privatbostadsfastigheter får avdrag dess- utom göras med 20 procent av den erhållna ersättningen. För privat- bostäder och hyreslägenheter får, utöver schablonavdraget, avdrag göras för den del av avgiften respektive hyran som belöper på den uthyrda delen. 
  
 2.1.4 
  
 Annan författningsreglerad användning av taxeringsvärdet 
  
 Huvudsyftet med fastighetstaxeringen är att fastställa underlag för beräkning av fastighetsskatt och kommunal fastighetsavgift. De taxeringsvärden som fastställs för fastigheter vid fastighetstaxe- ringen och andra egenskaper som samlas in vid taxeringen används dock i en mängd andra sammanhang. Hänvisning till taxeringsupp- gifter görs i ett antal författningar och taxeringsuppgifterna används därtill inom en rad andra områden som inte har lagstiftning som grund. 
 Vid uttag av stämpelskatt vid förvärv av fastigheter och tomt- rätter sker alltid en jämförelse mellan den köpeskilling som erlagts och taxeringsvärdet så att skatten beräknas på det högsta av dessa värden. Fastighetstaxeringens indelning i byggnadstyper har bl.a. 
  
 1  
 HFD 2011 ref. 73 och HFD 2011 not. 87 klargör att räntan på uppskovsbeloppet inte strider mot retroaktivitetsförbudet i 2 kap. 10 § RF. 
 204 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 betydelse för uppdelningen mellan privatbostadsfastigheter och näringsfastigheter, som i sin tur har betydelse inom olika delar av inkomstbeskattningen. 
 Taxeringsuppgifter används även i lagstiftning utanför skatte- området. Taxeringsvärden och andra uppgifter som bestäms vid fastighetstaxeringen, exempelvis hur fastigheten används, ingår också som en del av fastighetsregistret (taxeringsuppgiftsdelen). Upp- gifterna i fastighetsregistret har en mycket omfattande användning i samhället. Taxeringsdelen används bl.a. i samband med all fastig- hetsomsättning och kreditgivning. Uppgifterna används även för ändamål som t.ex. skattekontroll, bekämpning av penningtvätt, kredit- upplysningsändamål, statistik, samhälls- och verksamhetsplanering och underlag för beräkning av tomträttsavgälder, försäkringspremier, m.m. (se avsnitt 2.2). 
 Sammanställning över lagstiftning 
 Nedan följer en sammanställning i kronologisk ordning av lagstift- ning som hänvisar till taxeringsvärdet eller andra uppgifter som samlas in vid fastighetstaxeringen. 
 Lagen (1933:269) om ägofred 
 Lagen om ägofred föreskriver i 4 kap. 38 § att har i laga ordning bestämts om en skyldighet att hålla stängsel eller att hålla betes- mark inhägnad svarar berörda fastigheter gemensamt för denna skyldighet i förhållande till varje fastighets taxeringsvärde. 
 Lagen (1933:359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall ska förstås 
 I lagen stadgas att Är enligt vad därom finnes stadgat för fastighet gällande särskilt uppskattningsvärde, ska vad i lag eller författning föreskrives om fastighets taxeringsvärde såsom grund för beräk- ning av belopp, intill vilket inteckning i fastighet må godkännas såsom säkerhet vid utlåning eller såsom täckning för fonder eller inlåning, i stället gälla om det särskilda uppskattningsvärdet. 
 205 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 Föräldrabalken 
 I 13 kap. 5 § andra stycket samt 14 kap. 5 § andra stycket föräldra- balken stadgas att den omyndiges tillgångar utan överförmyndarens samtycke får lånas ut mot säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i fast egendom inom sextio procent av det senast fastställda taxeringsvärdet. 
 Jordabalken 
 I 6 kap. 10 § jordabalken (JB) regleras gemensamt intecknade fastig- heters inbördes ansvar. Ansvaret för inteckning som beviljats i flera fastigheter vilar på var och en av fastigheterna till det belopp som faller på fastigheten efter förhållandet mellan dennas särskilda värde och sammanlagda värdet av alla fastigheterna. Som fastighetsvärde gäller i sammanhanget taxeringsvärdet för året innan inteckningen söktes eller, om särskilt taxeringsvärde då inte fanns för fastigheten, det taxeringsvärde som därefter först fastställs. Om någon av fastig- heterna ska säljas utmätningsvis och taxeringsvärde som angivits inte finns för var och en av fastigheterna, gäller de värden som åsätts fastigheterna enligt 12 kap. utsökningsbalken. 
 Vidare anges i 20 kap. 10 § andra stycket JB att vid en ansökan om lagfartssammanträde ska sökanden bl.a. ge in intyg om vad Skatteverkets beslut om fastighetstaxering utvisar om äganderätten under de tio åren närmast före ansökan. 
 Därutöver regleras i 7 kap. 16 § JB att efter exekutiv försäljning av fastighet gäller upplåtelse av nyttjanderätt, servitut eller rätt till elektrisk kraft mot den nye ägaren endast om försäljningen skett under förbehåll om rättighetens bestånd enligt 12 kap. utsöknings- balken eller rättigheten är skyddad utan förbehåll enligt samma kapitel. Är fastigheten taxerad som hyreshusenhet, gäller dock upp- låtelser som avser hyra av en bostadslägenhet med obestämd hyres- tid och som grundar sig på en skriftlig handling alltid mot den nye ägaren, om hyresgästen har tillträtt lägenheten före den exekutiva försäljningen. 
 206 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 Lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet 
 Enligt 1 § lagen om särskilt uppskattningsvärde på fastighet får ett särskilt uppskattningsvärde fastställas för en fastighet på vilken det har gjorts en  
 ny-, 
  till- eller ombyggnad efter den tidpunkt som det senast fastställda taxeringsvärdet avsett. Ett sådant uppskattnings- värde får fastställas även för en fastighet som ändrats eller nybildats genom fastighetsbildning om det inte finns ett särskilt taxerings- värde fastställt för det område fastigheten omfattar, liksom för en fastighet som undantagits från skatte- och avgiftsplikt enligt 3 kap. FTL. Ett särskilt uppskattningsvärde gäller tills ett nytt uppskatt- ningsvärde eller ett nytt taxeringsvärde fastställts för fastigheten. Uppskattningsvärdet fastställs av Skatteverket efter ansökan från fastighetsägaren. Vid fastställelsen tillämpas de grunder som enligt FTL gäller för fastställande av taxeringsvärde. Ett uppskattnings- värde kan bl.a. komma till användning i samband med överlåtelser av skatte- och avgiftsfria specialbyggnader, såsom t.ex. skolbygg- nader eller sportanläggningar, som saknar taxeringsvärden. 
 Lagen (1975:417) om sambruksföreningar 
 I 15 § 3 lagen om sambruksföreningar hänvisas till taxeringsvärdet i samband med en regel rörande bl.a. säkerhet av panträtt på grund- val av inteckning i jordbruksfastighet inom 60 procent av det senast fastställda taxeringsvärdet. 
 Utsökningsbalken 
 I 12 kap. 3 § utsökningsbalken (UB) används taxeringsvärdet på så sätt att vid försäljning av fast egendom som är intecknad gemen- samt med annan fastighet ska var och en av fastigheterna värderas om taxeringsvärde saknas för någon av fastigheterna. Vid behov får sakkunnig person anlitas för beskrivning och värdering. 
 Utsökningsförordningen (1981:981) 
 I 12 kap. 15 § utsökningsförordningen hänvisas till en fastighets taxeringsvärde när det gäller de uppgifter om en fastighet som ska anges vid en kungörelse över en exekutiv auktion. Kungörelsen ska 
 207 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 innehålla upplysningar rörande fastigheten som kan antas vara av betydelse, såsom upplysningar om fastighetens belägenhet, areal, bebyggelse och taxeringsvärde, det värde som har åsatts vid vär- deringen samt den plats där beskrivningen hålls tillgänglig. 
 Lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt 
 Hyresgästers rätt att genom en förening förvärva fast egendom för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt är enligt lagens 1 § begränsad till fast egendom som är taxerad som hyreshusenhet eller, om egendomen hyrs ut för något annat ända- mål än fritidsändamål, som småhusenhet. 
 Lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter 
 Lagen om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter reglerar att stämpelskatt som huvudregel ska betalas vid förvärv av fast egen- dom och tomträtter samt vid beviljande av inteckningar. Vid skattepliktigt förvärv beräknas stämpelskatten enligt 8 § på egen- domens värde. Enligt 9 § första stycket anses det högsta av köpe- skillingen och taxeringsvärdet för året närmast före det år då an- sökan om lagfart beviljas som egendomens värde. Saknas särskilt taxeringsvärde för det i första stycket angivna året görs jämförelsen i stället med det värde som inskrivningsmyndigheten, med ledning av intyg av sakkunnig eller annan utredning, bedömer att egen- domen hade vid tidpunkten för upprättandet av den handling på vilken förvärvet grundas. 
 Bestämmelserna i 9 § tillämpas på motsvarande sätt även i andra fall när fast egendom förvärvas mot ersättning. Vid byte av fast egen- dom anses därvid taxeringsvärdet av den lämnade egendomen som ersättning för den mottagna egendomen. Saknas taxeringsvärde be- stäms jämförelsevärde enligt 9 § andra stycket. 
 Lagens 11 § anger att om det visas att egendomen gått ner i värde efter den tidpunkt som taxeringsvärdet för det i 9 § angivna året avser, men före fångeshandlingens upprättande, och detta be- rott på eldsvåda, borttagande av byggnad, skogsavverkning, väsentlig förändring av rörelse i vilken egendomen har använts eller annan liknande anledning, ska inskrivningsmyndigheten bestämma annat 
 208 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 jämförelsevärde enligt 9 § andra stycket. Detsamma gäller om det visas att egendomen, till följd av nybyggnad eller av annan liknande anledning, ökat i värde efter fångeshandlingens upprättande men före den tidpunkt, som taxeringsvärdet för det i 9 § första stycket angivna året avser. 
 Lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället 
 Av lagens 2 § framgår att om en arrendator har intresse av att utöva sin förvärvsrätt, får han anmäla detta till inskrivningsmyndigheten för anteckning i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Vid bostads- arrende får en intresseanmälan göras endast om det på arrendestället finns ett sådant bostadshus som avses i 10 kap. 1 § JB och huset har åsatts taxeringsvärde. Till anmälan ska fogas arrendeavtalet i original eller bestyrkt kopia. Avser anmälan ett bostadsarrende, ska till an- mälan dessutom fogas bevis om att bostadshuset åsatts taxerings- värde (jfr bet. 1984/85:LU35, s. 17 f., och prop. 1995/96:43). 
 Förordningen (1992:1094) om avgifter vid Kronofogdemyndigheten 
 Enligt 9 § i förordningen om avgifter vid Kronofogdemyndigheten tas en förberedelseavgift ut när kungörelse införs i tidning om exe- kutiv försäljning av viss egendom. För fastighet eller tomträtt upp- går avgiften till 1 procent av taxeringsvärdet om taxeringsvärdet framgår av taxeringsbevis eller fastighetsbevis som Kronofogde- myndigheten tagit fram. I annat fall uppgår avgiften till 1 procent av ett belopp som motsvarar 75 procent av det värde som har fast- ställts för egendomen vid värderingen. Om fastigheten säljs tas en- ligt 10 § en försäljningsavgift ut, som i regel uppgår till 2 procent av taxeringsvärdet. 
 Lagen (1994:448) om pantbrevsregister 
 Enligt lagen om pantbrevsregister ska Lantmäteriet föra ett särskilt register över sådana inteckningar i fast egendom eller tomträtt för vilka det inte finns utfärdat något skriftligt pantbrev. Pantbrevs- registret får enligt 3 § 3 punkten b) användas som underlag för underrättelser till pantbrevsinnehavare om taxeringsvärden och andra uppgifter som fastställts vid fastighetstaxering. 
 209 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 Stiftelselagen (1994:1220) 
 Stiftelser som inte är bokföringsskyldiga enligt bokföringslagen ska föra räkenskaper. Räkenskaperna ska avslutas med en samman- ställning för varje räkenskapsår. Av sammanställningen ska framgå tillgångar och skulder vid räkenskapsårets början och slut samt inkomster och utgifter under räkenskapsåret. I sammanställningen ska även anges värdet av stiftelsens tillgångar vid räkenskapsårets slut. Enligt 3 kap. 3 § stiftelselagen ska i den årliga sammanställ- ningen fastigheter och byggnader som är lös egendom tas upp till taxeringsvärdet om sådant finns. 
 Lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret 
 Enligt 4 § lagen om det statliga personadressregistret (SPAR) anges att registret får innehålla uppgifter om personer som är folkbok- förda i landet och personer som tilldelats personnummer respektive samordningsnummer. Bland de uppgifter som får anges om dessa personer nämns förutom namn och personnummer även bl.a. taxe- ringsvärde för småhusenhet (p. 12). 
 Bokföringslagen (1999:1078) 
 Bedömningen av om en juridisk person eller stiftelse är bokförings- skyldig baseras bl.a. på värdet av dess tillgångar. Avseende bok- föring föreskrivs i 2 kap. 4 § bokföringslagen att när värdet på till- gångarna bestäms, ska varje tillgång tas upp till ett värde som mot- svarar vad tillgången kan betinga vid en försäljning vid normala förhållanden. Fastigheter och byggnader som är lös egendom tas dock upp till taxeringsvärdet, om ett sådant värde finns. 
 Inkomstskattelagen (1999:1229) 
 I inkomstskattelagen (IL) hänvisas till fastigheters taxeringsvärden på ett flertal ställen. 
 I 2 kap. 15 § IL definieras vad som avses med taxeringsvärde genom en hänvisning till det värde som fastställs enligt fastighets- taxeringslagen. 
 210 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 Vidare används taxeringsvärdet som beräkningsunderlag i 19 kap. 3 § IL för hur stor del av utgifter för reparation och underhåll som en ägare till ett s.k. andelshus (definition i 2 kap. 16 § IL) får dra av omedelbart. 
 Anskaffningsvärdet för en byggnad som har förvärvats genom köp eller liknande fång tillsammans med den mark den ligger på beräknas enligt 19 kap. 11 och 12 §§ IL genom att byggnadsvärdets andel av fastighetens hela taxeringsvärde, efter eventuell justering, multipliceras med ersättningen för hela fastigheten. 
 Anskaffningsvärdet för skog beräknas i normalfallet genom att ersättningen för hela fastigheten multipliceras med den andel av taxeringsvärdet som avser skogsbruket utgör av fastighetens hela taxeringsvärde (21 kap. 12 § IL). 
 45 kap. 4 § IL avser kapitalvinstberäkning vid avyttring av två eller flera taxeringsenheter som tidigare under innehavet ingått i samma taxeringsenhet. I dessa fall ska beräkningen göras som om de vid avyttringen fortfarande var en enda taxeringsenhet, om den skattskyldige begär det. I fråga om en taxeringsenhet som delvis har ingått i den tidigare taxeringsenheten ska motsvarande beräk- ning göras om mer än 50 procent av enhetens taxeringsvärde vid avyttringen avser den del som har ingått i den tidigare taxerings- enheten. 
 Omkostnadsbeloppet vid delavyttringar får utan särskild utred- ning beräknas till en krona per kvadratmeter om avyttringen gäller en eller ett fåtal tomter som är avsedda att bebyggas med bostads- hus och försäljningspriset understiger tio procent av fastighetens taxeringsvärde. Omkostnadsbeloppet får dock inte överstiga den erhållna ersättningen (45 kap. 21 § IL). 
 Lagen (2000:224) om fastighetsregister 
 I 3 § första stycket lagen om fastighetsregister stadgas att den fastighetsanknutna informationen i fastighetsregistret ska vara uppdelad i fem olika delar, bl.a. en taxeringsuppgiftsdel. 
 Enligt 64 § förordningen (2000:308) om fastighetsregister ska i taxeringsuppgiftsdelen av fastighetsregistret redovisas uppgifter från beskattningsdatabasen såvitt avser taxeringsvärden och övriga uppgifter som enligt FTL ska redovisas i beslut om fastighets- taxering. 
 211 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 Lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet 
 I 1 kap. 4 § 3 lagen om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet regleras att uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs hos Skatteverket för fastighetstaxering. För detta ändamål får enligt 2 kap. 3 § uppgifter om underlag för fastighetstaxering behandlas i beskattningsdata- basen. 
 I förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet anges i 8 § vilka uppgifter ur beskatt- ningsdatabasen som på begäran ska lämnas ut till Statistiska Central- byrån, bland annat taxeringsvärdet för fastigheter (8 § 6 p.). 
 Förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos Finansinspektionen 
 Förordningen innehåller bestämmelser om de avgifter som ska betalas för Finansinspektionens prövning av ansökningar och anmälningar inom inspektionens ansvarsområde, i syfte att täcka myndighetens kostnader. 
 Avgift tas enligt 3 § ut i de fall som framgår av bilagan till för- ordningen för prövning av ansökan och anmälan enligt bl.a. atom- ansvarighetslagen (1968:45). I bilagan nämns medgivande att ersätta taxeringsvärde med pantvärde eller uppskattat värde (24 § tredje stycket). 
 Förordningen (2004:484) om allmänna arvsfonden 
 Enligt förordningens 16 § ska fråga om försäljning av allmänna arvs- fondens fasta egendom prövas av Kammarkollegiet om egendomens värde är högst 10 miljoner kr och av regeringen om värdet är högre. Med egendomens värde avses enligt 16 § andra stycket taxerings- värdet eller, om sådant saknas, det marknadsvärde som har bedömts vid en särskild värdering. 
 212 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 Lagen (2009:1053) om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner 
 I lagen om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner finns bestämmelser om hur förmögenhet ska beräknas vid prövning av rätt till stöd inom socialförsäkringen och studiestödssystemet. 
 Enligt 4 § ska vid beräkning av förmögenhet som tillgång tas upp privatbostadsfastighet och privatbostadsrätt. I begreppet privat- bostadsfastighet inbegrips även ägarlägenhet. Vid beräkning av för- mögenhet vid prövning av rätt till bostadsbidrag enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag och bostadstillägg enligt socialförsäk- ringsbalken ska det emellertid enligt 5 § bortses från sådan tillgång om den utgör den försäkrades permanentbostad och från skulder med säkerhet i sådan tillgång. Samma gäller för försäkrad som har sin bostad i särskild boendeform om den utgör permanentbostad för den försäkrades make. 
 Vid beräkningen ska enligt lagens 7 § en privatbostadsfastighet tas upp till taxeringsvärdet. Om fastigheten innehas med tomträtt ska den tas upp till den del av taxeringsvärdet som avser byggnad. Vidare anges att privatbostadsfastighet utomlands ska tas upp till 75 procent av marknadsvärdet. En privatbostadsrätt ska tas upp till ett värde som motsvarar medlemmens eller delägarens andel i före- ningens eller bolagets behållna förmögenhet. Denna förmögenhet bestäms med utgångspunkt i taxeringsvärdet på föreningens eller bolagets fastighet och med hänsyn till föreningens eller bolagets övriga tillgångar och skulder. 
 Fastighetsmäklarlagen (2011:666) 
 Enligt 18 § fastighetsmäklarlagen ska fastighetsmäklaren tillhanda- hålla en tilltänkt köpare som är konsument en skriftlig beskrivning av fastigheten (objektsbeskrivning). Objektsbeskrivningen ska innehålla uppgift om fastighetens beteckning, taxeringsvärde, areal och driftskostnader och om vilka inteckningar, servitut och andra rättigheter som belastar den, liksom uppgift om gemensamhets- anläggningar. Objektsbeskrivningen ska också innehålla uppgift om byggnadens ålder, storlek och byggnadssätt. 
 213 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 2.1.5 
  
 Tillämpning av taxeringsvärdet i skatterättslig praxis 
  
 Enligt fast praxis är den huvudsakliga innebörden av en överlåtelse av fastighet avgörande för om överlåtelsen inkomstskattemässigt ska anses ha karaktär av avyttring eller gåva (huvudsaklighets- principen), se t.ex. RÅ 1969 ref. 32, RÅ 1981 1:29 och RÅ 2001 ref. 2. Denna princip innebär att en överlåtelse behandlas i sin hel- het som en avyttring om ersättningen motsvarar eller överstiger taxeringsvärdet. Understiger ersättningen taxeringsvärdet behandlas överlåtelsen som en gåva, om det finns en gåvoavsikt. Detta under förutsättning att det inte finns reglerat i lag att överlåtelsen ska ses som en avyttring, se t.ex. 53 kap. 3 § IL. 
 Skatteverket redogör för verkets syn på gränsdragningen mellan avyttring och gåva, dels vid överlåtelser av fastigheter utan taxe- ringsvärde i ett ställningstagande den 25 januari 2011 (dnr 131  
 680180-10/111), 
  dels vid överlåtelse av utländsk fastighet i ett ställningstagande den 16 april 2008 (dnr 131  
 99609-08/111). 
  
 Överlåtelse av svensk fastighet utan taxeringsvärde, ska inkomst- skattemässigt behandlas som en avyttring, om ersättningen mot- svarar eller överstiger ett beräknat värde. Värdet ska beräknas enligt de grunder som gäller för bestämmande av taxeringsvärde för över- låtelseåret. Vid värderingen ska hänsyn tas till fastighetens beskaf- fenhet vid överlåtelsetillfället. Understiger ersättningen detta värde behandlas överlåtelsen som en gåva, om det finns en gåvoavsikt. Detta under förutsättning att det inte finns reglerat i lag att över- låtelsen ska ses som en avyttring. 
 När det gäller överlåtelse av fastighet i utlandet ska överlåtelsen behandlas som en avyttring om ersättningen motsvarar eller över- stiger 75 procent av marknadsvärdet. Om ersättningen understiger 75 procent av marknadsvärdet behandlas överlåtelsen som en gåva, om det finns en gåvoavsikt. 
 Skatterättsnämnden har i ett förhandsbesked meddelat den 20 april 2011 (dnr  
 101-10/D) 
  ansett att överlåtelse av fastighet mot ersätt- ning under taxeringsvärdet till bolag ägt av närstående till givarna utgör gåva. Vid gåva av en fastighet mot skuldövertagande har Skatterättsnämnden i förhandsbesked meddelat den 4 maj 2011 (dnr  
 131-10/D) 
  ansett att då taxeringsvärde saknas ska fastighetens värde beräknas enligt de grunder som gäller för bestämmande av taxeringsvärde. 
 214 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 Ovan nämnda ställningstaganden och förhandsbesked utgör visst underlag för frågan hur denna gränsdragning som inte är författ- ningsreglerad kan ske om fastighetstaxeringen avvecklas för bostäder. 
 Vidare har Skatteverket i ett ställningstagande den 3 november 2010 (dnr 131  
 627912-10/111) 
  om friköp av fastighet från bostads- rättsförening använt taxeringsvärdet som del i en hjälpregel när en fastighet inte har marknadsvärderats. Om fastighetstaxeringen av- vecklas försvinner denna hjälpregel. 
 Skatteverket meddelade i ställningstagande den 17 december 2010 (dnr 131  
 713857-10/111) 
  att verket inför 2011 års taxering tagit fram hyresnivåtabeller avsedda att användas som vägledning för beräkning av ortshyra vid värdering av bostadsförmån i fler- familjshus. Underlaget för beräkningen av hyrespriserna är de genom- snittshyror som angetts för olika hyresområden vid fastighets- taxering för bostäder i hyreshus. Om fastighetstaxeringen av bo- städer avvecklas kommer detta underlag inte längre finnas att tillgå för Skatteverket. Verket kommer dock att ha tillgång till merparten av de bakgrundsfakta som ingår i genomsnittshyran genom möjlig- heten att inhämta uppgifter om hyresnivåer på internet från Hyres- gästföreningen, SABO m.fl. 
 Enligt RÅ 1982 1:84 kan en fastighets marknadsvärde (allmänna saluvärde) uppskattas med ledning av taxeringsvärdet (om annat mer relevant värde saknas). Behovet av att uppskatta ett marknadsvärde aktualiseras i bl.a. följande situationer: 
  
 a) 
  
 Vid beräkning av realisationsvinst vid byte av fastigheter, 
  
 b) 
  
 vid överlåtelse av fastighet från bolag/förening till delägare, 
  
 c) 
  
 när en delägare överlåter fastighet till sitt bolag, 
  
 d) 
  
 när det finns incitament för att låta någon annan än en delägare, t.ex. vissa anställda, föra över fastighet till eller från ett bolag, under eller över marknadsvärdet, samt 
  
 e) 
  
 andra underprissatta överlåtelser av fastighet som ska uttags- beskattas till marknadsvärdet enligt bestämmelserna i 22 kap. IL och där 23 kap. IL inte är tillämpligt. 
  
 Taxeringsvärdet och dess delvärden på olika tillgångsslag kan använ- das för att fördela anskaffnings- och förbättringsutgifter mellan det som avyttras och det som behålls vid en fastighetsförsäljning. Vid delavyttring kan man utgå från taxeringsvärdena vid framför allt anskaffningen som ett sätt att beräkna den anskaffningsutgift, som 
 215 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 ska hänföras till den avyttrade delen, om inte någon annan mer relevant fördelningsnyckel finns (45 kap. 19 § IL). 
 Deklaranterna kan yrka på att få använda en alternativ metod vid delavyttring för att fördela omkostnadsbeloppet. Även vid denna alternativa metod kan taxeringsvärdet användas om något annat mer precist uppskattat marknadsvärde vid försäljningstillfället inte finns (45 kap. 20 § andra stycket IL) (RÅ 1984 1:66, RÅ 1985 Aa 158). 
 Taxeringsvärdet kan vidare användas för att avgöra hur stort anskaffningsvärdet ska anses vara för andra tillgångar än byggnader. Avdrag för substansminskning av naturtillgångar baseras på natur- tillgångens anskaffningsvärde enligt 20 kap. 24 och 25 §§ IL. Även där kan taxeringsvärden användas som fördelningsgrund i avsaknad av annan bättre fördelningsgrund, se Skatteverkets Handledning för beskattning av inkomst vid 2011 års taxering del 2 avsnitt 12.9.4. 
 Anskaffningsutgiften för en avyttrad lantbruksenhet kan fördelas på näringsfastighet respektive privatbostadsfastighet efter förvärvs- årets taxeringsvärden, om inte någon annan mer relevant fördel- ningsnyckel finns. 
 Avyttringsårets taxeringsvärden kan användas för att fördela köpe- skillingen för en avyttrad lantbruksenhet på privatbostadsfastighet respektive näringsfastighet, om det inte finns någon annan mer rele- vant fördelningsnyckel. Detsamma gäller fördelning av mäklar- arvoden och andra gemensamma försäljningskostnader vid beräk- ning av kapitalvinst vilket också kan bli aktuellt i andra situationer där flera taxeringsenheter ingår i en försäljning men kapitalvinst- beräkning ska ske för varje taxeringsenhet för sig. 
 En engångsersättning på grund av allframtidsupplåtelse ska ses som köpeskilling, varvid så stor del av fastigheten anses avyttrad som ersättningsbeloppet utgör av fastighetens hela värde vid tiden för upplåtelsen (45 kap. 6 § IL). En beräkning av fastighetens mark- nadsvärde kan ske med utgångspunkt i taxeringsvärdet. Taxerings- värdet justeras först för den inverkan som upplåtelsen kan anses ha på detta värde. Detta justerade värde räknas sedan upp med 133 pro- cent och eventuellt även med ett index. Fastighetens hela värde kan då beräknas genom att ersättningsbeloppet läggs till detta justerade uppräknade värde. Ett sådant beräknat värde ska godtas om det inte visas att det uppenbart avviker från fastighetens marknadsvärde (RÅ 1987 ref. 98). 
 I RÅ 2008 ref. 5 redogör Regeringsrätten för hur tolkningen har skett i administrativ praxis avseende frågan om ett bostadsföretag utgör ett privatbostadsföretag eller inte. Enligt 2 kap. 17 § IL avses 
 216 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 med privatbostadsföretag bl.a. en svensk ekonomisk förening vars verksamhet till klart övervägande del består i att åt sina medlemmar tillhandahålla bostäder i byggnader som ägs av föreningen. Bestäm- melsen är allmänt hållen. Den har, i brist på vägledande domstols- praxis och uttalanden i förarbeten, sedan ca 50 år tillbaka i admini- strativ praxis ansetts innebära att föreningens byggnad ska innehålla minst tre bostadslägenheter och att minst 60 procent av taxerings- värdet skall belöpa på till medlemmarna med bostadsrätt upplåtna bostadslägenheter. 
  
 2  
  
 I det allmänna rådet SKV A 2008:25 står följ- ande: 
 När man beräknar hur stor del av verksamheten som är kvalificerad bör man utgå från en fördelning av taxeringsvärdet i förhållande till hyresvärdena på fastigheten. Med hyresvärden bör då avses bruksvärdes- hyra för bostäder och marknadshyra för lokaler, dvs. samma värderings- normer, som ligger till grund för fastighetstaxeringen. 
 När en bostad säljs (ursprungsbostad) och en annan anskaffas i stället (ersättningsbostad) kan man ha rätt att få uppskov med beskattningen av kapitalvinsten enligt 47 kap. IL. Maximalt uppskov bestäms bl.a. av storleken på ersättningen för ursprungsbostaden, 47 kap. 7 och 9 §§ IL. När en lantbruksfastighet avyttras som ursprungsbostad ska den del av ersättningen som kan anses avse privatbostadsfastig- heten, ses som ersättning för ursprungsbostaden. Då används taxe- ringsvärdena för att bryta ut hur stor del av ersättningen som får anses avse privatbostaden. När en lantbruksfastighet förvärvas som ersättningsbostad är det endast den del av ersättningen som kan anses avse småhus som är inrättat till bostad åt en eller två familjer med tillhörande tomtmark på lantbruksenheten, som kan ses som ersättning för ersättningsbostaden. Då används taxeringsvärdena för att bryta ut hur stor del av ersättningen som får anses avse ersätt- ningsbostaden. 
  
 2.2 
  
 Övrig användning av taxeringsuppgifter 
  
 Användning av taxeringsvärde och andra uppgifter från fastighets- taxeringen som inte är författningsreglerad sker främst inom olika kommersiella verksamheter men även för samhällsplanering. Om- råden som fastighetsvärdering, kreditgivning, försäljning av fastig- 
  
 2  
 Riksskattenämndens anvisningar 1958 2:1, Riksskatteverkets rekommendationer RSV S 1999:43. 
 217 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 heter, framtagande av statistik och försäkringsverksamhet berörs därvid. Taxeringsvärdet och andra taxeringsuppgifter används således av många olika aktörer, t.ex. banker, bostadskreditinstitut, försäk- ringsbolag, kreditupplysningsföretag, värderingsföretag, mäklare och kommunala förvaltningar. 
 Användningen av taxeringsuppgifter ser olika ut för dessa verksam- heter, men för flertalet gäller att egenskapsuppgifter (värdefaktorer), t.ex. ålder, standard och hustyp, som redovisas tillsammans med taxeringsvärdet ofta är minst lika betydelsefulla som själva taxe- ringsvärdet för användarna. 
  
 3  
  
 Vidare används taxeringsvärdet sällan utan någon komplettering eller korrigering, bland annat för att kompensera för bristande aktualitet. Ofta är taxeringsvärdet en av flera uppgifter i ett beslutsunderlag. 
 Enligt direktivet (dir. 2011:13, s. 12) ska utredaren kartlägga förslagens påverkan på de verksamheter och processer som i dag använder data från fastighetstaxeringssystemet samt de samhälls- ekonomiska konsekvenserna av denna påverkan. Nedan följer en redogörelse för dessa verksamheter och processer, se även  
 bilaga 2 
 . Konsekvenserna av utredningens förslag redovisas i avsnitt 7.2. 
  
 2.2.1 
  
 Statistiska undersökningar och informationsförsörjning 
  
 Uppgifter som härrör från fastighetstaxeringsregistret används för olika statistiska undersökningar (11 kap. 4 § FTF). Bl.a. SCB, Jordbruksverket och Skogsstyrelsen använder fastighetstaxerings- registret som underlag för urvalsundersökningar. 
 Statistiska Centralbyrån 
 Statistiska centralbyrån (SCB) producerar både regelbundet åter- kommande statistikprodukter och statistik på uppdrag av olika aktörer. Fastighetstaxeringsregistret (FTR) levereras till SCB som sedan kan göra sammanställningar, bearbetningar och samkörningar med andra register. 
 SCB gör specialbearbetningar av uppgifter från FTR åt framförallt kommuner, företag, organisationer, statliga myndigheter, riksdagens utredningstjänst, universitet, m.fl. där syftet är att beskriva olika företeelser i samhället som inte framgår av den officiella statistiken. 
  
 3  
 Statskontoret, Användningen av taxeringsvärden för fastigheter, 1993:26. 
 218 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 Uppgifter från FTR används också för årliga uppdateringar av befintliga databaser och som datakälla inom olika forskningsområden. 
 Taxeringsvärden används av ett antal samhällsviktiga indikatorer såsom Sveriges bruttonationalprodukt (BNP), konsumentprisindex (KPI) och statistiken om hushållens ekonomi (HEK). För dessa indikatorer är det viktigt att kunna uppskatta värdet på Sveriges fastighetsbestånd, både på aggregerad nivå och på mikronivå. 
 För att ta fram fastighetsprisstatistik använder sig SCB av den så kallade köpeskillingskoefficienten,  
 K/T-talet, 
  som är kvoten mellan köpeskillingen och taxeringsvärdet på en fastighet. Genom att jäm- föra  
 K/T-talen 
  över tid kan skattningar av prisutvecklingen räknas fram, t.ex. för en kommun. Vidare används fastighetstaxerings- uppgifter för att ta fram statistikprodukter avseende markanvänd- nings- och miljöstatistik (avlopp), energiundersökningar av bostäder,  
 FASIT-modellen 
  (statistiska analyser) och förmögenhetsstatistik. 
 Inom EU kommer medlemsstaternas skyldighet att ta fram och överföra statistik till Eurostat sannolikt att öka genom ett förslag till en ny rådsförordning om det europeiska national- och regional- räkenskapssystemet i EU. 
  
 4  
  
 Förslaget har behandlats i rådets arbets- grupp för statistik under 2011 och beslut kan förväntas under 2012. En viktig del av denna information är förmögenhetsvärden, som har baserats på uppgifterna i FTR. 
 Jordbruksverket 
 Jordbruksverket är statistikansvarig myndighet för den officiella statistiken på jordbruksområdet samt inom vattenbruk. Verket an- vänder taxeringsuppgifter i två statistiska undersökningar, dels den jordbruksekonomiska undersökningen (JEU), dels i markprisstati- stiken. I den jordbruksekonomiska undersökningen används upp- gifterna för att räkna fram ett marknadsvärde på fastigheten samt för att fördela detta och vissa andra kostnader mellan jordbruk och skogsbruk. Inom ramen för markprisstatistiken tar Jordbruksverket fram statistik över arrendepriser och marknadspriser på jordbruks- mark i Sverige, som regelbundet har redovisats sedan år 1995. Denna redovisning är en följd av Sveriges inträde i EU och önske- 
  
 4  
 KOM (2010) 774 Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen. 
 219 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 mål från EU:s statistikmyndighet Eurostat att samtliga medlems- länder årligen ska ta fram detta slag av statistik. 
  
 5 
  
 Markprisstatistiken avser att belysa genomsnittligt marknads- pris per hektar för all jordbruksmark i landet. Uppskattningarna av genomsnittliga marknadspriser på jordbruksmark baseras på de försäljningar/köp av lantbruksenheter eller delar av lantbruksenheter som genomförts under referensåret och där lagfart sökts. Endast köp med en total areal av minst två hektar och en försäljnings- summa under 10 miljoner ingår i bearbetningen. Vid försäljning av lantbruksenheter eller delar av lantbruksenheter kan utöver jord- bruksmark även andra ägoslag eller byggnader ingå. Vid sådana köp används relationen mellan jordbruksmarkens taxeringsvärde och det totala taxeringsvärdet för hela fastigheten för att bestämma jord- bruksmarkens andel av försäljningspriset. 
 Markprisstatistiken används av många aktörer, såsom EU:s insti- tutioner, Landsbygdsdepartementet och verket självt, men även av externa användare för olika marknadsbedömningar, kalkyler, prog- noser och utredningar. För närvarande levererar medlemsstaterna denna typ av statistik till EU baserat på ett s.k. gentlemens agree- ment, men Europeiska kommissionen har föreslagit att uppgiftsläm- nandet bör regleras i en föreskrift då behovet och betydelsen av prisstatistiken ökar alltmer. 
 Skogsstyrelsen 
 Skogsstyrelsen använder liksom Jordbruksverket taxeringsvärden för att fördela värdet mellan olika ägoslag i syfte att ta fram pris- statistik för produktiv skogsmark. I övrigt används uppgifter från fastighetstaxeringen för att ta fram statistik om skogsägare. 
 Lantmäteriet 
 Lantmäteriet har till uppgift att samla in, lagra och leverera geodata (geografisk information och fastighetsinformation). Försäljning sker främst genom återförsäljare som också vidareförädlar delar av Lantmäteriets grunddataprodukter, men även via geodatasamverkan och  
 PSI-direktiv 
  (Public Sector Information) till myndigheter och 
  
 5  
 Sveriges Officiella Statistik, Statistiska meddelanden, Jordbruksmarkens användning 2011, JO 10 SM 1102, s.  
 15–16. 
  
 220 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 privatpersoner. De system och produkter som försörjs med data från fastighetstaxeringssystemet är Fastighetsregistret online, Fastig- hetsavisering, Fastighetsuttag, Fastighetsprisavisering och Fastighets- prisuttag. Fastighetsregistret och Fastighetsprisregistret innehåller flera olika informationsslag, bl.a. fastighetstaxeringsinformation. 
  
 2.2.2 
  
 Fastighetsvärdering 
  
 Det finns ett stort antal fastighetsvärderare som ägnar sig åt fastig- hetsanalys och värdering av olika fastighetsobjekt. Värderings- kompetens finns hos renodlade värderingsföretag men också hos t.ex. mäklarfirmor, analytiker hos fondkommissionärer, kreditgivare och revisionsbyråer. 
 ASPECT 
  
 6  
  
 startade sin verksamhet 2009 och är en sammanslag- ning av Samfundet för Fastighetsekonomi (SFF), Sveriges Lant- mätareförening (SLF) samt International Property Professionals (IREP). ASPECT företräder cirka 2 000 medlemmar i hela landet. En av de åtta sektionerna inom ASPECT avser fastighetsvärdering (SFF), vilken bl.a. auktoriserar fastighetsvärderare i Sverige. Aukto- risationen har funnits sedan oktober 1994 och kan vara generell, dvs. täcka alla fastighetstyper, eller avse endast avgränsade fastig- hetstyper. Auktoriserade fastighetsvärderare är skyldiga att vid all sin värderingsverksamhet iaktta god värderarsed. 
 Ortsprismetoden 
 Vid fastighetsvärdering är ortsprismetoden den enda praktiskt tillämpliga metoden för att ta fram marknadsvärdet för ett småhus. För att normera jämförelseobjekten vid värderingen används normalt köpeskillingskoefficienten K/T, köpeskilling genom taxeringsvärde, men även i vissa fall kronor per kvadratmeter boarea (kr/m 
 2 
 ). För att snäva in och få ett jämförelsematerial som bättre liknar värde- ringsobjektet används ofta de fastighetsanknutna egenskapsupp- gifterna som typ av bebyggelse, ålder, storlek och standard. 
  
 6  
 ASPECT, Association for Chartered Surveying, Property Evaluation and Transactions, www.aspect.se 
 221 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 Fastighetsbildning 
 Fastighetsbildning bedrivs av Lantmäteriet och de kommunala lant- mäterimyndigheterna. Totalt finns det cirka 900 förrättningslant- mätare som arbetar med fastighetsbildning i Sverige. 
 När fastighetsbildning eller lantmäteriförrättning genomförs leder det ofta till värdeförändringar. I många situationer måste förrätt- ningslantmätaren dessutom göra egna värdebedömningar. De vär- derings- och ersättningssituationer där förrättningslantmätaren bl.a. behöver tillgång till data från fastighetstaxeringarna är värdering i samband med båtnadsprövningar 
  
 7  
  
 vid tvångsvisa fastighetsregle- ringar och anläggningsförrättningar enligt 5 kap. 4 § fastighetsbild- ningslagen (1970:988) (FBL) och 6 § anläggningslagen (1973:1149), värdering och prövning av väsentlig minskning av graderingsvärde (5 kap. 8 och 9 §§ FBL och 11 kap. 4 § FBL), värdering i samband med panträttsprövning enligt 5 kap. 18 § FBL och värdering för bestämmande av ersättning enligt 5 kap.  
 10–12 
  §§ FBL. Även vid andra typer av förrättningar där mark tas i anspråk, t.ex. lednings- rätt och expropriation, kräver värdering vid bestämmande av intrångs- ersättning (jfr 4 kap. expropriationslagen (1972:719)). 
 I de sammanhang förrättningslantmätaren behöver kännedom om marknadsvärdenivån för tomtmark, jordbruksmark, skogsmark eller annat ägoslag används ofta riktvärdekartorna från fastighets- taxeringen. Riktvärdeangivelserna har bestämts på en ur lägeshän- seende tillräckligt noggrann detaljeringsnivå och kan användas som underlag för att snabbt kunna göra skattningar av marknadsvärde- nivån ända ned på fastighetsnivå. 
 Om förrättningslantmätaren behöver bestämma ersättningen vid ianspråktagande av hel eller del av fastighet görs i regel en nog- grann och mer omfattande värdering. Här används normalt tillämp- lig värderingsmetod, exempelvis ortsprismetoden där taxerings- värden, typkoder, egenskapsuppgifter om mark och byggnader an- vänds tillsammans med de överlåtelser som skett inom orten. Upp- gifterna som emanerar från fastighetstaxeringen innebär att det snabbt går att göra ett urval av köp och att det sedan går lätt att sortera fram det ortsprismaterial som är mest jämförbart med värderings- objektet. Att ta fram prisutvecklingsserier och faktorer för att kunna anpassa jämförelseobjektens prisnivå till värdetidpunkten under- lättas av att taxeringsvärden kan användas som normeringsmått. 
  
 7  
 Värdering av nyttan, 3 kap. FBL. 
 222 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 2.2.3 
  
 Tomträttsavgäld 
  
 Tomträtt, se 13 kap. JB, är en nyttjanderätt till fastighet som endast får upplåtas i en fastighet som tillhör staten, en kommun eller som i övrigt är i allmän ägo. I praktiken är det i stort sett endast kom- muner som tillämpar denna nyttjanderättsform. Tomträtt upplåts på obestämd tid och kan endast sägas upp av fastighetsägaren under vissa villkor och vid utgången av vissa längre tidsperioder (tidigast 60 år efter upplåtelsetillfället om upplåtelsen avser bostadsändamål). Tomträttshavaren betraktas som ägare till fastigheten vid fastighets- taxeringen (1 kap. 5 § FTL). Detta innebär att både markvärde och eventuellt byggnadsvärde påförs denne. 
 Tomträttshavaren betalar en årlig avgift (tomträttsavgäld) till fastighetsägaren. Enligt 42 kap. 27 § IL behandlas avgälden som en ränteutgift, vilken är avdragsgill under inkomst av kapital. Avgäld ska utgå med oförändrat belopp under en period (avgäldsperiod) om tio år, om inte längre period har avtalats. 
 I förarbetena till tomträttsreglerna uttalas att avgälden bör mot- svara en skälig ränta på det uppskattade markvärdet. Mot denna bak- grund har man i domstolspraxis vid omprövning av avgäld bestämt den nya avgälden med ledning av ett  
 avgäldsunderlag 
 , i princip motsvarande markvärdet, och en  
 avgäldsränta 
 . Vid bedömningen av markvärdet är marktaxeringsvärdet en betydelsefull jämförelsepost. Avgäldsräntan har normalt bestämts utifrån den uppskattade lång- siktiga realräntan på den allmänna kapitalmarknaden, med ett ränte- tillägg för det förhållandet att avgälden utgår med oförändrat belopp under lång tid. Det kan emellertid konstateras att många kom- muner, med domstolspraxis som utgångspunkt, har utvecklat egna modeller för beräkning av tomträttsavgäld. Dessa baseras i stor ut- sträckning på marktaxeringsvärdet. 
 Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att bl.a. före- slå enklare regler för hur tomträttsavgäld ska bestämmas (kommitté- direktiv 2011:60, Tomträtts- och arrendeutredningen, Ju 2011:08). Uppdraget ska i fråga om tomträttsavgäld redovisas i ett delbetänk- ande senast den 31 oktober 2012. 
 223 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 2.2.4 
  
 Försäkringsverksamhet 
  
 Försäkringsbranschen har redovisat att uppgifterna i FTR är en viktig informationskälla för försäkringsföretagen vid prissättning av villa- och fritidshusförsäkringar. Det finns flera fördelar, såväl för konsumenten som för försäkringsföretagen, med att uppgifter hämtas automatiskt ur registret. Vid prisjämförelser på internet beträffande försäkringsföretagens premier behöver konsumenten endast uppge aktuell fastighetsbeteckning samt svara på ett fåtal kompletterande frågor, medan övriga uppgifter för att beräkna premien hämtas ur fastighetsregistret. Även vid själva tecknandet av försäkring kan merparten av de uppgifter försäkringsföretagen behöver hämtas automatiserat från registret. Risken minskar härvid för att kunden lämnar felaktiga uppgifter som kan påverka rätten till ersättning vid ett eventuellt framtida skadefall. För beräkningen av förändrad premie vid den årliga förnyelsen av bostadsförsäkringen görs kontroller mot den senaste fastighetstaxeringen avseende förändringar av fastigheten. 
  
 2.2.5 
  
 Bankverksamhet och kreditupplysning 
  
 Svenska Bankföreningen 
 Svenska Bankföreningen har gjort en genomgång av de större bankernas användning av taxeringsuppgifter. Det kan konstateras att informationen kommer bankerna tillhanda på olika sätt och att bankerna använder sig av uppgifterna på olika sätt. Fyra huvud- områden kan dock nämnas: 
  
 Direkt värdering  
 avser värdering av en fastighet i samband med kreditprövning. Prövningen ligger till grund för bankens risk- bedömning i affären vilket leder till prissättning av den risk banken tar. Värderingen är kopplad till såväl interna som externa regler för belåningsgrader. 
  
 Indirekt värdering  
 kan ses som den information som externa värderare tar in för sin värdering som banken sedan köper. Det kan vara frågan om ekonomisk uppföljning och uppföljning av riskexponering. 
  
 Strukturering av låneportföljen  
  
 avser främst olika former av upp- följning. 
  
 224 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 Operativ strukturering  
 avser främst olika former av prissättning, marknadsföring och liknande som kan ha betydelse för bankens affärsmässiga intjäning inom segmentet. 
 Behovet av taxeringsinformation avser även lantbruk. I 3 kap. 3 § punkten 2 i lagen (2003:1223) om säkerställda obligationer finns det möjlighet för utgivare av dessa obligationer att i säkerhets- poolen ha lån mot säkerhet i fast egendom som är avsedd för jord- bruksändamål. Emittenterna av dessa obligationer (de fyra stora bankerna,  
 LF-Hypotek 
  och Landshypotek) måste kunna identifiera dessa lån på samma sätt som sker för att identifiera lån mot säker- het i fastigheter med bostadshus. Olika delar av taxeringsinforma- tionen behövs för detta. 
 Sammanfattningsvis används taxeringsinformationen inom bank- sektorn avseende en stor mängd transaktioner vilka är viktiga för många individer och som avser omfattande belopp. 
 Riksbanken 
 I Riksbankens utredning 2011 om risker på den svenska bostads- marknaden (RUTH) drogs slutsatsen att mikrodata avseende hus- hållens tillgångar och skulder är en förutsättning för god och syste- matisk analys av bostadsmarknaden. Bristen på mikrodata med information om låntagare i svenska banker utgör ett allvarligt hinder för analys av den finansiella stabiliteten, då inte Riksbanken kan be- döma dels nuvarande betalningsförmåga för olika grupper av lån- tagare, dels hur betalningsförmågan kan komma att påverkas givet olika makroekonomiska scenarier. Utredningens förslag till förbätt- ringar avsåg dels en mikrodatabas med uppgifter om hushållens tillgångar och skulder, dels statistik avseende fastighetssektorn. 
 Som en följd därav tillsatte Riksbanken en utredning om upp- rättande av en finansiell mikrodatabas med detaljerade uppgifter om hushålls och företags inkomster, skulder och tillgångar, där bl.a. fastighetstaxeringsvärden är en viktig variabel. Uppgifterna i FTR utgör grund för beräkningar av fysiska och juridiska personers reala tillgångar. 
 225 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 Utredningens slutsatser har redovisats i två rapporter 
  
 8 
  
 , vari man föreslår en uppbyggnad av en mikrodatabas i fyra etapper för analyser av finansiell stabilitet och penningpolitik. I databasen ska ca 25 uppgiftskategorier från FTR ingå, bl.a. uppgift om taxerings- värde, area, köpeskilling och fastighetstyp. SCB bör enligt utred- ningen ges i uppdrag av Riksbanken att utveckla och inrätta data- basen, vilken anses bli ett värdefullt verktyg i Riksbankens och Finansinspektionens arbete. Riksbanken kommer att fatta beslut om det fortsatta projektet under hösten 2012. 
  
 2.2.6 
  
 Bokföring och redovisning 
  
 Taxeringsvärdet används inom redovisningen, bl.a. som fördelnings- nyckel vid framräkning av avskrivningsunderlag. I Bokförings- nämndens  
 K2-regelverk 
  för årsredovisning 
  
 9  
  
 utgör ett sjunkande taxeringsvärde en indikator på eventuellt nedskrivningsbehov. Taxeringsvärdet används även som tak vid uppskrivningar. Vidare kan taxeringsvärdena i fastighetsförteckningen anges som en upplys- ning till läsaren. För en snabb uppskattning av marknadsvärdena används ibland taxeringsvärdena multiplicerade med faktorn 1,33. 
 Enligt uppgift från Sveaskog AB används taxeringsvärdet inom skogsindustrin för upprättande av underlag för bokföring och kon- cernredovisning samt för inkomst- och mervärdesskattefrågor för- anledda av fastighetsförvärv och fastighetsöverlåtelser. Taxerings- värdet används också som underlag för att fullgöra de krav som ställs genom  
 EU-gemensamma 
  redovisningsregler,  
 IFRS-reglerna 
  
 10 
  
 , 
  vilka främst avser värdering i balansräkningar av skogsfastigheters biologiska tillgångar (IAS 41). Taxeringsvärdet används här som en fördelningsnyckel för fördelningen av  
 IAS-värdena 
  på fastighets- innehavets olika delar. 
  
 11 
  
 8 
  
 Riksbankens mikrodatabasutredning, Upprättandet av en finansiell mikrodatabas. Redo- visning av steg 1, 15 februari 2012. Riksbankens mikrodatabasutredning, Ett samlat förslag på en finansiell mikrodatabas, juni 2012. 
  
 9 
  
 http://www.bfn.se/aktuellt/ny-normgivning.pdf 
  
 10 
  
 International Financial Reporting Standards (IFRS), vedertagen internationell standard för redovisning i börsnoterade företag. 
  
 11 
  
 IAS 41 är en värderingsstandard för jord- och skogsbrukstillgångar, vilken innebär att samtliga jord- och skogsbrukstillgångar ska redovisas till verkligt värde vid varje boksluts- tillfälle. 
  
 226 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 2.2.7 
  
 Kommunsektorn 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) 
 Inom kommunsektorn används taxeringsuppgifter inom en rad skiftande områden. Taxeringsuppgifterna används till stöd för tillämp- ningen av viss lagstiftning, t.ex. vid bedömningen huruvida en fastighet är obebyggd enligt 24 § första stycket 2 lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Uppgifterna används även inom om- rådet tillväxt och samhällsbyggnad, där SKL bl.a. arbetar med fastig- hetsrelaterade frågor ur ett strategiskt perspektiv. SKL samverkar vidare med Lantmäteriet och ett antal andra myndigheter när det gäller geodata, se vidare avsnitt 2.2.1. Vad gäller kommunrelaterad statistik producerar SCB på uppdrag av SKL statistik inom olika områden baserad på uppgifter från FTR. Kommunerna deltar också i redovisningen vad gäller det kalkylerade bostadsbeståndet, en stati- stikprodukt som SCB tar fram med hjälp av FTR. 
 Kommunerna är vidare skyldiga att upprätta en årlig budget- prognos. För att räkna ut kommunernas intäkter från det kommu- nala fastighetsavgiftssystemet krävs bl.a. uppgifter om taxeringsvärde. 
 Slutligen kan nämnas att kommunerna har drygt 50 000 tomt- rätter avsedda för småhus. Vid beräkningen av avgälden för dessa används marktaxeringsvärdet, se vidare avsnitt 2.2.3. 
 Det kommunala utjämningssystemet 
 Betänkandet SOU 2011:39 Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommunala utjämningen 
  
 12  
  
 behandlar bl.a. frågan om kostnads- utjämning för strukturella lönekostnadsskillnader mellan kommun- erna (avsnitt 5.14.3). Kommittén har i sitt arbete prövat alternativa variabler för att om möjligt höja förklaringsgraden. För att bättre förklara skillnaderna mellan kommunernas standardiserade löner föreslås i betänkandet att man frångår dagens variabler och ersätter dem med taxeringsvärdet på småhus, andel förvärvsarbetande i kom- munen som inte är anställda i kommun- eller landstingssektorn samt länets genomsnittliga bostadsrättspriser. 
  
 12  
 Utjämningskommittén (Fi 2008:07). 
 227 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 2.3 
  
 Statistiskt underlag avseende fastighetstaxering och fastighetsbeskattning 
  
 Nedan följer en redogörelse av statistik på övergripande nivå av- seende bl.a. storleken på taxeringsvärden och skatteintäkter. 
 Taxeringsenheter 
 Totalt fanns 2011 i Sverige drygt 2,2 miljoner småhus med ett byggnadsvärde över 50 000 kr. Det genomsnittliga småhuset för permanentboende har ett taxeringsvärde på drygt 1 330 000 kr. Fritidshusen har ett genomsnittligt taxeringsvärde på 896 000 kr. 
  
 13 
  
 Fastighetstaxering 
 Det totala taxeringsvärdet för samtliga skattepliktiga fastigheter i landet är enligt 2011 års allmänna och särskilda fastighetstaxering 6 346 miljarder kr. Detta innebär en ökning med 298,1 miljarder kr eller 4,9 procent jämfört med 2010 års förenklade och särskilda fastighetstaxering. 
 De största ökningarna gäller för lantbruk då dessa varit föremål för allmän fastighetstaxering 2011. Det totala taxeringsvärdet för lantbruk har ökat med 242,0 miljarder kr eller 33,1 procent jämfört med 2010 års fastighetstaxering. Lantbrukens totala taxeringsvärde har ökat med 18,3 miljarder kr eller 0,9 procent. Det totala taxe- ringsvärdet för småhus har ökat med 27,5 miljarder kr eller 1,0 pro- cent medan ökningen för industrier stannade på 2,4 miljarder kr eller 0,9 procent. 
  
 14 
  
 13 
  
 SCB, Sveriges officiella statistik, Statistiska meddelanden, BO37SM1101, Rikets fastig- heter 2011, tabell 1B, s. 7. 
  
 14 
  
 SCB, Sveriges officiella statistik, Statistiska meddelanden, BO37SM1101, Rikets fastig- heter 2011, s. 1. 
  
 228 
  
 SOU 2012:52 
  
 Allmänt 
  
 Taxeringsvärden för samtliga taxeringsenheter 
 I nedanstående tablå visas totala taxeringsvärden för samtliga skatte- pliktiga taxeringsenheter 2011 och 2010. 
  
 15 
  
 Tabell 2.1 Taxeringsvärden för samtliga taxeringsenheter 
  
 Typ av 
  
 Totalt taxeringsvärde (mnkr) 
  
 Antal taxeringsenheter  
 1) 
  
 taxeringsenhet 
  
 2011 
  
 2010 
  
 2011 
  
 2010 
  
 Lantbruksenhet 
  
 972 934 
  
 730 879 
  
 373 079 
  
 371 552 
  
 Småhusenhet 
  
 2 740 493 
  
 2 712 956 
  
 2 353 752 
  
 2 341 180 
  
 Hyreshusenhet 
  
 2 168 553 
  
 2 150 273 
  
 129 744 
  
 129 029 
  
 Industrienhet 
  
 282 134 
  
 279 748 
  
 159 843 
  
 159 693 
  
 Ägarlgh.enhet 
  
 169 
  
 12 
  
 256 
  
 17 
  
 Täktenhet 
  
 2 039 
  
 1 871 
  
 2 902 
  
 2 864 
  
 Elproduktionsenhet 
  
 179 769 
  
 172 284 
  
 3 525 
  
 2 946 
  
 Totalt 
  
 6 346 090 
  
 6 048 023 
  
 3 023 101 
  
 3 007 281 
  
 1) Inklusive taxeringsenheter med värde  
 Genomsnittliga taxeringsvärden för småhus- och fritidshusenheter 
 De genomsnittliga taxeringsvärdena för permanenta småhus (typ- kod 220) och fritidshus (typkod 221) varierar kraftigt inom landet. De högsta taxeringsvärdena finns i Stockholms län där det genom- snittliga taxeringsvärdet för småhus för permanentboende 2011 var 2 694 000 kr. För fritidshus var det genomsnittliga taxeringsvärdet 1 632 000 kr i Stockholms län. Genomsnittet för hela riket för permanenta småhus var 1 332 000 kr, för fritidshus 896 000 kr. Danderyds kommun har det högsta genomsnittliga taxeringsvärdet för permanenta småhus med 5 230 000 kr. De högst taxerade fritids- husen finns i Lidingö kommun där det genomsnittliga taxerings- värdet var 3 114 000 kr år 2011. De lägst värderade småhusen för permanentboende finns i Åsele kommun, 161 000 kr. Fritidshusen med de lägsta genomsnittliga taxeringsvärdena finns i Överkalix kommun, 102 000 kr. 
  
 16 
  
 Av det totala taxeringsvärdet på 6 346 miljarder kr för samtliga skattepliktiga fastigheter i Sverige, har Stockholms län den högsta andelen på 28,5 procent, vilket motsvarar 1 837,5 miljarder kr. 
  
 15 
  
 Ibid., s. 4. 
  
 16 
  
 Ibid., s. 5. 
  
 229 
  
 Allmänt 
  
 SOU 2012:52 
  
 Gotlands län har den lägsta andelen med 0,7 procent, vilket mot- svarar 45,7 miljarder kr. 
 Fastighetsskatt och fastighetsavgift 
 Den sammanlagda statliga fastighetsskatten och kommunala fastig- hetsavgiften uppgick taxeringsåret 2011 till drygt 26 miljarder kr. Intäkterna för bostäder uppgick till 15,1 miljarder kr och för övriga fastigheter (lokaler, industrier, vatten- och vindkraftverk) till 11,3 miljarder kr. Beloppet för bostäder fördelar sig med 12,2 mil- jarder på småhus och 2,9 miljarder kr på hyreshus. 
 Totalt sett är detta en ökning jämfört med föregående taxeringsår med 1,1 miljarder kr. En stor del av ökningen är hänförbar till den statliga fastighetsskatten på lokaler och hyreshus, vilka var föremål för fastighetstaxering år 2010. 
  
 17 
  
 17  
 Skatteverket, Taxeringsutfallet för  
 tax–11, 
  s.  
 24–25. 
  
 230 
 SOU 2012:52 Allmänt 
  
 Tabell 2.2 
  
 Fastighetsskatt och fastighetsavgift år 2010 (taxering 2011) 
  
 med fördelning på typ av taxeringsenhet 
  
 Typ av 
  
 Beskatt- 
  
 Statlig 
  
 Kommunal 
  
 Total skatt 
  
 Andel av 
  
 taxeringsenhet 
  
 ningsunder- 
  
 fastighets- 
  
 fastighets- 
  
 och avgift 
  
 total skatt 
  
 lag (mdkr) 
  
 skatt (mnkr) 
  
 avg. (mnkr) 
  
 (mnkr) 
  
 och avgift 
  
 Bostäder 
  
 Småhus/tomt inkl. 
  
 bostadshus på 
  
 lantbruk 
  
 1 633 
  
 529 
  
 11 685 
  
 12 214 
  
 47 % 
  
 Hyreshus, 
  
 bostadsdel 
  
 731 
  
 81 
  
 2 805 
  
 2 886 
  
 11 % 
  
 Skattereduktion vid 
  
 låg inkomst 
  
 - 129 
  
 - 129 
  
 0 % 
  
 Delsumma bostäder 
  
 2 363 
  
 610 
  
 14 361 
  
 14 972 
  
 57 % 
  
 Övriga fastigheter 
  
 Hyreshus, lokaldel 
  
 678 
  
 6 777 
  
 6 777 
  
 26 % 
  
 Industrier 
  
 316 
  
 1 578 
  
 1 578 
  
 6 % 
  
 Vattenkraftverk 
  
 132 
  
 2 910 
  
 2 910 
  
 11 % 
  
 Vindkraftverk 
  
 5 
  
 11 
  
 11 
  
 0 % 
  
 Delsumma övriga 
  
 taxeringsenheter 
  
 1 132 
  
 11 276 
  
 11 276 
  
 43 % 
  
 Ofördelat 
  
 8 
  
 8 
  
 0 % 
  
 Summa 
  
 3 495 
  
 11 894 
  
 14 361 
  
 26 255 
  
 100 % 
  
 Källa: Skatter i Sverige, Skattestatistisk årsbok 
 231 
  
 3 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Enligt utredningsuppdraget har utredningen att belysa förutsätt- ningarna för ett slopande av fastighetstaxeringen avseende bostäder, dvs. småhus, ägarlägenheter och bostadsdelen av hyreshus samt lant- bruksenheter (dir. 2011:13, s.  
 7–9). 
  Av direktiven framgår också att utgångspunkten för utredningens förslag är att den löpande beskatt- ningen av bostäder ska behållas och att medlen från denna löpande beskattning ska tillfalla kommunerna. 
 Huvudsyftet med fastighetstaxeringen är att fastställa underlag för beräkning av fastighetsskatt och kommunal fastighetsavgift. För att kunna föreslå en avveckling av fastighetstaxeringen är det där- för nödvändigt för utredningen att först fastställa vilka parametrar som bör utgöra grund för den löpande beskattningen, liksom hur den grundläggande regleringen och strukturen bör utformas. 
 Detta avsnitt innehåller beskrivningar av de grundläggande förut- sättningar och avgränsningar som utgör utgångspunkt för utred- ningens förslag. Då utredningen har fått i uppdrag att utreda hur fastighetstaxeringen av bostäder och lantbruk kan avskaffas krävs ett klargörande av begreppet taxering. Vidare analyseras konsekvenser- na av att inte använda marknadsvärde till grund för beskattningen. En genomgång görs också av nya förutsättningar för beräkning av fastighetsavgiften. Slutligen analyseras vilka uppgifter som bör ligga till grund för den löpande beskattningen och hur regleringen av denna bör utformas. Skälen för utredningens ställningstaganden utvecklas ytterligare i de kommande avsnitten, främst 3.3 Löpande beskatt- ning och 3.5 Registerföring av uppgifter till grund för beskattning. 
 233 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.1.1 
  
 Begreppet taxering 
  
 Utredningen har fått i uppdrag att utreda hur fastighetstaxeringen av bostäder kan avskaffas eller avsevärt förenklas. I fastighets- taxeringslagen (1979:1152) (FTL) regleras att vid fastighetstaxering ska beslut fattas om fastighetens skattepliktsförhållande och indel- ning i taxeringsenhet. Vidare ska taxeringsvärde bestämmas för varje taxeringsenhet. Taxeringsvärdet utgör det totala värdet för en taxe- ringsenhet bestämt vid fastighetstaxering och är avsett att ligga till grund för beräkning av skatt m.m. 
 Den indelning i olika byggnadstyper och ägoslag som regleras i FTL har betydelse för såväl den löpande fastighetsbeskattningen som för andra författningsregleringar. Som framgår av de ställnings- taganden som utvecklas i avsnitt 3.5, har utredningen i samklang med vad som framgår av direktiven valt att även fortsättningsvis utgå i från de vid fastighetstaxeringen bestämda uppgifter som finns i fastighetstaxeringsregistret vilket bl.a. innehåller en uppdelning i taxeringsenheter grundad på byggnadstyper och ägoslag. Utred- ningens utgångspunkt är således att den nuvarande indelningen ska kvarstå. Med fastighetstaxering avses i detta sammanhang därmed själva värderingen med de vid fastighetstaxeringen fattade besluten om taxeringsvärde och andra värden, inte indelningen och klassi- ficeringen av mark och byggnader. 
  
 3.1.2 
  
 Nya förutsättningar för beräkning av fastighetsavgiften 
  
 Utredningens bedömning 
 : Utgångspunkten för en löpande be- skattning, som inte har taxeringsvärdet som grund, bör vara de uppgifter om fastigheternas yta som finns i fastighetstaxerings- registret och som definieras i fastighetstaxeringslagen. Den löpande beskattningen bör således grunda sig på dels storleken på byggnaden, dels storleken på tomtmarken. 
 Av direktivet framgår att utredningen som en del av sitt uppdrag har att föreslå ett system där fastighetstaxeringen för bostäder av- skaffas samt att analysera vilka konsekvenser detta får för uttaget av fastighetsavgiften. Utgångspunkten för utredningens förslag är att den löpande fastighetsbeskattningen samtidigt ska behållas samt att medlen från denna löpande beskattning även fortsättningsvis 
 234 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 ska tillfalla kommunsektorn till den del den inte avser statlig fastig- hetsskatt. 
 Utredningen har i avsnitt 3.3 övervägt olika utgångspunkter för den nya bostadsbeskattningen. Systemet måste vara enkelt, rättssäkert och inte skapa för stora förskjutningar i skattebördan jämfört med dagens system. Mot denna bakgrund har utredningen kommit fram till att utgångspunkten för en löpande beskattning, som inte har taxeringsvärdet som grund, bör vara de uppgifter om fastigheternas yta som finns i fastighetstaxeringsregistret och som definieras i FTL. Den löpande beskattningen bör således grunda sig på dels storleken på byggnaden, dels storleken på tomtmarken. Utredningen har även övervägt att basera den löpande skatten på fastighets- respektive lägenhetsnivå, dvs. att alla småhus respektive lägenheter har en och samma fastighetsavgift/fastighetsskatt. Detta har dock, även om det är enkelt och förutsägbart, ansetts vara ett för oprecist system som skulle leda till betydande omfördelningar av skattebördan dels inom landet, dels mellan olika typer av småhus respektive lägenheter. Mot denna bakgrund har utredningen valt att differentiera fastighets- avgiften med hänsyn till var i landet fastigheterna är belägna. Utred- ningen anser därför att kommunerna bör grupperas i olika kate- gorier beroende på befolkningstäthet, vilket även indikerar faktorer som hur väl utbyggd infrastrukturen är vad gäller service, kommuni- kation och övriga allmänna tjänster, dvs. hur attraktiv kommunen kan anses vara ur ett fastighets- och boendeperspektiv. Genom att utgå i från befolkningstäthet undviks dessutom alltför stora för- skjutningar av skattebördan i förhållande till nuvarande system som bygger på taxeringsvärdets storlek. Vid bestämning av taxerings- värde är fastighetens läge inom landet den faktor som har störst betydelse för hur högt taxeringsvärdet blir. Grupperingen bör mot denna bakgrund baseras på SCB:s standardindelning av kommuner. 
 För att säkerställa att skatteintäkterna blir oförändrade krävs vida- re, förutom en gruppering av kommunerna i olika kategorier, en beräkning av fastighetsavgiftens storlek samt en avstämning mot nuvarande intäkter från den kommunala fastighetsavgiften. 
  
 3.1.3 
  
 Underlag för beskattning 
  
 I nuläget utgör fastigheternas taxeringsvärden grunden för beräk- ningen av den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastig- hetsskatten. Taxeringsvärdet ska uppgå till 75 procent av ett upp- 
 235 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 skattat marknadsvärde. Med marknadsvärde i fastighetstaxerings- sammanhang menas det pris en taxeringsenhet sannolikt betingar vid en försäljning på den allmänna marknaden (5 kap. 3 § FTL). Anled- ningen till att taxeringsvärdet är satt till 75 procent av marknads- värdet var ett önskemål om en säkerhetsmarginal så att ingen skulle få ett taxeringsvärde som översteg marknadsvärdet (prop. 1973:162, s. 314). 
 Under en längre tid har fastighetsbeskattningen varit föremål för kritik och systemet med fastighetstaxering har ofta ifrågasatts. Kritiken innefattar inte enbart själva skatteuttaget utan även dess beräkning och underlag, samt att det skapar en oförutsägbarhet för fastighetsägaren vad avser storleken på skatteuttaget. Marknads- värdet bestäms utifrån det genomsnittliga prisläget under andra året (nivååret) före år då allmän eller förenklad fastighetstaxering sker. Detta prisläge grundas på analyser av statistik över gjorda försälj- ningar och marknadsvärderingar som Skatteverket gör tillsammans med Lantmäteriet. 
 Fastighetsskatteutredningen (SOU 1992:11) menade att inter- nationell erfarenhet visar att marknadsvärdet är det enda i längden användbara underlaget eftersom det är det enda mått som den en- skilde på ett lätt sätt kan avgöra rimligheten i och inte fastställas godtyckligt efter myndighetens behov av ett skatteunderlag i en viss storlek. Fastighetsbeskattning utgör i dag en del av kapitalbeskatt- ningen och denna koppling bryts om grunden inte utgör ett mark- nadsvärde. 
 Alternativa underlag för löpande fastighetsbeskattning har utretts och diskuterats, bland annat i Fastighetsskatteutredningens betän- kande (SOU 1992:11), departementsskrivelsen Alternativa underlag för fastighetsskatten (Ds 1998:3) och i Fastighetsbeskattningskom- mitténs betänkande Likformig och neutral fastighetsbeskattning (SOU 2000:34). Tonvikten lades här på framförallt tre olika under- lag, skatt grundad på tidigare köpeskilling och skatt grundad på boendevärde som i sin tur kunde delas i två olika alternativ, dels skatt på bostädernas storlek, dels skatt på bostadsbyggnadernas pro- duktionskostnad. 
 Ett ytterligare alternativ har förts fram av Skatteutskottet i ett betänkande (bet. 2009/10:SkU27). Detta alternativ bygger på att den löpande beskattningen grundar sig på en indexering av fastig- hetsavgiften, men även frysta taxeringsvärden. Förslaget har för- ordats av företrädare för Villaägarna (se även avsnitt 3.3.1). 
 236 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Nedan följer en redovisning av de olika alternativen till underlag för den löpande beskattningen, vilka analyseras ytterligare och ställs mot varandra i avsnitt 3.3.1. Som nämnts ovan i avsnitt 3.1.2 gör utredningen bedömningen att utgångspunkten för en löpande be- skattning, som inte har taxeringsvärdet som grund, bör vara de upp- gifter om fastigheternas yta som finns i fastighetstaxeringsregistret och som definieras i fastighetstaxeringslagen. Den löpande beskatt- ningen bör således grunda sig på dels storleken på byggnaden, dels storleken på tomtmarken. 
 Underlag baserat på anskaffningskostnad 
 Ett alternativ till att använda marknadsvärdet som underlag för be- skattningen är att basera underlaget på köpeskillingen vid den senaste försäljningen. Denna modell har som tidigare nämnts beskrivits i bland annat SOU 2000:34 samt i Ds 1998:3. Modellen brukar även kallas  
 Kalifornia-modellen 
  på grund av att den infördes i Kalifornien 1978. Modellen ersatte ett system där marknadsvärden användes som underlag för beskattningen. I denna modell ligger den gamla köpeskillingen till grund för skatten så länge fastigheten ägs av en och samma ägare. Varje år räknas skatteunderlaget upp med infla- tionen, dock maximalt 2 procent per år. När fastigheten säljs är det dock den nya köpeskillingen som utgör skatteunderlaget. Det finns emellertid undantag från denna huvudprincip, till exempel om fastig- heten säljs till barnen till nuvarande ägaren eller om pensionärer eller handikappade förvärvar fastigheten. Modellen förespråkas ofta för att den ökar förutsägbarheten i fastighetsskatten för fastighets- ägaren eftersom hastigt förändrade marknadsvärden inte påverkar skattens storlek. Även kostnaden för själva taxeringen skulle minska jämfört med dagens system. 
 Som nackdelar med ett sådant system anges bland annat att sys- temet kan leda till inlåsningseffekter och orättvisor där två grannar med identiska hus kan få en betydande skillnad i beskattnings- underlagets storlek. Systemet skapar även incitament för skattefusk eftersom både säljare och köpare har intresse av att uppge en lägre köpeskilling än den faktiska. Ett annat problem med att basera underlaget på senaste köpeskilling är att många köpeskillingar är mycket gamla och i vissa fall har fastigheten förändrats och mot- svarar inte längre den egendom som omsattes. I Ds 1998:3 fram- 
 237 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 hålls även att det kommer uppstå fördelningseffekter mellan hus belägna i olika regioner. 
 Underlag baserat på boendevärde 
 Fastighetsskatteutredningen gjorde i SOU 1992:11 en djupgående analys av en eventuell övergång från marknadsvärden till boende- värden som underlag för fastighetsskatten. Boendevärdet beskrevs av fastighetsskatteutredningen som ett värde för en bostad i dess pågående användning oberoende av såväl potentiella köpares som den nuvarande innehavarens betalningsvilja. Beräkningsunderlag baserade på boendevärde reducerar marknadsvärdets betydelse när skatteunderlaget ska fastställas. Det gör även skatteuttaget geo- grafiskt neutralt och ger ökad förutsebarhet för fastighetsägaren. Det finns olika konstruktioner av underlag till boendevärde. Det som analyserades av Fastighetsskatteutredningen var underlag Espinoza rade på husens  
 storlek  
 och husens  
 produktionskostnad 
 . 
 Genom att slå ut de totala skatteintäkterna på boytan frikopplas all anknytning till marknadsvärdet. Fastighetsskatten får då en form av kvadratmeterskatt där hus av samma storlek betalar lika mycket i fastighetsskatt oavsett läge eller andra fysiska skillnader. Bostadens storlek är även ett enkelt och entydigt begrepp som är mätbart för fastighetsägaren. En klar fördel med ett sådant förslag ansågs vara att uppgifterna redan fanns insamlade i fastighetstaxeringsregistret. Fastighetsskatteutredningen menade dock att ett sådant underlag innebär att man frångår kravet på likformighet med kapitalinkomst- beskattningen. Vidare menade utredningen att detta underlag skulle leda till orimliga konsekvenser för fördelningen av skattebördan eftersom ingen hänsyn tas till kvalitetsmässiga skillnader mellan hus av samma storlek och man i och med detta skulle ha svårt att be- hålla ett allmänt förtroende för skatten. Ett boendevärde av denna typ ansågs vidare kunna ge kapitaliseringseffekter där skattebördan förskjuts och ökar i lågprisområden och sjunker i högprisområden. Detta skulle i sin tur kunna leda till sjunkande fastighetspriser i lågprisområden och ökande i högprisområden. 
 Ett produktionskostnadsbaserat boendevärde innebär att varje enskild bostads värde kopplas till en kostnad som är direkt bero- ende av bostadens utformning. En byggnad med hög produktions- kostnad kommer alltså få en högre fastighetskatt än en byggnad med lägre produktionskostnad. En fördel med att basera skatten på 
 238 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 produktionskostnader är att skatten blir stabil och förutsägbar. En nackdel med ett sådant system är risken för att investeringar i nybyggnation kan minska. Fastighetsskatteutredningen framhöll även för denna typ av boendevärde att kravet på likformighet med kapitalinkomstbeskattningen åsidosätts. Vidare ansåg de att förslaget skulle ge omfördelnings- och kapitaliseringseffekter. Produktions- kostnader varierar betydligt mindre än försäljningspriser mellan olika delar av landet vilket skulle förskjuta en del av skattebördan från de expansiva områdena med höga priser till övriga områden. Ännu ett tungt vägande skäl för att inte införa ett boendevärde baserat på produktionskostnad var att uppgifterna för att fastställa värdet saknades helt. 
 Indexering av fastighetsavgiften för samtliga småhus 
 I Skatteutskottets betänkande 2009/10:SkU27 finns ett förslag om indexering av fastighetsavgiften för samtliga fastigheter. I dagens system betalar mer än hälften av alla småhus ett takbelopp som räknas upp med inkomstbasbeloppet. Skatteutskottet menade att även de fastighetsägare som inte når upp till takbeloppet skulle indexeras som övriga. Som utgångspunkt för underlaget skulle det senaste be- stämda taxeringsvärdet användas. Fastighetsavgiften för dessa skulle sedan räknas om med hänsyn till utvecklingen av inkomstbasbelop- pet. Utskottet ansåg även att särskilda överväganden måste göras för nybyggda fastigheter i områden där fastighetsavgiften under- stiger takbeloppet samt för fastigheter som undergår omfattande om- och tillbyggnader. Detta är ett problem eftersom det kräver individuella bedömningar för nybyggda fastigheter och fastigheter som är föremål för om- och tillbyggnader vilket kan ge en olik- formig taxering. Även byggnader som byggs om till småhus från till exempel hyreshus i områden med låga nivåer måste individuellt taxeras och beslut måste fattas om vilken fastighetsavgift de ska betala. Taxeringsvärden måste alltså ändå fastställas för alla dessa fastigheter. På sikt torde även systemet vara svårt att upprätthålla eftersom fastighetsindelningen och fastigheternas beskaffenhet för- ändras över tiden. Det skulle vara omöjligt att hänföra de tidigare beräknade taxeringsvärdena till de förändringar som fortlöpande sker i fastighetsbeståndet. 
 239 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.1.4 
  
 Grundläggande reglering av fastighetstaxeringen 
  
 Fastighetstaxering sker enligt 1 kap. 1 § FTL vid allmän, förenklad och särskild fastighetstaxering. Vid fastighetstaxering ska beslut fattas om fastigheternas skatte- och avgiftspliktsförhållanden och indelning i taxeringsenheter. Vidare ska typ av taxeringsenhet och taxeringsvärde bestämmas för varje taxeringsenhet. Taxeringsvärde ska dock inte bestämmas för vissa fastigheter som enligt 3 kap. FTL är skatte- och avgiftsfria. 
 Inför allmän fastighetstaxering (AFT), som genomförs vart sjätte år, görs en grundlig genomgång av modellerna för värdering samt indelningen i värdeområden. Mitt emellan de allmänna fastighets- taxeringarna görs för vissa taxeringsenheter – hyreshusenheter, små- husenheter, lantbruksenheter och ägarlägenhetsenheter – en för- enklad fastighetstaxering (FFT). Det främsta syftet med den för- enklade fastighetstaxeringen är att anpassa taxeringsvärdena till förändringarna i fastighetspriserna. En särskild fastighetstaxering (SFT) görs enligt 1 kap. 8 § FTL varje år för de taxeringsenhets- typer som inte är föremål för allmän eller förenklad fastighetstaxering avseende nytillkomna fastigheter eller fastigheter som genomgått en förändring, genom t.ex. fastighetsbildning, nybyggnation eller rivning för att fastställa ett nytt taxeringsvärde (16 kap. FTL). Skatteverket genomför fastighetstaxeringar varje år efter ett rullande schema för olika typer av taxeringsenheter, främst småhus, hyreshus, lantbruk, industri och elproduktion. Skatteverket ansvarar för beskatt- ningsverksamhet enligt 17 kap. 1 § FTL och beslut i taxerings- ärende fattas av Skatteverket. En fastighetsägare ska enligt 18 kap. 1 § FTL till ledning vid allmän och förenklad fastighetstaxering lämna deklaration för varje fastighet. Fastighetstaxeringen och taxerings- förfarandet beskrivs närmare i avsnitt 2.1.1 och 2.1.2. 
 Enligt utredningsuppdraget ska förutsättningarna belysas för ett slopande av fastighetstaxeringen avseende bostäder, dvs. småhus, ägarlägenheter och bostadsdelen av hyreshus samt lantbruksenheter (dir. 2011:13, s.  
 7–9). 
  Fastighetstaxeringen i övrigt ska däremot behållas, med de modifieringar som en slopad taxering av bostäder kan kräva. En särskild fråga att hantera i detta sammanhang är taxe- ringen av hyreshusenheter, som kan innehålla både bostäder och lokaler. Direktivet betonar vidare att även om fastighetstaxeringen av bostäder slopas kommer det med all sannolikhet att behövas en klassificering och registerföring, med tillhörande uppgiftslämnande, av sådana byggnader och fastigheter. Utredaren ska, med utgångs- 
 240 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 punkt i förslagen om slopande av taxeringen av bostäder, särskilt pröva vilka nya funktioner som behövs som ersättning för det slopade taxeringssystemet. 
 De uppgifter, egenskapsdata, som samlas in och de beslut som fattas vid fastighetstaxering ligger till grund för beslut och analyser inom en rad olika samhällsområden. Det grundläggande syftet är dock att utgöra underlag för beskattning. Lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift (FavL) och lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt (FSL) kopplar helt an till den systematik som regleras i fastighetstaxeringslagen. Uppgifter från fastighetstaxeringen utgör även en del av beskattningsdatabasen, 2 kap. 3 § lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksam- het. Att uppgifter på individnivå och fastighetsnivå korrelerar med varandra är av helt avgörande betydelse för att uppgiftsinsamling, utskick av deklarationer och beslut ska kunna fattas på ett korrekt sätt inom såväl fastighetstaxering som inkomstbeskattning. 
 Av utredningens direktiv framgår att en förutsättning för ett slopande av fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruksenheter är att en löpande beskattning av bostäder ska behållas och att medlen från denna löpande beskattning ska tillfalla kommunerna. Detta innebär att uppgifter om fastigheter och deras egenskaper fortfaran- de kommer att utgöra en utgångspunkt för en löpande beskattning. Utredningen anser att ansvaret för att föra ett grundregister av- seende de fastigheter som ska beskattas, i likhet med vad som gäller i dag, bör ligga på Skatteverket (se avsnitt 3.5). Detta gäller även fastigheter där löpande skatt inte tas ut, såsom specialfastigheter, övrig mark och produktiv mark inom lantbruksenheter. Klassifi- cering av fastigheter som specialenheter etc. innebär indirekt ett beslut om att löpande beskattning inte ska ske och utgör således beslut av betydelse för beskattningsverksamheten. Utredningens förslag avseende vilka uppgifter som behövs och hur uppgiftsläm- nandet ska regleras inom ramen för ett avvecklingsalternativ, utgår således i från att den grundläggande regleringen av fastighetstaxe- ringen kvarstår i fastighetstaxeringslagen. Målsättningen är vidare att utgå från de uppgifter som i dag finns i fastighetstaxeringsregistret samt att registrets nuvarande struktur ska behållas. Det finns inget behov av en ändrad indelning av registret. Inte heller krävs insam- ling av nya uppgifter. 
 241 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.2 
  
 Förändringar i fastighetstaxeringen 
  
 3.2.1 
  
 Allmän, förenklad och särskild fastighetstaxering 
  
 Utredningens förslag 
 : Allmän respektive förenklad fastighets- taxering ska inte genomföras för bostäder, mark för bostäder, annan mark inom lantbruksenheter samt ekonomibyggnader. Uppdateringen av fastighetstaxeringsregistret för dessa enheter ska i stället ske inom ramen för särskild fastighetstaxering. 
 Två nya bestämmelser införs, 16 kap. 2 a § som reglerar förut- sättningarna för ny taxering av de taxeringsenheter som är undan- tagna från värdering, samt 16 kap. 8 a § som innehåller särskilda regler för ny taxering av  
 småhus-, 
 ägarlägenhets-, 
  flerbostadshus- och lantbruksenheter vid större storleksförändringar, alternativt ändring av byggnadskategorin för ekonomibyggnad. 
 Utgångspunkten när det gäller avvecklingsalternativet i fråga om taxeringen av bostäder är dels att någon värdering inte ska ske, dels att allmän respektive förenklad fastighetstaxering inte ska genom- föras för bostäder, mark för bostäder och annan mark inom lant- bruksenheter. Förslaget omfattar i denna del även den produktiva marken inom lantbruksenheter, dvs. åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogliga impediment samt ekonomibyggnader. 
 Den uppdatering av fastighetstaxeringsregistret som måste ske bör i stället genomföras inom ramen för särskild fastighetstaxering och endast när det sker fysiska förändringar av betydelse såsom ny- bildning eller ombildning av fastigheterna. För att detta systema- tiskt ska kunna inordnas i FTL bör de olika kategorierna av bostäder utgöra egna taxeringsenhetstyper. Utredningen föreslår därför att den nuvarande taxeringsenhetstypen hyreshus delas upp i en bo- stadsdel och en lokaldel (se avsnitt 3.2.2). Två nya taxeringsenhets- typer inrättas, dels en lokalhusenhet, dels en flerbostadshusenhet. De tre taxeringsenhetstyperna avseende bostäder kommer därmed att utgöras av småhus med tomtmark, bostäder i flerbostadshus med tomtmark samt ägarlägenheter med tomtmark. 
 Allmän fastighetstaxering kommer således att genomföras för samtliga byggnadstyper utom dessa bostadsrelaterade enheter och lantbruksenheter, det vill säga för lokalhusenheter, industrienheter, elproduktionsenheter och specialenheter. Förenklad fastighets- taxering kommer emellertid endast att ske för lokalhusenheter. En utmönstring av den förenklade fastighetstaxeringen torde därför i 
 242 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 framtiden kunna övervägas, eftersom den endast kommer att genom- föras beträffande en enda taxeringsenhetstyp. 
 I fastighetsdeklarationen ska fastighetsägaren enligt 18 kap. 1 § FTL till ledning vid allmän och förenklad fastighetstaxering lämna uppgifter om fastighetens areal av olika ägoslag, användning och byggnader, hyror och annan avkastning av fastigheten samt särskilda förmåner och förpliktelser som hör till fastigheten. I deklarationen ska vidare lämnas uppgifter om sådana förhållanden som behövs för att bestämma de värdefaktorer som taxeringen ska grunda sig på (18 kap. 4 § FTL). För småhus, hyreshus med bostäder samt ägar- lägenheter med tillhörande tomtmark kommer utredningens förslag att innebära en betydande reducering av de uppgifter som behöver lämnas. Vidare kan hela regelverket avseende värdering i dessa delar tas bort ur lagstiftningen. Den administrativa bördan minskar där- igenom betydligt för såväl Skatteverket som kretsen av fastighets- ägare. 
 För att hålla fastighetstaxeringsregistret uppdaterat vad gäller de taxeringsenhetstyper som inte blir föremål för AFT eller FFT, föreslås att registret uppdateras inom ramen för särskild fastighets- taxering. I 1 kap. 8 § FTL anges att särskild fastighetstaxering fast- ställs enligt bestämmelserna i 16 kap. FTL. Ny taxering av bostads- relaterade enheter och lantbruksenheter föreslås ske enligt gällande regler i 16 kap. 2 § första stycket FTL, dvs. om under löpande taxe- ringsperiod ny taxeringsenhet bör bildas eller ombildas, eller typ av taxeringsenhet eller taxeringsenhets skatte- eller avgiftspliktsför- hållande bör ändras. Ny taxering ska ske även i andra fall om det visar sig att mark bör indelas i annat ägoslag eller byggnad i annan byggnadstyp än som skett. Undantaget i 16 kap. 2 § tredje stycket FTL att ny taxering inte ska ske enbart på den grunden att mark som indelats som åkermark, betesmark, produktiv skogsmark eller skogligt impediment bör indelas som något annat sådant ägoslag föreslås emellertid tas bort. Anledningen är att det inte längre kom- mer att finnas någon allmän eller förenklad fastighetstaxering som kan fånga upp denna typ av förändring. En förändring från ett ägoslag till ett annat bör därför utgöra grund för nytaxering. 
 Vidare ska ny taxering av de taxeringsenheter som är undantagna från värdering ske om storleken har ökat eller minskat genom be- slut att anta, ändra eller upphäva detaljplan eller områdesbestäm- melser, eller genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten. 
 243 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Utredningen föreslår att denna bestämmelse regleras i en ny para- graf, 16 kap. 2 a § FTL. 
 Utredningen föreslår också att ytterligare en ny bestämmelse införs, 16 kap. 8 a § FTL, med särskilda regler för småhusenhet, ägar- lägenhetsenhet, flerbostadshusenhet och lantbruksenhet. Av den nya bestämmelsen framgår att ny taxering av dessa enheter också ska ske om storleken ändras för småhus respektive ägarlägenhet med minst 20 procent eller lägst tio kvadratmeter boarea, för flerbostads- hus med minst 10 procent eller om byggnadskategorin ändras för ekonomibyggnad. Om förändringen medför en ökning eller minsk- ning som understiger detta, ska ny taxering endast ske efter fram- ställning av taxeringsenhetens ägare. Det är således möjligt för fastig- hetsägaren att till Skatteverket anmäla och få registrerat mindre förändringar som inte kräver bygglov. Bestämmelsen omfattar dock inte tillhörande mark till bostäder och annan mark på lantbruks- enhet som undantas från värdering, då förändring av egenskapen storlek för mark kräver beslut om fastighetsbildning vilket utgör en obligatorisk nytaxeringsgrund enligt 16 kap. 2 § första stycket 1 FTL. 
 För bostadsrelaterade enheter och lantbruksenheter som inte längre ska omfattas av allmän respektive förenklad fastighetstaxering och därmed är undantagna från värdering, påbörjas den löpande taxeringsperioden vid ingången av det taxeringsår då ny taxering senast skedde vid särskild fastighetstaxering (1 kap. 3 § tredje stycket FTL). 
  
 3.2.2 
  
 Allmänna taxeringsregler 
  
 Utredningens förslag:  
 Byggnadstypen småhus avser, liksom i dag, en byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer. Termen  
 familj  
 ersätts dock genomgående med termen  
 hushåll 
 . I sådan byggnad som är inrättad som bostad åt ett hushåll kan även lokaler ingå om dessa inte överväger. Till små- hus ska även höra komplementhus såsom garage, förråd och annan mindre byggnad (2 kap. 2 § FTL). 
 Två nya byggnadstyper införs, flerbostadshus och lokalhus. Flerbostadshus definieras som byggnad som är inrättad till bostad och som inte utgör småhus eller ägarlägenhet. Lokalhus definieras som byggnad som är inrättad som kontor, butik, hotell, restau- rang och liknande. Byggnadstypen hyreshus ersätts av dessa två nya byggnadstyper. Vidare införs två nya taxeringsenheter, fler- 
 244 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 bostadshusenhet och lokalhusenhet, vilka ersätter hyreshus- enhet (2 kap. 2 §, 4 kap. 5 § FTL). 
 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, och ligger på fastighet med åkermark, betesmark, pro- duktiv skogsmark eller skogligt impediment, tas bort från defini- tionen av småhus och kommer därmed att utgöra flerbostadshus (2 kap. 2 § FTL). 
 Småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska alltid utgöra en byggnad. Övriga byggnadstyper, dvs. lokalhus, kraftverksbygg- nad, industribyggnad, specialbyggnad och övrig byggnad, omfattas av övervägandeprincipen och ska bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnaden till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnaden till övervägande del används på. Bygg- nad som kan indelas både som småhus, ägarlägenhet, flerbostads- hus, lokalhus, kraftverksbyggnad, industribyggnad eller övrig byggnad och som specialbyggnad ska indelas som specialbygg- nad (2 kap. 3 § FTL). 
 Indelningen av mark får inte påverkas av förekomsten av bygg- nad som utgör småhus och vars storlek inte uppgår till 15 kvadrat- meter boarea. Vidare ändras definitionen av tomtmark till att även avse mark som upptas av flerbostadshus och lokalhus (2 kap. 4 § FTL). 
 Ett grundläggande moment vid fastighetstaxeringen är indelningen av byggnader i byggnadstyper och mark i ägoslag vilket regleras i 2 kap. FTL. Enligt 2 kap. 2 § FTL kan byggnader delas in i sju bygg- nadstyper. Med byggnadstypen småhus avses i huvudsak byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer. Även byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer som ligger på fastighet med åkermark, betesmark, produktiv skogsmark eller skogligt impediment, dvs. på lantbruksenhet, är småhus. Byggnads- typen hyreshus omfattar i huvudsak byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor, butik, hotell, restau- rang eller liknande. Med ägarlägenhet avses byggnad som hör till en tredimensionell fastighet inrättad till bostad åt en enda familj. Bygg- nad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och inte för bo- stadsändamål indelas som ekonomibyggnad. Övriga byggnadstyper är kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad och övrig byggnad. Indelningen i byggnadstyper och ägoslag styr indelningen 
 245 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 i taxeringsenheter och värderingsenheter och därmed också valet av värderingsmodell. 
 Vad gäller byggnadstyper anser utredningen att småhus även fortsättningsvis ska avse  
 en  
 byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer, vilken utgör en värderingsenhet. Utredningen föreslår dock att termen  
 familj  
 genomgående ersätts av  
 hushåll 
 . Med denna förändring i definitionen avser utredningen återspegla dagens situation i samhället där den eller de personer som bor i en bostad inte alltid kan kategoriseras som en familj, t.ex. ett hushåll bestå- ende av endast en person, sammanboende utan barn, eller vänner som delar bostad. Utredningen menar att begreppet hushåll är en mer neutral term än begreppet familj. Någon förändring i sak avses dock inte. 
 Till byggnadstypen småhus hör det som i dagligt tal kallas villor, radhus och kedjehus (prop. 1979/80:40, s. 193), se figur 3.1 a) och b). Är bostäderna sammanbyggda, t.ex. radhus eller liknande, utgör dock varje bostad en egen byggnad. Hus avsedda såväl för permanent- boende som fritidsboende omfattas av definitionen. En tredimen- sionell fastighet avsedd som bostad för ett hushåll kan emellertid inte indelas som småhus. Denna utgör en ägarlägenhet. 
 I sådan byggnad som är inrättad som bostad åt ett hushåll kan även lokaler ingå om dessa inte överväger. Storleken på bostads- delen måste således överstiga 50 procent av byggnadens yta för att den ska klassificeras som småhus. Här kan man tänka sig en friser- salong i en villa, eller ett hus med en butik i bottenvåningen, t.ex. en pizzeria, och med en bostad i övervåningen, se figur 3.1 c). Över- väger däremot lokalens yta utgör bostaden i stället ett flerbostads- hus och lokalen ett lokalhus (se nedan). Till småhus ska även höra komplementhus såsom garage, förråd och annan mindre byggnad. 
 246 
 SOU 2012:52 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
 Figur 3.1 Småhus 
 a) 
 Bostad 
 b) 
 Bostad 
 Småhus 
 Bostad 
 c) 
 Bostad 
 ˃ 50 % 
 Lokal 
 För ägarlägenheter föreslås ingen ändring av definitionen i förhållan- de till dagens system. De utgör byggnad som hör till en tredimen- sionell fastighet och är inrättad till bostad åt ett hushåll (se figur 3.2). 
 247 
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen SOU 2012:52 
 Figur 3.2 Ägarlägenhet 
 Ägarlägenhet 
 (3  
 D-gräns) 
  
 Ä 
 Vidare föreslår utredningen att två nya byggnadstyper införs, fler- bostadshus och lokalhus. Flerbostadshus definieras som byggnad som är inrättad till bostad och som inte utgör småhus eller ägarlägen- het. Lokalhus definieras som byggnad som är inrättad som kontor, butik, hotell, restaurang och liknande. Byggnadstypen hyreshus slopas därmed och ersätts av dessa två nya byggnadstyper. I de fall ett hyreshus i dag består av en bostadsdel och en lokaldel, delas dessa upp i olika värderingsenheter. Utredningens förslag innebär i stället att byggnaden i dessa fall kommer att utgöras av två byggnads- typer, ett flerbostadshus och ett lokalhus, vilka betraktas som separata byggnader. 
 Ett flerbostadshus kan bestå av en byggnad som i sin helhet är inrättad till bostad åt tre eller fler hushåll. Ett hus som är inrättat dels som bostad för två eller fler hushåll, dels som lokal, delas upp i två olika byggnadstyper, flerbostadshus respektive lokalhus (två byggnader), se figur 3.3 b). Här kan man åter tänka sig exemplet med en byggnad med affärslokaler på bottenvåningen, men där det finns två eller flera bostäder på ovanvåningen. I en byggnad inrät- tad som bostad åt ett hushåll men där också lokaler ingår, utgör bo- stadsdelen flerbostadshus om storleken på bostadsdelen  
 understiger  
 50 procent av byggnadens yta. Resterande del av byggnaden utgör lokalhus, se figur 3.3 c). Bostadsdelen kan utgöras av en mindre bostad, t.ex. övernattningslägenheter, i en byggnad som till reste- rande del består av ett kontorskomplex. Även om det endast är fråga om en lägenhet (bostad åt ett hushåll) har utredningen funnit att det är lämpligast att betrakta bostaden som ett flerbostadshus och inte ett småhus. Detta även om det rent språkligt kan kännas miss- visande att kalla en separat lägenhet för flerbostadshus. Huset som helhet är dock i normalt språkbruk att betrakta som en kommer- siell byggnad snarare än ett småhus och ett lokalhus. 
 248 
 SOU 2012:52 
 Figur 3.3 Flerbostadshus/Lokalhus 
 a) 
 Bostad 
 Bostad 
 Bostad 
 b) 
 Bostad Bostad 
 Lokal 
 c) 
 Bostad 
  
 50 % 
 Lokal 
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
 Flerbostadshus 
 Flerbostadshus 
 Lokalhus 
 Flerbostadshus 
 Lokalhus 
 Utredningens förslag till indelning i byggnadstyper utgör en kodifiering av praxis, och bygger på SKV:s allmänna råd SKV A 2010:9 avseende hyreshus. 
  
 1  
  
 Här framgår att med hyreshus bör även avses en byggnad som innehåller två lägenheter, varav en bostad och en lokal om byggnadens värde till övervägande del avser lokalen. Det bör betonas att utredningens förslag inte medför att en bygg- nadstyp som tidigare har utgjort lokal har blivit bostad och vice versa. 
  
 1  
 Skatteverkets allmänna råd om allmänna grunder för taxeringen och värdesättningen fr.o.m. 2011 års fastighetstaxering, SKV A 2010:9, s. 3. 
 249 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 När det gäller byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, och ligger på lantbruksenhet, föreslår utred- ningen att denna byggnadstyp tas bort från definitionen av småhus och i stället utgör flerbostadshus. Vad det i praktiken är fråga om är gamla arbetarbostäder i lantbruket, s.k. statarlängor (prop. 1999/2000:2 del 2, s. 27 f.), vilka i dag omfattas av ett undantag från definitionen av hyreshus om byggnaden är belägen på register- fastighet som till någon del upptas av mark för lantbruksändamål, dvs. lantbruksfastighet. Antalet enheter som berörs av ändringen uppskattas till omkring 150 stycken. Utredningens förslag att ta bort denna byggnadstyp från definitionen av småhus utgör en renodling av lagstiftningen då byggnaderna rätteligen utgör flerbostadshus och inte småhus (se även avsnitt 4.2.7). 
 Byggnadstyp ska enligt 2 kap. 3 § första stycket FTL bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnad till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnad till övervägande del används på, den s.k. övervägandeprincipen. Principen tar inte endast sikte på indelningen i skattefri eller skattepliktig egendom utan berör också gränsdragningen mellan de olika byggnadstyperna. 
 Utredningen föreslår som tidigare redovisats att småhus, ägar- lägenhet och flerbostadshus alltid ska utgöra  
 en  
 byggnad. Dessa byggnadstyper omfattas därmed inte av övervägandeprincipen efter- som de direkt indelas efter hur de är inrättade oavsett hur byggnaden rent fysiskt är utformad. Synsättet med en frikoppling från bosta- dens fysiska utformning framfördes redan i samband med införandet av ägarlägenheter. I den aktuella propositionen (prop. 2008/09:83, s. 34) sades följande avseende indelning av byggnader: 
 Av 2 kap. 2 § FTL följer att byggnader ska indelas i vissa byggnads- typer, bl.a. småhus och hyreshus. Vad som är byggnad definieras inte i FTL. Klart är emellertid att med detta begrepp avses inte enbart en fristående byggnadskropp, utan även en del av en byggnadskropp kan utgöra en byggnad i lagens mening (se prop. 2003/04:18 s. 18 f.). I exem- pelvis en byggnad med flera våningsplan där varje våningsplan är tre- dimensionellt indelad i en egen fastighet utgör varje sådan tredimen- sionellt avgränsad del av byggnadskroppen en egen byggnad i den mening som avses i FTL. Byggnadsdelen (våningsplanet) utgör en byggnad inom byggnaden. I enlighet med detta bör ägarlägenheter kunna utgöra byggnader i lagens mening. 
 I enlighet med detta resonemang kan således bostäder i flerbostads- hus ligga på olika våningsplan med lokaler emellan och ändå be- traktas som en byggnad. 
 250 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Övriga byggnadstyper, dvs. lokalhus, kraftverksbyggnad, industri- byggnad, övrig byggnad och specialbyggnad, omfattas emellertid som i dag av övervägandeprincipen. Byggnad som kan indelas både som småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus, lokalhus, kraftverksbygg- nad, industribyggnad eller övrig byggnad och som specialbyggnad ska indelas som specialbyggnad. 
 Det finns ingen legaldefinition av vad som avses med byggnad. Skatteverket har dock i föreskrift preciserat gränsdragningen avse- ende vad som utgör  
 en  
 byggnad (jfr 1 § SKVFS 2010:8). Av före- skriften framgår i huvudsak att varje byggnadskropp ska anses som en byggnad om inte den är uppdelad genom vertikalt genomgående väggar i självständigt fungerande enheter eller i enlighet med fastig- hetsindelning. Gemensamma vinds- eller källarutrymmen påverkar inte indelningen. Genom de föreslagna nya definitionerna av bygg- nadstyperna flerbostadshus och lokalhus kommer Skatteverkets föreskrift om vad som utgör en byggnad att behöva revideras. Flerbostadshus utgör i och med den föreslagna ändringen  
 en  
 bygg- nad oavsett om det finns någon genomgående vertikal vägg eller inte. Förslaget innebär att bostadsdelarna inom ett hyreshus alltid utgör en egen byggnad oavsett hur de är belägna inom byggnads- kroppen. Detta synsätt överensstämmer med hur indelningen i värde- ringsenheter avseende bostäder inom ett hyreshus enligt nu gällande regler går till. Principen kan även jämställas med hur ägarlägen- heterna i dagens system alltid utgör egen byggnad även om de ligger insprängda i ett befintligt hyreshus. 
 I 2 kap. 4 § FTL finns regler för indelningen av mark i olika ägo- slag, vilka avser tomtmark, täktmark, åkermark, betesmark, pro- duktiv skogsmark, skogligt impediment och övrig mark. Vad gäller tomtmark föreslår utredningen som en följdändring att definitionen ändras till att avse mark som upptas av flerbostadshus och lokalhus i stället för, som nu, av hyreshus. Vidare anges det att indelningen av mark inte får påverkas av förekomsten av byggnad som ska rivas (saneringsbyggnad) och av byggnad eller byggnader vars samman- lagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till 50 000 kr. Som en kon- sekvens av utredningens förslag kommer den sistnämnda typen av byggnader endast att avse sådana för vilka taxeringsvärde ska fast- ställas (se vidare avsnitt 3.2.3). Utöver specialbyggnad omfattar definitionen av tomtmark även småhus, ägarlägenhet och flerbostads- hus för vilka det i enlighet med utredningens förslag inte heller ska fastställas något värde (7 kap. 16 § första stycket 1 FTL). Det krävs därför ett tillägg som klargör att indelningen av mark inte heller får 
 251 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 påverkas av förekomsten av byggnad som utgör småhus och vars storlek inte uppgår till 15 kvadratmeter boarea. För ägarlägenheter och flerbostadshus föreslås inte någon motsvarande nedre gräns (se vidare avsnitt 3.2.3.1). 
 De olika byggnadstyperna bildar tillsammans med ägoslagen olika typer av taxeringsenheter. Reglerna om indelning i taxeringsenheter finns i huvudsak samlade i 4 kap. FTL. Taxeringsenhet är den egendom som ska taxeras för sig. Utgångspunkten för indelningen i taxeringsenheter är att varje taxeringsenhet ska utgöra en ekono- misk enhet som är lämplig att värdera. I regel utgör varje register- fastighet en egen taxeringsenhet. Undantag härifrån förekommer både genom att flera fastigheter kan bilda en taxeringsenhet och att en registerfastighet kan uppdelas i flera taxeringsenheter. Ytterligare villkor som måste uppfyllas är att egendomen måste ligga i samma kommun, ha samma ägare och samma skatte- och avgiftspliktsför- hållanden. Skatte- och avgiftspliktig och skatte- och avgiftsfri egen- dom kan alltså inte ingå i samma taxeringsenhet. 
 Det är endast särskilda kombinationer av byggnadstyper och ägo- slag som tillsammans får utgöra en taxeringsenhet. Sju sådana typer av taxeringsenheter får förekomma enligt 4 kap. 5 § FTL, nämligen småhusenhet, ägarlägenhetsenhet, hyreshusenhet, industrienhet, specialenhet, lantbruksenhet och elproduktionsenhet. Bestämmel- serna om vad som får ingå i en taxeringsenhet upptar för varje typ av sådan enhet samtliga de byggnadstyper och ägoslag som i kom- bination konstituerar en viss typ av taxeringsenhet. 
 För att utredningens förslag systematiskt ska kunna inordnas i FTL bör, som tidigare redogjorts för, de olika byggnadstyperna för bostäder utgöra egna taxeringsenhetstyper. Det föreslås därför att den nuvarande taxeringsenhetstypen hyreshusenhet delas upp i en bostadsdel och en lokaldel. Två nya taxeringsenhetstyper inrättas, dels en lokalhusenhet, dels en flerbostadshusenhet. De tre taxerings- enhetstyperna avseende bostäder kommer därmed att utgöras av småhus med tomtmark, bostäder i flerbostadshus med tomtmark samt ägarlägenheter med tomtmark. Småhus med tomtmark på lantbruk utgör inte egna taxeringsenheter utan ingår i den lantbruksenhet där de ligger. 
 252 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.2.3 
  
 Värdering 
  
 Värderingsenhet är den egendom som ska värderas för sig. Bestäm- melser om hur indelningen i värderingsenheter ska gå till finns i 6 kap. FTL. Enligt 6 kap. 1 § FTL ska en värderingsenhet endast om- fatta egendom som ingår i en enda taxeringsenhet. Varje småhus, ägarlägenhet, hyreshus, industribyggnad och övrig byggnad med värde av minst 50 000 kr ska utgöra en värderingsenhet med vissa särskilt angivna undantag (6 kap. 2 § FTL). I 6 kap. 3 § FTL före- skrivs att om ett hyreshus är inrättat för både bostäder och lokaler ska bostadsdelen och lokaldelen utgöra skilda värderingsenheter. 
 I 7 kap. FTL finns allmänna värderingsregler för fastigheter. I 7 kap 1 § FTL anges att värderingen ska ske med utgångspunkt i värdefaktorer, dvs. egenskaper som är knutna till fastigheten och som har betydelse för marknadsvärdet. Hela landet ska enligt 7 kap. 2 § FTL indelas i värdeområden för byggnader och ägoslag som ska värderas med ledning av riktvärden. I  
 8–15 
  kap. FTL lämnas närmare regler för värderingen av de olika byggnadstyperna. 
 De allmänna värderingsreglerna och de grundläggande värde- ringsprinciperna beskrivs mer utförligt i avsnitt 2.1.1. 
  
 3.2.3.1 
  
 Värderingsenheter 
  
 Utredningens förslag:  
 Värderingsenhet utgörs av sådan egen- dom som ska värderas eller indelas för sig. Begreppet värderings- enhet behålls för småhus, ägarlägenheter och flerbostadshus och dessa ska utgöra egna värderingsenheter. Regeln om lägsta värde 50 000 kr kan dock tas bort avseende småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus eftersom dessa inte ska värderas. En ny gräns in- förs för småhus där en minsta storlek om 15 kvadratmeter bo- area utgör gräns för när den ska betraktas som småhus (6 kap. 2 § FTL). För ägarlägenhet och flerbostadshus finns ingen nedre gräns. 
 Flera flerbostadshus eller lokalhus för vilka har fastställts samma klassificeringsdata beträffande värdefaktorn eller den sär- skilda egenskapen ålder får sammanföras till en värderingsenhet. Värderingsenheten får dock endast bestå av antingen flerbostads- hus eller lokalhus (6 kap. 3 § FTL). 
 253 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Då bostäder enligt utredningens förslag inte längre ska värderas, kommer värderingsenhet att utöver egendom som ska värderas, ut- göras av sådan egendom som ska indelas för sig (6 kap. 1 § FTL). Indelningen behövs dock för den löpande beskattningen där olika regler gäller beroende på värdeår. Småhus, ägarlägenheter och fler- bostadshus föreslås utgöra egna värderingsenheter. Vidare föreslås lokalhus med ett värde av minst 50 000 kr utgöra en värderingsenhet. 
 Regeln i 6 kap. 2 § tredje stycket FTL om lägsta värde 50 000 kr tas bort avseende småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus då dessa inte längre ska få något värde fastställt. För småhus införs en ny gräns uttryckt i kvadratmeter för att kunna avgränsa byggnader som inte ska utgöra en värderingsenhet. Den nya gränsen är 15 kvadrat- meter. Detta innebär att för ägarlägenheter och flerbostadshus finns ingen nedre storleksgräns. 
 Gränsen 15 kvadratmeter har valts med hänsyn till den tillåtna storleken på friggebodar, med vad avses en fristående komplement- byggnad om högst 15,0 kvadratmeter byggnadsarea (BYA) vilken inte är bygglovspliktig. Med byggnadsarea avses den area som en byggnad upptar på marken. Utredningen anger dock storleken på småhus i ett annat mättekniskt areabegrepp, boarea (BOA), vilket avser den yta som är användbar för boende. Då boarean understiger byggnadsarean anser utredningen att det är lämpligt att småhus vars boarea understiger 15 kvadratmeter undantas från värdering för att undvika att friggebodarna omfattas. Denna typ av byggnad kommer således inte att utgöra en värderingsenhet och därmed inte heller omfattas av den löpande beskattningen. 
 I dagsläget finns det enligt FTR totalt 629 stycken småhus med en storlek som understiger 15 kvadratmeter men har ett värde som överstiger 50 000 kr. Antalet byggnader med ett värde understigande 50 000 kr uppgår till ca 120 000 stycken. Eftersom det inte finns några uppgifter i FTR angående byggnaders beskaffenhet när de har ett värde understigande 50 000 kr är det svårt att fastställa hur många av dessa 120 000 byggnader som har en storlek vilken också understiger 15 kvadratmeter. En grov uppskattning av antalet resul- terar i ett tusental. Det kan emellertid konstateras att det finns väsentligt fler byggnader vars värde i dag understiger 50 000 kr än antalet byggnader vars storlek understiger 15 kvadratmeter boarea. Konsekvensen av förslaget kommer således bli att färre byggnader omfattas av skattebefrielse än i dag. 
 Avseende lokalhus föreslår utredningen att byggnader för vilka har fastställts samma klassificeringsdata beträffande värdefaktorn 
 254 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 ålder (värdeår) kan sammanföras till en värderingsenhet. Motsva- rande föreslås gälla för flerbostadshus med samma klassificerings- data beträffande den särskilda egenskapen ålder (nybyggnadsår). Värderingsenheten får dock endast bestå av antingen flerbostads- hus eller lokalhus (6 kap. 3 § FTL). 
 Vad avser tomtmark, föreslår utredningen att tomt som är be- byggd med ägarlägenhet, flerbostadshus och lokalhus ska indelas i värderingsenheter med ledning bl.a. av det sätt på vilket byggnader- na har indelats i värderingsenheter (6 kap. 7 § FTL). 
  
 3.2.3.2 
  
 Allmänna värderingsregler och värdefaktorer 
  
 Utredningens förslag:  
 För värderingsenhet avseende småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska de särskilda egenskaperna storlek och ålder bestämmas. Storleken ska anges i hela kvadrat- meter boarea (BOA). Ålder ska anges till nybyggnadsåret. 
 För värderingsenhet avseende ekonomibyggnad ska de sär- skilda egenskaperna byggnadskategori och ålder bestämmas. Med byggnadskategori avses det ändamål värderingsenheten till över- vägande del är inrättad för. Beträffande växthus bestäms dock byggnadskategorin med hänsyn till växthusets konstruktion och anordning i övrigt. Ålder ska anges till nybyggnadsåret. 
 För värderingsenhet avseende tomtmark till småhus, ägarlägen- het och flerbostadshus ska den särskilda egenskapen storlek be- stämmas. För tomtmark till småhus avses med storlek värderings- enhetens tomtareal. För värderingsenhet avseende tomtmark till ägarlägenhet och tomtmark till flerbostadshus avses med storlek värderingsenhetens byggrätt uttryckt i kvadratmeter bruttoarea (BTA). 
 För värderingsenhet avseende åkermark, betesmark, produk- tiv skogsmark och skogligt impediment ska den särskilda egen- skapen storlek bestämmas. Med storlek avses här värderings- enhetens areal, vilken ska anges i hela hektar. 
 Enligt 5 kap. 1 § FTL ska taxeringsvärde bestämmas för varje skatte- och avgiftspliktig taxeringsenhet. Vidare ska enligt 5 kap. 7 § FTL delvärden bestämmas vid taxeringen. När det gäller  
 småhus-, 
  ägar-  
 lägenhets-, 
 hyreshus-, 
  industri- och elproduktionsenhet ska bygg- nadsvärde och markvärde bestämmas. Byggnadsvärde är värdet av 
 255 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 de byggnader som hör till taxeringsenheten. Markvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark, täktmark, fallrätt och markanläggningar. 
 Enligt utredningens förslag förtydligas 5 kap. 1 § FTL med ett tillägg att taxeringsvärdet ska bestämmas för varje skatte- och av- giftspliktig taxeringsenhet som inte är uppräknad i undantagsbestäm- melsen i 7 kap. 16 § FTL. Enligt den föreslagna nya lydelsen av 7 kap. 16 § FTL är bl.a. småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnader, åkermark, betes- mark, produktiv skogsmark och skogligt impediment undantagen från värdering (jfr avsnitt 3.2.3.3). 
 Utredningen föreslår vidare att delvärden inte ska bestämmas för bostäder, varför småhusenhet, ägarlägenhetsenhet, flerbostads- husenhet samt lantbruksenhet inte ska omfattas av 5 kap. 7 § FTL. Delvärden ska däremot fortsättningsvis fastställas för  
 lokalhus-, 
  industri- och elproduktionsenhet. 
 Enligt nuvarande lydelse av 7 kap. 3 § FTL ska taxeringsvärde bestämmas med utgångspunkt i riktvärden för de byggnader och ägoslag som avses i  
 8–15 
  kap. FTL, nämligen småhus, hyreshus och ägarlägenhet, ekonomibyggnad, industribyggnad och övrig bygg- nad, tomtmark, täktmark, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment, samt kraftverksbyggnad och tillhörande mark. Vid fastställande av riktvärdet ska vissa angivna värdefaktorer beaktas för varje värderingsenhet. 
 Som en konsekvens av utredningens förslag att inget värde ska bestämmas för småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnad, åkermark, betesmark, pro- duktiv skogsmark och skogligt impediment, ska dessa byggnader och ägoslag inte längre omfattas av 7 kap. 3 § FTL. Riktvärden ska således endast bestämmas för lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad, tomtmark som inte hör till småhus, ägarlägenhet eller flerbostadshus, samt kraftverksbyggnad. 
 I 8 kap. 3 § respektive 9 kap. 3 § FTL regleras i dag vilka värde- faktorer som ska bestämmas för småhus och bostäder inom hyreshus samt ägarlägenheter. Till följd av att något värde inte längre ska be- räknas för bostäder och att det nya förslaget till löpande beskattning endast kräver ett fåtal beräkningsparametrar kan antalet faktorer som behöver definieras, beslutas och registerföras för bostäder avsevärt reduceras. 
 Enligt nuvarande bestämmelser ska riktvärdet för småhus bestäm- mas utifrån en rad olika värdefaktorer, bl.a. storlek, ålder, bygg- nadskategori och byggnadens standard. Värdefaktorn storlek för 
 256 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 småhus bestäms enligt 8 kap. 3 § FTL med hänsyn till småhusets boutrymmen och biutrymmen. Av Skatteverkets föreskrifter fram- går att med boyta och biyta avses boarea respektive biarea enligt svensk standard SS 21054:2009. Arnold och biyta vägs samman till värdeyta som utgör värdefaktorn för storlek. 
 För värderingsenhet avseende småhus, ägarlägenhet och fler- bostadshus föreslår utredningen att den särskilda egenskapen storlek ska bestämmas. Storleken ska anges i hela kvadratmeter boarea (BOA) för småhus, ägarlägenheter och flerbostadshus. Utredningen före- slår vidare att ålder ska utgöra en särskild egenskap för bostäder. Denna anges såsom nybyggnadsår. De värdefaktorer som utmönstras för småhus är således standard, fastighetsrättsliga förhållanden och värdeordning. För flerbostadshus och ägarlägenheter utmönstras värdefaktorerna hyra och lägenhetstyp (inkl. antal bostadslägen- heter). 
 För värderingsenhet avseende ekonomibyggnad föreslår utred- ningen att de särskilda egenskaperna byggnadskategori och ålder ska bestämmas. I den nuvarande lydelsen i 10 kap. 3 § FTL avses med byggnadskategori det ändamål värderingsenheten  
 huvudsak- ligen  
 är inrättad för. För att övervägandeprincipen ska vara tillämplig föreslår utredningen att bedömningen avseende byggnadskategori i stället ska göras utifrån det ändamål värderingsenheten  
 till över- vägande del  
 är inrättad för. Beträffande växthus bestäms dock bygg- nadskategorin liksom i dag med hänsyn till växthusets konstruktion och anordning i övrigt. Ålder ska anges till nybyggnadsår. De värde- faktorer som tas bort för ekonomibyggnad är således storlek och beskaffenhet. 
 För värderingsenhet avseende tomtmark till småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska den särskilda egenskapen storlek bestäm- mas. För tomtmark till småhus avses med storlek värderingsenhetens tomtareal uttryckt i hela kvadratmeter. För värderingsenhet av- seende tomtmark till ägarlägenhet och till flerbostadshus avses med den särskilda egenskapen storlek värderingsenhetens byggrätt uttryckt i kvadratmeter bruttoarea (BTA). De värdefaktorer som utgår för tomtmark till småhus (12 kap. 3 § FTL) är vatten och av- lopp, fastighetsrättsliga förhållanden, typ av bebyggelse och närhet till strand. Avseende tomtmark för hyreshus och ägarlägenhet utgår värdefaktorn typ av bebyggelse (12 kap. 4 § FTL). 
 För värderingsenhet avseende åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment ska också den särskilda egen- skapen storlek bestämmas. Med storlek avses här värderingsenhetens 
 257 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 areal, vilken ska anges i hela hektar. För åkermark tas därmed värde- faktorerna beskaffenhet och dränering bort (13 kap. 3 § FTL) och för betesmark värdefaktorn beskaffenhet (13 kap. 5 § FTL). För produktiv skogsmark kan värdefaktorerna bonitet, kostnad och virkesförråd tas bort (14 kap. 3 § FTL). 
 Utredningens förslag innebär ändringar i FTL genom att nu- varande 8 kap., 10 kap. och  
 12–14 
  kap. ska upphöra att gälla. Dessa kapitel ersätts med ett nytt 8 kap. som behandlar bestämmande av särskilda egenskaper för småhus, ägarlägenheter och flerbostadshus samt tomtmark till dessa byggnadstyper, ekonomibyggnader, åker- mark, betesmark, produktiv skogsmark och skogliga impediment. Vidare innebär förslaget att 9 kap. FTL ändras till att endast omfatta lokalhus samt att ett nytt 12 kap. införs avseende riktvärden för övrig tomtmark och täktmark, där bl.a. tomtmark för lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad omfattas. 
 Utredningens förslag bygger på de uppgifter som i dag finns redo- visade i fastighetstaxeringsregistret (se vidare avsnitt 3.5). Utgångs- punkten för förslagen är att skapa en grund för den nya löpande beskattningen. Med det förslag som utredningen lämnar krävs inte någon komplettering av uppgifterna i fastighetstaxeringsregistret för att kunna genomföra det nya sättet att beräkna skatten och av- giften. 
  
 3.2.3.3 
  
 Egendom för vilken värde inte ska bestämmas 
  
 Utredningens förslag:  
 För småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnader, åker- mark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment ska inget värde bestämmas (7 kap. 16 § FTL). 
 Bestämmelser om vilken egendom som inte är skatte- eller avgifts- pliktig och för vilka det därmed inte ska fastställas taxeringsvärden finns bl.a. i 3 kap. FTL. Den egendom för vilken skatte- och av- giftsfrihet gäller utgörs i stort sett av specialbyggnad, egendom som ingår i nationalpark, lantbruk för vård- eller skoländamål samt byggnad som ägs av vissa institutioner. Bedömningen utgår från övervägandeprincipen och den stadigvarande användningen av fastig- heten. För skatte- och avgiftsfri egendom ska inte något taxerings- värde bestämmas. 
 258 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Vidare innehåller 7 kap. 16 § FTL en uppräkning av egendom för vilka det inte ska bestämmas något värde, bl.a. byggnad eller bygg- nader inom samma tomt som tillsammans är värda under 50 000 kr, övrig mark, vattentäckt område, vissa markanläggningar och industri- tillbehör samt kondenskraftverk och outbyggda fallrätter utan ut- byggnadstillstånd. I enlighet med utredningens förslag att bostäder och produktiv mark inom lantbruksenheter inte längre ska vara föremål för allmän respektive förenklad fastighetstaxering föreslår utredningen att 7 kap. 16 § FTL utvidgas att även omfatta denna egendom, dvs. småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnader, åkermark, betesmark, pro- duktiv skogsmark, samt skogligt impediment. För denna egendom ska dock särskilda egenskaper bestämmas (se vidare avsnitt 3.2.3.2). För att förtydliga undantagsbestämmelserna avseende bestämmande av taxeringsvärde, föreslår utredningen vidare att förutom för fastig- het som enligt 3 kap. FTL ska undantas från skatte- och avgiftsplikt, ska vid fastighetstaxering taxeringsvärde inte heller bestämmas för egendom för vilken värde inte ska bestämmas enligt 7 kap. 16 § FTL. 
  
 3.2.4 
  
 Förberedande åtgärder 
  
 Utredningens förslag:  
 Skatteverket ska inte längre lämna för- slag till föreskrifter om klassindelning av värdefaktorer m.m. enligt 7 kap. 7 § FTL avseende småhus, ägarlägenheter eller fler- bostadshus (19 kap. 1 § FTL). 
 Lantmäteriet och Skatteverket ska heller inte upprätta förslag till riktvärdetabeller för småhus som inte ingår i lantbruksenhet eller riktvärdekartor för tomtmark som inte ingår i lantbruks- enhet. Förslag till riktvärdekartor behöver endast upprättas för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad (19 kap. 3 och 5 §§ FTL). 
 Bestämmelser om de förberedande åtgärder som ska föregå en all- män eller förenklad fastighetstaxering finns i 19 kap. FTL och 3 kap. FTF. Därutöver meddelar Skatteverket föreskrifter och lämnar kommentarer inför förberedelsearbetet. Förslag till sådana föreskrifter som avses i 7 kap. 7 § FTL ska Skatteverket enligt 19 kap. 1 § andra stycket FTL lämna senast den 15 november andra året före det år då allmän fastighetstaxering äger rum beträffande småhus och 
 259 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 tomtmark, utom såvitt avser småhus och tomtmark för småhus som ingår i lantbruksenhet. 
 Då bostäder enligt utredningens förslag inte längre ska omfattas av allmän eller förenklad fastighetstaxering (se avsnitt 3.2.1), finns det inte längre behov av Skatteverkets föreskrifter på detta område. Denna bestämmelse kan därför utgå. 
 I konsekvens därmed behöver Lantmäteriet och Skatteverket inte heller längre upprätta förslag till vilka riktvärdetabeller avse- ende småhus som inte ingår i lantbruksenhet som med hänsyn till rådande prisläge bör användas inom olika delar av ett län (19 kap. 3 § FTL) eller upprätta förslag till riktvärdekartor respektive rikt- värdetabeller för tomtmark och småhus som inte ingår i lantbruks- enhet (19 kap. 5 § FTL). Det förberedande arbetet på detta område kommer således att begränsas till att upprätta förslag till riktvärde- kartor för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad. Även provvärderingen av taxeringsvärdena kommer att avse endast dessa kategorier. 
 Vad som ska redovisas i Skatteverkets beslut om fastighetstaxering regleras i 20 kap. 4 § FTL, och avser bl.a. fastighetens indelning i taxeringsenheter och typ av taxeringsenhet och dess skatte- och avgiftspliktsförhållanden (jfr 1 kap. 1 § FTL). Utredningen föreslår att skyldigheten för verket att redovisa taxeringsvärde och däri ingående delvärde förtydligas med att detta endast avser enheter som inte är undantagna från värdering (20 kap. 4 § första stycket 3 FTL). Vidare föreslås bestämmelsen kompletteras med att stor- leken av såväl värdefaktorer som särskilda egenskaper ska redovisas (20 kap. 4 § första stycket 4 FTL). 
  
 3.3 
  
 Löpande beskattning av bostäder 
  
 3.3.1 
  
 Allmänt 
  
 Utredningens bedömning:  
 Eftersom utredningens uppdrag är att avveckla fastighetstaxeringen av bostäder måste den löpande beskattningen grundas på något annat än fastigheternas taxerings- värde. Utredningen föreslår därför en beräknings- och lagteknisk modell där fastigheternas yta utgör grund för skatteuttaget. För att undvika alltför stora förskjutningar av skattebördan mellan nu gällande system och det nya systemet föreslås även en diffe- rentiering beroende av kommuntillhörighet. Den ska beakta om 
 260 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 fastigheterna ligger inom expansiva kommuner med en väl ut- byggd infrastruktur när det gäller service, kommunikationer och övriga allmänna tjänster. Förslaget är en tänkbar struktur för ett nytt system som gör det möjligt med ett oförändrat skatteuttag baserat på en ny beräkningsmodell. Vid ett införande av systemet kan kommungrupperingen som har använts behöva ses över. 
 Utredningen har som en del av sitt uppdrag att föreslå ett system där fastighetstaxeringen för bostäder avskaffas. Av direktiven fram- går att den löpande beskattningen av bostäder fortfarande ska behållas och att medlen från denna löpande beskattning även fortsättnings- vis ska tillfalla kommunsektorn. Utredningens utgångspunkt är att skatteuttaget i princip ska vara oförändrat jämfört med skatteuttaget enligt dagens regelverk. 
 I dag utgör fastigheternas taxeringsvärden grunden för beräk- ningen av den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastig- hetsskatten. Ett avskaffande av fastighetstaxeringen innebär att ett alternativt sätt – ej grundat på taxeringsvärden – att beräkna fastig- hetsavgift och fastighetsskatt måste utvecklas. 
 Av direktiven framgår att det är önskvärt att de förslag som utred- ningen lämnar inte innebär en ökad administrativ börda och att det nya systemet även på ett rent allmänt plan är enkelt och lättöver- skådligt. Dessutom bör fullgörandekostnaderna för fastighetsägar- kollektivet sänkas om det är möjligt. 
 Alternativa grunder för beräkning av en löpande fastighetsbeskatt- ning har utretts tidigare av Fastighetsskatteutredningen (SOU 1992:11). Utredningen lade fram ett antal alternativa underlag för en löpande beskattning, bl.a. skatt grundad på bostadsbyggnadernas produktionskostnad, skatt grundad på tidigare köpeskilling och slutligen en skatt grundad på bostädernas storlek. Detta har närmare redogjorts för i avsnitt 3.1.3. 
 Av de alternativ som redovisas i Fastighetsskatteutredningens betänkande är det endast ett, skatt baserat på storlek, som uppfyller de förenklingskrav som ställs upp i utredningens direktiv. En löpande skatt som grundar sig på dels storleken av byggnaden, dels stor- leken på tomtmarken innebär att redan i dag befintliga register- uppgifter kan användas och ligga till grund för det nya systemet. Dessa uppgifter är dessutom relativt konstanta över tiden, och lätta att hålla uppdaterade. Uppgifter om ny- och tillbyggnader som på ett mer påtagligt sätt förändrar storleken på byggnaden är dessutom 
 261 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 normalt bygglovspliktiga och aviseras redan i dag till Skatteverket. Samma sak gäller även uppgifter om storleken på tomtmarken. Vid fastighetsbildning meddelas automatiskt förändringar i fastighets- beståndet till Skatteverket. 
 Ett underlag som bygger på historisk eller uppskattad nyproduk- tionskostnad skulle initialt kräva omfattande insamling av uppgifter. Även i ett längre perspektiv skulle uppgiftsinsamlingar krävas för att hålla registret uppdaterat med uppgifter om nyproducerade byggnader och mer omfattande om- och tillbyggnader. 
 Samma sak gäller ett underlag baserat på senaste köpeskilling. Omsättningshastigheten för bostadsfastigheter är relativt låg och uppgifterna om historiska köpeskillingar är i många fall mycket gamla. Dessutom har, i ett stort antal fall, fastighetsindelningen eller fastig- heternas fysiska beskaffenhet förändrats på ett sådant sätt att de inte motsvarar den egendom som omsattes. Det framhålls även i de- partementsskrivelsen Alternativa underlag för fastighetsskatten (Ds 1998:3) att en löpande skatt som grundar sig på historisk köpe- skilling också ger upphov till inlåsningseffekter då långa innehavs- tider belönas med låg fastighetsskatt. Dessutom kan löpande skatt som grundar sig på historisk köpeskilling ge incitament till skattefusk eftersom det blir lönsamt för både säljaren och köparen att i köpe- kontraktet uppge en lägre köpeskilling än den faktiska. 
 Sammantaget bedöms dessa alternativa underlag – produktions- kostnad och historisk köpeskilling – som administrativt kompli- cerade och mindre lämpliga att utgöra grund för en löpande fastig- hetsskatt. 
 Under utredningens arbete har det av Villaägarnas Riksförbund föreslagits ett alternativt system som kombinerar befintliga taxe- ringsvärden, senaste köpeskilling och indexuppräkning. Ett liknande system föreslogs i Skatteutskottets betänkande 2009/10:SkU27. Man utgår från de senast fastslagna taxeringsvärdena för alla små- hus som inte nått taket i dagens system och med dessa värden som utgångspunkt räknar man sedan upp med index på samma sätt som för dem som nått taket. Skatteutskottets förslag bygger på att nya hus fortsättningsvis också taxeras och att det hela tiden fylls på med taxeringsvärden som ändras vid avstyckning etc. Det är inte ett möjligt förslag om taxeringsvärdena ska avskaffas. 
 Enligt det förslag som nu lämnats till utredningen skulle fastig- hetsavgiften för nybyggda hus kunna beräknas på en bas som mot- svarar 75 procent av fastighetens pris. Samma förfarande kan ske när ett hus byter ägare. Det uppskattade gamla värdet kan då korrigeras 
 262 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 och anpassas för det enskilda huset. En ny avgift fastställs sedan och indexuppräknas därefter från den nya nivån. 
 Fördelarna med detta system skulle vara att man behåller struk- turen, avgiftsnivåerna och statens och kommunernas inkomster. Om man utgår från försäljningspris är det också lätt att behandla alla ägda bostäder (indirekt och direkt ägda) på ett likformigt sätt. 
 Samtidigt tar systemet utgångspunkt i de taxeringsvärden som har kritiserats för att inte spegla marknadsvärdet på ett riktigt sätt. Ändringar i byggnation och fastighetsindelning kommer med detta alternativ att innebära att skatten/avgiften grundar sig på special- regler. Dessutom medför förslaget alla de nackdelar som tidigare nämnts när det gäller historisk köpeskilling; omfattande insamlings- arbete av uppgifter, inlåsningseffekter, incitament till skattefusk och förändringar av fastighetsindelningen eller fastigheternas fysiska beskaffenhet som medför att fastigheterna med tiden inte kommer att motsvara den egendom som ursprungligen getts ett värde. 
 Förslaget kan utgöra en temporär övergångslösning som skulle kunna väljas utan särskild utredning som ett alternativ på kort sikt. Vad nuvarande utredning haft som målsättning är dock att finna en långsiktigt hållbar modell som kan tåla förändringar i fastighets- beståndet i övrigt och inte redan i startskedet behöva utsättas för samma kritik som det nuvarande systemet. 
 Utredningen har även övervägt att koppla den löpande beskatt- ningen direkt till registerfastigheten. Fördelen med detta skulle vara att Skatteverket skulle kunna grunda beskattningen på de uppgifter som finns i fastighetsregistret och som uppdateras av Lantmäteriet inom ramen för deras myndighetsutövning. En sådan ordning skulle fungera utmärkt för vanliga småhusfastigheter som omfattar en byggnad och en tomt och där omfattningen av taxeringsenhet och registerfastighet stämmer överens. Problemet är dock att många små- hus med tillhörande tomtmark utgör del av större registerfastig- heter. Det förekommer även att en småhusenhet består av flera registerfastigheter trots att den omfattar byggrätt för endast ett små- hus. I dessa fall går det inte att utifrån fastighetsregistret dela upp registerfastigheten i separata småhusenheter som omfattar småhus och tomtmark. Som exempel kan nämnas fastigheten Djurgården 1:1 i Stockholms Stad. Marken till denna fastighet är uppdelad på nästan 100 taxeringsenheter. Av dessa är ett flertal småhusenheter som utgör antingen delar som är bebyggda med ägda småhus eller delar som avser tomter till småhus på ofri grund. Av ett  
 80-tal 
  byggnader på ofri grund är många taxerade som småhus. Ytterligare ett problem 
 263 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 är att fastighetsregistret inte innehåller uppgifter om ägare till bygg- nad på ofri grund. 
 Det alternativ som återstår är enligt utredningens mening att i någon form lägga bostadsbyggnadernas yta till grund för den löpan- de beskattningen. 
 I departementsskrivelsen Ds 1998:3 konstaterades att en över- gång till ett storleksbaserat underlag ansågs kunna förskjuta skatte- bördan från välbeställda hushåll boende i hus av hög kvalitet eller hus i attraktiva regioner till mindre välbeställda hushåll boende i lika stora hus av mindre god kvalitet eller i mindre attraktiva regioner. Det är viktigt att det inte sker allt för stora förskjut- ningar av skattebördan mellan nu gällande system grundat på taxe- ringsvärden och det nya systemet där ytan på mark och bostäder föreslås utgöra grund för den löpande beskattningen. Mot denna bakgrund bör även beaktas om fastigheterna ligger inom expansiva kommuner med en väl utbyggd infrastruktur när det gäller service, kommunikationer och övriga allmänna tjänster. Genom att, inom ramen för den löpande beskattningen, även beakta dessa parametrar vid differentieringen av skatten/avgiften bedöms de farhågor som behandlades i skrivelsen delvis eliminerade. 
 Av direktiven framgår att medlen från den löpande beskattning- en även fortsättningsvis ska tillfalla kommunerna. Det utgör inte något hinder för att lägga uppgifter om kommunerna som sådana till grund för en fastighetsskatt. 
 Som en allmän princip för lagstiftning gäller i och för sig att lag- regler ska vara generella och inte geografiskt begränsade. Detta har tidigare behandlats i betänkandena Begränsad fastighetsskatt (SOU 1999:59) och Regionala stimulansåtgärder inom skatteområdet (SOU 2005:68). I 1 kap. 2 och 9 §§ RF uttrycks regeringsformens likhetsgrundsats och den offentliga förvaltningens skyldighet att beakta allas likhet inför lagen. Lagstiftaren har ändå ansetts ha möj- lighet att besluta om särbehandlande lagstiftning. Kravet på generell giltighet har alltså inte den innebörden att lagstiftaren skulle vara förhindrad att besluta normer som är till fördel eller nackdel för olika grupper av medborgare. Gränsen kan sägas gå vid de principer om förbud mot diskriminerande föreskrifter som kan utläsas ur regeringsformen och andra grundlagar. 
 Fastighetsbeskattningskommittén ansåg i nämnda SOU 1999:59 att en lagreglering som med namns nämnande pekar ut ett visst om- råde, i vilket den skattskyldige ska vara bosatt för att omfattas av regleringen, inte kan anses uppfylla kravet på generellt tillämpbar 
 264 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 lagstiftning. Bestämmelser som berättigar till olika former av re- gionalt riktade stöd och bidrag är vanligt förekommande. När det gäller skatteregler finns det anledning att vara försiktig med hänsyn till att det rör sig om betungande lagstiftning. Som regel bör sådan skattelagstiftning endast förekomma i undantagsfall där det finns starka skäl som kan motivera en regional särbehandling på beskatt- ningens område. 
 Geografiskt avgränsade särregleringar inom skatterätten finns i dag i fråga om socialavgifter i lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift och socialavgiftslagen (2000:980), om energi- skatt i lagen (1994:1776) om skatt på energi och om fordonsskatt i vägtrafikskattelagen (2006:227). Det är då fråga om stimulering av eller kompensation till vissa glesbygdsområden. De konstitutio- nella aspekterna på särregleringar har inte diskuterats i förarbetena till de fyra nämnda lagarna. 
 Utredningen anser att det bör uppmärksammas att särregle- ringar medför principiella svårigheter eftersom det finns risk för att lika fall behandlas olika i beskattningen. Efter övervägande menar utredningen ändå att den löpande beskattningen av fastigheter kan anses utgöra ett sådant undantagsfall där det finns starka skäl som kan motivera en regional särbehandling på beskattningens område. Även dagens system som bygger på taxeringsvärden medför indirekt olikheter i skattebördan beroende på var i landet fastigheten är be- lägen. 
 Ytterligare en utgångspunkt bör vara att använda de uppgifter om ytor m.m. som finns i fastighetstaxeringsregistret då detta är det minst komplicerade och administrativt minst krävande alter- nativet. 
 Nedan lämnas förslag på hur en fastighetsavgift kan utformas med yta och kommuntillhörighet som de grundläggande parametrar- na för bestämmande av storleken på fastighetsavgiften och fastig- hetsskatten. Utredningen har således valt att även fortsättningsvis utgå i från de uppgifter som finns i fastighetstaxeringsregistret och som innehåller en uppdelning i taxeringsenheter grundad på bygg- nadstyper och ägoslag (se avsnitt 3.5). 
 Under utredningsarbetet har det framförts önskemål om en över- syn av neutraliteten i beskattningen mellan olika upplåtelseformer. En utgångspunkt för utredningen har varit att minimera omfördel- ningen av skattebördan mellan olika grupper. Frågan kommer därför inte att beröras särskilt i detta betänkande. Resultatet av utred- 
 265 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 ningens förslag innebär dock bland annat en ändring i beskattningen av hyreshus eller flerbostadshus som leder till större likformighet. I det nuvarande systemet beskattas alla lägenheter med samma avgift, oavsett storlek. När det gäller småhus har egenskapsdata avseende byggnadens storlek betydelse och kan innebära att avgiften blir lägre. Enligt förslaget kommer små lägenheter att åläggas en mindre avgift och stora lägenheter en större, precis som för småhus. Lik- formigheten blir därmed större i detta avseende. 
  
 3.3.2 
  
 Uppdelning av fastighetsavgiften och fastighetsskatten på mark respektive byggnad 
  
 Utredningens förslag:  
 Den kommunala fastighetsavgiften bestäms separat för småhus, flerbostadshus, ägarlägenheter och tomtmark avseende dessa byggnadstyper. För byggnad under uppförande tas ingen fastighetsavgift eller fastighetsskatt ut. Tomtmark till byggnad under uppförande betraktas som obebyggd. 
 Kommunal fastighetsavgift och statlig fastighetsskatt omfattar bo- städer. Med bostad avses i detta sammanhang småhus (inklusive små- hus på lantbruksenhet) och värderingsenheter avseende bostäder i hyreshusenheter och ägarlägenheter. Definitionerna framgår av FTL. Beskattningen omfattar inte bara bostäder i form av färdigställda byggnader utan även bostadsbyggnader under uppförande och obe- byggd tomtmark för bostadsändamål. I ett antal fall har dessutom mark och byggnad olika ägare. I dessa fall taxeras marken (t.ex. en arrendetomt) och byggnaden på ofri grund i skilda taxeringsenheter. 
 En uppdelning av den löpande beskattningen behöver mot denna bakgrund göras mellan redan uppförda bostadsbyggnader med till- hörande tomtmark och andra kategorier av bostadsrelaterade värde- ringsenheter så som obebyggd tomtmark för bostadsändamål och enheter med olika ägare av mark och byggnad. Dagens fastighets- beskattning är uppbyggd så att bebyggda bostadsenheter betalar en kommunal fastighetsavgift (jfr FavL). Fastighetsskatt tas ut för andra bostadsrelaterade enheter, t.ex. bostäder som är under uppförande, tomtmark till sådana byggnader samt obebyggd tomtmark för bo- stadsändamål. 
 Utredningens målsättning är att skatteuttaget ska vara oförändrat och att skattebördan inte ska förskjutas. En löpande beskattning av 
 266 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 fastigheter måste därför även fortsättningsvis kunna ske för alla olika typer av egendom som omfattas av dagens system. I dagens system – där taxeringsvärdet utgör grunden för den löpande be- skattningen – är uppdelningen av bebyggda och obebyggda enheter inget problem eftersom taxeringsvärdet fastställs för samtliga typer av värderingsenheter, mark, byggnader och byggnad under upp- förande. Med värdet som grund kan sedan fastighetsavgiften/skatten beräknas separat för olika värderingsenheter. Vid en övergång till ett nytt system, där bostadsytan utgör grund, blir detta svårare. Obebyggd tomtmark och byggnad under uppförande saknar bostads- yta och fastighetsavgiften/skatten kan således inte beräknas med bostadsytan som grund. Utgångsläget måste därför, precis som tidi- gare, vara att skatten bestäms separat för bostadsbyggnader och tomtmark för bostäder. En lämplig utgångspunkt för att bestämma fastighetsavgiften för bebyggd mark bedöms därför vara tomt- markens storlek (landareal) i kvadratmeter (m 
 2 
 ) när det gäller små- hus och boarean när det gäller flerbostadshus och ägarlägenheter inklusive tomtmark samt byggrätten uttryckt i bruttoarea när det gäller obebyggd tomtmark för flerbostadshus och ägarlägenheter. 
 När det gäller byggnad under uppförande finns det visserligen en blivande bostadsyta som skulle kunna användas som grund för den löpande beskattningen. Utredningen föreslår trots det att ingen fastighetsavgift eller fastighetsskatt ska belöpa på byggnaden innan den är färdigbyggd, dvs. har en säkerställd bostadsyta. Detta kan motiveras med att boendevärdet inte uppkommer innan byggnaden är klar att bruka. En enhet med byggnad under uppförande betraktas därmed som obebyggd. 
 Vid småhustaxeringen 2009 fanns det 9 355 värderingsenheter småhusbyggnad under uppförande med ett sammanlagt taxeringsvär- de om 3 894 223 000 kr. För dessa utgick fastighetsskatt med en pro- cent vilket innebär tappade inkomster till staten om 38 942 230 kr om förslaget genomförs. 
 Vid taxeringen av hyreshus 2011 fanns 495 värderingsenheter bostad under uppförande med ett sammanlagt taxeringsvärde om 5 532 718 000 kr. För dessa utgick fastighetsskatt med 0,4 procent vilket innebär tappade inkomster till staten om 22 130 872 kr om förslaget genomförs. 
 Utredningen föreslår att inkomstbortfallet ska täckas upp av ett ökat uttag av fastighetsavgift och fastighetsskatt i övrigt. Se när- mare beräkningarna i avsnitt 3.3.9 där utgångspunkten har varit att inbringa samma totalsumma avgift och skatt till det allmänna. 
 267 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.3.3 
  
 Avgift för småhus och tomtmark till småhus 
  
 Utredningens förslag 
 : Den kommunala fastighetsavgiften för småhus grundar sig på småhusets boarea, dock högst 300 m 
 2 
 . Fastighetsavgiften anges i kr/m 
 2  
 boarea. 
 För bebyggd tomtmark till småhus grundar sig avgiften på tomtens storlek uttryckt i m 
 2 
 . Fastighetsavgiften anges i kr/m 
 2  
 tomtareal, dock högst 3 000 m 
 2 
 . 
 En takregel för avgiften införs så att den totala avgiften för ett småhus med tomtmark inte kan överstiga 10 000 kr. I prak- tiken blir dock avgiften lägre, se avsnitt 3.3.9.3. 
 Avgiftens storlek differentieras för tre olika kommungrup- per: Region 1, 2 och 3. Detta gäller både avgiften för småhus och tomtmark. 
 Till följd av ändringen i 2 kap. 2 § FTL (se avsnitt 3.2.2) jus- teras 4 § lagen (2008:826) om skattereduktion för kommunal fastighetsavgift så att den omfattar alla småhus på lantbruksen- heter. Termen familj ersätts av hushåll. 
 Grunden för beräkning av fastighetsavgift för småhus, småhus på lantbruk och tomtmark för sådana byggnader är i dag taxerings- värdet. Det förslag som utredningen lämnar bygger i stället på den i fastighetstaxeringsregistret redovisade storleken på byggnad respek- tive tomtstorlek för småhusenheter. 
 Värdefaktorn storlek för småhus bestäms enligt 8 kap. 3 § FTL med hänsyn till småhusets boutrymmen och biutrymmen. I Skatte- verkets föreskrift SKVFS 2011:4 anges att med boyta och biyta avses boarea respektive biarea enligt svensk standard SS 21054:2009. Arnold och biyta vägs samman till värdeyta som utgör värdefaktorn för storlek. Grunden för beskattningen bör, som tidigare nämnts, vara grunduppgifter i fastighetstaxeringsregistret. För småhus bör därför uttag av kommunalavgiften grunda sig på den i fastighets- taxeringen beslutade boytan. Ett alternativ vore i stället att grunda beräkningen på värdeyta, men det skulle kräva flera uppgifter och en underliggande beräkning för att få fram denna. Detta kräver sär- skild handläggning och särskilda beslut. Utredningen föreslår därför i denna del att boarea mätt enligt svensk standards senaste lydelse SS 21054:2009 bör utgöra grund för beskattningen. Uppgiften finns i Skatteverkets register. 
 268 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 För tomtmark bör grunden i stället utgöra tomtens totala land- areal uttryckt i kvadratmeter (m 
 2 
 ). Även denna uppgift utgör en värdefaktor enligt 12 kap. 3 § FTL. Det kan konstateras att en skill- nad föreligger mot dagens system där även i viss utsträckning hän- syn tas till tomtmarkens beskaffenhet. En reducering av värdet sker i dag om delar av tomtarealen är otillgänglig eller på annat sätt svår- utnyttjad. Någon motsvarande reducering kommer dock inte att ske i det nya systemet. Det sker i dag inget påslag av värdet om marken är ovanligt väl lämpad för den tänkta bebyggelsen. Det är därför mer enhetligt om det inte heller kan göras reduceringar på grund av markens negativa egenskaper. Dessutom blir systemet som helhet enklare om antalet parametrar för att bestämma avgiftens storlek inskränks. 
 Förslaget är att införa ett system som innebär att den totala fastighetsavgiften fördelas som dels en avgift per m 
 2  
 boarea, dels en avgift per m 
 2  
 tomtareal. I och med att avgiften delas upp i separata belopp för mark och byggnad möjliggörs att avgiften kan tas ut för byggnad på ofri grund och dess tomtmark var för sig. Rent tekniskt är det dessutom en klar fördel att beräkningen av avgiften för små- hus är frikopplad från beräkningen av tomtmark. Hur högt beloppet per m 
 2  
 boarea respektive m 
 2  
 tomtmark ska vara behandlas vidare i avsnitt 3.3.9. 
 Utredningen anser det rimligt att lägga ett tak på hur stor boarea som ska ligga till grund för skatteuttaget. Eftersom utgångspunk- ten är att skatteuttaget ska vara detsamma som i dag och att bördan inte ska förskjutas för mycket är det önskvärt att det även fort- sättningsvis finns en maximal avgift som företrädelsevis kommer att betalas av ungefär samma fastighetsägare som betalar maximal avgift i dag. 
 För att bestämma vilka storleksgränser som ska gälla för småhus respektive tomtmark har utredningen tittat på fastighetsbeståndet i Sverige. I dag finns det totalt ca 2 200 000 småhusbyggnader. Fler än 2 000 000 av dem är av storleken  
 40–200 
  m 
 2 
 . Ett vanligt hus kan representeras av fastighetstaxeringens normhus. Med normhus av- ses enligt 8 kap. 2 § FTL och 1 kap. 6 § FTF ett småhus som har uppförts under det sjuttonde året före det år den allmänna fastig- hetstaxeringen av småhusenhet sker, som är av normal storlek och standard, friliggande och som utgör det enda småhuset på en tomt 
 269 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 som utgör självständig fastighet och som inte har varit föremål för om- eller tillbyggnad. Ett sådant normhus har 125 m 
 2  
 värdeyta. 
  
 2 
  
 För att få en jämförelse med normhuset visar nedanstående tabell och diagram fördelningen av antal småhus i olika storlekar. 
  
 Tabell 3.1 
  
 Antal småhus fördelade i storlek, kvadratmeter boarea 
  
 0-14 
  m 
 2  
 BOA 
  
 629 
  
 15-30 
  m 
 2  
 BOA 
  
 26 078 
  
 61 767 
  
 > 200 m 
 2 
  
 BOA 
  
 5 652 
  
 > 300 m 
 2 
  
 BOA 
  
 969 
  
 > 400 m 
 2 
  
 BOA 
  
 Diagram 3.1 Antal småhus fördelade i storlek, kvadratmeter boarea 
 Storlek småhus 
  
 250 000 
  
 200 000 
  
 150 000 
  
 Antal 
  
 100 000 
  
 50 000 
  
 0 
  
 70 
  
 90 
  
 110 
  
 130 
  
 150 
  
 170 
  
 190 
  
 210 
  
 230 
  
 250 
  
 270 
  
 290 
  
 310 
  
 330 
  
 350 
  
 370 
  
 390 
  
 10 
  
 30 
  
 50 
  
 Boarea 
  
 2  
 Med värdeyta avses definitionen i 9 § RSFS 2002:11. Värdeytan utgörs av summan av småhusets boyta och ett tillägg motsvarande 20 procent av sådan biyta som kan nås inifrån småhuset genom dörr eller liknande. Tillägget för biyta får uppgå till högst 20 kvadratmeter. 
 270 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Boendenyttan kan ifrågasättas när det gäller hus vars byggnadsarea understiger 15 m 
 2 
 . Mot denna bakgrund har utredningen föreslagit att ett småhus inrättat för boende ska vara 15 m 
 2  
 eller större för att betraktas som värderingsenhet småhus (se avsnitt 3.2.3.1). Mindre hus än så ska därmed inte heller påföras fastighetsavgift. Marken ska betraktas som bebyggd även om ytan understiger 15 m 
 2 
 . Om det finns flera hus på samma tomt ska varje småhus räknas för sig. Detta kommer inte längre att spela så stor roll eftersom skatt och avgift föreslås bli lika hög oavsett om marken är bebyggd eller inte (se avsnitt 3.3.9). Gränsen på 15 m 
 2  
 motsvarar den nuvarande regeln som undantar småhus med taxeringsvärde under 50 000 kr från kom- munal fastighetsavgift. Ändringar föreslås därför följdenligt i 2 kap. 4 § och 6 kap. 2 § FTL. 
 Den övre gränsen bör inte sättas högre än 300 m 
 2 
 . Om den sätts högre kommer väldigt få småhus att beröras och skillnaderna i av- gift kommer att bli mycket större än vad de är i dag. Gränsen bör sättas en bra bit i från normhusets storlek för att markera att det rör sig om ytterligheter. Med hänsyn till diagrammet ovan framstår 300 m 
 2  
 som en välgrundad gräns. 
 När det gäller tomtmark till småhus visar följande tabell och diagram motsvarande siffror för hur många tomter det finns som är mindre än 100 m 
 2  
 och större än 2 000 m 
 2  
 samt fördelningen av tomt- mark till småhus. 
  
 Tabell 3.2 
  
 Antal tomter till småhus fördelade i storlek 
  
 0-50 
  m 
 2 
  
 340 
  
 50-100 
  m 
 2 
  
 3 805 
  
 575 359 
  
 > 2 000 m 
 2 
  
 308 483 
  
 > 3 000 m 
 2 
  
 204 694 
  
 > 4 000 m 
 2 
  
 271 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Diagram 3.2 Antal tomter till småhus fördelade i storlek 
 Tomtmark småhus 
  
 180 000 
  
 160 000 
  
 140 000 
  
 120 000 
  
 Antal 
  
 100 000 
  
 80 000 
  
 60 000 
  
 40 000 
  
 20 000 
  
 0 
  
 500 
  
 0 
  
 1000 
  
 1500 
  
 2000 
  
 2500 
  
 3000 
  
 3500 
  
 4000 
  
 4500 
  
 5000 
  
 5500 
  
 6000 
  
 6500 
  
 7000 
  
 7500 
  
 8000 
  
 8500 
  
 9000 
  
 9500 
  
 Tomtareal 
  
 Många tomter är ganska stora, men används bara delvis som tomt- mark eller är av naturtomtskaraktär. För småhus på lantbruk har tomtmarkens areal uppskattats vid taxeringen eftersom fastigheten består av flera ägoslag och fastighetsgränsen inte endast omfattar tomtmark. I första hand har tomtmarken bestämts utifrån hävdad tomtplats. I andra hand har normaltomtens storlek inom värdeområ- det utgjort grund för att bestämma storleken på tomtmarken. Med hänsyn till diagrammet ovan framstår 3 000 m 
 2  
 som en välgrundad gräns. 
 I dagens system finns en takregel som gör att ingen får högre avgift än 6 825 kr (2012). Utan någon beloppsmässig takregel kom- mer avgiften för vissa fastighetsägare att öka med mer än 100 pro- cent för att få in samma slutsumma som i dag. Omfördelningen av skattebördan skulle enligt utredningens mening bli alltför stor. Därför föreslås en takregel om sammanlagt 10 000 kr för ett små- hus med tillhörande tomtmark. Se närmare i beräkningarna i avsnitt 3.3.9.3 hur beloppet för takregeln har tagits fram. 
 Utredningen strävar efter att de totala skatteintäkterna i princip ska vara oförändrade jämfört med de intäkter som genereras av nu gällande regelverk. En övergång till ett storleksbaserat underlag har tidigare ansetts kunna förskjuta skattebördan från välbeställda hus- håll boende i hus av hög kvalitet eller hus i attraktiva regioner till 
 272 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 mindre välbeställda hushåll boende i lika stora hus av mindre god kvalitet eller i mindre attraktiva regioner. För att komma till rätta med dessa problem föreslås att kommunerna grupperas in i tre grup- per som får svara mot storstadskommun, mellankommun och gles- bygdskommun, region 1, 2 och 3. Kategoriindelningen är beroende av faktorer som hur väl utbyggd kommunens infrastruktur är när det gäller service, kommunikation och övriga allmänna tjänster, dvs. hur attraktiv kommunen kan anses vara ur ett fastighets- och bo- endeperspektiv. För de tre grupperna kan avgiften per m 
 2  
 boarea och avgiften per m 
 2  
 tomtareal därmed vara olika stor. Fastighetsavgiften skulle mot denna bakgrund delvis kunna sägas bygga på någon form av boendenytta där storleken på bostaden och kommunens ser- vicenivå utgör grund. Se vidare avsnitt 3.3.9.2. 
 Ytterligare en farhåga som riktats mot ett system med fastig- hetsavgift grundad på småhusens storlek är att stora byggnader på landsbygden relativt sett skulle få betydligt högre total fastighets- avgift än med dagens system. Mot denna bakgrund har utredningen tittat på genomsnittlig storlek på småhus inom några typkommuner. Genom att se på dessa kommuner av olika storlek, typ och med olika geografiskt läge kan inte utläsas att bostadshusen i genomsnitt är större på landsbygden och att de därför skulle komma att beskattas högre än hus i tätorter. 
  
 Tabell 3.3 
  
 Genomsnittlig storlek på småhus, kvadratmeter boarea 
  
 Genomsnittlig storlek i m² BOA 
  
 Region 1 
  
 Göteborg 
  
 129 
  
 Malmö 
  
 131 
  
 Stockholm 
  
 122 
  
 Region 2 
  
 Borgholm 
  
 86 
  
 Falkenberg 
  
 114 
  
 Hudiksvall 
  
 108 
  
 Sundsvall 
  
 113 
  
 Säffle 
  
 114 
  
 Växjö 
  
 133 
  
 Ystad 
  
 122 
  
 Region 3 
  
 Härjedalen 
  
 88 
  
 Kiruna 
  
 111 
  
 Mellerud 
  
 102 
  
 273 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 För den kommunala fastighetsavgiften finns en begränsning av av- giftsuttaget för pensionärer, personer som får sjuk- eller aktivitets- ersättning samt personer som får ersättning enligt lagstiftning om social trygghet i en annan stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet, om ersättningen betalas ut enligt grunder som är jäm- förbara med vad som gäller för sjuk- eller aktivitetsersättning. Med pensionärer avses personer som fyllt 65 år vid ingången av året före taxeringsåret. Reglerna tar sikte på fastighetsägare som är fysiska personer och gäller för permanentbostäder i småhus. Dödsbon om- fattas inte. 
 Bestämmelserna, som återfinns i lagen (2008:826) om skatte- reduktion för kommunal fastighetsavgift, innebär att fastighetsav- giften begränsas genom skattereduktion. Av 4 § lagen om skatte- reduktion för kommunal fastighetsavgift framgår vilka typer av fastig- heter som omfattas (reduktionsfastigheter). För att omfattas ska fastigheten utgöra en småhusenhet eller ett småhus med tillhörande tomtmark på en lantbruksenhet. I bestämmelsen anges särskilt att om småhuset ligger på en lantbruksenhet är det en förutsättning att småhuset är inrättat till bostad åt en eller två familjer. Bestäm- melsen skiljer således ut de så kallade statarlängorna, som är inrättade till bostad åt  
 tre–tio 
  familjer och som indelas som småhus om de ligger på en lantbruksenhet. 
 Utredningens föreslagna definition av småhus innebär att statar- längor inte längre ska indelas som småhus. Därmed bortfaller skälet att avgränsa 4 § lagen om skattereduktion för kommunal fastighets- avgift till att omfatta endast vissa småhus på lantbruksenheter. Lag- rummet bör i stället omfatta alla sådana småhus. Vidare ersätts termen familj av hushåll (se avsnitt 3.2.2). 
  
 3.3.4 
  
 Avgift för flerbostadshus och tomtmark till sådan byggnad 
  
 Utredningens förslag:  
 Den kommunala fastighetsavgiften för bebyggd flerbostadshusenhet grundar sig på byggnadens boarea. Fastighetsavgiften anges i kr/m 
 2  
 boarea och fördelas lika mellan mark och byggnad. Det saknas anledning att lägga in ett takbelopp eftersom någon uppdelning av avgiften per lägenhet inte sker utan hela flerbostadshusets boarea ligger till grund för beräkning av avgiften. 
 274 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Avgiftens storlek differentieras för tre olika kommungrupper: Region 1, 2 och 3. 
 Grunden för beräkning av kommunal fastighetsavgift för flerbo- stadshus (i dag bostadsdelen av en hyreshusenhet) är i dag antalet bostadslägenheter, alternativt taxeringsvärdet för enheten. Storlek uttryckt i m 
 2  
 boarea utgör ingen värdefaktor för flerbostadshus, jfr 9 kap. 3 § FTL. I fastighetstaxeringsregistret (FTR) finns dock boarean för bostäder angiven som en beräkningsgrund. Boarean används bl.a. vid beräkning av hyra i de fall som den av Skatteverket rekommenderade genomsnittshyran används. För tomtmark till bo- stadshyreshus utgör dock storleken en värdefaktor enligt 12 kap. 4 § FTL. Av definitionen i FTL jämförd med SKVFS 2009:16 utgör värdefaktorn storlek för tomtmark till bostadshyreshus värderings- enhetens byggrätt avseende bostäder uttryckt i m 
 2  
 bruttoarea ovan mark. 
 Följande diagram visar fördelningen av bostadslägenheter i olika storlekar. 
 Diagram 3.3 Antal bostadslägenheter fördelade i storlek 
 Storlek bostadslägenheter 
  
 500000 
  
 400000 
  
 Antal 
  
 300000 
  
 200000 
  
 100000 
  
 0 
  
 31-40 
  
 51-60 
  
 71-80 
  
 91-100 
  
 0-20 
  
 111-120 
  
 131-140 
  
 151-160 
  
 171-180 
  
 191-200 
  
 211-220 
  
 231-240 
  
 251-260 
  
 271-280 
  
 291-300 
  
 Boarea 
  
 För flerbostadshus bör fastighetsavgiften grunda sig på den uppgift som registrerats avseende total boarea i FTR. Det bärande skälet för förslaget är att uppgift om boarea finns tillgängligt hos ägare av 
 275 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 flerbostadshus. För hyresrätter finns uppgiften alltid tillgänglig i och med att bostadshyran bestäms utifrån hyra per kvadratmeter boarea. För bostadsrätter gäller att boarean normalt framgår av den ekono- miska planen. Uppgift om byggnadens bruttoarea, dvs. byggrätten uttryckt i kronor per kvadratmeter bruttoarea ovan mark, är en uppgift som främst används i plansammanhang och vid nyproduktion. Framtagande av denna uppgift kräver ofta uppmätning och summe- ring av arean av byggnadens samtliga våningsplan ovan mark. För byggnader som innehåller både bostäder och lokaler ska dessutom en fördelning av byggrätten ske. Uppgift om byggrätt, i förekom- mande fall, fördelad på bostäder och lokaler finns i FTR i dag. Med hänsyn till de svårigheter som föreligger att på ett korrekt sätt be- stämma byggrätten måste det under alla förhållanden framstå som en avsevärd förenkling för fastighetsägarna att lämna korrekta uppgifter om boarea jämfört med bruttoarea. Det finns i dag endast 432 vär- deringsenheter i fastighetstaxeringsregistret som saknar uppgift om boarea. Alla dessa är under uppförande. Trots att i FTR registrera- de uppgifter om boarea i dag endast är en kontrolluppgift har den enligt Skatteverket en högre kvalitet jämfört med vad som gäller för byggrätten. Ska avgiftens storlek dessutom spegla någon form av boendevärde måste det framstå som mest rättvist att utgå i från just boarean. Har mark och byggnad olika ägare, dvs. i fall av arrende- tomt och byggnad på ofri grund, delas avgiften förslagsvis lika mellan ägaren till marken och ägaren till byggnaden. 
 En förändring som sker till följd av förslaget är att avgift i stället för skatt ska utgå för tomtmark för uppförda ägarlägenheter och flerbostadshus på ofri grund. I dag krävs beträffande sådan tomt- mark att marken ingår i samma taxeringsenhet som byggnaden för att avgift ska utgå – i annat fall utgår fastighetsskatt, jfr 3 § första stycket c och d lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift (FavL) och 3 § första stycket a och b lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt (FSL). Det rör sig i dagsläget om 172 sådana tomter som kommer att övergå från skattesystemet till avgiftssystemet. 
 När det gäller differentiering av avgiften mellan olika kommuner föreslås samma indelning i kommungrupper som för småhusen. 
 Uttaget av fastighetsavgift för flerbostadshus har kritiserats för att lägenheterna, oavsett storlek, har samma fastighetsavgift. Detta har lett till att t.ex. studentbostäder och andra flerbostadshus med små lägenheter relativt sett, jämfört med flerbostadshus innehållan- de stora lägenheter, har fått en högre fastighetsavgift per m 
 2 
 . Med en övergång till ett system där grunden för beskattningen utgör ytan 
 276 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 uttryckt som boarean kan särskilt noteras att dessa problem elimi- neras eftersom flerbostadshus med samma totalyta men med små lägenheter kommer att få samma fastighetsavgift som ett motsva- rande flerbostadshus med stora lägenheter. 
 Utredningen bedömer att det saknas anledning att lägga in ett takbelopp för flerbostadshus. Enligt gällande regler i FTL utgör nor- malt alla bostäder inom en taxeringsenhet tillsammans en värderings- enhet. Värdefaktorerna för bostäderna bestäms således gemensamt för bostäderna inom värderingsenheten. I den modell som utred- ningen föreslagit är den huvudsakliga förändringen att bostäderna bryts ut till en egen byggnadstyp (flerbostadshus). För att kunna införa ett tak för den kommunala fastighetsavgiften, på samma sätt som för småhus, skulle det krävas en ändring som innebär att varje lägenhet utgjorde en egen värderingsenhet och att ytan för dessa värderingsenheter redovisas separat. En sådan förändring skulle kräva en betydande utökning av de uppgifter som ska registreras och ajourhållas av Skatteverket. Det skulle även avsevärt öka fullgörande- kostnaderna för fastighetsägarna. 
 Det kan även konstateras att bostäder i flerbostadshus i ekono- miskt och redovisningstekniskt avseende betraktas som en enhet. Hyresintäkter, drifts- och underhållskostnader, etc. redovisas inte på lägenhetsnivå utan avser samtliga bostäder inom hela fastigheten. Att införa ett avgiftstak som grundar sig på ytan för varje lägenhet är mot denna bakgrund både administrativt komplicerat och heller inte logiskt utifrån ett ägarperspektiv. Den som vid ingången av ett kalenderår är ägare till fastigheten är avgiftsskyldig för den kom- munala fastighetsavgiften, inte hyresgästen eller bostadsrättsinne- havaren. Ökar bostadsytan inom fastigheten kommer dessutom in- täkterna i form av hyror att öka. Storleken på flerbostadshuset är därmed inte på samma sätt som för småhus kopplat till boendenyttan. Ett hus om 1 000 m 
 2  
 boarea har i princip samma hyresintäkt oavsett om huset består fyra lägenheter om 250 m 
 2  
 eller tjugo lägenheter om 50 m 
 2  
 boarea. Mot denna bakgrund har utredningen valt att inte lägga in något takbelopp för flerbostadshus. 
 Det kan konstateras att uppgiften om antal lägenheter blir obe- hövlig när det gäller beräkning av löpande skatt. Detta torde innebära en avsevärd förenkling och problemet med bristande korrelation mellan lägenhetsregistret och fastighetstaxeringsregistret elimineras (se avsnitt 3.5). 
 277 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.3.5 
  
 Avgift för ägarlägenhet och tomtmark till sådan byggnad 
  
 Utredningens förslag:  
 Den kommunala fastighetsavgiften för ägarlägenhetsenhet grundar sig på lägenhetens boarea. Fastig- hetsavgiften anges i kr/m 
 2  
 boarea och fördelas lika mellan mark och byggnad. Det saknas anledning att lägga in ett takbelopp. 
 Avgiftens storlek differentieras för tre olika kommungrupper: Region 1, 2 och 3. 
 I dagens system är ägarlägenheter i fastighetsavgiftshänseende jäm- ställda med småhus. När det gäller värdefaktorer i FTL är dock ägar- lägenheterna helt integrerade med värderingsmodellen för hyreshus- enheter (jfr 9 kap. 1 § och 12 kap. 4 § FTL). Detta innebär att de registeruppgifter som finns tillgängliga för ägarlägenheterna mot- svarar de som finns för hyreshusen. Mot denna bakgrund anses det lämpligt att den löpande beskattningen för ägarlägenheter utformas på samma sätt som för flerbostadshus när det gäller byggnaden. 
 Skillnaden i löpande beskattning mellan bostadshyreshus och ägarlägenheter är relativt stor i dagens system. Med det föreslagna systemet där grunden för beskattningen för samtliga typer av bostäder är storleksbaserad torde detta spela mindre roll. Av administrativa skäl förefaller dock denna ordning som den mest ändamålsenliga. 
 Detta innebär att fastighetsavgiften, i princip analogt med vad som gäller för flerbostadshus, grundar sig på ägarlägenhetens boarea. Någon särskild beräkning av avgift för marken förefaller inte nöd- vändig eftersom värdet på mark för ägarlägenheten, i likhet med flerbostadshus, kan sägas vara helt avhängigt av storleken på boarean, antingen i form av befintlig byggnad eller av byggrätt för obebyggd tomtmark. Har mark och byggnad olika ägarförhållanden, dvs. det är fråga om byggnad på ofri grund, delas avgiften förslagsvis lika mellan ägaren till marken och ägaren till byggnaden. 
 Liksom för flerbostadshus bedömer utredningen att det saknas anledning att lägga in ett takbelopp. 
 När det gäller differentiering av avgiften mellan olika kommuner föreslås samma indelning i kommungrupper som för småhus och flerbostadshus. 
 278 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.3.6 
  
 Avgiftsminskning för nybyggda bostadshus 
  
 Utredningens förslag:  
 Nybyggda småhus, flerbostadshus och ägarlägenheter med tillhörande tomtmark erhåller hel minskning av fastighetsavgiften under fem år och halv avgiftsminskning under ytterligare fem år. Ombyggnation genererar däremot inte längre någon minskning av fastighetsavgiften. 
 Nedsättning av fastighetsavgiften sker i dagens system helt eller till hälften under tio år efter nybyggnation för nybyggda småhus, bo- stadshyreshus och ägarlägenheter. Av prop. 2007/08:27 framgår att bestämmelserna spelar en väsentlig roll i de överväganden som föregår privatpersoners och företags investeringar i nybyggnation av bostäder. Regeringen gjorde i detta sammanhang bedömningen att det fanns ytterligare behov av incitament för bostadsbyggnation. Regeringen föreslog därför att det i FavL skulle finnas bestämmel- ser om avgiftslättnad för nyproducerade bostadsbyggnader mot- svarande de bestämmelser om skattelättnad för nyproduktion som tidigare fanns i FSL. Utredningen finner att dessa överväganden i dag torde gälla i ännu högre grad mot bakgrund av situationen på bostadsmarknaden och efterfrågan på fler bostäder. 
  
 3 
  
 Det finns i dagsläget drygt 53 000 småhus som erhåller halv ned- sättning och drygt 65 000 småhus som erhåller hel nedsättning av fastighetsavgiften. För flerbostadshus är motsvarande siffror knappt 1 900 hus som erhåller halv nedsättning och drygt 2 740 hus som erhåller hel nedsättning av fastighetsavgiften. 
 Nyproducerade småhus, flerbostadshus och ägarlägenheter erhåller alltid avgiftsminskning av fastighetsavgiften i tio år, räknat från bostadsbyggnadens först fastställda värdeår (dvs. nybyggnadsåret). I vissa fall kan en mycket omfattande om- eller tillbyggnad leda till att värdeåret räknas om framåt, jämkas, och ges status som nybygg- nadsår. För bostadshyreshus och ägarlägenheter görs vid om- och tillbyggnader en jämkning av värdeåret med ledning av omfattningen av åtgärderna. Jämkningen beräknas med utgångspunkt i ombygg- nadskostnaden jämförd med en uppskattad nyproduktionskostnad. Är ombyggnadskostnaden mer än 70 procent av den uppskattade nyproduktionskostnaden bestäms ombyggnadsåret till nytt värdeår som räknas som byggnadens nybyggnadsår. Detta leder till att bo- 
  
 3  
 I regeringens vårproposition 2012, prop. 2011/12:100, föreslås bl.a. en utökad nedsättning av fastighetsavgiften vid nybyggnation så att avgiften är helt nedsatt till och med år 15 efter värdeåret. Utredningen ser inga hinder för ett sådant förslag om det finns budgetutrymme. 
 279 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 stadshyreshus och ägarlägenheter vid omfattande om- och tillbygg- nad får hel nedsättning och reduktion av fastighetsavgiften. 
 Om- eller tillbyggnad på äldre småhus leder däremot i praktiken inte till någon avgiftsfrihet eller nedsatt avgift. Det beror på att åtgärderna måste vara så omfattande att de är att jämställa med ny- produktion för att nytt nybyggnadsår ska bestämmas. För småhus kan tillbyggnad av boutrymme endast medföra ett jämkat värdeår (jfr 8 kap. 2 § FTL). 
 Systemet leder till att det i praktiken endast är flerbostadshus och ägarlägenheter som kan få avgiftsminskning efter ombyggnad. Utredningen föreslår därför i denna del att endast nybyggnad ska medföra minskning av fastighetsavgiften. Ombyggnation av fler- bostadshus ska alltså, i likhet med vad som redan gäller vid ombygg- nation av småhus inte längre generera minskning av fastighetsavgif- ten. En fördel är att effekterna av avgiftsminskningen blir likformig mellan å ena sidan småhus och å andra sidan flerbostadshus och ägarlägenheter. Under en övergångsperiod föreslås att om- eller tillbyggnad som färdigställts innan den 1 januari 2014 fortfarande ska omfattas av de tidigare reglerna. 
 Förslaget ger en ändrad utformning av 6 § första stycket FavL som också förenklas betydligt. Samtidigt förtydligas att regeln inte omfattar mark till byggnad på ofri grund. Detta är en kodifiering av gällande praxis utformad av Skatteverket i ställningstagande 131  
 324216-10/111 
  den 31 maj 2010. 
 Regelverket ändras inte beträffande den situationen då det på en värderingsenhet för tomtmark finns flera värderingsenheter för bo- stadshus som är uppförda. Tomtmarken ska liksom i dag anses höra till det eller de småhus som fastighetsavgiften inte har minskats för eller, om avgiften har minskats för samtliga bostadshus, det eller de bostadshus som har lägst grad av minskning, jfr 6 § andra stycket FavL. 
 För en överskådlig illustration av det föreslagna systemet hän- visas till  
 bilaga 5 
 . 
 280 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.3.7 
  
 Fastighetsskatt eller avgift för obebyggd tomtmark 
  
 Utredningens förslag:  
 För obebyggd tomtmark för bostads- ändamål tas statlig fastighetsskatt ut. Mark som hör till byggnad under uppförande ska också omfattas av statlig fastighetsskatt. Skatten bestäms på samma sätt som den kommunala fastighets- avgiften. Mark åläggs samma kvadratmeteravgift respektive skatt oavsett om den är bebyggd eller inte. 
 För obebyggd tomtmark för småhus grundar sig skatten på tomtmarkens areal. För obebyggd tomtmark för flerbostadshus och ägarlägenheter grundar sig skatten på den för tomten tillåtna byggrätten för bostäder, uttryckt som bruttoarea ovan mark. 
 Det finns fastigheter i dag som är bildade för att bebyggas med ett småhus men som har förblivit obebyggda. För att uppnå en ända- målsenlig markanvändning behöver dessa fastigheter bebyggas. I annat fall saknas orsak att avdela dem som sådana fastigheter. En- ligt 2 kap. 4 § FTL ska en obebyggd fastighet som bildats längre än två år tillbaka utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att den får bebyggas. I områden som omfattas av detaljplan får tomtmark utgöra tomtmark endast om fastigheten bildats som kvartersmark för enskilt byggande och det är uppenbart att bebyggelse ska ske. Tanken med definitionen av tomtmark är alltså att det enbart ska vara en övergående fas från bildandet av fastigheten tills den be- byggs och att fastigheten ska bebyggas relativt omgående. 
 Fastighetsägaren har inte alltid för avsikt att bebygga fastigheten och det kan finnas olika skäl till det. Man kan vilja hindra någon annan från att bebygga fastigheten och på så sätt indirekt skaffa sig en större tomt där man själv kan bestämma i sin omgivning. 
 Många fastigheter erhålls i arv eller gåva. Fastighetsägaren har då passivt tagit emot fastigheten, kanske helt utan intention att bebygga den. Samtidigt kan det finnas såväl villkorade som känslomässiga hinder mot försäljning. Fastighetsägaren är inte alltid intresserad av en försäljning utan kan vilja avvakta om ett behov för byggnation eventuellt skulle uppstå eller behålla den till barn och barnbarn. 
 Bevarandet av fastighetsskatten för obebyggd tomtmark motive- rades i prop. 2007/08:27 med att sådan mark kan innehas i olika syften. Den kan vara avsedd att bebyggas inom en relativt snar fram- tid men den kan även innehas i rent spekulationssyfte. Regeringen ansåg inte att obebyggd tomtmark som innehas i spekulationssyfte 
 281 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 skulle undantas från statlig fastighetsskatt för att i stället omfattas av den mer gynnsamma kommunala fastighetsavgiften. Med hänsyn till de praktiska svårigheter det skulle innebära att utforma en gräns- dragning mellan obebyggda tomtmarker som innehas i olika syften föreslog regeringen att all obebyggd tomtmark skulle bli kvar i fastighetsskattesystemet. 
 Det finns alltså skäl för att beskatta obebyggda tomter med byggrätt för bostadsändamål. Det befintliga systemet med statlig fastighetsskatt för obebyggda fastigheter avsedda för bostäder kan även fortsättningsvis användas, men det bör korrigeras så att det stämmer överens med den kommunala fastighetsavgiften. 
 Utredningen föreslår att obebyggd tomtmark i det nya systemet inte ska beskattas hårdare än bebyggd tomtmark. Det blir ett enklare system om kvadratmeterbeloppen är desamma oavsett om dessa avser avgift eller skatt. Det finns skäl att överväga om det uppdelade systemet med avgift och skatt kan avskaffas. Utredningen har i nuläget ändå valt att behålla den statliga fastighetsskatten, men att justera beloppen på så sätt att varken avgift eller skatt är förmån- ligare än det andra. Stimulansen för ökat bostadsbyggande är inte så stark om innehavaren av tomtmarken ändå aldrig haft för avsikt att bebygga den. Dessutom finns ett visst incitament kvar genom av- giftslättnaden som träder in vid nybyggnation. 
 I anslutning till genomförandet av det föreslagna systemet kom- mer staten att tappa intäkter om ca 109 miljoner kr med anledning av sammanslagningen i beräkningen av skatt och avgift. Det beror på att den obebyggda tomtmarken i dag beskattas hårdare än den be- byggda tomtmarken. När systemen förs samman ska denna skillnad jämnas ut. Genom sammanslagningen uppkommer samma summa därför i stället som en ökad intäkt i avgiftssystemet. Detta kan justeras genom en minskning av det statliga anslaget till kommunerna med motsvarande 109 miljoner kr det första året. Därefter är det endast ökningen eller minskningen mellan intäktsåren som tillfaller kom- munerna, se avsnitt 3.3.10. 
 Grunden för beräkningen av fastighetsskatt bör motsvara den för beräkningen av fastighetsavgiften, dvs. tomtmarkens areal för småhus och bruttoareans storlek för flerbostadshus och ägarlägen- heter. 
 För obebyggd tomtmark för flerbostadshus grundar sig beräk- ningen av värdefaktorn storlek på tillåten byggrätt uttryckt i brutto- area ovan mark. Ägare till sådan tomtmark måste normalt förut- sättas ha kännedom om i vilken utsträckning marken får bebyggas 
 282 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 med bostäder respektive lokaler. Dessa uppgifter framgår som regel av gällande detaljplan. Uppgiften framstår därför inte som speciellt arbetskrävande att ta fram för fastighetsägarna. Däremot kan känne- dom saknas om i vilken utsträckning formellt tillåten byggrätt är möj- lig att utnyttja vid exploatering av tomten. Vid taxering har ibland iakttagits att den byggrätt som formellt angetts i detaljplan inte till fullo har utnyttjats vid exploateringen. Vad detta beror på har inte närmare undersökts. Det kan bero på andra begränsningar, såsom mark som inte får överbyggas eller tillåten högsta byggnadshöjd. Det kan också bero på den arkitektoniska utformning man valt på be- byggelsen. Skatteverket har i sina allmänna råd sedan lång tid tillbaka, senast i SKV A 2009:16, angett 1,25 x boarean som en schablon för beräkning av byggrätten för bostäder. I nuläget kan ca 67 procent av klassificeringarna av värdefaktorn byggrätt antas ha beräknats med stöd av schablonen 1,25 x boarean. 
 För obebyggd tomtmark för ägarlägenheter föreslås liksom för flerbostadshus att beräkningen av värdefaktorn storlek grundar sig på tillåten byggrätt uttryckt i bruttoarea ovan mark. Det föreligger visserligen svårigheter rent praktiskt att bestämma byggrätten för en ägarlägenhet. En korrekt beräkning av byggrätten för en ägar- lägenhet kräver först en uppmätning av byggrätten för hela bygg- naden på samma sätt som gäller för ett flerbostadshus. När det så gäller ägarlägenheter behöver byggrätten för varje lägenhet bestäm- mas utifrån en fördelning efter varje i byggnadskroppen ingående ägarlägenhets boarea. Detta är en svår uppgift att ta reda på för den enskilde ägaren till en ägarlägenhet, men samtidigt fungerar det redan inom ramen för dagens system. En uppgift som alltid kommer att vara omedelbart tillgänglig för ägare till ägarlägenheter är boarean. Den kommer åtminstone delvis att styra lägenhetens andel i den gemensamhetsanläggning som ska finnas för de delar av byggnaden m.m. som inte fysiskt ingår i den egna fastigheten/lägenheten. Vid fastighetstaxeringen kan den ovan angivna schablonen 1,25 x bo- arean tillämpas för att erhålla en uppgift om byggrätten. Systemet för ägarlägenheter blir därmed likalydande med systemet för fler- bostadshus vilket är en praktisk och pedagogisk fördel. 
 283 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.3.8 
  
 Indexering m.m. 
  
 Utredningens förslag:  
 Den kommunala fastighetsavgiftens och den statliga fastighetsskattens belopp per kvadratmeter samt tak- beloppen för småhusenheter indexeras med inkomstbasbeloppet på motsvarande sätt som i dag sker med fastighetsavgiftens max- belopp. Kvadratmeterbeloppen avrundas efter indexeringen till hela tiotal öre och takbeloppen till hela kronor enligt matema- tisk avrundning. 
 Privatbostadsfastigheters andelar av vissa samfälligheter ska inte längre räknas in i underlaget för fastighetsavgiften/skatten om samfälligheten utgör en särskild taxeringsenhet. 
 I dagens avgiftssystem utgår man från ett maximalt belopp som sattes år 2008. Därefter ökar eller minskar beloppet motsvarande inkomstbasbeloppets förändring mellan år 2008 och det aktuella kalenderåret. Beloppen i kronor per kvadratmeter, både i avgifts- och i skattesystemet, samt de takbelopp som sätts på småhusenhe- ter (ett belopp för hus och ett belopp för mark), se avsnitt 3.3.9.3, kommer fortsättningsvis att indexeras uppåt eller nedåt på samma sätt som i dag, men med utgångspunkt i 2015 års nivå. Efter indexe- ringen införs avrundningsregler för att utjämna beloppen per kvadrat- meter nedåt till hela tiotal öre och de maximala takbeloppen nedåt till hela kronor enligt matematisk avrundning. En skillnad som upp- står är att indexeringen i det nya systemet kommer att beröra samt- liga skattskyldiga och inte bara de som uppnått den högsta avgiften. De som i det nuvarande systemet inte har uppnått den maximala avgiften påverkas i dag av förändringar i taxeringsvärdet. Det går inte att räkna ut vilken skatteeffekt detta kommer att få eftersom ingen vet hur fastighetspriserna kommer att utvecklas och därmed inte heller vad skillnaden skulle bli jämfört med att behålla dagens system. 
 I 7 § första stycket FavL respektive 3 § tredje stycket FSL reg- leras att privatbostadsfastigheters andelar av taxeringsvärdet på vissa samfälligheter ska räknas in i underlaget för fastighetsavgiften/skatten om samfälligheten utgör en särskild taxeringsenhet. Denna regel kommer genom förslaget att strykas i båda lagarna. Det medför ingen förändring i skatteuttaget eftersom Skatteverket inte i prak- tiken har använt reglerna som underlag för något uttag av skatt. 
 284 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.3.9 
  
 Beräkningar 
  
 Utredningens förslag:  
 Kommunerna delas in i tre grupper,  
 storstads-, 
  mellan- och glesbygdskommuner, region 1, 2 och 3, beroende på befolkningsmängd och närhet till storstäder. Grup- peringen regleras genom bilagor till lagen (2007:1398) om kommu- nal fastighetsavgift och lagen (1984:1052) om statlig fastighets- skatt. 
 Mark åläggs samma kvadratmeteravgift respektive skatt oavsett om den är bebyggd eller inte. 
 Avgiften och skatten blir för småhusenheter samt för småhus och tomtmark för småhus på lantbruksenheter 
  
 - 
  
 35 kr/m 
  
 2  
 boarea och 2,95 kr/m 
 2  
 tomtareal i region 1, 
  
 - 
  
 25 kr/ m 
  
 2  
 boarea och 1,40 kr/m 
 2  
 tomtareal i region 2, och 
  
 - 
  
 16 kr/ m 
  
 2  
 boarea och 0,55 kr/m 
 2  
 tomtareal i region 3. 
 Maximala  
 avgifts-/skattebelopp 
  för en småhusfastighet blir 5 400 kr för byggnaden och 4 600 kr för marken, sammanlagt 10 000 kr i region 1. I region 2 blir de maximala beloppen 5 400 kr för byggnaden och 4 200 kr för marken, sammanlagt 9 600 kr. I region 3 blir de maximala beloppen 4 800 kr för bygg- naden och 1 650 kr för marken, sammanlagt 6 450 kr. 
 Avgiften och skatten blir för flerbostadshus- och ägarlägen- hetsenheter 
  
 - 
  
 19,50 kr/m 
  
 2  
 boarea eller byggrätt i region 1, 
  
 - 
  
 17,30 kr/m 
  
 2  
 boarea eller byggrätt i region 2, och 
  
 - 
  
 11,20 kr/m 
  
 2  
 boarea eller byggrätt i region 3. 
 Avgiften fördelas lika mellan mark och byggnad. Inget max- belopp finns för flerbostadshus- och ägarlägenhetsenheter. 
  
 3.3.9.1 
  
 Allmänt om beräkningarna 
  
 För att komma fram till vilka gränser som ska gälla och vilka av- gifter och skatter som blir aktuella i det föreslagna systemet har olika beräkningar genomförts. Utredningens avsikt är att omfördela skattebördan så lite som möjligt, både mellan individer och mellan 
 285 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 geografiska områden. En utgångspunkt i beräkningarna har därför varit de avgifter och skatter som gäller i dagsläget. 
 För att få samma totalsumma intäkter som i dag har storleken på de avgifter som tas ut per kvadratmeter kalibrerats på ett sådant sätt att det totala skatteuttaget är lika stort. Kalibreringen har skett inom vart och ett av de tre kommunområdena (se avsnitt 3.3.9.2 om kom- mungrupperingen), vilket medför att den totala avgiften och skatten är densamma inom varje område som i dag inom de tre regionerna. Detta har gjorts genom att titta på det befintliga fastighetsbestån- det, på småhusens ytor och taxeringsvärden samt på tomtmarkens ytor och taxeringsvärden. Beräkningarna har gjorts enligt tre olika huvudmodeller. Kommunerna har delats in i en gemensam grupp (riket), alternativt i tre eller fem grupper. För varje grupp har tagits fram ett avgiftsbelopp per kvadratmeter hus och ett avgiftsbelopp per kvadratmeter mark. Beräkningarna har gjorts för småhus för sig och flerbostadshus/ägarlägenheter för sig. En minsta yta om 15 m 
 2  
 för småhus respektive 150 m 
 2  
 för tomtmark har använts och en maxgräns har satts till 300 m 
 2  
 respektive 3 000 m 
 2 
 . Alternativa för- delningsmodeller har prövats för småhus där olika stor del av avgiften har lagts på hus respektive på mark. En modell grundar sig på taxeringsvärdet vilket ger en fördelning om 54 procent på hus och 46 procent på mark. Det motsvarar alltså hur fördelningen mellan mark- respektive byggnadsvärde ser ut i dag. Av det totala taxerings- värdet på småhus i Sverige utgörs 46 procent av mark och 54 procent av hus. Beräkningar för jämförelse har även gjorts enligt fördel- ningen 100 procent på hus och noll procent på mark samt 80 procent på hus och 20 procent på mark. Siffrorna baserar sig på individ och fastighet, inte på hushåll. 
 Utredningen har övervägt att inkludera obebyggd tomtmark till småhus, flerbostadshus och ägarlägenheter, som i dag omfattas av fastighetsskatten, i fastighetsavgiftssystemet och därigenom helt slopa fastighetsskatten för dessa enheter. I dagsläget bedömer utredningen att det är ett för stort steg att ta eftersom det skulle behöva göras en djupare analys av effekterna av en sådan reform. Det har inte funnits tillräcklig tid inom ramen för den här utredningen för att genom- föra en sådan undersökning. I beräkningarna har emellertid skatt och avgift slagits samman vilket ger samma kvadratmeterkostnad på mark oavsett om marken är bebyggd eller inte. I avsnitt 3.3.7 be- skrivs orsaker till att tomtmark avsedd för bostäder inte blir bebyggd. I många fall beror det på att ägaren till marken aldrig har avsett att bygga bostäder på den. Förslaget eliminerar de problem som funnits 
 286 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 där fastighetsägare har försökt framställa sin mark som bebyggd för att undvika en hårdare beskattning. 
 I dagens system betalar ca 57 procent av fastighetsägarna till små- hus respektive ca 63 procent av fastighetsägarna till hyreshus den maximala avgiften (6 825 kr per småhus respektive 1 365 kr per lägen- het år 2012), se  
 bilaga 3 
 . Det är i högre utsträckning i de större städerna och mer befolkningstäta regionerna som fastighetsägarna når maxavgiften. Därför är det också så att fastighetsägare i nämnda områden relativt sett gynnas av det system som råder i dag. I det föreslagna systemet, där taket i stället är avhängigt fastighetens yta blir fördelningen lite annorlunda. Utredningens målsättning är dock att minimera omfördelningen. För de fastighetsägare som får störst höjningar av  
 fastighetsavgiften/-skatten 
  är det möjligt att införa någon typ av dämpningsregel liksom tidigare har skett efter fastighetstaxeringar som fått kännbara följder. Fastighetsägaren behöver då inte betala hela höjningen redan påföljande år. I stället trappas den ökade avgiften/skatten successivt upp under exempel- vis tre år så att fastighetsägaren stegvis fasas in i den nya nivån. 
  
 3.3.9.2 
  
 Kommungruppering 
  
 Efter alternativa beräkningar med fem kommungrupper och en enda grupp (riket) har utredningen slutligen fastnat för indelningen i tre grupper eller regioner. Det är en naturlig och begriplig indelning av Sveriges kommuner som uppnår syftet med viss differentiering utan att vara för detaljerad. Dessutom blev skillnaden i avgift/skatt mycket liten mellan de tre mittgrupperna vid indelningen i fem regioner. Vid en beräkning med kvadratmetergränser på max 300 m 
 2  
 för småhus respektive max 3 000 m 
 2  
 för tomtmark så blev skillnaden mellan den lägsta och högsta av de tre mittgrupperna 15 procent eller 4 kr för småhuset. Skillnaden i belopp mellan två av dessa grupper blev endast 1,20 kr. För marken blev spridningen något större men inte av sådan omfattning att det motiverade att kommungrupperna fortsättningsvis skulle vara åtskilda. 
 Kommungrupperingen utgår från Statistiska Centralbyråns (SCB) A- och  
 H-regionindelning. 
  Regionindelningen utarbetades under  
 1960-talet 
  och  
 A-regionerna 
  har kvarstått sedan dess.  
 H-regionerna 
  omarbetades senast år 2003 men har därefter inte uppdaterats. SCB beslutade att från år 2005 inte längre sanktionera A- och  
 H-region- 
  indelningen som en officiell indelning. Som alternativ förordas den 
 287 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 kommungruppering som Sveriges kommuner och landsting tagit fram. Problemet är att den kommungrupperingen består av så många kommuner och mycket diversifierade indelningar av dem i olika grupper. För att kunna göra beräkningar på en, tre och fem olika grup- per har utredningen därför ändå valt A- och  
 H-regionindelningen. 
 A-regionerna 
  är kommunanpassade och avgränsades vid indelningen som näringsgeografiskt sammanhängande enheter, något som i prak- tiken har förändrats sedan  
 60-talet. 
  H står för homogent befolk- ningsunderlag.  
 H-regionerna 
  är inte geografiskt sammanhängande utan är indelade efter befolkningstäthet. I grupp 1, storstads- kommuner, ingår H1 och H2, dvs. storstadsregionerna Stockholm, Göteborg och Malmö som var för sig fortfarande är indelade i A- regioner. I grupp 2, mellankommuner, finns H3, H4 och H5, andra kommuner än redan nämnda storstadskommuner, med mer än 27 000 invånare inom 30 km radie från kommuncentrum (den folkrikaste församlingen i kommunen). I grupp 3, glesbygdskom- muner, finns återstående kommuner, H6. 
 A- och  
 H-regionindelningen 
  ska betraktas som en grundstruktur mer än som en klar modell. Det har inte funnits tid inom ramen för utredningen att ta fram en helt ny kommungruppering enbart för detta syfte. Om förslaget genomförs anser utredningen att en moder- nare gruppering av kommunerna behöver tas fram. 
 Indelningen framgår schematiskt av nedanstående karta. 
 288 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Figur 3.4 Kommungruppering 
 H1 – H2 
 H3 – H5 
 H6 
 289 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Merparten av landets kommuner hamnar i gruppen  
 H3–H5, 
  alltså region 2, mellankommuner. Det är även den region som innehåller flest fastigheter. Det finns ca 500 000 småhusfastigheter i region 1, 1 500 000 i region 2 och 300 000 i region 3. Det innefattar även obebyggd tomtmark och fastigheter med byggnadsvärde under 50 000 kr. När det gäller flerbostadshus finns det ca 30 000 i region 1, ca 60 000 i region 2 och ca 7 000 i region 3. 
 För att helt undvika omfördelning av avgift respektive skatt mellan regionerna har varje kommungrupp kalibrerats enligt vad som be- talas i dag. Det har därmed inte skett någon omfördelning mellan kommungrupperna. Däremot kan det ske omfördelningar inom varje kommungrupp beroende på att de fastigheter (byggnad och mark) som i dag har ett högt taxeringsvärde inte nödvändigtvis behöver vara stora till ytan. 
 Utredningen har övervägt hur regleringen av kommungruppe- ringen ska ske. De alternativ som studerats är dels en reglering direkt i lagtexten, dels ett alternativ som innebär att kommungrup- peringen framgår av förordning. Det alternativ som utredningen finner lämpligast är att det till lagtexten om kommunernas indel- ning, 3 § FavL samt 3 § FSL bifogas en bilaga med en uppräkning som anger vilken kommungrupp varje kommun tillhör. Det är viktigt att grupperingen är stabil och förutsägbar så att kommuner inte ofta växlar mellan grupper. Utredningen har övervägt om grup- peringen är något som kommer att behöva ses över årligen efter- som befolkningsmängden hela tiden ändras, men anser av stabili- tetsskäl att det inte vore lämpligt. För att öka stabiliteten i systemet bör grupperna därför vara stora och schabloniserade. 
 Kommungruppsindelningen kommer att påverkas av framtida eventuella delningar och sammanläggningar av kommuner. Det kan också inträffa att kommungränser dras om och att ett antal personer kan komma att tillhöra en annan kommun än tidigare. Det behövs en beredskap för att hantera sådana reformer och en medvetenhet om vad de skulle få för konsekvenser. Utredningen föreslår därför en ändring i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting. 
 290 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.3.9.3 
  
 Avgiftens respektive skattens storlek och takregel för småhusenheter 
  
 I de ursprungliga beräkningarna utgick utredningen från nämnda kvadratmetergränser, 300 m 
 2  
 för småhus respektive 3 000 m 
 2  
 för tomtmark och, inom varje region för sig, den slutsumma som kräv- des för att staten/kommunerna skulle få in samma belopp som i dag. Det gav följande resultat. 
 Tabell 3.4 Kronor per kvadratmeter, endast kvadratmetergränser 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Småhus 
  
 30,2 
  
 24,0 
  
 16,0 
  
 Lee 
  
 2,55 
  
 1,34 
  
 0,55 
  
 Resultatet är en följd av det rådande systemet som gynnar de om- råden där flertalet fastigheter når maxavgiften. Maxavgift i det nya systemet skulle enligt beräkningen bli totalt 16 710 kr för både hus och mark. Det är enligt utredningens mening alltför stor skillnad jämfört med dagens maxbelopp (6 825 kr). 
 De framräknade kvadratmeterbeloppen i tabell 3.4 testades med ett tak på 7 000 kr som ungefär motsvarar dagens maxbelopp med ytterligare ett par års indexuppräkning. Denna beräkning ger ett sammanlagt underskott i alla tre regionerna om ca 1,4 miljarder kr. 
 Ytterligare en beräkning gjordes för att komma fram till vilka kvadratmetergränser och kvadratmetervärden som krävs för ett tak på 7 000 kr utan att underskottet om 1,4 miljarder kr uppstår. Det gav följande resultat. 
 Tabell 3.5 Kronor per kvadratmeter, totalt tak 7 000 kr 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Småhus 
  
 55,0 
  
 25,6 
  
 16,1 
  
 Mark 
  
 21,5 
  
 1,79 
  
 0,59 
  
 Det syns genast att skillnaderna mellan regionerna ökar markant. Enligt utredningens mening saknas det skäl för så väldigt olika nivåer mellan regionerna. Eftersom det totala maxbeloppet är 7 000 kr räcker det med så lite som 69 m 
 2  
 hus och 150 m 
 2  
 mark i region 1 för 
 291 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 att slå i taket 7 000 kr. Det betyder att all tomtmark i region 1 be- skattas maximalt då avgiften inte börjar beräknas förrän vid 150 m 
 2  
 (se avsnitt 3.3.9.1). Kvadratmetervärdet skulle alltså bli så högt att takbeloppet nås vid mycket små storlekar på småhus och tomtmark. Trots dessa nivåer på avgifterna kommer det i region 1 inte vara möj- ligt att uppnå samma summa som med dagens system. Det finns för få kvadratmeter för att nå upp till samma intäkt i form av skatt och avgift som betalas enligt det nuvarande systemet. 
 I nästa beräkning testades en höjning av det totala maxbeloppet till 10 000 kr. Det gav följande resultat. 
 Tabell 3.6 Kronor per kvadratmeter, totalt tak 10 000 kr 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Småhus 
  
 35 
  
 25 
  
 16 
  
 Mark 
  
 2,95 
  
 1,40 
  
 0,55 
  
 I region 1 krävs det 154 m 
 2  
 boarea för småhus och 1 559 m 
 2  
 mark för att slå i taket 10 000 kr. I region 2 krävs det 216 m 
 2  
 boarea för småhus. För marken i region 2 liksom för både hus och mark i region 3 träder de ursprungliga gränserna om 300 m 
 2  
 boarea respek- tive 3 000 m 
 2  
 tomtareal in som tak. Det reella taket i region 2 och 3 blir alltså inte 10 000 kr. I region 2 blir taket totalt 9 600 kr varav 5 400 kr för byggnaden och 4 200 kr för marken. I region 3 blir taket totalt 6 450 kr varav 4 800 kr för byggnaden och 1 650 kr för marken. I region 3 blir taket alltså lägre än det nuvarande (6 825 kr år 2012). Det innebär att de allra flesta inte skulle nå den maximala avgiften 10 000 kr. Endast ca fyra procent av fastighetsägarna skulle betala maxbeloppet om 10 000 kr. Enligt den tidigare nämnda för- delningsmodellen (54 procent på hus och 46 procent på mark) är maxavgiften för hus 5 400 kr och för mark 4 600 kr. Den totala av- giften för ett vanligt förekommande hus (125 m 
 2  
 boarea) med normal- stor tomt (900 m 
 2 
 ) i region 1 skulle bli 7 030 kr. I regionerna 2 och 3 skulle avgiften för samma hus bli lägre än dagens maxavgift. 
 I följande diagram visas skillnaden mellan nuvarande system och det föreslagna. Man kan även se hur stor del av fastighetsägarna som betalar maxbelopp. I region 1 och 2 har skalan brutits för att få en överskådlig bild av resultatet. Notera att den streckade kurvan efter 14 procent därför skulle ha varit betydligt högre om diagrammen var skalenliga. 
 292 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Diagram 3.4 Skillnad mellan nuvarande och föreslaget system, region 1 
 Diagram 3.5 Skillnad mellan nuvarande och föreslaget system, region 2 
 293 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Diagram 3.6 Skillnad mellan nuvarande och föreslaget system, region 3 
 Ovanstående kurvdiagram och resultatet av beräkningarna i övrigt har gjort att utredningen föreslår ett beloppstak om 10 000 kr i kombination med ytgränser för beräkning av fastighetsavgiften om 300 m 
 2  
 boarea för småhus och 3 000 m 
 2  
 tomtareal för tomtmark till småhus. 
 Om det finns budgetutrymme att tillföra systemet 1,4 miljar- der kr kan beloppstaket läggas närmare dagens nivå, 7 000 kr. Det skulle få konsekvenser för ytbeloppen enligt vad som redovisats ovan. 
  
 3.3.9.4 
  
 Avgiftens respektive skattens storlek för flerbostadshusenheter och ägarlägenhetsenheter 
  
 För flerbostadshus och ägarlägenheter har beräkningarna inte gjorts på samma sätt som för småhus eftersom det inte finns anledning att lägga in något takbelopp, se avsnitt 3.3.4. Beräkningen har inte utgått från uppgifter om avgifts- och skatteintäkter utan beräknats med ledning av uppgifter i FTR. Detta kan innebära mindre avvikelser i förhållande till faktiska intäkter. Denna eventuella diskrepans har dock bedömts som försumbar. 
 294 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 De beräknade intäkterna för varje region har slagits samman och dividerats med ytorna (boareorna) för motsvarande region. Det gav resultatet att avgiften/skatten i region 1 blir 19,50 kr per kvadrat- meter boarea. I region 2 blir avgiften/skatten 17,30 kr per kvadrat- meter boarea och i region 3 blir avgiften/skatten 11,20 kr per kvadrat- meter boarea. I de fall byggnad och mark har olika ägare fördelas avgiften lika mellan mark och byggnad. När det gäller fastighets- skatten utgör den halva avgiftsbeloppet avseende obebyggd tomt- mark. 
 I region 1 blir resultatet av förändringen att lägenheter som är mindre än 70 m 
 2  
 kommer att få lägre avgift än i dag och större lägenheter kommer att åläggas högre avgift. I region 2 hamnar mot- svarande brytpunkt på nästan 79 m² och i region 3 på knappt 122 m². I jämförelse med det rådande systemet kan man konstatera att fastig- hetsföretag med många små bostäder, t.ex. allmännyttan och stu- dentbostadsföretag, kommer att tjäna på det föreslagna systemet, medan de företag som har många stora lägenheter riskerar att behöva betala högre avgifter än i dag. 
  
 3.3.10 
  
 Överföring av fastighetsavgiftsmedel till kommunerna 
  
 Utredningens förslag:  
 År 2015 neutraliseras effekterna av den nya beräkningsgrunden för varje kommun. Detta sker genom att utbetalningen till kommunerna av fastighetsavgiftsmedel 2015 för varje kommun beloppsmässigt motsvarar den utbetalning av fastighetsavgiftsmedel som skett under 2014. Utbetalning av kom- munal fastighetsavgift avseende kalenderår från och med 2016 ska beräknas utifrån intäkterna i respektive kommun. Endast intäktsförändringar mellan kalenderåren ska beaktas. De årliga intäktsförändringarna tillgodoförs därmed likvidmässigt kom- munerna från och med 2018. Det belopp som utbetalats 2015 utbetalas därför även 2016 och 2017. Detta bör regleras i en ny lag om utbetalning till kommuner av fastighetsmedel  
 2015–2017. 
  
 Vid införandet av den kommunala fastighetsavgiften år 2008 neutra- liserade man effekterna för såväl staten som för varje enskild kom- mun genom att justera statens anslag till utjämningssystemet. År 2008 betalade staten ut 12 060 miljoner kr till kommunerna i fastig- hetsavgiftsmedel, vilket fördelades mellan kommunerna med ett 
 295 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 enhetligt belopp per invånare. Samtidigt minskades statens bidrag till kommunerna (anslaget för kommunalekonomisk utjämning) med samma belopp, vilket också fördelades mellan kommunerna med ett enhetligt belopp per invånare. Därmed neutraliserades de finan- siella effekterna av införandet av fastighetsavgiften för såväl staten som för varje enskild kommun. Det belopp som utbetalades 2008 fastställdes av regeringen och baserades på ett i förväg beräknat belopp avseende fastighetsavgiftsmedel för 2008. Utbetalningar av fastighetsavgiftsmedel baseras från och med beskattningsåret 2009 på faktiskt utfall. Utbetalningarna görs dock med två års efter- släpning. Skälet till den tvååriga eftersläpningen är att Skatteverket inte har tillgång till slutliga uppgifter om kommunal fastighetsavgift för ett visst beskattningsår förrän tidigast vid utgången av november året efter beskattningsåret. Utbetalning av kommunal fastighetsav- gift avseende beskattningsår från och med 2009 beräknas således utifrån det faktiska utfallet i respektive kommun och de årliga in- täktsförändringarna adderas till det ursprungliga schablonmässigt beräknade beloppet. Intäktsförändringarna tillgodoförs därmed kom- munerna från och med 2011. Därför utbetalades samma belopp 2008, 2009 och 2010. För 2010 gjordes dock en justering av detta belopp med anledning av att tillämpningsområdet för den kommu- nala fastighetsavgiften utvidgades något genom att fler fastigheter inkluderades i avgiftssystemet. 
 Bestämmelser om utbetalning av kommunal fastighetsavgift (fastig- hetsavgiftsmedel) finns i 4 § lagen (1965:269) med särskilda be- stämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt samt lagen (2007:1413) om utbetalning till kommuner av fastighets- avgiftsmedel  
 2008–2010. 
  
 Åren efter 2008 har intäktsförändringar tillfallit respektive kom- mun även om utbetalningen av dessa intäktsförändringar görs med eftersläpning. Utredningens förslag är att använda ett liknande till- vägagångssätt år 2015, men neutraliseringen ska ske mellan kom- munerna. De sammanlagda beräknade intäkterna i riket från den kommunala fastighetsavgiften för 2015 utbetalas till respektive kom- mun med ett enhetligt belopp per invånare året före beskattningsåret. Utbetalning till kommunerna avseende kalenderår från och med år 2016 baseras på det faktiska utfallet, vilket innebär att det precis som i dag blir två års eftersläpning mellan avgiftsintäkterna och överföringen till kommunerna. Endast intäktsförändringar mellan beskattningsåren ska beaktas. De årliga intäktsförändringarna efter 2015 tillgodoförs därmed likvidmässigt kommunerna från och med 
 296 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 2018. Det för 2015 med ett enhetligt belopp per invånare beräknade beloppet utbetalas därför även 2016 och 2017. 
 Som framgår ovan (avsnitt 3.3.9) är avsikten att den sammanlagda fastighetsavgiften ska vara oförändrad införandeåret. Storleken på avgifterna per kvadratmeter fastställs så att det totala avgiftsuttaget är lika stort 2015 som 2014. 
 Omfördelningseffekter mellan kommunerna torde dock inte kunna undvikas helt. Till följd av den tvååriga eftersläpningen skulle sådana omfördelningseffekter påverka utbetalningarna först 2017. För att undvika detta föreslås att de fastighetsavgiftsmedel som ut- betalas till kommunerna 2017 ska betalas ut med samma belopp som 2014, 2015 och 2016. Det behöver regleras särskilt. Regleringen bör placeras i en särskild lag, se förslag till lag om utbetalning till kom- muner av fastighetsmedel  
 2015–2017. 
  Från och med 2018 regleras utbetalningarna åter av lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
 Ett exempel redovisas i tabell 3.7. Kommun A antas med nu gällande regler erhålla utbetalning om totalt 51 miljoner kr i fastig- hetsavgiftsmedel under 2014. Motsvarande belopp betalas ut 2015, som utgör det nya basåret för utbetalningar. Till kommunen utbetalas samma belopp (51 miljoner kr) även 2016 och 2017. De fastighets- avgiftsmedel som utbetalas till kommunen 2018 utgörs av basen på 51 miljoner kr vartill läggs förändringen i faktiskt utfall mellan be- skattningsåren 2015 och 2016 enligt de nya regler som föreslås gälla fr.o.m. beskattningsåret 2015. 
 297 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Tabell 3.7 Utbetalning av kommunal fastighetsavgift  
 2015–2019, 
  miljoner kronor: Kommun A 
  
 Mnkr 
  
 Martinez 
  
 Utbetalas 2015 
  
 (motsv. utbetalning 2014) 
  
 51 
  
 Utbetalas 2016 
  
 (= utbetalt 2015) 
  
 51 
  
 Utbetalas 2017 
  
 (= utbetalt 2015) 
  
 51 
  
 Utbetalas 2018, inkl. förändring  
 2015–2016 
  
 52 
  
 Utfall beskattningsåret 2015, nytt system 
  
 48 
  
 Utfall beskattningsåret 2016, nytt system 
  
 49 
  
 Förändring  
 2015–2016 
  
 1 
  
 Utbetalas 2019, inkl. förändring  
 2016–2017 
  
 54 
  
 Utfall beskattningsåret 2016, nytt system 
  
 49 
  
 Utfall beskattningsåret 2017, nytt system 
  
 51 
  
 Förändring  
 2016–2017 
  
 2 
  
 Ett problem som förblir olöst om förslaget ovan genomförs är den skuld som på nytt byggs upp mellan staten och kommunerna och som kommer att släpa efter i två år. Kommunerna kan ha synpunk- ter på att inte få tillgång till dessa medel förrän två år efter att de förvärvats. Samtidigt kommer Skatteverket även fortsättningsvis inte att ha tillgång till slutliga uppgifter om fastighetsavgift och fastig- hetsskatt för ett visst beskattningsår förrän tidigast vid utgången av november året efter beskattningsåret. Utbetalning av medlen avse- ende beskattningsår från och med 2015 måste beräknas utifrån det faktiska utfallet i respektive kommun och de årliga intäktsföränd- ringarna adderas till det ursprungliga schablonmässigt beräknade beloppet. Intäktsförändringarna kan därmed tillgodoföras kommu- nerna först från och med 2017 om de ska vara exakta. Alternativet vore ett system där en uppskattad summa betalas ut tidigare för att sedan justeras när rätt siffror är fastställda. 
  
 3.3.11 
  
 Avräkning av fastighetsavgiftsmedel 
  
 Som nämndes i föregående avsnitt har staten en tvåårig eftersläpan- de skuld till kommunerna. Det är en följd av det system som in- fördes med den kommunala fastighetsavgiften år 2008. Frågan om införande av ett avräkningsförfarande av fastighetsavgiften är obero- 
 298 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 ende av hur själva uttaget av fastighetsavgift utformas och bör så- ledes genomföras oavsett hur den senare frågan kommer att hanteras. Det kan vara ett lämpligt tillfälle att reglera den innestående skulden i samband med införandet av ytterligare ett nytt system. Självfallet får en sådan reglering kostnadseffekter för staten. Utredningen har i sin strävan att lämna ett kostnadsneutralt förslag inte sett det som en del av uppdraget att ta hänsyn till kostnaden av återbetalningen av en gammal skuld. Det som sägs i det följande i detta avsnitt är därför inte ett förslag från utredningen utan ska ses som en idé om hur en reglering av skulden skulle kunna genomföras. Det är en av- vägning för politikerna hur betalningen i sådant fall ska finansieras. 
 En möjlig väg är att införa ett avräkningsförfarande vid utbetal- ningen av fastighetsavgiftsmedel till kommunerna. Därmed skulle man motverka att kommunernas fordran på staten avseende fastig- hetsavgiftsmedel successivt ökar. 
 Avräkningsbeloppet bör beräknas som skillnaden mellan de fastig- hetsavgiftsmedel som med en tolftedel per månad utbetalades till en kommun innevarande år och de fastighetsmedel som med en tolfte- del utbetalades till kommunen två år tidigare. Avräkningsbeloppet föreslås utbetalas i januari månad två år efter beskattningsåret. 
 Som ovan redovisats utbetalas, med undantag för införandeåret 2008, fastighetsavgiftsmedlen till kommunerna med två års efter- släpning. Lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m., reglerar de lik- vidmässiga betalningsströmmarna mellan staten och kommunerna. Den kommunala redovisningen bygger på samma teoretiska ut- gångspunkter som de som gäller för privat redovisning, med smärre anpassningar mot bakgrund av den kommunala särarten. Bestäm- melser om räkenskapsföring och redovisning finns i 8 kap. kommunal- lagen (1991:900). I lagen (1997:614) om kommunal redovisning, baserad på den tidigare bokföringslagen (1976:125), regleras extern- redovisningen. Bokföring och redovisning ska enligt 3 § denna lag fullgöras på ett sätt som överensstämmer med god redovisningssed. Flertalet kommuner torde periodisera fastighetsavgiftsmedlen till det beskattningsår de hänför sig till, även om utbetalningen släpar efter två år. Därmed uppstår en fordran på staten i kommunernas balansräkning till följd av den tvååriga eftersläpningen (se tabell 3.8). Även om kommunerna inte skulle periodisera fastighets- medlen uppstår en implicit fordran på staten. 
 299 
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen SOU 2012:52 
  
 Tabell 3.8 
  
 Utbetalning av fastighetsavgiftsmedel (miljoner kronor) 
  
 År 
  
 Periodiserat belopp 
  
 Utbetalt belopp 
  
 Kommunernas fordran, 
  
 ackumulerad 
  
 2008 
  
 12 060 
  
 12 060 
  
 0 
  
 2009 
  
 13 577 
  
 12 060 
  
 1 517 
  
 2010 
  
 13 907 
  
 12 190 
  
 3 234 
  
 2011 
  
 14 260 
  
 13 577 
  
 3 917 
  
 2012 
  
 15 305 
  
 13 907 
  
 5 315 
  
 2013 
  
 15 500 
  
 14 260 
  
 6 855 
  
 2014 
  
 16 000 
  
 15 305 
  
 7 550 
  
 2008-2014 
  
 100 609 
  
 93 359 
  
 7 550 
  
 Beloppen som anges i kolumnen Periodiserat belopp i tabell 3.8 avser utfall t.o.m. 2010, en prognos för 2011 och 2012, publicerad av Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) 
  
 4  
  
 samt en grov upp- skattning för 2013 och 2014. 
 År 2010 utökades basen för den kommunala fastighetsavgiften. Därmed ökades, som ovan nämnts (avsnitt 3.3.10), fastighetsavgifts- medlen med 130 miljoner kr, vilket neutraliserades genom en mot- svarande minskning av det generella statsbidraget 2010. Detta på- verkar inte kommunernas fordran på staten. 
 Så länge som fastighetsavgiftsmedlen ökar kommer kommuner- nas fordran på staten att öka. Kommunerna skulle kunna hävda att de går miste om ränteintäkter. Det kan inte heller uteslutas att om ytterligare förändringar görs i systemet för beskattning av bostäder i framtiden, kan staten komma att behöva lösa in hela den återstå- ende fordran. 
 Ett sätt att komma till rätta med detta är att komplettera gällande regler om hur fastighetsavgiftsmedel ska utbetalas med årliga av- räkningar. Utöver det belopp som fastställs enligt gällande regler, och som betalas ut med en tolftedel per månad under ett år, skulle med ett avräkningsförfarande även ett engångsbelopp utbetalas. Om ett sådant förfarande redan hade tillämpats skulle avräkningen avseende beskattningsåret 2009 ha beräknats som skillnaden mellan de belopp som utbetalades 2009 (12 060 miljoner kr) och 2011 (13 577 miljoner kr) med en tolftedel per månad. Avräkningen skulle därmed ha uppgått till 1 517 miljoner kr (13  
 577–12 
  060 = 1 517) och lagts till det belopp som utbetalas med nuvarande system. In- 
  
 4  
 www.skl.se 
 300 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 klusive avräkning skulle det 2011 således ha utbetalats 15 093 miljo- ner kr (13 577+1 517). 
 Dessa avräkningar skulle kunna göras individuellt för varje kom- mun och avräkningsbeloppet kan utbetalas i januari två år efter beskattningsåret. I tabell 3.9 redovisas hur ett avräkningsförfarande skulle ha påverkat kommunernas sammanlagda fordran på staten om detta hade tillämpats fr.o.m. 2009. 
 Tabell 3.9 Utbetalning av fastighetsavgiftsmedel om slutavräkning hade tillämpats (miljoner kronor) 
  
 År 
  
 Periodiserat 
  
 Utbetalt belopp 
  
 Avräkning 
  
 Utbetalt belopp 
  
 Kommunernas 
  
 belopp 
  
 nuv. system 
  
 inkl. avräkning 
  
 fordran, ack. 
  
 2008 
  
 12 060 
  
 12 060 
  
 12 060 
  
 0 
  
 2009 
  
 13 577 
  
 12 060 
  
 12 060 
  
 1 517 
  
 2010 
  
 13 907 
  
 12 190 
  
 12 190 
  
 3 234 
  
 2011 
  
 14 260 
  
 13 577 
  
 1 517 
  
 15 093 
  
 2 401 
  
 2012 
  
 15 305 
  
 13 907 
  
 1 717 
  
 15 624 
  
 2 081 
  
 2013 
  
 15 500 
  
 14 260 
  
 684 
  
 14 944 
  
 2 637 
  
 2014 
  
 16 000 
  
 15 305 
  
 1 398 
  
 16 702 
  
 1 935 
  
 2008-2014 
  
 100 609 
  
 93 359 
  
 5 315 
  
 98 674 
  
 1 935 
  
 Om avräkningsbeloppet betalas ut som ett engångsbelopp och sär- redovisas torde detta underlätta för kommunerna att identifiera det belopp med vilket fordran på staten ska reduceras. 
 Avräkningar skulle kunna börja tillämpas från och med 2014, dvs. avseende beskattningsåret 2012. Då bör även fordran avseende 2009, 2010 och 2011 regleras. En avräkning 2014 skulle därmed omfatta fyra år och beräknas uppgå till totalt 5 315 miljoner kr. Kom- munernas fordran på staten skulle därmed reduceras väsentligt. 
 Kommunernas resultat torde inte påverkas nämnvärt. Det offent- liga finansiella sparandet påverkas inte. Statens budgetsaldo påverkas och blir lägre. Den kommunala fastighetsavgiften redovisas på stats- budgetens inkomstsida och därmed påverkas inte utgiftstaket för statsbudgeten. 
 Att genomföra den beskrivna idén skulle föranleda författnings- ändringar i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kom- muns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. samt en ny 
 301 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 lag om avräkning av fastighetsavgiftsmedel för åren 2009 och 2010, se  
 bilaga 6 
 . 
  
 3.4 
  
 Alternativ till taxeringsvärde 
  
 I avsnitt 2 har redovisats olika användningsområden för taxerings- värden, dels inom ramen för gällande lagstiftning, dels övrig använd- ning i praxis. Även användningsområden helt utanför lagreglerad verksamhet har beskrivits. Enligt avvecklingsalternativet kommer det inte att fastställas taxeringsvärden eller värderingsmodeller för småhus, ägarlägenheter, hyreshus med bostäder och för dessa bygg- nadstyper tillhörande tomtmark samt skogsmark, åkermark, betes- mark och ekonomibyggnader. I viss lagstiftning måste därför alter- nativ till taxeringsvärdet tas fram som underlag och stöd för de arbetsprocesser, inom främst myndighetssektorn, som kräver att ett marknadsvärderelaterat värde på fastigheterna finns tillgängligt. 
 Nedan beskrivs inledningsvis översiktligt den process, inskriv- ningsverksamheten, där utredningen funnit att taxeringsvärdet är mest frekvent använt och där hela processen utgår i från att det på ett enkelt sätt finns aktuella värden tillgängliga på fastigheterna. Även inom andra områden, främst beskattningsområdet, används taxeringsvärdet i en rad olika sammanhang. Även andra aktörer som SCB och banker m.fl. använder taxeringsvärdena i sina arbets- processer. Användningen inom beskattningsverksamheten och av externa aktörer är dock inte lika automatiserad och integrerad i arbetsprocessen som när det gäller inskrivningsverksamheten. De förslag som utredningen redovisar har därför tagit sin utgångspunkt i de krav som inskrivningsmyndigheten ställer på tillgång till aktu- ella fastighetsvärden. 
  
 3.4.1 
  
 Lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet 
  
 Enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet får ett särskilt uppskattningsvärde fastställas för en fastighet på vilken det gjorts en  
 ny-, 
  till- eller ombyggnad efter den tidpunkt som det senast fastställda taxeringsvärdet avsett. Ett sådant uppskatt- ningsvärde får fastställas även för en fastighet som ändrats eller nybildats genom fastighetsbildning om det inte finns ett särskilt 
 302 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 taxeringsvärde fastställt för det område fastigheten omfattar, lik- som för en fastighet som undantagits från skatte- och avgiftsplikt enligt 3 kap. fastighetstaxeringslagen (1979:1152) (FTL). Ett sär- skilt uppskattningsvärde gäller tills ett nytt uppskattningsvärde eller ett nytt taxeringsvärde fastställts för fastigheten. Uppskatt- ningsvärdet fastställs av Skatteverket efter ansökan från fastighets- ägaren. Vid fastställelsen tillämpas de grunder som enligt FTL gäller för fastställande av taxeringsvärde. Ett uppskattningsvärde kan bland annat komma till användning i samband med överlåtelser av skatte- och avgiftsfria specialbyggnader, såsom skolbyggnader eller sport- anläggningar som saknar taxeringsvärden. 
 Den metodik som tillämpas vid framtagande av särskilt uppskatt- ningsvärde är att använda den värderingsmodell som bäst stämmer med byggnadens beskaffenhet. Normalt blir det fråga om värdering som hyreshusenhet. Modellen för värdering avseende lokaler inom hyreshus kommer att finnas kvar, men som en konsekvens av avvecklingsförslaget försvinner värderingsmodellerna för bostäder inom hyreshus, ägarlägenheter, samt småhus- och lantbruksenheter. I och med detta försvinner även grunden för att tillämpa lagen om särskilt uppskattningsvärde på dessa fastighetstyper. Värdet kan dock fastställas genom andra metoder (se avsnitt 3.4.2) varigenom lagen kan bli tillämplig även avseende de aktuella fastighetstyperna. Detta förutsätter dock en ändring i lagen om särskilt uppskattningsvärde på fastighet avseende beräkning av värden. 
  
 3.4.2 
  
 Lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter 
  
 Lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter reglerar att stämpelskatt enligt huvudregeln ska betalas vid förvärv av fast egendom och tomträtter samt vid beviljande av inteckningar. Vid skattepliktigt förvärv beräknas stämpelskatten enligt 8 § på egendomens värde. Enligt 9 § anses som egendomens värde det högsta av köpeskillingen och taxeringsvärdet för året närmast före det år då ansökan om lagfart beviljas. Saknas särskilt taxeringsvärde för det i första stycket angivna året görs jämförelsen i stället med det värde som inskrivningsmyndigheten, med ledning av intyg av sakkunnig eller annan utredning, bedömer att egendomen hade vid tidpunkten för upprättandet av den handling på vilken förvärvet grundas. 
 303 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 I praktiken innebär bestämmelsen att en sakkunnig – en fastig- hetsmäklare eller en fastighetsvärderare – får utfärda ett intyg om värdet på den fasta egendomen. Värdet enligt värdeintyget ska mot- svara 100 procent av egendomens värde. I de fall det finns ett taxe- ringsvärde görs jämförelsen däremot alltid mot ett värde som nor- malt motsvarar 75 procent av marknadsvärdet. Det finns alltså en diskrepans i värdenivå mellan fallen då taxeringsvärde finns respek- tive inte finns på den överlåtna egendomen. Värderingsintyg fyller alltså samma funktion som taxeringsvärdet. Den köpeskilling som från varandra fristående parter har kommit överens om i ett köpe- kontrakt får naturligtvis stor betydelse för vilket värde som den fasta egendomen ska anses ha enligt värderingsintyget. Ofta be- gränsas intyget till ett uttalande om att egendomen inte innehar ett värde som överstiger den köpeskilling som parterna kommit över- ens om 
 . 
  
 En viktig fråga är vad som i detta sammanhang anses med egen- domens värde. Det framgår inte av lagen, eller genom hänvisning till annan lag, att med värde avses marknadsvärde, avkastningsvärde, uppskattningsvärde eller annat värdebegrepp. En rimlig slutsats är dock, i och med att det handlar om en överlåtelsesituation (köp, gåva etc.), att det kan antas att lagstiftaren har avsett marknads- värde, eller i vart fall ett värde som inte väsentligt avviker från mark- nadsvärdet. 
 I 4 § anges vilka olika typer av fång som är stämpelskattepliktiga. Av uppräkningen följer motsatsvis att stämpelskatt inte ska utgå vid gåva. I 5 § anges emellertid att stämpelskatt ska utgå även om ett förvärv har betecknats som gåva om ersättning utgått och om denna uppgår till minst 85 procent av egendomens värde. I para- grafen anges att egendomens värde skall beräknas enligt  
 Valdez 
  och 14 §§. 
  
 3.4.3 
  
 Alternativ till taxeringsvärde – normeringstal m.m. 
  
 I det fall avvecklingsförslaget genomförs och taxeringsvärden inte fastställs för bostäder och egendom inom lantbruksenheter, måste en alternativ metod finnas för att bl.a. processen med att bestämma stämpelskatt ska kunna ske på ett effektivt sätt. Detta gäller även andra verksamhetsprocesser där taxeringsvärdet används som grund för vissa typer av bedömningar, t.ex. inom skatteområdet. Det finns alternativa lösningar på hur man kan säkerställa att det även efter 
 304 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 avvecklingen går att få fram ett värde för den överlåtna egendomen. Viktigt är att systemet som väljs blir väsentligt billigare än dagens system och det inte innebär att hanteringen inom ramen för t.ex. lagfartsprocessen fördröjs. 
 Eftersom taxeringsvärdet används mest frekvent inom ramen för inskrivningsmyndighetens verksamhetsområde, har utredningen som ovan nämnts valt att beskriva och analysera olika metoder för framtagande av alternativa värden främst utifrån detta perspektiv. 
  
 3.4.3.1 
  
 Alternativ till taxeringsvärde 
  
 Följande alternativ till taxeringsvärdet är möjliga: 
  
 1. 
  
 Ett schabloniserat registervärde redovisas i fastighetsregistret vilket avspeglar fastighetens marknadsvärde. Detta värde räknas endast fram för de fastigheter som saknar taxeringsvärde. Fastig- heter som även fortsättningsvis har ett taxeringsvärde använder detta till grund för de övriga processer som baseras på taxerings- värdet. 
  
 2. 
  
 Ett schabloniserat värde räknas fram för den fasta egendomen i samband med prövningen av stämpelskatt eller andra värderings- situationer inom ramen för myndighetsutövning. Detta sker med hjälp av generella normeringstal 
  
 5  
  
 (t.ex. kvadratmetervärden för bostäder och hektarvärden för produktiv mark samt genom- snittshyror för bostäder) som finns tillgängliga som stöd för fastighetsvärdering i samband med myndighetsutövning. Nor- meringstal ska finnas för de fastighetstyper som saknar taxerings- värde. Fastigheter som har åsatts ett taxeringsvärde använder dock taxeringsvärdet för jämförelsen med priset på samma sätt som sker i dagens lagstiftning. Detta gäller främst kommersiella fastigheter så som kontors- och industrifastigheter. 
  
 3. 
  
 Fastighetsägaren ansvarar själv för att ta fram och bifoga ett värdeintyg till köpehandlingarna eller i andra situationer där ett värde efterfrågas. Av värdeintyget framgår den överlåtna fastig- hetens marknadsvärde. Detta gäller endast ägare till de fastighets- typer som saknar taxeringsvärde. 
  
 5  
 Normering innebär att betalda priser  
 à-prisrelateras 
  till någon av de värdebärande faktorerna (Fastighetsekonomisk analys och fastighetsrätt Fastighetsnomenklatur, Fastighetsnytt Förlags AB, 11:e upplagan, 2011). 
 305 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 4. 
  
 Ingen jämförelse mot värde görs vid kontroll av stämpelskatten m.m. Det är alltid fastighetens pris som ligger till grund för stämpelskatten. 
  
 Det kan även finnas kombinationer av de fyra alternativen. 
 Enligt alternativ 1 skulle registret vara heltäckande och värdet kunna användas i andra sammanhang och utgöra ett officiellt register- hållet marknadsvärde. Alternativet kräver stora resurser i form av insamling av data m.m. och skulle dessutom medföra krav på kon- tinuerlig ajourhållning. Fördelen skulle vara att det alltid finns tillgång till relevanta värden som dessutom skulle hålla en god nog- grannhet. Ett sådant värde skulle även möjliggöra fortsatt använd- ning för alla områden. Utredningen anser dock att bygga upp en ny organisation för att ta fram ett sådant värde skulle vara alltför resurskrävande vid en omställning. Skulle en sådan lösning väljas så rekommenderar utredningen den lösning som beskrivs i avsnitt 5 gällande en kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen. I det avsnittet beskrivs att alternativ där fastighetstaxering för bo- städer och lantbruk fortsättningsvis genomförs vart sjätte år för att ligga till grund för de samhällsfunktioner som i dag använder dem trots att beskattningen genomförs enligt avvecklingsalternativet. 
 Alternativ 2 omfattar endast de fastigheter där ett värde behövs vid myndighetsutövning eller av andra aktörer. Exempel på detta är vid en överlåtelsesituation där ett värde behövs för att stödja stämpel- skatteprocessen eller andra överlåtelsesituationer som får konse- kvenser inom annan myndighetsutövning, t.ex. beskattning. Värden kan även räknas fram för de fastigheter där ett värde efterfrågas inom ramen för lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet. Värden på fastigheten finns därför inte inlagt och sparat i något register utan tas enbart fram vid behov. Alternativet kräver viss insamling av data i samband med överlåtelsen i form av en överlåtelsedeklaration. En automatiserad beräkning av marknads- värdet kan sedan ske med möjlighet att nå en tillfredställande noggrannhet på värdet. Värdet skulle emellertid inte vara tillgäng- ligt och transparent för övriga intressenter på fastighetsmarknaden (jfr alternativ 1). Anledningen till att vissa frågor skulle behöva ställas i en överlåtelsedeklaration är för att kunna säkerställa en accep- tabel värderingsnoggrannhet. Alternativet bedöms som väsentligt mindre resurskrävande och mer kostnadseffektivt än alternativ 1. 
 Alternativ 3 liknar det förfarande som gäller i dag när taxerings- värde inte finns tillgängligt för den försålda egendomen. Om 
 306 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 kraven på ett marknadsvärde gäller måste således en regelrätt vär- dering utföras varje gång en prövning av stämpelskatten eller mot- svarande ska göras. Detta kräver att ett värdeintyg bifogas ansökan om lagfart. Förslaget medför att fastighetstyperna behandlas olika beroende på om det finns ett taxeringsvärde att tillgå eller inte. Förslaget skulle dessutom försena inskrivningsprocessen eftersom externa värdeintyg måste tas fram. Räknar man även på kostnaden för att i flertalet fall där en fastighet omsätts kräva värdeintyg torde dessutom den totala kostnaden för inskrivningsprocessen att bli väsentligt dyrare. Andra myndighetsprocesser där det behövs ett värde kommer också att fördyras samt dra ut mer på tiden eftersom en värdering varje gång måste beställas. 
 Alternativ 4 innebär att alla kontrollfunktioner tas bort. Alter- nativet ger ett visst incitament till skattefusk eftersom ingen kon- troll görs. Vid vissa underprisöverlåtelser skulle skatteintäkten minska avsevärt jämfört med en tillämpning i enlighet med dagens regler. Även i detta alternativ blir det en skillnad mellan olika fastig- hetstyper beroende på om taxeringsvärdet finns tillgängligt eller inte. Andra myndighetsprocesser där det behövs ett värde kommer också att fördyras samt dra ut mer på tiden eftersom en värdering varje gång måste beställas. 
 Utredningens förslag 
  
 Utredningens förslag 
 : Som alternativ till taxeringsvärdet bör i överlåtelsesituationer schabloniserade marknadsvärden räknas fram för fastigheter som saknar taxeringsvärde (alternativ 2 enl- igt ovan). Detta gäller även när ett värde efterfrågas i andra sammanhang, t.ex. inom beskattningsverksamheten. Värdena be- räknas baserat på framtagna generella normeringstal. 
 Ansvarig myndighet för att fastställa normeringstalen bör vara Lantmäteriet. Lantmäteriet bör ges i uppdrag att ytterligare ut- reda formerna för förfarandet m.m. 
 Förslaget kräver ändringar i lagen (1971:171) om särskilt upp- skattningsvärde på fastighet och i lagen (1984:404) om stämpel- skatt vid inskrivningsmyndigheter. 
 307 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Utredningen anser sammantaget att alternativ 2 är att föredra. Det är dock viktigt att understryka att beräkningen ska vara enkel och schabloniserad. Alternativet skulle endast beröra de fastigheter där behov att ta fram ett värde finns, till exempel fastigheter som över- låtits, och vara en åtgärd för att främst stödja stämpelskatteprocessen och andra processer inom ramen för myndighetsutövning. Värdet räknas fram med hjälp av normeringstal för olika typer av fastig- heter som saknar taxeringsvärde. Normeringstalen kan liknas vid dagens riktvärden som används inom fastighetstaxeringen för att räkna fram taxeringsvärden och är alltså områdesspecifika och inte fastighetsspecifika. Med hjälp av normeringstalen och specifika upp- gifter för den enskilda fastigheten kan ett marknadsvärde räknas fram. Normeringstal kan till exempel vara kvadratmetervärden för bostäder, hektarvärden för produktiv mark samt genomsnittshyror för flerbostadshus. Vid behov kan även värdet fördelas mellan mark och byggnad genom tillämpning av s.k. tomtvärdetabeller (jfr FTF, bilaga 1 a och 2 a). Denna fördelning mellan mark och byggnad kan sedan användas för att fördela avskrivningsunderlag för mark och byggnad enligt 19 kap. 11 § IL. Värdet skulle även med ledning av normeringstalen kunna räknas fram för de fastigheter där ett värde efterfrågas inom ramen för lagen (1971:171) om särskilt uppskatt- ningsvärde på fastighet. 
 För att klara av att fastställa normeringstalen till grund för att kunna beräkna ett värde och fördela detta mellan mark och bygg- nad kan det krävas en viss insamling av data i samband med fastig- hetsöverlåtelsen, en s.k. överlåtelsedeklaration. Deklarationen skrivs under av köpare och säljare vilket torde ge en hög kvalitet på de uppgifter som kommer in. I en sådan deklaration anges vissa egen- skapsuppgifter som har en signifikant värdepåverkan. Frågorna kom- mer självklart att skilja sig mellan de olika fastighetstyper för vilka normeringstal ska beräknas. Tillsammans med de uppgifter som redan finns i fastighetsregistret och de uppgifter som fastighets- taxeringsregistret även fortsättningsvis ska innehålla kan ett värde med en tillfredställande noggrannhet fastställas. Beräkningen skulle kunna vara automatiserad för handläggaren på inskrivningsmyndig- heten, men normeringstalen skulle kunna användas även inom andra verksamhetsprocesser och ligga till grund för värdebedömningar. 
 För andra myndigheter finns normeringstalen tillgängliga hos Lantmäteriet som grund för beräkningar av ett värde på den be- rörda fastigheten. Ett eventuellt annat förfarande är att det på Lant- mäteriets hemsida finns en beräkningssnurra där fastighetsbeteck- 
 308 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 ningen anges och beräkningen då sker automatiskt för berörd fastighet. Detta skulle innebära en liknande modell som i dag finns på Skatteverkets hemsida, men förenklad. En sådan modell skulle underlätta för den användare som normalt inte räknar fram fastig- hetsvärden samt minimera riskerna för felräkningar. En nackdel med ett sådant system är att det skulle kosta mer att förvalta än det enkla alternativet med värden där beräkningar sker manuellt med hjälp av tabeller. 
 Ett exempel på hur användandet går till i annan myndighets- utövning kan vara när en handläggare på Skatteverket behöver ett värde till grund för ett beslut. Handläggaren går då in på Lant- mäteriets hemsida och beräknar värdet baserat på normeringstalen för den fastighetstyp och det område där fastigheten är belägen. Alter- nativt anger handläggaren fastighetsbeteckningen i en beräknings- snurra varefter värdet beräknas automatiskt. Värdet som handlägg- aren får fram används sedan som underlag för beslutet. 
 Normeringstalen bör uppdateras årsvis. Att ha en kontinuerlig uppdatering av normeringstalen bedöms vara alltför resurskrävande. Ett längre intervall med uppdateringar liknande det som finns i dag gällande fastighetstaxeringen med ett tre års intervall är inte att föredra. Detta på grund av att normeringstalen kommer att vara mer schabloniserade än dagens taxeringsvärden och då troligtvis ha något sämre värderingsnoggrannhet vilket kan motverkas med ett i tiden aktuellare normeringstal. 
 Värdet som ska räknas fram med hjälp av normeringstalen ska motsvara 100 procent av marknadsvärdet för en fastighet. De fram- räknade värdena måste dock justeras till att motsvara 75 procent av marknadsvärdet i de processer de används för att ersätta taxerings- värdet. Detta för att samma andel av marknadsvärdet ska ligga till grund för bedömningen avseende fastigheter som saknar taxerings- värde som för de fastighetstyper där taxeringsvärdet fortfarande tillämpas. Detta innebär att det kommer finnas en säkerhetsmarginal i värderingen, till exempel vid fastställande av stämpelskatt, precis som vid användandet av värden som är framtagna vid fastighets- taxeringen. 
 309 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.4.3.2 
  
 Ansvar för framtagande av normeringstalen 
  
 Utredningen anser att Lantmäteriet bör vara den myndighet som är ansvarig för att ta fram, räkna om och underhålla normeringstal, tomtvärdetabeller etc. enligt alternativ 2. Inskrivningsmyndigheten, som även är beskattningsmyndighet, hör numera till Lantmäteriet. Inskrivningsmyndigheten utgör en egen division, Fastighetsinskriv- ning, med ansvar för lagfartsprocessen. Lantmäteriet har redan i dag ett system uppbyggt där köp samlas i fastighetsprisregistret. Ett sådant register är en förutsättning för att kunna bygga upp ett system som klarar av de beräkningar som behövs för att ta fram de normeringstal som sedan ligger till grund för en automatiserad be- räkning av värden. Anledningen till detta är att den värderings- metod som ligger till grund för normeringstalen ska vara ortspris- metoden eftersom det är ett marknadsvärde som ska beräknas. Denna metod innebär att det ska finnas försäljningar av likartade fastigheter som ligger till grund för normeringstalen som tas fram. Köp av fastigheter i landet kommer alltså att ligga till grund för beräkningarna av normeringstalen. Lantmäteriet är vidare ansvarig myndighet för fastighetsregistret, där information och vissa egen- skapsuppgifter knutna till fastigheten finns. Hos Lantmäteriet finns vidare redan i dag en hög kompetens gällande fastighetsvärdering. 
 Om en avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder och pro- duktiv mark ska genomföras anser utredningen att Lantmäteriet bör ges i uppdrag att närmare utreda frågan hur en modell för att tillhandahålla normeringstal m.m. ska utformas för att vara enkel och ge det stöd som behövs i stämpelskatteprocessen. Modellen ska även stödja en beräkning av värden inom ramen för lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet och övriga myndig- hetsprocesser där fastighetsvärden efterfrågas. Det är naturligt att bestämmelser om vem som är ansvarig och för vilka fastighetstyper normeringstalen ska tas fram finns i lagen om särskilt uppskatt- ningsvärde på fastighet. Detta beroende på att lagen redan i dag har en inriktning på att ta fram värden för fastigheter vid sidan av fastig- hetstaxeringen. Innan de ovan beskrivna normeringstalen finns tillgängliga kan de taxeringsvärden som redan finns för alla fastig- hetstyper användas. I de fall där nybildning av fastigheter sker eller på annat sätt ett taxeringsvärde saknas kan värden beräknas enligt riktvärdeangivelser från senaste fastighetstaxering eller alternativt med värdeintyg. Detta får ske fram till dess att den nya modellen är klar. 
 310 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.4.3.3 
  
 Process för framtagande och tillhandahållande av normeringstal 
  
 För att kunna ta fram normeringstal som delvis ska kunna ersätta nuvarande riktvärdeangivelser krävs en fungerande process. I denna process bör momenten insamling, beredning och analys ingå, lik- som fastställande och tillhandahållande. Under varje moment ingår olika aktiviteter för att säkerställa att de slutliga normeringstalen klarar de krav som kommer att ställas med avseende på noggrann- het och användbarhet. 
 Insamling av ortsprismaterial bör liksom i dag ske genom att samtliga lagfarna överlåtelser registreras vid fastighetsinskrivningen. Uppgifter om köpare och säljare, köpedatum, köpeskilling och typ av fång kommer att finnas åtkomliga via fastighetsprisregistret. En del väsentliga egenskapsuppgifter om de försålda fastigheterna kan behöva samlas in via särskilda uppgiftsinsamlingar vilka kan bli mer omfattande än de som genomförs i dag. Anledningen är att data om fastigheterna och överlåtelserna som krävs för att kunna göra rele- vanta analyser inte längre samlas in genom ett taxeringsförfarande. 
 En analys sker av köpen och det kontrolleras att överlåtelserna har skett på marknadsmässiga grunder samt att de uppgifter som påverkar värdet är rätt återgivna och klassificerade. Beredningen går ut på att granskning och gallring av ortsprismaterialet görs med avseende på representativitet och marknadsmässighet. Arbetet bör ske på liknande sätt som i dag. Vidare omfattar analysarbetet att kartlägga skillnader mellan olika delmarknader och inverkan av lägets betydelse för olika fastighetstypers marknadsvärden och nor- meringstal. I det sammanhanget bör erfarenheterna från fastighets- taxeringen tas till vara och indelningen i värdeområden får utgöra grunden för hanteringen av lägets betydelse. Det arbete som kräver god kännedom om de lokala fastighetsmarknaderna bör hanteras som i dag med stöd av värderingstekniker och fastighetsvärderare som bidrar till processen med kartläggning och senare även förslag till rättvisande värdenivåer för normeringstalen. 
 I dag utför Skatteverkets personal tillsammans med konsulter, som har rollen som värderingstekniker, i princip all manuell köp- granskning. Det är ett förfarande som fungerar bra och ger till- fredsställande kvalitet på de köp som sedan läggs till grund för analyser och nivåläggning. Hur organisationen för det framtida arbetet kan se ut är ännu oklart, men Lantmäteriet bör här ha en samordnande roll. 
 311 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Nya normeringstal bör fastställas en gång per år. Vilka nor- meringstal som ska fastställas bör styras av behovet. Ett scenario är att det behövs ett antal olika normeringstal för  
 småhus-, 
  hyreshus- och lantbruksfastigheter. För småhusfastigheter behövs sannolikt ett normeringstal kronor per kvadratmeter tomtmark för småhus och ett för bebyggda fastigheter i kronor per kvadratmeter boarea. Till småhusen kan det eventuellt behövas kompletterande relations- tal för att beakta byggnaders olika nybyggnadsår eller skillnad i stor- lek. För hyreshus behövs sannolikt ett normeringstal kronor per kvadratmeter byggrätt för bostäder och ett för bebyggda fastig- heter i kronor per kvadratmeter boarea. Precis som för småhusen kan det eventuellt behövas kompletterande relationstal för att be- akta byggnaders olika återstående livslängd och antal lägenheter. För lantbruk behövs det normeringstal för produktiv skogsmark (kr/ha och/eller kr per m³sk) och åkermark (kr/ha). Relationstal för andra ägoslag kan bli aktuellt om uppgifter om användningssätt och markens avkastningsförmåga finns att tillgå, t.ex. som i dag för ägoslagen betesmark och skogligt impediment. 
 Tillhandahållandet av nomeringstalen kan ske på ett flertal olika sätt. Den modell som det skissats på bygger på att ett antal tjänster utvecklas som hanteras med  
 IT-stöd. 
  I Lantmäteriets perspektiv finns både externa och interna intressenters behov av fastighetsvärden och normeringstal. Lantmäteriet kommer att bygga upp ett särskilt register över normeringstal. Registrets innehåll ska kunna tillgäng- liggöras för olika verksamheter. För detta krävs en databas, en applikation och en tjänst för åtkomst. Explicit för Lantmäteriet har fastighetsinskrivningen behov av en tjänst som jämför köpeskilling med fastighetens värde för att bestämma stämpelskatt vid ansökan om lagfart. I det sammanhanget behöver verksamheten utveckla ett nytt system som möjliggör en uträkning av dessa fastighetsvärden. 
 För externa intressenter som behöver normeringstalen och en enklare tjänst för att beräkna ett separat värde per fastighet behöver en webbtjänst utvecklas. Vidare bör Lantmäteriets fastställda nor- meringstal publiceras och för det krävs antingen en interaktiv karta eller en enklare funktion med kartor som visar områden och nor- meringstal i  
 PDF-format. 
  Övrigt tillhandahållande där dagens leve- ransformat och övriga funktioner i systemet behöver anpassas har bedömts kunna rymmas inom ramen för ordinarie förvaltning av FR. 
 Lantmäteriet har vidare gjort en översiktlig bedömning av kost- naderna för ett förfarande med normeringstal som redovisar värden för olika typer av fastigheter och ägoslag, se avsnitt 7.2.1.4. 
 312 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.4.3.4 
  
 Ändringar i gällande författningar 
  
 Som nämnts ovan krävs ändringar i dels lagen (1971:171) om sär- skilt uppskattningsvärde på fastighet, dels lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter. 
 I lagen om särskilt uppskattningsvärde på fastighet krävs en ändring i 1 § andra stycket 3 genom en hänvisning till 7 kap. 16 § första stycket 1 FTL så att även de byggnadstyper och ägoslag om- fattas vilka undantagits från värdering inom ramen för avvecklings- förslaget. Lagen utvidgas således till att även omfatta småhus, ägar- lägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, eko- nomibyggnader, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark samt skogligt impediment. 
 Vidare måste det av lagen framgå vem som ska fastställa nor- meringstal för dessa fastighetstyper och ägoslag, samt vad som av- ses med normeringstal. Detta bör lämpligen ske i en ny paragraf, 2 a §, i vilken det slås fast att med normeringstal avses schablo- niserade värden att användas för att beräkna marknadsvärdet för fastigheter samt att normeringstalen ska fastställas av Lantmäteriet för sådan egendom som undantas från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 FTL. Lantmäteriet bör ges i uppdrag av regeringen, t.ex. inom ramen för myndighetens regleringsbrev, att vidare ana- lysera modellen för framtagande och presentation av normerings- talen, liksom vilken typ av formell process som bör tillämpas där- vid, bl.a. hur normeringstalen ska beslutas. Innan systemet med normeringstal är uppbyggt och etablerat, kan det under en över- gångsperiod fortfarande vara möjligt att lägga taxeringsvärdet till grund för vissa myndighetsbeslut eller beslut inom andra verksam- heter. Under förutsättning att några förändringar inte har skett av taxeringsenheten (fastighetsbildning eller om- eller tillbyggnad) kan en uppräkning ske av taxeringsvärdena baserat på fastighetspris- index. 
 Vid fastställelse av särskilt uppskattningsvärde tillämpas i dag de grunder som enligt FTL gäller för åsättande av taxeringsvärde. Para- grafen måste utvidgas till att även omfatta de normeringstal som anges i den nya paragrafen, 2 a §, vid fastställelse av särskilt upp- skattningsvärde. Lantmäteriet bör också inom ramen för sitt upp- drag analysera om det är lämpligt att ansvaret för fastställande av särskilt uppskattningsvärde i framtiden bör flyttas över från Skatte- verket till Lantmäteriet. 
 313 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Vidare krävs en utvidgning av lagen så att behörig att ansöka om fastställande av särskilt uppskattningsvärde inte bara är den som är ägare av fastigheten utan även myndigheter. Detta bör ske genom ett tillägg i 3 §. Med myndighet avses såväl statliga som landstings- kommunala och kommunala myndigheter. 
 Skatteverkets upprättade förslag till särskilt uppskattningsvärde ska enligt nuvarande 5 § översändas till sökanden för yttrande inom viss tid. Om sökanden är en myndighet, bör även ägaren till fastig- heten ges möjlighet att yttra sig över förslaget. Ett tillägg till 5 § med denna innebörd krävs därför. Då ett beslut om särskilt uppskatt- ningsvärde på fastighet inte kan överklagas måste denna yttrande- möjlighet anses vara särskilt viktig. Det är heller inte formellt möj- ligt att överklaga det värde som räknats fram baserat på normerings- talen. Det bör dock framhållas att det normalt torde vara möjligt att överklaga ett slutligt beslut som grundar sig på värdet. Detta mot- svarar dagens situation där det inte är möjligt att överklaga fastig- hetsvärderingen utan endast beslutet om taxering. 
 I lagen om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter krävs en ändring i 9 § andra stycket. Även här bör lagen kompletteras med en hänvisning till att beräkningen av marknadsvärde för den för- sålda egendomen bör ske med ledning av de av Lantmäteriet fram- tagna normeringstalen. Utredningen anser att det finns skäl att här inskränka metoden för framtagande av marknadsvärde till att endast omfatta värden baserade på normeringstal, då det är av särskilt stor vikt att inskrivningsmyndigheten vid fastställande av stämpelskatt utgår från värden fastställda med samma metod. Inskrivningsmyndig- hetens hantering av dessa ärenden måste vidare anses vara så expe- ditionsbetonad, att graden av precision av ett marknadsvärde fastställt genom denna metod är tillräcklig. 
  
 3.5 
  
 Registerföring av uppgifter till grund för beskattning 
  
 3.5.1 
  
 Nuvarande förhållanden 
  
 Det grundläggande syftet med de uppgifter som samlas in och de beslut som fattas vid fastighetstaxering är att utgöra underlag för beskattning, lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift (FavL) och lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt (FSL). Dessa lagar är kopplade till den systematik som regleras i fastighetstaxerings- 
 314 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 lagen (1979:1152) (FTL). Underlag i form av de olika typerna av taxeringsenheter, värderingsenheter och värdefaktorer som påverkar storleken av skatten, alternativt avgiften, beslutas inom ramen för fastighetstaxeringsförfarandet. 
 Uppgifter från fastighetstaxeringen utgör även en del av beskatt- ningsdatabasen, 2 kap. 3 § lagen (2001:181) om behandling av upp- gifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet. Att uppgifter på indi- vidnivå och fastighetsnivå korrelerar med varandra är av helt avgör- ande betydelse för att uppgiftsinsamling, utskick av deklarationer och beslut ska kunna fattas på ett korrekt sätt inom såväl fastig- hetstaxering som inkomstbeskattning. 
 Fastighetstaxeringen är registerbaserad, vilket innebär att taxe- ringen baseras på uppgifter i befintliga register (se avsnitt 2.1.2). 
 Fastighetsregistret 
 Det grundläggande registret är fastighetsregistret, eller fastighets- datasystemet (FDS), som förs med stöd av lagen (2000:224) om fastighetsregister och för vilket Lantmäteriet är ansvarig register- myndighet. 
 I fastighetsregistret lagras fastighetsanknuten information av- seende bl.a. fastighetsindelning, beteckningar och fastighetsrätts- liga åtgärder, fastighetens ägarförhållande, inteckningar i fastighet lämnade som säkerhet vid lån samt övrig inskrivningsinformation. 
 Den fastighetsanknutna informationen i fastighetsregistret är uppdelad i fem delar, bl.a. en taxeringsuppgiftsdel. Enligt 64 § för- ordningen (2000:308) om fastighetsregister ska i taxeringsuppgifts- delen av fastighetsregistret redovisas uppgifter från beskattnings- databasen såvitt avser taxeringsvärden och övriga uppgifter som en- ligt FTL ska redovisas i beslut om fastighetstaxering. Skatteverket ska enligt 74 § samma förordning årligen till Lantmäteriet avisera de uppgifter från beskattningsdatabasen som behövs för att kunna föra taxeringsuppgiftsdelen. 
 Fastighetsregistret innehåller enbart uppgifter om registerfastig- heter. Annan egendom, såsom byggnad på ofri grund eller egen- dom som inte utgör egna registerfastigheter, omfattas inte av registret. 
 315 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Fastighetstaxeringsregistret 
 Som en del av beskattningsdatabasen administrerar Skatteverket ett fastighetstaxeringsregister (FTR) som innehåller uppgifter om de flesta av landets 3,2 miljoner registerfastigheter. Behandlingen av dessa uppgifter regleras av lagen om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet (2001:181) samt den tillhörande förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet. 
 FTR är det grundläggande registret för fastighetstaxeringen och innehåller sådana fastigheter, samfälligheter och byggnader på ofri grund som är eller ska bli föremål för fastighetstaxering. FTR hålls uppdaterat genom information om förändringar som kommer till Skatteverket från bl.a. fastighetsregistermyndigheten (FRM), dvs. Lantmäteriet och inskrivningsmyndigheten (IM). Syftet är att skapa och underhålla ett register som ger förutsättningar för en korrekt fastighetstaxering och folkbokföring. FTR är ett omfattande och komplext register, vilket också är synkroniserat med Skatteverkets övriga register. 
 Lägenhetsregistret 
 Vidare finns lägenhetsregistret 
 ,  
 ett nationellt register över Sveriges alla bostadslägenheter, vilket regleras av lagen (2006:378) om lägen- hetsregister. Uppgifterna i registret får enligt 5 § behandlas för folkbokföring, framställning av statistik, forskning och planering, uppföljning och utvärdering av bostadsbestånd och byggande. Registret är en del i den statistikreform som syftar till att ersätta de tidigare folk- och bostadsräkningarna för att producera hushålls- och bostadsstatistik. Lantmäteriet är ansvarig registermyndighet, men det är kommunerna som ansvarar för uppdateringar och kom- pletteringar. 
 Förutom information om antalet bostadslägenheter på fastig- heten, innehåller registret avseende bostadslägenhet även uppgift om antal rum i lägenheten, typ av kök, bostadsarea och lägenhets- kategori. För själva byggnaden innehåller registret bl.a. uppgifter om byggnadskategori, nybyggnadsår och typ av taxeringsenhet. 
 316 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.5.2 
  
 Lämplig databas och ansvarig myndighet 
  
 Utredningens bedömning:  
 Uppgiftslämnande samt vilka upp- gifter som behövs ska även fortsättningsvis regleras i FTL. Uppgifterna registreras i FTR vars nuvarande struktur behålls. Ansvarig myndighet för att föra FTR bör liksom i dag vara Skatteverket. 
 Direktivet betonar att även om fastighetstaxeringen av bostäder avvecklas kommer det med all sannolikhet att behövas en klassi- ficering och registerföring, med tillhörande uppgiftslämnande, av sådana byggnader och fastigheter. Utredaren ska, med utgångs- punkt i förslagen om slopande av taxeringen av bostäder, särskilt pröva vilka nya funktioner som behövs som ersättning för det slopade taxeringssystemet (dir. 2011:13, s. 9). 
 Av utredningens direktiv framgår vidare att en förutsättning för en avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruks- enheter är att en löpande beskattning av bostäder ska behållas och att medlen från denna löpande beskattning ska tillfalla kommunerna (dir. 2011:13, s.11). Detta innebär att uppgifter om fastigheter och deras egenskaper fortfarande kommer att utgöra en utgångspunkt för en löpande beskattning. En relevant fråga är därmed om det finns andra register än de som byggts upp inom ramen för fastig- hetstaxeringen som kan utgöra underlag för att ta ut en fastighets- avgift, alternativt en fastighetsskatt. 
 Strukturen på vilken den löpande fastighetsbeskattningen bygger regleras i FTL, avseende indelning i taxeringsenheter och vär- deringsenheter. Enligt dessa regler kan taxeringsenhet utgöra flera fastigheter tillsammans, men även del av fastighet. Det skulle således, om samtliga bostäder ska omfattas av en kommunal fastighetsavgift eller fastighetsskatt, vara omöjligt att lägga fastighetsregistret i dess nuvarande form till grund för den löpande beskattningen. Ett exem- pel på detta är småhus som ligger inom större fastigheter, såsom lantbruksenheter, eller småhus som ligger på en fastighet med både småhus och hyreshus. Dessa småhus ligger inte på egna register- fastigheter utan är enheter som utgör del av en registerfastighet. Den indelning i taxeringsenheter och värderingsenheter som görs inom ramen för fastighetstaxering är därmed en förutsättning för en löpande beskattning som omfattar samtliga enheter som i dag är föremål för uttag av löpande beskattning. 
 317 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Alternativet skulle vara att fastighetsregistret kompletterades med ytterligare uppgifter eller att någon annan myndighet gjorde en motsvarande uppdelning och förde ett särskilt register över dessa uppgifter. Detta nya register skulle sedan ligga till grund för den löpande beskattningen av bostäder. Av registret måste även ägare till byggnad på ofri grund ingå om dessa ska bli föremål för en löpande fastighetsbeskattning. Registret måste vidare vara synkro- niserat med Skatteverkets övriga register avseende t.ex. person- uppgifter. Ett annat alternativ skulle kunna vara att göra en mot- svarande vidareutveckling av det nuvarande lägenhetsregistret. 
 Ytterligare en aspekt i sammanhanget är att uppgifterna i det register som ska ligga till grund för den löpande beskattningen måste bygga på en rättssäker grund. Den enskildes möjligheter att över- klaga det underlag som kommer att utgöra grunden för den löp- ande fastighetsbeskattningen måste säkerställas. I dag fattas dessa beslut av Skatteverket inom ramen för fastighetstaxeringen. Vad som omfattas av Skatteverkets beslut definieras utförligt i 20 kap. 4 § FTL. Besluten innehåller värden, men även klassificering av fastigheter och byggnader samt egenskapsdata, vilka är avgörande för uttag av löpande fastighetsbeskattning och utgör, även om inte beskattningen grundar sig på ett taxeringsvärde, en förutsättning för beskattningen. 
 Enligt reglerna för sakprocessen i samband med fastighetstaxe- ringen är processföremålet en enskild fråga. Detta innebär att yrk- anden om ändring kan avse värdefaktorer såsom storlek och standard, vad som ingår i fastigheten, vem som är fastighetsägare, skatteplikt för taxeringsenhetstypen och värderingsenheternas omfattning. Detta möjliggör en rättslig prövning av det grundläggande taxerings- beslutet men även grunderna för beslutet. Skulle någon annan myn- dighet ansvara för uppgifter som utgör grund för löpande beskatt- ning av bostäder skulle, av rättssäkerhetsskäl, samma överklagande- möjlighet behöva införas. 
 I nuläget kontrollerar således Skatteverket underlaget i både tekniskt och administrativt hänseende. Beskattningsdatabasens delar – fastighetstaxering respektive inkomsttaxering – är synkro- niserade och ett utbyte av uppgifter mellan de två delarna av registret säkerställs. Med hänsyn till omfattningen av och tidplanen för de deklarationsutskick som görs inom ramen för inkomsttaxeringen är det en förutsättning att de fastighetsrelaterade uppgifterna som ligger till grund för beskattningen är tillgängliga på ett så enkelt sätt som möjligt. 
 318 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Även om den värdering som sker inom ramen för fastighets- taxeringen slopas, anser utredningen att det mot bakgrund av ovan- stående är lämpligt att ansvaret för att hålla ett grundregister över de fastigheter som ska beskattas, liksom i dag bör ligga inom ramen för Skatteverkets verksamhetsområde. Detta gäller även fastigheter där löpande skatt inte tas ut, såsom specialfastigheter, övrig mark och produktiv mark inom lantbruksenheter. Det beslut som fattas om att en fastighet utgör t.ex. övrig mark innehåller även indirekt ett beslut om att fastigheten inte utgör tomtmark eller annat ägo- slag. Dessa beslut måste fattas sammanhållet och av en och samma myndighet. 
 Vid en samlad bedömning anser utredningen att det inte finns något annat register än de som byggts upp inom ramen för fastig- hetstaxeringen som kan utgöra underlag för den löpande beskatt- ningen. Utredningens förslag avseende en avveckling av fastighets- taxeringen bygger således på att regleringen av uppgiftslämnande samt vilka uppgifter som behövs fortsatt ligger kvar i FTL. För småhus, hyreshus med bostäder samt ägarlägenheter med tillhör- ande tomtmark kommer förslagen att innebära en betydande redu- cering av de uppgifter som behöver lämnas. Hela regelverket som omfattar värderingen kan i dessa delar tas bort ur lagstiftningen. Förslaget omfattar i denna del även den produktiva marken inom lantbruksenheter, dvs. åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogliga impediment. Dessa uppgifter ska, liksom i dag, regi- streras i FTR vars nuvarande struktur kan behållas. Något behov av insamling av nya kategorier av uppgifter föreligger inte. 
 Som en följd av förslaget till avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder, kommer bestämmelsen i 9 kap. 3 § FTL avseende värde- faktorer för hyreshus att tas bort. Detta betyder att inhämtande av uppgift om antalet bostadslägenheter inte kommer att ske, då behov inte längre finns för Skatteverket att beräkna antalet bostadslägen- heter till grund för fastighetsavgiften. I det nuvarande systemet kan fastighetsägaren bli tvungen att lämna uppgift vid två tillfällen, en gång inom ramen för deklarationen och en gång till lägenhetsregistret. Uppgifter dubbellagras således i två olika register, vilket är något som generellt bör undvikas. Som en konsekvens av avvecklings- förslaget kommer fastighetsägaren bli tvungen att endast lämna upp- gift om antal bostadslägenheter till lägenhetsregistret via kommunen. Denna uppgift kommer därmed endast att lagras i ett enda system. 
 319 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.6 
  
 Ikraftträdande, övergångsbestämmelser samt följdändringar i annan lagstiftning 
  
 3.6.1 
  
 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 
  
 Utredningens förslag:  
 De föreslagna ändringarna i fastighets- taxeringslagen och övriga författningar ska träda i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 2015. 
 Vid fastighetstaxering år 2015 ska ny taxering (särskild fastig- hetstaxering) ske av varje småhusenhet, lantbruksenhet, ägar- lägenhetsenhet, flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. En be- stämmelse om detta tas in i en särskild lag. 
 De föreslagna ändringarna i fastighetstaxeringslagen och övriga för- fattningar bör kunna träda i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 2015. Äldre bestämmelser ska gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdan- det. 
 Utredningens förslag till avveckling av fastighetstaxering av bo- städer och lantbruksenheter innebär bl.a. att det i fortsättningen, utöver indelning i värderings- och taxeringsenheter, endast ska ske fastställande av vissa särskilda egenskaper för dessa fastigheter och att hyreshusenheter ska ersättas av flerbostadshusenheter och lokal- husenheter (se avsnitt 3.2.2 och 3.2.3). Uppdatering av register- uppgifter om denna egendom kommer endast att ske inom ramen för särskild fastighetstaxering. Det innebär att uppdateringen inte kommer att ske löpande utan endast vid sådana större förändringar som utgör grund för ny taxering. 
 Vid införandet av det nya systemet kommer de registrerade upp- gifterna om egenskaper att behöva konverteras till att motsvara de särskilda egenskaper som föreslås gälla. För de fastigheter som är undantagna från värdering i det nuvarande systemet men kommer utgöra en värderingsenhet i det nya systemet (överstigande 15 m² boarea och med ett taxeringsvärde understigande 50 000 kr), måste dock nya uppgifter registreras. Detta kan huvudsakligen ske maski- nellt. Vidare kommer hyreshusenheter att behöva delas upp i fler- bostadshusenheter och lokalhusenheter. Dessutom kommer ett antal s.k. statarlängor på lantbruk som i dag är taxerade som småhus att 
 320 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 behöva indelas som flerbostadshus eftersom de inte längre ska räknas som småhus (se avsnitt 3.2.2). 
 Om typ av taxeringsenhet bör ändras utgör detta en nytaxerings- grund enligt 16 kap. 2 § FTL. Uppdelningen av hyreshusenheter i flerbostadshusenheter och lokalhusenheter och omklassificeringen av statarlängor till flerbostadshus med åtföljande fastställande av särskilda egenskaper för bostäderna och nya taxeringsvärden för lokalhusenheterna skulle därför kunna hanteras inom den särskilda fastighetstaxeringen. För övrig egendom som berörs av den slopade taxeringen utlöses ny taxering inte med motsvarande automatik. Det finns inte heller någon allmän eller förenklad fastighetstaxering som kan fånga upp dessa fastigheter. 
 Det skulle i och för sig vara möjligt att i stor utsträckning kon- vertera uppgifter genom härledning ur befintliga registeruppgifter. Exempelvis skulle man kunna tänka sig att värderingsenheter för bostäder och tomtmark till bostäder respektive lokaler och tomt- mark till lokaler inom befintliga hyreshusenheter registrerades som flerbostadshusenheter respektive lokalhusenheter och att den boarea som i dag ligger till grund för beräkningen av värdefaktorn storlek för småhus, registrerades som den särskilda egenskapen storlek för småhus. 
 Detta skulle emellertid innebära att uppgifter som sedan kan läggas till grund för löpande beskattning bestämdes utan att det fattats formella beslut som berörda fastighetsägare haft möjlighet att lämna synpunkter på eller föra talan mot. En sådan ordning kan inte anses acceptabel ur rättssäkerhetssynpunkt. Indelning i taxeringsenheter och fastställande av särskilda egenskaper bör därför även i samband med övergången till det nya systemet i sin helhet ske genom beslut om fastighetstaxering. 
 Det behövs därför någon form av övergångsbestämmelse så att ny taxering kan ske för samtliga sådana fastigheter eller fastighets- delar som berörs. Det framstår enligt utredningens mening som lämp- ligast att ta in en sådan bestämmelse i en särskild lag. Utredningen föreslår därför en lag med särskilda bestämmelser om fastighets- taxering 2015, som föreskriver att ny taxering ska ske vid särskild fastighetstaxering av småhusenheter, lantbruksenheter, ägarlägen- hetsenheter, flerbostadshusenheter och lokalhusenheter. 
 Av 26 kap. 2 § FTL framgår att skyldighet att lämna särskild fastighetsdeklaration föreligger först efter föreläggande. Däremot finns enligt 26 kap. 1 § FTL en rätt att lämna särskild fastighets- deklaration. Såväl rätten som skyldigheten efter föreläggande gäller 
 321 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 den som vid fastighetstaxeringsårets ingång äger fastigheten. Enligt 1 kap. 5 § FTL anses vissa innehavare av fastighet, bl.a. tomträtts- havare, som ägare. Detta är en skillnad i förhållande till vad som en- ligt 18 kap. 1 § FTL gäller för allmän och förenklad fastighetsdekla- ration, där det råder en skyldighet för ägare att (med vissa här inte aktuella undantag) utan föreläggande lämna deklaration, såvida veder- börande inte fått ett förslag till fastighetstaxering. 
 Det är enligt utredningen inte motiverat att Skatteverket ska behöva utfärda förelägganden för alla fastighetsägare som berörs av en så omfattande nytaxering som den aktuella. Fastighetsägare bör därför vid denna taxering vara skyldiga att lämna särskild fastighets- deklaration även utan föreläggande. 
 För denna skyldighet bör gälla samma tidsfrist som gäller för fri- villigt lämnande av särskild fastighetsdeklaration, dvs. att deklara- tion med tillhörande handlingar ska lämnas till Skatteverket senast den 15 februari under taxeringsåret (26 kap. 1 § FTL). För deklara- tionsskyldiga som enligt utredningens förslag blir skyldiga att lämna särskild fastighetsdeklaration utan föreläggande bör även tillämpas bestämmelserna i 26 kap. 4 § FTL om uttag av förseningsavgift när särskild fastighetsdeklaration inte har kommit in inom föreskriven tid eller när deklarationen har så bristfälligt innehåll att den uppen- barligen inte är ägnad att ligga till grund för taxering. 
 Av 28 kap. 1 § jämförd med 20 kap. 2 § FTL framgår att Skatte- verket vid särskild fastighetstaxering har möjlighet att besluta om skönstaxering om den som är skyldig att lämna fastighetsdeklara- tion inte har lämnat en sådan eller om taxeringsvärde eller särskilda egenskaper inte kan uppskattas tillförlitligt på grund av brister i eller bristfälligt underlag för deklarationen. Skönstaxering kommer således att kunna tillämpas i förhållande till fastighetsägare som om- fattas av den särskilt föreskrivna deklarationsskyldigheten vid 2015 års fastighetstaxering. 
 Skatteverket torde i väldigt många fall redan ha tillräckligt med uppgifter för att kunna skicka ut taxeringsförslag och fatta beslut utan att det skett ett omfattande aktivt uppgiftslämnande från fastig- hetsägaren, på motsvarande sätt som sker vid allmän och förenklad fastighetstaxering (se 18 kap. 1 § FTL). För att hålla nere den admi- nistrativa bördan för berörda fastighetsägare och för Skatteverket bör därför förfarandet med förslag till fastighetstaxering, som fastig- hetsägaren kan lämna synpunkter på, få tillämpas även vid den ny- taxering som är nödvändig vid den särskilda fastighetstaxeringen 2015. 
 322 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Tidpunkterna för fastighetsägares erhållande av förslag till fastig- hetstaxering och lämnande av påpekanden med anledning av sådant förslag bör dock anpassas till tidsschemat för den särskilda fastig- hetstaxeringen. Utredningen föreslår att skyldigheten att lämna särskild fastighetsdeklaration utan föreläggande inte ska gälla sådan ägare som senast den 30 januari 2015 fått förslag till fastighetstaxe- ring och att påpekanden med anledning av ett sådant förslag ska lämnas senast vid den tidpunkt som gäller för lämnande av särskild fastighetsdeklaration utan föreläggande, dvs. den 15 februari under taxeringsåret. 
  
 3.6.2 
  
 Följdändringar i annan lagstiftning 
  
 Utredningens bedömning 
 : Den lämpligaste utgångspunkten är att vid genomförandet av följdändringar i annan lagstiftning ersätta begreppet taxeringsvärde med marknadsvärde. 
 Valet av metod för att fastställa marknadsvärdet bör inte gene- rellt fastställas i lag. Det framstår i stället som mer praktiskt att se till vad som är lämpligt i det enskilda fallet. Fastighetsägaren kan därmed, i de flesta fall, välja med vilken metod värdet ska beräknas. 
 En myndighet kan inte anses skyldig att godta det marknads- värde som presenteras av fastighetsägaren för det fall att det kan anses finnas ett mer rättvisande värde. 
 Huvudsyftet med fastighetstaxeringen är att fastställa underlag för beräkning av fastighetsskatt och kommunal fastighetsavgift. De taxeringsvärden som fastställs för fastigheter vid fastighetstaxeringen och andra egenskaper som samlas in vid taxeringen används dock i en mängd andra sammanhang. Som redovisats i avsnitt 2.1.4 hänvisas till taxeringsvärde och andra taxeringsuppgifter i ett flertal författ- ningar. Som en följd av avvecklingsförslaget uppstår behov av änd- ringar i flera av dessa författningar, främst till följd av att det för vissa typer av fastigheter inte längre kommer att fastställas taxerings- värden. 
 Det bör dock poängteras att det redan i dag finns fastigheter för vilka taxeringsvärde inte bestäms då de enligt 3 kap. FTL är befriade från skatte- och avgiftsplikt, t.ex. fastighet som ägs av kyrkor eller vissa stiftelser och ideella föreningar. Likaså ska inte något taxerings- 
 323 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 värde bestämmas för egendom som anges i 7 kap. 16 § FTL, t.ex. byggnad vars taxeringsvärde understiger 50 000 kr. Förslaget kom- mer dock att innebära att ett värde inte ska bestämmas för ett större antal fastigheter än tidigare då något taxeringsvärde generellt inte längre kommer att fastställas avseende småhus, ägarlägenheter, fler- bostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomibyggnader, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark samt skogligt impedi- ment. 
 Taxeringsvärdet ska enligt 5 kap. 2 § FTL bestämmas till det belopp som motsvarar 75 procent av taxeringsenhetens marknads- värde. Med marknadsvärde avses enligt 5 kap. 3 § FTL det pris som taxeringsenheten sannolikt betingar vid en försäljning på den all- männa marknaden, vilket i första hand bestäms med ledning av fastig- hetsförsäljningar i orten, den s.k. ortsprismetoden (5 kap. 5 § FTL). Det finns emellertid flera olika metoder för att fastställa marknads- värdet. Marknadsvärdet kan utgöras av ett särskilt uppskattnings- värde eller annars beräknas med utgångspunkt i av Lantmäteriet fastställda normeringstal (se vidare avsnitt 3.4). Det kan också framgå av ett värderingsintyg. För egendom som omsatts i närtid skulle i ett enskilt fall köpeskilling kunna aktualiseras som ett mått på mark- nadsvärdet. Fastighetsägaren kan därmed, i de flesta fall, välja med vilken metod värdet ska beräknas. De olika metoderna kan dock leda till olika grad av precision på värdet. 
 Med detta system blir tillämpningen inte lika enhetlig som med dagens system med taxeringsvärden. Det nya systemet kan i ett enskilt fall vara mer eller mindre förmånligt. I den mån fastighets- ägaren ser sig föranledd att anlita en värderingsman innebär för- ändringen även tillkommande kostnader. Förutsebarheten blir också sämre än i dagens system med lätt tillgängliga och entydiga taxerings- värden. Det måste emellertid anses omöjligt att upprätthålla ett i alla delar helt oförändrat läge efter en sådan omfattande omlägg- ning som ett avskaffande av fastighetstaxeringen av bostäder och lantbruk innebär. 
 Sammantaget anser utredningen att den lämpligaste utgångspunk- ten är att ersätta begreppet taxeringsvärde med marknadsvärde och således ersätta hänvisningarna till taxeringsvärdet med hänvisningar till marknadsvärdet. Valet av metod för att beräkna marknadsvärdet bör dock inte generellt fastställas i lag. Det framstår i stället som mer praktiskt att se till vad som är lämpligt i det enskilda fallet. I vissa fall kan det dock finnas skäl att reglera med vilken metod marknadsvärdet ska beräknas, t.ex. genom fastställande av ett sär- 
 324 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 skilt uppskattningsvärde. Detta för att garantera en likartad precision hos de marknadsvärden som används. En myndighet, t.ex. Skatte- verket, kan inte anses skyldig att godta det marknadsvärde som presenteras av fastighetsägaren för det fall att det kan anses finnas ett mer rättvisande värde. Denna fråga får emellertid i sådana fall bli föremål för rättslig prövning. 
 Nedan följer en genomgång av de lagar som enligt utredningens mening är berörda. 
  
 3.6.2.1 
  
 Lagen (1933:269) om ägofred 
  
 Utredningens förslag:  
 Ett tillägg görs till lagen (1933:269) om ägofred med innebörden att saknas taxeringsvärde för fastigheten ska i stället ett värde motsvarande 75 procent av marknadsvärdet användas. 
 Lagen om ägofred föreskriver i 4 kap. 38 § första stycket att har i laga ordning bestämts om en skyldighet att hålla stängsel eller att hålla betesmark inhägnad svarar berörda fastigheter gemensamt för denna skyldighet i förhållande till varje fastighets taxeringsvärde. 
 Utredningen menar att då lagstiftningen berör alla typer av fastig- heter och då taxeringsvärdet även fortsättningsvis kommer att fast- ställas för de fastigheter som inte utgör bostäder är den nuvarande formuleringen alltjämt relevant. Därutöver krävs det ett tillägg avseende de fastigheter där taxeringsvärde inte längre kommer att fastställas. Saknas taxeringsvärde för fastighet gör utredningen be- dömningen att marknadsvärde i stället kan användas, vilket t.ex. kan utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde baserat på normeringstal. För att värdet ska kunna jämföras med taxeringsvärdet, vilket speglar 75 procent av marknadsvärdet, föreslår utredningen att lagen bör kompletteras med ett angivande att det värde som tillämpas ska mot- svara 75 procent av marknadsvärdet. 
 Utredningen föreslår därför ett tillägg till lagen med innebörden att saknas taxeringsvärde för fastigheten tillämpas i stället ett värde motsvarande 75 procent av marknadsvärdet. Därutöver föreslår ut- redningen vissa redaktionella ändringar i syfte att modernisera paragrafen. 
 Det kan dock övervägas för framtiden om ett lämpligt alternativ vore att i stället göra proportioneringen utifrån fastigheternas arealer. 
 325 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.6.2.2 
  
 Lagen (1933:359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås 
  
 Utredningens förslag 
 : Ett tillägg görs till lagen (1933:359) an- gående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås med innebörden att i fråga om särskilt uppskattningsvärde som fastställts med tillämpning av sådana normeringstal som anges i 2 a § lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastig- het används 75 procent av uppskattningsvärdet. 
 I lagen stadgas att Är enligt vad därom finnes stadgat för fastighet gällande särskilt uppskattningsvärde, ska vad i lag eller författning föreskrives om fastighets taxeringsvärde såsom grund för beräkning av belopp, intill vilket inteckning i fastighet må godkännas såsom säkerhet vid utlåning eller såsom täckning för fonder eller inlåning, i stället gälla om det särskilda uppskattningsvärdet. För att till- godose ändamålet med lagen – ett värde som grund för beräkning av belopp intill vilket inteckning får godkännas som säkerhet eller som täckning för fonder eller inlåning – bör det särskilda uppskatt- ningsvärdet kunna användas avseende de fastigheter som saknar taxeringsvärde. Av lagens förarbeten framgår att lagen inte kan tillämpas utanför det område som täcks av dess ordalydelse (prop. 1933:187, s. 4) varför en ändring krävs i lagen för att möjliggöra ett användande av det särskilda uppskattningsvärdet i stället för taxe- ringsvärdet. 
 Eftersom normeringstalen ska spegla ett marknadsvärde kommer ett särskilt uppskattningsvärde byggt på normeringstal att spegla 100 procent av ett marknadsvärde, medan taxeringsvärden endast speglar 75 procent av ett sådant värde. Lagen bör därför komplette- ras med ett angivande att vid användande av sådana uppskattnings- värden vilka beräknats utifrån normeringstal, ska endast 75 procent av det genom normeringstalet framräknade värdet användas. 
 Utredningen föreslår därför ett tillägg till lagen med innebörden att i fråga om särskilt uppskattningsvärde som fastställts med tillämp- ning av sådana normeringstal som anges i 2 a § lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet används 75 procent av upp- skattningsvärdet. Därutöver föreslår utredningen vissa redaktionella ändringar i syfte att modernisera lagen. 
 326 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.6.2.3 
  
 Föräldrabalken 
  
 Utredningens förslag:  
 Ett tillägg görs till 13 kap. 5 § andra stycket och 14 kap. 5 § andra stycket FB med innebörden att saknas taxeringsvärde för fastigheten ska i stället ett värde motsvarande 75 procent av marknadsvärdet användas. 
 I 13 kap. 5 § andra stycket samt 14 kap. 5 § föräldrabalken (FB) stadgas att den omyndiges tillgångar utan överförmyndarens sam- tycke får lånas ut mot säkerhet av panträtt på grundval av inteck- ning i fast egendom inom sextio procent av det senast fastställda taxeringsvärdet. 
 I förarbetena (prop. 1993/94:251) anges att det är naturligt att föräldrar gör en försiktig bedömning och inte lånar ut den omyn- diges medel mot säkerhet i fast egendom, om det finns någon be- aktansvärd risk att fastigheten kommer att sjunka i värde så att säker- heten urholkas. En särskild försiktighet är motiverad när det är fråga om industrifastigheter. 
 Utredningen menar att då lagstiftningen berör alla typer av fastig- heter och då taxeringsvärde även fortsättningsvis kommer att fast- ställas för de fastigheter som inte utgör bostäder är den nuvarande formuleringen med avseende på taxeringsvärde alltjämt relevant. Där- utöver krävs det ett tillägg avseende de fastigheter där taxerings- värde inte längre kommer att fastställas. Det kan också konstateras att det även i dag finns fastigheter vilka saknar taxeringsvärde. Det torde därför vara önskvärt att även dessa omfattas av lagen. Utred- ningen föreslår därför att 13 kap. 5 § andra stycket och 14 kap. 5 § andra stycket FB kompletteras med en skrivning med innebörden att om inte taxeringsvärde är fastställt för fastigheten tillämpas i stället ett värde motsvarande 75 procent av marknadsvärdet. 
 Det är här fråga om en säkerhetsmarginal i fråga om utlåning av den omyndiges eller den enskildes tillgångar utan överförmyndarens samtycke. Det kan därför inte anses nödvändigt att i lagen fastställa med vilken metod marknadsvärdet ska beräknas, då en viss precision av värdet inte krävs. För det fall marknadsvärdet uppfattas som orimligt föreligger alltid möjlighet att uppmärksamma överförmyn- daren på detta. 
 327 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.6.2.4 
  
 Jordabalken 
  
 Utredningens förslag:  
 Ett tillägg görs till 6 kap. 10 § JB med innebörden att för det fall någon av fastigheterna har undan- tagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 FTL ska som fastighetens värde gälla 75 procent av fastighetens särskilda uppskattningsvärde enligt lagen (1971:171) om särskilt upp- skattningsvärde på fastighet eller, om uppskattningsvärde saknas, 75 procent av ett marknadsvärde beräknat med tillämpning av sådana normeringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. 
 Begreppet hyreshusenhet i 7 kap. 16 § JB ersätts av begreppet flerbostadshusenhet. 
 20 kap. 10 § JB omformuleras så att det framgår att sökanden ska ge in den skriftliga utredning om äganderätten som finns tillgänglig. Finns det ett eller flera beslut om fastighetstaxering under de tio åren närmast före ansökan ska intyg om vad dessa beslut utvisar om äganderätten ges in. 
 6 kap. 10 § JB 
 I 6 kap. 10 § jordabalken (JB) regleras gemensamt intecknade fastig- heters inbördes ansvar. Ansvaret för inteckning som beviljats i flera fastigheter vilar på var och en av fastigheterna till det belopp som faller på fastigheten efter förhållandet mellan dennas särskilda värde och sammanlagda värdet av alla fastigheterna. Som fastighetsvärde gäller i sammanhanget taxeringsvärdet för året innan inteckningen söktes eller, om särskilt taxeringsvärde då inte fanns för fastigheten, det taxeringsvärde som därefter först fastställs. Om någon av fastig- heterna ska säljas utmätningsvis och taxeringsvärde som angivits inte finns för var och en av fastigheterna, gäller de värden som åsätts fastigheterna enligt 12 kap. utsökningsbalken. 
 För det fall någon av fastigheterna har undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 FTL anser utredningen att som fastighetens värde bör gälla 75 procent av fastighetens särskilda upp- skattningsvärde enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskattnings- värde på fastighet eller, om uppskattningsvärde saknas, 75 procent av ett marknadsvärde beräknat med tillämpning av sådana norme- ringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. Utredningen föreslår att ett tillägg görs till 6 kap. 10 § JB med denna innebörd. 
 328 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Ett alternativ till denna lösning skulle kunna vara att släppa kopp- lingen till taxeringsvärdet och låta fastighetsägaren själv ange det inbördes ansvaret mellan de intecknade fastigheterna när han söker om inteckning. Den lösningen skulle vara lagtekniskt enklare och dessutom ge ägaren en möjlighet att själv avgöra fördelningen. Det bör dock noteras att det före nya jordabalkens ikraftträdande fanns en sådan möjlighet för fastighetsägaren. Möjligheten avskaffades emellertid eftersom den utnyttjades mycket sparsamt (prop. 1970:20 del B, s. 341 ff.). Utredningen gör därför bedömningen att denna lösning är tveksam. Det kan också finnas en risk att säkerheten för- sämras då det är svårt att överblicka vilka följder en sådan ändring skulle kunna få för kreditgivarna. Även om det särskilda uppskatt- ningsvärdet beräknas utifrån normeringstal behöver inte detta med nödvändighet betyda att en lägre grad av exakthet uppnås i förhållan- de till taxeringsvärdet. 
 7 kap. 16 § JB 
 I 7 kap. 16 § JB föreskrivs att efter exekutiv försäljning av fastighet gäller upplåtelse av nyttjanderätt, servitut eller rätt till elektrisk kraft mot den nye ägaren endast om försäljningen skett under förbehåll om rättighetens bestånd enligt 12 kap. utsökningsbalken eller rättig- heten är skyddad utan förbehåll enligt samma kapitel. Är fastig- heten taxerad som hyreshusenhet, gäller dock upplåtelser som avser hyra av en bostadslägenhet med obestämd hyrestid och som grundar sig på en skriftlig handling alltid mot den nye ägaren, om hyres- gästen har tillträtt lägenheten före den exekutiva försäljningen. 
 Enligt avvecklingsförslaget delas den nuvarande taxeringsenhets- typen hyreshus upp i en bostadsdel och en lokaldel. Två nya taxe- ringsenhetstyper inrättas därmed, en lokalhusenhet och en fler- bostadshusenhet (se avsnitt 3.2.1). Flerbostadshus tillsammans med småhus och ägarlägenhet ska alltid utgöra en byggnad. Övriga bygg- nadstyper, dvs. lokalhus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, special- byggnad och övrig byggnad, omfattas av övervägandeprincipen och ska bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnaden till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnaden till över- vägande del används på (se avsnitt 3.2.2). Kravet på att det ska vara flerbostadshusenhet eller lokalhusenhet är således uppfyllt för en fastighet där bostadsdelen är taxerad som flerbostadshusenhet och lokaldelen som lokalhusenhet. Det kan således inte finnas bostads- 
 329 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 lägenheter i en lokalhusenhet eftersom bostäderna alltid är en egen byggnad enligt FTL. Utredningen anser mot bakgrund av detta att begreppet hyreshusenhet i 7 kap. 16 § JB därmed lämpligen bör ersättas av begreppet flerbostadshusenhet. 
 20 kap. 10 § JB 
 Vidare anges i 20 kap. 10 § andra stycket JB att vid en ansökan om lagfartssammanträde ska sökanden bl.a. ge in intyg om vad Skatte- verkets beslut om fastighetstaxering utvisar om äganderätten under de tio åren närmast före ansökan. För de fastigheter där inte något taxeringsvärde ska fastställas måste kravet på att ge in Skatteverkets beslut om fastighetstaxering justeras. För de fastigheter som alltjämt kommer att omfattas av fastighetstaxering finns dock kravet kvar oförändrat. Utredningen föreslår att lagrummet omformuleras så att det framgår att sökanden ska ge in den skriftliga utredning om äganderätten som finns tillgänglig. Finns det ett eller flera beslut om fastighetstaxering under de tio åren närmast före ansökan ska intyg om vad dessa beslut utvisar om äganderätten ges in. 
  
 3.6.2.5 
  
 Lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde 
  
 Se avsnitt 3.4.1 och 3.4.3.4. 
  
 3.6.2.6 
  
 Lagen (1975:417) om sambruksföreningar 
  
 Utredningens förslag 
 : Ett tillägg görs till 15 § 3 lagen (1975:417) om sambruksföreningar med innebörden att saknas taxerings- värde tillämpas i stället ett värde motsvarande 75 procent av mark- nadsvärdet. 
 I 15 § 3 lagen om sambruksföreningar hänvisas till taxeringsvärdet i samband med en regel rörande bl.a. säkerhet av panträtt på grund- val av inteckning i jordbruksfastighet inom 60 procent av det senast fastställda taxeringsvärdet. 
 Utredningen menar att då taxeringsvärde även fortsättningsvis kommer att fastställas för fastigheter som inte utgör bostäder är den nuvarande formuleringen med hänvisning till taxeringsvärde alltjämt 
 330 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 relevant. Därutöver krävs det ett tillägg avseende de fastigheter där taxeringsvärde inte längre kommer att fastställas. Utredningen före- slår att 15 § 3 kompletteras med en skrivning med innebörden att om inte taxeringsvärde är fastställt för fastigheten tillämpas i stället ett värde motsvarande 75 procent av marknadsvärdet. 
 Det är här fråga om en säkerhetsmarginal i fråga om inteckning i fastighet. Det kan därför inte anses nödvändigt att i lagen fastställa med vilken metod marknadsvärdet ska beräknas, då en viss precision av värdet inte krävs. 
  
 3.6.2.7 
  
 Utsökningsbalken 
  
 Utredningens förslag:  
 Ett tillägg görs till 12 kap. 3 § andra stycket utsökningsbalken med innebörden att för det fall någon av fastigheterna har undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ska som fastighetens värde gälla 75 procent av fastighetens särskilda upp- skattningsvärde enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskatt- ningsvärde på fastighet eller, om uppskattningsvärde saknas, 75 procent av ett marknadsvärde beräknat med tillämpning av så- dana normeringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. 
 I utsökningsbalken 12 kap. 3 § anges att vid försäljning av fast egen- dom som är intecknad gemensamt med annan fastighet ska var och en av fastigheterna värderas om taxeringsvärde saknas för någon av fastigheterna. Vid behov får sakkunnig person anlitas för beskriv- ning och värdering. 
 Utredningen gör bedömningen att även det särskilda uppskatt- ningsvärdet bör kunna användas avseende de fastigheter som saknar taxeringsvärde. Det är här fråga om säkerhet vid gemensam inteck- ning varför det måste anses viktigt att marknadsvärdet fastställs genom en enhetlig metod som resulterar i en relativt hög precisions- grad. 
 För det fall någon av fastigheterna har undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) anser utredningen att som fastighetens värde gäller 75 procent av fastighetens särskilda uppskattningsvärde enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet eller, om uppskattnings- värde saknas, 75 procent av ett marknadsvärde beräknat med tillämp- 
 331 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 ning av sådana normeringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. Ut- redningen föreslår att ett tillägg görs till 12 kap. 3 § utsökningsbalken med denna innebörd. 
 I 12 kap. 15 § utsökningsförordningen (1981:981) hänvisas till en fastighets taxeringsvärde när det gäller de uppgifter om en fastig- het som ska anges vid en kungörelse över en exekutiv auktion. Kungörelsen ska innehålla upplysningar rörande fastigheten som kan antas vara av betydelse, såsom upplysningar om fastighetens belägenhet, areal, bebyggelse och taxeringsvärde, det värde som har fastställts vid värderingen samt den plats där beskrivningen hålls tillgänglig. Utredningen anser att motsvarande tillägg som avseende lagen bör kunna göras till förordningen avseende de fastigheter som saknar taxeringsvärde. 
  
 3.6.2.8 
  
 Lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt 
  
 Utredningens förslag 
 : Lagen (1982:352) om rätt till fastighets- förvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt ändras genom att begreppet hyreshusenhet i 1 § ersätts med be- greppen flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. 
 Lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt reglerar att hyresgästers rätt att genom en förening förvärva fast egendom för ombildning av hyres- rätt till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt enligt 1 § är begränsad till fast egendom som är taxerad som hyreshusenhet eller, om egen- domen hyrs ut för något annat ändamål än fritidsändamål, som små- husenhet. 
 Rätten till förvärv gäller således fast egendom som är taxerad som hyreshusenhet eller småhusenhet. Förvärvsmöjligheten omfattar även fastigheter med huvudsakligen lokaler (NJA II 1982, s. 259). 
 Enligt avvecklingsförslaget delas den nuvarande taxeringsenhets- typen hyreshusenhet upp i en bostadsdel och en lokaldel. Två nya taxeringsenhetstyper inrättas därmed, en lokalhusenhet och en fler- bostadshusenhet (se avsnitt 3.2.1). Flerbostadshus tillsammans med småhus och ägarlägenhet ska alltid utgöra en byggnad. Övriga bygg- nadstyper, dvs. lokalhus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, special- byggnad och övrig byggnad, omfattas av övervägandeprincipen och 
 332 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 ska bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnaden till över- vägande del är inrättad för och det sätt som byggnaden till över- vägande del används på (se avsnitt 3.2.2). Kravet på att det ska vara flerbostadshusenhet eller lokalhusenhet är således uppfyllt för en fastighet där bostadsdelen är taxerad som flerbostadshusenhet och lokaldelen som lokalhusenhet. 
 Då en inskränkning av tillämpningsområdet för ombildnings- lagen bör undvikas anser utredningen att begreppet hyreshusenhet därmed bör ersättas av dessa två begrepp, flerbostadshusenhet eller lokalhusenhet, också i ombildningslagen. Därigenom upprätthålls möjligheten att förvärva både bostads- och lokaldelen av det som i dag kallas hyreshusenhet. 
 Utredningen har föreslagit att s.k. statarlängor vid fastighets- taxeringen inte längre ska indelas som småhus utan som flerbostads- hus (se avsnitt 3.2.2). Antalet enheter som berörs har av utred- ningen uppskattats till omkring 150 stycken. Förslaget innebär en smärre utvidgning av tillämpningsområdet för förevarande lag efter- som sådana längor med tillhörande tomtmark i stället för att ingå i lantbruksenheter kommer att bilda flerbostadshusenheter och därmed kan omfattas av rätten till förvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt. 
  
 3.6.2.9 
  
 Lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter 
  
 Se vidare avsnitt 3.4.2 och 3.4.3.4. 
  
 3.6.2.10 
  
 Lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället 
  
 Utredningens förslag 
 : 2 § lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället ändras genom att kravet på att bostadshuset har åsatts taxeringsvärde tas bort. 
 Av lagens 2 § framgår att om en arrendator har intresse av att utöva sin förvärvsrätt, får han anmäla detta till inskrivningsmyndigheten för anteckning i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Vid bostads- arrende får en intresseanmälan göras endast om det på arrendestället finns ett sådant bostadshus som avses i 10 kap. 1 § jordabalken och 
 333 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 huset har åsatts taxeringsvärde. Till anmälan ska fogas arrendeavtalet i original eller bestyrkt kopia. Avser anmälan ett bostadsarrende, ska till anmälan dessutom fogas bevis om att bostadshuset åsatts taxeringsvärde. (jfr bet. 1984/85:LU35, s. 17 f. och prop. 1995/96:43). Kopplingen till taxeringsvärdet fördes in av riksdagen för att få en överensstämmelse med villkoren för besittningsskydd enligt dåva- rande lydelse av 10 kap. 4 § jordabalken. Villkoren för besittnings- skydd ändrades genom prop. 1995/96:43 på så sätt att kravet på taxeringsvärde togs bort. Någon följdändring gjordes emellertid inte i lagen om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. Följden blev att det numera finns arrenden som kan få besittningsskydd men där arrendatorn inte kan göra intresseanmälan om att förvärva arrendestället enligt denna lag. 
 Utredningen anser att det vore mest lämpligt att ta bort mot- svarande krav på taxeringsvärde även i lagen om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället. För det fall avvecklingsförslaget genom- förs och taxeringsvärdena för bostäder tas bort, kan möjligheten att göra en intresseanmälan helt komma att upphöra om inte en sådan ändring sker. Borttagandet av kravet kan emellertid medföra en risk för förvärv av arrendeställen där detta inte borde ske, t.ex. skulle rätten till förvärv komma att omfatta många fritidshus av enkelt slag vilka inte omfattas av lagen i dag. Utredningen anser emellertid att det faktum att likhet åter uppnås vad gäller kraven för besittnings- skydd i jordabalken ändå motiverar ändringen i lagen. Utredningen föreslår därför att 2 § lagen om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället ändras genom att kravet på att bostadshuset har åsatts taxeringsvärde tas bort. 
 Utredningen bedömer att en alternativ lösning som kan över- vägas är att koppla intresseanmälan om att förvärva arrendestället till fastighetens storlek. För det fall bostadshuset har en boarea som uppgår till 15 kvadratmeter eller däröver anses det enligt förslaget i 6 kap. 2 § FTL vara ett småhus som ska utgöra en egen värderings- enhet. Ett sådant storlekskrav skulle emellertid kunna motverka att mindre fritidshus omfattas av rätten till förvärv. 
 334 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.6.2.11 Lagen (1994:448) om pantbrevsregister 
  
 Utredningens bedömning 
 : Något behov av ändring av lagen (1994:448) om pantbrevsregister finns inte. 
 Pantbrevsregistret infördes i samband med införandet av datapant- brev (se prop. 1993/94:197). Enligt 3 § får registret bl.a. användas som underlag för underrättelser till pantbrevshavare om taxerings- värden och andra vid fastighetstaxering fastställda uppgifter. 
 Då taxeringsvärde även fortsättningsvis kommer att fastställas för många fastigheter gör utredningen bedömningen att bestämmelsen i 3 § i allt väsentligt kan kvarstå oförändrad. Då uppgifter om nor- meringstal inte kommer att vara fastighetsspecifika ser utredningen i nuläget inte något behov av att dessa uppgifter registreras i pant- brevsregistret. Underrättelser till pantbrevshavare avseende uppgifter om nytaxering till följd av storleksförändringar kan ske i enlighet med lagens nuvarande bestämmelse (3 § 3 b)) vilken avser andra vid fastighetstaxering fastställda uppgifter. Således finner utred- ningen inget behov av ändring av den aktuella lagen. 
 3.6.2.12 Stiftelselagen (1994:1220) 
  
 Utredningens bedömning 
 : Något behov av ändring av stiftelse- lagen (1994:1220) finns inte. 
 Stiftelser som inte är bokföringsskyldiga enligt bokföringslagen ska föra räkenskaper, 3 kap. 2 § stiftelselagen (1994:1220). Räkenskaper- na ska avslutas med en sammanställning för varje räkenskapsår. Av sammanställningen ska framgå tillgångar och skulder vid räkenskaps- årets början och slut samt inkomster och utgifter under räkenskaps- året. I sammanställningen ska även anges värdet av stiftelsens till- gångar vid räkenskapsårets slut. Enligt 3 kap. 3 § stiftelselagen ska i den årliga sammanställningen varje tillgång tas upp till ett värde som motsvarar vad tillgången kan anses betinga vid en försäljning under normala förhållanden. Fastigheter och byggnader som är lös egen- dom tas dock upp till taxeringsvärdet om sådant finns. 
 Med hänsyn till att andra fastigheter än bostäder och lantbruks- enheter, t.ex. industrifastigheter, enligt förslaget även fortsättnings- vis löpande kommer att bli föremål för fastighetstaxering och få 
 335 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 taxeringsvärden fastställda är lagens hänvisning till taxeringsvärdet fortfarande relevant. Lagen säger vidare endast att fastigheter och byggnader ska tas upp till taxeringsvärdet om ett sådant värde finns. Utredningen gör bedömningen att lagen därmed redan tar hänsyn till de fall då fastigheter undantas från värdering eller av andra skäl inte åsätts något taxeringsvärde. Det finns därför inte något behov av förändringar i stiftelselagen för att anpassa den till utredningens avvecklingsförslag. 
 3.6.2.13 Lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret 
  
 Utredningens förslag 
 : Lagen (1998:527) om det statliga person- adressregistret (SPAR) ändras genom att 4 § första stycket 12 avseende uppgift om taxeringsvärde för småhusenhet tas bort. 
 Det statliga personadressregistret (SPAR) får innehålla uppgifter om personer som är folkbokförda i landet och personer som har till- delats personnummer enligt 18 b § folkbokföringslagen (1991:481). SPAR får även innehålla uppgifter om personer som har tilldelats samordningsnummer, om det inte råder osäkerhet om personernas identitet. 
 Enligt lagens 4 § får bl.a. uppgift om taxeringsvärde för småhus- enhet anges. Då småhusenheter enligt avvecklingsförslaget ska undan- tas från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxe- ringslagen (1979:1152) kommer taxeringsvärde inte att fastställas för denna egendom. Då SPAR endast anger vilka uppgifter som får anges, gör utredningen bedömningen att uppgift om taxeringsvärde för småhusenhet inte är av sådan vikt att den måste ersättas med ett annat värde för fastigheten, såsom särskilt uppskattningsvärde. Ut- redningen föreslår därför att lagen anpassas till förslaget genom att 4 § första stycket 12 avseende uppgift om taxeringsvärde för små- husenhet tas bort. 
 336 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.6.2.14 Bokföringslagen (1999:1078) 
  
 Utredningens bedömning 
 : Något behov av ändring av bok- föringslagen (1999:1078) finns inte. 
 Bedömningen av om en juridisk person eller stiftelse är bokförings- skyldig baseras bl.a. på värdet av dess tillgångar. Avseende bokföring föreskrivs i 2 kap. 4 § bokföringslagen (1999:1078) att när värdet på tillgångarna bestäms, ska varje tillgång tas upp till ett värde som mot- svarar vad tillgången kan betinga vid en försäljning vid normala förhållanden. Fastigheter och byggnader som är lös egendom tas dock upp till taxeringsvärdet, om ett sådant värde finns. 
 Med hänsyn till att andra fastigheter än bostäder och lantbruks- enheter, t.ex. industrifastigheter, enligt förslaget även fortsättnings- vis löpande kommer att bli föremål för fastighetstaxering och få taxeringsvärden fastställda är lagens hänvisning till taxeringsvärdet fortfarande relevant. Lagen säger vidare endast att fastigheter och byggnader ska tas upp till taxeringsvärdet om ett sådant värde finns. Utredningen gör bedömningen att lagen därmed redan tar hänsyn till de fall då fastigheter undantas från värdering eller av andra skäl inte åsätts något taxeringsvärde. Det finns därför inte något behov av förändringar i bokföringslagen för att anpassa den till utred- ningens avvecklingsförslag. 
 Ett borttagande av taxeringsvärdena för bostäder skulle emeller- tid i förlängningen kunna få följder på bokförings- och redovisnings- området som i dag är svåra att överblicka. Det är bl.a. viktigt att förändringarna i fastighetstaxeringen inte leder till att antalet bok- föringsskyldiga utökas i onödan. 
 3.6.2.15 Inkomstskattelagen (1999:1229) 
 Allmänna utgångspunkter 
 I inkomstskattelagen (1999:1229) (IL) aktualiseras huvudsakligen två olika potentiella behov av ändringar. Det är dels ändringar på grund av att hyreshusenheterna ersätts av de nya taxeringsenhets- typerna flerbostadshusenhet och lokalhusenhet, dels ändringar till följd av att det för vissa typer av fastigheter inte längre kommer att fastställas taxeringsvärden. Det förstnämnda ändringsbehovet inne- bär egentligen bara en anpassning av den nya terminologin. För att 
 337 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 hitta en lämplig lösning för avsaknaden av taxeringsvärden krävs mer ingående överväganden. 
 Taxeringsvärden är avsedda att spegla 75 procent av ett marknads- värde. Det kan därför tyckas vara en nära till hands liggande lösning att ersätta hänvisningarna till taxeringsvärdet med hänvisningar till marknadsvärdet som ju således ska motsvara 133 procent av taxe- ringsvärdet. Det finns redan en specifik definition av marknadsvär- det i 61 kap. 2 § IL, som handlar om värdering av inkomster i annat än pengar. Där definieras marknadsvärde som det pris som den skattskyldige skulle ha fått betala på orten om han själv skaffat sig motsvarande varor, tjänster eller förmåner mot kontant betalning. På andra ställen i lagen används däremot begreppet utan att det kan åsyfta denna definition, dvs. det används i en mer allmän mening – jfr t.ex. 26 kap. 8 § IL. 
 Ett alternativ till att använda taxeringsvärde vore att i stället använda särskilt uppskattningsvärde. Det skulle emellertid innebära att berörda fastighetsägare skulle behöva särskilt ansöka om att få särskilda uppskattningsvärden fastställda för fastigheter som i det nya systemet till skillnad från i dag saknar taxeringsvärden. Man skulle kunna tänka sig att i stället ange att det ska vara fråga om värden som beräknas med hjälp av normeringstal. Det skulle då vara upp till den enskilde fastighetsägaren att avgöra om han vill begära att få ett särskilt uppskattningsvärde eller om han vill utföra en beräkning på egen hand med hjälp av normeringstal. Samtidigt torde värden som beräknats med normeringstal många gånger ut- göra en något grövre schablon än ett taxeringsvärde som beräknats enligt dagens regler. 
 Vid en samlad bedömning framstår det som lämpligast att, i möjli- gaste mån, ersätta termen taxeringsvärde med termen marknadsvärde. Detta värde kan vara beräknat med utgångspunkt i ett taxerings- värde (för sådana fastigheter som även fortsättningsvis har taxerings- värden), som ju alltjämt ska utgöra 75 procent av ett marknads- värde, eller ett intyg av värderingsman. Det kan också utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde eller annars vara beräknat med hjälp av normeringstal eller på något annat sätt. För egendom som omsatts i närtid skulle i ett enskilt fall köpeskilling kunna aktualiseras som ett mått på marknadsvärdet. 
 Tillämpningen blir inte så likformig som med dagens system med taxeringsvärden. Som anförts i avsnitt 3.6.2 måste det dock anses omöjligt att upprätthålla ett i alla delar helt oförändrat läge efter 
 338 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 en sådan omfattande omläggning som ett avskaffande av fastighets- taxeringen av bostäder och lantbruk innebär. 
 Utgångspunkten när begreppet taxeringsvärde ersätts i inkomst- skattelagen bör således vara att ersätta det med begreppet mark- nadsvärde. 
 I det följande redogörs för de olika ändringar som enligt utred- ningens mening behöver göras i lagen. Utredningen prövar därvid denna metods lämplighet för varje område där taxeringsvärdet be- höver ersättas. 
 Definitioner och förklaringar 
  
 Utredningens bedömning:  
 Begreppet hyreshusenhet i inkomst- skattelagen behöver inte bytas ut mot begreppen flerbostads- husenhet och lokalhusenhet. Definitionen av taxeringsvärde behöver inte slopas eller ändras. 
  
 Utredningens förslag:  
 Begreppen flerbostadshusenhet och lokal- husenhet läggs till i 2 kap. 1 och 15 §§ IL. Definitionen av be- greppet hyreshusenhet i 2 kap. 15 § IL justeras så att det framgår att det är fråga om en företeelse enligt fastighetstaxeringslagen i dess lydelse före den 1 januari 2014. 
 2 kap. 1 § IL innehåller en katalog med termer, uttryck och begrepp som används i lagen uppräknade i bokstavsordning. Till varje term, uttryck eller begrepp finns en hänvisning till andra ställen i in- komstskattelagen som innehåller en definition eller förklaring, såväl i 2 kap. som i andra kapitel. 
 I 2 kap. 15 § IL definieras flera termer genom hänvisningar till fastighetstaxeringslagen, bl.a. taxeringsvärde och hyreshusenhet. Med hyreshusenhet avses en enhet av det slag som avses i fastighets- taxeringslagen. Med taxeringsvärde avses det värde som fastställs enligt fastighetstaxeringslagen. 
 Termen hyreshusenhet kommer i och med den avskaffade fastig- hetstaxeringen av bostäder att ersättas av flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Den enda användningen av hyreshusenhet för närva- rande i inkomstskattelagen är emellertid 33 kap. 13 § och 57 kap. 30 § 
 – se avsnittet Alternativreglerna för fastighetsvärdering nedan. De aktuella paragraferna använder sig av historiska taxeringsvärden för enheter som vid den tid som taxeringsvärdena avser var indelade på 
 339 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 visst sätt, bl.a. som hyreshusenheter. Hyreshusenhet och taxerings- värde bör därför fortsatt användas i dessa paragrafer. 
 Mot den nu anförda bakgrunden föreslår utredningen inget av- skaffande av definitionerna av hyreshusenhet och taxeringsvärde i 2 kap. 15 § IL. Definitionen av hyreshusenhet bör dock justeras så att det framgår att det är fråga om en företeelse enligt fastighets- taxeringslagen i dess lydelse före den 1 januari 2014. 
 Även om användningen av begreppet hyreshusenhet inte kräver att begreppet ändras till att avse flerbostadshusenhet och/eller lokal- husenhet och dessa senare begrepp inte av den anledningen kom- mer att komma till användning i inkomstskattelagen finns det ändå skäl att införa definitioner av de nya taxeringsenhetstyperna i lagen. Skälet till detta är att utredningen föreslår en ny bestämmelse om gemensam kapitalvinstberäkning vid avyttring av flerbostadshus- enhet och lokalhusenhet som ingår i samma registerfastighet – se nedan under rubriken Kapitalvinstberäkning vid avyttring av fastighet. 
 Definitionen av privatbostad 
  
 Utredningens förslag:  
 Ordet familjer i 2 kap. 8 § IL ersätts med hushåll. 2 kap. 9 § andra stycket IL upphävs. Den s.k. slotts- regeln i 2 kap. 9 § tredje stycket IL ändras genom att kravet på en storlek på minst 400 kvadratmeter, där med storlek avses detsamma som i den upphävda 8 kap. 3 § FTL, ändras till ett krav på minst 380 kvadratmeter boarea. 
 I 2 kap. 8 § IL återfinns huvudregeln för vad som är en privat- bostad. Av 2 kap. 8 § första stycket IL framgår att som privatbostad räknas bl.a. ett småhus som till övervägande del används eller är avsett att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fritidsbostad. Ett småhus som är in- rättat till bostad åt två familjer räknas som privatbostad om det till väsentlig del används eller är avsett att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fritidsbostad. Anledningen till det jämfört med övervägande del mildare kvali- fikationskravet väsentlig del för tvåfamiljshus är att undanröja gränsdragningsproblem när ett sådant hus har två lika stora lägen- heter (prop. 1990/91:54, s. 192). 
 340 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Utredningen har beträffande fastighetstaxeringslagens definition av småhus föreslagit att familjer ska ersättas av det neutralare be- greppet hushåll (se avsnitt 3.2.2). Som en konsekvens av den änd- ringen behöver motsvarande ändring göras i 2 kap. 8 § första stycket IL. 
 I 2 kap. 9 § IL finns några undantag från huvudregeln i 2 kap. 8 § om vad som räknas som privatbostäder. I 2 kap. 9 § andra stycket anges att ett sådant småhus på en lantbruksenhet som är inrättat till bostad åt fler än två familjer inte räknas som privatbostad. Bestäm- melsen syftar på så kallade statarlängor. Utredningens föreslagna definition av småhus innebär att statarlängor inte längre ska indelas som småhus. 2 kap. 9 § andra stycket IL blir därigenom obsolet och behöver därför upphävas. 
 Av 2 kap. 9 § tredje stycket IL framgår att om ägaren begär det så räknas ett småhus på en lantbruksenhet inte som privatbostad, om småhuset har en storlek om minst 400 kvadratmeter och nybyggnads- år före år 1930. Med storlek avses detsamma som i 8 kap. 3 § FTL, som bl.a. reglerar värdefaktorn storlek för småhus. Storleken bestäms i det sammanhanget med hänsyn till ytan av småhusets boutrym- men och biutrymmen. Skatteverket har utfärdat närmare föreskrifter om värdefaktorn storlek – se Skatteverkets föreskrifter om värde- ringen av småhusenheter vid 2012 och senare års fastighetstaxeringar (SKVFS 2011:4). Storleken ska enligt föreskrifterna beräknas som boutrymmen med tillägg motsvarande 20 procent av sådana biutrym- men som kan nås inifrån småhuset genom dörr eller liknande. Tillägget får uppgå till högst 20 kvadratmeter. 
 Den aktuella bestämmelsen i inkomstskattelagen kallas ibland slottsregeln. Den syftar till att underlätta bevarande av kulturhisto- riskt intressanta mangårdsbyggnader. Om huset inte räknas som privatbostad följer det av 2 kap. 14 § IL att det ska utgöra närings- fastighet. Härigenom blir det bl.a. möjligt att löpande dra av repara- tionsutgifter, vilket inte är möjligt beträffande privatbostadsfastig- heter. 
 Vid slopandet av fastighetstaxeringen av bostäder och lantbruk avskaffas värdefaktorerna för småhus. För småhus kommer enligt den nya 8 kap. 1 § FTL storleken att bestämmas som en särskild egen- skap och utgöras av boarean. Det innebär att de biutrymmen som i dag beaktas i värdefaktorn storlek inte längre kommer att beaktas inom ramen för fastighetstaxeringen. Det finns inte någon för samt- liga småhus gemensam given relation mellan storleken på boutrym- men och storleken på biutrymmen. För att bibehålla gällande rätts- 
 341 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 läge skulle definitionen av storlek i 2 kap. 9 § tredje stycket IL även fortsättningsvis behöva knyta an till fastighetstaxeringslagens nu- varande definition av storlek. Det enklaste sättet att åstadkomma detta vore att göra ett tillägg av innebörden att hänvisningen till 8 kap. 3 § FTL avser lagen i dess lydelse före den 1 januari 2014, dvs. hänvisningen skulle ske till den upphävda paragrafen. 
 Som framgår av beskrivningen kan högst 20 kvadratmeter bi- utrymmen ingå i nuvarande definition av storlek. Slottsregelns nu- varande kvadratmetergräns på minst 400 kvadratmeter kan därför ändras till en gräns på minst 380 kvadratmeter boarea utan risk för att hus som i dag omfattas av regeln faller utanför. En sådan lösning skulle vara betydligt enklare än att bibehålla en koppling till en upphävd definition i FTL. Ändringen skulle i och för sig kunna med- föra att hus som inte omfattas av nuvarande regel skulle komma att omfattas av den nya regeln. Det torde dock i sådant fall röra sig om ett mycket begränsat antal hus. Utredningen föreslår därför att kravet på storlek i slottsregeln ändras till ett krav på minst 380 kvadrat- meter boarea. 
 Skogsavdrag 
  
 Utredningens förslag:  
 När anskaffningsvärdet för skog beräk- nas i samband med skogsavdrag ska, vid den proportionering som 21 kap. 12 § IL föreskriver, marknadsvärde användas i stället för taxeringsvärde. Ändringen gäller fastigheter som förvärvats den 1 januari 2015 eller senare. För fastigheter förvärvade dessför- innan gäller bestämmelsen i sin äldre lydelse. 
 I inkomstskattelagen finns regler om s.k. skogsavdrag som gäller både enskilda näringsidkare och juridiska personer. Skogsavdrag beräknas bl.a. med utgångspunkt i skogens anskaffningsvärde. Det beräknas i sin tur, i vanligen förekommande fall, genom att ersätt- ningen för den del av fastigheten som avser skogsmarken relateras till den del som taxeringsvärdet för denna mark utgör av hela taxe- ringsvärdet vid förvärvet. Om begreppet taxeringsvärde utmönstras är det således nödvändigt att i reglerna om skogsavdrag ersätta be- greppet med något annat. 
 En grundläggande tanke bakom skogsbeskattningen är att en skogsägare endast ska beskattas för avverkningar som innebär att 
 342 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 skogsägaren tillgodogör sig avkastningen på skogen, medan den del av avverkningen som utgör ett kapitaluttag inte ska beskattas. En förutsättning för att den effekten ska uppnås är, eftersom ersätt- ningen för den avyttrade skogen i sin helhet ska tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet, att skogsägaren får ett avdrag som motsvarar värdet av kapitaluttaget. Det är detta som skogs- avdraget syftar till. 
 Äldre bestämmelser om skogsavdrag innebar att uppdelningen mellan skattepliktig avkastning och skattefria kapitaluttag i princip gjordes på det sättet att den skattskyldige från intäkter på grund av avverkningar, m.m. fick avdrag för den del av skogens ingångsvärde som kunde anses ha tagits i anspråk genom avverkningen. För att ett sådant avdrag skulle kunna ges krävdes att skogens värde eller volym efter avverkningarna understeg skogens ingångsvärde eller skogens ingående virkesförråd. Reglerna förutsatte således att man kunde beräkna skogens värde eller volym inte bara vid den tidpunkt då fastigheten förvärvades utan också vid olika tillfällen under den fortsatta innehavstiden. Förutom att sådana beräkningar kunde vara mycket dyrbara att utföra gav de erfarenhetsmässigt mycket osäkra resultat. Mot den bakgrunden gjordes en översyn av reglerna. Syftet var att ta fram nya regler som skulle vara enkla att förstå och att tillämpa. De skulle också vara konstruerade så att tidskrävande och dyrbara utredningar om till exempel tillväxtens storlek under olika perioder kunde undvaras. Översynen resulterade i att schabloniserade regler om skogsavdrag infördes år 1979 och kom att tillämpas från och med 1981 års taxering (prop. 1978/79:204). 
 Enligt 21 kap. 4 § första stycket IL, som gäller vid beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet, får avdrag göras på grund av av- yttring av skog (skogsavdrag) på en fastighet i Sverige som är taxerad som lantbruksenhet och är en kapitaltillgång. De årliga avdragen baseras på en avdragsgrundande skogsintäkt och beräknas som en i lagstiftningen närmare angiven andel av denna. En förutsättning för att skogsavdrag ska få göras är, enligt huvudregeln, att det uppgår till minst 15 000 kr. 
 Förutom begränsningar på årsbasis finns en övre gräns för hur stort belopp de sammanlagda avdragen får uppgå till under den tid fastigheten innehas. Detta avdragsutrymme uppgår för enskilda näringsidkare till 50 procent av skogens anskaffningsvärde och för juridiska personer till 25 procent av anskaffningsvärdet. Anskaffnings- värdet är det värde som avser skog och skogsmark (21 kap. 6 § IL). När en fastighet förvärvas genom köp, byte eller på liknande sätt 
 343 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 anses, som huvudregel, anskaffningsvärdet utgöra så stor del av ersätt- ningen för fastigheten som den del av fastighetens taxeringsvärde som avser skogsbruket utgör av hela taxeringsvärdet vid förvärvet (21 kap. 12 § IL). I vissa fall, vid s.k. rationaliseringsförvärv (se 21 kap. 10 § IL), får även andra utgifter i samband med förvärvet läggas till anskaffningsvärdet. Till skogsbruket räknas produktiv skogsmark (jfr 2 kap. 4 § FTL) med växande skog och sådana mark- anläggningar som används eller behövs för skogsbruk. 
 Beräkningen av anskaffningsvärdet får emellertid ske med av- vikelse från huvudregeln om den inte kan tillämpas eller om det är uppenbart att en tillämpning skulle ge ett värde som avviker från den verkliga ersättningen för skog och skogsmark. I sådana fall är anskaffningsvärdet det belopp som kan anses motsvara den verkliga ersättningen (21 kap. 13 § IL). En anledning till jämkning kan vara att delvärdena i det taxeringsvärde som gäller vid förvärvstillfället inte längre är aktuella. Skogsbruksvärdet kan vara uppenbart fel- aktigt på grund av att stora avverkningar har skett på fastigheten sedan fastighetstaxeringen. Likaså kan mera väsentliga förändringar i bygg- nadsbeståndet på fastigheten ha medfört att relationerna mellan taxeringsvärdets delvärden inte längre motsvarar de verkliga förhål- landena. Den särskilda värdering av fastigheten som erfordras för tillämpning av jämkningsregeln bör dels omfatta samtliga ägoslag, dels omfattas av en likformig värderingsmetod. Värderingen ska syfta till att ge en uppfattning om fastighetens marknadsvärde vid anskaff- ningstillfället. 
  
 6 
  
 Om fastigheten förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt tar förvärvaren över den tidigare ägarens av- dragsutrymme och anses ha gjort skogsavdrag med samma belopp som den tidigare ägaren. Om ett företag förvärvar en fastighet från ett annat företag inom samma svenska koncern gäller samma regler som vid benefik överlåtelse mellan fysiska personer. 
 Beträffande den regel som nu är i fråga (21 kap. 12 § IL) kan konstateras att den utgör en proportioneringsregel som syftar till att urskilja den del av anskaffningsvärdet (ersättningen) för en fastig- het som anses belöpa på skogsbruket, dvs. produktiv skogsmark med växande skog och sådana markanläggningar som används eller behövs för skogsbruk. Detta sker genom att två värden ställs i rela- tion till varandra – den del av fastighetens taxeringsvärde som avser skogsbruket respektive taxeringsvärdet för hela fastigheten. Om 
  
 6  
 RSV, Handledning i skogsbruksbeskattning, 1994, s. 43. 
 344 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 båda dessa värden utgörs av 75 procent av marknadsvärdet för vad som ingår i skogsbruket respektive hela fastigheten så beskriver kvoten i själva verket relationen mellan marknadsvärdet för dessa delar. 
 Termen marknadsvärde, som föreslås användas i stället för taxe- ringsvärde, kan bestämmas på olika sätt. För den enskilda fastig- hetsägaren är det med avseende på skogsavdragen av intresse att skogsmarken i förhållande till övrig mark tillskrivs ett så stort värde som möjligt eftersom det ökar avdragsutrymmet för skogsavdrag. Som kontrast till detta kan den skattskyldige samtidigt ha ett intresse t.ex. av avskrivningar på byggnader som hänförs till andra delar av fastigheten än skogsmarken (jfr 19 kap. 11 § IL som innehåller en proportioneringsregel likt den som nu är aktuellt). Med en kvote- ring som bygger på den i jämförelse med taxeringsvärde mer mång- tydiga termen marknadsvärde kommer det att finnas ett utrymme för överväganden i fråga om vilket värde som faktiskt ska användas. Så länge som de två värdena som används för att beräkna kvottalet är framtagna på samma sätt så bör det emellertid inte möta något hinder mot att lägga dessa till grund för kvoteringen. Det framstår också som logiskt svårförklarligt om en skattskyldig vid tillämpning av be- greppet marknadsvärde, inom ramen för en och samma bestämmelse, skulle vilja ge det olika innebörd beroende på vilka delar av fastig- heten som det är fråga om. Även om termen som sådan kan ges olika innebörd måste den i ett sådant fall ges en och samma innebörd. Vidare ska, som tidigare har framgått, det verkliga värdet användas om det är uppenbart att en tillämpning av kvoteringsregeln ger ett värde som avviker från den verkliga ersättningen för skog och skogs- mark. Till det kommer att skogsavdragen inte är utformade som en slutlig skattelättnad, eftersom en avstämning görs i samband med att fastigheten säljs varvid gjorda skogsavdrag helt eller delvis då kan komma att återföras. 
 Mot angivna bakgrund bör det utifrån lagreglernas syfte och från ett fiskalt perspektiv inte finnas några betänkligheter mot att byta ut termen taxeringsvärde mot marknadsvärde även i detta sammanhang. Det förhållandet att detta skulle kunna leda till ett annat, i vissa fall större eller mindre, avdragsutrymme i jämförelse med om taxeringsvärdet även fortsättningsvis hade använts är inte i sig något tungt motargument eftersom reglerna om skogsavdrag i grunden bygger på ett schabloniserat förhållningssätt, som i motsats till äldre regler inte gör anspråk på att skilja ett faktiskt kapitaluttag från ett uttag av tillväxt. Däremot går en del av den enkelhet som 
 345 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 eftersträvats vid utformningen av skogsavdragen förlorad om taxe- ringsvärden inte längre kan användas vid beräkning av utrymmet för skogsavdrag. Vidare kan framtagandet av alternativa värden för den enskilde vara förenat med kostnader som överstiger den besparing det innebär att någon fastighetsdeklaration inte behöver lämnas (se avsnitt 3.6.1), inte minst om en särskild värderingsman ska anlitas. 
 En praktisk skillnad som bör observeras mellan de årligen fast- ställda taxeringsvärdena och de värden som föreslås som ett alternativ om förstnämnda avskaffas är följande. Mot bakgrund av den inte oväsentliga skattelättnad, om än eventuellt temporär, som möjlig- heten till skogsavdrag kan innebära kan det antas att många skogs- ägare någon gång under fastighetens innehavstid vill utnyttja, eller i vart fall inte utesluta, den möjligheten. Med nuvarande ordning är detta fullt möjligt, även om rätten till skogsavdrag inte skulle tas i anspråk redan samma år som fastighetsförvärvet, eftersom de upp- gifter som reglerna kräver om taxeringsvärden för detta år är åtkom- liga även senare år i form av historiska uppgifter från fastighets- taxeringen. Med en nyordning som innebär att det inte fastställs eller beräknas något värde för fastigheten och dennas ingående delar, om den skattskyldige själv inte tar initiativ till detta ett visst år, kan det förhålla sig annorlunda. Den skattskyldige som inte uppmärk- sammar detta och trots att det inte finns någon avsikt att utnyttja möjligheten till skogsavdrag redan året för fastighetsförvärvet ändå vidtar åtgärder för att få tillgång till erforderliga värden kan riskera att gå miste om möjligheten till framtida skogsavdrag om ett värde för fastigheten och skogsmarken inte i efterhand kan tas fram, t.ex. i form av uppskattningsvärden från Skatteverket eller beräknas med utgångspunkt i eventuella historiska normeringstal som kan finnas tillgängliga hos Lantmäteriet. 
 Slutligen kan konstateras att en nyordning som baseras på mark- nadsvärdet av fastigheten och dess ingående delar i stället för dessas taxeringsvärden kräver övergångsbestämmelser. Som reglerna om skogsavdrag är utformade avgörs avdragsutrymmet under innehavs- tiden av den kvotering som görs baserat på taxeringsvärden vid för- värvet. Dessa historiska värden ligger sedan till grund för framtida skogsavdrag. Den föreslagna lagändringen föreslås således tillämpas först på fastigheter som har förvärvats den 1 januari 2015 eller senare, när taxeringsvärden inte längre kommer att fastställas för lantbruks- enheter. 
 346 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 Avdrag för reparation, underhåll och värdeminskning på byggnader 
  
 Utredningens förslag:  
 I bestämmelsen om delägare till andels- hus rätt till direktavdrag för utgifter för reparation och underhåll, 19 kap. 3 § IL, ska begränsningen till tio procent av fastighetens taxeringsvärde ersättas med sju och en halv procent av fastig- hetens marknadsvärde. 
 Vid fastställandet av anskaffningsvärdet för en byggnad som förvärvats tillsammans med mark ska, vid den proportionering som 19 kap. 11 § IL föreskriver, marknadsvärde användas i stället för taxeringsvärde. Ändringen gäller fastigheter som förvärvats efter att lagändringen har trätt i kraft. För fastigheter förvärvade dess- förinnan gäller bestämmelsen i sin äldre lydelse. 
 I bestämmelsen i 19 kap. 21 § IL, som handlar om konstruk- tioner för vilka ett byggnadsvärde har fastställts vid fastighets- taxeringen, görs ett tillägg enligt vilket bestämmelsen är tilläm- plig även för konstruktioner för vilka ett byggnadsvärde skulle ha fastställts före de ändringar som görs i fastighetstaxerings- lagen, dvs. enligt lagen i dess lydelse före den 1 januari 2014. 
 19 kap. IL, som gäller vid beskattning i inkomstslaget näringsverk- samhet, innehåller särskilda bestämmelser om byggnader. Några av dem använder sig av begreppet taxeringsvärde och kommer således att behöva ändras när detta begrepp utmönstras. Av det följande framgår vilka bestämmelser som berörs och i vilket sammanhang de förekommer. 
 Enligt 19 kap. 2 § IL får utgifter för reparation och underhåll av en byggnad dras av omedelbart även om utgifterna i räkenskaperna dras av genom årlig avskrivning. Enligt 19 kap. 3 § får emellertid en delägare i ett andelshus inte dra av utgifter för reparation och under- håll av andelshuset till den del hans andel av utgifterna överstiger hans andel av tio procent av fastighetens taxeringsvärde vid utgången av beskattningsåret. 
 Vid beskattningen av näringsverksamhet ska årliga avdrag göras för värdeminskning på byggnader. Värdeminskningsavdragen beräk- nas efter en viss procentsats per år av byggnadens anskaffningsvärde (19 kap. 5 § IL). Om en byggnad är avsedd att bara användas ett fåtal år får hela utgiften dras av omedelbart (19 kap. 6 § IL) och om en byggnad utrangeras så ska avdrag göras för den del av anskaff- ningsvärdet som inte har dragits av tidigare (19 kap. 7 § IL). 
 347 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Om en byggnad förvärvas tillsammans med den mark som den ligger på är det nödvändigt att fastställa hur stor del av ersättningen för fastigheten som avser byggnaden. För sådana situationer anges i 19 kap. 11 § första stycket IL att så stor del av ersättningen för fastig- heten som det värde för byggnaden som fastställts vid fastighets- taxeringen utgör av fastighetens hela taxeringsvärde anses avse bygg- naden. Har något taxeringsvärde inte fastställts, ska beräkningen göras med tillämpning av bestämmelserna för fastighetstaxering. Av 19 kap. 12 § IL framgår att anskaffningsvärdet ska justeras i vissa fall. Enligt första stycket ska anskaffningsvärdet för byggnaden justeras om den del av ersättningen för fastigheten som enligt beräk- ningen i 11 § avser annat än byggnaden och byggnadsinventarierna mera avsevärt över- eller understiger värdet av mark, skog, natur- tillgångar, särskilda förmåner m.m. som förvärvas. Enligt andra stycket i nämnda lagrum ska, om fastigheten har del i en samfällighet som är en särskild taxeringsenhet, fastighetens andel av samfällighetens taxeringsvärde beaktas vid beräkningen enligt 11 § om inkomsterna i samfälligheten beskattas hos delägarna. 
 Det kan noteras att behandlade avdrag inte nödvändigtvis med- för några slutliga skattelättnader för den enskilde. I 26 kap. IL finns nämligen regler om återföring av gjorda avdrag. Enligt vad som fram- går av 26 kap. 2 och 5 §§ IL ska avdrag för förbättrande reparationer och underhåll som gjorts de senaste fem åren återföras till beskatt- ning när fastigheten säljs. Å andra sidan får utgifterna för dessa för- bättrande reparationer och underhåll läggas till omkostnadsbeloppet i form av förbättringsutgifter vid den kapitalvinstberäkning som görs med avseende på den sålda fastigheten (45 kap. 13 § IL). Det avdrag som utförts i inkomstslaget näringsverksamhet återtas alltså samtidigt som utgifterna i stället minskar kapitalvinsten. I detta sam- manhang kan noteras att för juridiska personer (i inkomstskatte- lagens mening) hör alla inkomster till inkomstslaget näringsverk- samhet, även om de skulle beräknas enligt kapitalvinstreglerna, men för enskilda näringsidkare räknas kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter och näringsbostadsrätter inte till inkomstslaget näringsverksamhet utan till inkomstslaget kapital (13 kap. 6 § IL). 
 Även värdeminskningsavdrag för byggnader ska återföras till be- skattning när fastigheten säljs. Om ersättningen för den avyttrade fastigheten understiger omkostnadsbeloppet, ska det belopp som ska återföras emellertid minskas med skillnaden mellan omkostnads- beloppet och ersättningen (26 kap. 5 § IL). Som ersättning anses det belopp som motsvarar fastighetens marknadsvärde vid beskatt- 
 348 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 ningsårets utgång (26 kap. 8 § IL). Återföringsreglerna kan, baserat på förhållandena vid försäljningen, sägas korrigera för högt gjorda värdeminskningsavdrag. I de fall fastigheten säljs med förlust åter- förs emellertid inte värdeminskningsavdrag som kan sägas motsvara denna (skillnaden mellan omkostnadsbeloppet och den lägre ersätt- ningen). Eventuellt överskjutande del återförs medan den del av värdeminskningsavdragen som inte återförs i stället minskar om- kostnadsbeloppet vid kapitalvinstberäkningen. I detta fall har värde- minskningsavdragen således slutligen beaktats inom inkomstslaget näringsverksamhet, till den del de svarat mot den faktiska värdeminsk- ningen. 
 Beträffande den proportionering som ska göras enligt 19 kap. 11 § IL för att avgöra hur stor del av ersättningen för en fastighet som ska anses utgöra anskaffningsvärdet för en byggnad som för- värvats tillsammans med marken kan konstateras att reglerna om skogsavdrag, som det redogjorts för i föregående avsnitt, innehåller en liknande proportioneringsregel avseende anskaffningsvärdet för skogsbruk, en justeringsregel som kan korrigera det värde som har erhållits med hjälp av proportioneringsregeln och likaså regler som innebär att de avdrag som har gjorts kan komma att återföras när fastigheten avyttras och det står klart huruvida någon faktisk värde- minskning har förekommit. Av skäl motsvarande de som framförs i det avsnittet, och i enlighet med de allmänna överväganden som tidigare redogjorts för, anser utredningen att begreppet taxerings- värde i det nu aktuella avsnittet om byggnader kan ersättas med be- greppet värde. Hänvisningen till fastighetstaxeringen, i bestämmelsens första stycke, måste vidare tas bort. 
 I 19 kap. 11 § andra stycket IL föreskrivs att om sådana industri- tillbehör som avses i 2 kap. 3 § jordabalken ingår i förvärvet, ska den del av ersättningen som avser dessa räknas bort före beräkningen enligt första stycket. Skälet till detta är att taxeringsvärdet för en fastighet inte innefattar värdet av industritillbehör (7 kap. 16 § FTL). Marknadsvärdet för en fastighet kommer dock normalt att innefatta även eventuella industritillbehör. För att en jämförelse mellan köpeskilling och marknadsvärde inte ska bli missvisande bör 19 kap. 11 § andra stycket därför ange att även när det gäller mark- nadsvärdet ska den del som avser industritillbehör räknas bort. En möjlighet är att helt stryka andra stycket men det vore enligt utred- ningens mening ett sämre alternativ, eftersom det, i förekommande fall skulle omöjliggöra användandet av taxeringsvärden (som inte omfattar industritillbehör) för beräkning av marknadsvärden. 
 349 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Såvitt avser 19 kap. 3 §, som omnämnts ovan, måste anges att den andel som där avses inte får överstiga sju och en halv procent av fastighetens värde, eftersom taxeringsvärdet är avsett att motsvara 75 procent av marknadsvärdet. 
 Slutligen behövs en övergångsbestämmelse. Som reglerna om värdeminskningsavdrag är utformade för byggnader som förvärvas tillsammans med mark så avgörs avdragsutrymmet under innehavs- tiden av den kvotering som görs baserat på taxeringsvärden vid förvärvet (19 kap. 11 § IL). Dessa värden ligger sedan till grund för framtida värdeminskningsavdrag. Den föreslagna lagändringen kan således tillämpas först på förvärv av byggnader med mark efter ikraftträdandet. 
 Förutom de regler om direktavdrag för reparation och underhåll av samt värdeminskning på byggnader som ovan har behandlats finns särskilda regler om s.k. byggnadsinventarier (19 kap.  
 19–21 
  §§ IL). För byggnadsinventarier gäller vad som sägs om inventarier (19 kap. 19 § andra stycket IL). Det innebär att byggnadsinventarier skrivs av enligt samma regler som inventarier, vilket kan innebära en avse- värt snabbare avskrivningstakt än den som annars gäller för bygg- nader. Bland bestämmelserna om byggnadsinventarier finns en som anknyter till fastighetstaxeringen. I den (19 kap. 21 § IL) anges att en konstruktion för vilken ett byggnadsvärde fastställts vid fastig- hetstaxeringen hänförs till byggnadsinventarier, om konstruktionen helt eller delvis utgör en maskin eller ett redskap. För att tillämp- ningsområdet för den aktuella bestämmelsen inte ska riskera att på- verkas genom de ändringar som föreslås på fastighetstaxeringens område bör göras ett tillägg till bestämmelsen så att den fortsatt gäller även för konstruktioner för vilka ett byggnadsvärde skulle ha fastställts vid tillämpning av fastighetstaxeringslagen i dess lydelse innan de ändringar som där övervägs träder i kraft, dvs. före den 1 januari 2014. Med en sådan materiell utformning av bestämmel- sen krävs dessutom inte någon övergångsbestämmelse. 
 Alternativreglerna för fastighetsvärdering 
  
 Utredningens bedömning:  
 Alternativreglerna för fastighets- värdering i 33 kap. 13 § och 57 kap. 30 § IL behöver inte ändras. 
 350 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 I olika sammanhang är det för olika ändamål nödvändigt att fast- ställa ett kapitalunderlag i en näringsverksamhet. Så är det t.ex. i fråga om s.k. räntefördelning. Kapitalunderlaget kan liknas vid ett eget kapital i verksamheten och utgörs i princip av skillnaden mellan till- gångarna och skulderna, i förekommande fall värderade på närmare angivet sätt. Reglerna om räntefördelning (33 kap. IL) är en del av den neutrala företagsbeskattningen. De innebär att en enskild närings- idkare, baserat på ett beräknat kapitalunderlag, får flytta inkomster från inkomstslaget näringsverksamhet till det lägre beskattade in- komstslaget kapital. Även de s.k.  
 3:12-reglerna 
  (57 kap. IL) förut- sätter i vissa fall att ett kapitalunderlag beräknas. De s.k.  
 3:12-reglerna 
  motiveras av de skilda skattesatserna mellan förvärvsinkomster och kapitalinkomster och avgör hur utdelning från samt kapitalvinst av- seende ett fåmansföretag får fördelas mellan dessa inkomstslag. Båda regelsystemen, dvs. de om räntefördelning och de s.k. 3:12 reglerna, innehåller varsin snarlik alternativregel för värdering av fastigheter. Vid beräkning av kapitalunderlaget ska tillgångarna som huvudregel tas upp till det skattemässiga värdet (33 kap. 12 § resp. 57 kap. 28 § IL). I fråga om fastigheter som utgör kapitaltillgångar motsvaras det, med vissa justeringar, av det omkostnadsbelopp som hade använts om tillgången hade avyttrats (2 kap. 32 § IL). Omkostnadsbeloppet utgörs av anskaffningsutgifter ökade med utgifter för förbättring (44 kap. 10 § IL). Alternativreglerna i reglerna om räntefördelning (33 kap. 13 § IL) och i  
 3:12-reglerna 
  (57 kap. 30 § IL) innebär att äldre fastigheter förvärvade före 1991 under vissa förutsättningar får tas upp till en viss del av taxeringsvärdet 1993 respektive 1991 minskat med vissa värdeminskningsavdrag, som ställs i relation till taxeringsvärdet. Skälet är att man vill ge möjlighet till ett högre under- lag vid äldre fastighetsinnehav då anskaffningsutgiften är låg. Ett annat skäl är att ge ett värde även i de fall då det är svårt att fastställa det skattemässiga restvärdet. De taxeringsvärden som avses i bestäm- melserna är således historiska värden varför det även fortsättnings- vis ska refereras till dessa. Det förhållandet att taxeringsvärden inte fastställs för framtiden påverkar inte tillämpningen av de aktuella bestämmelserna som alltså inte behöver ändras i detta avseende. 
 I angivandet av hur stor del av taxeringsvärdet som får tas upp räknar bestämmelserna upp olika typer av taxeringsenheter, där- ibland hyreshusenhet. Eftersom det är fråga om fastighetstaxering i förfluten tid behöver hyreshusenhet här inte ersättas av de nya taxe- ringsenhetstyperna flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Bestäm- melserna behöver således inte heller ändras i detta avseende. 
 351 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Kapitalvinstberäkning vid avyttring av fastighet 
  
 Utredningens förslag:  
 Hänvisningen i 45 kap. 4 § IL till taxerings- enhets taxeringsvärde ersätts av en hänvisning till taxeringsenhets marknadsvärde. I ett nytt andra stycke i 45 kap. 4 § IL tas in en bestämmelse som på den skattskyldiges begäran möjliggör gemen- sam vinstberäkning om en flerbostadshusenhet och en lokalhus- enhet helt eller delvis omfattar samma fastighet. Hänvisningen i 45 kap. 21 § IL till tio procent av taxeringsenhets taxeringsvärde ersätts av en hänvisning till sju och en halv procent av taxerings- enhets marknadsvärde. 
 Vid avyttring av fastigheter ska kapitalvinster enligt 45 kap. 4 § IL som huvudregel beräknas särskilt för varje avyttrad taxeringsenhet eller del av taxeringsenhet. Om en taxeringsenhet omfattar både en privatbostadsfastighet och en näringsfastighet, beräknas dock kapital- vinsten för dem var för sig. 
 Av 45 kap. 4 § IL framgår att under vissa förutsättningar får resultatberäkningen på ägarens begäran göras gemensamt för två eller flera fastigheter eller fastighetsdelar som vid avyttring är taxe- rade var för sig men tidigare under ägarens innehav har ingått i samma taxeringsenhet. Enligt 45 kap. 23 § IL gäller regeln även vid del- avyttringar av fastigheter. 
 Denna alternativa vinstberäkningsmetod kan komma att få en ökad betydelse i och med den föreslagna uppdelningen av hyreshus- enheter i flerbostadshusenheter respektive lokalhusenheter. 
 Om en nuvarande taxeringsenhet endast delvis har ingått i den tidigare taxeringsenheten är det dock en förutsättning att den del av enheten som ingått i den tidigare taxeringsenheten är den värde- mässigt större delen (prop. 1980/81:104, s. 23 f.). Detta krav har i lagen uttryckts som att mer än 50 procent av enhetens taxerings- värde vid avyttringen avser den del som har ingått i den tidigare taxeringsenheten. Eftersom taxeringsvärdena för bostäder avskaffas behöver hänvisningen till taxeringsvärde ändras. 
 Den aktuella regelns enda uppgift är att proportionera värdet av en avyttrad taxeringsenhet för att avgöra om gemensam vinstberäk- ning på begäran är möjlig. För en sådan enkel uppdelning av en taxe- ringsenhet i två delar bör enligt utredningens mening begreppet marknadsvärde vara tillräckligt. Hur ett marknadsvärde kan bestäm- mas har redogjorts för under avsnittet Allmänna utgångspunkter 
 352 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 ovan. Utredningen föreslår därför att hänvisningen till taxerings- värdet byts ut mot en hänvisning till marknadsvärde. 
 Många flerbostadshusenheter och lokalhusenheter kommer att ut- göras av delar av byggnader som innehåller både bostäder och lokaler. Som anförts ovan kan metoden med gemensam kapitalvinstberäk- ning för taxeringsenheter som tidigare ingått i samma taxerings- enhet komma att få en ökad betydelse i och med den föreslagna uppdelningen av hyreshusenheter i flerbostadshusenheter respektive lokalhusenheter. 
 Bostäder och lokaler i samma byggnad torde i de flesta fall inte vara indelade som separata tredimensionella fastigheter utan ingå i en och samma fastighet. Det framstår därför enligt utredningens mening som motiverat att vid avyttringar av sådana fastigheter tillåta ett undantag från huvudregeln om särskild kapitalvinstberäkning för varje taxeringsenhet. I stället bör, om den skattskyldige begär det, gemensam vinstberäkning få tillämpas för de olika byggnads- delarna, dvs. för flerbostadshusenheten och lokalhusenheten. 
 Flerbostadshusenheter och lokalhusenheter kan omfatta flera olika fastigheter med flerbostadshus och lokalhus eller tomtmark för sådana hus. En bestämmelse som möjliggör gemensam vinstberäk- ning när sådana enheter omfattar en och samma registerfastighet bör därför lämpligen utsträckas till att omfatta sådana enheter i deras helhet. I annat fall skulle det alltid krävas ytterligare kapitalvinst- beräkningar för de delar av taxeringsenheterna som ligger utanför den gemensamma registerfastigheten. Det vore enligt utredningens mening en onödig ökning av den administrativa bördan jämfört med vad som är fallet i dag när det endast skulle krävas en enda beräk- ning för all denna egendom som skulle utgöra en enda taxerings- enhet i form av en hyreshusenhet. 
 Utredningen föreslår mot bakgrund av det nu anförda att om en flerbostadshusenhet och en lokalhusenhet helt eller delvis omfattar en och samma fastighet ska beräkningen göras som om de var en enda taxeringsenhet, om den skattskyldige begär det. Bestämmel- sen bör lämpligen tas in i ett nytt andra stycke i 45 kap. 4 § IL. Därigenom blir den tillämplig även vid delavyttringar genom den hänvisning till 45 kap. 4 § som finns i 45 kap. 23 § IL. 
 I 45 kap.  
 19–21 
  §§ IL finns bestämmelser om beräkning av om- kostnadsbeloppet vid delavyttring av fastigheter. Av 45 kap. 21 § framgår att om en delavyttring av en fastighet gäller en eller ett fåtal tomter som är avsedda att bebyggas med bostadshus och försälj- ningspriset understiger tio procent av fastighetens taxeringsvärde, 
 353 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 får omkostnadsbeloppet för den avyttrade fastighetsdelen utan sär- skild utredning beräknas till en krona per kvadratmeter. Omkost- nadsbeloppet får dock inte beräknas till belopp som är högre än ersättningen. Denna regel kan t.ex. vara tillämplig när ett antal små- hustomter avstyckas från en lantbruksenhet. 
 Även här framstår det enligt utredningens mening som lämpligt att ersätta begreppet taxeringsvärde med begreppet marknadsvärde. I och med att ett marknadsvärde ska användas i stället för taxerings- värdet behöver andelen tio procent av värdet ändras, för att bibe- hålla procenttalets förhållande till det värde som talet relaterar till. Taxeringsvärdets procentuella relation till marknadsvärdet är ju 75 procent, varför procenttalet behöver ändras till sju och en halv procent (dvs. 75 procent av tio procent). 
 Ersättningsbostad vid uppskov med beskattning av kapitalvinst 
  
 Utredningens förslag:  
 47 kap. 5 § 3 IL justeras så att den om- fattar alla småhus på lantbruksenheter. 
 47 kap. IL innehåller bestämmelser om uppskov med beskattning av kapitalvinst vid avyttring av en privatbostad. Som förutsättning för att få göra avdrag för uppskovsbelopp gäller bl.a. att den skatt- skyldige förvärvat eller tänker förvärva en ersättningsbostad och har bosatt sig eller avser att bosätta sig i den. Vilka bostäder som kan utgöra ersättningsbostäder framgår av 47 kap.  
 5–5 
  b §§ IL. 
 Av 47 kap. 5 § 3 IL framgår att med ersättningsbostad bl.a. avses en tillgång i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområ- det som vid förvärvet är småhus som är inrättat till bostad åt en eller två familjer med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet. Den aktu- ella punkten skiljer ut de så kallade statarlängorna, vilka berörts ovan i avsnittet Definitionen av privatbostad, så att dessa – till skillnad från andra hus på lantbruksenheter som utgör småhus – inte kan vara ersättningsbostäder. 
 Eftersom statarlängorna inte längre ska utgöra småhus utan hyres- hus bortfaller skälet att avgränsa 47 kap. 5 § 3 IL till att omfatta endast vissa småhus på lantbruksenheter. Lagrummet bör i stället omfatta alla sådana småhus. 
 354 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.6.2.16 Lagen (2000:224) om fastighetsregister 
  
 Utredningens bedömning 
 : Något behov av ändring av lagen (2000:224) om fastighetsregister finns inte. 
 Utredningen gör bedömningen att då normeringstalen i dagsläget inte är avsedda att registreras i fastighetsregistret kan det inte anses finnas skäl att ändra i fastighetsregisterlagen. Normeringstalen ingår inte heller i fastighetstaxeringen varför något tillägg i fastighets- registerförordningen inte heller kan anses nödvändigt. Såväl lagen som förordningen kan därför lämnas oförändrade. 
 Utredningen menar dock att det är lämpligt att återkomma till dessa frågor när det fastställts hur systemet med normeringstal ska utformas. 
  
 3.6.2.17 
  
 Lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet 
  
 Utredningens bedömning 
 : Något behov av ändring av lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskatt- ningsverksamhet finns inte. 
 I 1 kap. 4 § 3 lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet regleras att uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs hos Skatteverket för fastighetstaxering. För detta ändamål får enligt 2 kap. 3 § upp- gifter om underlag för fastighetstaxering behandlas i beskattnings- databasen. 
 Med hänsyn till att övriga fastigheter än bostäder, t.ex. industri- fastigheter, enligt förslaget även fortsättningsvis kommer att bli föremål för fastighetstaxering och åsättas taxeringsvärde, finns det fortfarande ett behov av att inom Skatteverket kunna behandla upp- gifter avseende fastighetstaxering. Vidare kommer enligt förslaget även bostäder att vid förändring av storlek bli föremål för särskild fastighetstaxering (se vidare avsnitt 3.2.1). 
 Utredningen anser därför inte att det finns något behov av följd- ändringar i denna lagstiftning. 
 355 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 3.6.2.18 
  
 Lagen (2009:1053) om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner 
  
 Utredningens förslag 
 : Begreppet taxeringsvärdet i 7 § första stycket lagen (2009:1053) om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner ersätts med 75 procent av marknadsvärdet. 7 § andra stycket avseende privatbostadsfastighet utomlands tas bort. 
 Vid beräkningen av förmögenhet ska enligt lagens 7 § en privat- bostadsfastighet tas upp till taxeringsvärdet. Om fastigheten innehas med tomträtt ska den tas upp till den del av taxeringsvärdet som avser byggnad. Vidare anges att privatbostadsfastighet utomlands ska tas upp till 75 procent av marknadsvärdet. En privatbostadsrätt ska tas upp till ett värde som motsvarar medlemmens eller delägarens andel i föreningens eller bolagets behållna förmögenhet. Denna förmögenhet bestäms med utgångspunkt i taxeringsvärdet på för- eningens eller bolagets fastighet och med hänsyn till föreningens eller bolagets övriga tillgångar och skulder. 
 Med hänsyn till att bostadsfastigheter kommer att undantas från värdering enligt 7 kap 16 § första stycket 1 FTL, föreslås utred- ningen att 7 § ändras genom att begreppet taxeringsvärdet ersätts med 75 procent av marknadsvärdet, i likhet med vad som i dag gäller för en privatbostadsfastighet utomlands. Det andra stycket avseende privatbostadsfastighet utomlands kan därmed tas bort. Be- greppen bygger på samma grundprincip och ska därmed definitions- mässigt ligga på samma värdenivå. Förutsatt att taxeringsvärdet är korrekt fastställt och nivån på gällande marknadsvärde inte har ökat onormalt mycket bör det således inte föreligga någon större skillnad mellan dessa värden. Det måste dock betonas att det är oundvikligt att ett genomförande av ett omfattande, helt nytt, förslag kan leda till vissa förändringar i det enskilda fallet. 
 356 
  
 SOU 2012:52 
  
 Avveckling av bostads- och lantbrukstaxeringen 
  
 3.6.2.19 Fastighetsmäklarlagen (2011:666) 
  
 Utredningens bedömning 
 : Något behov av ändring av fastig- hetsmäklarlagen (2011:666) föreligger inte. 
 Enligt 18 § fastighetsmäklarlagen (2011:666) ska fastighetsmäklaren tillhandahålla en tilltänkt köpare som är konsument en skriftlig be- skrivning av fastigheten (objektsbeskrivning). Objektsbeskrivningen ska innehålla uppgift om fastighetens beteckning, taxeringsvärde, areal och driftskostnader och om vilka inteckningar, servitut och andra rättigheter som belastar den, liksom uppgift om gemensam- hetsanläggningar. Objektsbeskrivningen ska också innehålla uppgift om byggnadens ålder, storlek och byggnadssätt. 
 Bestämmelsen handlar om mäklarens skyldighet i konsument- förhållanden att tillhandahålla en tilltänkt köpare en skriftlig beskriv- ning av fastigheten (objektsbeskrivning) med visst innehåll samt om viss annan information som ska lämnas till denne, vanligtvis tillsammans med objektsbeskrivningen (prop. 2010/11:15, s. 58– 60). Redan i dag kan fastigheter för vilka taxeringsvärde inte är fast- ställt bli föremål för försäljning genom mäklare till privatpersoner. Det kan röra sig om fastigheter som enligt 3 kap. FTL är befriade från skatte- och avgiftsplikt, t.ex. fastigheter som ägs av kyrkor eller vissa stiftelser och ideella föreningar, eller fastigheter för vilka något taxeringsvärde inte ska bestämmas enligt 7 kap. 16 § FTL, t.ex. byggnad vars taxeringsvärde inte skulle uppgå till 50 000 kr. 
 Avvecklingsförslaget kommer dock att innebära att ett värde inte ska bestämmas för ett betydligt större antal fastigheter än tidigare då något taxeringsvärde generellt inte längre kommer att fastställas avseende bl.a. småhus, ägarlägenheter, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader. Lagen omfattar emellertid fastigheter för vilka taxeringsvärde ska bestämmas även fortsättningsvis. Det kan i dessa fall anses alltjämt vara av vikt att taxeringsvärdet anges i objektsbeskrivningen. Utredningen gör därför bedömningen att begreppet taxeringsvärde bör stå kvar i 18 § fastighetsmäklarlagen och att någon ändring av lagen inte krävs med anledning av avveck- lingsförslaget. 
 357 
  
 4 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 4.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Som en del i det uppdrag som lämnats utredningen (dir. 2011:13) ingår att utreda hur fastighetstaxeringen av bostäder avsevärt kan förenklas. I förenklingsuppdraget ingår även en författningsteknisk översyn där utredningen förutsättningslöst bör pröva vilka förenk- lingar och rationaliseringar som är möjliga i fråga om såväl materiella regler som förfaranderegler om fastighetstaxering. Som central ut- gångspunkt för såväl ett slopande som en förenkling av fastighets- taxeringen av bostäder gäller enligt direktivet att en löpande beskatt- ning av bostäder ska behållas och att intäkter från denna ska tillfalla kommunsektorn. En viktig utgångspunkt i fråga om förenkling av fastighetstaxeringen av bostäder är att taxeringsvärdet även fortsätt- ningsvis ska spegla marknadsvärdet. I detta avseende är dock utred- ningen fri att föreslå ändringar av reglerna för hur marknadsvärde och taxeringsvärde fastställs. Eftersom marknadsvärdet fortfarande ska utgöra grunden för beskattningen begränsar detta graden av schablonisering i de förenklingsförslag som utredningen ska lämna, se vidare avsnitt 4.6.1 om värderingsnoggrannhet m.m. Utredningen ska, i första hand, inrikta sig på förslag som berör bostäder. Detta innebär också att vissa strukturella förenklingar som även påverkar övriga taxeringsenhetstyper är svåra att genomföra inom ramen för uppdraget. 
 Mot bakgrund av att bland annat skatteförfarandet i stort har genomgått flera relativt stora förändringar sedan fastighetstaxerings- lagen (1979:1152) (FTL) infördes år 1979, till exempel har Skatte- verket gått från att vara flera olika myndigheter till att vara en enda, ska utredningen identifiera eventuella bestämmelser som blivit obsoleta eller som kommit att mista sin tidigare betydelse för taxe- ringen eller stå i konflikt med varandra. I dessa fall ska utredningen 
 359 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 föreslå lämpliga författningsändringar. Även i övrigt ska utred- ningen genomföra en författningsteknisk översyn och föreslå de ändringar som bedöms nödvändiga för att åstadkomma ökad tydlig- het och överskådlighet samt språklig modernisering och enhetlig- het. Något hinder att föreslå förbättringar av fastighetstaxeringens funktionssätt föreligger inte. De förslag som utredningen lämnar bör, enligt direktivet, sammantaget minska den administrativa bördan för såväl berörda fastighetsägare som för Skatteverket. Utredningen är dock fri att när det gäller förenklingar av FTL lämna förslag som innebär en ökad administrativ börda om förslagen kan motiveras med förbättringar av lagens funktionssätt, såsom till exempel för- bättrad precision vid fastställandet av taxeringsvärden. 
 I de delar där utredningen finner det lämpligt får även alter- nativa förslag till lösningar redovisas. 
 Förfarandet i fråga om fastighetstaxering har så långt som möjligt hanterats i överensstämmelse med den numera upphävda taxerings- lagen (1990:324) (TL). Att ha ett likartat förfarande oavsett vilken sorts taxering eller beskattning det varit fråga om har ansetts öka över- skådligheten för de skattskyldiga, i det här fallet fastighetsägarna, och skapa förutsättningar för effektivisering och förenkling. Att ha likartade förfaranderegler inom hela skatteområdet har också, ur rättssäkerhetssynpunkt, ansetts vara en fördel i sig. TL är, som sagt, numera upphävd och har ersatts av skatteförfarandelagen (2011:1244) (SFL). De övriga lagarna som ersatts av SFL är bland annat skatte- betalningslagen (1997:483), lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter samt lagen (2005:1117) om deklarationsombud. En av avsikterna med SFL var att regelverket skulle bli tydligare och lättare att tillämpa. SFL innebär en ny struktur och i flera delar nya begrepp och ett nytt språkbruk. Med införandet av SFL av- skaffades skattenämnderna och det blev möjligt att överklaga vites- föreläggande. 
 Utöver förenklingar och rationaliseringar avseende materiella regler och förfaranderegler om fastighetstaxering ska utredningen göra en prövning av vissa särskilda taxeringsfrågor. 
 Dessa särskilda taxeringsfrågor som utredningen, enligt direk- tivet, har att pröva är: 
  
 Om bostadsbyggnader på lantbruksenheter inrättade till bostad åt minst tre och högst tio familjer även fortsättningsvis ska taxeras som småhus. 
  
 360 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 Ett tydliggörande av gränsdragningen mellan vårdbyggnader och andra boenden för äldre. 
  
 Om det föreligger behov av skattenämnd vid fastighetstaxerings- processen eller om någon annan ordning är mer ändamålsenlig. 
  
 Om beloppsgränsen för när en byggnad utgör en värderingsenhet och därmed ges ett eget värde vid fastighetstaxeringen bör höjas. 
  
 Om beloppsgränserna för obligatorisk nytaxering på grund av värdeförändring vid särskild fastighetstaxering bör höjas. 
  
 Om nivååret bör flyttas närmare året för fastighetstaxering. 
  
 Om lägenhetsregistret kan användas för att hämta uppgifter om antal bostadslägenheter i hyreshus. 
  
 Utredningen bör även särskilt beakta fastighetstaxeringen av och fastighetsavgiften för studentbostäder. 
  
 4.2 
  
 Förenklingar av organisationen 
  
 4.2.1 
  
 Skattenämnderna och Skatteverkets organisation 
  
 Lekmannainflytandet vid taxering har en lång tradition i Sverige. Lekmännens uppgift har varit att bidra med kunskaper om ort och personkännedom. De har också haft insyn i verksamheten, vilket har ansetts viktigt för allmänhetens förtroende för taxeringarna. Lek- mannainflytandet i dess nuvarande form, skattenämnderna, tilläm- pades första gången vid allmän och särskild fastighetstaxering 1994. Införandet av skattenämnderna skedde som en anpassning till för- farandet vid inkomsttaxeringen. Vid införandet av skattenämnd ansågs lekmannainsyn- och inflytande vara av stor betydelse bland annat för att upprätthålla allmänhetens förtroende för skattemyndigheter- nas verksamhet (prop. 1993/94:1, s. 42). Deras medverkan kunde också antas stärka tilltron till skattemyndighetens objektivitet (prop. 1989/90:74, s. 279). Reglerna om skattenämnd i den tidigare gällande taxeringslagen (1990:324) (TL) kom genom en hänvisning i 17 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) (FTL) att gälla även vid fastighetstaxering. Fördelarna med att ha ett förfarande som överensstämde med vad som gällde vid inkomstbeskattningen var att det bl.a. skulle öka överskådligheten för de skattskyldiga, öka förutsättningarna för effektivisering och förenkling och där- 
 361 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 med innebära lägre administrationskostnader. Likartade förfarande- regler inom olika områden ansågs även i sig vara en fördel från rätts- säkerhetssynpunkt, prop. 1993/94:1, s. 42. 
 I och med införandet av den nya skatteförfarandelagen (2011:1244) (SFL) har skattenämnderna avskaffats inom Skatteverkets övriga verksamhet. Skattenämnderna finns numera således bara kvar inom fastighetstaxeringen. SFL har därför medfört att en rad bestämmel- ser om skattenämnd som tidigare fanns i TL har flyttats över till 17 kap. FTL. 
 I vilka beslut som skattenämnd ska delta framgår av 20 kap. 3 § och 28 kap. 1 § FTL som endast hänvisar till först nämnda paragraf. Enligt 20 kap. 3 § FTL ska taxeringsärende avgöras i skattenämnd, om ärendet 
  
 1. 
  
 avser omprövning av en tvistig fråga och nämnden inte tidigare prövat de omständigheter och bevis fastighetsägaren åberopar, 
  
 2. 
  
 avser en skälighets- eller bedömningsfråga av väsentlig ekonomisk betydelse för fastighetsägaren eller 
  
 3. 
  
 av någon annan särskild anledning bör prövas i nämnden. 
  
 Grundläggande beslut om fastighetstaxering kan således fattas av Skatteverkets tjänstemän på egen hand om de inte innefattar en skälig- hets- eller bedömningsfråga av väsentlig ekonomisk betydelse för fastighetsägaren eller beslutet av någon annan särskild anledning bör fattas i nämnd. 
 När det gäller grundbeslut är det sällan aktuellt att ärenden av- görs i skattenämnd, t.ex. har vid den allmänna fastighetstaxeringen (AFT) 2011 av lantbruksenheter skattenämnd medverkat vid endast elva av drygt 55 000 grundbeslut. 
 De mest frekventa ärendena där skattenämnd ska delta är om- prövning av en tvistig fråga där skattenämnden inte tidigare prövat de omständigheter och bevis som fastighetsägaren åberopar. En sådan omprövning kan avse dels fastighetsägarens begäran om ompröv- ning eller en s.k. obligatorisk omprövning i samband med fastighets- ägarens överklagande till förvaltningsrätt. Under år 2010 gjorde Skatteverket drygt 14 000 omprövningar i fastighetstaxeringsären- den. I drygt 2 000 av dessa ärenden medverkade skattenämnd. An- talet ärenden som föredragits i skattenämnd har minskat påtagligt. Vid förenklad fastighetstaxering (FFT) 2006 av småhus föredrogs drygt 5 000 småhusärenden för skattenämnd. Vid FFT 2009 av småhus uppgick antalet till ca 3 000 ärenden. Vid AFT 2007 av hyres- hus och industrier m.m. föredrogs ca 1 000 ärenden inför skatte- 
 362 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 nämnd medan det vid FFT 2010 (som bara avsåg hyreshus, inte industrier m.m.) bara var ca 400 ärenden. 
 Sedan skattenämnderna inrättades har skattemyndigheterna gått från att ha varit egna myndigheter inom varje län till en uppdelning i tio regioner för att slutligen avvecklas och ersättas av en myn- dighet, Skatteverket. Syftet med bildandet av en myndighet var att öppna möjligheter att ta tillvara befintliga resurser på ett bättre sätt och att undanröja organisatoriska hinder som hämmade verksamhets- utvecklingen. Målet var att skapa nya och bättre förutsättningar för en enhetlig och likformig rättstillämpning samt ett effektivt utnytt- jande av tillgängliga resurser. Ett tungt skäl för den nya myndig- heten var att öka flexibiliteten och göra det lättare att flytta arbets- uppgifter, material och beslutanderätt över landet, prop. 2002/03:99, s. 1. 
 Skatteverket har under senare år genomfört stora förändringar när det gäller organisationen av fastighetstaxeringen. Fastighets- taxeringen har koncentrerats från 57 orter till fem varav endast fyra ska vara kvar efter utgången av år 2012. De fyra kontoren som ska handha fastighetstaxering är Söderhamn, Enköping, Kristianstad och Uddevalla. Den nuvarande verksamheten i Stockholm ska avvecklas senast den 31 december 2012. Målsättningen är en verksamhet som ska omfatta 140 årsarbetskrafter (exklusive chefer). Skatteverket har delat in fastighetstaxeringen på så sätt att varje ort har ansvar för ett geografiskt område med län som grund, se bild 1 nedan. De handläggande orternas arbetsmängd varierar mellan åren beroende på vilken kategori av fastigheter som taxeras. För att kunna hantera denna variation och ge förutsättningar för omfördelning och sam- verkan samtidigt som det sker en kompetensuppbyggnad bedrivs fastighetstaxeringen i projektform fram till utgången av år 2013. Om- organisationen har medfört omställning och betydande nyrekryte- ring för Skatteverket. Verksamheten har effektiviserats och bedrivs nu med betydligt mindre resurser. Antalet årsarbetskrafter vid småhustaxeringen var vid taxeringen 2012 mindre än en tredjedel (140 årsarbetskrafter [vilket alltså motsvarade målsättningen i fråga om årsarbetskrafter]) jämfört med vid taxeringen 2006 (452 års- arbetskrafter, inklusive inlånad personal). 
 Skatteverkets nya organisation när det gäller fastighetstaxering kommer att medföra att ett större ansvar för taxeringen förs över till den operativa verksamheten. Det gäller förberedelsearbetet, ut- formning av blanketter och broschyrer,  
 e-tjänster, 
  extern information, taxering m.m. I förberedelsearbetet inför småhustaxeringen 2012 
 363 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 har Skatteverket för första gången självt granskat försäljningar av mark utan byggnad. Detta har medfört en viktig kompetensutveck- ling samtidigt som det har inneburit en kostnadsbesparing efter- som uppgiften tidigare gjorts av värderingstekniska konsulter. 
 364 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 Figur 4.2.1 Geografisk indelning av Skatteverkets organisation för fastighetstaxering den 1 juli 2011 
 Söderhamn (röd), Enköping (blå), Uddevalla (grå), Kristianstad (gul) och Stockholm (vit). 
 365 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 4.2.2 
  
 Ny skatteförfarandelag 
  
 Sedan den 1 januari 2012 gäller den nya skatteförfarandelagen (2011:1244) (SFL). Frågan om lekmannainflytandet i Skatteverkets verksamhet genom skattenämnder utreddes i förarbetena till denna lag. 
 Skatteförfarandeutredningen föreslog i sitt slutbetänkande, SOU 2009:58  
 Skatteförfarandet 
 , s. 663, att skattenämnderna skulle av- skaffas och regeringen var av samma mening, prop. 2010/11:165, s. 584 ff. Skatteförfarandeutredningens uppdrag omfattade inte FTL. Därför lämnades inte något förslag om avskaffande av skattenämn- derna i samband med fastighetstaxering. För att beslutsordningen med skattenämnd inom fastighetstaxeringen skulle behållas oför- ändrad har de bestämmelser om skattenämnd som tidigare fanns i 2 kap. 1 och  
 3–7 
  §§ samt i 7 kap.  
 5–7 
  §§ TL, i samband med ikraft- trädandet av SFL tagits in i 17 kap. FTL. 
 Anledningen till att Skatteförfarandeutredningen föreslog att skattenämnderna skulle avskaffas vid inkomsttaxeringen var samman- fattningsvis att lekmannaledamöterna i skattenämnderna inte på ett tillfredsställande sätt bidrog till ökad rättssäkerhet och kvalitet i beslutsfattandet hos Skatteverket. Utredningen ansåg inte heller att skattenämnderna varit en effektiv form för inflytande och insyn i Skatteverkets verksamhet (SOU 2009:58, s. 664, prop. 2010/11:165, s. 587). 
 Den kritik mot skattenämnderna som återges i Skatteförfarande- utredningens slutbetänkande är hämtad från Skatteverkets prome- moria av den 25 februari 2005,  
 Medborgarinflytande genom skatte- nämnderna? 
 , dnr 130  
 747465-04/122, 
  samt en rapport som tagits fram på uppdrag av Svenskt Näringsliv,  
 Medborgarnas insyn och inflytande i Skatteverkets verksamhet – överväganden och förslag 
 , av Mccarthy, Schmidt & värdeminskningsavdrag på byggnader och markanläggningar, skogsavdrag, avskrivningar som gjorts i samband med att ersättningsfond eller liknande fond tagits i anspråk och avdrag för förbättrande reparationer och under- håll av byggnader och markanläggningar som gjorts för beskatt- ningsåret och de fem föregående åren. De återförda avdragen kom- mer därmed således att tas upp som intäkt i näringsverksamheten 
 424 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 på samma sätt som när fastigheten säljs. När privatbostadsfastig- heten i en framtid säljs ska omkostnadsbeloppet beräknas som om fastigheten varit en privatbostadsfastighet under hela innehavet med följande undantag. Belopp som återförts i näringsverksamheten och som avsåg förbättrande reparationer ska dras av vid kapitalvinst- beräkningen utan att vare sig beloppsgränsen (5 000 kr/år) eller den femårsgräns som annars gäller för privatbostäder beaktas, 45 kap. 13 § andra stycket IL. Till den del vissa värdeminskningsavdrag inte återförs i näringsverksamheten vid omklassificeringen på grund av värdenedgång ska anskaffningsutgiften för privatbostadsfastigheten i stället minskas, 45 kap. 16 § IL. 
 Om en näringsfastighet omklassificeras till en privatbostads- fastighet kan det innebära att näringsverksamheten upphör. Det behöver dock inte vara så. Så länge som en person (näringsidkare) bedriver en näringsverksamhet kan ett underskott rullas vidare och kvittas mot inkomster från t.ex. fastighetsägarens byggfirma. Om innehavet av näringsfastigheten är den enda näringsverksamhet som fastighetsägaren bedriver, och hela näringsverksamheten upphör i och med att näringsfastigheten omklassificeras till privatbostads- fastighet, gäller följande. Avdrag för kvarstående underskott i närings- verksamheten sker enligt reglerna i 42 kap. 34 § IL. Avdraget utgör 70 procent av underskottet och sker i inkomstslaget kapital. 
 En utökning av tvåhektarsregeln för bebyggd tomtmark eller tomtmark som får bebyggas och som inte ska taxeras tillsammans med annan fastighet eller fastighetsdel får också till följd att fler fastigheter som i dag taxeras som lantbruk inte kommer att omfattas av jordförvärvslagen (1979:230). Jordförvärvslagen utgår i fråga om vilka fastigheter som omfattas ifrån vad som taxerats som lantbruks- enhet. Detta avlastar länsstyrelsernas arbete och får ses som en lättnad för fastighetsägarna till berörda fastigheter. 
 Initialt kan den föreslagna förändringen av tomtarealen förväntas kunna medföra betydande konsekvenser för en del av berörda fastighetsägare beroende på om t.ex. återföring behöver göras av vissa avdrag enligt reglerna i 26 kap. IL. De största vinsterna, som utredningen ser det, med att ändra arealen för tomtmark är att ett stort antal fastighetsägare inte ska behöva lämna näringsbilaga till deklarationen och vid försäljning endast behöva göra en kapital- vinstberäkning. Det är således mycket merarbete som undviks för såväl fastighetsägare som för Skatteverket. Det ligger också i tiden att öka schabloniseringen och undanta mindre inkomster från be- skattning. 
 425 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 4.4.2 
  
 Byggnad med bostad för  
  
 tre–tio 
  familjer på lantbruk 
  
 Utredningens förslag:  
 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer och som ligger på lantbruksenhet ska inte längre indelas som småhus. Till följd av det justeras även 4 § lagen (2008:826) om skattereduktion för kommunal fastig- hetsavgift så att den omfattar alla småhus på lantbruksenheter. Begreppet familj byts ut mot hushåll. 
 Byggnader och mark indelas vid fastighetstaxeringen i olika bygg- nadstyper och ägoslag och utgör värderingsenheter, dvs. de utgör enheter som ska värderas för sig. De byggnader och den mark som ska taxeras och redovisas tillsammans förs samman till taxerings- enheter. För fastigheter som inte är skatte- eller avgiftspliktiga ska något taxeringsvärde inte bestämmas, 5 kap. 1 § FTL. 
 Bestämmelserna om vad som utgör en taxeringsenhet, dvs. vad som ska taxeras för sig, i fastighetstaxeringen finns i 4 kap. FTL. Huvudregeln är att registerfastighet ska utgöra taxeringsenhet om inte annat föreskrivs, 4 kap. 1 § FTL. Har skilda delar av en fastig- het olika ägare som är fallet vid t.ex. byggnad på ofri grund ska fastigheten delas upp i taxeringsenheter enligt ägarförhållandena, 4 kap. 2 § FTL. Registerfastigheter och delar av registerfastigheter får också sammanföras till en taxeringsenhet om de har samma ägare och ligger inom samma kommun, 4 kap. 3 § FTL. I en taxerings- enhet får dock inte ingå både skatte- och avgiftspliktig och skatte- och avgiftsfri egendom. De kombinationer av byggnadstyper och ägoslag som ska utgöra taxeringsenhet anges i 4 kap. 5 § FTL. Där framgår bl.a. att småhus och tomtmark för sådan byggnad utgör taxeringsenhetstypen småhusenhet, att hyreshus och tomtmark för sådan byggnad utgör typen hyreshusenhet samt att ekonomibygg- nad, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impe- diment utgör typen lantbruksenhet. Av paragrafen framgår vidare att småhus och tomtmark för sådan byggnad som ligger på lant- bruksenhet ska ingå i lantbruksenheten. Det gäller även om små- huset inte fyller någon funktion i lantbruket, såsom t.ex. ett fritidshus. Därtill ska lantbruksenhet som ingår i en brukningsenhet utgöra taxeringsenhet. 
 Enligt 2 kap. 2 § FTL är huvudregeln att småhus är byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer samt komplement- hus till sådan byggnad. Till byggnadstypen småhus hör det som i 
 426 
 SOU 2012:52 Förenkling av fastighetstaxeringen 
 dagligt tal kallas villor, radhus och kedjehus, prop. 1979/80:40, s. 193. Även byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer som ligger på fastighet med åkermark, betesmark, produktiv skogsmark eller skogligt impediment, dvs. på lantbruks- enhet, är småhus. Detta trots att de motsvarar en del av definitionen av hyreshus. I paragrafens redogörelse för hyreshus fastställs dock att sådan byggnad inte ska vara hyreshus om den ingår i lantbruks- enhet. Bostadsbyggnad för minst tre och högst tio familjer indelas alltså som småhus om byggnaden är belägen på registerfastighet som till någon del upptas av mark för lantbruksändamål. En sådan byggnad hade utan de undantag som återgetts ovan inte ansetts utgöra småhus utan den hade varit ett hyreshus enligt systematiken i FTL. Vad det i praktiken är fråga om är gamla arbetarbostäder i lantbruket s.k. statarlängor, prop. 1999/2000:2 del 2, s. 27 f. 
 I och med 1990 års skattereform infördes vid inkomsttaxeringen bestämmelser om privatbostadsfastighet och näringsfastighet. Som privatbostad räknas bl.a. småhus som är inrättat till bostad åt en eller två familjer och som till övervägande del respektive väsentlig del används eller är avsett att användas av ägaren eller någon närstående till honom eller henne för permanent boende eller som fritidsbostad, 2 kap. 8 § första stycket IL. Småhus på lantbruksenhet som är in- rättat till bostad åt fler än två familjer ska inte räknas som privat- bostad, 2 kap. 9 § andra stycket IL. Privatbostadsfastighet är små- husenheter, småhus på ofri grund, småhus på lantbruksenhet och ägarlägenhetsenhet om det är fråga om en privatbostad samt även tomtmark på vilken avsikten är att bygga en privatbostad, 2 kap. 13 § IL. Näringsfastighet är fastighet som inte är privatbostads- fastighet, 2 kap. 14 § IL. Privatbostadsfastighet kan inte ingå i närings- verksamhet, 13 kap. 1 § IL, med undantag för småhus på lantbruks- enhet som har en storlek om minst 400 kvadratmeter och nybygg- nadsår före år 1930 som på ägarens begäran kan räknas som närings- fastighet, 2 kap. 9 § tredje stycket IL. 
 Ordningen med att byggnad inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer ska vara småhus om den ligger på lantbruks- fastighet infördes genom prop. 1990/91:47 och har tillämpats sedan 1992 års allmänna fastighetstaxering av lantbruk. Tidigare ingick småhus och hyreshus i lantbruksenhet endast om byggnaden be- hövdes som bostad för ägare, arrendator eller deras arbetskraft samt den produktiva marken, dvs. åkermark, betesmark och skogsmark omfattade minst fem hektar. I annat fall ingick dessa byggnader och tomtmarken till dem inte i lantbruksenheten utan värderades som 
 427 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 egna taxeringsenheter. Av förarbetena framgår att antalet hyreshus som ingick i lantbruksenheter vid den allmänna fastighetstaxe- ringen 1981 uppgick endast till omkring 150 stycken. En förutsätt- ning för bestämmelsen var dock att det inte var fråga om alltför stora hus och därför sattes gränsen vid tio lägenheter. Hyreshus inrätta- de till bostad åt fler än tio familjer skulle i fortsättningen inte ingå i lantbruksenhet utan utgöra egna hyreshusenheter. Anledningen till särregleringen för dessa byggnader angavs vara förenklingsskäl, prop. 1990/91:47, s. 46. 
 Utredningens förslag att ta bort undantagen för de gamla s.k. statarlängorna medför en förenkling och renodling av lagstiftningen på så sätt att vad som utgör särreglering i såväl FTL som IL och som rör ett förhållandevis fåtal fastigheter tas bort. Det är utred- ningens uppfattning att antalet sådana byggnader som är i fråga inte kan antas ha ökat sedan 1981. Dessa byggnader är rätteligen hyres- hus och bör behandlas som sådana. Fastighetstaxeringen av dessa byggnader kommer, om särregleringen tas bort, att överensstämma med hur byggnaderna behandlas vid inkomstbeskattningen, vilket är en fördel ur tillämpningssynpunkt för såväl fastighetsägare som för Skatteverket. Förändringen kommer att öka den administrativa bördan för berörda fastighetsägare då de vid separata tillfällen kom- mer att taxeras för lantbruksenheten med eventuella tillhörande småhus och för aktuell hyreshusenhet med tillhörande tomtmark. Det kommer initialt även att öka Skatteverkets administrativa börda på så sätt att de fastigheter som i dag har dessa byggnader inte enkelt kan identifieras i Skatteverkets fastighetstaxeringsregister. 
 Den kommunala fastighetsavgiften kommer för dessa byggnader, med föreslagen ändring, att tas ut såsom för hyreshus i stället för som för småhus. Detta kan beroende på byggnadens utformning och läge komma att innebära såväl högre som lägre avgift. Utred- ningen föreslår också i avsnitt 4.4.5 en ändring av det minsta värdet för att bl.a. hyreshus ska utgöra värderingsenhet till 100 000 kr. En möjlig konsekvens av en sådan ändring är att dessa byggnader, be- roende på var de är belägna, i enlighet med 7 kap. 16 § FTL inte åsätts något taxeringsvärde. Eftersom dessa byggnader redan i dag utgör näringsfastigheter kommer någon förändring i fråga om inkomst- taxeringen inte att ske. 
 För den kommunala fastighetsavgiften finns en begränsning av avgiftsuttaget för pensionärer, personer som får sjuk- eller aktivitets- ersättning samt personer som får ersättning enligt lagstiftning om social trygghet i en annan stat inom Europeiska ekonomiska sam- 
 428 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 arbetsområdet, om ersättningen betalas ut enligt grunder som är jämförbara med vad som gäller för sjuk- eller aktivitetsersättning. Med pensionärer avses personer som fyllt 65 år vid ingången av året före taxeringsåret. Reglerna tar sikte på fastighetsägare som är fysiska personer och gäller för  
 permanent-bostäder 
  i småhus. Dödsbon omfattas inte. 
 Bestämmelserna, som återfinns i lagen (2008:826) om skatte- reduktion för kommunal fastighetsavgift, innebär att fastighetsav- giften begränsas genom skattereduktion. Av 4 § lagen om skatte- reduktion för kommunal fastighetsavgift framgår vilka typer av fastigheter som omfattas (reduktionsfastigheter). För att omfattas ska fastigheten utgöra en småhusenhet eller ett småhus med tillhöran- de tomtmark på en lantbruksenhet. I bestämmelsen anges särskilt att om småhuset ligger på en lantbruksenhet är det en förutsättning att småhuset är inrättat till bostad åt en eller två familjer. Bestäm- melsen skiljer således ut de så kallade statarlängorna, som är in- rättade till bostad åt  
 tre–tio 
  familjer och som indelas som småhus om de ligger på en lantbruksenhet. 
 Utredningens föreslagna definition av småhus innebär att statar- längor inte längre ska indelas som småhus. Därmed bortfaller skälet att avgränsa 4 § lagen om skattereduktion för kommunal fastighets- avgift till att omfatta endast vissa småhus på lantbruksenheter. Lag- rummet bör i stället omfatta alla sådana småhus. 
 Utredningen föreslår att termen  
 familj  
 genomgående ersätts av  
 hushåll 
 . Med denna förändring i definitionen avser utredningen åter- spegla dagens situation i samhället där den eller de personer som bor i en bostad inte alltid kan kategoriseras som en familj, t.ex. ett hushåll bestående av endast en person, sammanboende utan barn, eller vänner som delar bostad. Utredningen menar att begreppet hus- håll är en mer neutral term än begreppet familj. Någon förändring i sak avses dock inte. 
  
 4.4.3 
  
 Vårdbyggnad – åldringsvård 
  
 4.4.3.1 
  
 Vårdbyggnad och inkomster m.m. från specialbyggnad 
  
 Indelningen av byggnader i olika byggnadstyper och av mark i olika ägoslag är ett grundläggande moment vid fastighetstaxeringen. Indel- ningen i byggnadstyp och ägoslag styr sedan vilken typ av taxerings- enhet fastigheten ska indelas i enligt 4 kap. FTL. 
 429 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Byggnader ska indelas i någon av de byggnadstyper som anges i 2 kap. 2 § FTL. Byggnadstyperna är småhus, ägarlägenhet, hyres- hus, ekonomibyggnad, kraftverksbyggnad, industribyggnad, special- byggnad och restposten övrig byggnad. I paragrafen lämnas också definitioner av de olika byggnadstyperna. Indelningen i byggnadstyp utgår som huvudregel från hur byggnaden är inrättad. Byggnads- typen specialbyggnad indelas dock efter hur den används. 
 Vid indelningen i byggnadstyp används en övervägandeprincip. Byggnadstypen ska enligt 2 kap. 3 § FTL bestämmas med hänsyn till det ändamål som den till övervägande del är inrättad för och det sätt som den till övervägande del används på. En byggnad kan alltså inte indelas i flera byggnadstyper utan den typ som överväger ska beteckna hela byggnaden. Av förarbetena till FTL, Fastighets- taxering 81 SOU 1979:32, s. 190, framgår att vid klassificeringen av byggnader bör tillvägagångssättet vara att först avgöra om en bygg- nad har sådant användningssätt att den bör indelas som specialbygg- nad. Om så inte är fallet ska det ändamål som byggnaden är inrättad för, avgöra till vilken av de övriga byggnadstyperna den ska hän- föras. 
 Byggnadstypen specialbyggnad är indelad i undergrupperna förs- varsbyggnad, kommunikationsbyggnad, distributionsbyggnad, värme- central, reningsanläggning, vårdbyggnad,  
 bad-, 
  sport- och idrotts- anläggning, skolbyggnad, kulturbyggnad, ecklesiastikbyggnad och allmän byggnad. För allmän byggnad uppställs, förutom krav på visst användningssätt, även krav på att byggnaden ägs av staten, kommun eller annan menighet. 
 Enligt 3 kap. 2 § FTL är specialbyggnader undantagna från skatte- och avgiftsplikt. Det samma gäller sådan byggnad under uppförande samt tomtmark och övrig mark som hör till byggnaden. Undan- taget från skatte- och avgiftsplikt grundar sig på specialbyggnader- nas respektive samhällsnyttiga ändamål. För taxeringsenhet med specialbyggnad ska inte heller något taxeringsvärde bestämmas. 
 Vårdbyggnad definieras i 2 kap. 2 § FTL enligt följande: 
 Byggnad som används för sjukvård, missbrukarvård, omsorger om barn och ungdom, kriminalvård, åldringsvård eller omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Annan byggnad än som nu har nämnts ska utgöra vårdbyggnad, om den används som hem åt personer som behöver insti- tutionell vård eller tillsyn. 
 430 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 Skatteverket anger i allmänna råd, SKV A 2010:09 p. 2.5.2, att med sjukvård bör avses detsamma som anges i 1 § hälso- och sjukvårds- lagen (1982:763). 
 Enligt 7 kap. 21 § första stycket IL är en ägare till en skattefri specialbyggnad, med vissa undantag som inte är aktuella här, inte heller skattskyldiga för inkomster som härrör från användningen av fastigheten för ändamål som medför att byggnaden ska anses som specialbyggnad. Av Högsta förvaltningsdomstolens (tidigare Brown ringsrätten) avgörande i RÅ 1991 ref. 36 framgår att för att skatte- frihet ska föreligga ska fastighetens ägare själv bedriva den verksam- het som föranleder att byggnaden är skattefri. Hyr fastighetsägaren ut byggnaden till annan för sådant användningssätt att byggnaden inte är skattepliktig blir fastighetsägaren ändå skattskyldig för in- komsten från uthyrningen även om kommunal fastighetsavgift eller fastighetsskatt inte ska betalas. 
 Av Högsta förvaltningsdomstolens avgörande i RÅ 2005 ref. 9 och RÅ 2010 not. 43 framgår att det endast är inkomster som kan hänföras till själva fastigheten, det vill säga typiska fastighets- inkomster, som är skattefria med stöd av 7 kap. 21 § IL. Den skatte- fria inkomsten utgörs av värdet av att den egna specialbyggnaden används i verksamheten minskat med de faktiska utgifterna för denna användning. Värdet av att specialbyggnaden används får anses motsvara ett uppskattat marknadsmässigt hyresvärde som minskas med utgifterna som beror på användningen eftersom dessa som en följd av skattefriheten inte är avdragsgilla. Övriga inkomster är skattepliktiga i verksamheten. Detta innebär att resultatet i dessa fall ska delas upp i en skattefri och en skattepliktig del. 
 Som grundregel gäller att mervärdesskatt inte ska tas ut vid ut- hyrning av fastighet, 3 kap. 2 § ML. Det finns dock en stor mängd undantag från denna regel, men inte något av dessa gäller för uthyr- ning av stadigvarande bostad. I 8 kap. 9 § första stycket 1 ML föreskrivs nämligen att avdrag för ingående skatt som hänför sig till stadigvarande bostad inte får göras. Av 3 kap. 3 § andra stycket ML framgår specifikt att bland annat uthyrning av stadigvarande bostad till kommun inte är skattepliktig. En stadigvarande bostad är en byggnad eller en del av en byggnad som är inrättad för boende. Av Högsta förvaltningsdomstolens praxis framgår att avdrag för ingå- ende mervärdesskatt inte medges för servicelägenheter och grupp- bostäder för senildementa. I ett förhandsbesked som domstolen fastställt, RÅ 1993 ref. 30, anförde Skatterättsnämnden bland annat följande: 
 431 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bostäderna upplåtes med hyresrätt och nyttjas av de boende på samma sätt som lägenheter på den allmänna bostadsmarknaden. Den omstän- digheten att lägenheterna bl.a. är särskilt handikappanpassade och för- delas med särskilt beaktande av tillsyns- och vårdbehovet skiljer dem, såvitt gäller de boendes brukande, inte i något avgörande hänseende från bostäder i det allmänna bostadsbeståndet. Inte heller det förhållandet att, såvitt gäller gruppbostäderna, denna del av anläggningen av tillsyns- skäl hålles låst påverkar denna bedömning. – I den uppförda anlägg- ningen kan kommunen bedriva omsorgsverksamheten på ett mer ända- målsenligt sätt än om de vårdbehövande bott för sig i andra bostäder i kommunen. Att denna omvårdnad i det enskilda fallet kan vara betydande och utgör sådan social omsorg som är undantagen från skatteplikt enligt ML medför enligt nämndens bedömning emellertid inte att lägenheter- na och gruppbostäderna skall anses utgöra särskilt inrättade vårdplatser i omsorgsverksamheten. 
 I rättsfallet RÅ 1997 not. 245 gjorde Högsta förvaltningsdom- stolen samma bedömning som Skatterättsnämnden gjort i fråga om att lägenheter, som efter ombyggnad skulle användas till permanent- och korttidsboende, skulle anses utgöra stadigvarande bostäder som inte berättigade till avdrag för ingående mervärdesskatt. Skatte- rättsnämnden fann i sitt avgörande att samtliga bostäder och förhål- landena i övrigt var likartade dem som förelegat i rättsfallet RÅ 1993 ref. 30. Den omständigheten att elva lägenheter skulle användas för korttidsboende borde, enligt nämnden, inte ha någon betydelse för bedömningen av dessa lägenheters karaktär eftersom de verkade inrättade på samma sätt som de lägenheter som skulle användas som stadigvarande bostäder. Av redogörelsen för omständigheterna fram- går här att kommunen i fråga inte tecknade några hyreskontrakt med de boende. 
 Det kan noteras att det i de rättsfall som redogjorts för ovan inte tas någon hänsyn till hur byggnaden har indelats i byggnadstyp vid fastighetstaxeringen. Det är i vart fall inte någonting som nämns vare sig i skälen för besluten eller i de återgivna omständigheterna. Den bedömning som görs i mervärdesskattesammanhang av vad som utgör stadigvarande bostad synes således inte ha någon kopp- ling till hur fastigheten taxeras vid fastighetstaxeringen. 
 Enligt 4 § lagen (2005:807) om ersättning för viss mervärdes- skatt för kommuner och landsting har kommuner och landsting rätt till ersättning för ingående mervärdesskatt som avser bland annat särskilda boendeformer för äldre människor som anges i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen. Enligt 5 § samma lag har kommu- ner och landsting även rätt till ersättning för ökade kostnader för 
 432 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 mervärdesskatt vid bland annat hyra av lokal och bidrag som lämnas till näringsidkare för dennes verksamhet avseende särskilda boendeformer för äldre. Tidigare hade kommuner och landsting rätt till ersättning från kommunkontosystemet för ingående mervärdes- skatt för bland annat dessa boendeformer. I förarbetena till den bestämmelsen anförde regeringen bland annat att gränsdragningen mellan lokaler för stadigvarande bostad och lokaler för vård och omsorg ofta är svår att göra och att det också är komplicerat för kommunerna att göra korrekta uppskattningar av hur stora ytor för till exempel äldreboende som används för vård och omsorg och hur stora ytor som används för stadigvarande boende, prop. 1997/98:153, s.  
 10–12. 
  Regeringen ansåg det avgörande för rätten till återbetal- ning vara om mervärdesskatten avsåg ett sådant boende som angavs i socialtjänstlagen eller lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Vidare angavs att kommunen vid behov borde kunna styrka detta genom att uppvisa ett beslut att inrätta en sådan särskild boendeform som angavs i någon av lagarna eller ett beslut om att tillhandahålla en sådan boendeform. 
  
 4.4.3.2 
  
 Åldringsvård 
  
 I slutet av  
 1960-talet 
  byggdes de första servicehusen. Under 1970- talet skedde en omfattande utbyggnad av antalet servicehus. För sjuka personer med stora funktionsnedsättningar byggde landstingen unge- fär samtidigt sjukhem. Enligt 20 § i den numera upphävda (gamla) socialtjänstlagen (1980:620) i dess ursprungliga lydelse skulle kom- munerna inrätta servicehus, det vill säga bostäder med gemensam service, för äldre människor med behov av särskilt stöd. Avsikten med servicehusen var ursprungligen att bereda en god boende- standard för äldre som inte hade så stora behov av service och vård. Äldreboendedelegationen skriver i sitt delbetänkande,  
 Johnson för att leva 
  
 – seniorbostäder och trygghetsbostäder 
 , SOU 2007:103, att tanken vid tillkomsten av servicehusen var att äldre personer skulle kunna söka och flytta in i en lägenhet i servicehus redan som vital pensionär för att sedan bo kvar när behovet av stödinsatser uppstod eller ökade. Utvecklingen gick dock i en annan riktning och ansökan om ser- vicebostad blev ofta aktuell först när behovet av omvårdnad var ganska omfattande, s. 65 f. 
  
 I samband med ädelreformen 1992 infördes termen särskilt boende i socialtjänstlagen som en samlingsbeteckning för bostäder 
 433 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 och institutioner som kommuner och landsting tidigare tillhanda- höll för personer med vård- och/eller omvårdnadsbehov. Skyldig- heten för kommunerna att inrätta servicehus ersattes med en skyl- dighet att inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor. Det nya begreppet; särskilda boendeformer för service och omvårdnad (särskilt boende), omfattade förutom ålderdomshem och servicehus också gruppboenden samt även de sjukhem som överfördes till kommunerna, prop. 1990/91:14, s. 38. En avsikt med ädelreformen var att jämställa olika boendeformer. Institutionsplatser skulle avvecklas och de institutioner som fanns kvar skulle omvandlas till självständiga boenden med hyreskontrakt. Ädelreformens inriktning var att även äldre människor som behöver vård- och omsorg skulle ha rätt till ett boende där de kunde behålla sitt självbestämmande och sin integritet. Boendeformen särskilt boende introducerades som ett självständigt boende med lägen- heter utrustade med kök och eget badrum. På många håll används fortfarande de tidigare specifika benämningar på äldreboenden som användes före ädelreformen och som tydligt angav hur omfattande vård- och omsorgsbehov de boende förväntades ha. Sådana beteck- ningar var till exempel servicehus, äldreboende, ålderdomshem, gruppboende och sjukhem. På servicehuset bodde de piggaste pen- sionärerna, på ålderdomshem personer med större omsorgsbehov och på sjukhem de svagaste och mest vårdbehövande. 
 I en undersökning från Socialstyrelsen från år 2001 anges att hälften av de särskilda boendena uppgav en sådan specifik benäm- ning, och de verkade dessutom fortfarande ha varit uppdelade efter vårdtyngd. På servicehus behövde exempelvis 36 procent hjälp med toalettbesök, på ålderdomshem 65 procent och på sjukhem 87 pro- cent. På servicehus behövde 9 procent hjälp med måltider, mot- svarande andel för ålderdomshem var 16 procent och för sjukhem 35 procent,  
 Kvarboende eller flyttning på äldre dagar – en kunskaps- översikt 
 , Morris Stiftelsen Stockholms läns Äldrecentrum 2006:9, s. 23. Socialstyrelsen menade i undersökningen att de skill- nader som upptäcktes mellan olika boendeformer gjorde att det fanns anledning att tala om en kvardröjande struktur av diffe- rentiering inom det särskilda boendet. De särdrag när det gällde boende, boendestandard och personal, som hade förknippats med olika specifika boendeformers tillkomst, tycktes i väsentliga delar kvarstå, Äldreboendedelegationens slutbetänkande  
 Johnson bra hela livet  
 SOU 2008:113, s. 169. Äldredelegationen uppger att det onekligen är oklart vad begreppet särskilt boende står för och att utvecklingen i 
 434 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 äldreomsorgen de senaste åren, med en större betoning på kvar- boende och ordinärt boende samt en minskning av platserna i särskilt boende, har lett till att särskilt boende är en helt annan typ av bo- ende i dag jämfört med tidigare. Kommunerna har successivt också höjt tröskeln för att få flytta till särskilt boende och det krävs nu- mera att den enskilde har omfattande vård- och omsorgsbehov för att han eller hon ska beviljas en sådan bostad, SOU 2007:103, s. 110 och s. 64. Även i sitt slutbetänkande anger Äldreboendedelega- tionen att de personer som bor i dagens särskilda boende är mer vård- och omsorgskrävande än de var för något decennium sedan och att det i dag inte finns någonting som talar för någon förändring i detta avseende, SOU 2008:113, s. 67 f. Omkring 50 procent av dem som bor i särskilt boende i dag har någon form av demenssjukdom. Den tid som en äldre person bor i särskilt boende tenderar att bli allt kortare. De senaste uppgifterna pekar på att omsättningen ligger kring 40 procent under en niomånadersperiod, Socialstyrelsen:  
 Bo- stad i särskilt boende är den enskildes hem 2011 
 , s. 11. 
 Det ska dock hållas i minne att de särskilda boendeformerna har varit av två slag – dels sådana där omsorgen ges på  
 dygnet-runt- 
  basis utan något särskilt biståndsbeslut som reglerar insatsernas om- fattning, dels sådana där insatserna beslutas på samma sätt som för hemtjänsten alltså sådant boende som tidigare betecknades service- hus enligt socialtjänstlagen och där en del av dessa särskilda boende- na ännu i dag har kvar denna beteckning. De flesta kommuner har numera avvecklat denna boendeform. Dessa har antingen lagts ner eller klassats om till ordinärt boende. I några kommuner, bland annat Stockholms stad, finns dock boendeformen kvar, SOU 2007:103, s. 195. 
 Plats i särskilt boende omfattas av rätten till bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) och erbjuds efter behovsprövning. Kommunernas skyldighet att tillhandahålla de särskilda boendefor- merna återfinns i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen. Att sär- skilda boendeformer är en rättighet enligt socialtjänstlagen innebär att beslutet om bistånd kan överklagas genom förvaltningsbesvär. Det innebär också att kommunerna vid tilldelning av plats på sär- skilt boende kan följa den prioritering som finns i 2 kap. 2 § andra stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), det vill säga att den som har största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården, SOU 2007:103 s. 18. Rätten till bistånd föreligger dock bara om behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. 
 435 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Mellan åren 2000 och 2008 blev platserna i särskilda boende- former 23 000 färre. I oktober 2000 fanns 118 600 platser i särskilt boende och den 31 december 2008 fanns 95 600 platser. Under samma år, det vill säga åren  
 2000–2008, 
  ökade antalet seniorbostäder från cirka 11 400 till cirka 32 800. Av det totala antalet seniorbostäder år 2008 hade cirka 10 800 tidigare ingått i kommunernas utbud av sär- skilda bostäder men omvandlats till seniorbostäder. I SOU 2008:113 beräknades ytterligare cirka 4 000 servicebostäder omvandlas till seniorbostäder, s. 52, 70 och 176. 
 Kostnaden 2005 för särskilt boende varierade i landets kom- muner mellan 227 700 kr och 770 000 kr per person och för enbart hemtjänstinsatser mellan 70 000 och 312 000 kr per person. Sett till medianvärdet var kostnaderna för en person i särskilt boende mer än dubbelt så stora som kostnaderna för en person i ordinärt boende även när man utöver hemtjänst inkluderade hemsjukvård, korttids- boende och dagverksamhet för personer med insatser i ordinärt bo- ende, SOU 2007:103, s. 56. I en rapport från Stiftelsen Stockholms läns Äldrecentrum 2005:5 av Parrish och Alexander, s. 62, framgår att en person utan hemtjänstbehov som får plats i ett traditionellt servicehus får en insats som, genom de fasta kostnader- na för gemensamma ytor, aktiviteter, reception, m.m., kostar lika mycket eller mer än en hemtjänsttagare i nivå 17 vilket motsvarar  
 166,6–227,2 
  Sharp per månad. 
 För boende i sådant särskilt boende som avses i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen, och som inte omfattas av 12 kap. jorda- balken, får kommunerna ta ut skäliga avgifter enligt 8 kap. 2 § social- tjänstlagen. För 2011 motsvarade det 1 783 kr per månad. I de allra flesta fall betalar äldre personer som bor i en särskild boendeform för service och omvårdnad i dag en hyra i stället för en avgift för boendet. För dessa personer gäller regler om hyra i 12 kap. jorda- balken, Ds 2011:33  
 Rätten att få åldras tillsammans – en fråga om skälighet, värdighet och välbefinnande i äldreomsorgen 
 , Socialdeparte- mentet, s. 20. Bostadsdomstolen har i avgörande RBD 1994:8 fast- slagit att hyreslagen är tillämplig på upplåtelser av särskilda boende- former och bostäder med särskild service under förutsättning att hyresgästen tillhandahålls utrymme som han eller hon disponerar ensam och att upplåtelsen sker mot ersättning. Högsta förvaltnings- domstolen har i mål RÅ 2009 ref. 1 ansett att en upplåtelse av bostad i särskilt boende inte alltid kan utgöra ett hyresavtal i hyreslagens mening. En grundläggande förutsättning för hyreslagens tillämp- ning är att parterna faktiskt kan anses ha träffat ett avtal om hyra. 
 436 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 Av avgörande betydelse är om upplåtelsen av bostaden kan anses ingå som ett underordnat moment i vården och servicen eller inte och om det finns ett hyresavtal som visar att två parter faktiskt ingått ett hyresförhållande. 
  
 4.4.3.3 
  
 Den praktiska tillämpningen 
  
 Högsta förvaltningsdomstolen (tidigare Regeringsrätten) har i två av- göranden avseende allmän fastighetstaxering (AFT) 1981, RÅ85 1:91 I och II, ansett att servicehus ska klassificeras som hyreshus. James stolen anförde bland annat följande i målen: 
 Även om servicehuset i viss utsträckning används som hem åt personer som behöver institutionell vård eller tillsyn, får utredningen i målet anses ge vid handen att byggnaden primärt är avsedd för bostadsändamål. Med hänsyn härtill skall servicehuset klassificeras som hyreshus. 
 Högsta förvaltningsdomstolen har även i rättsfallen RÅ 1995 ref. 25 och RÅ 1995 not. 241 avseende AFT 1988 avgjort frågan om service- hus skulle utgöra hyreshus eller vårdbyggnad. Domstolen skriver bland annat följande: 
 De författningsändringar på socialtjänstens område som genomförts ger inte anledning att göra en annan principiell bedömning i förevaran- de mål än den som framgår av referatet. Förhållandena beträffande det i förevarande mål aktuella servicehuset är, såvitt framgår av utredningen, likartade med de i referatmålen bedömda. Regeringsrätten finner således att det ifrågavarande servicehuset primärt är inrättat för bostadsända- mål och inte till övervägande del används för vård. 
 Skatteverkets inställning när det gäller byggnader för åldringsvård är att servicehus, gruppbostäder och liknande, som till övervägande del upptas av bostadslägenheter med kök, inte ska indelas som vård- byggnad även om byggnaden också innehåller gemensamma utrym- men och de boende kan få hjälp med sjukvård, matlagning och annan tillsyn. Skatteverket hänvisar i detta sammanhang till de angivna domarna ovan samt till RÅ 1993 ref. 30, som redogjorts för tidigare, avseende avdrag för ingående mervärdesskatt för servicelägenheter och gruppbostäder, se  
 Handledning för fastighetstaxering 2011,  
 s. 45. 
 Rättstillämpningen hos de fyra kammarrätterna är inte, eller har i vart fall inte varit, enhetlig i fråga om olika typer av äldreboenden och då främst avseende dem som benämns servicehus. I och med domar meddelade av Kammarrätten i Jönköping den 27 september 
 437 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 2011, bland annat mål nr  
 1952–1955-10, 
  verkar de fyra kammarrätter- na nu generellt sett ha samma inställning. Givetvis gör domstolarna individuella prövningar av omständigheterna i varje mål. Utredningen vågar ändå påstå att kammarrätterna generellt numera är ense och klassificerar de särskilda boendeformerna, oavsett hur de benämns, som vårdbyggnader. Kammarrätterna hänvisar i sina bedömningar bland annat till att det skett en avsevärd förändring när det gäller vårdbehovet hos de äldre som beviljas stöd i form av särskilt boende och att plats på äldreboende i regel erbjuds först när den äldre är så vårdkrävande att han eller hon inte längre kan tas om hand i bostaden trots stor insats från hemtjänsten (bland annat Kammarrätten i Stockholms dom den 29 september 2005 mål nr  
 980-03). 
  Det ska dock anmärkas att Kammarrätten i Stockholm i domar den 28 maj 2010, mål nr  
 703–723-09, 
 726–734-09 
  och  
 736–742-09, 
  inte bifallit Svenska Bostäders talan om ändrad klassificering från hyreshus till vårdbyggnad avseende ett stort antal servicehus i Stockholm. Kam- marrätten uppgav i det sammanhanget i huvudsak att domstolen i tidigare bedömningar i samma fråga beaktat vad som i varje enskilt fall har kommit fram om bland annat de boendes vård- och tillsyns- behov samt boendets bemanning, men att Svenska Bostäder inte anfört några sådana omständigheter som visade att fastigheterna primärt var avsedda för vårdändamål. 
 I detta sammanhang bör vidare uppmärksammas Regeringsrättens underrättelse av den 10 juni 2005 (mål nr 2991 resp.  
 2992-04). 
  Härigenom beslutade Regeringsrätten att inte meddela Uddevalla kommun prövningstillstånd i de mål Kammarrätten i Göteborg meddelat dom den 1 mars 2004 (mål nr 4728 resp.  
 4729-02). 
  I dessa mål avslog kammarrätten Uddevalla kommuns överklagande av två länsrättsdomar vilka innebar att en byggnad, i vilka äldreomsorg be- drevs, skulle indelas som hyreshus. 
 Regeringsrätten har därefter den 6 september 2007, mål nr 6892- 05, beslutat att inte meddela Skatteverket prövningstillstånd i det mål Kammarrätten i Stockholm meddelat dom den 29 september 2005 (mål nr  
 980-03). 
  I detta mål biföll kammarrätten fastighetsäga- rens överklagande av en dom meddelad av Länsrätten i Södermanlands län. Denna dom innebar att en byggnad, i vilka äldreomsorg bedrevs, skulle indelas som hyreshus. Länsrätten grundade härvid sitt beslut på tidigare praxis från regeringsrätten (RÅ85 1:91, RÅ 1995 ref.25 samt RÅ 2003 not. 214). Samma dag har Regeringsrätten även be- slutat att inte meddela prövningstillstånd för äldreboenden vilka vid allmän fastighetstaxering år 2000 indelats som hyreshus. Domarna 
 438 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 har målnummer  
 4333-4337-06 
  avseende äldreboenden i Värnamo kommun, ägda av Finnvedsbostäder AB, och målnummer  
 4880-05, 
 4882-4884-05, 
 4886-05, 
 4888-4890-05 
  avseende äldreboenden belägna i och ägda av Mjölby kommun. 
 I målen från Kammarrätten i Jönköping den 27 september 2011 som anges ovan anför domstolen bl.a. att de äldre som i dag vistas på särskilda boenden (äldreboenden/servicehem) normalt kräver så omfattande insatser av vård och tillsyn för att klara sin dagliga livs- föring att de inte kan utnyttja sitt boende på ett sådant självstän- digt sätt som hyreslägenheter normalt är anpassade för. Av flera av kammarrätternas bedömningar framgår att de tagit hänsyn till bland annat de boendes vård- och tillsynsbehov och boendets bemanning. I de nämnda målen från Kammarrätten i Jönköping framgår av de redovisade omständigheterna att till grund för Skatteverkets inställ- ning ligger en samlad bedömning där antalet boende, personalstyrkan per skift och typen av bemanning, om de boende har egna hyres- kontrakt, lägenheternas utrustning samt att demensavdelningarna utgör en mindre del av det totala boendet haft betydelse. 
 Just Kammarrätten i Jönköping har tidigare i mål om fastighets- taxering ansett att den byggnad som varit i fråga inte skulle indelas som vårdbyggnad utan att den utgjorde hyreshus. I senare avgörande avseende samma byggnad och samma period som målen om fastig- hetstaxering omfattade har kammarrätten funnit att byggnaden skulle vara undantagen från skatteplikt eftersom det var en vårdbyggnad (dom den 11 december 2007 mål nr  
 753–754-07 
  respektive dom den 12 november 2009 mål nr  
 2054–2059-09). 
  
 De rättsfall och avgöranden som redovisats visar tydligt att praxis i den här frågan divergerar och att det uppstår en svår gränsdrag- ningsproblematik oavsett vilken väg man väljer att gå. 
  
 4.4.3.4 
  
 Tidigare förslag om ändring avseende åldringsvård 
  
 I betänkandet av Boende- och avgiftsutredningen,  
 Johnson tryggt – betala rätt, särskilda boendeformer för äldre samt avgifter för äldre- och handikappomsorg 
 , SOU 1999:33, s. 45, föreslogs att begreppet sär- skilda boendeformer i socialtjänstlagen skulle ändras till äldre- boende och att det skulle avse bostäder för permanent boende för äldre vars behov av vård eller omsorg, service samt trygghet inte kan tillgodoses i ordinärt boende. I utredningen gjordes bedömningen att alla särskilda boendeformer borde behandlas på ett enhetligt sätt 
 439 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 i fastighetstaxeringen, lämpligen som vårdbostäder eftersom detta stämmer med syftet med särskilda boendeformer då bostad upplåts efter biståndsbeslut och förutsätter att den enskilde har ett vård- och/eller omsorgsbehov, se samma betänkande s. 76 f. Utredningen överlämnade sina synpunkter till den pågående Fastighetstaxerings- utredningen. Fastighetstaxeringsutredningen lämnade inte något eget förslag om ändring av vårdbyggnadsbegreppet i fråga om åldringsvård utan anförde att om Boende- och avgiftsutredningens förslag genomförs bör ett gemensamt begrepp införas med benäm- ningen särskilda boendeformer och med hänsyn till hur begreppet definierats bör dessa byggnader kunna betraktas som vårdbyggna- der,  
 Fastighetstaxering – precision, påverkansmöjligheter, individuella bedömningar 
 , SOU 2000:10, s. 225. I den efterföljande propositionen, prop. 2000/01:121, s. 43, lämnade regeringen inte något förslag om ändrad definition av vårdbyggnader utan hänvisade till pågående beredning av Boende- och avgiftsutredningens förslag. Den bered- ningen ledde, som framgått, inte heller till någon ändring. 
 Äldreboendedelegationen föreslog i sitt slutbetänkande, SOU 2008:113, s. 80 och 27, att de särskilda boendeformer för service och omvårdnad som regleras i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) skulle klassificeras som vårdbyggnader enligt 2 kap. 2 § FTL. Ändringen skulle ske på så sätt att åldrings- vård byttes ut mot vård enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänst- lagen. 
 I prop. 2009/10:116 Värdigt liv i äldreomsorgen, s. 88 f., fann regeringen inte skäl att göra de ändringar i FTL som Äldredelega- tionen hade föreslagit. Som skäl för sin bedömning hänvisade rege- ringen till att fastighetsskatten ersatts av en kommunal fastighets- avgift och att en förändrad klassificering skulle förändra kommunens intäkter från fastighetsavgiften och utgifter för att anordna särskilt boende på ett sådant sätt att de två förändringarna tar ut varandra. Regeringen bedömde därför att de nu gällande reglerna inte påverkar kommunernas benägenhet att anordna särskilda boendeformer för äldre. 
 Även Skatteverket har lämnat förslag på ändring i detta avseende. Skatteverket har i hemställan till Finansdepartementet den 26 maj 2008, dnr 113  
 165532-08/113, 
  föreslagit att begreppet åldrings- vård ska tas bort ur definitionen av vårdbyggnad samt att det ska göras ett tillägg om att till vårdbyggnad inte ska räknas byggnad som används för äldreboende. Detta skulle enligt Skatteverket leda till en enhetlig rättstillämpning som motsvarar Högsta förvaltnings- 
 440 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 domstolens domar. Finansdepartementet skickade Skatteverkets hemställan på remiss. Flera remissinstanser var negativa till förslaget och ansåg att det inte skulle leda till att gränsdragningsproblema- tiken skulle försvinna. Uddevalla kommun påpekade till exempel att många av processerna i domstolarna rör frågan om aktuell byggnad är sådan annan byggnad som används som hem åt personer som behöver institutionell vård eller tillsyn och som enligt definitionen i 2 kap. 2 § FTL alltjämt ska utgöra vårdbyggnad. Hemställan har lämnats över från Finansdepartementet till utredningen. 
 I betänkande av Stiftelse- och föreningsskatteutredningen, SOU 2009:65, s. 14, framgår att den utredningen föreslog att ta bort möjlig- heten för andra än stiftelser, ideella föreningar och registrerade tros- samfund, som är skattegynnade för allmännyttiga ändamål, att inte beskattas för inkomster från specialbyggnader. 
  
 4.4.3.5 
  
 Förslag 
  
 Utredningens förslag:  
 Begreppet åldringsvård ersätts med sär- skilda boendeformer för äldre människor enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453). 
 Om utredningens förslag genomförs kommer samtliga särskilda boendeformer för äldre människor att betraktas som vårdbyggna- der. Därmed kommer, enligt utredningens uppfattning, en stor del av problematiken kring att Skatteverket å ena sidan och fastighets- ägarna och domstolarna å andra sidan har olika uppfattning om på vilket sätt byggnaderna används och hur de är inrättade att elimi- neras. Att låta särskilda boendeformer för äldre människor som kommunerna ska inrätta för service och omvårdnad enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen ersätta det befintliga uttrycket åldringsvård i 2 kap. 2 § FTL, medför att alla särskilda boenden från servicehus – som varit den av de gamla benämningarna som orsakat flest processer i domstolarna – till sjukhem, kommer att behandlas enhetligt vid fastighetstaxeringen oavsett hur vård- eller omsorgskrävande de boende är och vilken bemanning boendet har. 
 Officiellt används inte de gamla benämningarna såsom service- hus, ålderdomshem, sjukhem och så vidare. I den offentliga statistiken särredovisas endast korttidsboenden i övrigt – i övrigt behandlas alla särskilda boendeformer för äldre människor som en grupp. Det 
 441 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 är därför egentligen inte möjligt att ange hur vård- eller omsorgs- behovet ser ut i de olika boendeformerna på annat sätt än att titta på personaltätheten och typen av bemanning. När det gäller vård- och omsorgsbehovet gör ju också Skatteverket och domstolarna olika bedömningar. Här kan också noteras att domstolarna även handlägger de överklaganden som görs när bistånd i form av särskilt boende inte beviljas den enskilde. Den undersökning som, såvitt utredningen känner till, finns avseende vilket vård- och omsorgs- behov som föreligger i de olika boendeformernas är den undersök- ning som Äldredelegationen hänvisar till i sitt betänkande och som Socialstyrelsen gjort år 2001. 
 Anledningen till att utredningen inte, såsom Skatteverket gjort, föreslår att begreppet åldringsvård tas bort ur definitionen av vård- byggnad är att utredningen inte anser att det skulle leda till att gräns- dragningsproblematiken underlättades. I definitionen av vårdbyggnad ingår också byggnad som används som hem åt personer som be- höver institutionell vård eller tillsyn. En ändring där enbart begreppet åldringsvård utgick ur definitionen av vårdbyggnader skulle, enligt utredningens mening, bara förflytta gränsdragningsproblemen till vad som är institutionell vård, något som också påpekades av några av remissinstanserna till Skatteverkets förslag. Ett par av remiss- instanserna, Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag och Uddevalla kommun, påtalade även att med det tillägg som Skatteverket före- slog, enligt vilket byggnad som används för äldreboende inte skulle räknas som vårdbyggnad, skulle medföra att om institutionell vård bedrivs i en byggnad kommer denna ändå inte att kunna indelas som vårdbyggnad om vårdtagarna till övervägande del är äldre. 
 En av målsättningarna med ädelreformen var att alla särskilda boendeformer för äldre människor skulle vara värdiga bostäder och att de boende skulle ha tillgång till eget kök, bad/duschrum och wc. Dessutom skulle miljön vara hemlik, det vill säga likna ett riktigt hem. I fråga om boendestandard behöver det i de särskilda boende- na därför inte finnas några direkta skillnader jämfört med till exempel en studentbostad. Snarare kan standarden i många fall vara högre i ett särskilt boende, då en studentlägenhet i korridor sällan har till- gång till eget kök och också mycket väl kan ha även dusch/wc gemensamt med andra. Det kan således konstateras att de särskilda boenden, utom korttidsboendena, som lever upp till ädelreformens målsättning i fråga om standard är inrättade för boende. De som bor där gör ju just det, de bor inte någon annanstans. Men det av- gör i och för sig inte frågan hur de används. 
 442 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 Utredningens förslag innebär att varken Skatteverket eller dom- stolarna behöver göra någon bedömning av om boendet eller vården är det primära i ett särskilt boende för äldre. Detta görs av social- nämnderna när biståndet beviljas. Nämnden anser att den som be- viljas boende är  
 tillräckligt  
 vård- eller omsorgskrävande för att bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen, i form av plats på särskilt boende, ska beviljas den äldre. Enligt 4 kap. 1 § första stycket social- tjänstlagen har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av social- nämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livs- föring i övrigt. I tredje stycket samma paragraf anges bl.a. att den enskilde genom biståndet ska tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Med begreppet livsföring i övrigt avses alla de olika behov som den enskilda kan ha för att tillförsäkras en skälig levnadsnivå och som inte omfattas av försörjningsstödet. Ett exempel på ett sådant behov är särskilda boenden för äldre personer. Med hänsyn till att de sär- skilda boendeformerna beviljas först efter en individuell bistånds- bedömning samt den utveckling som beskrivs av Äldreboende- delegationen och av kammarrätternas praxis anser utredningen att det är lämpligt att alla de särskilda boendeformerna som kommunerna är skyldiga att inrätta enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänst- lagen, oavsett benämning, ska vara vårdbyggnader. Det pågår också en omvandling av många servicehus till trygghetsbostäder. Trygg- hetsbostäder är också bostäder för äldre människor men inom det ordinarie bostadsbeståndet, och de ingår inte bland de särskilda bo- endeformerna för äldre. Förordningen (2007:159) om investerings- stöd till äldrebostäder m.m. har kompletterats med bestämmelser om villkor för investeringsstöd till trygghetsbostäder för äldre. Rege- ringen ansåg inte att det krävdes någon särskild lag som gav kom- munerna befogenhet att inrätta tryggetsbostäder som Äldredelega- tionen föreslagit utan att möjligheten redan ingår i den allmänna kompetens som kommunerna har enligt kommunallagen (1991:900), prop. 2009/10:116, s. 85. 
 I prop. 2009/10:116 fick Socialstyrelsen i uppdrag att utveckla ett nationellt instrument som kommunerna kunde använda som underlag för bedömning av behovet av bistånd enligt socialtjänst- lagen. Att använda det nationella behovsbedömningsinstrumentet skulle dock vara frivilligt för kommunerna. Regeringen ansåg att med ett enhetligt och nationellt bedömningsinstrument kunde äldre- omsorgen göras mer likvärdig över landet och minska skillnaderna i vilket stöd olika kommuner ger till de äldre, a. prop. s. 48. Visser- 
 443 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 ligen ska det nationella behovsbedömningsinstrumentet vara frivilligt för kommunerna att använda men det utgör i vart fall en grund för att minska differentieringen mellan olikheter i tilldelningen av sär- skilt boende för äldre. Det får accepteras att vård- och omsorgs- behovet i en del av de särskilda boendeformer som kommuner är skyldiga att inrätta för service och omvårdnad av äldre människor i vissa fall inte är så stort, men att det uppvägs av en enhetlig tillämp- ning och den förenkling som en enhetlig tillämpning innebär. 
 Som det beskrivits tidigare lever de gamla benämningarna kvar på flera av de särskilda boendena liksom de olika förväntningarna på det respektive boende som den gamla benämningen avsåg. Det kan mycket väl vara så att de byggnader som innehåller särskilda boendeformer utformas på så sätt att de boende har olika vård- och omsorgsbehov och att de till en del även innehåller trygghetsbostä- der eller andra bostadsformer inom det ordinarie bostadsbeståndet. Detta kan innebära att gränsdragningsproblem uppstår då övervä- gandeprincipen ska användas. Att få fram uppgifter om själva bo- endeytan för respektive boendeform torde inte vara något större problem. Därtill bör de gemensamma ytor så som sällskapsrum och matsalar som är gemensamma för de boende i det särskilda boendet, liksom personalutrymmen för det särskilda boendet, ingå i de ytor som får tillhöra det särskilda boendet. Finns det i byggnaden dess- utom utrymmen som är gemensamma för såväl de som bor i särskilt boende och de som bor i ordinärt boende får en uppdelning av dessa göras i förhållande till hur de kan beräknas utnyttjas av respektive boendegrupp. På detta sätt använder Skatteverket redan i dag över- vägandeprincipen när till exempel en stor del av de boende i ett servicehus bor där på grund av demenssjukdom. Det torde inte heller vålla några större problem att avgöra vilka lägenheter som ingår i det särskilda boendet och vilka som inte gör det då det vanligen är så att kommunerna blockförhyr dessa lägenheter om de inte ingår i kommunens eget fastighetsbestånd. En nackdel kan dock vara att antalet av respektive lägenhetssort kan komma att variera över tiden, dvs. att förhållandena kan ändras. Vårdbyggnader tillhör dock inte de specialbyggnader som är undantagna från deklarationsskyldighet enligt 18 kap. 1 § FTL. Om förändring varit bygglovspliktig får Skatteverket information om detta i enlighet med den skyldighet som kommunerna har enligt 18 kap. 11 § FTL. Har förändringen inte varit bygglovspliktig kommer det i regel dock ligga på fastig- hetsägarens eget ansvar att begära ny taxering av fastigheten enligt 16 kap. FTL. Görs inte någon sådan begäran innebär det att fastig- 
 444 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 heten kan komma att vara fel taxerad eller felaktigt indelas som skattefri vårdbyggnad tills nästa allmänna fastighetstaxering. Detta eftersom den förenklade fastighetstaxeringen inte omfattar special- byggnader. Denna problematik finns emellertid även vid tillämpning av den nuvarande definitionen av vårdbyggnad. 
 Om en byggnad som till övervägande del innehåller särskilda boendeformer även innehåller kommersiella lokaler, såsom till exem- pel affärer och restauranger kommer dessa lokaler också att bli skattebefriade. Så är förhållandet redan i dag för till exempel kiosker, blomsterbutiker, apotek och restauranger inom en sjukhusbyggnad eller annan vårdbyggnad. Problemet att konkurrensneutraliteten på detta sätt skulle snedvridas jämfört med lokaler i andra byggnader kan, enligt utredningen, inte anses så stort att det av den anledningen finns skäl att ändra den bedömning utredningen gjort. 
 När det gäller begreppet stadigvarande bostad enligt mervärdes- skattelagen (1994:200), ML, och den praxis som utvecklats i det sammanhanget finns ingen klar koppling till fastighetstaxeringen. Den föreslagna ändringen påverkar därför inte bostadsbegreppet enligt ML. 
 Den ändring av begreppet vårdbyggnad som utredningen nu föreslår kommer att motsvara ersättningsbestämmelserna för kom- muner och landsting enligt lagen (2005:807) om ersättning för viss mervärdesskatt till kommuner och landsting. 
  
 Av  
 Sveriges officiella statistik, Äldre och personer med funktions- nedsättning – regiform m.m. för vissa insatser år 2010. Kommunala insatser enligt socialtjänstlagen 
 , som publiceras av Socialstyrelsen fram- går bland annat följande. Antalet personer i åldern 65 år och äldre som bodde permanent i särskilda boendeformer enligt socialtjänst- lagen den 1 oktober 2010 var cirka 94 000. Cirka 17 500 av dem bodde i bostäder som drevs av enskilda vårdgivare och inte i kom- munal regi. 
  
 De konsekvenser som kan uppstå med den ändring som utred- ningen nu föreslår är att ytterligare ett antal servicehus, ålderdoms- hem eller vad de må kallas som inte tidigare taxerats som specialbygg- nader kommer att taxeras som vårdbyggnader i stället för hyreshus. Hur många fastigheter och lägenheter det gäller kan utredningen inte fastställa. Hur många av dessa boenden som ägs och drivs i enskild regi och för vilka den föreslagna ändringen även kan få kon- sekvenser i fråga om inkomsttaxering kan utredningen inte heller uppskatta. 
 445 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Det uppstår eventuellt problem i de fall där motsvarande boende har ordnats privat utan att anlita socialtjänsten. Det är också så att typ av boende i många anläggningar kommer att variera över tiden vilket kommer att kräva omtaxering när det sker. Även värderela- tionen mellan kvadratmetervärdena för boende resp. lokaler kommer att ändras vilket också kan föranleda ändring av skatteplikten. Det finns fastigheter för särskilt boende som till nästan 50 procent består av lokaler där frågan om konkurrensneutralitet kan få betydelse. Det förslag utredningen lämnar kommer inte att lösa alla problem som kan uppstå. Däremot innebär det, för kommuner, domstolar och andra tillämpare av det befintliga systemet, en förenkling jäm- fört med det system som råder i dag. 
  
 4.4.4 
  
 Ny taxering 
  
 Utredningens förslag:  
 Ny taxering vid ökat värde ändras så att bestämmelserna gäller endast när förändringen medför ett ökat värde med minst en tredjedel, dock minst 250 000 kr. För  
 industri-, 
  täkt- och elproduktionsenheter gäller fortfarande att värdeök- ningen ska uppgå till minst en femtedel, men beloppet ökas till minst 250 000 kr. När det gäller nedlagda kostnader ökas be- loppet från en till två miljoner. Spärrbeloppet på 100 000 kr som gäller småhus tas bort. Vid minskat värde genom förändringar i den fysiska beskaffenheten sätts spärrbeloppen lägre, värdened- gången bör uppgå till en femtedel, dock minst 50 000 kr. 
 En byggnad, som taxerats som under uppförande, ska obero- ende av ovanstående spärrbelopp bli föremål för ny taxering när den färdigställts. 
 Om taxeringsvärdet bör minskas med mindre än 100 000 kr ska ny taxering ske endast efter framställning av taxeringsenhe- tens ägare. 
 När det gäller ny taxering efter att påverkan av den fysiska miljön har medfört att taxeringsenhetens värde bör ändras höjs spärrbeloppet från 25 000 kr till 50 000 kr. 
 Ny taxering regleras i 16 kap. om särskild fastighetstaxering (SFT) i FTL. Det finns av flera skäl anledning att se över och ändra reglerna för när ny taxering ska ske. Nuvarande bestämmelser härstammar i allt väsentligt från lagstiftning 1981 som till stora delar har sitt ur- 
 446 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 sprung i ännu äldre lagstiftning. Efter 1981 har emellertid stora administrativa förändringar skett i fastighetstaxeringsarbetet. Beträf- fande  
 lantbruks-, 
  småhus- och hyreshusenheter har införts förenklad fastighetstaxering (FFT) som genomförs mellan allmänna fastig- hetstaxeringar (AFT). Taxering sker således vart tredje år av dessa fastighetskategorier. Denna förändring bör föranleda att ny taxering endast sker vid betydande förändringar av beskaffenheten. Dessutom har den allmänna prisnivån ökat väsentligt sedan början av 1980- talet vilket motiverar att gällande spärrbelopp, för när ny taxering ska ske, ändras. Arbetet med SFT avseende småhusenheter tar stora resurser i anspråk i förhållande till antal beslutade taxeringsvärde- förändringar. Om reglerna för SFT kan förenklas kan i stället mer resurser tas i anspråk för registervård och arbetet med AFT och FFT, vilket kan leda till att kvaliteten på fastighetstaxeringen ökar. 
 Småhusenheterna dominerar arbetet med SFT. Av landets totalt 3 091 425 taxeringsenheter utgörs drygt 75 procent av småhus- enheter. Årligen (inte vid AFT eller FFT) är ca 70 000 småhus- enheter föremål för SFT. Det har emellertid visat sig att av detta antal gäller för ca 20 000 enheter att taxeringen ändå inte ändras. Detta beror i de flesta fall på att värdeförändringen inte når upp till spärrbeloppen eller att bygglov ännu inte utnyttjats. Det är alltså ett stort antal fastighetsägare som i onödan avkrävs uppgifter till grund för taxeringen. 
 Eftersom det numera sker en taxering vart tredje år för de flesta byggnadstyper med tillhörande ägoslag (mark) bör kriterierna för när dessa ska bli föremål för ny taxering ändras så att det sker en- dast undantagsvis. Det bör, vid fråga om höjt taxeringsvärde, vara tillräckligt att endast taxeringsenheter som genomgått en avsevärd förändring av beskaffenheten blir föremål för SFT. För övriga förändringar är det tillräckligt att de kommer att beaktas vid när- mast kommande AFT eller FFT. Gränsen för när ett taxeringsvärde kan sänkas bör däremot sättas lägre. 
 De materiella bestämmelserna om SFT finns i 16 kap. FTL. För beloppsgränserna är  
 2–5 
  §§ av särskilt intresse. 
 Av 16 kap. 2 § FTL framgår bl.a. att ny taxering ska ske om taxeringsenhet bör bildas eller ombildas. Vidare ska ny taxering ske om typ av taxeringsenhet eller taxeringsenhetens skatte- eller avgiftspliktsförhållande bör ändras. Ny taxering ska också ske om det visar sig att en fastighet som är föremål för AFT eller FFT bör indelas i annan typ av taxeringsenhet. Dessutom gäller att ny taxe- ring av fastighet ska ske om det visar sig att mark bör indelas i annat 
 447 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 ägoslag eller byggnad i annan byggnadstyp än som skett. Undantag härifrån gäller mark på lantbruksenhet som indelats som åkermark, betesmark, skogsmark eller skogsimpediment och som bör indelas som något annat av dessa ägoslag. I sådant fall ska ny taxering inte ske. I 16 kap. 2 § föreslås inga ändringar. 
 I 16 kap. 3 § FTL regleras när ny taxering ska ske vid förändring i en taxeringsenhets fysiska beskaffenhet. För att ny taxering ska ske måste ändringen enligt 3 § första stycket medföra att taxerings- värdet ska höjas eller sänkas med minst en femtedel, dock minst 25 000 kr. Ny taxering ska dock alltid ske om kostnader som har uppgått till minst en miljon kr har lagts ned på taxeringsenheten eller, för värderingsenhet med småhus och, i förekommande fall till- hörande tomtmark, om det sammanlagda värdet av småhuset och tomtmarken på grund av förändringen bör höjas eller sänkas med minst 100 000 kr. Vidare gäller enligt andra stycket samma paragraf att ny taxering alltid ska ske om bebyggelse skett på taxeringsenhet som förut varit obebyggd, eller bebyggelsen på en taxeringsenhet rivits, brunnit ned eller förts bort. Vid skogsavverkning gäller enligt 3 § tredje stycket speciella regler för bedömning av ovanstående spärrbelopp. 
 Bestämmelserna i 16 kap. 3 § första stycket FTL om ny taxering vid ökat värde bör ändras så att de gäller endast när förändringen medför ett ökat värde med minst en tredjedel, dock minst 250 000 kr. För  
 industri-, 
  täkt- och elproduktionsenheter bör dock fortfarande gälla att värdeökningen ska uppgå till minst en femtedel, dock minst 250 000 kr.  
 Industri-, 
  täkt- och elproduktionsenheter utgör andra värdeenheter än småhus som paragrafen från början var kon- struerad för. När det gäller nedlagda kostnader bör beloppet ökas till två miljoner. Spärrbeloppet på 100 000 kr som gäller småhus kan tas bort. 
 En ny bestämmelse bör infogas med innebörd att en byggnad, som taxerats som under uppförande, ska oberoende av ovanstående spärrbelopp bli föremål för ny taxering när den färdigställts. Där- igenom undanröjs problemet med att färdigställda byggnader i vissa fall fortsätter att vara taxerade som under uppförande eftersom spärrbeloppen har hindrat en ändrad taxering. Uttaget av fastighets- skatt/fastighetsavgift påverkas av när en bostadsbyggnad färdigställs och åsätts ett värdeår. 
 Ytterligare en ny bestämmelse bör infogas som avser fall då värdet minskat genom förändringar i den fysiska beskaffenheten. Det bör finnas kvar en möjlighet för fastighetsägare som drabbats 
 448 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 av värdenedgång på sin fastighet genom förändring i den fysiska beskaffenheten att få sänkt taxeringsvärde. I sådana fall bör spärr- beloppen vara lägre, förslagsvis bör värdenedgången uppgå till en femtedel, dock minst 50 000 kr. 
 Enligt 16 kap. första stycket 4 § 1 och 2 FTL ska ny taxering ske om taxeringsenhetens värde ökat eller minskat genom beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser eller genom annat beslut av myndighet som innebär ändringar i rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten. Ny taxering ska, enligt första stycket 3, ske om avgift till allmän  
 va-anläggning 
  eller allmän fjärrvärmeanläggning (anslutningsavgift) eller ersätt- ning för gatukostnader erlagts för enheten. För samtliga fall enligt 16 kap. 4 § FTL gäller att ny taxering ska ske endast om taxerings- enhetens taxeringsvärde bör ändras med minst en femtedel, dock minst 25 000 kr. Om förändringen medför en ändring av taxerings- värdet med mindre än 100 000 kr ska ny taxering ske endast efter framställning från fastighetens ägare. 
 Nytaxeringsgrunderna enligt 16 kap. 4 § första stycket 1 och 2 FTL torde sällan bli tillämpliga. Det vanligaste är i stället att i vart fall beslut som anges i första stycket 1 utgör skäl för ny taxering enligt 2 §. Det är dock inte lämpligt att ta bort dessa bestämmelser då det i enstaka fall kan handla om betydande värden. Däremot bör punkt 3 kunna slopas då ett erläggande av där uppräknade kostna- der sällan kan medföra en mer betydande höjning av taxerings- värdet. Enligt Skatteverket har bestämmelsen hittills aldrig kommit till användning. 
 Spärrbeloppet vid ökat värde bör ändras i enlighet med vad som föreslagits beträffande 16 kap. 3 § första stycket FTL. Vid minskat värde bör värdenedgången uppgå till en femtedel av taxeringsvärdet, dock minst 50 000 kr. 
 Möjligheten till ny taxering vid förändring som föranleder en mindre höjning av taxeringsvärdet tas bort. Gränsen för när ny taxering ska ske endast efter framställning från taxeringsenhetens ägare bör kvarstå på 100 000 kr. Ny taxering kan då bli aktuell endast om förändringen medför en sänkning av taxeringsvärdet. 
 I 16 kap. 4 a § FTL anges att ny taxering ska ske om påverkan av den fysiska miljön medfört att taxeringsenhetens värde bör ändras med minst en femtedel, dock minst 25 000 kr. Beträffande nämnda regel, som i realiteten torde avse enbart förhållanden som medför minskat värde, bör spärrbeloppet höjas från 25 000 kr till 50 000 kr i enlighet med vad som föreslås ovan. 
 449 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 I 16 kap. 5 § FTL föreslås inga ändringar. Paragrafen gäller vid rörelsenedläggning. Där stadgas att ny taxering ska ske av taxerings- enhet som används i förvärvsverksamhet om denna stadigvarande helt eller i allt väsentligt har lagts ned. Ny taxering ska ske endast efter framställning av taxeringsenhetens ägare och om taxerings- värdet till följd av nedläggningen bör sänkas med minst hälften. 
  
 4.4.5 
  
 Beloppsgräns för vissa byggnader 
  
 Utredningens förslag 
 : Det belopp om 50 000 kr som utgör gräns för när byggnad ska fastställas taxeringsvärde vid fastighets- taxering höjs till 100 000 kr. 
 Som en allmän värderingsregel gäller enligt 7 kap. 16 § punkt 1 FTL att något värde inte ska bestämmas för byggnad eller byggnader inom samma tomt, om byggnadsbeståndets sammanlagda taxeringsvärde inte uppgår till 50 000 kr. Taxeringsvärden beräknas således inte för byggnader med värde under 50 000 kr och de utgör därmed inte heller egna värderingsenheter. Vidare finns bestämmelser i 6 kap. 2 § första stycket FTL att varje småhus, ägarlägenhet, hyreshus, industribyggnad och övrig byggnad med värde av minst 50 000 kr ska utgöra en värderingsenhet, om inte annat anges i 6 kap. 3 eller 5 §. Bestämmelsen avsåg ursprungligen endast småhus men efter- hand utvidgades reglerna till att avse även industribyggnader och övriga byggnader, värderade enligt produktionskostnadsmetoden. Från och med 1994 års taxering tillämpas bestämmelsen också på hyreshus och avkastningsvärderade industribyggnader. Bestämmel- ser kring ägarlägenheter tillkom sedan vid 2010 års taxering och under 2012 bestämmelser om elproduktionsenheter. De generella bestämmelserna i 6 kap. 2 § FTL omfattar inte ekonomibyggnader. 
 Beloppet om 50 000 kr höjdes 1992 från tidigare 10 000 kr vilket var det belopp som fastställdes i samband med tillkomsten av FTL år 1979 och tillämpades första gången vid  
 AFT-81. 
  Dessförinnan gällde en värdegräns om 5 000 kr, vilken härstammade från år 1965. Liknande justeringar av värdegränsen har regelbundet företagits längre tillbaka i tiden och en värdegräns om 500 kr fanns redan vid den allmänna fastighetstaxeringen 1922. 
 I nuläget finns det drygt 125 000 taxeringsenheter som berörs av beloppsgränsen på 50 000 kr för byggnaden. Av dessa är en bety- 
 450 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 dande andel småhus, drygt 120 000 enheter. Siffran innefattar både de med typkod 213 men även de cirka 13 000 byggnader med ett värde under 50 000 kr som ligger på tomtmark där det redan finns en byggnad med värde över 50 000 kr (jfr 6 kap. 2 § FTL). Dessa byggnader märks i fastighetstaxeringsregistret upp med justerings- koden 86 på byggnaden som är värd över 50 000. Småhus på lant- bruk utgör drygt 14 000 enheter. Antalet hyreshus och industri är färre, 924 respektive 2 698 enheter. 
 Sedan den senaste höjningen av beloppsgränsen 1992 har fastig- hetspriserna och konsumentprisindex ökat. En uppräkning av grän- sen motsvarande höjningen av konsumentprisindex för tiden 1992– 2011 skulle leda till ett värde som närmar sig 70 000 kr. Fastig- hetspriserna under nämnda period har närmare fördubblats vilket ger ett värde om cirka 100 000 kr. 
 En höjning av gränsen innebär att inget värde för byggnads- värderingsenheter med ett lägre värde än det föreslagna kommer att beräknas. Övriga egenskapsuppgifter om de berörda byggnaderna kommer även att försvinna i fastighetstaxeringsregistret. Initialt kommer denna avregistrering av värderingsenheter och taxerings- enheter för byggnad på ofri grund att medföra merarbete. Taxerings- enheterna kommer dock fortfarande att ha ett tomtmarksvärde som ligger till grund för fastighetsavgiften. Fastigheter med typkod 113, 213, 313, 414 och 513 ingår i nuläget inte vid provvärderingen. I områden med låga värdenivåer medför en höjd beloppsgräns att ett antal fastighetsförsäljningar som är väsentliga för nivåläggningen faller bort. 
 Skulle gränsen höjas till 100 000 kr kommer det tillskottet av antalet enheter som inte når upp till den nya beloppsgränsen om- fatta knappt 65 000 enheter. Av dessa utgör knappt 50 000 småhus. Även småhus på lantbruk, hyreshus och industrier berörs i viss mån av den höjda beloppsgränsen. 
 451 
 Förenkling av fastighetstaxeringen SOU 2012:52 
  
 Tabell 4.1 
  
 Antalet byggnadsvärderingsenheter med värde  
 50–100 
  tkr 
  
 Byggnads- 
  
 Småhus 
  
 Småhus på 
  
 Hyreshus 
  
 Industri 
  
 Totalt 
  
 värde tkr/typ 
  
 lantbruk 
  
 50–60 
  
 2 422 
  
 838 
  
 352 
  
 658 
  
 4 270 
  
 50–70 
  
 9 043 
  
 2 394 
  
 648 
  
 1 331 
  
 13 461 
  
 50–80 
  
 19 905 
  
 4 383 
  
 962 
  
 2 101 
  
 27 351 
  
 50–90 
  
 33 636 
  
 6 526 
  
 1 302 
  
 2 912 
  
 44 376 
  
 50–100 
  
 49 201 
  
 8 960 
  
 1 643 
  
 3 810 
  
 63 614 
  
 Antalet industrier som påverkas minskar troligtvis något efter den kommande allmänna fastighetstaxeringen 2013. Detta beror på att industrier kommer att fastställas nya höjda byggnadsvärden efter- som det har varit en betydande prisuppgång sedan den senaste allmänna fastighetstaxeringen 2007 för industrier. 
 Eftersom vissa byggnader på ofri grund inte finns med i FTR har Skatteverket inte kännedom om ägarändringar för dessa bygg- nader. Detta medför att inkomsttaxeringen inte får någon signal om att en överlåtelse skett. Det föreligger därmed en uppenbar risk att kapitalvinster inte blir beskattade. Av det totala antalet småhus som påverkas är drygt 2 000 byggnader på ofri grund. Årsomsätt- ningen av småhus är cirka tre procent av beståndet. Omsättningen av byggnader på ofri grund torde inte vara högre vilket gör att cirka 60 byggnader på ofri grund årsvis riskerar att hamna utanför syste- met när det gäller beskattning av kapitalvinster. 
 Enligt 2 § lag (1958:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendeställe regleras det gällande ett bostadsarrende att bostads- huset måste ha ett taxeringsvärde fastställt. En höjning av belopps- gräns innebär att vissa bostadshus då inte får något byggnadsvärde fastställt vilket innebär att någon intresseanmälan av förvärvsrätten inte kan göras. Omfattningen av dessa vilket är byggnader med per- manentstandard torde dock vara väldigt få. 
  
 ROT-avdrag 
  medges för byggnadsarbeten på bostadshus. En höjning av gränsen kan i vissa fall medföra att fullt beboeliga per- manenthus saknar taxeringsvärde. Ägare av byggnader på ofri grund som saknar taxeringsvärde måste i dessa fall visa att det finns en bostadsbyggnad på annat sätt. Detta skapar ett visst merarbete för Skatteverket vid själva kontrollen. Totalt ansöker cirka 1 miljon svenskar om  
 ROT-avdrag 
  årsvis. Omfattningen av antalet ansökningar 
 452 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 av  
 ROT-avdrag 
  för fastigheter med byggnader under 50 000 kr är okänd. Omfattningen torde dock inte vara speciellt stor eftersom dessa byggnader ofta är av karaktären enkla fritidshus där fastig- hetsägaren många gånger gör jobbet själv i stället för att anlita en extern byggnadsfirma med  
 F-skattsedel. 
  
 Med anledning av ovanstående anser utredningen att nämnda värdegräns kan höjas utan att det i någon större omfattning på- verkar beskattningsverksamheten. Med hänsyn till penningvärdets förändring, den prisutveckling som skett på fastighetsmarknaden och de rationaliseringsvinster som uppstår finner utredningen att det är motiverat att fastställa gränsen till 100 000 kr. 
  
 4.5 
  
 Förenklingar avseende förberedelsearbetet 
  
 4.5.1 
  
 Möjlighet att flytta nivååret 
  
 Utredningens föreslag:  
 Definitionen av nivååret ändras till att i stället avse en nivåtidpunkt. Nivåtidpunkten flyttas fram till den första april året före taxeringsåret. Ändringen innebär att skill- naden mellan nivåtidpunkten och beskaffenhetstidpunkten blir nio månader mot tidigare 18 månader. 
 En särskild fråga för utredningen att pröva är frågan om nivååret bör förläggas närmare året för fastighetstaxering (se dir. 2011:13). Enligt 5 kap. 4 § första stycket fastighetstaxeringslagen (1979:1152) (FTL) ska marknadsvärdet bestämmas med hänsyn till det genom- snittliga prisläget under andra året (nivååret) före det år då allmän eller förenklad fastighetstaxering av taxeringsenheten sker. Själva fastighetstaxeringen ska enligt 1 kap. 6 § FTL ske på grundval av fastighets användning och beskaffenhet vid taxeringsårets ingång. Beskaffenhetstidpunkten infaller alltså den 1 januari det år fastig- hetstaxering sker. Detta innebär att tidpunkten för värdenivån vid fastighetstaxering är skild från beskaffenhetstidpunkten. Under denna period kan en fastighets värde förändras beroende på variationer i prisutvecklingen. Denna eftersläpning kan upplevas som ett problem för fastighetsägarna som får underrättelse om sitt taxeringsvärde två år efter nivååret. Problemet har särskilt uppmärksammats i de fall det har varit en prisnedgång mellan nivååret och beskaffenhets- tidpunkten. En målsättning bör därför enligt utredningens mening vara att ha en så kort period som möjligt mellan nivååret och be- 
 453 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 skaffenhetstidpunkten. Detta för att så långt som möjligt kunna fånga upp prisrörelser. Principiellt borde köpeskillingsstatistik ända fram till beskaffenhetstidpunkten ingå, men detta är en omöjlighet i och med att förberedelsearbetet måste vara avslutat innan förslag till fastighetstaxering går ut till fastighetsägarna. 
 Redan från 1970 och 1975 års allmänna fastighetstaxeringar har i praktiken taxeringsvärdenivån grundat sig på värdenivån två år innan taxeringsåret. Fastighetstaxeringskommittén föreslog inte någon ändring av gällande praxis i sitt betänkande, SOU 1979:32. Reg- lerna i FTL kompletterades dock på ett sådant sätt att den praxis som tillämpats under många år kodifierades. Ändringen i FTL innebar att det genomsnittliga prisläget under andra året före taxeringsåret skulle ligga till grund för bestämmandet av marknadsvärdet. 
 Eftersom värdering vid fastighetstaxering i första hand grundar sig på ortsprismetoden utgör köpeskillingsstatistik, så kallade jäm- förelseobjekt, grunden för nivåläggningen (jfr 5 kap. 5 § FTL). Flyttas nivååret närmare taxeringsåret, utan att andra tidpunkter i för- beredelse- och fastighetstaxeringsarbetet samtidigt flyttas, kommer omfattningen av köpeskillingsstatistiken att minska avsevärt. Det är främst antalet köp under nivååret som kommer att minska. Detta påverkar värderingsnoggrannheten och innebär att värderingen i större utsträckning kommer att anknyta till en prognostiserad pris- nivå i stället för en nivå grundad i ett ortsprismaterial. För att kunna genomföra en flytt av nivååret, och få ett mer aktuellt värde, krävs även att tidpunkterna för förberedelse- och fastighetstaxerings- arbetet flyttas framåt. I och med det förslag om ändrad deklara- tionstidpunkt som lämnas i avsnitt 4.3.7 grundläggs förutsättningarna för att skjuta förberedelsearbetet framåt. På så sätt kan även nivååret flyttas närmare beskaffenhetstidpunkten. Även de arbetsmetoder som i dag används i fastighetstaxeringen möjliggör, till skillnad från tidigare, att nivååret kan förskjutas. Teknikstödet för förberedelse- arbetet har genomgått stora förändringar. Denna teknikutveckling innebär att köp och riktvärdeangivelser räknas om automatiskt vid provvärderingen samt att mycket av den kvalitetssäkring som görs av riktvärdena sker direkt i  
 IT-systemen 
  i stället för att som tidi- gare genomförts efter provvärderingen. Detta tillsammans med effektivisering och organisationsförändring hos Skatteverket lägger grund för att i nuläget genomföra en flytt av nivååret. 
 Vid värdering vid fastighetstaxering används som tidigare redo- visats begreppet nivåår. Nivån ska motsvara ett genomsnitt av pris- nivån under andra året före taxeringsåret (jfr 5 kap. 4 § FTL). Under 
 454 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 normala förhållanden så förändras prisnivån relativt kontinuerligt under året. Detta innebär att det genomsnittliga prisläget samman- faller med prisläget vid halvårsskiftet. De prisutvecklingsfaktorer som används i förberedelsearbetet för att räkna om det ortspris- material som ligger före nivååret till nivåårets värdenivå räknas i nuläget fram till att avse prisnivån vid halvårsskiftet under nivååret. Någon egentlig genomsnittsberäkning genomförs således inte. 
 Vid extern marknadsvärdering används i stället begreppet värde- tidpunkt. Med detta begrepp avses den tidpunkt till vilket värdet hänförs. Utredningen har även övervägt möjligheten att det begrepp som används vid fastighetstaxering (nivååret) ändras så att det anknyter till definitionen och terminologin vid extern marknads- värdering. Ett begrepp som i så fall bör införas är nivåtidpunkt. En sådan ändring innebär att nivån tydligt kopplas till ett specifikt datum. Rent praktiskt innebär detta ingen skillnad i beräkningen eftersom Skatteverket redan i dag tillämpar en omräkning till halvårsskifte under nivååret med ledning av faktorer som beaktar prisutveck- lingen. Fördelen med dagens system (nivåår) är att köp från både före och efter värdetidpunkten ingår i beräkningen. Detta kan även vara en nackdel om priserna under andra delen av nivååret går ner och värdet som når fastighetsägaren avspeglar en högre nivå. Anges i stället en nivåtidpunkt fram till vilken man beaktar köp blir det också problem om det i anslutning till nivåtidpunkten sker en kon- junkturförändring som drastiskt förändrar förutsättningarna på fastig- hetsmarknaden. 
 I dagens system med ett nivåår som infaller året för taxerings- året är det en skillnad på ett och ett halvt år mellan nivåtidpunkten och beskaffenhetstidpunkten. Vid ett byte till begreppet nivåtidpunkt kommer nivån på taxeringsvärdena att ligga närmare beskaffenhets- tidpunkten vilket kan ge en bättre förståelse och bättre acceptans för taxeringsvärdena hos fastighetsägaren. Fördelen med att ändra begreppet är således att nivåtidpunkten kan flyttas närmare beskaffen- hetstidpunkten och att begreppet ansluter till den definition som tillämpas vid extern fastighetsvärdering. 
 Utredningen föreslår, med beaktande av det som anförts ovan, att begreppet nivåår byts ut och ersätts med begreppet nivåtid- punkt. Denna tidpunkt bör infalla den 1 april året före taxerings- året. Ändringen innebär att skillnaden mellan nivåtidpunkten och beskaffenhetstidpunkten blir nio månader mot tidigare 18 månader. Att inte ett senare datum kan väljas beror, som tidigare angetts, på att beräkningarna i förberedelsearbetet är beroende av tillgång till 
 455 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 ett så stort underlag i form av köpeskillingsstatistik som möjligt. Under förberedelsearbetets slutskede sker dessutom omfattande efterarbete med kvalitetssäkring, framtagande av beslutsunderlag i form av kartor, föreskrifter samt allmänna råd, överföring av prov- värderingsresultatet (datafiler) från Lantmäteriet till Skatteverket samt förberedelser inför utskick av taxeringsförslag till fastighets- ägare. 
 Enligt 5 kap. 4 § andra stycket FTL ska köpeskilling för de fastig- hetsförsäljningar som ligger till grund för beräkningen av taxerings- värdet korrigeras med hänsyn till prisutvecklingen till och med nivååret. Köp som infaller innan nivåtidpunkten måste även fortsätt- ningsvis korrigeras med hänsyn till den prisutveckling som sker mellan köpedatumet och nivåtidpunkten. Den förändring som ut- redningen föreslår innebär att köpeskillingarna ska räknas om och motsvara den nivå som råder vid nivåtidpunkten, i stället för som i dag 1 juli under nivååret. 
 Regler om vilka köp som ska ligga till grund för nivåläggningen finns bl.a. i Skatteverkets föreskrifter. Inför det senaste förbere- delsearbetet för småhus finns bestämmelserna i SKVFS 2010:9. Där anges bland annat vilket tidsintervall för köp som ska användas samt vilken koefficient som ska användas för att vikta köp från olika år (jfr 8 och 10 §§ SKVFS 2010:9). Utredningen anser att viktning av köp är en bra metod för att minska den osäkerhet som finns vid framtagande av prisutvecklingsfaktorer. Viktning bör alltså även fort- sättningsvis ske med en högre vikt för överlåtelser som ligger när- mare nivåtidpunkten. Som underlag för riktvärdeangivelser används normalt köp från tre år tillbaka i tiden (jfr 8 § SKVFS 2010:9). Utredningen anser inte att någon förändring behöver göras vad avser metoden med viktning. Även med föreslagen ändring bör köp som infaller tre år före nivåtidpunkten och framåt normalt användas vid nivåläggningen. Har omsättningen varit hög inom ett område bör dock, precis som i dag, en kortare period tillämpas om det be- döms att taxeringsvärdenivån kan säkerställas med ledning av de köp som infallit under denna period. 
 456 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 4.5.2 
  
 Tidplan för förberedelsearbetet 
  
 Utredningens förslag 
 : Tidplanen för förberedelsearbetet anpassas till den nya deklarationstidpunkten, den 15 februari taxerings- året. 
 I 19 kap. FTL och 3 kap. FTF finns bestämmelser om förberedande återgärder inför fastighetstaxeringen. Förberedelsearbetet inför både allmän och förenklad fastighetstaxering följer en författningsreg- lerad tidplan med olika arbetsmoment. Vidare utfärdar Skatteverket föreskrifter för förberedelsearbetet. Förberedelsearbetet känneteck- nas av ett antal arbetsmoment som ska göras under en kort tids- period och kan beskrivas som en process som pågår under drygt ett år före taxeringen. Slutprodukten av förberedelsearbetet är en genom- arbetad och uppdaterad riktvärdekarta med välgrundade områdes- avgränsningar och dokumenterade riktvärdeangivelser. Arbetet brukar normalt starta på hösten andra året före taxeringsåret. Vissa moment i förberedelsearbetet börjar dock ännu tidigare. Exempel på detta är de utskick som genomförs med stöd av 19 kap. 8 § FTL, s.k. uppgiftsinsamlingar. Förberedelsearbetet pågår sedan från hösten andra året före taxeringsåret till slutet av våren året före taxerings- året. Lantmäteriet levererar de slutgiltiga förslagen till riktvärde- angivelser i slutet av maj till Skatteverket. Efter denna tidpunkt arbetar Skatteverket med materialet för att förbereda beslutsunder- lag och utskick av taxeringsförslag under hösten. 
 I och med förslagen till ändrad deklarationstidpunkt (avsnitt 4.3.7) och ändrad definition av nivåtidpunkten, kan även tidplanen för för- beredelsearbetet skjutas framåt (se bilaga 7). De tidpunkter som reg- leras i 19 kap. FTL föreslås därmed anpassas till de nya förutsätt- ningarna som gäller avseende ny deklarationstidpunkt i 18 kap. 1 § FTL och den nivåtidpunkt som föreslås i 5 kap. 4 § FTL. Utred- ningen föreslår därför att tidpunkten i 19 kap. 1 § första stycket FTL avseende när föreskrifter om förberedelsearbetet ska beslutas flyttas till den 1 januari året före taxeringsåret. Tidpunkterna för förslag till föreskrifter som avses i 7 kap. 7 § FTL som regleras i 19 kap. 1 § andra och tredje stycket FTL slås samman. Ny tidpunkt är enligt förslaget den 1 juni för dessa. Utredningen föreslår vidare att tidpunkten i 19 kap. 7 § FTL gällande beslut av föreskrifter, flyttas fram till den 1 december året före taxeringsåret. Slutligen ska tidpunkten i 19 kap. 9 § FTL gällande föreskrifter för förbere- 
 457 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 dande åtgärder vid en förenklad fastighetstaxering flyttas till den 1 januari året före taxeringsåret. Detta är samma tidpunkt som föreslås för föreskrifter avseende förberedande åtgärder vid allmän fastig- hetstaxering i 19 kap. 1 § första stycket. 
 I avsnitt 4.2.3 lämnas förslag om att skattenämnderna avskaffas samt att den referensgrupp som det stadgas om i 19 kap. 2 § FTL avskaffas. Vidare har 19 kap. 3 § förändrats så att bestämmelserna ska gälla samtliga fastighetstyper. Slutligen har 19 kap 5 § utgått samt att 19 kap. 10 § är förändrad gällande paragrafhänvisning. 
  
 4.5.3 
  
 Övriga förenklingar gällande förberedelsearbetet 
  
 Skatteverket har varit föremål för omfattande förändringar när det gäller organisationen för fastighetstaxeringsarbetet (se avsnitt 4.2.1). Detta har även påverkat förberedelsearbetet. Handläggare på Skatte- verket är numera involverade i både förberedelsearbetet och själva taxeringsarbetet. Detta innebär att de i princip aktivt ska delta i samtliga arbetsmoment inom förberedelsearbetet. Syftet är att kunna använda kompetensen inom förberedelsearbetet även vid själva taxe- ringen. Genom att få inblick i förberedelsearbetet blir det enklare för handläggaren att svara på frågor om och varför till exempel en värdeområdesförändring har skett eller förklara andra ställningsta- ganden som kan göras i förberedelsearbetet. Vid det senaste förbe- redelsearbetet inför förenklad fastighetstaxering 2012 granskade personal från Skatteverket de köp som avsåg försäljning av obebyggd tomtmark för småhus. Detta innebar en viktig kompetensutveck- ling för personalen på Skatteverket men även en kostnadsbesparing eftersom arbetet tidigare utförts av konsulter, s.k. värderingstekniker. Även om Skatteverket kan genomföra delar av förberedelsearbetet med egen personal är det dock viktigt att värderingsteknisk kom- petens i form av auktoriserade värderare med marknadskännedom även fortsättningsvis handlas upp för de delar av förberedelsearbetet som kräver särskild kompetens. 
 Förenklingar av metodiken avseende förberedelsearbetet sker ständigt i och med utvecklingen av mer automatiserade och sofisti- kerade  
 IT-system 
  som stödjer användarna. Utredningen anser dock inte att det är möjligt att ta bort något moment inom förberedelse- arbetet utan att det skulle påverka värderingsnoggrannheten alltför mycket. Den eventuella kostnadsbesparingen som en sådan rationa- lisering skulle innebära uppvägs inte av de följdverkningar ett sådant 
 458 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 förslag skulle ge i form av sämre värderingsnoggrannhet. Utred- ningen tror dock att fortsatta förenklingar av förberedelsearbetet kan ske inom ramen för den lagreglering som finns i dag. Detta gäller främst rationaliseringar som bygger på en fortsatt utveckling av de  
 IT-system 
  som i ännu högre grad kan automatisera vissa arbets- moment. 
  
 4.6 
  
 Förenklingar avseende värderingsmodeller 
  
 4.6.1 
  
 Värderingsnoggrannhet m.m. 
  
 4.6.1.1 
  
 Allmänt 
  
 I direktiven anges det att till den del taxeringsvärden föreslås be- hållas så ska dessa även fortsättningsvis spegla marknadsvärden. Betänkandet Fastighetstaxering – precision, påverkansmöjligheter, individuella bedömningar, SOU 2000:10, behandlade ingående frågan om taxeringsvärdena för enskilda fastigheter återspeglade marknads- värdena (jfr dir. 1997:3). De slutsatser som redovisas i betänkandet är till stora delar även relevanta i dag. Utredningen vill dock kort belysa och sammanfatta marknadsvärdebegreppet, förklara och redo- visa olika problem vid massvärdering samt beröra frågan om värde- ringsnoggrannheten vid småhustaxering. Detta eftersom frågan om värderingsnoggrannhet och precision har betydelse för de förenk- lingsförslag som lämnas i avsnitt  
 4.6.2–4.6.5. 
  
 Taxeringsvärde ska bestämmas till ett belopp som motsvarar 75 procent av taxeringsenhetens marknadsvärde (5 kap. 2 § fastig- hetstaxeringslagen (1979:1152) FTL). Definitionen av ett marknads- värde anges i 5 kap. 3 § FTL och lyder: Med marknadsvärdet för en taxeringsenhet avses det pris den sannolikt betingar vid en för- säljning på den allmänna marknaden. Begreppet marknadsvärde är centralt i fastighetsvärdering, eftersom man företrädesvis söker ett värde som är relaterat till en överlåtelsesituation. Detta innebär inte att en försäljning behöver vara direkt aktuell, men att värderingens utgångspunkt oftast är att värdet ska ha anknytning till den allmänna marknaden. I fastighetsvärderingssammanhang ska alltså det pris som har den största sannolikheten att förverkligas bedömas. Det är alltså ett statistiskt synsätt som ligger till grund för definitionen av marknadsvärdet. Om samma fastighet säljs ett oändligt antal gånger vid samma tidpunkt men helt oberoende av varandra kommer pris- 
 459 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 spridningen att sammanfalla med normalfördelningskurvan, se bild nedan. 
 Diagram 4.6.1 Normalfördelningskurva 
 Det mest sannolika priset utgör ett statistiskt medelvärde kring vilket de enskilda prisobservationerna ligger spridda. Den naturliga spridningen innebär att det finns enstaka noteringar med mycket lägre (P1) och mycket högre priser (P2). 
 För att nå målet för värderingen i fastighetstaxeringssamman- hang och med tanke på definitionen av marknadsvärde används som värderingsmetod i första hand ortsprismetoden, 5 kap. 5 § FTL. I andra hand kan en avkastningsberäkning användas och i tredje hand en produktionskostnadsberäkning. 
 Ortsprismetoden bygger enkelt uttryckt på tanken att ett för- väntat pris för en viss fastighet kan uppskattas med ledning av priser som tidigare betalats för liknande fastigheter, jämförelseobjekt inom orten. Tillgången till en relevant köpeskillingsstatistik är avgörande för möjligheten att använda metoden och för värderingens resultat. 
 I debatten och i den kritik som förekommer angående fastig- hetstaxering återkommer jämförelser mellan beräknade taxerings- värden och faktiska köp. Det är viktigt att påpeka att enstaka köp inte kan ses som ett mått på marknadsvärde. Likvärdiga fastigheter säljs ofta till olika pris och därför kan fastighetsvärdering aldrig bli en exakt vetenskap där man helt säkert kan bedöma en fastighets värde. Som beskrivits ovan är definitionen av marknadsvärde i fastig- hetstaxerings sammanhang det sannolika priset vid en försäljning på 
 460 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 den allmänna marknaden. Detta kan inte direkt jämföras med priset för en fastighet då detta endast utgör en faktisk observation av mark- naden. Köpeskillingar som noteras på marknaden kan vara mycket högre eller lägre än det genomsnittliga priset på marknaden. Detta kan bero på till exempel partsförhållanden mellan köpare och säljare, affektionsvärden eller bristande kunskap om marknaden hos antingen köpare eller säljare. Marknadsvärdet kan dock mätas som genom- snittet av ett antal observerade priser och om ett antal normala försäljningar finns i det observerade materialet kan vissa tillförlit- liga slutsatser dras. Ju mer spridda de observerade priserna är desto mer otillförlitligt är genomsnittspriset som mått på marknadsvärdet. 
 Massvärdering av fastigheter grundas ofta på så kallade hedoniska värderingsmodeller där marknadsvärdet är en funktion av ett visst, i praktiken ofta mycket stort, antal parametrar. Enkelt kan det sägas att dessa parametrar består av två grupper. Den första gruppen av parametrar är sådana som närmast är knutna till området, till exem- pel var i staden fastigheten är placerad samt närhet till service, buss- hållplats eller järnvägsstation för att nämna några exempel. Para- metrar hänförda direkt till fastigheten, som till exempel boyta och tomtstorlek, finns i den andra gruppen. Blandformer mellan dessa grupper förekommer även. 
 I fastighetstaxeringen är det endast de parametrar som är direkt anknutna till fastigheten som utnyttjas i den hedoniska prisfunk- tionen. De parametrar som gäller området fångas upp i indelningen av värdeområden. Områdesindelningen fångar upp en mängd faktorer som påverkar områdets attraktivitet men som är svåra att mäta och definiera. En värdeområdesindelning utförd av värderingssakkunnig expertis har bedömts vara bättre än rent hedoniska modeller. Värde- rarens specifika marknadskännedom och känsla för marknaden på orten kompletteras med analyser av ortsprismaterial för att få en bra värdeområdesindelning. 
  
 4.6.1.2 
  
 Värderingsproblem vid fastighetstaxering 
  
 Vid fastighetstaxeringen måste det göras en avvägning mellan å ena sidan en korrekt värdering och å andra sidan en praktiskt möjlig hantering. Även om ambitionsnivån ska vara hög, är det inte möjligt att genomföra fastighetsvärderingen vid fastighetstaxering utan att använda sig av en viss schablonisering. En individuell värdering skulle 
 461 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 sannolikt ge ett mer rättvisande värde, men skulle medföra drama- tiskt ökade kostnader, vilket inte är acceptabelt (se bild nedan). 
 Diagram 4.6.2 Principskiss värderingsnoggrannhet och kostnad 
 Kostnad för värdering 
 Acceptabel nivå 
 Värderings- noggrannhet 
 För övrigt kan tilläggas att individuell värdering också är en osäker värderingsform eftersom olika värderare kan komma fram till olika värden. 
 Även om den kritik som riktas mot fastighetstaxeringen ibland bygger på missuppfattningar av bland annat ett svåröverskådligt regel- system och en missuppfattning om innebörden av marknadsvärde finns det all anledning att ta fasta på kritiken och undersöka utfallet av tidigare fastighetstaxeringar. I detta sammanhang bör även under- sökas vilka områden och vilka typer av objekt som är svårvärderade. 
 Det är inte alltid möjligt att finna det rätta taxeringsvärdet för den enskilda fastigheten. Fastighetsbeståndet som sådant är alldeles för varierande gällande utseende, egenskaper och läge. Sedan finns det i all form av fastighetsvärdering en viss osäkerhet. Som tidigare påpekats förekommer det en viss schablonisering vid fastighetstaxe- ring som ofta ger ett riktigt genomsnittligt värde för ett område, men i vissa fall kanske inte ger ett korrekt värde för den enskilda 
 462 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 fastigheten. Tilläggas bör att det inte går att finna ett exakt rätt värde på en fastighet vare sig man använder sig av ett visst schabloniserat förfarande som vid fastighetstaxering eller av individuell värdering. 
 Som tidigare nämnts så används vid fastighetstaxering modellen med värdeområdesindelning i stället för en strikt hedonisk modell. Vid den förenklade fastighetstaxeringen 2012 för småhusenheter är landet indelat i 9 180 värdeområden. Värdeområden tillkommer i första hand på grund av värdenivåskillnader mellan intilliggande om- råden/bebyggelse. Detta beror på uppenbara skillnader i attraktivi- tet och/eller skillnader i fråga om prisbildning. Vid sidan av värde- nivåskillnaderna mellan områden kan värdeområden avgränsas för att skapa så homogena värdeområden som möjligt med avseende på bebyggelsens karaktär. Detta underlättar jämförelser med normal- förhållanden i värdeområden som används vid justering för säregna förhållanden (jfr 7 kap. 5 § FTL). Heterogena områden bör om möjligt förtätas för att göra dem mer homogena vilket underlättar nivåläggningen och ger ett bättre resultat vid fastighetstaxeringen. De värdeområden som finns är olika till karaktär, antalet köp och andra skillnader vilket gör att det i vissa värdeområden är svårare att ta fram rättvisande värden jämfört med andra områden. 
 Det finns med största säkerhet orter och områden där det inte finns några problem utan taxeringsvärdena avspeglar marknads- värdena på ett mycket bra sätt. Ett homogent värdeområde med många referensköp är det bästa underlaget för en bra värdering. Detta kan till exempel gälla enhetliga grupphusområden som kan beteck- nas som normala vad gäller prisbilden och där det skett ett större antal försäljningar som kan användas som jämförelseobjekt. I dessa områden kan en långtgående schablonisering av värderingsmodellen vara genomförbar utan att påverka värderingsnoggrannheten i allt- för stor utsträckning. 
 I andra områden kan det vara svårare att finna rätt nivå för att göra en rättvis värdering. Det kan vara områden som i förberedelse- arbetet uppvisar en hög standardavvikelse på köpen som används till nivåläggningen. Standardavvikelse är ett statistiskt mått på hur mycket de olika värdena avviker från ett medelvärde. Om de olika värdena ligger samlade nära medelvärdet är standardavvikelsen låg, medan värden som är spridda långt över och under medelvärdet kan ge en hög standardavvikelse. Sådana områden kan vara områden där en heterogen bebyggelse finns som är svår att avgränsa i värdeom- rådesindelningen. Andra exempel kan vara extrema lågnivåområden 
 463 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 som Norrlands inland där fastighetsmarknaden är väldigt trög och kännetecknas av väldigt långa omloppstider. 
 Enligt direktiven ska taxeringsvärdet i förenklingsförslaget även fortsättningsvis spegla marknadsvärdet. Dagens värderingsmodell bygger på två grundpelare. Den första grundpelaren är indelningen i värdeområden för att beakta lägesfaktorn. Den andra grundpelaren är användandet av så kallade värdefaktorer, det vill säga faktorer som är knutna till fastigheten och som har betydelse för mark- nadsvärdet. Att förenkla värderingsmodellen innebär i någon me- ning att göra värderingen mindre precis. Spridningen kring det rätta värdet kommer att variera mer än med dagens modell. 
 När förenklingar övervägs avseende värderingsmodellen är det viktigt att studera om och hur resultatet av förenklingarna påverkar värderingsnoggrannheten. Hur väl stämmer relationen taxerings- värde – marknadsvärde? Det som inte får glömmas bort är att en noggrann värdering leder till större rättssäkerhet och rättvisa för den enskilde. Dessutom kan förmodligen antalet överklaganden hållas nere. En annan faktor är användandet av värdet i andra sam- manhang. Även här krävs det i vissa fall en god precision, till exem- pel vid marklösen där en osäker taxering i vissa fall kan leda till osäkrare underlag vid fastställandet av intrångsersättning. Även för statistikändamål kan en förenkling påverka resultatet negativt genom att en sämre kvalitet på statistiken som erhålls. 
 I betänkandet SOU 2000:10 gjordes det en utvärdering av de basvärden 
  
 1  
  
 som fastställdes 1996 med utgångspunkt i 1994 års köp. Köpeskillingen för de köp som skett under nivååret ställdes mot taxerat värde för samma fastighet. Resultatet redovisas nedan. 
  
 Tabell 4.2 
  
 Resultat köp från 1994 med basvärden från 1996 
  
 Totalt 
  
 Samtliga 
  
 Värdeområden med 
  
 Värdeområden med 
  
 försäljningar 
  
 minst 10 försäljningar 
  
 minst 30 försäljningar 
  
 Medelvärde 
  
 0,766 
  
 0,768 
  
 0,765 
  
 Standardavvikelse 
  
 0,273 
  
 0,228 
  
 0,228 
  
 Antal observationer 
  
 54 387 
  
 Antal värdeområden 
  
 5 696 
  
 1 691 
  
 407 
  
 1  
 Begreppet  
 basvärde  
 infördes vid 1996 års taxering och är det värde som åsattes fastigheter vid denna taxering. Basvärdena omräknades sedan för att följa prisutvecklingen på fastig- hetsmarknaden. Från och med 2003 års allmänna fastighetstaxering används begreppet taxeringsvärde. 
 464 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 Dessa siffror kan jämföras med det preliminära resultatet från den senaste provvärderingen som gjorde i förberedelsearbetet FFT12 där resultatet för nivåårets köp (köp från 2010) framgår nedan. 
  
 Tabell 4.3 
  
 Resultat köp från 2010 med riktvärden från 2012 
  
 Totalt 
  
 Samtliga 
  
 Värdeområden med 
  
 Värdeområden med 
  
 försäljningar 
  
 minst 10 försäljningar 
  
 minst 30 försäljningar 
  
 Medelvärde 
  
 0,746 
  
 0,748 
  
 0,746 
  
 Standardavvikelse 
  
 0,194 
  
 0,196 
  
 0,190 
  
 Antal observationer 
  
 61 504 
  
 42 716 
  
 16 972 
  
 Antal värdeområden 
  
 8 185 
  
 1 989 
  
 380 
  
 Vid en direkt jämförelse ser man att den genomsnittliga taxerings- värdenivån för FFT12 ligger närmare 0,75 och att standardavvikel- sen är betydligt lägre. Detta betyder med stor sannolikhet att den taxering som görs i dag är bättre än tidigare taxeringar. Det ska understrykas att någon djupgående analys inte har gjorts av varför skillnaden i den statistiska värderingsnoggrannheten är så pass stor mellan taxeringarna. Förenklingar och förbättringar i värderings- modellen är utförda mellan dessa år. De stora förenklingar som skett är att värdefaktorn standard har reviderats i och med bort- tagandet av vissa frågor. Däremot har värdefaktorn närhet till strand utvecklats och innehåller numera fler klasser än 1996. Antalet värde- områden har ökat med över 20 procent vilket gör att lägesvärdet för områden med liknande bebyggelse och prisbildning bättre beaktas. Även teknikutvecklingen har förändrat arbetssättet mellan de båda taxeringarna. Nya  
 IT-system 
  har underlättat värderingsteknikerns och Skatteverkets arbete vid köpgranskning, värdeområdesindel- ning och nivåläggningen. 
 Mot bakgrund av ovanstående konstaterar utredningen att vissa analyserade och väl motiverade förenklingar i värderingsmodellen kan göras utan att ge att alltför stor påverkan på spridningen vid värdering i fastighetstaxering. Föreslagna förenklingar framgår nedan i avsnitt  
 4.6.2–4.6.5. 
  
 465 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 4.6.2 
  
 Förenklingar småhusenheter; värdefaktorer 
  
 Värderingen av småhusenheter liksom övriga taxeringsenheter sker med utgångspunkt i olika värdefaktorer. I detta avsnitt behandlas de värdefaktorer för tomtmark för småhus och småhus som utred- ningen funnit vara möjliga att förenkla eller ta bort. Värdefaktorerna för småhus finns i 8 kap. 3 § FTL medan värdefaktorerna för tomt- mark till småhus anges i 12 kap. 3 § FTL. 
  
 4.6.2.1 
  
 Ålder 
  
 Utredningens förslag 
 : Värdeinverkan av ålder ska enbart be- stämmas med utgångspunkt i nybyggnadsåret och inte jämkas om huset varit föremål för om- eller tillbyggnad. Regleringen av antalet åldersklasser för småhus som ska finnas i  
 SO-tabellerna 
  tas bort. 
 Värdefaktorn ålder har beaktats från och med 1970 års allmänna fastighetstaxering. Enligt 8 kap. 3 § FTL ger åldern uttryck för småhusets sannolika återstående livslängd. Denna bestäms med hän- syn till småhusets nybyggnadsår, omfattningen av tillbyggnader och sådana ombyggnader som innebär en utökning av boutrymmen samt tidpunkten för dessa. Ålder utgör vid själva värderingen ingången i  
 SO-tabellerna. 
 SO-tabellerna 
  innehåller åldersfaktorer som beskriver den relativa värdeskillnaden mellan ett småhus med normhusets ålder och småhus i samtliga åldersklasser. Tabellerna visar således hur värdet förändras för varje kombination av ålder och standard. SO- tabellerna är utformade på så sätt att ju äldre ett hus är desto lägre blir byggnadsvärdet. Detta hänger samman med att det är husets sannolika återstående livslängd som åldersfaktorn ska ge uttryck för. Enligt 1 kap 6 § FTF ska det upprättas sex SO- tabeller. Tabellerna betecknas 75, 80, 85, 90, 95 och 100. Siffrorna visar den procen- tuella andel som utgörs av värdet av ett motsvarande småhus, som uppförts under det tjugonde året före normhuset uppförts. Ålders- faktorn varierar med läget i landet och områdets attraktivitet. I gles- bygd har normalt åldersinverkan större genomslag än i storstads- områdena. Detta beror bland annat på att efterfrågan är betydligt större i storstadsområdena. 
 Värdefaktorn ålder för småhus anges genom ett värdeår. Värde- året är normalt lika med husets nybyggnadsår. Värdeåret bestäms 
 466 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 med hänsyn till småhusets nybyggnadsår, omfattningen av tillbygg- nader och sådana ombyggnader som innebär en utökning av bo- utrymme samt tidpunkt för dessa. Har huset byggts om eller varit föremål för en tillbyggnad som inneburit ett ökat boutrymme om minst 10 kvadratmeter ska värdeåret jämkas. Värdeåret är således detsamma som nybyggnadsåret om inte till- eller ombyggnad har skett. Det tidigaste värdeår som anges är år 1929. Det betyder att hus som är byggda tidigare än år 1929 ändå får 1929 som värdeår. Med nybyggnadsår avses enligt 10 § Skatteverkets föreskrifter om värderingen av småhusenheter vid 2012 och senare års fastighets- taxeringar (SKVFS 2011:04) det år då den övervägande delen av småhuset togs eller kunde ha tagits i bruk. 
 En jämkning av värdeåret är, som tidigare beskrivits, enbart knuten till förändringen av husets yta. En ombyggnation kan ju medföra att husets användningssätt förbättras med till exempel byte av kök eller renovering av badrum och inte enbart att ytan ökar. Ett hus kan alltså ha varit föremål för ombyggnationer som medfört en väsentlig högre standard samt att husets ekonomiska livslängd ökat utan att värdeåret jämkas. Därmed kan man naturligtvis även ifråga- sätta om åldersfaktorn verkligen fångar upp husets återstående livs- längd. Åldersfaktorn är därför ett något oprecist redskap vid värde- ringen eftersom den inte fångar skillnaden i värdepåverkan som olika typer av om- och tillbyggnader kan innebära. Statistiskt material visar tydligt att äldre hus har lägre värde än nyare hus. Det är således inte möjligt att ta bort värdefaktorn ålder. Det är däremot möjligt att förenkla värderingen och göra den mer lättförståelig. Utredningens förslag är därför att renodla åldersfaktorn så att den utformas som enbart en åldersfaktor för nybyggnadsår 
 .  
 Med nybyggnadsår menas här det år när byggnaden togs i bruk eller kunde tas i bruk. Mot bakgrund av vad som ovan skrivits så föreslår utredningen att värde- inverkan av ålder ska bestämmas med beaktande endast av värde- ringsenhetens nybyggnadsår. 
 Det kan dock finnas anledningar att se över reglerna för när ett nytt nybyggnadsår ska fastställas. Det måste härvid vara fråga om en väsentlig om- och tillbyggnad där den ursprungliga stommen i allt väsentligt bytts ut. Det ankommer på Skatteverket att i likhet med vad som gäller i dag, reglera detta närmare i verkställighetsföre- skrifter. 
 I fastighetstaxeringsregistret har i dag cirka 600 000 av totalt drygt 2 100 000 småhus ett värdeår som är skilt från nybyggnads- året. Utöver dessa finns det även cirka 60 000 småhus som saknar 
 467 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 nybyggnadsår och endast har ett värdeår. För dessa torde initialt nybyggnadsår kunna utgöras av värdeår. Av de 600 000 småhusen har cirka 255 000 åsatts värdeår 1929. Många av dessa har egent- ligen ett tidigare nybyggnadsår men detta ger inte någon påverkan vid själva värderingen. Sammantaget är det således cirka 345 000 små- hus som i olika grad påverkas av detta förslag. Av dessa är det knappt 100 000 småhus som har en justering på max fem år vilket endast ger en marginell värdeskillnad. Totalt är det alltså 12 procent av beståndet som berörs i någon större utsträckning av denna föränd- ring. För att kontrollera hur detta slår kan värdefaktorn ålder ändras till att motsvara nybyggnadsår för de fastigheter som ingick i prov- värderingen inför förenklad fastighetstaxering 2012. Med denna nya förutsättning kan sedan provvärderingen göras på nytt. Av totalt 187 578 godkända köp avsåg 26 370 köp som hade ett värdeår skilt från nybyggnadsåret. Gruppen har alltså en liknande represen- tation i beståndet som i ortsprismaterialet. Genomsnittligt T/K 
  
 2  
  
 och standardavvikelse för köpen med skillnad i värdeår/nybygg- nadsår var 0,73 respektive 0,20. Det totala antalet köp har ett genom- snittligt T/K på 0,75 med en standardavvikelse på 0,19. Vid beräk- ningar med endast nybyggnadsår blir det genomsnittliga T/K 0,71 och standardavvikelsen 0,20. Vid en jämförelse med det totala orts- prismaterialet blev T/K 0,74 och standardavvikelsen förändrades inte utan var även fortsättningsvis 0,19. Bakom dessa siffror finns en viss osäkerhet eftersom de bygger på ett tabellverk och nivåer som var framtagna med de gamla förutsättningarna. Detta är också anledningen till att T/K blev lägre eftersom tabellerna inte var kalibrerade mot den nya förutsättningen. 
 Förslaget ger även upphov till administrativa förenklingar för Skatteverket då nybyggnadsår utgör värdefaktorn och beräkning av värdeår inte längre behöver ske. Även för fastighetsägarna blir det enklare eftersom färre uppgifter behöver lämnas och informations- materialet vid fastighetstaxeringen behöver inte tyngas med infor- mation om hur värdeår ska beräknas. 
 I 8 kap. 3 § FTL finns bestämmelser om tabellkonstruktionen för värdefaktorn ålder. Åldersklassen för småhus med en ålder motsva- rande högst 20 år får inte göras större än att den motsvarar 5 år. Utredningen anser att denna bestämmelse avseende regler om tabell- konstruktionen ska tas bort från FTL eftersom den ger låsnings- effekter i värderingen där ortsprismaterialet borde vara vägledande. 
  
 2  
 Taxeringsvärdet/Köpeskillingen. 
 468 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 Anser regeringen att en sådan reglering behövs som ett mått på vilken ambitionsnivå som ska gälla vid värderingen bör regleringen i stället framgå av fastighetstaxeringsförordningen. 
  
 4.6.2.2 
  
 Standard 
  
 Utredningens förslag:  
 Jämkningen av standardpoäng (8 kap. 4 § FTL) liksom antalet standardklasser för ett nybyggt hus (8 kap. 3 § fjärde stycket FTL) tas bort. 
 Enligt 8 kap. 3 § FTL bestäms standarden med hänsyn till små- husets byggnadsmaterial och utrustning. I 8 kap. 4 § FTL anges att värdefaktorn standard anges genom antalet standardpoäng för små- huset. Till grund för standardpoängen ska ligga en poängberäkning för vart och ett av de fem huvudområdena avseende småhusets bygg- nadsmaterial och utrustning. Huvudområdena är exteriör, energi- hushållning, kök, sanitet och övrig interiör. För varje huvudområde anges en delsumma som kan jämkas. I prop. 2007/08:27, s. 98 an- gående bl.a. 2009 års förenklade fastighetstaxering framhölls det angelägna i att standardklassificeringen förenklades. En sådan för- enkling har också skett i Skatteverkets regler om standardpoäng- beräkning inför 2009 års taxering. Bland annat förenklades de tidigare så kritiserade reglerna om hur standardpoäng beräknades inom huvudområdet kök. Förenklingar gjordes även under de andra huvudområdena där frågor togs bort eller på annat sätt förenklades. 
 Delsummorna från de olika huvudområdena kan enligt 8 kap. 4 § FTL och 11 § SKVFS 2011:04 i vissa fall jämkas. Sedan delsum- morna för de olika huvudområdena beräknats, kan varje delsumma för sig jämkas, om byggnadsmaterial eller utrustning är av mycket hög eller mycket låg kvalitet. Jämkning kan också ske, om annat byggnadsmaterial eller annan utrustning än som anges i bilaga 1 till SKVFS 2011:04 är av mycket hög eller mycket låg standard och delsumman för ett eller flera huvudområden därför uppenbarligen ger en felaktig bild av den faktiska standarden. Jämkning av en del- summa får inte medföra att antalet standardpoäng överstiger det maximala antalet standardpoäng, som enligt bilaga 1 till SKVFS 2011:04 kan fås för huvudområdet. Inte heller får jämkningen med- föra att standardpoängen för huvudområdet blir lägre än 0. 
 469 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 I prop. 1987/88:164 anför departementschefen att jämkning bör få göras av den framräknade standardpoängsumman om den inte ger en rättvisande bild av standarden i det enskilda fallet. Från och med 2003 års taxering finns huvudregeln om jämkning av standardpoäng- summan i 8 kap. 4 § FTL. Denna infördes efter förslag från Fastig- hetstaxeringsutredningen (SOU 2000:10, s. 489). I prop. 2000/01:121 framhölls att tillämpningen av standardbedömningen kunde för- bättras om möjligheterna till jämkning användes i betydligt ökad utsträckning. 
 Jämkningen av standardpoäng har dock inte använts i någon större utsträckning. Endast 544 småhus av totalt över 2 100 000 småhus har i dag en jämkad standardpoäng, vilket motsvarar cirka 0,02 pro- cent av beståndet. Förändringen att flytta bestämmelsen till lagen har således inte gett någon effekt. Bestämmelsen ger även upphov till en viss manuell handläggning för Skatteverket. Detta är dock ett mindre problem eftersom jämkning förekommer i en sådan liten utsträckning, men eftersom möjligheten finns påverkar det även det omfattande informationsmaterialet till fastighetsägarna. Utred- ningen föreslår därför att jämkningen av standardpoäng tas bort eftersom den används i en sådan liten utsträckning. Eventuella juste- ringar får i stället ske under säregna förhållanden. Härvid tillämpas spärreglerna om att justeringen ska uppgå till minst 25 000 kr eller tre procent av det totala riktvärdet. Värdeinverkan av framför allt lägre standard/kvalitet på vissa standarddetaljer är normalt inte i den storleksordningen att justering för säregna förhållanden är moti- verad. 
 Något som skulle förbättra värdefaktorn standard och öka för- ståelsen hos fastighetsägaren är en tydligare koppling av hur långt bak i tiden underhålls- och ombyggnadsstandarden ska räknas. Vid den förenklade fastighetstaxeringen 2012 räknas underhåll och ombyggnationer som är gjorda 2003 eller senare. Samma årtal använ- des vid den förenklade fastighetstaxeringen 2009. Detta ger upphov till vissa frågor om varför det ena gången räknas sex år tillbaka för att nästa gång räknas nio år tillbaka. Vid den förenklade fastighets- taxeringen 2006 var underhåll- och ombyggnadsstandardåret 1993 vilket innebär att underhåll och ombyggnationer tretton år tillbaka i tiden påverkade värdet. För att öka förståelsen och förutsägbar- heten för den enskilde fastighetsägaren anser utredningen att detta bör ses över inför den allmänna fastighetstaxeringen 2015. Under- håll- och ombyggnadsstandardåret borde vara tydligt kopplat till 
 470 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 taxeringsåret så att det också förändras vid allmän fastighetstaxe- ring för småhus. 
 Enligt föreslagen ändring av värdefaktorn ålder i tidigare avsnitt är en justering av vad som tillåts påverka klassificeringen av värde- faktorn standard. Om ett hus byggs till väsentligt och ny standard tillförs i den nya delen borde det inte som nu vara så att endast byte av standarddetaljer tillåts påverka klassificeringen av värdefaktorn standard utan även den nya standarden tillåts påverka detta. 
 I 8 kap. 3 § fjärde stycket FTL finns en reglering om att det för ett nybyggt småhus ska finnas minst femton standardklasser. Ut- redningen anser att denna detaljering ger upphov till en låsning och inte överensstämmer med ambitionen att ha en enkel modell för fastighetstaxeringen. Styrande för hur många klasser som ska finnas borde vara det ortsprismaterial som ligger till grund för värderingen. Anser regeringen att det finns behov av en sådan bestämmelse borde den i stället flyttas till fastighetstaxeringsförordningen. 
  
 4.6.2.3 
  
 Fastighetsrättsliga förhållanden 
  
 Utredningens förslag:  
 Värdefaktorn fastighetsrättsliga förhål- landen för värderingsenheter som inte ligger inom ett grupphus- område ändras och indelas endast i två klasser, värderingsenheter som utgör egna fastigheter och övriga värderingsenheter. 
 Med fastighetsrättsliga förhållanden för småhus avses enligt 8 kap. 3 § FTL om värderingsenhet för tomtmark på vilken småhuset ligger utgör självständig fastighet eller inte. Utgör tomtmarken inte själv- ständig fastighet ska hänsyn även tas till möjligheten att tomtmarken kan bilda egen fastighet. Detta gäller dock inte om värderingsenhe- ten är belägen inom ett område med byggnader av likartad karaktär som ligger i en grupp och som har uppförts samtidigt eller under en begränsad tidsperiod (grupphusområde). Värdefaktorn fastighets- rättsliga förhållanden ska enligt 1 kap. 35 a § FTF indelas i två klasser för värderingsenheter belägna i grupphusområde och tre klasser för övriga värderingsenheter  
 (FR-klasser). 
  Med självständig fastighet förstås i princip registerfastighet. 
 Vid 1975 års allmänna fastighetstaxering infördes bestämmelser om en taxeringsenhets fastighetsrättsliga förhållanden. Det var dock Fastighetstaxeringskommittén (SOU 1979:32) som föreslog 
 471 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 den nuvarande regeln om fastighetsrättsliga förhållanden. Kommittén ansåg att fastighetsrättsliga förhållanden kunde påverka taxerings- enhetens marknadsvärde på ett avgörande sätt. Skillnad i värde skulle beaktas för tre olika fastighetsrättsliga förhållanden; småhus som ligger på tomtmark som utgör självständig fastighet (klass 1), småhus på tomtmark som inte utgör självständig fastighet där tomt- marken är möjlig att fastighetsbilda (klass 2), samt småhus på tomt- mark som inte utgör självständig fastighet där tomtmarken inte är möjlig att fastighetsbilda (klass 3). I betänkandet Rullande fastig- hetstaxering (SOU 1984:37) diskuterade Fastighetstaxeringskom- mittén om värdefaktorn kunde slopas helt eftersom den förorsakade en del problem vid tillämpningen. Kommittén ansåg dock att det var uppenbart att marknadsvärdet varierade med hänsyn till om en bebyggd enhet utgör en självständig fastighet, kan avstyckas till en sådan eller om det inte kan ske. Viss förenkling föreslogs dock av kommittén. Förenklingen innebar en hopslagning av klass 1 och 2 eftersom kostnaden för avstyckning var försumbar. 
 Småhustaxeringskommittén (Ds Fi 1987:8) kom fram till samma slutsats som Fastighetstaxeringskommittén, nämligen att värdefaktorn måste finnas kvar. Däremot menade småhustaxeringskommittén att utöver själva kostnaden för lantmäteriförrättning även själva vänte- tiden kunde inverka på marknadsvärdet. Under denna tid var be- låningsmöjligheterna begränsade och viss osäkerhet rådde om fastig- hetsbildningen kunde fördröjas eller rent av förhindras. 
 Inför 2003 års taxering föreslog Fastighetstaxeringsutredningen i betänkandet SOU 2000:10 ändringar av reglerna om värdefaktorn fastighetsrättsliga förhållanden. Regeringen delade utredningens uppfattning och lade fram förslaget om särskild indelning av värde- faktorn fastighetsrättsliga förhållanden för grupphusområden (jfr prop. 2000/01:121). Bakgrunden till ändringen var kritik av tillämp- ningen av värdefaktorn, då främst i grupphusområden ägda av bo- stadsrättsföreningar. Grupphusområden definieras som en tätbebyggd grupp av småhus som uppförts samtidigt eller under en begränsad tidsperiod och som har i huvudsak likartad karaktär. Normalt bör antalet hus överstiga fem. För grupphusområden finns bara två klas- ser för värdefaktorn fastighetsrättsliga förhållanden – en klass för småhus på självständiga fastigheter och en klass för övriga småhus. 
 Närmare bestämmelser om hur indelningen av värdefaktorer ska ske finns i dag förutom i FTL även i 1 kap. 35 a § FTF och i Skatte- verkets allmänna råd om riktvärdeangivelser samt grunderna för taxeringen och värdesättningen av småhusenheter vid 2012 och senare 
 472 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 års fastighetstaxeringar SKV A 2011:18 avsnitt 3.4. som bland annat redovisar hur en indelning i klass 2 för övriga enheter ska ske. 
 Allmänna råd: 
 Självständig fastighet 
 Med självständig fastighet bör avses egendom som enligt 19 kap. 1§ fastighetsbildningslagen (1970:988) ska redovisas såsom fastighet, näm- ligen 
  
 1. 
  
 enhet som var redovisad i fastighetsregister när fastighetsbild- ningslagen den 1 januari 1972 trädde i kraft, 
  
 2. 
  
 fastighet som nybildas enligt fastighetsbildningslagen, och 
  
 3. 
  
 enhet som ska registreras såsom fastighet enligt bestämmelse i annan författning än fastighetsbildningslagen. 
  
 Allmänna råd: 
 Ej grupphusområde 
 Möjligheten att värderingsenheten kan bilda egen (självständig) fastighet dvs. klass 2 bör bedömas mot bakgrund av att det inte råder tveksamhet om detta. 
 En värderingsenhet bör normalt kunna förutsättas bilda självständig fastighet i följande två fall (A och B). 
 A)Värderingsenhet för tomtmark (bebyggd eller obebyggd) till ett eller flera friliggande småhus: 
 – Utom detaljplan 
  
 1. 
  
 Om tomtmarken är bebyggd med ett småhus och har en belägen- het som gör att ett avskiljande inte kan ifrågasättas. 
  
 2. 
  
 Om för tomtmarken gäller bygglov eller förhandsbesked för ett småhus och tomtmarken har en belägenhet som gör att ett avskiljande inte kan ifrågasättas. 
  
 3. 
  
 Om tomtmarken var bebyggd med ett småhus senast fem år före taxeringsårets ingång och har en belägenhet som gör att ett avskiljande inte kan ifrågasättas. 
  
 – 
  
 Inom detaljplan 
  
 1. 
  
 Om tomtmarken är bebyggd med ett småhus och ett avskiljande inte hindras av detaljplan. 
  
 2. 
  
 Om tomtmarken är obebyggd men avsedd att enligt detaljplanen bebyggas med småhus och ett avskiljande inte hindras av detaljplan eller äldre tomtindelning. 
  
 B)Värderingsenhet för tomtmark (bebyggd med eller avsedd att be- byggas) med radhus och/eller kedjehus: 
  
 1. 
  
 Om tomtmarken är bebyggd med ett småhus, ligger inom detalj- plan och denna plan inte hindrar att enheten kan avskiljas. 
  
 2. 
  
 Om tomtmarken är obebyggd men avsedd att bebyggas med små- hus, ligger inom detaljplan och denna plan inte hindrar att enheten kan avskiljas. 
  
 Korrigering enligt 1 kap. 35 c § FTF 
 Om en värderingsenhet för tomtmark som inte ingår i ett grupp- husområde tillhör klass 2 eller 3 för fastighetsrättsliga förhållanden bör 
 473 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 riktvärdet korrigeras. Tillhör värderingsenheten klass 2, bör ett avdrag göras med 15 000 kr. Tillhör värderingsenheten klass 3, bör beräknat riktvärde multipliceras med en nedräkningsfaktor 0,5 för fastighets- rättsliga förhållanden. Riktvärdet som beräknas för klass 3 bör dock inte överstiga riktvärdet för en motsvarande värderingsenhet i klass 2. Riktvärdet av en värderingsenhet för tomtmark i klass 3 bör inte över- stiga dubbla riktvärdet av byggnaderna på tomtmarken. Om riktvärde inte är åsatt byggnader, bör riktvärdet av tomtmarken inte överstiga 100 000 kr. 
 Allmänna råd: 
 Grupphusområde 
 Med grupphusområde bör avses ett område som är eller kan be- byggas med minst sex radhus, kedjehus, parhus eller friliggande småhus med likartad utformning, om området är detaljplanelagt. 
 Med begränsad tidsperiod bör avses en treårsperiod. Med byggnader som uppförts samtidigt eller under en begränsad tidsperiod avses att småhusen är eller avses bli uppförda av samma exploatör. 
 Korrigering enligt 1 kap. 35 c § FTF 
 Om en värderingsenhet som ingår i ett grupphusområde tillhör klass 2 för fastighetsrättsliga förhållanden bör beräknat riktvärde multi- pliceras med en nedräkningsfaktor 0,6 för fastighetsrättsliga förhållan- den. Riktvärdet av en värderingsenhet i klass 2 bör inte överstiga dubbla riktvärdet av byggnaderna på tomtmarken. Om riktvärde av byggnader inte är åsatt, bör riktvärdet av tomtmarken inte överstiga 100 000 kr. 
 Som framgår av det allmänna rådet är reglerna för indelningen i fastighetsrättsliga förhållanden komplicerade och omfattande och de ger dessutom upphov till omfattande bedömningar i det enskilda fallet. Risken för en olikformig taxering är uppenbar. Handläggarna kan behöva göra en utredning om tomten kan bilda en självständig fastighet eller inte vilket inte anses förenligt med en schabloniserad och förenklad modell. Utredningen är medveten om att avstyck- ningsmöjligheten har en betydelse för marknadsvärdet men anser att merarbetet för att hålla denna uppgift uppdaterad samt att klass- indela nya tomter och byggnader enligt denna modell inte väger tyngre än de förenklingar som uppstår vid ett borttagande. För att få en klar distinktion mellan vad som är en egen självständig register- fastighet och övriga enheter bör klass 2 och 3 slås ihop och värderas enligt modellen för klass 3. Det vill säga att förväntningarna om vad som kan hända med värderingsenheten i framtiden ska inte tas under beaktande vid bestämmande av taxeringsvärdet. Detta synsätt ökar dessutom förutsättningarna för s.k. registerbaserad taxering. Även omfattningen av information till fastighetsägaren i blanketter 
 474 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 och broschyrer torde minska, vilket sänker fullgörandekostnaderna för de fastighetsägare som berörs. 
 Utredningen föreslår således att klass 2 och 3 för övriga värde- ringsenheter slås ihop och att övriga värderingsenheter följer samma indelning som grupphusområden. 
 Det finns i dag drygt 29 000 byggnadsvärderingsenheter för småhus och drygt 15 000 markvärderingsenheter för småhus som i nuläget finns i klass 2 och berörs av förändringen. För småhus på lantbruk är antalet 23 000 för byggnad respektive 35 000 för tomt- mark i klass 2. Detta är cirka 2 procent av det totala antalet småhus och småhus på lantbruk vilket gör att denna förändring påverkar en liten andel av beståndet. Förslaget innebär att de fastigheter som i nuläget finns i klass 2 får ett något lägre taxeringsvärde. Hur mycket lägre går dock inte att avgöra eftersom relationstalen i  
 FV-tabellen 
  
 3 
  
 inte är fasta och kan komma att förändras vid nästa fastighetstaxe- ring. 
  
 4.6.3 
  
 Förenklingar hyreshusenheter; värdefaktorer 
  
 Utredningens förslag 
 : Värdefaktorn hyra ska grundas på den genomsnittliga bruksvärdeshyran i värdeområdet (genomsnitts- hyra). Om den genomsnittliga bruksvärdeshyran i värdeområdet avviker från den faktiska bruksvärdeshyran för värderingsenheten med mer än 15 procent ska i stället värderingen grundas på den faktiska bruksvärdeshyran. 
 Värderingsmodellen för hyreshus är relativt enkel med få värde- faktorer och en enkel beräkningsmodell. De egenskaper (värde- faktorer) som alltid ska bestämmas är lägenhetstyp, hyra och ålder (9 kap. 1 § FTL). Med hyra avses bruksvärdeshyra för bostäder och marknadsmässig hyra för lokaler (9 kap. 3 § FTL). 
 Vid förenklad fastighetstaxering 2010 användes en något för- enklad modell för att bestämma värdefaktorn hyra för bostad. Vid denna fastighetstaxering förtryckte Skatteverket en genomsnitts- hyra på deklarationsblanketten. Detta gjordes för att underlätta för fastighetsägarna vid deklarationstillfället. Normalt ska i första hand 
  
 3  
  
 FV-tabellen 
  ska utvisa nedräkningsfaktorn vid skilda förhållanden beträffande värdefak- torerna fastighetsrättsliga förhållanden och värdeordning. 
 475 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 faktisk utgående hyra, i andra hand jämförelsehyra och i tredje hand genomsnittshyra användas. 
 Genomsnittshyror tas fram i förberedelsearbetet och beslutas av Skatteverket. I arbetet med att fastställa rätt nivåer på genomsnitts- hyran används underlag från en förtida uppgiftsinsamling som nor- malt genomförs av Lantmäteriet. Även andra underlag från till exempel allmännyttiga bostadsbolag används. Med hjälp av dessa underlag bygger sedan Skatteverket upp olika hyresområden med en genomsnittshyra som differentieras med hänsyn till värdeår och hyresområdets värdeområdestillhörighet. Till dessa hyresområden kopplas sedan värdeområden med liknande hyresnivåer. Genom- snittshyrorna beslutas sedan av Skatteverket. 
 Genomsnittshyror tas alltid fram i förberedelsearbetet och var ingen nyhet vid förberedelsearbetet inför den förenklade fastig- hetstaxeringen 2010. Skillnaden var att det då lades extra fokus på att bestämma genomsnittshyran med tanke på att den skulle ligga till grund för taxeringen. Vid denna förenkling som prövades 2010 fanns det dock en säkerhetsventil, fastighetsägaren skulle själv ändra den förtryckta genomsnittshyran om det fanns en väsentlig avvikelse mellan genomsnittshyra och faktisk utgående hyra. Väsentlighets- rekvisitet ansågs vara uppfyllt om avvikelsen var större än 20 pro- cent. Många fastighetsägare ändrade dock den förtryckta hyran. Antalet som ändrade hyresuppgiften uppgick till cirka 13 500 av totalt cirka 95 000 enheter, detta trots att cirka 5 000 av dem låg inom intervallet om 20 procent och inte skulle göra någon föränd- ring. Den höga ändringsfrekvensen innebar i vissa fall merarbete för Skatteverkets handläggare i stället för en förenkling. Enligt utred- ningens mening kan dock den höga ändringsfrekvensen förebyggas med tydligare information till fastighetsägarna och att det därmed i framtiden i stället kommer att innebära en avsevärd förenkling för både Skatteverket och fastighetsägarna. 
 För att få rättvisande riktvärden vid den förenklade fastighets- taxeringen 2010 användes genomsnittshyran även vid nivåläggningen med samma begränsningsregel som vid själva taxeringen. Om den faktiska hyran avvek med mer än 20 procent från genomsnittshyran skulle den faktiska hyran användas även för köpen vid förberedelse- arbetet. 
 Vissa förändringar inom hyreslagstiftningen gällande bruksvärdes- hyran kan ge en mer heterogen hyresmarknad även för bostäder. Detta bör kunna tas om hand i förberedelsearbetet i och med en bra 
 476 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 värdeområdesindelning samt en mer finmaskig indelning i hyres- områden. 
 En genomsnittlig bruksvärdeshyra torde kunna uttryckas endast i kr/m 
 2  
 boarea. Vid en övergång till en sådan modell blir det tvunget att ha tillgång till uppgift om boarea. Detta medför att uppgiften om boarea per värderingsenhet byggnad behövs för att räkna fram den totala hyran. Denna uppgift finns redan i fastighetstaxerings- registret och användes vid den förenklade fastighetstaxeringen 2010. Uppgiften har även tidigare använts för till exempel bostadsrätts- föreningar som inte har någon egen utgående hyra utan har påförts jämförelsehyra eller genomsnittshyra. Uppgiften om boarea be- höver alltså inte göras till en egen värdefaktor utan får fortsätta fungera som den gjort tidigare vilket är som underlag för att beräkna fram värdefaktorn hyra. 
 En förenkling där fastighetsägaren föreslogs slippa ange hyran föreslogs även i NUTEK:s rapport Näringslivets administrativa bördor (R2008:15) där angivandet av hyran angavs vara en tung administrativ post för fastighetsägaren. 
 I och med det ovan sagda anser utredningen att ett förslag att använda genomsnittshyra innebär en förenkling. Det måste dock även med utredningens förslag finnas en säkerhetsventil där större avvikelser ger möjlighet för fastighetsägaren att använda faktisk hyra. Utredningen föreslår att den ovan nämnda avvikelsen bör vara 15 procent för att använda faktisk bruksvärdeshyra. Anledningen till att utredningen väljer en lägre nivå på denna säkerhetsventil är att motverka att alltför stora tröskeleffekter uppstår. Ovanstående förslag kräver en ändring i 9 kap. 3 § FTL där värdefaktorn hyra för bostäder nu ska avse den genomsnittliga för värdeområdet. 
 En förtryckt genomsnittshyra som föreslås av Skatteverket bör inte anses som en sådan uppgift som ska omfattas av rättelseskyldig- heten i förslag till fastighetstaxering, se avsnitt 4.3.3.1. 
  
 4.6.4 
  
 Övrigt 
  
 4.6.4.1 
  
 Definitionen av tomtmark 
  
 Utredningens förslag 
 : Definitionen av tomtmark för småhus ändras på så sätt att värdet av tomtanläggningar inte beaktas vid bestämmande av riktvärde (12 kap. 2 § FTL). 
 477 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 Riktvärdet för tomtmark ska enligt 12 kap. 1 § FTL utgöra värdet av en värderingsenhet avseende tomtmark. Enligt 12 kap. 2 § FTL ska riktvärdet bestämmas med utgångspunkt i att tomtmarken omedelbart kan bebyggas. Detta innebär att markvärdet för en be- byggd fastighet ska bestämmas till värdet av fastigheten i obebyggt skick och med förutsättningen att fastigheten omgående kan bebyg- gas på det sätt den faktiskt är bebyggd. Riktvärdet för tomtmark innehåller alltså även värdet av de tomt- och trädgårdsanläggningar som finns på tomten. I teorin kan alltså byggnaden tillsammans med garage, förråd och liknande byggnader lyftas bort och det som åter- står i form av själva marken och tomtanläggningar tillhör markvärdet. Denna definition med omedelbart bebyggbar tomtmark leder i nu- läget till ett extra manuellt arbete i förberedelsearbetet inför, men även under, fastighetstaxeringen. Vid föreberedelsearbetet måste de tomtmarksköp som används för uppbyggnaden och utvärderingen av tomtvärdetabellen justeras enligt den justeringstabell som tas fram och finns i Skatteverkets allmänna råd om riktvärdeangivelser samt grunderna för taxeringen och värdesättningen av småhus- enheter vid 2012 och senare års fastighetstaxeringar SKV A 2011:18 avsnitt 5.2. Eftersom det inte finns något ortsprismaterial som visar hur stort värdegenomslaget är för dessa anläggningar krävs det en hel del marknadssimulering för att komma fram till justeringsbelop- pen. Justeringsbeloppen är mot denna bakgrund behäftade med en stor osäkerhet. 
 Om riktvärdet för tomtmark inte skulle beakta värdet av dessa anläggningar skulle även en tydligare koppling skapas mellan för- säljningspris och det åsatta taxeringsvärdet för obebyggd tomtmark i olika områden. Detta skulle underlätta arbetet med framtagande av tomtvärdetabellen som görs i förberedelsearbetet. Vid själva taxe- ringen har ett stort antal enheter av obebyggd tomtmark rätt till en justering för säregna förhållanden eftersom de saknar tomtanlägg- ningar. Antalet taxeringsenheter av obebyggd tomtmark är ungefär 110 000. Alla dessa får dock inte en justering eftersom de inte når upp till spärregeln om 25 000 kr för justering av säregna förhållan- den. Detta leder till en olikformighet vid bestämmande av värden för obebyggd tomtmark. Många fastighetsägare har dessutom tidi- gare missat att yrka denna justering, vilket har inneburit att de har fått för höga taxeringsvärden på marken. Vid den förenklade fastig- hetstaxeringen 2012 har Skatteverket låtit förtrycka denna justering avseende obebyggd tomtmark. Detta får ses som en klar förbättring jämfört med tidigare, men känns inte helt tillfredställande. Utred- 
 478 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 ningen föreslår därför att definitionen av tomtmark för småhus förändras och fortsättningsvis inte innefattar värdet av tomtanlägg- ningar. 
 Denna förändring kommer att leda till administrativa förenk- lingar både i förberedelsearbetet och vid själva taxeringen. För- ändringen innebär även förenklingar utifrån fastighetsägarperspektiv eftersom många fastighetsägare slipper att yrka om justering av tomtmarksvärdet. Det blir även en enklare och tydligare koppling mellan köpeskillingar för såld obebyggd tomtmark och taxerings- värden. Fortfarande ska dock påpekas att en direkt jämförelse mellan enstaka köp och bedömda värden inte alltid överensstämmer. Många fastighetsägare är i dag av uppfattningen av att deras tomtmarks- värde är för högt. En förklaring till detta kan bero på denna inverkan. Ytterligare positiva effekter fås även utanför fastighetstaxerings- området där själva riktvärdet för tomtmark används. En bättre över- ensstämmelse mellan köpeskillingar för obebyggd tomtmark och marktaxeringsvärdet underlättar för externa användare. Detta gäller till exempel vissa enklare värderingar där riktvärden och korrige- ringsbelopp för tomtmark används som indata. 
 Förslaget innebär dock att det kommer att ske en viss värde- förskjutning från mark till byggnad för de bebyggda fastigheterna. Riktvärdet för småhus innehåller redan i dag förutom värdet för småhuset, även byggnader som garage, förråd och liknande bygg- nader (8 kap. 1 § FTL). Dessa byggnader har ju tillförts fastigheten likväl som de tomt- och trädgårdsanläggningar som föreslås hamna på byggnadsvärdet. För totalvärdet kommer förslaget inte innebära någon större skillnad. Förslaget innebär bland annat att tomtvärde- tabellen behöver utvärderas och justeras så att byggnadsvärdet utgör en större andel av totalvärdet. En sådan utvärdering är dock något som redan görs i förberedelsearbetet inför både allmän och för- enklad fastighetstaxering. 
 479 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 4.6.4.2 
  
 Riktvärde för tomtmark till småhus och industribyggnad 
  
 Utredningens förslag 
 : Bestämmelsen om att riktvärdet för tomt- mark för småhus får anges som värdet av en kvadratmeter tomt- mark ska utgå. Även bestämmelsen om att riktvärdet kan anges i kronor per kvadratmeter byggrätt för tomtmark till industri- byggnad, ska utgå. 
 I 12 kap. 1 § FTL finns bestämmelser om vad riktvärde för tomt- mark för småhus, hyreshus och industri ska utgöra. Enligt första stycket ska riktvärdet för tomtmark utgöra värdet av en värderings- enhet avseende tomtmark eller, om det finns särskilda skäl, värdet av en kvadratmeter tomtmark. Möjligheten att uttrycka riktvärdet som värdet av en kvadratmeter tomtmark används inte i praktiken. Utredningen föreslår därför att bestämmelsen tas bort. I del av tredje stycket 12 kap. 1 § FTL finns en bestämmelse om att värdet av en kvadratmeter tomtmark eller byggrätt avseende tomtmark till indu- stribyggnad endast får anges med värden i en fastställd serie. För tomtmark till industribyggnad används värdet av en kvadratmeter tomtmark. Möjligheten att grunda riktvärdet på byggrätt för tomt- mark för industribyggnad används inte. Utredningen föreslår därför att även denna bestämmelse tas bort. 
  
 4.6.5 
  
 Förenklingar lantbruk; värdefaktorer m.m. 
  
 Utredningens förslag:  
 Angivandet av normstall i 10 kap. 2 § FTL bör finnas kvar i FTL men specificeringen av normstallet kan flyttas till FTF. Begränsning av  
 J-tabellen 
  13 kap. 3 § femte stycket FTL utgår och flyttas till FTF. Klassindelningen för värdefaktorerna för virkesförråd barr- och lövträd i 14 kap. 3 § FTL utgår. I och med att denna klassindelning av virkesförråd utgår anges virkesförråd som ett av de undantag från klassindel- ning som finns i 7 kap. 3 § tredje stycket FTL. 
 Utredningen har för småhusen strävat efter att få bort detaljregle- ring och låsningar gällande klassindelning för olika värdefaktorer och tabeller. Utredningen menar att en sådan låsning inte överensstäm- mer med att ambitionen att ha en enkel modell för fastighetstaxe- 
 480 
  
 SOU 2012:52 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 ring. Några sådana förenklingar finns även att göra för lantbruk. Angivandet av normstall i 10 kap. 2 § FTL bör finnas kvar i FTL men specificeringen av normstallet kan flyttas till FTF. Detta be- roende på att normstallets klassificering på ett enklare sätt kan behöva uppdateras. Vidare bör begränsningen i  
 J-tabellen 
  
 4 
  
 i 13 kap. 3 § femte stycket FTL där värdeskillnaden mellan olika klasser regleras tas bort och flyttas till FTF. Denna begränsning kan innebära att värderingsnoggrannheten blir sämre eftersom större spridning kan förekomma än vad lagen tillåter. Bestämmelser om denna tabell- konstruktion kan i stället finnas i FTF. Vidare bör även klassindel- ningen av värdefaktorerna virkesförråd avseende barr- respektive lövträd i 14 kap. 3 § FTL tas bort. Bestämmelserna hänför sig till värderingsmodellen som användes före den allmänna fastighets- taxeringen 1998. Regleringen används inte längre eftersom man inte använder sig av klassindelning av virkesförråd barrträd och lövträd. I och med att klassindelningen upphör måste även regle- ringen i 7 kap. 3 § tredje stycket uppdateras så att det framgår att klassindelning inte ska ske för virkesförråd avseende barr- och löv- träd. 
 Till utredningen har det inkommit förslag på förenklingar av värderingsmodellen för produktiv skogsmark med en areal översti- gande 29 hektar. Förslaget har framförts av intressenter från skogs- och lantbrukssidan som har träffat utredningen. Huvudsyftet med mötet var att kartlägga konsekvenserna vid ett avvecklande men vid mötet framkom även önskvärda förenklingar av värderingsmodellen för produktiv skogsmark. De förenklingsförslag som lades fram avsåg enheter med produktiv skogsmark överstigande 29 hektar. Förslaget innebar att värdefaktorn kostnadsklass skulle utgå. För- slag lämnades även att den uppdelning av virkesförråd på barr- och lövträd som regleras i 14 kap. 3 § FTL ska slås samman. Med tanke på utredningens omfattande direktiv i övrigt samt sammansättningen av experter väljer utredningen att inte ta ställning till dessa för- enklingsförslag. Det finns en omfattande rapport 
  
 5  
  
 som behandlar olika förenklingsförslag. Rapporten utarbetades av Skogsstyrelsen tillsammans med Skatteverket efter den allmänna fastighetstaxe- ringen 2011. Förslagen från fastighetsägarna enligt ovan samt de förenklingsförslag som finns i rapporten får beaktas antingen vid 
  
 4 
  
 J-tabellen 
  
  innehåller relativa hektarvärden med indelning i de olika värdefaktorerna be- skaffenhet och dränering. 
  
 5 
  
 Skogsstyrelsens slutrapport om förenkling av värderingsmodellen för produktiv skogsmark vid allmän fastighetstaxering av lantbruk, 2010. 
  
 481 
  
 Förenkling av fastighetstaxeringen 
  
 SOU 2012:52 
  
 nästa förenklade fastighetstaxering av lantbruk 2014 eller nästa allmänna fastighetstaxering av lantbruk 2017. 
 482 
  
 5 
  
 Kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen 
  
 Utredningens bedömning:  
 Utredningen har i enlighet med direktiven föreslagit två huvudalternativ – avveckling av bostads- taxeringen och förenkling av fastighetstaxeringen. Avvecklings- alternativet innebär även att en ny modell för beräkning av kom- munal fastighetsavgift och fastighetsskatt måste utarbetas efter- som taxeringsvärden inte längre utgör grund för beräkningen. De två förslagen kan även kombineras på följande sätt. 
 Avvecklingen av bostadstaxeringen är huvudalternativ 
 , men de delar av förenklingsförslagen som är relevanta för övriga taxerings- enhetstyper samt förenklingar avseende organisation och förfar- ande genomförs också. 
  
 Förenklingsalternativet är huvudalternativ  
 men den kommunala fastighetsavgiften och fastighetsskatten beräknas enligt utred- ningens avvecklingsförslag. Taxeringsvärdena finns på detta sätt kvar som grund för de samhällsfunktioner som i dag använder dem samtidigt som den nuvarande fastighetsbeskattningen för- ändras och förenklas. Detta innebär att fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruk torde kunna genomföras med glesare inter- vall t.ex. vart sjätte år innebärande en årlig kostnadsbesparing om ca 30 miljoner kr avseende minskade fullgörandekostnader för fastighetsägarna och minskade administrativa kostnader för Skatteverket. 
  
 Förutom de två alternativa spår som utredningen enligt direktivet ska undersöka – avveckling av bostadstaxeringen och förenkling av fastighetstaxeringen av bostäder – finns ytterligare lösningar genom att på olika sätt kombinera de förslag som utredningen lagt fram. Vid ett genomförande av avvecklingsförslaget, som endast berör bostäder och lantbruk, kan många av förenklingsförslagen också in- 
 483 
  
 Kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen 
  
 SOU 2012:52 
  
 föras på samma gång och bli tillämpliga för övriga taxeringsenhets- typer  
 (lokalhus-, 
 special-, 
 industri-, 
  täkt- och elproduktionsenheter). Dessa förslag avser främst förenklingar avseende organisation, för- farande, förberedelsearbete m.m. (jfr avsnitt  
 4.2–4.5). 
  
 Det finns också möjlighet att behålla fastighetstaxeringen av bo- städer i förenklad form, men samtidigt byta modell för den löpande beskattningen och införa den variant som lanseras i avvecklings- förslaget. Under utredningens arbete har det framkommit synpunkter från olika intressenter om taxeringsvärdenas betydelse i andra sam- manhang som inte direkt är kopplade till den löpande beskattningen (se avsnitt 7.2.1.6). Vill man behålla taxeringsvärdena men samtidigt uppdatera modellen för den löpande beskattningen ser utredningen inga hinder för en sådan kombination. 
  
 5.1 
  
 Avveckling och förenkling 
  
 Avvecklingen av fastighetstaxeringen för bostäder beskrivs i avsnitt 3.1 och 3.2. Allmän och förenklad fastighetstaxering ska vid avveckling inte genomföras för bostäder (småhus, ägarlägenheter respektive fler- bostadshus med tillhörande tomtmark) och mark inom lantbruks- enheter samt ekonomibyggnader. Uppdatering av fastighetstaxerings- registret ska ändå ske i fråga om denna egendom avseende vissa egenskapsdata m.m. (inte beräkning av taxeringsvärde), men inom ramen för särskild fastighetstaxering. Med anledning av detta före- slås ändringar i den särskilda fastighetstaxeringen i 16 kap. FTL. 
 I förenklingsförslaget (avsnitt 4.2) finns förslag till förenklingar avseende organisation. Samtliga dessa förslag bedöms som relevanta även vid en avveckling. Samma sak gäller förenklingar av förfarandet (avsnitt 4.3). I detta avsnitt föreslås förändringar av deklarations- förfarandet och frågor rörande förenklad fastighetstaxering och om- prövning. Även här är förslagen till förenklingar tillämpliga för de taxeringsenhetstyper som fortfarande är föremål för allmän respek- tive förenklad fastighetstaxering. I avsnitt 4.4 finns förslag till ratio- naliseringar och moderniseringar i 16 kap. FTL. Spärrbelopps- gränserna uppdateras till en nivå som bättre stämmer överens med dagens penningvärde. De spärrbeloppsgränser som efter ett genom- förande av avvecklingsförslaget finns kvar i 2 a, 3 och 4 §§ FTL kan justeras till de modernare spärrbeloppsgränserna i förenklings- förslaget och gäller i sådant fall för de taxeringsenhetstyper som inte utgör bostäder. Slutligen konstateras att förenklingsförslagen 
 484 
  
 SOU 2012:52 
  
 Kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen 
  
 avseende förberedelsearbetet (avsnitt 4.5) också leder till förenklingar för taxeringsenheter som inte innehåller bostäder. 
 I övrigt kan även de förenklingsförslag som läggs fram gällande teknikneutralitet och språkliga moderniseringar användas om man bestämmer sig för att genomföra avvecklingsförslaget. 
  
 5.2 
  
 Förenkling och ny beräkningsmodell för löpande beskattning 
  
 Taxeringsvärdena för bostäder används i dag för en rad samhälls- funktioner utöver den löpande beskattningen. Det gäller bl.a. inhämt- ning av statistik, fastighetsvärdering, tomträttsavgälder, försäkrings- och bankverksamhet, kreditgivning, Riksbankens analys av den finansiella stabiliteten, bokföring, redovisning och inom kommun- sektorn. Detta beskrivs närmare i avsnitt 2.2. Vilka konsekvenser en avveckling av bostadstaxeringen skulle få i dessa avseenden har analyserats i avsnitt 7.2.1.6). Det kan konstateras att flertalet av intressenterna anser att förslaget att frångå användandet av taxe- ringsvärdet skulle leda till en i vissa fall kostsam och tidskrävande omställning, samt svårigheter att finna en motsvarande uppgift som håller samma kvalitativa nivå och är lika accepterad i samhället. De flesta av organisationerna kan, för det fall taxeringsvärdena slopas, godta utredningens förslag avseende normeringstal som alternativ till taxeringsvärde, men de anser dock det vara en klar försämring gentemot nuläget. Svenska Bankföreningen har emellertid påtalat ett flertal svårigheter med en sådan lösning. 
 Om man bestämmer sig för att förenkla fastighetstaxeringen av bostäder i stället för att avveckla den, finns det möjlighet att ändå genomföra en förändring av den löpande beskattningen enligt den nya modell som föreslås i avsnitt 3.3. Fördelarna med förslaget till löpande beskattning som grundar sig på bostädernas yta i stället för deras taxeringsvärde är att systemet är väsentligt enklare och endast kräver ett fåtal grunduppgifter om bostadsfastigheterna, storlek och ålder. Dessa parametrar är dessutom konstanta över tiden och den oförutsägbarhet som i dag finns avseende taxeringsvärdenas ut- veckling beroende på prisutveckling elimineras. Genom den före- slagna modellen för att beräkna fastighetsavgiften kommer man även ifrån den osäkerhet som alltid finns avseende taxeringsvärdets storlek. Görs den löpande beskattningen oberoende av taxerings- värdet kan fastighetstaxeringen ses som en fristående och renodlad 
 485 
  
 Kombination av avvecklings- och förenklingsalternativen 
  
 SOU 2012:52 
  
 värdering som syftar till att tillhandahålla fastighetsvärden som kan användas i olika sammanhang. I stället kan avgift och skatt tas ut beroende av storlek och yta på hus och tomt samt var fastigheten är belägen. Det är ett sätt att helt frångå den gamla kritiserade fastighetsbeskattningen som baseras på taxeringsvärden. Samtidigt bevaras de fördelar som finns med värdering av fastighetsbeståndet i offentlig regi. Skulle ett sådant system väljas kan fastighetstaxe- ringen genomföras med avsevärt glesare intervall. Kraven på nog- grannhet och aktualitet skulle i detta fall grunda sig på den använd- ning som taxeringsvärdet har för övriga samhällsfunktioner, och inte som nu där den huvudsakliga användningen är underlag för be- skattning. Genom att kraven på precisionen i värderingen minskar kan även systemkostnaden (administrativa kostnader och fullgörande- kostnader, jfr avsnitt 7.2.1) för att genomföra allmän och förenklad fastighetstaxering av bostäder sänkas. Skulle taxeringen av bostäder och lantbruk genomföras vart sjätte år, i stället för som i dag vart tredje år, kan den årliga kostnadsminskningen för administration för Skatteverket och fullgörande för fastighetsägaren översiktligt kunna uppskattas till 30 miljoner kr årligen. Siffrorna är en grov uppskattning utifrån de siffror som presenteras i konsekvens- analyserna. Skatteverkets engångskostnader gällande utskick vid övergång till nytt system och omställningen av  
 FAS-datasystemet 
  samt en eventuell besparing för domstolarna är inte medräknade i siffran ovan. 
 486 
  
 6 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning 
  
 6.1 
  
 Flera byggnader på samma värderingsenhet mark 
  
 Utredningens förslag:  
 Jämförelse och eventuell begränsning sker för varje värderingsenhet bestående av ett uppfört småhus med tillhörande tomtmark. Beloppet 6 000 kr jämförs således med ett belopp motsvarande 0,75 procent av småhusets bygg- nadsvärde och tomtmarksvärde. 
 När det finns flera värderingsenheter småhus på samma vär- deringsenhet tomtmark ska tomtvärdet hänföras till det upp- förda småhus som har det högsta byggnadsvärdet. 
 Samma princip ska gälla om samtliga uppförda småhus har halverad avgift på grund av nyproduktion. Tomtmarken ska vid tillämpningen av 6 § andra stycket lagen (2007:1398) om kom- munal fastighetsavgift hänföras till det småhus som har det högsta byggnadsvärdet. 
 Frågan om hur man ska se på taxeringsenheter som innehåller flera småhusbyggnader med tillhörande gemensam tomtmark har varit oreglerad i lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift (FavL) eller åtminstone föremål för olika tolkningar. Det finns därför skäl att i lagtexten tydliggöra hur denna situation ska hanteras. 
 Skatteverket har i ställningstagandet Fastighetsavgift – taxerings- enhet med flera småhus från den 10 juli 2008, diarienr 131 295054- 08/111 redogjort för hur verket praktiskt hanterar frågan. Utred- ningen anser att Skatteverkets synsätt är bra och ska utgöra grund för det förslag som lämnas i frågan. 
 Enligt 3 § FavL är avgiften för varje värderingsenhet uppfört små- hus med tillhörande värderingsenhet tomtmark på småhusenhet 
 487 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 eller lantbruksenhet 6 000 kr för år 2008. Avgiften får dock högst uppgå till 0,75 procent av byggnads- och markvärdet. 
 Första frågan gäller vad som utgör underlag för begränsningen 0,75 procent när det inom samma taxeringsenhet finns flera småhus med tillhörande tomtmark. Antingen är det hela småhusenhetens värde eller endast den del av värdet som avser varje småhus med till- hörande tomtmark som utgör underlag. Nästa fråga gäller hur tomt- marken ska behandlas i de fall det på samma tomtmark finns flera uppförda småhus. Antingen ska markvärdet fördelas mellan de olika småhusen eller i sin helhet hänföras till ett av dem. Motsvarande frågeställning uppkommer också om tomtmarken är gemensam för flera småhus som på grund av nyproduktion har halverad fastig- hetsavgift. 
 För vissa situationer finns särskilda bestämmelser om vart gemen- sam tomtmark ska hänföras. I 5 § FavL anges att om det på en vär- deringsenhet för tomtmark finns ett eller flera småhus som är upp- förda och ett eller flera småhus som är under uppförande, ska tomt- marken anses höra till det eller de småhus som är uppförda. I 6 § andra stycket FavL regleras situationen när det på samma vär- deringsenhet tomtmark finns flera värderingsenheter småhus varav något, eller några, eller samtliga, har någon grad av minskad avgift p.g.a. nyproduktion. Om samtliga småhus har minskning på grund av nyproduktion ska tomtmarken hänföras till det eller de småhus som har lägst grad av minskning. Varken 5 eller 6 § FavL anger emellertid hur tomtmarken ska behandlas om det finns flera små- hus i samma kategori på en gemensam tomtmark. 
 Utredningens förslag är att i 3, 5 och 6 §§ FavL kodifiera den modell som Skatteverket redan använder sig av. Jämförelse och even- tuell begränsning sker för varje värderingsenhet uppfört småhus med tillhörande tomtmark. Beloppet 6 000 kr jämförs således med ett belopp motsvarande 0,75 procent av småhusets byggnadsvärde och tomtmarksvärde. 
 När det gäller taxeringsenheter med flera småhus med gemen- sam tomtmark anger systematiken i 5 och 6 §§ FavL en inriktning från lagstiftaren att inom samma taxeringsenhet undvika en upp- delning av tomtmarksvärdet eftersom tomtvärdet i första hand i sin helhet hänförs till en viss kategori småhus. Med hänsyn till det an- ser utredningen att när det finns flera värderingsenheter småhus på samma värderingsenhet tomtmark ska tomtvärdet hänföras till det uppförda småhus som har det högsta byggnadsvärdet. 
 488 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning 
  
 Samma princip ska gälla om samtliga uppförda småhus har halverad avgift på grund av nyproduktion. Tomtmarken ska vid tillämp- ningen av 6 § andra stycket FavL hänföras till det småhus som har det högsta byggnadsvärdet. 
  
 6.2 
  
 Inhämtning av antalet bostadslägenheter från lägenhetsregistret 
  
 6.2.1 
  
 Antal bostadslägenheter 
  
 I och med införandet av lagen (2007:1398) om kommunal fastig- hetsavgift (FavL) avskaffades den statliga fastighetsskatten på bo- städer och ersattes av en kommunal fastighetsavgift. Fastighets- avgiften fastställdes till 1 200 kr per bostadslägenhet inom värderings- enhet för uppförda bostäder i hyreshus, dock högst 0,4 procent av den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet för bo- städer och värderingsenhet för tillhörande tomtmark. Maxbeloppet per lägenhet indexeras genom att knytas till inkomstbasbeloppet från år 2008. Detta innebär att maxbeloppet ökar eller minskar med ett belopp motsvarande inkomstbasbeloppets förändring mellan år 2008 och det aktuella kalenderåret uttryckt i procent med två deci- maler. Avgiften avrundas nedåt till helt krontal. Maxbeloppet för 2012 är 1 365 kr per bostadslägenhet. 
 För att Skatteverket ska kunna beräkna antalet bostadslägenheter till grund för fastighetsavgiften har 9 kap. 3 § fastighetstaxerings- lagen (1979:1152) (FTL), som reglerar vilka värdefaktorer som gäller för hyreshus, kompletterats med en bestämmelse om att även antal bostadslägenheter ska bestämmas vid taxeringen. Inhämtande av uppgift om antalet bostadslägenheter sker för närvarande i sam- band med fastighetsdeklarationen. Det finns i dag knappt 60 000 en- heter med bostadslägenheter, motsvarande drygt 60 procent av be- ståndet, vilka omfattas av maxbeloppet om 1 365 kr per lägenhet. 
  
 6.2.2 
  
 Lägenhetsregistret 
  
 Lägenhetsregistret är ett nationellt register över Sveriges alla bo- stadslägenheter. Registret är en del i den statistikreform som syftar till att ersätta de tidigare folk- och bostadsräkningarna för att pro- 
 489 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 ducera hushålls- och bostadsstatistik. Lagen (2006:378) om lägen- hetsregister trädde i kraft den 1 juli 2006. 
 Registret innehåller inte bara information om antalet bostads- lägenheter på fastigheten. För flerbostadshus finns i registret även information om antalet rum i lägenheten, kökstyp, bostadsarea och lägenhetskategori. Lägenhetskategorin är enligt förordningen (2007:108) om lägenhetsregister uppdelad i två underkategorier; vanlig bostadslägenhet och specialbostad. Lägenhetskategorin special- bostad delas sedan upp i tre ytterligare underkategorier enligt Lant- mäteriets författningssamling LMVFS 2007:3, specialbostad för äldre eller funktionshindrade, studentbostad eller övrig specialbostad. 
 Lantmäteriet är den myndighet som ansvarar för registret men det är kommunen som ajourhåller registret och gör uppdateringar och kompletteringar. Detta kan till exempel bli aktuellt när nya lägen- heter kommer till eller befintliga ändras eller försvinner. Det är fastig- hetsägarens ansvar att lämna uppgifter till kommunen som föran- leder ändring i registret. 
  
 6.2.3 
  
 Utredningens bedömning 
  
 Utredningens bedömning:  
 Inhämtning av uppgift om antalet bostadslägenheter i hyreshusenheter ska även fortsättningsvis ske via fastighetsdeklaration. 
 Lägenhetsregistret är i första hand uppbyggt per adress och i andra hand per fastighetsbeteckning. Detta skiljer sig mot fastighets- taxeringsregistret som bygger på taxeringsenheter som i sin tur är uppdelad på värderingsenheter. En taxeringsenhet kan bestå av  
 hel-, 
  del- eller flera fastigheter. Detta gör att vid en koppling mellan de olika systemen och databaserna kan det uppstå problem med på- förandet av lägenheter från lägenhetsregistret till taxeringsregistret. 
 I en taxeringsenhet kan det exempelvis finnas flera olika bygg- nader (värderingsenheter) med skilda värdeår där någon har rätt till skattebefrielse enlig 6 § första stycket FavL. I de enkla fallen där en värderingsenhet finns och bildar en taxeringsenhet på en fastighet fungerar detta säkerligen utan problem. Det kan dock uppstå svårig- heter avseende taxeringsenheter som är mer komplexa och består av flera byggnader och flera fastigheter, där rätt värderingsenhet måste matchas med rätt antal lägenheter eftersom detta sedan påverkar 
 490 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning 
  
 fastighetsavgiften. Detta tekniska problem kan säkerligen elimineras för att få ett sådant system att fungera. 
 En nackdel med dagens system är att uppgifter dubbellagras i olika register samt att fastighetsägaren kan bli tvungen att lämna samma uppgift två gånger. Vid en övergång till att använda lägen- hetsregistret som underlag för antalet lägenheter förlorar dock Skatte- verket kontrollen över påförandet av fastighetsavgift och är därmed inte registeransvarig över en mycket viktig uppgift vid själva taxe- ringen. Vid fastighetstaxeringen är antalet lägenheter endast en para- meter som sedan ska jämföras mot värderingsenhetens taxerings- värde. Även värdeår används för att kunna beräkna fastighets- avgiften. I dagens system har Skatteverket kontroll över samtliga delar av registret som den ansvariga myndigheten bör ha. Vidare har den första kostnadstunga insamlingen redan gjorts för både fastighetstaxeringregistret och lägenhetsregistret vilket innebär att ett sådant förslag inte skulle innebära någon kostnadsbesparing. 
 Vid en samlad bedömning av de skäl som framförts för inhämt- ning av antalet bostadslägenheter i hyreshusenheter från lägenhets- registret, anser utredningen att övervägande skäl även fortsättnings- vis talar mot en sådan inhämtning. 
  
 6.3 
  
 Fastighetsavgift studentbostäder 
  
 Utredningens förslag:  
 Vid genomförande av förenklingsförslaget införs ett undantagssystem särskilt för studentrum i korridor. Studentrum i korridor ska efter registrering utgöra en egen lägenhetstyp. En regel införs i FavL som ger dessa studentrum en lägre avgift. 
 En del av fastighetsbeskattningen som varit utsatt för mycket kritik är den löpande beskattningen av studentbostäder. Genom systemet där varje lägenhet har betalat lika stor avgift har stora lägenheter gynnats, särskilt i förhållande till små korridorrum för studenter. Det är naturligtvis anmärkningsvärt att avgiften för större lägen- heter med större boendenytta och plats för hela familjer har samma avgift som ett litet rum för en person med delat kök och badrum. 
 I avvecklingsförslaget är frågan inget problem eftersom systemet görs om så att större lägenheter genererar högre avgift på grund av sin yta. Förslaget beskrivs närmare i avsnitt 3.3.4. Genom att tillämpa 
 491 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning 
  
 SOU 2012:52 
  
 detta förslag får man en långsiktig lösning på problemet med att fastighetsavgifterna för studentlägenheter har uppfattats som orätt- visa. Det löser även problemet när det gäller andra små lägenheter och inte bara studentlägenheter. 
 I det renodlade förenklingsförslaget krävs emellertid ett undan- tag för att komma tillrätta med studentlägenheterna. Denna lösning utgör inte någon egentlig förenkling utan snarare ett tillägg till det befintliga regelverket. 
 Utredningen har övervägt om alla studentlägenheter ska omfattas av skattelättnader, men fastnat för lösningen att undantaget åtmin- stone inledningsvis endast ska gälla studentrum i korridor. Andra studentlägenheter är jämförbara med vanliga små lägenheter såsom ettor och tvåor. Genom att undanta studentlägenheterna skulle i så fall studenter gynnas i förhållande till andra boende i samma typ av lägenheter. Studentrummen utgör dessutom redan en egen kategori eftersom de ofta har delade kök och badrum vilket innebär en något lägre boendenytta. 
 Undantaget ska inte heller gälla enstaka studentrum som hyrs ut av privatpersoner i en villa eller i en större lägenhet. Dessa fastig- hetstyper ska taxeras i sin helhet enligt gällande regler. 
 En tänkbar lösning är att varje studentkorridor taxeras som en bostadslägenhet. Det skulle dock även fortsättningsvis medföra orätt- visor eftersom korridorerna också är av mycket varierande storlek. Det är inte heller önskvärt att ha olika uppgifter i registren. Det kan leda till problem att registrera en korridor som en gemensam lägenhet i fastighetstaxeringssammanhang och som separata lägen- heter i folkbokföringssammanhang. 
 Utredningens förslag är att föra in ett undantag i lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift (FavL). Det kan ske genom att lägga till en uppgift i 9 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) (FTL) under lägenhetstyp som innebär att antal bostadslägenheter ska bestämmas. Dessutom ska det anges om de är studentrum i korridor eller inte. Skatteverket får sedan i verkställighetsföreskrift precisera vad som avses med studentrum. Undantaget föranleder också en ändring i 6 kap. 3 § FTL om värderingsenhet eftersom studentrum i korridor måste skiljas ut från övriga bostäder då de ska betala en annan fastighetsavgift. I FavL kan sedan beloppet 1 200 kr (år 2008) sänkas för de lägenheter som är kodade som studentrum. Avgiften per studentrum skulle kunna sänkas till en fjärdedel, men förslaget är utformat mer som en modell än en bestämd nivå. 
 492 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilda frågor om löpande beskattning 
  
 Ett problem är att studentrummen inte är registrerade i fastig- hetsregistret. Den uppgift som i nuläget finns att tillgå i lägenhets- registret är av sämre kvalitet och därför inte lika tillförlitlig som uppgifterna i fastighetstaxeringsregistret. Först måste student- bostäderna kartläggas för att få uppgifter till fastighetstaxerings- registret. Fastighetsägaren måste därför ge sig till känna för att säkert påföras en lägre avgift. Förslaget resulterar inledningsvis i en krång- ligare process än vad som gäller nu eftersom uppgifterna inte från början finns i fastighetstaxeringsregistret, men utredningen anser ändå att det är den smidigaste lösningen inom ramen för den nu- varande fastighetstaxeringen, om man vill ha en lägre avgift för studentrummen. 
 Enligt utredningen Studentbostäder – en lägesrapport genom- förd av Socialdepartementet 2012, framkommer bl.a. följande. Det finns ca 83 000 studentbostäder i Sverige 
  
 1 
  
 . Att avskaffa fastighets- avgiften för alla bostäder som kategoriseras som studentbostäder skulle ge minskade skatteintäkter om ca 100 miljoner kr. Korridor- rummen utgör dock en begränsad andel av studentbostäderna. En- ligt en beräkning från Riksdagens utredningstjänst uppgår antalet korridorbostäder till ca 29 200. Riksdagens utredningstjänst har uppskattat den totala fastighetsavgiften för korridorbostäder till ca 28 miljoner kr (baserat på maxbeloppet 2009 som var 1 272 kr). 
 Om förslaget genomförs skulle det enligt uppgifterna i Social- departementets utredning leda till minskade skatteintäkter med ca 21 miljoner kr. 
  
 1  
 Uppgift inhämtad från http://www.boverket.se 
 493 
 7 Konsekvensanalys 
  
 7.1 
  
 Inledning 
  
 Utredningen har fått i uppdrag 
  
 1  
  
 att föreslå två olika alternativ gällan- de det nuvarande regelverket för fastighetstaxering: 
  
 Föreslå hur en avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder och lantbruk kan genomföras samt belysa konsekvenser av detta och föreslå följdändringar i annan lagstiftning, bl.a. gällande den löpande beskattningen. 
  
 Föreslå möjliga förenklingar i fastighetstaxeringen av bostäder. I detta alternativ ska fortfarande marknadsvärden (taxeringsvärden) ligga till grund för den löpande beskattningen. 
  
 De två alternativen ska inte ställas mot varandra och utredningen kommer inte att förorda något av alternativen. 
 Inom ramen för förenklingsdelen har utredningen även getts i uppdrag att närmare analysera vissa särskilda frågor om löpande beskattning. 
 Utredningens huvudförslag är följande. 
 Avveckling 
 Avvecklingsalternativet innebär enligt utredningens förslag att all- män och förenklad fastighetstaxering avskaffas för småhusenheter, bostäder i flerbostadshus, ägarlägenheter och lantbruksenheter. För dessa taxeringsenhetstyper kommer inte längre några taxeringsvär- den att fastställas. Skatteverkets register kommer enbart att innehålla uppgift om bostädernas storlek och nybyggnadsår samt storleken för tomtmarken till småhus och storleken av byggrätten för fler- bostadshus. För lantbruksenheter redovisas arealen för produktiv 
  
 1  
 Dir. 2011:13. 
 495 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 mark. För ekonomibyggnader redovisas byggnadskategori och ålder. Dessa uppgifter uppdateras av Skatteverket. 
 Den kommunala fastighetsavgiften och den statliga fastighets- skatten för bostäder beräknas i dag med taxeringsvärdet som grund. Givet en avveckling av taxeringsvärdena för bostäder har utredningen, i enlighet med direktiven, även föreslagit en annan teknik för att beräkna den kommunala fastighetsavgiften och fastighetsskatten. Intäkterna till stat och kommun från skatt respektive avgift är där- emot i princip oförändrade, totalt ca 15 miljarder kr. 
 Utredningen har övervägt olika metoder för att beräkna den kommunala fastighetsavgiften. Avgift relaterad till historisk produk- tionskostnad, avgift beräknad utifrån historisk köpeskilling, enhets- avgift per fastighet, indexuppräkning av nuvarande avgift och avgift som grundar sig på bostadens yta. Den metod som utredningen föreslagit är att den kommunala fastighetsavgiften och fastighets- skatten anges i kr/m 
 2  
 och beräknas utifrån storleken på bostaden och marken. 
 Utredningen föreslår att som alternativ till taxeringsvärdet bör schabloniserade marknadsvärden räknas fram för fastigheter som saknar taxeringsvärde, vilka beräknas baserat på framtagna generella normeringstal. 
 Avvecklingsförslaget redovisas i kap. 3. 
 Förenkling 
 Utredningen föreslår ett antal förenklingar i regelverket för fastig- hetstaxering. Förenklingarna berör värderingsmodellerna för småhus- enheter, bostäder i hyreshus och ägarlägenheter. Dessutom föreslås ett antal förenklingar rörande organisation, förfarande och för- beredelsearbetet för fastighetstaxering. 
 Förenklingsförslaget redovisas i kap. 4. 
 Särskilda frågor 
 Utredningen lämnar förslag avseende bl.a. löpande beskattning av studentbostäder. Förslagen avseende de särskilda frågorna redovisas i kap. 6. 
 496 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 7.1.2 
  
 Disposition 
  
 Nedan följer en redovisning av konsekvenserna av utredningens förslag. Avvecklingsförslaget och förenklingsförslaget behandlas i separata avsnitt (7.2 och 7.3). I respektive avsnitt görs en analys av de administrativa, samhällsekonomiska och finansiella konsekven- serna av utredningens förslag. Vad gäller avvecklingsförslaget analy- seras även konsekvenserna av en ändrad löpande beskattning. Vidare redogörs för konsekvenserna av de särskilda frågorna inom ramen för förenklingsdelen (7.4) samt de övriga konsekvenser som för- slagen medför (7.5). 
  
 7.2 
  
 Konsekvensanalys avveckling 
  
 7.2.1 
  
 Administrativa och samhällsekonomiska konsekvenser 
  
 Utredningens bedömning 
 : Sammanställningen visar att avveck- lingsförslaget medför en total årlig besparing om ca 90 miljo- ner kr vad gäller de administrativa kostnaderna för myndigheter- na och fullgörandekostnaderna för fastighetsägarna. Nyttan är således betydande och överstiger väsentligt de direkta kostnader som förslaget kan medföra. Utredningen gör därför bedömningen att avvecklingsförslaget skulle leda till betydande direkta bespa- ringar vad gäller administrativa kostnader och fullgörandekost- nader för fastighetsägarna. 
 Givet att taxeringsvärdena avvecklas så menar flertalet av de berörda myndigheterna och organisationerna att förslaget att frångå användandet av taxeringsvärdet skulle leda till behov av utveckling av nya strukturer samt en i vissa fall kostsam och tidskrävande omställning. Vidare föreligger det svårigheter att finna en motsvarande uppgift som håller samma kvalitativa nivå och är lika accepterad i samhället som taxeringsvärdet. Flera av organisationerna kan vid en eventuell avveckling dock godta ut- redningens förslag avseende normeringstal som alternativ till taxeringsvärde, men anser det vara en försämring mot nuläget. 
 Att kvantifiera de samhällsekonomiska konsekvenserna som uppstår i kronor är inte möjligt. En avveckling resulterar i kon- sekvenser för berörda intressenter vilket kan komma att innebära ökade indirekta kostnader för fastighetsägaren. En avveckling kan även medföra att positiva effekter uppstår för fastighets- 
 497 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 värderarbranschen men även att nya marknader skapas. Utred- ningen gör sammantaget bedömningen att de indirekta samhälls- ekonomiska kostnaderna som kan uppstå vid en avveckling är betydande och torde väsentligt överstiga de administrativa be- sparingar som kunnat räknas fram. 
 Utredaren ska enligt direktivet (dir. 2011:13, s. 12) redovisa de administrativa konsekvenserna av sina förslag. Avsnittet innehåller en redogörelse över Skatteverkets besparingar och kostnader samt fullgörandekostnader för fastighetsägarna till följd av utredningens förslag. Konsekvenserna för näringsidkare beaktas särskilt. Utred- ningen har även valt att i detta avsnitt beskriva de konsekvenser en avveckling av fastighetstaxeringen kommer att få för domstolarna. Vidare beskriver avsnittet de ytterligare kostnader för Lantmäteriet som det föreslagna systemet med normeringstal medför. 
 Enligt direktivet ska utredaren presentera förslag till nödvändiga ändringar i såväl skattelagstiftning som annan lagstiftning där taxe- ringsvärde och andra uppgifter från fastighetstaxeringen används och vid behov föreslå alternativa underlag (dir. 2011:13, s. 12). Utredaren ska analysera vilka som påverkas av förslagen. Utredaren ska dessutom kartlägga förslagens påverkan på de verksamheter och processer som i dag använder data från fastighetstaxeringssystemet samt de samhällsekonomiska konsekvenserna av denna påverkan. 
 I fråga om den icke lagreglerade användningen av taxeringsupp- gifter ska utredaren enligt direktivet analysera vilka som påverkas av ett slopande av fastighetstaxeringen för bostäder (dir. 2011:13, s. 12). Utredaren ska även belysa konsekvenserna för denna använd- ning. I den utsträckning som utredningsförslagen omöjliggör fort- satt användning av vissa uppgifter bör utredaren så långt möjligt anvisa tänkbara alternativa lösningar. I denna del av utredningsupp- draget ingår även att, så långt det är möjligt, redovisa de samhälls- ekonomiska kostnaderna. 
 Såväl den lagreglerade som den icke lagreglerade användningen av taxeringsvärdet och andra uppgifter från fastighetstaxeringen har tidigare redovisats i betänkandet, dels i avsnitt  
 2.1.1–2.1.5, 
  dels i avsnitt 2.2. De olika myndigheter och organisationer som använder taxeringsuppgifter i sin verksamhet har till utredningen redovisat de konsekvenser som en avveckling av taxeringsvärdet kan komma att få för respektive verksamhet. Nedan följer en redogörelse för dessa synpunkter, med tyngdpunkt på den verksamhet som inte längre 
 498 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 skulle kunna bedrivas för det fall fastighetstaxeringen avskaffas. Avsnittet innehåller även en uppskattning av förslagens kostnads- effekter till följd av behov av utveckling av nya metoder, alternativ insamling av information m.m. 
  
 7.2.1.1 
  
 Skatteverket 
  
 Skatteverkets konsekvensanalys visar att verkets nytta av ett slopan- de av taxeringsvärden på bostäder och lantbruksenheter överstiger kostnaderna. Avvecklingsförslaget innebär att Skatteverket kan minska personalkostnaderna inom fastighetstaxeringsarbetet med ca 50 års- arbetskrafter. Kostnader för att ta in uppgifter via utskick till fastig- hetsägare, scanning och externa konsulter minskar betydligt. Skatte- verkets kostnader minskar årligen med cirka 60 miljoner kr. 
 Initialt medför avvecklingen ökade kostnader för Skatteverket för information och omställning med cirka 70 miljoner kr. Kostna- derna för ombyggnad av Fastighetstaxeringssystemet och anpassning av  
 FAS-data 
  uppskattas till 35 miljoner kr, vilket motsvaras av en årlig avskrivningskostnad de fem första åren med 7 miljoner kr. 
 Minskade kostnader för Skatteverket 
 Tabell 7.2.1 Minskade kostnader för Skatteverket 
  
 Snittvärde 
  
 2016 
  
 2017 
  
 2018 
  
 2019 
  
 2020 
  
 per år 
  
 (tkr) 
  
 Arbetstid 
  
 31 327 
  
 Intag 
  
 744 
  
 2 400 
  
 1 392 
  
 744 
  
 2 400 
  
 1 536 
  
 Konsulter 
  
 20 000 
  
 19 000 
  
 3 000 
  
 20 000 
  
 19 000 
  
 16 200 
  
 Utskick 
  
 504 
  
 12 000 
  
 9 000 
  
 504 
  
 12 000 
  
 6 802 
  
 Årsomställn. 
  
 4 000 
  
 6 000 
  
 1 000 
  
 4 000 
  
 6 000 
  
 4 200 
  
 kostnader 
  
 Skatteupplysningen 
  
 2 457 
  
 Totalt 
  
 62 522 
  
 Vid konsekvensanalysen har utgångspunkten varit den nuvarande taxeringscykeln inom fastighetstaxeringen och ett tänkt nyläge vid slopade taxeringsvärden för bostäder. De beloppsmässiga beräk- 
 499 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 ningarna bygger på data från Skatteverkets tidredovisningssystem, uppföljningsdata hämtat ur Fastighetstaxeringssystemet, tidigare kostnader för externa tjänster och produkter samt erfarenhetsdata från linjeverksamheten och  
 IT-avdelningen. 
  Kalkylerna har på grund av taxeringscykelns frekvens av taxering av olika fastighetstyper och avskrivningar av investeringar i nya system beräknats som ett snittvärde av en femårsperiod,  
 2016–2020. 
  Beräkningarna är starkt schabloniserade och det värde som satts på identifierade nyttor och kostnader har mer karaktär av prognos än en korrekt kalkyl. 
 Vid ett nyläge har en brytpunkt vid år 2015 legat till grund för uppskattningarna. För småhus, flerbostadshus, ägarlägenheter och lantbruk sker från 2016 inte annat än en begränsad särskild fastig- hetstaxering, där uppgift om bostadsyta och nybyggnadsår samt areal- uppgifter för lantbruk uppdateras vid förändringar. Ingen förändring sker dock avseende lokalhus, industri, täktmark, elproduktionsenheter och specialenheter. 
 Vid bedömningen av  
 minskad arbetstid  
 har hela fastighetstaxe- ringsprocessen på högsta nivå beaktats. Antal årsarbetskrafter som sparas beräknas till 51 stycken. Tiden för en årsarbetskraft uppgår till 1 350 timmar, vilket totalt utgör 68 850 timmar. Schablonkost- naden per timme uppgår till 455 kr, vilket ger en totalsumma per år om 31 327 000 kr. 
  
 Vad gäller  
 kostnad för deklarationshantering (intag)  
 innehåller kalkylen många osäkerhetsfaktorer på grund av prismodellen med en extern leverantör av scanning. Kostnaden för scanning bygger på antal tecken och beräkningarna bygger på en prognos av hur många som får deklarationsblankett och hur många som kommer att skicka in deklaration och ändrade förslag på papper. 
  
 Kostnaderna för  
 konsulter  
 avser ersättning till Lantmäteriet och värderingstekniker under förberedelsearbetet. 
  
 Årsomställningskostnaderna  
 uppgår till drygt 10 miljoner kr eller 13 000 timmar. Av årsomställningen belöper ca 60 procent på all- män respektive förenklad fastighetstaxering (AFT/FFT). Antalet timmar per år är relativt sett lika oavsett fastighetstyp, bortsett från den s.k. puckeln vart sjätte år. Puckeln avser en samtidig AFT av alla fastighetstyper utom lantbruk och småhus. 
 500 
 SOU 2012:52 Konsekvensanalys 
 Ökade kostnader för Skatteverket 
 Tabell 7.2.2 Ökade kostnader för Skatteverket 
  
 2016 
  
 2017 
  
 2018 
  
 2019 
  
 2020 
  
 Snittvärde 
  
 per år (tkr) 
  
 Omställning FTR och  
 FAS-data 
  
 35 000 
  
 7 000 
  
 Engångsutskick till fastighetsägare 
  
 46 000 
  
 9 200 
  
 Omställningskostnad personal 
  
 25 000 
  
 5 000 
  
 Totalt 
  
 21 200 
  
 De ökade kostnader som uppstår för Skatteverket är av engångs- karaktär. Dessa redovisas i tabellen ovan som en snittkostnad över fem år för att kunna jämföras med de minskade kostnaderna i före- gående avsnitt. 
 Enligt Skatteverket är fastighetstaxeringssystemet (FTR) föråldrat och tekniskt komplicerat eftersom det har byggts med många olika tekniker över tid. Förändringar i systemet, även omställningar mellan olika års fastighetstaxeringar, är kostsamma. Årsomställningskost- naderna uppgår till drygt 10 miljoner kr eller 13 000 timmar. Av årsomställningen belöper ca 60 procent på AFT/FFT. Antalet tim- mar per år är relativt sett lika oavsett fastighetstyp (bortsett från den s.k. puckeln vart sjätte år). En omställning av FTR till att hantera avvecklingsalternativet beräknas till drygt dubbla årsomställnings- kostnaden eller ca 25 miljoner kr. 
 En omställning till avvecklingsalternativet påverkar även systemet  
 FAS-data. 
  Detta system tillhandahåller uppgifter om fastighets- innehav och underlag för beskattning till framför allt den årliga be- skattningens  
 Skatt-LT, 
  men även till andra system såsom skatte- revisorernas Safir, Kronofogdens Init samt aviseringar till Statistiska Centralbyrån (SCB) och Ekonomistyrningsverket (ESV).  
 FAS-data 
  får sina uppgifter genom att data utläses från FTR, genomgår om- fattande bearbetningsprogram och därefter aviseras till  
 FAS-data. 
  En ombyggnad av  
 FAS-data, 
  programmen för avisering dit och anpassningar till Skatteverkets interna beroende system beräknas kosta ca 10 miljoner kr. 
 Kostnaderna för en anpassning av FTR och  
 FAS-data 
  uppgår sammanlagt till 35 miljoner. Vid en avskrivning på fem år motsvarar det en årlig kostnad på 7 miljoner kr. 
 501 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 För alla fastigheter som berörs av avvecklingen måste nya beslut om fastighetstaxering fattas för 2015, i enlighet med de nya regler- na. Dessa beslut, tillsammans med information om de nya reglerna, måste skickas ut till alla ägare och delägare. Kostnaden för detta engångsutskick kan beräknas till 46 miljoner kr (4,6 miljoner ut- skick à 10 kr), dvs. 9,2 miljoner kr per år. 
 Omställningskostnaderna för Skatteverkets personal som till följd av avvecklingen av fastighetstaxeringen för bostäder inte läng- re kommer att arbeta med att fastställa taxeringsvärden beräknas uppgå till en engångskostnad om 25 miljoner kr (100 personer à 250 000 kr), dvs. 5 miljoner per år. Detta belopp omfattar utbild- ning, organisationsförändringar, minskad produktivitet och svårare rekrytering. 
 Beräkningen av ett fastighetsvärde med hjälp av normeringstal eller på annat sätt innebär ett merarbete för Skatteverket jämfört med i dag när det redan finns ett taxeringsvärde fastställt. Ytterligare en konsekvens givet att taxeringsvärdena för bostäder och lantbruk försvinner är att Skatteverket kan få ökade processkostnader under en tid till dess att ny rättspraxis etablerats. Detta gäller till exempel om en överlåtelse av fastighet ska ses som köp eller gåva. Denna del går dock inte att räkna fram i kronor och ingår därför inte i den totala kostnadsökningen nedan. 
 Den totala årliga kostnaden för Skatteverket kan därför beräk- nas till 21,2 miljoner kr. 
  
 7.2.1.2 
  
 Fullgörandekostnader för fastighetsägare 
  
 Enligt Skatteverkets beräkningar skulle avvecklingsförslaget inne- bära betydande nytta även för de berörda fastighetsägarna genom minskade fullgörandekostnader om cirka 8 miljoner kr årligen. 
 Kalkylerna har på grund av taxeringscykelns frekvens av taxering av olika fastighetstyper och avskrivningar av investeringar i nya system beräknats som ett snittvärde av en femårsperiod,  
 2016–2020. 
  När Skatteverket beräknar konsekvenserna för fastighetsägarnas fullgörandekostnader utgår man från den tid det tar för ägaren att ändra respektive inte ändra uppgifterna i deklarationen. Nedan har beräkningarna av fullgörandekostnaderna redovisats avseende dels privata fastighetsägare, dels näringsidkare. 
 En gemensam besparing för dessa båda grupper avser ett minskat antal samtal till  
 Skatteupplysningen 
 . Skatteverket har uppskattat att 
 502 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 tidsbesparingen kommer att uppgå till 4 årsarbetskrafter à 1 350 tim- mar, vilket motsvarar 5 400 timmar. Med en timkostnad om 125 kr uppgår den totala kostnadsbesparingen till 675 000 kr per år. 
 Den totala minskningen av fullgörandekostnaderna för fastighets- ägarna, dvs. såväl privata fastighetsägare och näringsidkare, kommer enligt Skatteverkets redovisning att uppgå till 8 296 600 kr årligen. Skatteverkets beräkningar har kompletterats med de resultat NUTEK (numera Tillväxtverket) har redovisat i rapporten Näringslivets administrativa bördor (R2008:15). 
 Privata fastighetsägare 
 I princip alla  
 småhus 
 , dvs. permanenthus, fritidshus och småhus på lantbruk, ägs av privata fastighetsägare. Av dessa beräknar Skatte- verket att det i nuläget är 2 000 000 fastighetsägare som inte ändrar uppgifter i deklarationen, vilket per ägare ger en tidsbesparing om 3 minuter. Antalet som ändrar uppgifter i deklarationen kan upp- skattas till 350 000 fastighetsägare, vilket ger en tidsbesparing om 15 minuter per ägare. Detta ger en total tidsbesparing om 11 250 000 minuter, vilket med en beräknad timkostnad om 125 kr ger en total besparing om 23 438 000 kr för perioden  
 2016–2020. 
  Då AFT eller FFT äger rum vid ett tillfälle under denna period, uppgår snittkostnaden per år till 4 687 600 kr. 
 Skatteverket har baserat sina beräkningar på en redovisnings- cykel om fem år. Om man i stället använder en cykel om sex år, vilket motsvarar taxeringscykeln, är småhusen föremål för två taxe- ringar under denna period. Detta skulle ge en snittkostnad, och där- med en motsvarande årlig besparing, om 7 813 000 kr. 
 Näringsidkare – hyreshus 
 Vad gäller strukturen för fastighetsägandet avseende hyreshus kan det konstateras att ca 40 procent av de fastigheter som ägs av privata fastighetsföretag är enskilda näringsidkare som direktäger sina hyres- hus. Ca 80 procent av dessa äger endast en fastighet med i genom- snitt tio bostäder samt någon lokal. Den årliga omsättningen per fastighetsföretag uppgår i genomsnitt till drygt 1 miljon kr. 
 Majoriteten, ca 60 procent, av de privatägda flerbostadshusen ägs av juridisk person och merparten av dessa är aktiebolag. En stor 
 503 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 andel av dessa är mindre företag med ett litet fastighetsbestånd där värdet av beståndet inte uppgår till mer än drygt 10 miljoner kr. Bland de juridiska personerna återfinns även stora börsföretag som utgör placeringsalternativ för pensionsstiftelser, försäkringsbolag och andra investerare. Med tanke på den stora andelen enskilda näringsidkare och mindre företag kan det konstateras att det privata fastighetsföretagandet är en utpräglad småföretagarbransch med ett stort antal enskilda som ställer upp och tar personligt ansvar. 
 Tabell 7.2.3 Nyckeltal fastighetsföretag 
  
 Antal företag 
  
 23 557 
  
 Antal anställda 
  
 49 127 
  
 Nettoomsättning 
  
 246 815 mkr 
  
 Summa tillgångar 
  
 2 228 258 mkr 
  
 Källa: SHJ Branschrapport 
  
 2 
  
 Vad gäller fastighetsägare till hyreshus saknar Skatteverket grund för bedömning om avvecklingsförslaget kommer att få några effek- ter för fullgörandekostnaderna. NUTEK:s rapport Näringslivets administrativa bördor (R2008:15) 
  
 3  
  
 visar emellertid att väsentliga besparingar kan uppnås på detta område. Enligt NUTEK:s beräk- ningar uppgår den totala årliga kostnaden för krav relaterade till fastighetsdeklaration för hyresfastighet till 9 108 000 kr. Då ungefär hälften av det totala hyreshusbeståndet består av bostadshyreshus kan 0,5 användas som ett nyckeltal för att räkna fram besparingen för dessa. Den totala besparingen avseende bostadshyreshus kan således beräknas uppgå till ca 4 500 000 kr årligen (se sammanställ- ning av de årliga kostnadseffekterna för hyreshus i tabell 7.2.5). Utredningen har här valt att inte räkna upp den interna timkostna- den till dagens penningvärde i syfte att säkerställa en säkerhets- marginal i beräkningen. 
  
 2 
  
 SHJ Branschrapport 2011. 
  
 3 
  
 NUTEK, Näringslivets administrativa bördor, Kompletterande skattemätning, R2008:15, s.  
  
 58–59. 
  
 504 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Näringsidkare – lantbruksfastigheter 
 När det gäller strukturen för ägandet av lantbruksfastigheter fanns det år 2010 71 000 jordbruksföretag, varav runt 17 000 heltids- jordbruk. Närmare 60 procent av jordbruksföretagen har en åker- marksareal understigande 20 hektar. Knappt 10 procent har en areal över 100 hektar. Cirka 80 procent av jordbruksföretagen äger också skog. I en tredjedel av dessa företag är skogsbruk den huvudsakliga verksamheten som i många fall kombineras med jobb utanför gården eller annan verksamhet. 
 Sveriges totala areal av skog ägs till 50 procent av enskilda, medan aktiebolag, bl.a. de stora skogsbolagen, äger cirka 25 procent. Stat- liga bolag äger cirka 14 procent medan återstoden av skogsmarken ägs direkt av staten, stiftelser eller kommuner. 
 För ägare till lantbruksfastighet beräknar Skatteverket att det i nuläget är 260 000 fastighetsägare som inte ändrar uppgift i deklara- tion, vilket per ägare ger en tidsbesparing om 3 minuter. Antalet som ändrar uppgifter i deklarationen kan uppskattas till 64 000 fastig- hetsägare, vilket ger en tidsbesparing om 30 minuter per ägare. Detta ger en total tidsbesparing om 2 700 000 minuter, vilket med en beräknad timkostnad om 163 kr ger en total besparing om 7 335 000 kr för perioden  
 2016–2020. 
  Då AFT eller FFT äger rum vid två tillfällen under denna period, uppgår snittkostnaden enligt Skatteverket till 2 934 000 kr per år. Skatteverket har inte gjort några beräkningar avseende besparingar avseende särskild fastighets- taxering (SFT), då det för småhus, flerbostadshus, ägarlägenheter och lantbruk även fortsättningsvis kommer att ske en begränsad sär- skild fastighetstaxering, där uppgift om bostadsyta och nybyggnads- år samt arealuppgifter för lantbruk uppdateras vid förändringar. 
 I NUTEK:s rapport Näringslivets administrativa bördor (R2008:15) anges avseende lantbruksfastigheter att endast 30 pro- cent av deklarationerna vid AFT och FFT ändras på något sätt. 
  
 4  
  
 Övriga deklarationer accepteras genom tyst godkännande. NUTEK gör antagandet att för dessa 70 procent tar det inte mer än ca fem minuter att genomföra deklarationsprocessen genom en ytlig kon- troll. Det totala antalet deklarationsskyldiga lantbruksfastigheter uppgår enligt NUTEK till 330 000 stycken. För de 30 procent som gör justeringar görs ändringarna oftast avseende tillväxttakten för skogsbeståndet för inverkan av röjd och avverkad skog. Att beräkna 
  
 4  
 NUTEK, Näringslivets administrativa bördor, Kompletterande skattemätning, R2008:15, s.  
 61–63. 
  
 505 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 hur mycket avverkning påverkar virkesförrådet är en uppgift där konsultstöd ofta krävs. Enligt uppgift tar en schablonmässig beräk- ning ca 1,5 timmar att genomföra för en konsult, medan tiden för lantbrukaren att bistå konsulten kan beräknas uppgå till 30 minuter. 
 NUTEK beräknar således att 70 procent av 330 000 fastighets- ägare, dvs. 231 000, endast lägger ned 5 minuter för AFT och FFT. Totalt uppgår tidsåtgången därmed till 19 250 timmar. Övriga fastig- hetsägare, dvs. 99 000, lägger ned 30 minuter på sin deklaration, totalt 49 500 timmar. Den sammanlagda tidsåtgången avseende lantbruks- fastigheter kan därmed beräknas till 68 750 timmar. Under en taxe- ringscykel om sex år genomförs en AFT och en FFT, varför den totala tidsbesparingen uppgår till 137 500 timmar. Med en beräknad timkostnad om 145 kr ger detta en total besparing om 3 323 000 kr årligen. 
  
 5  
  
 Vidare tillkommer enligt NUTEK en genomsnittlig årlig besparing avseende externa konsultkostnader om 37 126 000 kr för dessa taxeringar. 
 NUTEK har vidare gjort antagandet att de fastighetsägare som får en särskild fastighetsdeklaration har gjort förändringar i ekonomi- byggnad eller genomfört avstyckningar eller andra förändringar på fastigheten, vilket enligt Skatteverket är den vanligaste anledningen till utskick av särskild fastighetsdeklaration. NUTEK gör bedöm- ningen att de flesta ägarna generellt förlitar sig på de förtryckta uppgifterna i taxeringsförslaget och inte vidtar några omfattande åtgärder i samband med SFT. Antalet deklarationsskyldiga vid SFT antas uppgå till 24 201 fastighetsägare. Den totala tidsåtgången be- räknas till 16 134 timmar vilket med en timkostnad om 145 kr ger en total årlig besparing om 2 339 000 kr avseende SFT. 
 Med hänsyn till att en begränsad särskild fastighetstaxering en- ligt förslaget om avveckling även fortsättningsvis ska genomföras vid förändringar, där uppgift om fastighetens storlek och nybyggnads- år samt arealuppgifter för lantbruk uppdateras, kommer emellertid inte en besparing i denna storleksordning att göras. De taxerings- uppgifter som ska lämnas kommer dock att vara av betydligt enklare natur än för närvarande, varför en viss besparing alltjämt kan förut- ses. Utredningen bedömer att förslaget kan medföra en årlig besparing om uppskattningsvis halva det belopp som NUTEK beräknat, dvs. 
  
 5  
 NUTEK, Näringslivets administrativa bördor, Kompletterande skattemätning, R2008:15, s. 82. Den interna timkostnaden beräknas utifrån SCB:s statistiska årsbok för 2002. I beräk- ningen av timkostnaden inkluderas semestertillägg, samt 32,7 procent arbetsgivaravgift. Därefter har en overheadkostnad om 25 procent lagts på. 
 506 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 1 170 000 kr, vad gäller fastighetsägarnas fullgörandekostnader avseende SFT för lantbruksfastigheter. 
 Tabell 7.2.5 visar en sammanställning av de årliga kostnadseffek- terna för lantbruksfastigheter. 
  
 7.2.1.3 
  
 Domstolarna 
  
 En avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder torde även leda till en kostnadsbesparing för domstolarna då de slipper hantera över- klagade mål avseende småhus, lantbruk och flerbostadshus. 
 Enligt statistik från Domstolsverket avgjordes under åren 2006– 2011 i förvaltningsrätterna 674 fastighetstaxeringsmål avseende hyreshusenheter, 4 644 mål avseende småhusenheter och 256 mål avseende lantbruksenheter, dvs. totalt 5 574 mål. Någon uppgift om kostnad specifikt för fastighetstaxeringsmål finns inte att tillgå, men genomsnittskostnaden per skattemål i förvaltningsrätterna under 
  
 2006–2011 
  
 uppgår enligt Domstolsverkets årsredovisning till 
  
 9 075 kr. 
  
 6 
  
 Den totala kostnaden för hanteringen av fastighets- 
  
 taxeringsmål i förvaltningsrätt  
 2006–2011 
  uppgick således till ca 50 584 050 kr, vilket ger ett årligt genomsnitt om 8 431 000 kr. Beräkningen visar en genomsnittskostnad avseende de senaste sex åren i syfte att fånga upp konsekvenserna av samtliga genomförda taxeringar under denna period. 
 I kammarrätterna avgjordes under perioden  
 2006–2011 
  totalt 1 059 fastighetstaxeringsmål (289 hyreshusenheter, 734 småhus- enheter och 36 lantbruksenheter) medan antalet mål som avgjordes i Regeringsrätten respektive Högsta förvaltningsdomstolen under motsvarande period uppgick till 351 stycken (100 hyreshusenheter, 238 småhusenheter och 13 lantbruksenheter). Genomsnittskostna- den per skattemål i kammarrätt uppgick under perioden  
 2006–2011 
  till 16 120 kr och i Högsta förvaltningsdomstolen till 12 468 kr. Kostnaderna  
 2006–2011 
  för hanteringen av fastighetstaxeringsmål i kammarrätten uppgick därmed totalt till 17 100 000 kr, dvs. 2 800 000 kr per år, och i Högsta förvaltningsdomstolen till totalt 4 400 000 kr, dvs. 730 000 kr per år. Den totala årliga kostnaden för hanteringen av fastighetstaxeringsmål i domstolarna kan därför upp- skattas till ca 12 000 000 kr. 
 Som en konsekvens av en avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder skulle således en kostnadsbesparing i denna storleksord- 
  
 6  
 Sveriges domstolar, Årsredovisning 2011, s. 37, Årsredovisning 2008, s. 34. 
 507 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 ning kunna göras för domstolarna. Därutöver måste beaktas de icke oväsentliga kostnader som uppstår i samband med varje mål i form av ombudsarvoden, konsultkostnader och övriga utlägg för parterna. Dessa kostnader har dock inte varit möjliga för utredningen att upp- skatta. 
  
 7.2.1.4 
  
 Lantmäteriets kostnader för normeringstal 
  
 Lantmäteriet har gjort en översiktlig bedömning av kostnaderna för ett förfarande med normeringstal som redovisar värden för olika typer av fastigheter och ägoslag. 
 I processen för framtagande av normeringstal bör momenten insamling, beredning och analys ingå, liksom fastställande och till- handahållande. Under varje moment ingår olika aktiviteter för att säkerställa att de slutliga normeringstalen klarar de krav som kom- mer att ställas med avseende på noggrannhet och användbarhet (se vidare avsnitt 3.4). 
 Insamling av ortsprismaterial bör ske som i dag genom att samt- liga lagfarna överlåtelser registreras vid fastighetsinskrivningen. En del väsentliga egenskapsuppgifter om de försålda fastigheterna kan behöva samlas in via särskilda uppgiftsinsamlingar för att kunna göra relevanta analyser. 
 Förvaltningen av ett ortsprisregister som behöver anpassas till de nya behoven bedöms ligga i nivå med den kostnad som Lantmäteriet i dag har för fastighetsprisregistret och förvaltningen av Skatte- verkets ortsprisregister. Den årliga kostnaden för insamlingsför- farandet uppskattas för Lantmäteriets del till 4 miljoner kr. 
 Lantmäteriets förväntade årliga kostnader för beredning av orts- prismaterialet är lite mer svåröverskådligt. I dag utför Skatteverkets personal tillsammans med konsulter, som har rollen som värderings- tekniker, i princip all manuell köpgranskning. Hur organisationen för det framtida arbetet kan se ut är oklart. I kalkylen har kostna- derna för arbetet bedömts bli jämförbar med nuvarande nivåer och den sammanlagda årliga kostnaden för beredning och analys har bedömts till sammanlagt 7 miljoner kr. 
 En förutsättning som Lantmäteriets kalkyl bygger på är att nya normeringstal bör fastställas en gång per år. Själva kostnaden för fastställande, för informationsinsatser och publicering av normerings- talen bedöms schablonmässigt till 0,3 miljoner kr. 
 508 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Tillhandahållandet kan ske på ett flertal olika sätt. Den modell som det skissats på bygger på att ett antal tjänster utvecklas som hanteras med  
 IT-stöd. 
  Lantmäteriet kommer att bygga upp ett sär- skilt register och för detta krävs en databas och en applikation för åtkomst. Bedömda kostnader för dessa investeringar är en samman- lagd engångskostnad på 1,5 miljoner kr. Vidare har fastighetsinskriv- ningen behov av en tjänst som jämför köpeskilling med fastighetens värde för att bestämma stämpelskatt vid ansökan om lagfart. Ett nytt system som möjliggör en uträkning av dessa fastighetsvärden behöver utvecklas. Kostnaden för denna tjänst är en engångskost- nad som uppskattats till 0,7 miljoner kr. 
 För externa intressenter som behöver normeringstalen och en enklare tjänst för att beräkna ett separat värde per fastighet behöver en webbtjänst utvecklas som bedöms kosta 1,3 miljoner kr initialt. Vidare bör Lantmäteriets fastställda normeringstal publiceras och för det krävs antingen en interaktiv karta eller en enklare funktion med kartor som visar områden och normeringstal i  
 PDF-format. 
  Det förstnämnda alternativet är dyrast och bedöms kosta 0,9 miljo- ner kr att ta fram. 
 Övrigt tillhandahållande där dagens leveransformat och övriga funktioner i systemet behöver anpassas har bedömts kunna rymmas inom ramen för ordinarie förvaltning av FR. I kalkylen har even- tuella merkostnader för detta arbete inte räknats med. 
 Sammanfattningsvis blir Lantmäteriets initiala kostnader för att införa ett förfarande med normeringstal uppskattningsvis 15,7 miljo- ner kr. Den övervägande delen av kostnaderna är återkommande årliga förvaltningskostnader. Av den anledningen bör man räkna med att Lantmäteriets årliga kostnader för att förvalta ett system med normeringstal kan komma att ligga kring 15 miljoner kr räknat i 2012 års penningvärde. 
  
 7.2.1.5 
  
 Lagreglerad användning av taxeringsuppgifter 
  
 Lantmäteriet 
 Vid fastighetsinskrivning avseende överlåtelse av fastighet genom köp eller gåva används taxeringsvärdet som underlag för att be- stämma fastighetens värde enligt lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter. Ingivaren behöver normalt inte bifoga något taxeringsbevis då Lantmäteriet har tillgång till fastigheternas 
 509 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 taxeringsvärden från fastighetsregistrets taxeringsuppgiftsdel. Om taxeringsvärde saknas måste däremot sakkunnig person upprätta ett särskilt värdeintyg. I det sammanhanget används uppgifter som ema- nerar från fastighetstaxeringen såsom typkoder, riktvärdeangivelser och egenskapsuppgifter om mark och byggnader. 
 Vid ansökan om lagfart genom köp har handläggarna via en fastig- hetsinformationstjänst tillgång till taxeringsvärdet för den aktuella fastigheten och en jämförelse med köpeskillingen sker per auto- matik. De senaste åren har antalet överlåtelser genom köp uppgått till i genomsnitt 120 000 årligen. Uppskattningsvis 90 procent av dessa utgör överlåtelser för bostadsändamål och då företrädesvis bebyggda småhusfastigheter samt obebyggd tomtmark. För övervä- gande delen av dessa fastigheter har taxeringsvärdena använts att jämföra köpeskillingarna med. En beräkning visar att det är knappt 10 procent av köpen för vilka taxeringsvärdet överstiger köpe- skillingen. Taxeringsvärdet kommer i dessa fall att utgöra grund för beslutet om stämpelskatt. I de fall taxeringsvärden helt saknas, vilket är vanligast för nybildade fastigheter som utgör obebyggd tomtmark, ska värdeintyg ges in till fastighetsinskrivning. Uppskatt- ningsvis upprättas cirka 10 000 värdeintyg årligen för detta syfte. 
 Utgångspunkten vid en avveckling av fastighetstaxeringen är att samma förfarande ska gälla som i dag dvs. att egendomens värde ska bestämmas i samband med fastighetsöverlåtelse. Eftersom taxe- ringsvärdena i sin nuvarande form kommer att saknas för de flesta fastighetstyper måste antingen ett värdeintyg upprättas eller ett schablonmässigt beräknat värde tas fram. Det senare skulle fylla sam- ma funktion som dagens taxeringsvärde. Alternativet med värdeintyg framstår enligt Lantmäteriet som ett mycket kostsamt och tids- ödande alternativ som sannolikt skulle leda till långa handläggnings- tider och en ineffektiv process för att bestämma stämpelskatt. Ett schablonmässigt beräknat värde måste hållas uppdaterat i ett register, alternativt beräknas i samband med att fastighetsinskrivning sker. Kostnaderna för att hålla ett värde i ett register eller kunna beräkna ett värde vid behov är svår att uppskatta. En stor del av kostnaden kommer sannolikt att ligga på den uppgiftsinsamling som krävs för att kunna producera ett officiellt värde som håller en tillräckligt hög noggrannhet för att avspegla fastigheters marknadsvärden. Se avsnitt 3.4 och 7.2.1.4 avseende normeringstal. 
 510 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 7.2.1.6 
  
 Icke lagreglerad användning av taxeringsuppgifter 
  
 Lantbrukar- och skogsorganisationer 
  
 Skogsindustrierna  
 har påpekat att behovet av taxeringsvärden på åker- och skogsmark är störst i myndighetsrelaterad verksamhet, t.ex. av- seende inkomstskatteberäkningar, bedömning om gåva föreligger, kapitalvinstberäkning, skogsavdrag, avskrivningsunderlag, och beräk- ning av stämpelskatt. Om taxeringsvärdena försvinner kommer myn- digheterna sannolikt att kräva särskilda värdeutlåtanden i sådana sammanhang där taxeringsvärdena används i dag. Kostnaderna för sådana utlåtanden torde drabba fastighetsägaren. Grundfrågan enligt Skogsindustrierna är således huruvida staten genom fastighets- taxeringen ska svara för värderingarna eller om det är den enskilde fastighetsägaren som ska bekosta de värderingar som kan behövas i olika myndighetskontakter. 
 Skogsindustrierna har beräknat att skogsbolagen skulle göra en mindre tidsbesparing som en konsekvens av att den allmänna och förenklade fastighetstaxeringen avseende bostäder avskaffas. Full- görandekostnaderna för skogsbolagen kommer således att påverkas tämligen marginellt av förslaget. 
 Enligt  
 Sveaskog AB  
 kommer avsaknaden av taxeringsvärden att föranleda ökade administrativa kostnader samt osäkerhet vid ändring av markinnehavet i samband med avyttringar och förvärv. 
 Lantbrukarnas Riksförbund (LRF)  
 anser att ett slopande av taxe- ringsvärdet för t.ex. lantbruksenheter kommer att innebära en stor osäkerhet avseende överlåtelsebeskattningen, då taxeringsvärdet an- vänds dels vid gränsdragningen mellan avyttringar och gåva, dels vid generationsskifte av näringsverksamhet som baseras på ett fastig- hetsinnehav. LRF ser ett mycket stort behov av klara och tydliga regler för beskattningen av fastighetsöverlåtelser. LRF motsätter sig vidare en ordning där fångesprövningen sker genom en jäm- förelse med ett marknadsvärde, då detta måste tas fram genom en särskild värderare. LRF befarar att detta kan öppna upp för skatte- anpassningar med hjälp av mindre nogräknade värderare. LRF anser därför att det är lämpligare att behålla den nuvarande ordningen, där samhället tillhandahåller fastighetsvärderingen. Generellt menar LRF att om taxeringsvärdet avskaffas, kommer det på sikt att bli ännu osäkrare att bestämma fastighetens värde vid förvärvstillfället. Det i sin tur kan leda till rättsförluster för den enskilde individen. 
  
 511 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 Statistik och informationsförsörjning 
  
 Statistiska Centralbyrån (SCB)  
 bedömer att utredningens förslag avseende en avveckling av fastighetstaxeringen kommer att innebära att myndigheten inte kommer att kunna producera vissa delar av den statistik som i dag framställs med fastighetstaxeringsregistret som datakälla. 
  
 7  
  
 Vidare bedömer SCB att kvaliteten kommer att försämras på den statistik som kan tas fram. Om SCB förutsätts producera mot- svarande statistik som i dag, bedöms kostnaderna för framställning av statistik att öka p.g.a. behov av framtagande av nya statistiska modeller, nya urvalsramar och eventuellt nya datainsamlingar m.m. 
 Inom EU kommer medlemsstaternas skyldighet att ta fram och överföra statistik till Eurostat sannolikt att öka genom ett förslag till en ny rådsförordning om det europeiska national- och regional- räkenskapssystemet i EU. 
  
 8  
  
 En viktig del av denna information är förmögenhetsvärden, som har baserats på uppgifterna i FTR. För det fall fastighetstaxeringen avvecklas för bostäder och inga alter- nativa värderingar tas fram kommer Sverige enligt SCB:s förmenan- de inte att kunna efterleva rådsförordningens tvingande krav. 
  
 Jordbruksverket  
 menar att uppgift om taxeringsvärde för bostads- byggnad är helt nödvändig för att genomföra beräkningar avseende de två statistiska undersökningar som verket ansvarar för, dels den jordbruksekonomiska undersökningen (JEU), dels i markprisstati- stiken. Ett borttagande av taxeringsvärdet skulle försvåra beräk- ningarna. I den jordbruksekonomiska undersökningen skulle vidare bördan för fastighetsägaren öka, då ett krav på uppgiftslämnande skulle uppstå avseende marknadsvärdet på fastigheten samt hur detta fördelas. Detta skulle enligt Jordbruksverket kunna minska kvali- teten i undersökningen. Dagens markprisstatistik är fri från subjektiva bedömningar och är viktig för att ge ett underlag för att belysa ut- vecklingen av jordbrukarnas kapital, investeringsmöjligheter m.m. Statistiken används av många aktörer, såsom EU:s institutioner, Landsbygdsdepartementet, verket självt, samt externa användare för olika marknadsbedömningar, kalkyler, prognoser och utredningar. För närvarande levererar medlemsstaterna denna typ av statistik till EU baserat på ett s.k. gentlemens agreement, men Europeiska 
  
 7 
  
 Av SCB framställs bland annat följande statistik med hjälp av FTR: Fastighetsprisstatistik, genomsnittliga markvärden (småhus, skog, åker), taxeringsvärden uppdelat per ägarkate- gorier men även specialbearbetningar åt framför allt kommuner, företag, organisationer, statliga myndigheter, riksdagens utredningstjänst, universitet, m.fl. där syftet är att beskriva olika företeelser i samhället som inte framgår av den officiella statistiken. 
  
 8 
  
 KOM (2010) 774 Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen. 
  
 512 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 kommissionen har föreslagit att uppgiftslämnandet bör regleras i en föreskrift då behovet och betydelsen av prisstatistiken ökar alltmer. 
 Vad avser markprisstatistiken anser Jordbruksverket att det troli- gen kommer att krävas en helt ny metod för att ta fram markpriser för det fall taxeringsvärdet för bostadsbyggnader tas bort. Orsaken är att beräkningsunderlaget kommer att reduceras så kraftigt att det blir för litet för att göra tillförlitliga skattningar utifrån. Verket anser vidare att en avveckling av taxeringsvärdet kommer innebära svårig- heter att uppfylla myndighetens uppdrag inom prisstatistiken för jordbruksmark inom ramen för den officiella statistiken. En väl fungerande prisstatistik måste enligt Jordverksverket anses vara ett mycket viktigt medel för att tillse att fastighetsmarknaden fungerar så väl som möjligt genom att parterna på denna marknad förses med korrekt och samtidig information om prisutvecklingen, vilket bidrar till att hålla de samhälleliga transaktionskostnaderna på en låg nivå. 
  
 Skogsstyrelsen  
 bedömer att merparten av de uppgifter som myn- digheten använder vid statistiska undersökningar är viktiga, men att mer schabloniserade data kan användas i de flesta fall. Detta gäller storlek och markvärde avseende åkermark, betesmark, skogsmark och skogligt impediment liksom uppgift om ägare till bostäder och lantbruk. Endast uppgift om typkod bedömer Skogsstyrelsen vara så viktig för verksamheten att den i de fall uppgiften används i dag i princip alltid måste ersättas på annat sätt. 
  
 Lantmäteriet  
 anser att fastighetstaxeringsinformationen är av stor betydelse för den geodata som myndigheten har till uppgift att samla in, lagra och leverera till myndigheter och privatpersoner. Fastig- hetstaxeringsinformationen utgör en stor del av det samlade värdet för de aktuella registren och det faktum att denna information är knuten till andra grunddata om fastigheter är en starkt bidragande orsak till att användarna efterfrågar denna typ av fastighetsinforma- tion. Utan fastighetstaxeringsinformationen skulle sannolikt efter- frågan av den kvarvarande fastighetsinformationen minska. Fastig- hetsinformationen tillsammans med den geografiska informationen har många användningsområden i dagens samhälle. Många företag i branschen arbetar intensivt med produktutveckling och lanserar ständigt nya tjänster på marknaden där Lantmäteriets geodata måste anses vara bland de viktigaste parametrarna. 
 Lantmäteriet bedömer att en avveckling av fastighetstaxerings- systemet med största sannolikhet skulle påverka efterfrågan och 
 513 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 minska den totala intäkten på cirka 150 miljoner kr per år som för- säljning av fastighetsinformation i dag genererar. En grov uppskatt- ning gör gällande att intäkterna skulle minska med 50 procent om fastighetstaxeringsinformationen inte längre var en del av fastighets- informationen. Denna intäktsminskning är dock liten i förhållande till den förmodade påverkan som det skulle ha på hela den svenska samhällsekonomin. 
 Lantmäteriet menar att den svenska fastighetsmarknaden rankas högt i internationella sammanhang, bland annat för att tillgången på fastighetsinformation är mycket god. En transparent marknad kännetecknas av öppenhet och tydlig organisation med ett stabilt regelverk som karaktäriserats av en konsekvent tillämpning av lagar och regler, och av respekt för privat äganderätt. I ett europeiskt per- spektiv framstår Sverige som ett av de länder som ligger längst fram när det gäller att tillhandahålla fastighetsinformation, vilket har stor betydelse på en allt mer globaliserad fastighetsmarknad och på en europeisk kreditmarknad som kännetecknas av ökad integration. 
 Lantmäteriet har till uppgift att verka för en effektiv försörjning av grundläggande fastighets- och geografisk information. Behoven för den reglerade verksamheten som stöds må ändras över tiden men samhällets behov av en effektiv informationsförsörjning vad gäller grundläggande fastighetsinformation kommer enligt Lantmäteriets förmenande att bestå under överskådlig framtid. 
 Fastighetsvärdering m.m. 
  
 Lantmäteriet  
 anser att om de data som emanerar från fastighets- taxeringen inte skulle finnas tillgängliga på samma sätt i framtiden skulle det påverka Lantmäteriets myndighetsutövning i samband med fastighetsbildning. Det skulle med största sannolikhet uppstå effektivitetsförluster och även finnas risk för sämre kvalitet i hand- läggningen med rättsförluster som följd. På förhand är det svårt att kvantifiera hur stora kostnader för Lantmäteriet och samhället i övrigt som konsekvenserna av en avveckling skulle föra med sig. I sam- manhanget bör ändå understrykas att Lantmäteriet har krav på sig att korta leveranstiderna och minska kostnaderna för lantmäteri- förrättningar. Det är ett mål som inte blir lättare att uppfylla om en avveckling av fastighetstaxeringen blir verklighet. 
 514 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Båtnadsvärdering 
  
 9  
  
 skulle i normalfallet inte kunna göras lika effektivt. En prövning av om det föreligger positiv båtnad görs i uppskattningsvis 1 500 lantmäteriförrättningar per år. Avsaknaden av riktvärdekartor måste kompenseras med fastighetsmarknads- information om genomsnittliga marknadsvärdenivåer för avgränsade områden och delmarknader. Ska det göras en sådan sammanställning och analys vid varje enskild förrättning förväntas tidsförlusterna bli mycket stora. 
 Panträttsprövning innebär att en officialvärdering ska göras vid varje lantmäteriförrättning där marköverföring är en åtgärd. De senaste åren har det i genomsnitt genomförts cirka 25 000 lant- mäteriförrättningar årligen där det ska bedömas om oskadlighet före- ligger för panträttshavaren. Vid handläggningen kontrolleras om panten understiger 75 procent av taxeringsvärdet för den fastighet som avstår mark. Om pantens belopp är högre måste en noggrann- nare värdebedömning göras för att säkerställa att oskadlighet före- ligger. Om det inte fanns taxeringsvärden för enskilda fastigheter och riktvärden för olika ägoslag och byggnadstyper, skulle pant- rättsprövningen bli krångligare för förrättningslantmätaren och därmed mer tidsödande. Taxeringsvärdena skulle således behöva ersättas av andra liknande värden som håller samma kvalitet för att kunna användas vid panträttsprövningen. 
 I samband med lantmäteriförrättningar görs värderingar som underlag för ersättningsbeslut. Vid förrättningsvärdering görs antingen värderingen enligt de principer som gäller för marknads- värdering eller när det finns vedertagen norm används denna som värderingsmetod för att nå den rättsenliga ersättningen. Uppskatt- ningsvis rör det sig om 1 000 lantmäteriförrättningar per år där er- sättningsbeslutet grundar sig på ett värdeutlåtande. Om det skulle bli svårare att få tag i relevant data om fastighetsmarknaden, som tidi- gare kunnat fås genom fastighetstaxeringen, kommer kostnaden för värdeutlåtandena att öka. Insamlingen kommer att ske sporadiskt och i högre grad med manuella inslag än när fastighetstaxeringen kunde försörja förrättningslantmätare och fastighetsvärderare med relevant information om både fastighetsmarknaden och de enskilda fastigheterna. 
  
 9  
 Värdering av nyttan, 3 kap. fastighetsbildningslagen (1970:988). 
 515 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bank- och försäkringsverksamhet 
  
 Försäkringsbranschen  
 anser att avsaknaden av taxeringsvärdet som kan hämtas automatiserat, kommer att innebära en högre risk för att kunden lämnar felaktiga uppgifter som kan påverka rätten till ersättning vid ett eventuellt framtida skadefall. Vidare försvåras för- säkringsföretagens kontroller avseende förändringar avseende fastig- heten vid den årliga förnyelsen av bostadsförsäkringen. Slutligen kommer de administrativa kostnaderna för försäkringsföretagen att öka om ett automatiserat uppgiftsinhämtande av taxeringsuppgifter inte längre är möjligt, något som drabbar kunderna genom högre premier. 
 Sammanfattningsvis gör Försäkringsbranschen bedömningen att flertalet av de uppgifter i fastighetstaxeringsregistret som avser små- hus med tillhörande tomtmark samt flerbostadshus är så viktiga för verksamheten att de i princip alltid måste ersättas på annat sätt, t.ex. genom styckevärdering eller inhämtande av uppgifter från fastighets- ägaren. 
  
 Svenska Bankföreningen  
 menar att bankerna i dag är mycket bero- ende av den information som inhämtas inom ramen för fastighets- taxeringen. Informationen används för en stor mängd transaktioner som är viktiga för många individer och företag och som avser om- fattande belopp. Informationen har vidare använts under så lång tid att informationskraven kring kreditgivning mot säkerhet i fastig- heter är mycket beroende av den. Taxeringsinformationen fyller en grundläggande betydelse i framtagande av värdering av de fastigheter som ska belånas. Utan taxeringsinformationen måste bankerna ut- veckla en alternativ värderingsmetod för bostäder. Det måste också tas fram nya metoder för att kategorisera stora delar av bankernas kreditportfölj. I och med att marknaden för bolån är ifrågasatt och i många andra länder har drabbats av stora problem är det ett betydande vågspel att i detta läge ändra på principer som under lång tid har fungerat väl. I många av de länder som har problem har en kraftig uppgång av värden på fastigheter bytts mot en kraftig ned- gång av värden. Detta har följts av en diskussion om metoder för värdering där mer standardiserade metoder för att avgöra en bostads värde behövs. Dessa diskussioner bottnar i att myndigheter vill vara mer säkra på att boendet inte överbelånas och att myndigheter inte har kontroll över eventuella prisbubblor som kan byggas upp. Kraven på kreditgivarnas plikt att lämna information kring bolån ökar just nu i världen. En avveckling av taxeringsvärdet för bostäder skulle 
 516 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 således medföra en stor mängd system- och regelförändringar inom den finansiella sektorn. 
 Om taxeringsinformationen reduceras på det sätt som utredningen föreslår i avvecklingsförslaget bedömer Bankföreningen att kostna- derna för låntagarna kommer att öka samt att kvaliteten försämras i värderingen. Detta i sin tur kommer att leda till mer volatila mark- nader för fastigheter, men även för krediter, då taxeringsvärdena anses vara återhållande och stabiliserande på marknaden. 
 Vidare menar Bankföreningen att Sveriges komparativa fördel när det gäller fastighetsbelåning kommer att upphöra. Genom att staten i Sverige har haft så god kontroll över fastigheterna har det varit möjligt att belåna fastigheterna mer än vad som skulle ha varit fallet om kunskapen om fastigheten hade varit lägre, vilken den är i de flesta jämförbara länder. Det går enligt Bankföreningen inte att bortse från att en avveckling av taxeringen skulle leda till försämrad kvalitet på uppgifterna som används vid skattning av värdet på fastig- heten som ska belånas. Den försämrade kvaliteten på kontrollen av fastighetsinformationen kan komma att leda till att kreditgivarnas upplåningskostnad stiger genom att investerarna kräver en högre riskpremie för att låna ut pengar. Uppskattningsvis har svenska hus- håll bolån från de svenska finansiella instituten på drygt 2 100 mil- jarder kr. 
  
 10  
  
 Det är dock svårt att uppskatta kostnadseffekterna av förslagen, då det är svårt att förutse de möjliga alternativa utfallen. En förändring avseende upplåningskostnaden kan dock komma att bli betydande och delas troligen mellan kunder och kreditgivare. Om den försämrade kontrollen av fastigheter i Sverige dessutom leder till sänkt rating för långivarna kan mycket besvärliga konse- kvenser förutses. 
 Det finns därmed en betydande risk att kreditgivarna måste ändra sina villkor för belåning av fastigheter utan taxeringsvärde. Omformuleringen kommer att leda till lägre utbud av krediter och därmed en sjunkande efterfrågan på fastigheterna. I och med att den naturliga följden av denna strategiska omformulering kommer att innebära lägre belåningsgrader och högre marginaler är det inte helt osannolikt att detta kommer att leda till lägre fastighetsvärden. Bara själva medvetenheten om detta kan räcka för att värdena ska falla. 
 På lite längre sikt oroar sig många kreditgivare enligt Bank- föreningen för att kvaliteten på kunskapen om bostadsfastigheters 
  
 10  
 SCB, februari 2012. 
 517 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 värde kommer att försämras. I och med att inte samma mängd infor- mation kommer att samlas in och då detta inte kommer att göras av en auktoriserad myndighet kommer följden att bli att informa- tionens betydelse minskar. Ett privat alternativ kommer inte att kunna förlita sig på den auktoritet som Skatteverket har. Det kan ifrågasättas om ett privat alternativ kommer att kunna fånga upp renoveringar och förändringar av byggnader och andra förändringar i fastigheten. Om förändring av standard på inventarier och liknan- de förändras, kommer det resultera i svårigheter att på ett standar- diserat sätt ha kontroll på dessa förändringar. Det finns även en oro att fastigheter som ligger i gränslandet och kan belånas av såväl före- tag som privatpersoner, kan få problem med sin  
 typkod-sättning. 
  Risken för att typkoderna ska bli av sämre kvalitet är också något som oroar kreditgivarna. 
 Sammantaget kan det sägas att det finns en mycket stor oro hos långivarna avseende konsekvenser av en eventuell avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder. Ett användande av alternativ till taxeringsvärdet kan leda till en överkomlig lösning men det kom- mer ändå med stor sannolikhet leda till att fler kunder kommer att få svårigheter med att belåna fastigheterna på de sätt som de önskar. 
 Tabell 7.2.4 Konsekvenser för kreditgivning 
  
 Banker 
  
 Låntagare 
  
 Systemförändringar i bank 
  
 - Uppbyggande av nya värderingsmodeller vid kreditgivning 
  
 – 
  
 0 
  
 - Uppbyggande av nya värderingsmodeller vid 
  
 – 
  
 0 
  
 selektering/rapportering 
  
 - Nya strategiska instrument 
  
 – 
  
 0 
  
 Ökad osäkerhet i kreditgivningen 
  
 - Ökad kapitalallokering 
  
 – 
  
 – 
  
 - Lägre belåningsgrader på vissa segment 
  
 – – 
  
 – – 
  
 - Ökade förluster 
  
 – 
  
 – – 
  
 Förändringar i upplåningskostnader 
  
 - Sänkt trovärdighet för det svenska systemet 
  
 – – 
  
 – – 
  
 - Sänkt rating 
  
 – – 
  
 – – 
  
 518 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Med – – respektive – avses att avvecklingsförslaget innebär en negativ konsekvens som är påtagligt respektive marginell. Med 0 avses att avvecklingsförslaget ger oförändrade konsekvenser. 
  
 Riksbanken  
 menar att fastigheter utgör hushållens klart viktigaste slag av tillgång och motsvarar omkring 40 procent av hushållens samlade tillgångsmassa. Fastigheter är samtidigt den helt domine- rande säkerheten för bankernas lån till hushållen. Utan tillförlitliga uppgifter om värdet på fastigheter kommer möjligheterna att använda mikrodatabasen för Riksbankens analyser inom finansiell stabilitet och penningpolitik att försämras påtagligt. Detta försvårar analysen av t.ex. hushållens bostadslån kopplat till värdet på bostaden, eller analysen av företagens investeringar i fastigheter och effekterna vid prisförändringar på bostäder och fastigheter. En avsevärd försäm- ring av tillförlitligheten i informationen om säkerheters värde kan dessutom leda till minskad tillgång till krediter för både hushåll och företag. 
 Tomträttsavgälder 
 Avskaffandet av fastighetstaxeringen leder vidare till att tomträtts- avgälder inte längre kan beräknas med utgångspunkt i marktaxe- ringsvärden, vilket gör det nödvändigt att finna alternativa utgångs- punkter för bestämmandet av avgäldsunderlag. Normeringstalen kan möjligen vara en värderingsmetod bland flera, men anses inte ut- göra någon egentlig alternativ lösning, bl.a. då de inte är möjliga att överklaga (se vidare avsnitt 2.2.3). 
  
 11 
  
 Bokföring och redovisning 
 Ett borttagande av taxeringsvärdena för bostäder kan få följder på bokförings- och redovisningsområdet som i dag är svåra att över- blicka (se avsnitt 2.1.4 och 2.2.6). Normeringstalen anses inte fullt ut kunna fylla taxeringsvärdenas funktion. En värdering kan visser- ligen bli mer rättvisande än taxeringsvärdet, men kan också med- föra ökade kostnader för de bokföringsskyldiga. Förändringarna bör heller inte leda till att antalet bokföringsskyldiga utökas i onödan. 
  
 11  
 Tomträtts- och arrendeutredningen (Ju 2011:08) har bl.a. i uppdrag att föreslå enklare regler för hur tomträttsavgälder ska bestämmas, vilket ska redovisas i ett delbetänkande senast den 31 oktober 2012. 
 519 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 Kommunsektorn 
 Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) 
 menar att man avseende det föreslagna systemet för löpande beskattning kan se vissa stabi- litets- och prognosfördelar med förslaget avseende avveckling av taxeringsvärdet, då det torde leda till ökad förutsebarhet och vara mer lättprognostiserat än dagens system. Vidare anser SKL att ett nollställningsalternativ vid införandet vore rimligt samt att index- uppräkningen borde baseras på inkomstbasbeloppet. Förslaget torde ge minimala omfördelningseffekter jämfört med införandet av de kommunala fastighetsavgifterna. 
  
 Vad gäller tomträttsavgälder har Sveriges kommuner drygt 50 000 tomträtter avsedda för småhus. Vid beräkningen av avgälden för dessa används regelmässigt marktaxeringsvärdet. Avgälden reg- leras normalt vart tionde år, men kan komma att ändras till att ske årligen. Om fastighetstaxeringen avvecklas måste värdet för dessa tomter bestämmas på ett annat sätt. En slopad fastighetstaxering medför stor risk för omfattande merarbete för kommunerna vid avgäldsbestämning för småhustomträtter. 
  
 7.2.1.7 
  
 Sammanfattning och analys 
  
 Nedan följer en sammanställning av förslagets  
 administrativa kon- sekvenser 
 . 
 520 
 SOU 2012:52 Konsekvensanalys 
 Tabell 7.2.5 Administrativa konsekvenser; Årliga kostnadseffekter 
  
 Aktör 
  
 Minskade kostnader (kr) 
  
 12 
  
 Ökade kostnader (kr) 
  
 Totalt 
  
 Skatteverket 
  
 62 522 000 
  
 21 200 000 
  
 Fastighetsägare 
  
 (näringsidkare) 
  
 - Lantbruksfastighet 
  
 3 323 000 
  
 - Hyreshus (bostadsdel) 
  
 4 500 000 
  
 - SFT 
  
 1 170 000 
  
 - Konsultkostnader 
  
 37 126 000 
  
 Fastighetsägare (privat) 
  
 7 813 000 
  
 Skatteupplysningen 
  
 675 000 
  
 Domstolarna 
  
 11 960 000 
  
 Lantmäteriet 
  
 15 700 000 
  
 129 089 000 
  
 36 900 000 
  
 92 189 000 
  
 Sammanställningen visar att avvecklingsförslaget medför en total årlig direkt besparing om ca 90 miljoner kr vad gäller de administra- tiva kostnaderna för myndigheterna och fullgörandekostnaderna för fastighetsägarna. För Skatteverket är besparingen cirka 60 miljo- ner kr. Fullgörandekostnaderna för fastighetsägare minskar årligen med ca 9 miljoner kr. Även konsultkostnader för fastighetsägare minskar med ca 37 miljoner kr per år. En avveckling av fastighets- taxeringen för bostäder kommer dessutom att leda till en kostnads- besparing om ca 12 miljoner kr för domstolarna då de slipper hantera överklagade mål avseende småhus, lantbruk och flerbostadshus. För Lantmäteriet innebär dock förslaget en kostnadsökning med ca 15 miljoner kr per år i och med de normeringstal ska tas fram. 
 Nyttan är således betydande och överstiger väsentligt de direkta kostnader som förslaget kan medföra. 
 Mot bakgrund av ovanstående gör utredningen bedömningen att avvecklingsförslaget skulle leda till omfattande besparingar vad gäller administrativa kostnader och fullgörandekostnader för fastighets- ägarna. 
  
 Vad gäller de  
 samhällsekonomiska konsekvenserna  
 kan det sam- manfattningsvis konstateras att flertalet av de berörda myndigheterna 
  
 12  
 Som framgår av sammanställningen har utredningen redovisat resultatet av NUTEK:s beräkningar avseende näringsidkare. Skatteverkets beräkningar avseende samma område har resulterat i något lägre kostnadsnivåer. 
 521 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 och organisationerna, givet att bostadstaxeringen avvecklas, anser att detta skulle leda till behov av utveckling av nya strukturer samt en i vissa fall kostsam och tidskrävande omställning. Vidare före- ligger det svårigheter att finna en motsvarande uppgift som håller samma kvalitativa nivå och är lika accepterad i samhället som taxe- ringsvärdet. Flera av organisationerna kan för det fall att taxerings- värdena slopas godta utredningens förslag avseende normeringstal som alternativ till taxeringsvärde men de anser dock det vara en klar försämring mot nuläget. Svenska Bankföreningen har emellertid påtalat ett flertal svårigheter med en sådan lösning, varför detta alter- nativ sannolikt inte kan anses möjligt att tillämpa i bank och finans- branschen. 
 Taxeringsvärdet är enbart en registeruppgift av flera som an- vänds. Vissa uppgifter om fastighetens beskaffenhet kommer att finnas kvar vid en avveckling medan andra kommer att försvinna. Dessa uppgifter är i många fall minst lika viktiga för vissa myndig- heter och organisationer som själva värdena. 
 De olika berörda myndigheterna och organisationerna har inte haft möjlighet att uppskatta de kostnadsmässiga konsekvenserna av förslaget, bl.a. för att det fortfarande finns oklarheter avseende de föreslagna normeringstalen. Detta gör det väldigt svårt att kvanti- fiera kostnaderna i kronor och göra en makroekonomisk analys. Utredningen har därför valt att i stället beskriva konsekvenserna från ett verksamhetsperspektiv. 
 Konsekvensen av en avveckling torde leda till samhällsekonomiska försämringar enligt flera intressenter. Bankföreningen framhåller farhågor om fördyringar gällande kreditgivarnas upplåningskostna- der vilket i förlängningen innebär ökade kostnader för låntagaren. Kreditgivarna kan även behöva minska sitt utbud av krediter vilket kan leda till en sjunkande efterfrågan på fastigheter. Det kan i sin tur innebära lägre fastighetsvärden. Även försäkringsbranschen indikerar att kostnader för premier kan stiga men även att risken för att felaktiga uppgifter lämnas ökar när alla uppgifter måste samlas in och uppdateras av fastighetsägaren. Förutom att detta förfarande blir mer tidskrävande för fastighetsägaren, kan felaktiga uppgifter påverka rätten till ersättning vid eventuella framtida skade- fall. Även andra indirekta kostnader kan komma att uppstå för fastighetsägaren. Till exempel kan värdering av fastigheten behövas till skillnad från i dag, då egenskapsuppgifter och värden finns i ett officiellt register. Själva värderingen i sig kan också bli dyrare efter- som en mer omfattande uppgiftsinsamling måste genomföras av 
 522 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 fastighetsvärderaren. Detta gäller såväl värderingsobjektet som jämförelseobjekten. Följden av en avveckling kan även under en tid innebära ökade processkostnader för både Skatteverket och fastighetsägaren till dess att ny rättspraxis etablerats där taxerings- värdena i dag används. Vidare kan framhållas att kvaliteten på den statistik som SCB tar fram med hjälp av uppgifter i FTR försämras vilket kan innebära försvårade och långsammare beslutsprocesser. Det kan även innebära en fördyring där viss statistik måste tas fram med hjälp omfattande uppgiftsinsamlingar. Ytterligare en påverkan som kan ge långtgående samhällsekonomiska konsekvenser med ökade kostnader för den enskilde men även hämma nybyggnation av bostäder är Lantmäteriets farhåga om längre leveranstider, ökade kostnader och sämre kvalitet vid handläggningen av fastighetsbild- ningsärenden. Detta är tvärtemot de krav som ställs på Lantmäteriet i dag där handläggningen ska effektiviseras för att ge kortare hand- läggningstider och minskade kostnader för sakägarna. 
 För samhället kan även positiva effekter uppstå i och med en avveckling. En potentiellt större marknad skapas för fastighets- värderarbranschen när värden efterfrågas i högre omfattning. Men även nya marknader kan skapas för privata aktörer för att till exem- pel fylla det behov som kan uppstå av informationsförsörjning av data om fastighetsmarknaden och fastigheternas beskaffenhet. 
 Mot bakgrund av ovanstående gör utredningen bedömningen att de indirekta samhällsekonomiska kostnaderna som kan uppstå är betydande och torde väsentligt överstiga de administrativa bespa- ringar som kunnat räknas fram. 
  
 7.2.2 
  
 Finansiella konsekvenser 
  
 Utredningens bedömning:  
 De finansiella konsekvenserna av den löpande beskattningen i avvecklingsförslaget är i stort sett kostnadsneutrala. Det allmänna kan komma att få något ökade intäkter genom de föreslagna kvadratmeterbeloppen och med anledning av att alla fastighetsägare kommer att omfattas av in- dexering. 
 Utredaren ska enligt direktivet (dir. 2011:13, s. 13) redovisa de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. De förslag som lämnas ska sammantagna vara offentligfinansiellt neutrala. Till den del som 
 523 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 förslagen innebär minskade inkomster ska finansiering därför före- slås inom det berörda området. 
 Avsnittet ska innehålla en analys av förslagens skattemässiga kon- sekvenser för staten liksom intäktsökningar respektive inkomst- minskningar för kommunerna och de skattemässiga effekterna för hushållen. Vidare ska fördelningskonsekvenserna för kommuner och hushåll belysas. 
 När det gäller den löpande beskattningen finns det några åtgär- der som kommer att leda till finansiella konsekvenser på så sätt att de påverkar intäkterna till det allmänna. De kvadratmeterbelopp för småhus och obebyggd tomtmark som är föreslagna innebär en in- täktsökning för staten med drygt 3,7 miljoner kr per år. Fördel- ningen per region ger skilda utfall. 
  
 13  
  
 För region 1 är förslaget något underfinansierat ca 3,4 miljoner kr per år. För region 2 och 3 är för- slaget något överfinansierat med ca 5 miljoner kr per år respektive ca 2,1 miljoner kr per år. 
 Slopandet av skatt och avgift för byggnad under uppförande är en åtgärd som påverkar intäkterna för det allmänna. Förslaget har motiverats närmare i avsnitt 3.3.2. Resonemanget bakom förslaget är i korthet att boendevärdet inte uppkommer innan byggnaden är klar att bruka. Det finns också gränsdragningsproblem för när en byggnad ska anses vara uppförd och skäl som lett till att skattskyl- diga försökt klassificera sina byggnader som färdiga eller fortfarande under uppförande fastän så inte varit fallet. En enhet med byggnad under uppförande betraktas därmed som obebyggd. 
 Vid småhustaxeringen 2009 fanns det 9 355 värderingsenheter småhusbyggnad under uppförande med ett sammanlagt taxeringsvärde om 3 894 223 000 kr. För dessa utgick fastighetsskatt med en pro- cent vilket innebär tappade inkomster till staten om 38 942 230 kr för det fall förslaget genomförs. 
 Vid taxeringen av hyreshus 2011 fanns 495 värderingsenheter bostad under uppförande med ett sammanlagt taxeringsvärde om 5 532 718 000 kr. För dessa utgick fastighetsskatt med 0,4 procent vilket innebär tappade inkomster till staten om 22 130 872 kr om förslaget genomförs. 
 Utredningen har föreslagit att inkomstbortfallet ska täckas upp av ett ökat uttag av fastighetsavgift och fastighetsskatt i övrigt. Hän- syn har tagits till detta bortfall vid beräkningarna i avsnitt 3.3.9, där 
  
 13  
 Kommunernas indelning i regioner framgår av bilagan till förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, Författningsförslag Avveckling. 
 524 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 underskottet på ca 60 miljoner har fördelats ut på samtliga skatt- skyldiga och förslaget blivit kostnadsneutralt. 
 En förändring som också föreslås ske är att avgift i stället för skatt ska utgå för tomtmark för uppförda ägarlägenheter och fler- bostadshus på ofri grund. I dag krävs beträffande sådan tomtmark att marken ingår i samma taxeringsenhet som byggnaden för att avgift ska utgå – i annat fall utgår fastighetsskatt, jfr 3 § första stycket c och d lagen om kommunal fastighetsavgift och 3 § första stycket a och b lagen om statlig fastighetsskatt. Det rör sig i dags- läget om 172 sådana tomter som kommer att övergå från skatte- systemet till avgiftssystemet. Det leder inte till några stora finansiella konsekvenser men bör ändå nämnas i sammanhanget. Värt att notera är också att förslaget går jämnt ut på så sätt att ingen skillnad görs i kostnad för den skattskyldige och samma intäkt tillkommer det allmänna. Skillnaden är att posten flyttas från skattesystemet till av- giftssystemet. 
 Utredningen föreslår att obebyggd tomtmark i det nya systemet inte kommer att beskattas hårdare än bebyggd tomtmark. När syste- met genomförs kommer staten att tappa intäkter om ca 109 miljo- ner kr med anledning av sammanslagningen i beräkningen av skatt och avgift. Samma summa uppkommer i stället som en ökad intäkt i avgiftssystemet. Detta kan justeras genom en minskning av det statliga anslaget till kommunerna med motsvarande 109 miljoner kr det första året. Därefter är det endast ökningen eller minskningen mellan intäktsåren som tillfaller kommunerna, se avsnitt 3.3.10. Även detta förslag är alltså tänkt att bli helt kostnadsneutralt. 
 Indexeringen av kvadratmeterkostnaden och takbeloppen, som beskrivs närmare i avsnitt 3.3.8 och 3.3.9.3, kommer att få finansiella konsekvenser. De belopp som bestäms i 2015 års nivå kommer att öka eller minska motsvarande inkomstbasbeloppets förändring mellan år 2015 och det aktuella kalenderåret. Indexeringen kommer i det nya systemet att gälla samtliga skattskyldiga och inte bara de som uppnått den högsta avgiften vilket kan komma att ge det allmänna ökade intäkter. Det går inte att räkna ut exakt vilken effekt detta kommer att få eftersom ingen vet hur fastighetspriserna kommer att utvecklas och därmed inte heller vad skillnaden skulle bli jäm- fört med att behålla dagens system. 
 525 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 7.2.3 
  
 Konsekvenser av ändrad löpande beskattning 
  
 Utredningens bedömning:  
 Avgiftsförändringen för de allra flesta småhusägare kommer att ligga mellan +/– 2 000 kr per år. Det nya avgiftstaket påverkar främst fastighetsägare i region 1 där ca fyra procent kommer att betala den nya maxavgiften om 10 000 kr. I region 2 kommer drygt en procent betala den nya maxavgiften som är 9 600 kr beroende på att kvadratmeterspär- ren för mark, 3 000 m 
 2 
 , uppnås. I region 3 är det ca 0,25 procent som kommer nå den nya maxavgiften som är 6 450 kr vilket är lägre än nuvarande maxavgift. 
 I samtliga regioner kommer det dock att finnas enskilda fastig- hetsägare som får en stor förändring av fastighetsavgiften Denna omfördelning av fastighetsavgiften kommer att ske mellan små- husägare med en förskjutning inom respektive region från små hus som har ett högt taxeringsvärde till större hus med ett lågt taxeringsvärde. 
 För flerbostadshus kommer ägare av fastigheter med stora lägenheter att få högre fastighetsavgift medan fastighetsägarna till små lägenheter kommer att få lägre avgift. Bostadsrättsför- eningar kommer att relativt sett få en något högre avgift än hyresrätter beroende på att bostadsrättslägenheterna generellt är lite större. 
 I följande avsnitt avser utredningen visa vilka konsekvenser som följer av den föreslagna ändringen i den löpande beskattningen, dels för småhusägare och dels för ägare av flerbostadshus. Beräkningar har genomförts för att kunna se hur förändringarna slår på individ- nivå för ett antal olika typhushåll. När det gäller flerbostadshusen har konsekvenser belysts för bostadsrättsföreningar, kommunala fastighetsägare och privata fastighetsägare. 
  
 7.2.3.1 
  
 Ägare av småhus 
  
 Förändring individnivå 
 Diagrammen nedan visar förändringen av fastighetsavgiften på indi- vidnivå för de tre olika regionerna. En gemensam förutsättning för de tre diagrammen är att de individer som inte får någon förändring (noll) inte redovisas. Denna grupp består av de individer som er- 
 526 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 håller hel nedsättning av fastighetsavgift på grund av att småhuset är nybyggt. Eftersom detta fortfarande kommer att gälla i det nya systemet blir det ingen förändring för dessa fastighetsägare. 
 Diagram 7.2.1 Skillnad mellan nuvarande och föreslaget system, region 1 
 Region 1 individnivå 
 Differens nuvarande och föreslaget system 
  
 4,5 
  
 4 
  
 3,5 
  
 P 
  
 3 
  
 r 
  
 o 
  
 2,5 
  
 c 
  
 2 
  
 e 
  
 n 
  
 1,5 
  
 t 
  
 1 
  
 0,5 
  
 0 
  
 4050 3850 3650 3450 3250 3050 2850 2650 2450 2250 2050 1850 1650 1450 1250 1050 
  
 -850 
 -650 
 -450 
 -250 
 -50 
  50 250 450 650 850 1050 1250 1450 1650 1850 2050 2250 2450 2650 2850 3050 3250 3450 3650 3850 4050 
  
 - - - - - - - - - - - - - - - - 
  
 Kr 
  
 I region 1 kommer ca 90 procent av individerna få förändrad avgift inom intervallet minus 1 800 kr till plus 1 700 kr. Medianföränd- ringen ligger på plus 94 kr per år vilket innebär att fler fastighets- ägare får en höjd avgift jämfört med nuvarande system. De två höga staplarna till höger i diagrammet runt 1 650 kr och 3 450 kr visar indi- vider som i dag betalar maxavgift och som även får betala maxavgift i det nya systemet. Anledningen till att det är två staplar som berörs av detta beror på om individen är ensam- eller samägare av fastig- heten. 
 527 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 Diagram 7.2.2 Skillnad mellan nuvarande och föreslaget system, region 2 
 Region 2 individnivå 
 Differens nuvarande och föreslaget system 
 3,5 
 3 
  
 P  
 2,5 
 r 
 o  
 2  
 c 
  
 e  
 1,5  
 n 
  
 t  
 1 
  
 0,5 
 0 
  
 4050 3850 3650 3450 3250 3050 2850 2650 2450 2250 2050 1850 1650 1450 1250 1050 
  
 -850 
 -650 
 -450 
 -250 
 -50 
  50 250 450 650 850 1050 1250 1450 1650 1850 2050 2250 2450 2650 2850 3050 3250 3450 3650 3850 4050 
  
 - - - - - - - - - - - - - - - - 
  
 Kr 
  
 I region 2 kommer ca 90 procent av individerna att få förändrade avgifter inom intervallet minus 2 200 kr till plus 2 700 kr. Regionen uppvisar den största omfördelningen mellan individerna vilket beror på regionens heterogena sammansättning av kommuner och att dess taxeringsvärden varierar. Medianförändringen ligger på sänkt avgift med 136 kr per år vilket innebär att fler fastighetsägare får en sänkt avgift jämfört med nuvarande system. 
 528 
 SOU 2012:52 Konsekvensanalys 
 Diagram 7.2.3 Skillnad mellan nuvarande och föreslaget system, region 3 
 Region 3 individnivå 
 Differens nuvarande och föreslaget system 
 6 
 5 
 P  
 4  
 r 
 o 
 c  
 3  
 e 
 n 
  
 t 
  
 2 
  
 1 
 0 
  
 4050 3850 3650 3450 3250 3050 2850 2650 2450 2250 2050 1850 1650 1450 1250 1050 
  
 -850 
 -650 
 -450 
 -250 
 -50 
  50 250 450 650 850 1050 1250 1450 1650 1850 2050 2250 2450 2650 2850 3050 3250 3450 3650 3850 4050 
  
 - - - - - - - - - - - - - - - - 
  
 Kr 
  
 I region 3 kommer 90 procent av individerna ligga i intervallet minus 2 200 kr till plus 1 800 kr. Medianförändringen ligger på 156 kr per år vilket innebär att fler fastighetsägare får en höjd avgift jämfört med nuvarande system. 
 Avgiftstak 
 Av avsnitt 3.3.9.3 framgår att omfördelningen av skattebördan skulle bli alltför stor utan ett avgiftstak. Med ett avgiftstak motsva- rande dagens nivå (7 000 kr) skulle förslaget vara underfinansierat med ca 1,4 miljarder kr. Utredningen har därför valt ett avgiftstak om 10 000 kr uppdelat på 5 400 kr för byggnaden och 4 600 kr för marken. Det är dock enbart i region 1 som det är teoretiskt möjligt att nå taket på 10 000 kr. För region 2 blir taket i praktiken 9 600 kr eftersom storleksspärren för marken, 3 000 m 
 2  
 annars överträds. För region 3 blir taket 6 450 kr eftersom både storleksspärren för mark, 3 000 m 
 2  
 och byggnad, 300 m 
 2  
 stoppar ett högre belopp. 
 Tabellerna nedan visar fördelningen på individnivå mellan de som i dag betalar maxavgift och vilka som skulle betala maxavgift enlig föreslaget system. 
 529 
 Konsekvensanalys SOU 2012:52 
 Tabell 7.2.6 Förändring maxavgift region 1 (10 000 kr) 
  
 Nuvarande fastighetsavgift 
  
 Ny fastighetsavgift baserad på m 
 2 
  
 Under maxavgift 
  
 Betalar maxavgift 
  
 Summa 
  
 Under maxavgift 
  
 25,12 
  
 0,36 
  
 25,48 
  
 Betalar maxavgift 
  
 71,28 
  
 3,24 
  
 74,52 
  
 Summa 
  
 96,4 
  
 3,60 
  
 100,00 
  
 I region 1 skulle ca 3,6 procent betala den nya maxavgiften på 10 000 kr. Nästan samtliga av dessa betalar maxavgift i nuvarande system. Av de som föreslås betala under maxavgift i det nya syste- met når närmare 12 procent den maximala avgiften för byggnaden. För marken är siffran knappt 16 procent. Det är viktigt att notera att den maximala avgiften 10 000 kr i det föreslagna systemet gör att avgiften även kan öka för vissa fastighetsägare som betalar max- belopp i dag men att de ändå inte når den nya maxavgiften. 
 Tabell 7.2.7 Förändring maxavgift region 2 (9 600 kr) 
  
 Nuvarande fastighetsavgift 
  
 Ny fastighetsavgift baserad på m 
 2 
  
 Under maxavgift 
  
 Betalar maxavgift 
  
 Summa 
  
 Under maxavgift 
  
 66,78 
  
 0,39 
  
 67,17 
  
 Betalar maxavgift 
  
 32,00 
  
 0,83 
  
 32,83 
  
 Summa 
  
 98,78 
  
 1,22 
  
 100,00 
  
 I region 2 kommer drygt 1 procent av fastighetsägarna betala max- avgiften som i denna region blir 9 600 kr eftersom storleksspärren för marken på 3 000 m 
 2  
 gör att maxbeloppet för mark endast kan bli 4 200 kr. Av de fastighetsägare som inte når maxavgiften så kommer cirka 1,33 procent att nå maxbeloppet för byggnaden och ca 11,75 procent nå maxbeloppet för marken. 
 530 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Tabell 7.2.8 Förändring maxavgift region 3 (6 450 kr) 
  
 Nuvarande fastighetsavgift 
  
 Ny fastighetsavgift baserad på m 
 2 
  
 Under maxavgift 
  
 Betalar maxavgift 
  
 Summa 
  
 Under maxavgift 
  
 94.75 
  
 0,16 
  
 94,91 
  
 Betalar maxavgift 
  
 5,00 
  
 0,09 
  
 5,09 
  
 Summa 
  
 99,75 
  
 0,25 
  
 100,00 
  
 I region 3 är det endast 5 procent som betalar maxavgift enligt nu- varande system. I det förslagna systemet kommer endast 0,25 pro- cent att få betala den nya maxavgiften 6 450 kr som är lägre än den nuvarande på grund av spärrarna i storlek. För de som inte kommer att betala maxavgift når endast 0,15 procent maxbeloppet för bygg- naden och ca 15,88 procent når maxbeloppet för marken. I denna region blir maxbeloppet för byggnad 4 800 kr för byggnaden och 1 650 kr för marken. 
 Förändring per inkomstnivå och region 
 Tabellerna nedan visar skillnaden mellan nuvarande avgifter och för- slaget fördelat i inkomstgrupper. Decilgrupp 
  
 14  
  
 1 innehåller den tion- del med lägst disponibel inkomst och decilgrupp 10 innehåller den tiondel med högst inkomster. Inkomstmåttet är disponibel inkomst per konsumtionsenhet, vilket återger vad individen har för disponibel inkomst efter alla åtaganden för t.ex. barn, mat, dagisavgifter etc. 
  
 14  
 Inkomsttagarna delas in i tiondelar efter hur inkomsterna ser ut i 2011 års nivå. Indel- ningen är gjord på totalnivå, dvs. för samtliga inkomsttagare i landet. Denna indelning har sedan används i de tre olika taxeringsregionerna. Således är inkomstintervallen och deciltill- hörigheten gemensam för samtliga taxeringsregioner. 
 531 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 Tabell 7.2.9 Förändring per decilgrupp region 1 (kr) 
  
 Decilgrupp: 
  
 P5 
  
 P10 
  
 Q1 
  
 Median 
  
 Medel 
  
 Q3 
  
 P90 
  
 P95 
  
 1 
  
 -2 
  410 
  
 -1 
  653 
  
 -754 
  
 166 
  
 -3 
  
 977 
  
 1 744 
  
 2 555 
  
 2 
  
 -2 
  245 
  
 -1 
  670 
  
 -932 
  
 -57 
  
 -98 
  
 741 
  
 1 652 
  
 2 134 
  
 3 
  
 -1 
  981 
  
 -1 
  452 
  
 -911 
  
 -76 
  
 -122 
  
 629 
  
 1 424 
  
 1 798 
  
 4 
  
 -1 
  856 
  
 -1 
  430 
  
 -901 
  
 -107 
  
 -121 
  
 610 
  
 1 386 
  
 1 744 
  
 5 
  
 -1 
  804 
  
 -1 
  401 
  
 -900 
  
 -58 
  
 -111 
  
 628 
  
 1 354 
  
 1 744 
  
 6 
  
 -1 
  698 
  
 -1 
  331 
  
 -788 
  
 -17 
  
 -69 
  
 629 
  
 1 319 
  
 1 744 
  
 7 
  
 -1 
  646 
  
 -1 
  296 
  
 -708 
  
 24 
  
 -45 
  
 659 
  
 1 319 
  
 1 744 
  
 8 
  
 -1 
  681 
  
 -1 
  296 
  
 -660 
  
 99 
  
 19 
  
 726 
  
 1 406 
  
 1 744 
  
 9 
  
 -1 
  628 
  
 -1 
  226 
  
 -556 
  
 182 
  
 70 
  
 785 
  
 1 477 
  
 1 744 
  
 10 
  
 -1 
  764 
  
 -1 
  174 
  
 -332 
  
 364 
  
 177 
  
 986 
  
 1 744 
  
 2 044 
  
 I region 1 får de individer med den högsta genomsnittliga inkomsten (från decilgrupp 8) i genomsnitt höjd avgift. Den högsta decil- gruppen får den genomsnittligt högsta höjningen. Medianföränd- ringen är väldigt låg och medelskillnaden mellan de olika grupperna är liten. Av de 54 procent i region 1 som fått en höjd avgift så beror detta i 89 procent av fallen på att den maximala avgiften har höjts. Av de ca 46 procent som fått sänkt avgift så har ca 91 procent tidi- gare haft maximal avgift. 
 Tabell 7.2.10 Förändring per decilgrupp region 2 (kr) 
  
 Decilgrupp: 
  
 P5 
  
 P10 
  
 Q1 
  
 Median 
  
 Medel 
  
 Q3 
  
 P90 
  
 P95 
  
 1 
  
 -2 
  295 
  
 -1 
  507 
  
 -464 
  
 552 
  
 581 
  
 1 659 
  
 2 769 
  
 3 493 
  
 2 
  
 -2 
  622 
  
 -1 
  854 
  
 -952 
  
 127 
  
 172 
  
 1 197 
  
 2 298 
  
 3 075 
  
 3 
  
 -2 
  258 
  
 -1 
  673 
  
 -994 
  
 -61 
  
 48 
  
 961 
  
 2 025 
  
 2 758 
  
 4 
  
 -2 
  036 
  
 -1 
  575 
  
 -1 
  016 
  
 -166 
  
 -16 
  
 819 
  
 1 868 
  
 2 610 
  
 5 
  
 -2 
  024 
  
 -1 
  595 
  
 -1 
  045 
  
 -238 
  
 -57 
  
 779 
  
 1 812 
  
 2 547 
  
 6 
  
 -2 
  018 
  
 -1 
  563 
  
 -1 
  029 
  
 -251 
  
 -84 
  
 717 
  
 1 744 
  
 2 458 
  
 7 
  
 -2 
  056 
  
 -1 
  606 
  
 -1 
  057 
  
 -268 
  
 -115 
  
 694 
  
 1 710 
  
 2 409 
  
 8 
  
 -2 
  124 
  
 -1 
  635 
  
 -1 
  055 
  
 -317 
  
 -158 
  
 629 
  
 1 668 
  
 2 307 
  
 9 
  
 -2 
  176 
  
 -1 
  637 
  
 -1 
  068 
  
 -358 
  
 -201 
  
 554 
  
 1 595 
  
 2 240 
  
 10 
  
 -2 
  632 
  
 -1 
  868 
  
 -1 
  122 
  
 -327 
  
 -256 
  
 611 
  
 1 694 
  
 2 333 
  
 532 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 I region 2 får de med lägst disponibel inkomst i genomsnitt den högsta höjningen av avgiften. Grupperna med högst genomsnittliga inkomster får en sänkning av avgiften. Trenden är tydlig att desto högre inkomst, desto lägre avgift. Medianförändringen i denna region är något högre än i region 1. Medianskillnaden mellan grupp 1 och 10 är närmare 900 kr. Anledningen till denna stora skillnad är att grupp 1 visar kraftigt avvikande siffror mot resterande grupper. Av de 46 pro- cent i region 2 som fått en höjd avgift så beror detta i 16 procent av fallen på att den maximala avgiften har höjts. Av de 54 procent som fått sänkt avgift så har 60 procent tidigare haft maximal avgift. 
 Tabell 7.2.11 Förändring per decilgrupp region 3 (kr) 
  
 Decilgrupp: 
  
 P5 
  
 P10 
  
 Q1 
  
 Median 
  
 Medel 
  
 Q3 
  
 P90 
  
 P95 
  
 1 
  
 -2 
  258 
  
 -1 
  478 
  
 -358 
  
 292 
  
 158 
  
 965 
  
 1 585 
  
 1 990 
  
 2 
  
 -2 
  127 
  
 -1 
  367 
  
 -327 
  
 312 
  
 199 
  
 960 
  
 1 600 
  
 2 018 
  
 3 
  
 -2 
  060 
  
 -1 
  447 
  
 -481 
  
 206 
  
 96 
  
 828 
  
 1 485 
  
 1 831 
  
 4 
  
 -2 
  059 
  
 -1 
  553 
  
 -572 
  
 155 
  
 28 
  
 742 
  
 1 419 
  
 1 773 
  
 5 
  
 -2 
  143 
  
 -1 
  585 
  
 -608 
  
 132 
  
 -6 
  
 706 
  
 1 412 
  
 1 779 
  
 6 
  
 -2 
  038 
  
 -1 
  593 
  
 -625 
  
 130 
  
 -5 
  
 705 
  
 1 385 
  
 1 764 
  
 7 
  
 -2 
  222 
  
 -1 
  614 
  
 -688 
  
 81 
  
 -59 
  
 647 
  
 1 317 
  
 1 715 
  
 8 
  
 -2 
  313 
  
 -1 
  747 
  
 -755 
  
 57 
  
 -127 
  
 634 
  
 1 286 
  
 1 602 
  
 9 
  
 -2 
  495 
  
 -1 
  860 
  
 -865 
  
 6 
  
 -168 
  
 618 
  
 1 301 
  
 1 682 
  
 10 
  
 -3 
  167 
  
 -2 
  246 
  
 -1 
  239 
  
 -175 
  
 -446 
  
 495 
  
 1 200 
  
 1 579 
  
 Mönstret från region 2 återspeglas i region 3 och förstärks där de med lägst disponibel inkomst i genomsnitt får den högsta höjningen. Medianförändringen i denna region visar ungefär samma storlek på beloppen som region 1 och ligger därför lägre än region 2. I denna grupp får ca 43 procent en höjd avgift, och i ca 0,5 procent av dessa fall beror det på att maxavgiften har höjts. Ca 57 procent får en sänkt avgift, och ca 16 procent av dem har maximal avgift i dagen system. 
 Förändring av fastighetsavgift för olika fastighetsstorlekar 
 Småhusbeståndet är heterogent och det finns olika storlekar avse- ende boyta och tomtmark. I samtliga regioner kommer det att finnas enskilda fastighetsägare som får en stor förändring av fastighets- 
 533 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 avgiften. Mindre hus med höga taxeringsvärden kommer generellt sett att få en rejäl sänkning av avgiften. I motsats så kommer större hus med låga taxeringsvärden att få en ökning av avgiften. För att åskådliggöra konsekvenserna för fastighetsägare som innehar enheter av olika storlek på tomtmark och småhus listas nedan sju exempel där avgift enligt nuvarande system och föreslaget system jämförs. 
 I exemplen nedan har fastighetsavgiften beräknas som 0,75 pro- cent av taxeringsvärdet, dock max 6 512 kr. 
  
 15  
  
 Den föreslagna avgiften har beräknats med hjälp av beloppen som föreslås i avsnitt 3.3.9. 
 Tabell 7.2.12 Stort hus på stor tomt (Tomtmark 2500 m 
 2  
 Hus 250 m 
 2 
 ) 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Tax.värde tkr 
  
 4 500 
  
 2 200 
  
 650 
  
 Fastighetsavgift 
  
 6 512 
  
 6 512 
  
 4 875 
  
 Föreslagen avgift 
  
 10 000 
  
 8 900 
  
 5 375 
  
 Skillnad 
  
 3 488 
  
 2 388 
  
 500 
  
 Förändringen i avgift för ett stort hus på en stor tomt är betydan- de. För region 1 knappt 3 500 kr och för region 2 knappt 2 400 kr. Förändringen i region 3 är liten jämfört med övriga regioner. I endast en liten del av beståndet finns dessa storlekar representerade. Cirka en procent av byggnaderna i beståndet är 250 m 
 2  
 eller större. Andelen tomter som har en yta som är större än 2 500 m 
 2  
 är be- tydligt högre ca 18 procent. 
 Tabell 7.2.13 Stor villa (Tomtmark 1500 m 
 2  
 Hus 200 m 
 2 
 ) 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Tax.värde tkr 
  
 3 500 
  
 1 800 
  
 550 
  
 Fastighetsavgift 
  
 6 512 
  
 6 512 
  
 4 125 
  
 Föreslagen avgift 
  
 9 825 
  
 7 100 
  
 4 025 
  
 Skillnad 
  
 3 313 
  
 588 
  
 -100 
  
 15  
 Eftersom de föreslagna kvadratmetervärdena är framräknade med intäkterna från taxe- ringsår 2011 jämförs kvadratmeterbeloppen mot den dåvarande maxavgiften 6 512 kr. 
 534 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 För en större villa blir avgiften vanligtvis högre. I region 1 blir höj- ningen mer än 3 000 kr om fastighetsägaren tidigare betalt max- avgiften. Höjningen i region 2 och 3 blir i regel inte lika kraftig. 
 Tabell 7.2.14 Normal villa och tomtmark (Tomtmark 1000 m 
 2  
 Hus 125 m 
 2 
 ) 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Tax.värde tkr 
  
 2 500 
  
 1 200 
  
 450 
  
 Fastighetsavgift 
  
 6 512 
  
 6 512 
  
 3 375 
  
 Föreslagen avgift 
  
 7 325 
  
 4 525 
  
 2 550 
  
 Skillnad 
  
 813 
  
 -1 
  987 
  
 -825 
  
 Över 40 procent av beståndets byggnader har en storlek mellan 100– 140 m 
 2 
 . För tomtmark mellan  
 800–1200 
  m 
 2  
 är siffran 25 procent. Detta exempel visar därför hur den föreslagna avgiften påverkar många fastighetsägare. För en normal villa avseende storlek blir det endast en höjning i region 1. Höjningen är dock avsevärt lägre än i det föregående exemplet. I region 2 blir det en kraftig sänkning. Det ska dock understrykas att region 2 innehåller de flesta av landets kom- muner i den föreslagna indelningen. Där finns också den största differentieringen gällande värdenivå, vilket innebär att det finns fastig- heter av denna storlek som har väsentligt lägre taxeringsvärden än angivet vilket då kan innebära att det inte blir någon sänkning av avgiften. Detta gäller även i region 3. I denna region finns många fastigheter med ett taxeringsvärde som är avsevärt lägre än värdet i det valda exemplet vilket i dessa fall leder till en lägre sänkning. 
 Tabell Morales (Tomtmark 600 m 
 2  
 Hus 60 m 
 2 
 ) 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Tax.värde tkr 
  
 1 500 
  
 650 
  
 200 
  
 Fastighetsavgift 
  
 6 512 
  
 4 875 
  
 1 500 
  
 Föreslagen avgift 
  
 3 870 
  
 2 340 
  
 1 290 
  
 Skillnad 
  
 -2 
  642 
  
 -2 
  535 
  
 -210 
  
 Eftersom fritidshus i genomsnitt är avsevärt mindre än permanent- hus blir det i regel en sänkning för denna typ av fastighet. I grup- pen fritidshus finns det även många mycket små byggnader som är 
 535 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 betydligt mindre än i ovanstående exempel som kan ligga i strand- lägen i dag. Detta gör att sänkningen för dessa kan bli avsevärt större än i exemplet ovan. 
 Tabell 7.2.16 Radhus (Tomtmark 400 m 
 2  
 Hus 90 m 
 2 
 ) 
 ägare Garantipensionär årsinkomst 95 864 kr. 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Tax.värde tkr 
  
 2 500 
  
 1 000 
  
 400 
  
 Fastighetsavgift 
  
 3 835 
  
 3 835 
  
 3 000 
  
 Föreslagen avgift 
  
 3 835 
  
 2 810 
  
 1 660 
  
 Skillnad 
  
 0 
  
 -1 
  025 
  
 -1 
  340 
  
 Exemplet visar hur avgiften förändras för pensionärer som har en skattereduktion där taket är max fyra procent av inkomsten. Även om storleken på huset och marken skulle vara dubbelt så stor som i exemplet leder det inte till någon höjning i region 1 och 2 eftersom spärrbeloppet på inkomst hindrar detta. 
 Tabell 7.2.17 Villa och Fritidshus (Tomtmark 1200 + 500 m 
 2  
 Hus 150 + 60 m 
 2 
 ) 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Tax.värde tkr 
  
 3 750 + 1 200 
  
 1 500 + 600 
  
 600 + 175 
  
 Fastighetsavgift 
  
 13 024 
  
 11 012 
  
 5 813 
  
 Föreslagen avgift 
  
 12 015 
  
 7 350 
  
 4 135 
  
 Skillnad 
  
 -1 
  009 
  
 -3 
  662 
  
 -1 
  303 
  
 Exemplet visar hur det nya systemet slår för de som äger både en villa och ett fritidshus och utgår från att villan och fritidshuset ligger i samma region. Dessa fastighetsägare får i exemplet en sänkning av avgiften. Precis som i övriga exempel är detta beroende på vilka taxeringsvärden och storlekar de olika fastigheterna har. Men gene- rellt kan slutsatsen dras att många tar igen det de förlorar på per- manenthuset om de har ett mindre fritidshus. 
 536 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 7.2.3.2 
  
 Ägare av flerbostadshus (näringsidkare) 
  
 Vid en övergång till kvadratmetermodell så kommer generellt fastig- hetsägare med många stora lägenheter i sitt bestånd att få betala mer i fastighetsavgift. Motsatsen är de fastighetsägare med en stor andel små lägenheter till exempel studentlägenheter som kommer att få en rejäl sänkning av avgiften. I genomsnitt är en lägenhet i Sverige ca 65 m 
 2 
 . För region 1 där de flesta fastighetsägare i dag betalar max- beloppet per lägenhet, 1 365 kr, går brytpunkten vid 70 m 
 2 
 . Detta innebär att man för en lägenhet som är större än 70 m 
 2  
 kommer att få betala mer i fastighetsavgift i det föreslagna systemet jämfört med i nuvarande system. Motsatsvis kommer ägare av de lägenheter som är mindre än 70 m 
 2  
 betala mindre i det nuvarande systemet under förutsättning att de också tidigare betalt maxbeloppet per lägenhet. I region 2 är gränsen 79 m 
 2 
 . Där finns det dock en större andel flerbostadshus som inte når upp i maxbeloppet per lägenhet och ägarna betalar i stället 0,4 procent av taxeringsvärdet vilket gör jämförelsen något osäker. I region 3 blir brytgränsen vid 121 m 
 2 
 . Där betalar dock den största andelen av flerbostadshusägarna under maxgränsen enligt nuvarande system vilket innebär att de kan få en höjning eller sänkning av avgiften oberoende av den genomsnittliga lägenhetsstorleken. I stället påverkas de av om lägenheterna är lågt värderade inom regionen. Nedan visas ett exempel för att åskådlig- göra detta. 
 Fastighet 1: 7 lägenheter, 500 m 
 2 
 , taxeringsvärde 2 000 000 kr, skatt 8 000 kr. 
 Fastighet 2: 7 lägenheter, 500 m 
 2 
 , taxeringsvärde 1 000 000 kr, skatt 4 000 kr. 
 För fastighet 1 blir den nya skatten 5 620 kr och för fastighet 2 blir skatten 5 620 kr. Detta gör att fastighet 1 fått en sänkning av avgiften med 2 380 kr och fastighet 2 fått en ökning av fastighetsavgiften med 1 620 kr vilket är en ökning med 40 procent trots att de är exakt lika stora. Det beror på deras tidigare värde. Detta exempel är inte unikt för region 3 utan förekommer även i region 2 där det finns många fastigheter som inte når upp till maxbeloppet samt en stor spridning av värdenivåer. En annan påverkan på hur avgiften kom- mer att omfördela fastighetsavgiften är om huset är nyare. Ett nyare hus som ligger i samma område som ett äldre hus kan ofta ta ut en högre hyra vilket leder till ett högre värde. Detta kan komma att 
 537 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 innebära att fastighetsavgiften kommer att höjas för vissa äldre hus och sänkas för nyare hus vid en övergång till det föreslagna systemet. 
 Vid en omfördelning är det de boende som kommer att påverkas av förändringarna i och med att hyrorna troligtvis kommer att höjas för att täcka kostnaden för den nya avgiften. Likväl kan det innebära en sänkning av hyran i andra områden. 
 Förändringar av fastighetsavgift för olika genomsnittliga lägenhetsstorlekar 
 Lägenhetsstorlekarna är inte lika heterogena som småhusbeståndet. I samtliga regioner kommer det att finnas enskilda fastighetsägare som får en stor förändring av fastighetsavgiften. Flerbostadshus med i genomsnitt små lägenheter som ligger i områden med höga värde- nivåer kommer generellt att få en rejäl sänkning av avgiften. I mot- sats kommer fastigheter med större lägenheter att få en ökning av avgiften. För att åskådliggöra konsekvenserna för fastighetsägare som innehar fastigheter med olika sammansättning avseende lägen- hetsstorlek redovisas nedan tre exempel där avgift enligt nuvarande system och föreslaget system jämförs. 
 Tabell 7.2.18 Genomsnittlig lägenhet 100 m 
 2 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Fastighetsavgift/lägenhet 
  
 1 302 
  
 1 200 
  
 750 
  
 Föreslagenavgift/lägenhet 
  
 1 950 
  
 1 730 
  
 1 120 
  
 Skillnad 
  
 648 
  
 530 
  
 370 
  
 Ett bestånd med i genomsnitt stora lägenheter, i exemplet över 100 m 
 2 
 , ger en rejäl ökning av fastighetsavgiften främst i region 1. Den relativa höjningen är dock högst i region 3 där den är närmare 50 procent. 
 Tabell 7.2.19 Genomsnittlig lägenhet 65 m 
 2 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Fastighetsavgift/lägenhet 
  
 1 302 
  
 1 000 
  
 700 
  
 Föreslagenavgift/lägenhet 
  
 1 268 
  
 1 125 
  
 728 
  
 Skillnad 
  
 -35 
  
 125 
  
 28 
  
 538 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Vid beståndets genomsnittliga storlek närmar sig förändringen 0 kr. Detta kan dock variera främst i region 2 eftersom spridningen på det nuvarande taxeringsvärdet i den regionen är störst. 
 Tabell 7.2.20 Genomsnittlig lägenhet 30 m 
 2 
  
 Region 1 
  
 Region 2 
  
 Region 3 
  
 Fastighetsavgift/lägenhet 
  
 1 302 
  
 800 
  
 450 
  
 Föreslagenavgift/lägenhet 
  
 585 
  
 519 
  
 336 
  
 Skillnad 
  
 -717 
  
 -281 
  
 -114 
  
 Små lägenheter till exempel studentbostäder torde erhålla en kraftig sänkning av fastighetsavgiften precis som exemplet visar. Sänkningen kan bli betydande främst i region 1 främst för att det är där de högsta värdena finns. 
 Bostadsrättsföreningar 
 Det finns i nuläget över 900 000 bostäder i bostadsrättsföreningar. Det utgör en stor andel av ägarna till bostadsfastigheter. De slutsatser som dragits ovan avseende andra fastighetstyper är också tillämp- liga på bostadsrättsföreningar. Bostadsrättsföreningar med många små lägenheter i sitt bestånd kommer att få betala mindre i fastig- hetsavgift medan bestånd med många större lägenheter kommer att få betala mer, vilket är detsamma som för hyresrätter. Däremot kan en viss omfördelning ske mellan de båda upplåtelseformerna bero- ende på beståndets karaktär. Nedan redovisas omfördelningen mellan bostadsrättsföreningar och hyresrätter vid ett införande av det före- slagna systemet. 
 Tabell 7.2.21 Omfördelning bostadsrätt och hyresrätt 
  
 Nuvarande system 
  
 Föreslaget system 
  
 Bostadsrätt 
  
 Hyreshus 
  
 Bostadsrätt 
  
 Hyreshus 
  
 tkr 
  
 % 
  
 tkr 
  
 % 
  
 tkr 
  
 % 
  
 tkr 
  
 % 
  
 Region 1 
  
 642 987 
  
 43 
  
 842 578 
  
 57 
  
 676 767 
  
 46 
  
 809 117 
  
 54 
  
 Region 2 
  
 457 004 
  
 31 
  
 1 025 805 
  
 69 
  
 455 544 
  
 31 
  
 1 027 108 
  
 69 
  
 Region 3 
  
 18 010 
  
 28 
  
 46 999 
  
 72 
  
 14 735 
  
 23 
  
 50 283 
  
 77 
  
 Totalt 
  
 1 118 002 
  
 37 
  
 1 915 383 
  
 63 
  
 1 147 047 
  
 38 
  
 1 886 509 
  
 62 
  
 539 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 Totalt blir det en omfördelning där bostadsrättsföreningar får betala drygt 28 miljoner mer än tidigare. Det skiljer dock mycket mellan de tre regionerna och förändringen kan uteslutande hänföras till region 1. Detta innebär att bostadsrättsföreningar i denna region kommer att få betala i genomsnitt 5 procent mer i fastighetsavgift. De två andra regionerna visar motsatt förhållande till region 1 men de beloppsmässiga förändringarna är väldigt små. Dock blir den relativa skillnaden stor i region 3 där ägare av hyreshus i genomsnitt får betala närmare sju procent mer i fastighetsavgift än tidigare. 
 Sammantaget kan det dock konstateras att det inte blir någon större omfördelning mellan dessa två ägarkategorier vid en över- gång till det föreslagna systemet. 
 Kommunala fastighetsägare 
 Flertalet av de allmännyttiga bostadsföretagen är aktiebolag och ägs av kommunerna, som också utser företagets styrelse. Tillsammans äger och förvaltar de kommunala bostadsföretagen över 700 000 bo- städer. SABO, Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag, är bransch- och intresseorganisation för cirka 300 allmännyttiga bostadsföretag.  
 SABO-företagen 
  finns över hela Sverige och är av mycket skiftande storlek, med allt från 115 till 23 600 lägenheter. Alla kommunala bostadsföretag är inte anslutna till SABO. Tabellen nedan visar genomsnittlig storlek över olika ortsgrupper i Sverige. Grupperna kan inte rakt av jämföras med den föreslagna indelningen i regioner. 
 Tabell Parker SABO genomsnittlig area/lägenhet 
  
 Stor- 
  
 Stor- 
  
 Stor- 
  
 25 000- 
  
 >75 000 
  
 Riket 
  
 Sthlm 
  
 Gbg 
  
 Malmö 
  
 invånare 
  
 75 000 
  
 invånare 
  
 Genomsnittlig 
  
 65 
  
 70 
  
 64 
  
 69 
  
 64 
  
 64 
  
 64 
  
 area/lägenhet 
  
 För Stockholm kan noteras att de tre största allmännyttiga bolagen inte är medlemmar i SABO och därför inte är medräknade i stati- stiken. Tabellen visar att de genomsnittliga storlekarna i dessa orter inte skiljer sig mycket från den i riket genomsnittliga storleken om cirka 65 m 
 2  
 per lägenhet för alla fastighetsägare. I materialet finns dock en viss spridning. Den minsta genomsnittliga storleken för ett företag är 51 m 
 2  
 medan den största är 76 m 
 2 
 . Detta innebär att för 
 540 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 olika företag kommer förändringen att variera. Vissa kommer att få en höjd avgift medan andra kommer att få en sänkt avgift. Ett annat exempel på hur detta påverkar allmännyttiga bostadsbolag är deras taxeringsvärde i relation till andra fastigheter inom regionen (se avsnitt 7.2.3.2). De privata fastighetsföretagens bostadsbestånd finns i mer centrala delar och attraktiva bostadsområden än det kommunalt ägda bostadsbeståndet. De kommunala bostadsföre- tagens bostäder återfinns i hög grad i de så kallade miljonprogram- områdena. Detta innebär att de kommunala bostadsföretagens fastig- heter har ett lägre värde och därför i större utsträckning kan vara förlorare enligt tidigare nämnt exempel. 
 Privata fastighetsägare 
 I begreppet privata fastighetsägare innefattas både enskilda närings- idkare med ett litet bestånd, ofta bestående av en fastighet med få lägenheter, men även större aktiebolag med många fastigheter och lägenheter i sitt bestånd. Totalt ägs ca 700 000 bostäder av privata fastighetsägare. Gruppen privata fastighetsägare skiljer sig inte från bostadsrättsföreningar och allmännyttan när det gäller konsekvenser. Även denna grupp är beroende av hur den genomsnittliga lägenhets- storleken ser ut för de olika ägarna samt i vilket område (värdenivå) fastigheterna är belägna. Den genomsnittliga storleken på lägenheter i beståndet skiljer sig inte för de privata fastighetsägarna i förhållande till övriga ägarkategorier. 
  
 7.3 
  
 Konsekvensanalys förenkling 
  
 I förenklingsavsnittet är konsekvensanalysen betydligt mindre om- fattande än i avvecklingsavsnittet. Det beror på att detta alternativ inte får lika långtgående verkningar som den systemförändring en avveckling av fastighetstaxeringen för bostäder innebär. Av utom- stående myndigheter är det bara Skatteverket som direkt berörs av förslagen. Många av åtgärderna utgör förbättringar och förändringar med hänsyn till införandet av skatteförfarandelagen (2011:1244) (SFL) varför de inte närmare kommer att analyseras här. Se förteck- ning över förslagen i tabell 7.3.1. 
 541 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 7.3.1 
  
 Administrativa och samhällsekonomiska konsekvenser 
  
 Utredningens bedömning:  
 Slopandet av skattenämnder kom- mer att leda till en besparing hos Skatteverket. Förenklingsför- slagen i övrigt kommer att kräva anpassningar av befintliga system hos Skatteverket vilket initialt kan leda till ökade kostnader och högre administrativ belastning. Utredningen anser ändå att regel- förenklingarna på längre sikt utgör administrativa lättnader, fram- för allt ur fastighetsägarperspektiv. 
 För företag leder förslagen till vissa lättnader genom utvidga- de möjligheter till tyst godkännande av deklaration och en mer teknikneutral lagstiftning. 
 Förslaget leder till en regelförenkling av föreskrifter och all- männa råd, vilket indirekt minskar den administrativa bördan för fastighetsägarna. 
  
 7.3.1.1 
  
 Administrativa konsekvenser 
  
 Konsekvenserna när det gäller systemförändringar och besparingar m.m. har sammanställts av Skatteverket till en förväntad prognos som är en uppskattning av vad konsekvenserna för Skatteverket kan komma att bli. 
 Slopandet av skattenämnder (avsnitt 4.2.3) innebär en besparing. År 2011 hölls 55 sammanträden för fastighetstaxering i Stockholm, Söderhamn, Enköping, Uddevalla och Kristianstad. Resekostnader och arvoden till ledamöterna uppgick till ca 188 800 kr vilket kan vara utgångspunkt för uppskattningen av den årliga besparingen. 
 När det gäller anpassningar av system kommer förändringen av tvåhektarsregeln till femhektarsregel (avsnitt 4.4.1) endast att kräva en liten anpassningsåtgärd som inte behöver ta mer än 25 arbets- timmar i anspråk. 
 Förändringarna av de fastighetsrättsliga förhållandena och sam- manslagningen av klasser (avsnitt 4.6.2.3) påverkar system och program för värdeberäkningar. Eftersom informationen i databasen redan ligger sorterat i tabeller krävs troligen inte några större åt- gärder. Det blir ändå många mindre justeringar som kommer att kräva ungefär 100 arbetstimmar. 
 Genomsnittshyra för bostäder i hyreshus (avsnitt 4.6.3) tilläm- pades redan vid den förenklade fastighetstaxeringen 2010 och syste- men är därför redan anpassade till rätt värderingsmodell. Därför 
 542 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 behövs antagligen ingen åtgärd. Däremot finns en farhåga hos Skatte- verket för att  
 genomsnittshyra för bostäder i hyreshus  
 kommer att leda till ökade kostnader vid förberedelsearbetet eftersom en finare indelning i hyresområden kan behövas. Det kommer också att krävas nya grepp för information till fastighetsägaren. 
  
 Den höjda beloppsgränsen för bildandet av värderingsenhet för byggnad (avsnitt 4.4.5) kan komma att bli problematisk för Skatte- verket. Den nuvarande gränsen på 50 000 kr medför att ett stort antal småhus inte får ett fastställt byggnadsvärde. Det rör sig om ca 135 000 småhus. Att höja gränsen till 100 000 kr medför att ytter- ligare drygt 60 000 byggnader inte kommer att få något fastställt byggnadsvärde. Detta ger en manuell hantering och vissa problem gällande  
 ROT-avdrag 
  men även vid kapitalvinstbeskattning gällande byggnader på ofri grund som då inte finns i systemet. Det bedöms av Skatteverket inte medföra någon statsfinansiell inbesparing utan snarare tvärtom med beaktande av risk för skattebortfall avseende t.ex. kapitalvinster. Enligt utredningens mening är en höjd belopps- gräns för bildandet av värderingsenhet för byggnad ändå befogad med hänsyn till penningvärdets förändring, den prisutveckling som skett på fastighetsmarknaden och de rationaliseringsvinster som uppstår. Skatteverkets farhågor gäller förhållandevis få byggnader i fråga om kapitalvinstbeskattning och  
 ROT-avdrag. 
  
 De konsekvenser som uppstår med anledning av utredningens förslag gällande vårdbyggnader (avsnitt 4.4.3) är att ytterligare ett antal servicehus, ålderdomshem etc. som inte tidigare taxerats som specialbyggnader kommer att taxeras som vårdbyggnader i stället för hyreshus. Förslaget kommer att innebära viss ökad administrations- kostnad för Skatteverket, åtminstone inledningsvis. Det kan uppstå svårigheter i de fall där äldreboende har ordnats privat utan att anlita socialtjänsten som då inte har behövt göra någon behovsbedöm- ning. Dessutom kan typ av boende variera över tiden vilket kommer att kräva omtaxering när det sker, något som innebär ytterligare kostnader. Värderelationen mellan kvadratmetervärdena för boende respektive lokaler kan komma att ändras vilket också kan föranleda ändring av skatteplikten, vilket i och för sig inte är unikt för just vårdbyggnader. 
 Anledningen till att utredningen ändå föreslår förändringen är att den kommer att innebära att varken Skatteverket eller domstolar- na behöver göra någon bedömning av om boendet eller vården är det primära i ett särskilt boende för äldre, något som har förorsakat gränsdragningsproblematik och gett upphov till många domstols- 
 543 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 processer. De särskilda boendena kommer att betraktas som vård- byggnader i alla myndigheters ögon. Bedömningen kommer att göras av socialnämnderna när biståndet beviljas. Det kommer därmed att innebära en förenkling av det system som råder i dag. 
 Utredningen har med hjälp av en rapport från NUTEK 
  
 16  
  
 kunnat göra uppskattningar av vissa administrativa konsekvenser av förenk- lingen av bostadstaxeringen även för företagen. Företagens admini- strativa kostnader för fastighetstaxering uppgår totalt till ca 65 mil- joner kr. Den övervägande delen av detta är externa kostnader för konsultstöd till lantbrukare, motsvarande ca 37 miljoner kr. Att kostnaderna är så pass små beror på att deklarationerna endast skickas ut vart tredje respektive vart sjätte år. Det år deklarationerna skickas ut är kostnaden betydligt högre, men sjunker när den fördelas jämnt över åren. Det underlättar också att stora delar av deklarationerna är förtryckta så att företagen kan koncentrera sig på att kontrollera och eventuellt rätta felaktiga uppgifter. För hyresfastigheter tar en deklaration uppskattningsvis 20 minuter förutom i de ca 8 procent av fallen där större förändringar skett inom fastighetsbeståndet. För lantbrukare underlättar t.ex. lättnader i krav på undertecknande. Sju av tio allmänna och förenklade deklarationer accepteras med tyst god- kännande. För övriga 30 procent handlar det ofta om justeringar av tillväxttakten för skogsbeståndet för inverkan av röjd och avverkad skog. Lantbrukaren tar i dessa fall ofta hjälp av en konsult som gör en schabloniserad beräkning vilket i genomsnitt beräknas ta ca en och en halv timme. 
 Företagen har enligt rapporten önskemål om ytterligare schablo- ner för vissa vanliga förändringar, eller beräkningsmetoder för att underlätta uppgiftslämnandet. Dessutom önskas bl.a. en utvidgning av det tysta godkännandet och slopande av uppgiftslämning för hyres- intäkter. 
 Genom utredningens förenklingsförslag tillgodoses företagens önskemål när det gäller utvidgning av tyst godkännande. En mer teknikneutral lagstiftning främjar utvecklingen åt att alltmer ska kunna skötas online. 
 Det har inte varit möjligt att i alla avseenden ta fram exakta admi- nistrativa kostnader och besparingar när det gäller förenklingsför- slagen. De synpunkter som har inkommit, främst från Skatteverket, har varit vagare än i avvecklingsdelen. För att ändå ge en överblick har utredningen valt att göra en grov sammanställning över förväntade 
  
 16  
 Näringslivets administrativa bördor, Kompletterande skattemätning R2008:15. 
 544 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 administrativa konsekvenser för Skatteverket, företag och privat- personer som visas i följande tabell. 
 Tabell 7.3.1 Översikt av förändrade administrativa kostnader med anledning av utredningens förslag 
  
 Förslag 
  
 Skatteverket 
  
 Företag 
  
 Privatpersoner 
  
 Slopande av skattenämnderna 
  
 – – 
  
 0 
  
 0 
  
 Tyst godkännande av förtryckta 
  
 – 
  
 – – 
  
 – 
  
 uppgifter 
  
 Ändringsskyldighet av förtryckta 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 uppgifter 
  
 Fastighetstaxeringslagen blir 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 teknikneutral 
  
 Flyttad deklarationstidpunkt 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Storleksgräns för bebyggd tomtmark 
  
 + 
  
 0 
  
 – 
  
 utökas 
  
 Vårdbyggnader för åldringsvård ska 
  
 + 
  
 – – 
  
 – 
  
 omfatta alla särskilda boenden 
  
 Gränsbelopp höjs för när byggnad ska 
  
 + 
  
 0 
  
 – 
  
 få ett fastställt taxeringsvärde 
  
 Jämkningsmöjlighet för byggnads 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 ålder slopas 
  
 Värdefaktorn hyra ska grundas på 
  
 0 
  
 – – 
  
 – 
  
 genomsnittlig bruksvärdeshyra 
  
 Studentrum i korridor blir ny 
  
 ++ 
  
 + 
  
 – 
  
 lägenhetstyp (avsnitt 6.3 och 7.4) 
  
 Fastighetsrättsliga förhållanden klass 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 2 och klass 3 slås ihop 
  
 Ändrad definition av tomtmark för 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 småhus 
  
 Ny nivåtidpunkt 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Med – – respektive – avses att de administrativa kostnaderna minskas påtagligt respektive minskas marginellt. Med ++ respektive + avses att de administrativa kostnaderna ökas påtagligt respektive ökas marginellt. Med 0 avses att de administrativa kostnaderna är oför- ändrade. 
 545 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 7.3.1.2 
  
 Samhällsekonomiska konsekvenser 
  
 Utredaren ska analysera vilka som påverkas av förslagen. Utredaren ska dessutom kartlägga förslagens påverkan på de verksamheter och processer som i dag använder data från fastighetstaxeringssystemet samt de samhällsekonomiska konsekvenserna av denna påverkan. 
 I förenklingsdelen har tanken varit att göra systemet enklare för användarna, utan att försämra värderingsnoggrannheten. Det får konsekvenser för Skatteverket som inte kommer att behöva utfärda samma mängd föreskrifter och allmänna råd som i dag, vilket in- direkt minskar den administrativa bördan för fastighetsägarna. 
 Övriga intressenter har getts möjlighet att lämna synpunkter men inte sett några konsekvenser för sin verksamhet. 
  
 7.3.2 
  
 Finansiella konsekvenser 
  
 Utredningens bedömning:  
 Den föreslagna höjningen av be- loppsgränsen när vissa byggnader ska få ett taxeringsvärde fast- ställt innebär ett visst skattebortfall. Förslaget innebär en kostnad på cirka 30 miljoner kr per år. 
 Underskottet kan tillsammans med kostnaden av förslaget om studentbostäder (se avsnitt 6.3 och 7.4) finansieras genom det överskott som uppstår genom den föreslagna nya tidplanen. Om taxeringsvärdena stiger med i genomsnitt 1,2 procent under de nio månader nivåtidpunkten flyttas fram ökar fastighetsavgifts- intäkterna med ca 51,5 miljoner kr. 
 Utredaren ska enligt direktivet (dir. 2011:13, s. 13) redovisa de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. De förslag som lämnas ska sammantagna vara offentligfinansiellt neutrala. Till den del som förslagen innebär minskade inkomster ska finansiering därför föreslås inom det berörda området. 
 Avsnittet ska innehålla en analys av förslagens skattemässiga kon- sekvenser för staten liksom intäktsökningar respektive inkomst- minskningar för kommunerna och de skattemässiga effekterna för hushållen. Vidare ska fördelningskonsekvenserna för kommuner och hushåll belysas. 
 Som nämnts i avsnitt 4.7.1 kommer avskaffandet av skattenämn- derna att innebära en besparing för Skatteverket. De expertgrupper som kommer att användas i stället innebär förvisso en samhällskost- 
 546 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 nad, men det bör resultera i en omfördelning av medel från Skatte- verket till Lantmäteriet och andra som kan tänkas delta i expert- grupperna. 
 När det gäller vårdbyggnader (avsnitt 4.4.3) har de finansiella konsekvenserna varit svåra att kartlägga helt. Den ändring som utredningen föreslår kommer att innebära att ytterligare ett antal servicehus, ålderdomshem och andra vård- och boendeformer som inte tidigare taxerats som specialbyggnader, kommer att taxeras som vårdbyggnader i stället för hyreshus. Hur många fastigheter och lägenheter det gäller har utredningen inte kunnat fastställa. Hur många av dessa boenden som ägs och drivs i enskild regi och för vilka den föreslagna ändringen även kan få konsekvenser i fråga om inkomsttaxering kan utredningen inte heller uppskatta. 
 Den föreslagna höjningen av beloppsgränsen när vissa byggna- der ska få ett taxeringsvärde fastställt (avsnitt 4.4.5) innebär ett visst skattebortfall. Förslaget innebär en kostnad på cirka 30 miljoner kr per år. 
 En ytterligare kostnad om 21 miljoner kr uppkommer genom undantagsförslaget om studentbostäder (se avsnitt 6.3 och 7.4). 
 De nämnda underskotten, sammanlagt 51 miljoner kr årligen, kan finansieras genom den föreslagna nya tidplanen. Om nivåtidpunkten, den värdenivå som ska gälla för att fastställa taxeringsvärden på vilken fastighetsavgiften grundas, ändras från att gälla mitten av nivååret, den 1 juli andra året före fastighetstaxeringen till den 1 april året före fastighetstaxeringen finns det utrymme för ytterligare värdeutveck- ling och taxeringsvärdena kan öka. För att få in ytterligare 51 miljo- ner kr behöver taxeringsvärdena för småhus stiga i genomsnitt med ca 1,2 procent under dessa nio månader. En sådan utveckling kan normalt förväntas och de finansiella konsekvenserna för förslaget skulle därmed gå jämnt ut. Denna beräkning gäller dock endast för småhus. Eftersom även hyreshus, industri, täkt och elproduktions- enheter berörs av förändringen gällande tidplanen så kan den värde- stegringen som krävs för att finansiera förslaget vara avsevärt mycket lägre än 1,2 procent. 
 547 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 7.3.3 
  
 Konsekvenser av ny tidplan och eventuellt förändrad värderingsnoggrannhet 
  
 Utredningens bedömning:  
 De föreslagna ändringarna i värde- ringsmodellen är mindre omfattande och ansluter till dagens struk- tur. Ändringar kommer inte påverka värderingsnoggrannheten på ett sådant avgörande sätt att förtroendet för taxeringsvärdena hos fastighetsägarna kommer att minska. Den ändrade tidplanen gör att förslag till fastighetstaxering kan sändas till rätt ägare när fastigheten bytt ägare sent under året före taxeringsåret. Detta underlättar både för Skatteverket och berörda fastighetsägare. Den ändrade tidplanen och framflyttade nivåtidpunkten medför att beslutade taxeringsvärden blir mer aktuella. 
 Utredningen har föreslagit ett antal mindre ändringar i värderings- modellen för småhus och för bostadsdelen av hyreshus. De två största förändringarna gällande småhus är att nybyggnadsåret inte ska jämkas vid tillbyggnad samt att fastighetsrättsliga förhållanden klass 2 för övriga enheter slås ihop med klass 3. Värdeåret är en trubbig värdefaktor där endast tillkommande boyta leder till föränd- ring. En ändring innebärande att endast nybyggnadsår beaktas kom- mer att leda till att ett mindre antal byggnader kan komma att värderas något lägre än tidigare. Den analys som är gjord visar dock inte på någon stor förändring i standardavvikelsen vid en sådan förändring. Ändringen av fastighetsrättsliga förhållanden kommer att leda till att de värderingsenheter som tidigare tillhört klass 2 nu kommer att få något lägre taxeringsvärde, vilket gör att värderingsnoggrannheten för dessa blir sämre. Utredningen anser dock inte att de ovan före- slagna förändringarna är av sådan betydelse att det påverkar värde- ringsnoggrannheten på ett sådant sätt att förtroendet för taxerings- värdena minskar. 
 För hyreshusen har föreslagits att den hyra som ska användas för vid värdering av bostadsdelen ska utgöras av den genomsnittliga bruksvärdeshyran för värdeområdet i stället för som nu den faktiskt utgående hyran. En säkerhetsventil ger dock möjlighet att använda den faktiskt utgående hyran om den avviker med mer än 15 procent från den genomsnittliga bruksvärdeshyran. 
 Den ändrade tidplanen gör att förslag till fastighetstaxering kan sändas till rätt ägare i de fall fastigheten bytt ägare sent under året före taxeringsåret. Detta underlättar både för Skatteverket och 
 548 
  
 SOU 2012:52 
  
 Konsekvensanalys 
  
 berörda fastighetsägare. Den ändrade tidplanen och den framflyt- tade nivåtidpunkten resulterar även att hänsyn kan tas till eventuella värdeförändringar som annars inte skulle ha beaktats. Detta medför att de beslutade taxeringsvärden blir mer aktuella i förhållande till den värdenivå som gäller vid deklarationstidpunkten. 
  
 7.4 
  
 Konsekvensanalys särskilda frågor 
  
 Utredningens bedömning:  
 Undantagsregeln för studentrum i korridor får administrativa konsekvenser som skulle kräva ca 100 arbetstimmar för Skatteverket. Dessutom får det finansiella konsekvenser om 21 miljoner kr per år vid ett genomförande av förslaget. Kostnaden kan finansieras genom det överskott som uppstår genom den föreslagna nya tidplanen, se vidare avsnitt 7.3.2. 
 När det gäller frågan om hur man ska se på taxeringsenheter som innehåller flera småhusbyggnader med tillhörande gemensam tomt- mark förväntas inga särskilda konsekvenser av utredningens förslag eftersom det innebär en kodifiering av den praxis som redan används av Skatteverket. 
 Att använda lägenhetsregistret som underlag för inhämtning av antalet lägenheter i hyreshusenheter är något utredningen övervägt men kommit fram till att inte föreslå varför det inte heller i denna fråga kan förväntas några särskilda konsekvenser. 
 Att införa studentrum i korridor som ny lägenhetstyp får admi- nistrativa konsekvenser för Skatteverket. Det kräver utökning av den befintliga databasen, ändring av formulär i fastighetstaxerings- registret och blankettändringar, vilket Skatteverket har uppskattat skulle kräva ca 100 arbetstimmar. Det kommer också att kräva en hel del information i olika kanaler och en ny sorts uppgiftsinhämt- ning och prövning av ny materia som Skatteverket är ovant vid. Det kan medföra en betydande arbetsbörda såväl på huvudkontoret som på skattekontor och i skatteupplysningen vilket leder till ökade kostnader för Skatteverket. 
 Undantagsregeln för studentrum i korridor får också finansiella konsekvenser. Sådana studentrum får rätt till en minskning av fastig- hetsavgiften från 1 200 kr till 300 kr. Undantagsförslaget är en ren kostnadspost där utredningen har presenterat en modell för att lösa en rättvisefråga. Förslaget innebär en kostnad om ca 21 miljoner kr 
 549 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2012:52 
  
 per år. Kostnaden kan finansieras genom det överskott som uppstår genom den föreslagna nya tidplanen, se vidare avsnitt 7.3.2. 
  
 7.5 
  
 Övriga konsekvenser 
  
 Utredningens bedömning:  
 Förslagen medför inte några övriga konsekvenser av det slag som omnämns i kommittéförordningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvens- utredning vid regelgivning. 
 Utredningen ska även beskriva vilka andra konsekvenser försla- get kan innebära enligt 15 § och 15 a § kommittéförordningen (1998:1474) samt 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om kon- sekvensutredning vid regelgivning. 
 Utredningens bedömning är att förslagen inte innebär några kon- sekvenser för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet eller för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet. Förslaget innebär heller inte några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 
 Den föreslagna regleringen överensstämmer vidare med de skyl- digheter som följer av Sveriges anslutning till Europeiska unionen. 
 De föreslagna ändringarna i fastighetstaxeringslagen och övriga författningar föreslås träda i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 2015. Överväganden avseen- de ikraftträdande- och övergångsbestämmelser beskrivs närmare i avsnitt 3.6.1. 
 Utöver de konsekvenser som har berörts i avsnitt 7.2 och 7.3 gör utredningen bedömningen att förslagen inte kommer att påverka företagen i andra avseenden enligt vad som anges i 7 § förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Utredningens förslag innebär inte en omfördelning av skattebördan varför för- slagen inte kan anses ha någon påverkan på konkurrensförhållan- dena för företagen. Vidare innebär de flesta av utredningens förslag en minskad administrativ börda, vilket i de flesta fall torde gynna små företag. 
 550 
 8 Författningskommentar 
  
 8.1 
  
 Författningskommentar Avveckling 
  
 8.1.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 
  
 1 kap. 
 1 § 
 Genom ett tillägg i  
 andra stycket  
 anges att taxeringsvärde inte heller ska bestämmas för egendom som är uppräknad i undantagsbestäm- melsen i 7 kap. 16 § första stycket 1. Se kommentaren till denna paragraf. Jfr även ändringen i 5 kap. 1 §. 
 3 § 
 Ett tillägg görs i  
 tredje stycket  
 där det framgår att för taxerings- enheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 påbörjas den löpande taxeringsperioden vid ingången av det taxeringsår då ny taxering senast skedde vid särskild fastighets- taxering. Dessa taxeringsenheter omfattas inte längre av allmän eller förenklad fastighetstaxering. Uppdateringen av fastighetstaxerings- registret för dessa enheter ska i stället ske inom ramen för särskild fastighetstaxering (se avsnitt 3.2.1). 
 5 § 
 Andra stycket ändras som en följd av att något värde inte längre ska fastställas för produktiv skogsmark. Någon ändring i sak är dock inte avsedd. 
 551 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 7 § 
 Paragrafens  
 andra stycke  
 tas bort då allmän fastighetstaxering inte längre ska genomföras för småhusenheter, lantbruksenheter, hyres- husenheter och ägarlägenhetsenheter. Uppdateringen av fastighets- taxeringsregistret för dessa enheter ska i stället ske inom ramen för särskild fastighetstaxering, se kommentaren till 16 kap. 2 §.  
 Första stycket  
 ändras i enlighet därmed. 
 7 a § 
 Paragrafens  
 andra stycke  
 tas bort då förenklad fastighetstaxering inte längre ska genomföras för småhusenheter, lantbruksenheter, hyres- husenheter och ägarlägenhetsenheter.  
 Första stycket  
 ändras i enlighet därmed. 
 2 kap. 
 2 § 
 Ordet familj i definitionen av småhus byts ut mot den mer neutrala termen hushåll. Någon förändring i sak är inte avsedd. Ett tillägg görs till definitionen av småhus med innebörden att om en sådan byggnad är inrättad till bostad åt ett hushåll kan även lokaler ingå om dessa inte överväger. Ändringen har kommenterats i avsnitt 3.2.2. 
 Två nya byggnadstyper införs, flerbostadshus och lokalhus, vilka ersätter byggnadstypen hyreshus. Flerbostadshus definieras som byggnad som är inrättad till bostad och som inte utgör småhus eller ägarlägenhet. Lokalhus definieras som byggnad som är inrättad som kontor, butik, hotell, restaurang och liknande. 
 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer och som ligger på fastighet med åkermark, betesmark, pro- duktiv skogsmark eller skogligt impediment ska inte längre tillhöra byggnadstypen småhus. De så kallade statarlängorna, som avsågs med särregleringen av dessa byggnader i definitionerna av småhus och hyreshus, kommer därmed att tillhöra byggnadstypen flerbostads- hus. Styckena som särreglerat dessa byggnaders indelning tas därför bort. 
 552 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 3 § 
 Ett tillägg görs i  
 första stycket  
 där det framgår att småhus, ägarlägen- het och flerbostadshus alltid ska utgöra en byggnad. Dessa bygg- nadstyper omfattas inte av övervägandedelsprincipen, eftersom de direkt indelas efter hur de är inrättade oavsett hur byggnaden rent fysiskt är utformad. Ett flerbostadshus kan således bestå av två separata våningsplan med bostäder med ett mellanliggande vånings- plan bestående av lokaler (se avsnitt 3.2.2). Övriga byggnadstyper, dvs. lokalhus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad och övrig byggnad, omfattas däremot av övervägandeprincipen och ska bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnaden till över- vägande del är inrättad för och det sätt som byggnaden till över- vägande del används på. 
 Ett tillägg görs i  
 andra stycket  
 så att även ägarlägenhet omfattas av bestämmelsen avseende indelning som specialbyggnad. Vidare ersätts byggnadstypen hyreshus med flerbostadshus och lokalhus. 
 4 § 
 Ett tillägg görs i  
 första stycket  
 där det framgår att indelningen av mark inte får påverkas av förekomsten av byggnad som utgör små- hus och vars storlek inte uppgår till 15 kvadratmeter boarea, se även kommentaren till 6 kap. 2 §. 
 En följdändring görs av definitionen av tomtmark då byggnads- typen hyreshus ersätts av flerbostadshus och lokalhus, se även kom- mentaren till 2 kap. 2 §. 
  
 4 
  
 kap. 
  
 5 
  
 § 
  
 Två nya typer av taxeringsenheter införs i  
 första stycket 
 , flerbostads- husenhet och lokalhusenhet vilka ersätter hyreshusenhet. Taxerings- enhetstyperna motsvarar vad som tidigare utgjorde värderingsenhet för bostad respektive lokal inom hyreshusenheten. Ändringen har kommenterats i avsnitt 3.2.2. Paragrafen ändras även redaktionellt. 
 553 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 6 § 
 En följdändring görs med anledning av att två nya typer av taxerings- enheter införs, flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Se kommen- taren till 4 kap. 5 §. 
 5 kap. 
 1 § 
 Paragrafen förtydligas genom ett tillägg att taxeringsvärde ska be- stämmas för varje skatte- och avgiftspliktig taxeringsenhet som inte är uppräknad i undantagsbestämmelsen i 7 kap. 16 § första stycket 1. Se kommentaren till denna paragraf. Jfr även ändringen i 1 kap. 1 § första stycket. 
 7 § 
  
 Andra stycket  
 ändras och  
 tredje stycket  
 upphävs eftersom värden inte längre ska bestämmas för småhusenhet, ägarlägenhetsenhet, fler- bostadshusenhet samt lantbruksenhet. Delvärden ska däremot även fortsättningsvis fastställas för  
 lokalhus-, 
  industri- och elproduktions- enhet. 
 8 § 
  
 Andra stycket  
 tas bort då delvärden inte längre ska bestämmas för lantbruksenheter. 
 6 kap. 
 1 § 
 Ett tillägg görs i  
 första stycket  
 med innebörden att förutom sådan egendom som ska värderas, ska även egendom som indelas för sig utgöra en värderingsenhet. 
 554 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 2 § 
  
 Första stycket  
 ändras genom att småhus, ägarlägenheter och fler- bostadshus alltid ska utgöra egna värderingsenheter. En ny storleks- gräns införs för småhus vilka måste uppgå till minst 15 kvadrat- meter för att utgöra en värderingsenhet. Detta för att undvika att friggebodar omfattas av värdering, se vidare avsnitt 3.2.3.1. Vad som avses med storlek framgår av 8 kap. 1 §. För ägarlägenhet och fler- bostadshus finns ingen nedre gräns. Lokalhus med värde av minst 50 000 kr ska utgöra en värderingsenhet. Regeln om lägsta värde 50 000 kr tas således bort avseende småhus, ägarlägenhet och fler- bostadshus. 
 Regeln om komplementhus i  
 andra stycket  
 tas bort eftersom vär- deringen slopas. Komplementhuset ska dock inte klassificeras för sig utan ingår i taxeringsenheten småhus enligt 2 kap. 2 §. 
 3 § 
 En ändring sker av  
 första stycket  
 med innebörden att flera flerbostads- hus eller lokalhus för vilka har fastställts samma klassificeringsdata beträffande värdefaktorn eller den särskilda egenskapen ålder får sammanföras till en värderingsenhet avseende flerbostadshus eller lokalhus. Värderingsenheten får dock endast bestå av antingen fler- bostadshus eller lokalhus. 
 4 § 
 Paragrafen ändras så att det tydliggörs att varje modern ekonomi- byggnad ska utgöra en värderingsenhet. Skrivningen avseende annan ekonomibyggnad av större värde tas bort. Andra ekonomibygg- nader ska alltid sammanföras till en värderingsenhet då inskränk- ningen i regel tas bort. Sista meningen tas bort eftersom den sak- nar betydelse då ekonomibyggnad inte längre ska vara föremål för värdering. 
 5 § 
 Bestämmelsen ändras genom att byggnadstypen småhus tas bort. Endast de särskilda egenskaperna storlek och ålder ska bestämmas för småhus (8 kap. 1 §). För vilket ändamål ett småhus är inrättat saknar betydelse. Den särskilda egenskapen byggnadskategori för ekonomibyggnad bestäms med hänsyn till det ändamål värderings- 
 555 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 enheten till övervägande del är inrättad för (8 kap. 1 §). Det kan finnas behov att dela in byggnaden i två eller flera värderingsenheter om den är inrättad för väsentligt olika ändamål. 
 Då ekonomibyggnad är undantagen från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 tas förutsättningen med underlättande av vär- deringen bort. 
 7 § 
 I  
 tredje stycket  
 ersätts hyreshus med flerbostadshus och lokalhus. Vidare omfattas även tomt som är bebyggd med ägarlägenhet. Termen hyreshusen ersätts av begreppet byggnaderna vad avser indelningen i värderingsenheter. 
 I  
 fjärde stycket  
 ersätts begreppet hyreshus med flerbostadshus och lokalhus. Ett tillägg görs med innebörden att även ägarlägenhet ska omfattas. 
 10 § 
 Paragrafen ändras genom att sista meningen tas bort eftersom ägo- slaget åkermark inte fortsättningsvis ska vara föremål för värdering. 
 7 kap. 
 3 § 
  
 Första stycket  
 ändras vad gäller för vilka byggnader och ägoslag som taxeringsvärde ska bestämmas med utgångspunkt i riktvärden. Vid fastställande av riktvärdet ska vissa angivna värdefaktorer beaktas för varje värderingsenhet. Den nya hänvisningen avser lokalhus (9 kap.), industribyggnad och övrig byggnad (11 kap.), tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad samt täktmark (12 kap.), och kraftverksbyggnad och tillhörande mark (15 kap.). Ändringen kommenteras i avsnitt 3.2.3.2. 
  
 Tredje stycket  
 ändras genom att småhus, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment inte längre omfattas av  
 första punkten  
 avseende storlek, då värdefaktorer inte fortsätt- ningsvis ska bestämmas för dessa värderingsenheter. Ett tillägg görs, genom vilket framgår att med tomtmark här endast avses tomtmark för lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad. I  
 andra punkten  
 ersätts hyreshus med begreppet lokalhus. Värdefaktorer ska dock 
 556 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 inte fastställas för flerbostadshus då denna byggnad undantas från värdering. Detta gäller även ägarlägenhet, varför begreppet ägar- lägenhet tas bort. 
 4 a § 
 Bestämmelsen upphör att gälla eftersom riktvärden inte längre ska bestämmas för lantbruksenheter. 
 6 § 
  
 Första stycket  
 justeras genom att regleringen avseende produktiv skogsmark tas bort då detta ägoslag inte längre ska vara föremål för värdering och värdefaktorer därmed inte ska fastställas. 
  
 Tredje stycket  
 justeras genom att regleringen avseende storleks- korrektion enligt 4 a § tas bort. Detta är en följdändring med anled- ning av att 4 a § upphävs. 
 7 § 
 Tabeller för storlekskorrektion enligt 4 a § tas bort, då det inte längre är möjligt att göra den typen av korrigeringar, se 6 §. Kapitel- hänvisningen ändras till att avse lokalhus (9 kap.), industribyggnad och övrig byggnad (11 kap.), tomtmark till lokalhus, industribygg- nad och övrig byggnad samt täktmark (12 kap.), och kraftverks- byggnad och tillhörande mark (15 kap.). 
 9 § 
 Paragrafen ändras genom att tomtmarksvärde, jordbruksvärde, skogs- bruksvärde och skogsimpedimentsvärde tas bort, då dessa värden fortsättningsvis inte ska bestämmas. 
 16 § 
 Paragrafens  
 första stycke  
 kompletteras med en ny  
 första punkt  
 med innebörden att något värde inte ska bestämmas för småhus, ägarlägen- het, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, ekonomi- byggnader, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark samt skog- ligt impediment. Denna utvidgning av bestämmelsen är i enlighet med att bostäder och produktiv mark inom lantbruksenheter inte längre ska vara föremål för värdering. 
 557 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 Den nya undantagsbestämmelsen korresponderar med ändringarna i 1 kap. 1 § och 5 kap. 1 §, av vilka framgår att taxeringsvärden inte ska bestämmas för egendom som avses i bestämmelsen. 
 Paragrafen kompletteras med ett  
 andra stycke  
 vilket anger att för den egendom som avses i första stycket första punkten, ska sär- skilda egenskaper bestämmas, vilka regleras i 8 kap. Ändringen kommenteras i avsnitt 3.2.3.2. 
 8 kap. 
 Nuvarande 8 kap. upphör att gälla och ersätts med ett nytt kapitel vilket behandlar särskilda egenskaper för viss egendom, se avsnitt 3.2.3.2. 
 1 § 
 Paragrafen är ny och reglerar vilka särskilda egenskaper som ska bestämmas för värderingsenhet avseende byggnadstyperna småhus, ägarlägenhet, flerbostadshus och ekonomibyggnader. 
 För småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska de särskilda egen- skaperna storlek och ålder bestämmas. Storleken ska anges i hela kvadratmeter boarea (BOA) enligt svensk standard SS 021054:2009. Ålder ska anges till nybyggnadsåret. 
 För ekonomibyggnad ska de särskilda egenskaperna byggnads- kategori och ålder bestämmas. Byggnadskategori bestäms med hän- syn till det ändamål värderingsenheten till övervägande del är inrättad för. I den nuvarande lydelsen i 10 kap. 3 § FTL avses med bygg- nadskategori det ändamål värderingsenheten  
 huvudsakligen  
 är inrättad för. För att övervägandeprincipen ska vara tillämplig ska bedöm- ningen avseende byggnadskategori i stället göras utifrån det ändamål värderingsenheten  
 till övervägande del  
 är inrättad för. 
 2 § 
 Paragrafen är ny och reglerar vilka särskilda egenskaper som ska bestämmas för ägoslagen tomtmark till småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark samt skogligt impediment. 
 För värderingsenhet avseende tomtmark till småhus, ägarlägenhet och flerbostadshus ska den särskilda egenskapen storlek bestämmas. För tomtmark till småhus avses med storlek värderingsenhetens 
 558 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 tomtareal. De tidigare angivna värdefaktorer som nu utgår för tomt- mark till småhus är således vatten och avlopp, fastighetsrättsliga förhållanden, typ av bebyggelse och närhet till strand (12 kap. 3 § ). 
 För värderingsenhet avseende tomtmark till ägarlägenhet och tomtmark till flerbostadshus avses med storlek värderingsenhetens byggrätt uttryckt i kvadratmeter bruttoarea (BTA) enligt svensk standard SS 021054:2009. Den tidigare värdefaktorn typ av be- byggelse utgår således (12 kap. 4 §). 
 För värderingsenhet avseende åkermark, betesmark, produktiv skogsmark och skogligt impediment ska den särskilda egenskapen storlek bestämmas. Med storlek avses här värderingsenhetens areal, vilken ska anges i hela hektar. För åkermark tas därmed de tidigare värdefaktorerna beskaffenhet och dränering bort (13 kap. 3 §) och för betesmark beskaffenhet (13 kap. 5 §). För produktiv skogsmark tas de tidigare värdefaktorerna bonitet, kostnad och virkesförråd bort (14 kap. 3 §). 
 9 kap. 
 Kapitelrubriken ändras genom att begreppet hyreshus ersätts av begreppet lokalhus och att begreppet ägarlägenhet utgår. 
 1 § 
 I  
 första stycket  
 ersätts begreppet hyreshus med lokalhus.  
 Andra stycket  
 avseende ägarlägenhet tas bort. 
 2 § 
 Paragrafen ändras genom att begreppet hyreshus ersätts med lokal- hus. 
 3 § 
 Värdefaktorn lägenhetstyp tas bort eftersom ett lokalhus inte kan omfatta bostäder. Beträffande värdefaktorn hyra tas bruksvärde- hyra för bostäder bort. Hyran ska därmed bestämmas endast med hänsyn till den genomsnittliga hyresnivån under det andra året före taxeringsåret. 
 559 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 12 kap. 
 Nuvarande 12 kap. upphör att gälla och ersätts med ett nytt kapitel avseende riktvärde för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad samt för täktmark. 
 1 § 
 Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 1 §  
 andra–fjärde 
  stycket. Begreppet hyreshus har ändrats till lokalhus. 
 2 § 
 Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 2 §. 
 3 § 
 Bestämmelsen motsvarar delvis nuvarande 12 kap. 4 § avseende värde- faktorn storlek. Värdefaktorn typ av bebyggelse ska inte längre bestämmas för tomtmark till lokalhus. 
 4 § 
 Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 5 §. 
 5 § 
 Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 8 §. 
 6 § 
 Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 9 §. 
 15 kap. 
 8 § 
 Ett tillägg görs i  
 andra stycket  
 där det framgår att bestämmelsen inte är tillämplig på de taxeringsenheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1. För sådana taxerings- enheter kan således inget värde av andels- eller ersättningskraft dras av. Ett värde som dras av från en taxeringsenhet för vilken taxe- 
 560 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 ringsvärde fastställs kan inte heller påföras en sådan taxeringsenhet som avses i 7 kap. 16 § första stycket 1. 
 9 § 
 Ett tillägg görs i  
 fjärde stycket  
 där det framgår att bestämmelsen inte är tillämplig på de taxeringsenheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1. För sådana taxeringsenheter kan således inget värde av andels- eller ersättningskraft dras av. Ett värde som dras av från en taxeringsenhet för vilken taxeringsvärde fastställs kan inte heller påföras en sådan taxeringsenhet som avses i 7 kap. 16 § första stycket 1. 
 16 kap. 
 2 § 
 Undantaget i  
 tredje stycke 
 t att ny taxering inte ska ske enbart på den grunden att mark som indelats som åkermark, betesmark, pro- duktiv skogsmark eller skogligt impediment bör indelas som något annat av dessa ägoslag tas bort då det inte längre kommer att finnas någon allmän eller förenklad fastighetstaxering som kan fånga upp denna typ av förändring. En förändring från ett av de angivna ägo- slagen till ett annat bör därför utgöra grund för nytaxering. 
 2 a § 
 Bestämmelsen är ny och reglerar att ny taxering av de taxerings- enheter som är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 ska ske om storleken har ökat eller minskat genom beslut att anta, ändra eller upphäva detaljplan eller områdesbestämmelser, eller genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten. Bestämmel- sen motsvarar delvis nuvarande 16 kap. 4 §. 
 3 § 
 Paragrafen innehåller särskilda bestämmelser för lokalhusenhet, indu- strienhet, elproduktionsenhet och specialenhet. 
 I  
 första stycket  
 utgår värderingsenhet med småhus och, i före- kommande fall, därtill hörande tomtmark, då dessa värderingsenheter inte längre omfattas av de angivna grunderna för nytaxering. 
 561 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 Tredje stycket  
 utgår, då grunden för nytaxering inte längre är tillämplig på produktiv skogsmark. 
 4 § 
 Första stycket första och andra punkterna  
 tas bort. Texten ändras redaktionellt genom att den återstående  
 tredje punkten  
 förs samman med den inledande texten i första stycket. 
  
 8 a § 
 Bestämmelsen är ny och innehåller särskilda regler för småhus- enhet, ägarlägenhetsenhet, flerbostadshusenhet och lantbruksenhet. Av bestämmelsen framgår att ny taxering av dessa enheter ska ske om storleken ändras för småhus respektive ägarlägenhet med minst 20 procent eller lägst tio kvadratmeter boarea, för flerbostadshus med minst 10 procent eller om byggnadskategorin ändras för eko- nomibyggnad. Om förändringen medför en ökning eller minskning som understiger detta, ska ny taxering endast ske efter framställ- ning av taxeringsenhetens ägare. 
 Det är således möjligt för fastighetsägaren att till Skatteverket anmäla och få registrerat mindre förändringar som inte kräver bygg- lov. För det fall fastighetsägaren kommer in med uppgifter vilka understiger de arealer som anges i bestämmelsen är det möjligt för Skatteverket att ta emot och registrera dessa uppgifter. Det finns dock ingen skyldighet för Skatteverket att lägga resurser på att fånga upp dessa mindre förändringar. 
 9 § 
 Hänvisningen ändras till att omfatta  
 2–8 
  a §§ till följd av den nya bestämmelsen 8 a §. 
 18 kap. 
 4 § 
 Kapitelhänvisningen i  
 andra stycket  
 ändras till att avse lokalhus (9 kap.), industribyggnad och övrig byggnad (11 kap.), tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad samt täktmark (12 kap.), och kraftverksbyggnad och tillhörande mark (15 kap.). 
 562 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 Regleringen i  
 femte stycket  
 avseende grunden för förslaget till skogsbruksvärde tas bort eftersom produktiv skogsmark inte längre kommer att värderas (se avsnitt 3.2.1). 
 7 § 
 Bestämmelsen upphör att gälla då något värde inte längre ska be- stämmas för produktiv skogsmark (se avsnitt 3.2.1). 
 19 kap. 
 1 § 
 Bestämmelsen i  
 andra stycket  
 utgår. Då bostäder inte längre ska om- fattas av allmän eller förenklad fastighetstaxering (se avsnitt 3.2.1), finns det inte längre behov av Skatteverkets föreskrifter på detta område. Skatteverket ska däremot fortsatt lämna förslag till före- skrifter enligt 7 kap. 7 § beträffande de byggnadstyper och ägoslag som fortfarande omfattas av den bestämmelsen. Bestämmelsen reg- lerar indelningen i värdeområden liksom vad som ska omfattas av riktvärdekartorna. 
 3 § 
  
 Första punkten  
 i  
 första stycket  
 utgår. Då Lantmäteriet och Skatte- verket inte ska upprätta förslag till riktvärdetabeller för småhus som inte ingår i lantbruksenhet eller riktvärdekartor för tomtmark som inte ingår i lantbruksenhet finns det inte längre behov av denna bestämmelse. 
 Förslag till riktvärdekartor behöver därmed endast upprättas för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad inom ett län. Det nya första stycket ändras i enlighet härmed. 
  
 Andra stycket  
 ändras genom att sista meningen avseende pröv- ning av förslag till riktvärdekartor för tomtmark och riktvärde- tabeller för småhus enligt första stycket utgår. 
 Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. 
 5 § 
  
 Första stycket  
 ändras så att endast förslag till riktvärdekartor för tomtmark till lokalhus, industribyggnad och övrig byggnad om- fattas av bestämmelsen. Se vidare kommentaren till 3 §. 
 563 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 8 § 
  
 Första stycket  
 utgår då småhusenheter inte längre omfattas av all- män fastighetstaxering. 
 I  
 andra stycket  
 ersätts begreppet hyreshusenhet av lokalhusenhet. Lantbruksenhet utgår då den, liksom småhusenhet, inte omfattas av allmän fastighetsvärdering. 
 20 kap. 
 2 § 
 Bestämmelsen i  
 andra stycket  
 utvidgas i så att Skatteverket har möjlighet att besluta om skönstaxering även i de fall särskilda egen- skaper inte kan bestämmas tillförlitligt på grund av brister i eller bristfälligt underlag för deklarationen. 
  
 Tredje stycket  
 utgår angående uppgift om antal bostadslägenheter. Denna uppgift ska inte längre samlas in. 
 4 § 
 Paragrafen kompletteras i  
 första stycket tredje punkten  
 med ett för- tydligande att skyldigheten för Skatteverket att redovisa taxerings- värde och däri ingående delvärde endast avser enheter som inte är undantagna från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1. 
 Bestämmelsen kompletteras vidare i  
 fjärde punkten  
 med att inte bara storleken av värdefaktorer utan även storleken av särskilda egen- skaper ska redovisas. 
 5 § 
 Bestämmelsen avseende åkermark i  
 andra stycket  
 utgår då den inte längre är tillämplig. Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. 
 21 kap. 
 10 § 
  
 Första stycket  
 ändras genom att  
 hyreshus-, 
  industri- elproduktions- och specialenheter tas bort. Då bostäder inte längre ska omfattas av allmän fastighetstaxering finns det inte längre behov av att specifi- cera de nu borttagna enheterna. 
 564 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 22 kap. 
 5 § 
 Då lantbruksenheter inte längre ska värderas (se avsnitt 3.2.1), finns det inte längre behov av att förordna personer till ledamöter i kammarrätterna med kunskap beträffande värdering av produktiv skogsmark och växande skog, och inte heller värdering av lantbruks- enhetet i övrigt.  
 Första stycket  
 justeras därför till att i stället avse värdering av annan taxeringsenhet som inte är undantagen från värde- ring enligt 7 kap. 16 §. 
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
 Lagen träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 2015. Se vidare avsnitt 8.1.2. 
  
 8.1.2 
  
 Förslaget till lag med särskilda bestämmelser om fastighetstaxering år 2015 
  
 Innebörden av lagen är att vid den särskilda fastighetstaxeringen år 2015 ska ny taxering ske av varje småhusenhet, lantbruksenhet, ägarlägenhetsenhet, flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Det inne- bär att ny taxering ska ske även i de fall då detta inte annars följer av reglerna i 16 kap. fastighetstaxeringslagen (1979:1152). I fråga om flerbostadshusenhet och lokalhusenhet innebär nytaxeringen bland annat indelning av befintliga hyreshusenheter i sådana enheter. 
 Den som vid ingången av år 2015 var ägare till en fastighet som berörs av lagen är skyldig att utan föreläggande lämna särskild fastig- hetsdeklaration senast den 15 februari 2015. 
 Vidare anges att bestämmelserna om förslag till fastighetstaxering i 18 kap. 1, 4 och 9 §§ FTL gäller i tillämpliga delar. Det innebär att fastighetsägaren inte är skyldig att lämna en särskild fastighets- deklaration om vederbörande fått ett förslag till fastighetstaxering (18 kap. 1 § FTL). Förslaget ska dock enligt förevarande lag ha erhållits senast den 30 januari 2015. Av 18 kap. 4 § FTL framgår att förslag till fastighetstaxering ska grundas på av Skatteverket kända uppgifter och innehålla uppgifter som är nödvändiga för fastighets- taxeringen. 18 kap. 9 § reglerar lämnandet av påpekanden med an- ledning av förslag till fastighetstaxering. Påpekanden ska dock enligt 
 565 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 förevarande lag lämnas senast den vid den tidpunkt som enligt lagen gäller för lämnande av särskild fastighetsdeklaration utan föreläg- gande, dvs. den 15 februari 2015. 
 Enligt 26 kap. 4 § FTL ska förseningsavgift påföras en deklara- tionsskyldig som förelagts att lämna särskild fastighetsdeklaration men inte har kommit in med deklarationen inom föreskriven tid eller endast har lämnat en deklaration med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte är ägnad att ligga till grund för taxering. Bestämmelserna i 26 kap. 4 § FTL utsträcks till att omfatta även deklarationsskyldig som enligt förevarande lag är skyldig att lämna särskild fastighetsdeklaration utan föreläggande. 
 Av 28 kap. 1 § FTL jämförd med 20 kap. 2 § samma lag följer att Skatteverket har möjlighet att besluta om skönstaxering avseende berörda fastigheter. 
  
 8.1.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 
  
 1 § 
 Paragrafen ändras genom att begreppet hyreshusenhet byts ut mot begreppen flerbostadshusenhet och lokalhusenhet i enlighet med ändringen i FTL. 
 2 § 
 Eftersom det inte längre bara är taxeringsvärde som ligger till grund för fastighetsskatten utan också tomtarealen och byggrätten görs ett tillägg om övriga faktorer som har betydelse för taxeringen. 
 3 § 
 För a) och b) delas kommunerna in i tre grupper beroende på be- folkningstäthet. I gruppen storstadskommuner finns Stockholm, Göteborg och Malmö med kommunerna i angränsande, närings- politiskt sammanhängande regioner. I gruppen mellankommuner finns de kommuner i övrigt som har mer än 27 000 invånare inom 30 km radie från kommuncentrum i den folkrikaste församlingen i kommunen. I gruppen glesbygdskommuner återfinns övriga kom- muner med mindre befolkningstäthet än så. En komplett uppräk- ning över vilken grupp varje kommun tillhör finns i bilaga till lagen. 
 566 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 Fastighetsskatten bestäms i kronor per kvadratmeter tomtareal beroende av i vilken kommungrupp fastigheten befinner sig. För beräkningar och förklaringar av beloppen, se avsnitt 3.3.9. Belop- pen är olika för tomtmark till småhus och tomtmark till flerbostads- hus eller ägarlägenheter. 
 För att erhålla uppgift om byggrätten när det gäller obebyggd tomtmark för flerbostadshus och ägarlägenheter kan schablonen 1,25 x boarean tillämpas, se närmare avsnitt 3.3.7. 
  
 Tredje stycket  
 om fastighets andelar i vissa samfälligheter tas bort. Dessa ska inte längre räknas in i underlaget för beräkningen av fastig- hetsskatt. 
  
 Fjärde stycket  
 om skatt och avgift för skilda delar av fastigheten tas bort. Om fastighetsskatt och fastighetsavgift ska beräknas för skilda delar av fastigheten ska underlaget för beräkningen fort- farande utgöras av respektive fastighetsdel. Fastighetsavgift ska där- emot inte längre avgöras av taxeringsvärde utan av kvadratmeteryta. 
 Beloppen är bestämda till 2014 års nivå och indexeras därefter årligen så att de följer inkomstbasbeloppets förändring. Kvadrat- meterbeloppen avrundas efter indexeringen till hela tiotal öre och takbeloppen till hela kronor enligt matematisk avrundning Svensk Standard SS 01 41 41 Regel A. 
 4 § 
 Hyreshusenhet byts ut mot begreppen flerbostadshusenhet och lokalhusenhet i enlighet med ändringen i FTL. 
  
 8.1.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift 
  
 1 § 
 Hyreshusenhet byts ut mot begreppet flerbostadshusenhet i enlig- het med ändringen i FTL. 
 3 § 
 Kommunerna delas in i tre grupper beroende på befolkningstäthet. I gruppen storstadskommuner finns Stockholm, Göteborg och Malmö med kommunerna i angränsande, näringspolitiskt samman- hängande regioner. I gruppen mellankommuner finns de kommuner 
 567 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 i övrigt som har mer än 27 000 invånare inom 30 km radie från kom- muncentrum i den folkrikaste församlingen i kommunen. I gruppen glesbygdskommuner återfinns övriga kommuner med mindre befolk- ningstäthet än så. En komplett uppräkning över vilken grupp varje kommun tillhör finns i bilaga till lagen. 
 Fastighetsavgiften bestäms i kronor per kvadratmeter boarea respektive tomtareal beroende av i vilken kommungrupp fastig- heten befinner sig. För beräkningar och förklaringar av beloppen, se avsnitt 3.3.9. Beloppen är olika för småhus, tomtmark, flerbostads- hus och ägarlägenheter. De varierar dessutom beroende på kom- mungruppstillhörighet. 
 Beloppen är bestämda till 2014 års nivå och indexeras därefter årligen så att de följer inkomstbasbeloppets förändring. Kvadrat- meterbeloppen avrundas efter indexeringen till hela tiotal öre och takbeloppen till hela kronor enligt matematisk avrundning Svensk Standard SS 01 41 41 Regel A. 
 6 § 
 Första stycket förenklas betydligt. Bostadsbyggnads (flerbostads- hus, ägarlägenhets eller småhus) värdeår får ingen betydelse och kan inte heller medföra att ett värdeår åsätts som är att jämställa med ett nybyggnadsår, varför regeln i den delen blir överflödig. Sam- tidigt förtydligas att regeln inte omfattar mark till byggnad på ofri grund. 
  
 8.1.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:417) 
  
 om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting 
 2 a § 
 Av paragrafen framgår att efter en ändring av kommunindelning ska beräkning av utbetalning av fastighetsavgiftsmedel enligt 4 § andra stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. ske med beaktan- de av den förändring av de sammanlagda fastighetsavgifterna året före det avgiftsår då indelningsändringen träder i kraft. Härvid an- vänds de sammanlagda fastighetsavgifterna enligt Skatteverkets beslut om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen 
 568 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 (2011:1244) året före det avgiftsår då indelningsändringen träder i kraft. Paragrafen är i huvudsak utformad med 2 § som förebild. 
  
 8.1.6 
  
 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 2 kap. 
 1 § 
 Katalogen med definitioner och förklaringar samt hänvisningar till var dessa finns utökas med flerbostadshusenhet och lokalhusenhet. Hänvisningar görs till 2 kap. 15 §, där dessa enheter definieras. 
 8 § 
 Ändringen är en anpassning till att ordet familjer i definitionen av småhus i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen byts ut mot hushåll. Det innebär inte någon ändring i sak. 
 9 § 
  
 Andra stycket  
 stryks eftersom de småhus som avses, så kallade sta- tarlängor, genom en ändring i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) inte längre ska indelas som småhus utan som hyreshus. Eftersom hyreshus aldrig kan utgöra privatbostad blir regeln över- flödig. 
 Ändringen i  
 tredje stycket 
 , som blir det nya andra stycket, inne- bär att den s.k. slottsregelns krav på storleken av ett småhus ändras till ett krav på minst 380 kvadratmeter boarea. Förslaget har kom- menterats i avsnitt 3.6.2.13. 
 15 § 
 Ändringarna i  
 första stycket  
 föranleds av att taxeringsenhetstypen hyreshusenhet ersätts av de nya taxeringsenhetstyperna flerbostads- husenhet och lokalhusenhet. Flerbostadshusenhet och lokalhus- enhet läggs till i uppräkningen av enheter med vilka avses enheter av de slag som avses i FTL. Definitionen av hyreshusenhet kopplas till 4 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen i dess lydelse före den 1 januari 2014, där det anges vad som är en hyreshusenhet. 
 569 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 19 kap. 
 3 § 
 Paragrafen anpassas till slopandet av taxeringen av vissa fastigheter genom att taxeringsvärde byts ut mot marknadsvärde. 
 11 § 
  
 Första stycket  
 anpassas till slopandet av taxeringen av vissa fastig- heter genom att taxeringsvärde byts ut mot marknadsvärde. 
 I  
 andra stycket  
 görs ett tillägg av innebörden att före den beräk- ning som ska ske enligt första stycket ska industritillbehör räknas bort inte bara från ersättningen utan även från marknadsvärdet. Ändringen har kommenterats i avsnitt 3.6.2.13. 
 12 § 
  
 Andra stycket  
 anpassas till slopandet av taxeringen av vissa fastig- heter genom att taxeringsvärde byts ut mot marknadsvärde. 
 21 § 
 Paragrafen behandlar gränsdragningen mellan byggnad och byggnads- inventarier i fråga om konstruktioner. Paragrafen justeras till följd av den slopade fastighetstaxeringen för vissa byggnader för att und- vika en ändring av omfattningen av vilka konstruktioner som kan hänföras till byggnadsinventarier. 
 21 kap. 
 12 § 
 Paragrafen anpassas till slopandet av taxeringen av vissa fastigheter genom att taxeringsvärde byts ut mot marknadsvärde. 
 570 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 45 kap. 
 4 § 
 Enligt  
 första stycket  
 får under vissa förutsättningar gemensam vinst- beräkning ske för två eller flera fastigheter eller fastighetsdelar som vid avyttring är taxerade var för sig men tidigare under ägarens inne- hav har ingått i samma taxeringsenhet. Om en taxeringsenhet en- dast delvis har ingått i den tidigare taxeringsenheten gäller detta endast om mer än 50 procent av enhetens värde vid avyttringen avser den del som har ingått i den tidigare taxeringsenheten. Änd- ringen innebär en anpassning till slopandet av taxeringen av vissa fastigheter genom att relateringen till ett värde ändras från taxerings- värde till marknadsvärde. 
 Av  
 andra stycket 
 , som är nytt, framgår att gemensam vinstberäk- ning får ske för en flerbostadshusenhet och en lokalhusenhet som helt eller delvis omfattar samma registerfastighet, om den skatt- skyldige begär det. Av 45 kap. 23 § framgår att bestämmelsen är tillämplig även vid delavyttring av en taxeringsenhet 
 21 § 
 Paragrafen reglerar när omkostnadsbeloppet vid delavyttring schablonmässigt får beräknas till en krona per kvadratmeter. Änd- ringen innebär en anpassning till slopandet av taxeringen av vissa fastigheter genom att taxeringsvärde byts ut mot värde. Procent- satsen anpassas därefter till sju och en halv procent. 
 47 kap. 
 5 § 
 Paragrafen reglerar vad som kan utgöra en ersättningsbostad.  
 Tredje punkten  
 ändras som en konsekvens av att så kallade statarlängor inte längre ska utgöra småhus enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152). 
 571 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
 I  
 första punkten  
 anges att lagen träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas första gången på beskattningsår som börjar den 1 januari 2015. 
 Av  
 andra punkten  
 framgår att 21 kap. 12 § tillämpas i sin äldre lydelse på fastigheter som förvärvats före den 1 januari 2015. 
  
 8.1.7 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:826) om skattereduktion för kommunal fastighetsavgift 
  
 4 § 
 Paragrafen reglerar för vilka fastigheter som den kommunala fastig- hetsavgiften kan reduceras enligt lagen.  
 Första stycket  
 ändras som en konsekvens av att så kallade statarlängor inte längre ska utgöra småhus enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152). 
  
 8.1.8 
  
 Förslaget till lag om utbetalning till kommuner av fastighetsavgiftsmedel  
  
 2015–2017 
  
 1 § 
 Den föreslagna lagen reglerar utbetalningen till kommuner av fastighetsmedel  
 2015–2017. 
  Förslaget behandlas i avsnitt 3.3.10. De sammanlagda beräknade intäkterna i riket från den kommunala fastighetsavgiften för 2015 utbetalas till respektive kommun med ett enhetligt belopp per invånare året före beskattningsåret. 
 2 § 
 Fastighetsavgiftsmedlen utbetalas av Skatteverket på sätt som när- mare föreskrivs i 4 § fjärde stycket lagen med särskilda bestämmel- ser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Det belopp som utbetalas till en kommun i fastighetsavgiftsmedel 2015 utbetalas också under 2016 och 2017. 
 572 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 8.1.9 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1933:269) om ägofred 
  
 4 kap. 
 38 § 
 Ett tillägg görs med innebörden att saknas taxeringsvärde för fastig- heten ska 75 procent av marknadsvärdet användas. Med marknads- värde avses detsamma som i 5 kap. 3 § FTL. Marknadsvärdet kan t.ex. utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde eller annars beräknas med hjälp av normeringstal. Det kan också framgå av ett värderingsintyg. Se vidare avsnitt 3.6.2. 
 Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. 
  
 8.1.10 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1933:359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa fall skall förstås 
  
 Ett tillägg görs till lagen med innebörden att ifråga om särskilt upp- skattningsvärde som fastställts med tillämpning av sådana norme- ringstal som anges i 2 a § lagen (1971:171) om särskilt uppskatt- ningsvärde på fastighet används 75 procent av uppskattningsvärdet. 
 Övriga ändringar i lagen är redaktionella. Vidare moderniseras lagens namn. 
  
 8.1.11 
  
 Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken 
  
 13 kap. 
 5 § 
 Ett tillägg görs i  
 andra stycket  
 att avseende fastigheter där taxerings- värde saknas ska i stället 75 procent av marknadsvärdet användas. 
 Med marknadsvärde avses detsamma som i 5 kap. 3 § FTL. Mark- nadsvärdet kan t.ex. utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde eller annars beräknas med hjälp av normeringstal. Det kan också framgå av ett värderingsintyg. Se vidare avsnitt 3.6.2. 
 573 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 14 kap. 
 5 § 
 En ändring motsvarande den i 13 kap. 5 § görs i  
 andra stycket 
 . 
  
 8.1.12 
  
 Förslaget till lag om ändring i jordabalken 
  
 6 kap. 
 10 § 
 Ett tillägg görs med innebörden att för det fall någon av fastig- heterna har undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ska som fastighetens värde gälla 75 procent av fastighetens särskilda uppskattningsvärde enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet eller, om uppskattningsvärde saknas, 75 procent av ett marknads- värde beräknat med tillämpning av sådana normeringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. 
 7 kap. 
 16 § 
 Begreppet hyreshusenhet ersätts i paragrafen av begreppet fler- bostadshusenhet. 
 Kravet på vad som utgör flerbostadshusenhet är uppfyllt för en fastighet där bostadsdelen är taxerad som flerbostadshusenhet. 
 20 kap. 
 10 § 
 Paragrafen omformuleras så att det framgår att sökanden ska ge in den skriftliga utredning om äganderätten som finns tillgänglig. Finns det ett eller flera beslut om fastighetstaxering under de tio åren när- mast före ansökan ska intyg om vad dessa beslut utvisar om ägande- rätten ges in. 
 574 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 8.1.13 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet 
  
 1 § 
 Lagen utvidgas till att även omfatta särskilt uppskattningsvärde på fastighet som undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152), dvs. småhus, ägar- lägenhet, flerbostadshus och tomtmark till sådana byggnader, eko- nomibyggnader, åkermark, betesmark, produktiv skogsmark samt skogligt impediment. 
 2 § 
 Vid fastställande av särskilt uppskattningsvärde tillämpas i dag de grunder som enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) gäller för fastställande av taxeringsvärde. Paragrafen utvidgas till att även om- fatta tillämpningen av de normeringstal som anges i 2 a § vid fast- ställande av särskilt uppskattningsvärde. 
 2 a § 
 En ny paragraf förs in i lagen i vilken det fastställs att med nor- meringstal avses schabloniserade värden att användas för att beräkna marknadsvärdet för fastigheter. Normeringstalen ska fastställas av Lantmäteriet för sådan egendom som undantas från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Normeringstalen är områdesspecifika och inte fastighetsspecifika och kan utgöras av t.ex. kvadratmetervärden för bostäder, hektar- värden för produktiv mark eller genomsnittshyror för flerbostads- hus. Vid behov kan värdet fördelas mellan mark och byggnad genom tillämpning av s.k. tomtvärdetabeller. Denna fördelning mellan mark och byggnad kan sedan t.ex. användas för att fördela avskrivnings- underlag mellan mark och byggnad enligt 19 kap. 11 § IL. Värdet skulle även med ledning av normeringstalen kunna räknas fram för de fastigheter där ett värde efterfrågas inom ramen för lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet. 
 Syftet är att normeringstalen ska finnas fritt tillgängliga hos Lantmäteriet för såväl privatpersoner som myndigheter. Det finns således möjlighet för alla intressenter att baserat på normerings- talen genomföra beräkningar avseende en fastighets värde. Se av- snitt 3.4.3.1 och 3.4.3.4. 
 575 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 3 § 
 Lagen utvidgas på så sätt att behörig att ansöka om fastställande av särskilt uppskattningsvärde är inte bara den som är ägare av fastig- heten utan även myndigheter. Med myndighet avses såväl statliga som landstingskommunala och kommunala myndigheter. 
 Utöver att användas för beräkning av uppskattningsvärde kan normeringstalen användas av enskilda och myndigheter som vill göra egna beräkningar avseende värdet på fastigheter. En myndighet som känner behov av det har dock möjlighet att formellt ansöka om ett uppskattningsvärde vilket fastställs av Skatteverket. 
 Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella, bl.a. har ägar- lokutionen i  
 första stycket  
 kortats ner. 
 5 § 
 Paragrafen reglerar att Skatteverkets upprättade förslag till särskilt uppskattningsvärde ska översändas till sökanden för yttrande inom viss tid. Om sökanden är en myndighet enligt 3 § andra stycket, ska även ägaren till fastigheten ges möjlighet att yttra sig över förslaget. 
 I de fall myndigheter använder normeringstalen för egna beräk- ningar, t.ex. i samband med fastställande av stämpelskatt, behöver emellertid inte fastighetsägaren yttra sig över dessa inom ramen för lagen om uppskattningsvärde. I ärenden som avser myndighets- utövning gäller dock enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223) all- mänt en skyldighet att (med vissa undantag) kommunicera uppgifter som tillförts ärendet av annan än den enskilde. 
  
 8.1.14 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:417) om sambruksföreningar 
  
 15 § 
  
 Tredje punkten  
 kompletteras med en skrivning att om inte taxe- ringsvärde är fastställt för fastigheten tillämpas i stället ett värde motsvarande 75 procent av marknadsvärdet. 
 Med marknadsvärde avses detsamma som i 5 kap. 3 § FTL. Mark- nadsvärdet kan t.ex. utgöras av ett särskilt uppskattningsvärde eller annars beräknas med hjälp av normeringstal. Det kan också framgå av ett värderingsintyg. Se vidare avsnitt 3.6.2. 
 576 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 8.1.15 
  
 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken 
  
 12 kap. 
 3 § 
 Ett tillägg görs i  
 andra stycket  
 att för det fall någon av fastigheterna har undantagits från värdering enligt 7 kap. 16 § första stycket 1 fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ska som fastighetens värde gälla 75 procent av fastighetens särskilda uppskattningsvärde enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet eller, om uppskattningsvärde saknas, 75 procent av ett marknadsvärde be- räknat med tillämpning av sådana normeringstal som anges i 2 a § sistnämnda lag. 
  
 8.1.16 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt 
  
 1 § 
 Begreppet hyreshusenhet ersätts med begreppen flerbostadshus- enhet och lokalhusenhet. 
 Kravet på flerbostadshusenhet respektive lokalhusenhet är upp- fyllt för en fastighet där bostadsdelen är taxerad som flerbostads- husenhet och lokaldelen som lokalhusenhet. 
  
 8.1.17 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter 
  
 9 § 
 Lagen kompletteras med en hänvisning till att beräkning av mark- nadsvärde för den försålda egendomen ska ske med ledning av de av Lantmäteriet framtagna normeringstalen. 
 577 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 8.1.18 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället 
  
 2 § 
 Paragrafen ändras genom att kravet på att bostadshuset har åsatts taxeringsvärde tas bort. Likhet uppnås därmed vad gäller besittnings- skyddet i 10 kap. 4 § jordabalken. 
  
 8.1.19 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret 
  
 4 § 
  
 Första stycket  
 ändras genom att möjligheten att ange uppgift om taxeringsvärde för småhusenhet tas bort. 
  
 8.1.20 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:1053) om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner 
  
 7 § 
  
 Första stycket  
 ändras genom att begreppet taxeringsvärde ersätts med 75 procent av marknadsvärdet i likhet med vad som i dag gäller för en privatbostadsfastighet utomlands. Eftersom någon skillnad därmed inte längre görs mellan privatbostadsfastigheter i Sverige och privatbostadsfastigheter utomlands tas  
 andra stycket  
 bort. 
 578 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 8.2 
  
 Författningskommentar Förenkling 
  
 8.2.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 
  
 2 kap. 
 2 § 
 Ordet familj i definitionen av småhus byts ut mot den mer neutrala termen hushåll. Någon förändring i sak är inte avsedd. 
 Komplementhus till småhus utökas till att även innefatta bl.a. överloppsbyggnad, mindre stallbyggnad eller växthus som inte an- vänds i yrkesmässig näringsverksamhet utan för fastighetsägarens sport- eller hobbyintresse. Överloppsbyggnad räknades tidigare som ekonomibyggnad men hör efter ändringen av definitionen av eko- nomibyggnad i stället till småhus. 
 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer och som ligger på fastighet med åkermark, betesmark, pro- duktiv skogsmark eller skogligt impediment ska inte längre tillhöra byggnadstypen småhus. De så kallade statarlängorna, som avsågs med särregleringen av dessa byggnader i definitionerna av småhus och hyreshus, ska tillhöra byggnadstypen hyreshus. Styckena som särreglerat dessa byggnaders indelning tas därför bort. 
 När det gäller den ändrade definitionen av ekonomibyggnad avses med näringsverksamhet det samma som enligt 13 kap. 1 § inkomst- skattelagen (1999:1229). Med näringsverksamhet avses därmed förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. 
 Vidare ändras definitionen av specialbyggnadskategorin vård- byggnad på så sätt att begreppet åldringsvård utgår och att all använd- ning för särskilda boendeformer för äldre människor enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) utgör grund för indel- ning av en byggnad som vårdbyggnad. 
 4 § 
 Ändringen innebär en anpassning till att gränsen för vad som utgör en värderingsenhet för byggnad höjs till 100 000 kr. Se även kom- mentarerna till 6 kap. 2 § och 7 kap. 16 §. 
 579 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 5 kap. 
 4 § 
 Begreppet nivåår byts ut och ersätts med nivåtidpunkt. Ändringen innebär att skillnaden mellan nivåtidpunkten och beskaffenhets- tidpunkten blir nio månader mot tidigare 18 månader. Att utgå från en nivåtidpunkt innebär även att i stället för att ange det genom- snittliga prisläget under nivååret, nivån avser prisläget vid en exakt tidpunkt. I praktiken innebär detta dock ingen skillnad, annat än framflyttningen nio månader, eftersom Skatteverket redan i dag be- räknar prisnivån den 30 juni under nivååret, dvs. en exakt tidpunkt. Ändringen har kommenterats i avsnitt 4.3. 
 6 kap. 
 2 § 
 Gränsen för vad som utgör en värderingsenhet för byggnad höjs till 100 000 kr. 
 3 § 
 Ändringen innebär att bostäder, studentrum i korridor och lokaler utgör skilda värderingsenheter. Ändringen är en följd av införandet av studentrum i korridor som en ny lägenhetstyp, se även kommen- taren till 9 kap. 3 §. 
 7 kap. 
 3 § 
 Virkesförråd för löv- och barrträd läggs till som en ny  
 sjätte punkt  
 i  
 första styckets  
 uppräkning av värdefaktorer som inte ska delas in i klasser, jfr 14 kap. 3 §. 
 16 § 
 Gränsen för när byggnader ska åsättas värde höjs till 100 000 kr, se även kommentaren till 6 kap. 2 §. 
 580 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 8 kap. 
 3 § 
 Ändringarna av definitionerna av värdefaktorerna storlek och värde- ordning är redaktionella. Värdefaktorn ålder ska enbart bestämmas med utgångspunkt i nybyggnadsåret och inte jämkas om huset varit föremål för om- eller tillbyggnad. Bestämmelsen avseende regler om tabellkonstruktionen tas bort från paragrafen eftersom den ger låsningseffekter i värderingen där ortsprismaterialet i stället borde vara vägledande. 
 Angivelsen av minsta antal standardklasser för ett nybyggt hus tas bort. Styrande för hur många klasser som ska finnas bör vara det ortsprismaterial som ligger till grund för värderingen. 
 Ändringen av värdefaktorn fastighetsrättsliga förhållanden inne- bär att det beträffande småhus som ligger på värderingsenhet för tomtmark som inte utgör självständig fastighet inte längre ska tas hän- syn till om tomtmarken kan bilda en egen fastighet. Se även 12 kap. 3 § och kommentaren till den paragrafen. 
 4 § 
 Möjligheten till jämkningen av standardpoäng tas bort. Eventuella justeringar får i stället ske under säregna förhållanden. Justeringen måste då uppgå till minst 25 000 kr eller tre procent av det totala riktvärdet – se 7 kap. 5 §. 
 9 kap. 
 3 § 
 Studentrum i korridor ska utgöra en egen lägenhetstyp, se vidare avsnitt 6.3. 
 Genomsnittlig bruksvärdeshyra i värdeområdet ska gälla för värde- faktorn hyra för bostäder. Samtidigt införs en säkerhetsventil där större avvikelser från genomsnittlig bruksvärdeshyra ger möjlighet för fastighetsägaren att i stället använda faktisk hyra. Avvikelsen ska vara 15 procent för att faktisk bruksvärdeshyra ska få användas. 
 581 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 10 kap. 
 2 § 
 Förändringen i paragrafen är en förenkling av kriterierna för rikt- värde för en värderingsenhet avseende djurstall för nötkreatur. 
 Specificeringen av normstall; att de byggda under åren  
 1990–1999, 
  är av normal beskaffenhet och har en storlek av  
 701–800 
  kvadrat- meter, flyttas till FTF. 
 12 kap. 
 1 § 
 Möjligheten att uttrycka riktvärdet som värdet av en kvadratmeter tomtmark stryks eftersom den inte används i praktiken. 
 2 § 
 Ändringen innebär att värdet av tomtanläggningar inte ska beaktas vid bestämmande av riktvärde för tomtmark för småhus. 
 3 § 
 Ändringen av värdefaktorn fastighetsrättsliga förhållanden innebär att det beträffande småhus som ligger på värderingsenhet för tomt- mark som inte utgör självständig fastighet inte längre ska tas hänsyn till om tomtmarken kan bilda en egen fastighet. Detta innebär en sänkning av värdet för de värderingsenheter som tillhör klass två, mark som kan bilda egen fastighet – jfr 8 kap. 3 §. 
 13 kap. 
 3 § 
 Värdefaktorn beskaffenhet görs mindre detaljerad när det gäller rikt- värden för åkermark. 
 582 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 14 kap. 
 3 § 
 Virkesförråd för löv- och barrträd ska inte längre delas upp i klasser, se kommentar till 7 kap. 3 §. 
 16 kap. 
 3 § 
 Paragrafen innehåller beloppsgränserna för när ny taxering ska ske för en taxeringsenhet vid särskild fastighetstaxering. Beloppsgrän- sen för när ny taxering ska ske ändras till minst en tredjedel, dock minst 250 000 kr vid höjning och minst en femtedel, dock minst 50 000 kr vid sänkning av taxeringsvärdet. För  
 industri-, 
  täkt- och elproduktionsenhet räcker det fortfarande att höjningen är en femte- del. Beloppsgränsen för ny taxering vid nedlagda kostnader på taxeringsenheten höjs till två miljoner kr. 
 I  
 andra stycket  
 görs ett tillägg av innebörden att ny taxering alltid ska ske när en byggnad som taxerats som under uppförande har färdigställts. 
 4 § 
  
 Första stycket tredje punkten  
 slopas eftersom ett erläggande av de där uppräknade kostnaderna sällan kan medföra en mer betydande höjning av taxeringsvärdet. Bestämmelsen har hittills aldrig kom- mit till användning. 
 De uppdaterade beloppsgränserna om 250 000 vid höjning re- spektive 50 000 kr vid sänkning av taxeringsvärdet (se 3 §) gäller även vid ny taxering p.g.a. myndighetsbestämmelser som påverkar rätten att förfoga över enheten. 
 Vid minskning av taxeringsvärdet med mindre än 100 000 kr ska ny taxering ske endast efter framställning av taxeringsenhetens ägare. 
 4 a § 
 Beloppsgränsen för ny taxering p.g.a. påverkan på den fysiska miljön höjs till 50 000 kr. 
 583 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 8 § 
 Beloppen ändras i enlighet med ändringarna i 16 kap. 4 §. 
 17 kap. 
 2 § 
 Med anledning av skattenämndernas avskaffande stryks andra stycket. 
 7 § 
 Ändringen innebär att det införs nya hänvisningar till bestämmelser i skatteförfarandelagen (2011:1244) om omprövning och överkla- ganden av beslut om ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning. 
 18 kap. 
 1 § 
 Ändringen av  
 första stycket  
 är en anpassning till den ändrade deklara- tionstidpunkten – se 18 kap. 9 § och kommentaren till den para- grafen. 
 Det nya  
 andra stycket  
 innebär att det läggs ett ansvar på fastig- hetsägaren att själv meddela rättelse av felaktiga uppgifter eller påpeka det som avviker från de förtryckta uppgifterna i fastighetsdeklara- tionen. Med påpekanden avses rättelse av förtryckt uppgift som är felaktig, yrkanden av olika slag rörande fastighetstaxeringen och upplysningar som har betydelse för fastighetstaxeringen. 
 Rättelseskyldigheten är begränsad till sådana förtryckta uppgifter som avser fastighetens egenskaper och som fastighetsägaren har egen kunskap om. Däremot bör inte sådana påpekanden som avser t.ex. ett förtydligande eller ett yrkande eller någon övrig upplys- ning som inte framgår av formuläret men som kan ha betydelse för taxeringen anses som rättelse av förtryckta uppgifter. 
 En förtryckt genomsnittshyra som föreslås av Skatteverket (se 9 kap. 3 §) bör inte anses som en sådan uppgift som omfattas av rättelseskyldigheten. 
 För fastighet för allmänna kommunikationsändamål eller för distri- butionsbyggnad, värmecentral eller reningsanläggning som enligt 
 584 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 3 kap. 2 § är undantagen från skatte- och avgiftsplikt eller för bygg- nad på annans mark, ska enligt  
 fjärde stycket  
 deklaration inte lämnas då byggnadens värde understiger 100 000 kr. Det är en höjning av beloppet. 
 1 a § 
 Paragrafen, som är ny, innehåller ett uttryckligt krav på underteck- nande av uppgifter. Kravet på undertecknande har kommenterats i avsnitt 4.2.3. Undertecknandet har till uppgift att identifiera den som har lämnat uppgifterna och säkerställa det undertecknades äkthet. Det är uppgifterna i deklarationen som ska undertecknas och inte deklarationen i sig. Det är ett teknikneutralt krav som kan uppfyllas genom undertecknande på papper eller med elektroniska medel. 
 1 b § 
 Paragrafen är ny. Den föreskriver att om en deklaration eller någon annan uppgift har lämnats av en behörig företrädare, anses uppgiften ha lämnats av den som företräds. Det är den uppgiftsskyldige och inte företrädaren som ansvarar för att lämnade uppgifter är lämnade i rätt tid och är korrekta och som, om så inte är fallet, kan drabbas av bland annat förseningsavgift. Paragrafen är utformad med 4 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244) som förebild. 
 1 c § 
 Paragrafen, som är ny, innehåller en presumtionsregel som är ut- formad med 4 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244) som före- bild. Om en deklaration eller någon annan uppgift har lämnats för en juridisk person, anses uppgiften ha lämnats av den juridiska personen, om det inte är uppenbart att uppgiftslämnaren saknade behörighet att företräda den juridiska personen. 
 2 § 
 I paragrafen anges att sådana uppgifter i deklaration får underteck- nas av ett deklarationsombud när deklarationen lämnas elektroniskt samt att en dödsbodelägare som är ombud för dödsboet får under- teckna uppgifter i en deklaration. 
 585 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 2 a § 
 Hänvisningen till 6 kap.  
 4–8 
  §§ skatteförfarandelagen (2011:1244) innebär bl.a. att bara fysiska personer kan vara deklarationsombud, att deklarationsombudet ska vara godkänt av Skatteverket, att om flera fysiska eller juridiska personer gemensamt äger en fastighet har de möjlighet att utse ett och samma deklarationsombud, att deklara- tionsombudet bara får lämna deklarationer och uppgifter elektroniskt, att deklarationsombudet får begära anstånd med att lämna fastighets- deklaration, och att deklarationsombudet får ta del av de uppgifter rörande fastighetstaxeringen som fastighetsägaren själv har direkt- åtkomst till. 
 I ett nytt andra stycke förtydligas att bara ett gemensamt deklara- tionsombud ska få utses om en fastighet ägs av flera delägare. Det skulle annars kunna bli aktuellt att flera skulle vara deklarations- skyldiga till samma deklaration och att flera deklarationer lämnas in vilket inte är önskvärt. 
 3 § 
 Uttrycket blankett tas bort för att göra lagen teknikneutral, utan särskilda bestämmelser om förutsättningarna för elektroniskt upp- giftslämnande. Formkravet som ställs upp är utformat så att de tillåter såväl elektronisk som pappersbaserad kommunikation. 
 6 § 
 En ändringsskyldighet införs för de fastighetsägare som får förslag till fastighetstaxering. Ändringsskyldigheten har kommenterats i avsnitt 4.2.1. Se även kommentaren till 18 kap. 1 §. 
 9 § 
 En ny deklarationstidpunkt införs, den 15 februari under taxerings- året. Ändringen har kommenterats i avsnitt 4.2.5. 
 Särskilda insamlingsställen används inte av Skatteverket, varför paragrafens tredje stycke upphävs. 
 9 a § 
 Med anledning av den ändrade deklarationstidpunkten i 8 § skjuts även anståndstiden fram två månader till utgången av april månad under taxeringsåret. Paragrafen ändras även redaktionellt. 
 586 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 15 § 
 Upplysningarna i  
 första stycket  
 om inom vilken tid deklaration och uppgifter som fastighetsägaren förelagts att lämna ska lämnas tas bort. Att efterfrågat material ska lämnas inom den tid som anges i föreläggandet ligger i sakens natur, varför bestämmelsen är överflödig.  
 Andra stycket,  
 som blir det nya första stycket, ändras redaktionellt. 
 22 § 
 Ändringen är en följd av att konsulenter för fastighetstaxering av- skaffas och innebär att endast Skatteverket har rätt att utfärda före- läggande. 
 23 § 
 Paragrafen, som är ny, innebär att Skatteverket får förelägga den som har lämnat deklaration genom ett deklarationsombud att per- sonligen eller genom behörig ställföreträdare bekräfta eller komplet- tera lämnade eller godkända uppgifter. Möjligheten att förelägga den deklarationsskyldige att medverka personligen är en lämplig kompenserande åtgärd när det finns behov av att närmare knyta de av deklarationsombudet lämnade uppgifterna till den deklarations- skyldige. Det kan t.ex. bli aktuellt om det skulle visa sig att deklara- tioner som lämnas av ett visst deklarationsombud i stor utsträckning innehåller brister eller felaktigheter. 
 24 § 
 Paragrafens lydelse ändras eftersom det i och med att bestämmel- serna om konsulenter för fastighetstaxering tas bort bara är Skatte- verket som kan utfärda förelägganden. Det införs även en uttrycklig förutsättning för att förelägga vid vite – nämligen att det finns an- ledning att anta att föreläggandet annars inte följs. 
 27 § 
 Endast fastighetsägare och de som enligt 1 kap. 5 § jämställs med fastighetsägare får föreläggas. Det blir därför inte aktuellt att före- lägga tjänsteman i tjänsten varför paragrafen upphävs i den delen. 
 587 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 42 § 
 Förseningsavgiften fastställs till en nivå, 1 000 kr. I fastighets- sammanhang är det vanligt att flera delägare är deklarationsskyldiga för samma fastighet. I sådana fall ska enligt det nya  
 andra stycket  
 bara en förseningsavgift per fastighet få påföras i de fall deklaration lämnas för sent. För fastigheter med flera delägare införs i ett nytt  
 tredje stycke  
 en särskild bestämmelse enligt vilken samtliga delägare svarar solidariskt för att betala avgiften. 
 42 a § 
 Paragrafen, som är ny, innehåller en tidsangivelse för när ett beslut om förseningsavgift senast ska meddelas. Detta måste ske inom två år från den dag då deklarationen skulle ha lämnats. 
 43 § 
 Utöver hel befrielse införs en möjlighet till delvis befrielse från förseningsavgift. Grunden för befrielse ändras från ursäktlighetsfall till att det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. I  
 andra stycket  
 anges omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om det skulle vara oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. 
 47 § 
 En uttrycklig regel införs om att intäkterna från förseningsav- gifterna tillfaller staten. 
 19 kap. 
 1 § 
 De tidpunkter för förberedelsearbetet som regleras i 19 kap. anpassas till de nya förutsättningar som gäller med den nya deklarationstid- punkten i 18 kap. 1 § och nivåtidpunkten enligt 5 kap. 4 §. Senaste dag att besluta om föreskrifter för förberedelsearbetet flyttas till den 1 januari året före taxeringsåret. Senaste dag för Skatteverket att lämna förslag till föreskrifter flyttas till den 1 juni året före taxe- ringsåret. 
 588 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 3 § 
 Skrivningen ändras så att bestämmelserna gäller samtliga fastighets- typer. Dessutom byts orden den statliga lantmäterimyndigheten ut mot Lantmäteriet. 
 7 § 
 Tidpunkten för att besluta sådana föreskrifter som avses i 7 kap. 7 § och 19 kap. 3 § flyttas fram till den 1 december året före taxerings- året. 
 9 § 
 Tidpunkten gällande beslutande av föreskrifter för förberedande åtgärder vid en förenklad fastighetstaxering flyttas till den 1 januari året före taxeringsåret. Detta är samma tidpunkt som för beslutande av föreskrifter avseende förberedande åtgärder vid allmän fastig- hetstaxering enligt 19 kap. 1 § första stycket. 
 10 § 
 Hänvisningen ändras med anledning av att 19 kap. 2 § upphävs. 
 20 kap. 
 2 § 
 Tidsangivelsen i  
 första stycket  
 för när Skatteverket senast ska fatta beslut tas bort. Det är tillräckligt med en bestämmelse om senaste tidpunkt för underrättelse om beslut om fastighetstaxering (se 20 kap. 5 a §). Det ankommer på Skatteverket att fatta beslut inom en sådan tid att underrättelse kan skickas senast vid angivet datum. 
 Upphävandet av första stycket innebär att nuvarande andra och tredje styckena blir  
 första och andra styckena 
 . Ändringarna i dessa stycken är redaktionella. 
 3 § 
 Beslut i ärenden som tidigare fattats av skattenämnd ska enligt  
 första stycket  
 i fortsättningen fattas av Skatteverkets tjänstemän. Ett omprövningsärende ska normalt avgöras av en särskilt kvalificerad 
 589 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 beslutsfattare som tidigare inte har prövat de frågor som ärendet avser. 
 Den största andelen beslut vid allmän och förenklad fastighets- taxering fattas automatiskt av Skatteverket utan att någon handläg- gare prövar uppgifterna. Det är fråga om beslut som fattas helt i enlighet med ett taxeringsförslag med eventuellt tillkommande änd- ringar till ett förslag. Det gäller också beslut som fattas i överens- stämmelse med de uppgifter som fastighetsägaren lämnat i fastighets- deklaration. Först i samband med den första omprövningen gör en tjänsteman en bedömning av ärendet. Vid en sådan första ompröv- ning gäller enligt  
 andra stycket  
 inte kravet på att omprövningen ska göras av en särskilt kvalificerad beslutsfattare. Förfarandet med sär- skild kvalificerad beslutsfattare kommer därför främst att tillämpas i samband med en andra omprövning av ett automatiskt databehand- lat grundläggande beslut, vid överklagande av tidigare omprövnings- beslut och vid omprövning av beslut om särskild fastighetstaxering. 
 3 a § 
 Andra stycket upphävs eftersom skattenämnderna avskaffas och det således inte längre finns några sådana nämnder kvar att lämna munt- liga uppgifter till. Möjligheten att lämna uppgifter muntligt till Skatteverket kvarstår ändå. Enligt 14 § första stycket förvaltnings- lagen (1986:223) ska en sökande, klagande eller annan part som vill lämna uppgift muntligt i ett ärende som avser myndighetsutövning få tillfälle till det om det kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. 
 5 a § 
 Eftersom hela taxeringsperioden förskjuts i tiden ändras sista dagen för Skatteverket att underrätta fastighetsägaren om det grundläg- gande beslutet om fastighetstaxering till den 31 oktober under taxeringsåret. Skatteverket bör kunna underrätta det stora flertalet fastighetsägare tidigare än så, men för de mer komplicerade ären- dena kan Skatteverket behöva mer tid för utredning. 
 Uppgifterna om innehåll i underrättelse om grundläggande beslut om fastighetstaxering tas bort och ges i stället i förordning. Det framgår av 21 § förvaltningslagen bl.a. att en klagande eller annan part ska underrättas om innehållet i ett beslut varigenom myndig- heten avgör ärende som avser myndighetsutövning mot någon en- skild. Om beslutet går parten emot och kan överklagas ska parten 
 590 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 också underrättas om hur beslutet kan överklagas. I 20 kap. 4 och 5 §§ anges dessutom vad som ska redovisas i ett beslut om fastig- hetstaxering. 
 8 § 
 Ett nytt  
 andra stycke  
 införs för att ge Skatteverket möjlighet att på begäran av den som beslutet gäller ompröva en fråga som har av- gjorts av förvaltningsrätt eller kammarrätt genom beslut som har fått laga kraft om beslutet avviker från rättstillämpningen i ett avgöran- de från Högsta förvaltningsdomstolen som har meddelats senare. Bestämmelsen är utformad med 66 kap. 3 § skatteförfarandelagen (2011:1244) som förebild. 
 9 § 
 Den i det nya  
 andra stycket  
 införda tvåmånadersfristen vid föreläg- gande, vite eller en avvisning av en begäran om omprövning eller ett överklagande eller någon annan liknande åtgärd, gäller för beslut där en sexårsfrist, vilket annars är huvudregeln för begäran om om- prövning och överklagande, skulle vara meningslös. 
 Tvåmånadersventilen för omprövning i det som blir  
 tredje stycket  
 utformas så att den överensstämmer med ventilen för överklagan- de i 21 kap. 3 § andra stycket. Ändringen har kommenterats i av- snitt 4.2.3. 
 10 § 
 För att möjliggöra en teknikneutral tillämpning behöver underteck- nandet av en begäran om omprövning inte längre vara egenhändigt. Med egenhändigt undertecknande får förstås underskrift med penna på papper. 
 12 § 
 Ändringen innebär att tidsgränsen för Skatteverket att ändra ett beslut till fastighetsägarens fördel tas bort. Ändringen har kommen- terats i avsnitt 4.2.3. 
 591 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 13 § 
  
 Första och andra styckena  
 ändras redaktionellt. Att beslut till nack- del får meddelas senare än vad som följer av första stycket genom eftertaxering framgår av 14 §. 
 Det nya  
 tredje stycket  
 ger Skatteverket rätt att vid avsaknad av eller för sen deklaration ompröva till den skattskyldiges nackdel fram till och med den tidpunkt som skulle motsvara femte året efter taxeringsåret vid fastighetstaxeringen. 
 14 § 
 Paragrafen följdändras med anledning av ändringarna i 13 §. 
 15 § 
  
 G 
 enom införandet av tyst godkännande (se 18 kap. 1 § FTL) kom- mer oriktig uppgift att kunna lämnas genom att man inte rättar eller lämnar påpekanden rörande ett felaktigt taxeringsförslag. Det gör att 20 kap. 15 § indirekt kommer att omfatta mer än i dag, eftersom oriktig uppgift kommer att kunna lämnas på ett ytterligare sätt. Vidare ändras paragrafen redaktionellt. 
 16 § 
 Paragrafen ändras endast redaktionellt. 
 18 a § 
 Paragrafen, som är ny, syftar till att uppnå likformighet i förhållande till vad som gäller på beskattningens område enligt 66 kap. 23 § SFL. 
 19 § 
 Paragrafen ändras redaktionellt. 
 21 kap. 
 3 § 
  
 Första stycket  
 ändras redaktionellt. 
 Den i det nya  
 andra stycket  
 införda tvåmånadersfristen gäller för överklagande av beslut om anstånd, vite, deklarationsombud eller 
 592 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 en avvisning av en begäran om omprövning eller ett överklagande eller någon annan liknande åtgärd, där en sexårsfrist, vilket annars är huvudregeln för överklagande, skulle vara meningslös. 
 Tvåmånadersventilen för överklagande överensstämmer med ven- tilen för omprövning i 20 kap. 9 § andra stycket. 
 3 a § 
 Enligt paragrafen, som är ny, ska ett överklagande av ett beslut om ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning, som har meddelats i samband med avgörandet av det ärende som kost- naderna hänför sig till, ska ha kommit in till Skatteverket inom den tid som gäller för överklagande av avgörandet i ärendet. I annat fall gäller två månaders överklagandetid från den dag då fastighetsägaren fick del av beslutet. 
 4 § 
 Ändringarna i paragrafen är redaktionella. 
 5 § 
 Paragrafens  
 första stycke  
 ändras redaktionellt. I  
 tredje stycket  
 förtyd- ligas att ett överklagande även ska anses omfatta ett beslut där Skatte- verket på eget initiativ har omprövat en fråga som omfattas av över- klagandet till klagandens nackdel. Skatteverkets möjlighet att lämna fastighetsägaren tillfälle att återkalla överklagandet tas bort. Åter- kallandet av ett överklagande är en fråga mellan den klagande och förvaltningsrätten, se även prop. 2010/11:165 s. 620. 
 6 § 
 Ändringarna i paragrafen är redaktionella. 
 8 § 
 Ändringen av  
 första stycket  
 betingas av avskaffandet av de särskilda nämndemännen för fastighetstaxeringsmål i förvaltningsrätt. Bestäm- melsen görs om så att nämndemännen i fastighetstaxeringsmål inte längre behöver utses särskilt. 
 593 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 10 § 
 Endast förordnande av värderingsteknisk ledamot behöver regleras i lagen eftersom nämndemän i fastighetstaxeringsmål utses på sam- ma sätt som andra nämndemän i allmänna förvaltningsdomstolar.  
 Första stycket  
 upphävs därför. 
 22 kap. 
 2 § 
 Paragrafen följdändras med anledning av att 18 kap. 30 § upphävs. Dessutom görs en redaktionell ändring i  
 första punkten 
 . 
 25 kap. 
 6 § 
 Paragrafen följdändras med anledning av att 17 kap.  
 3–6 
  §§ upphävs. 
 26 kap. 
 2 § 
 Upplysningarna om inom vilken tid deklarationen och uppgifter som fastighetsägaren förelagts att lämna ska lämnas tas bort. Bestäm- melsen om tidsfrists minsta längd tas också bort. 
 3 § 
 Hänvisningarna revideras till följd av andra ändringar, främst upp- hävandet av bestämmelserna om tvångsbesiktning, samt det faktum att vissa paragrafer är upphävda sedan tidigare. 
 4 § 
  
 Första stycket  
 ändras så att förseningsavgiften för fastighetsägare som förelagts inkomma med särskild fastighetsdeklaration och inte gjort det i rätt tid, bestäms till 1 000 kr och kan bara påföras en gång. Dessutom ändras bestämmelsen om deklaration med brist- fälligt innehåll. I stället för att bristerna i sig utgör grund för uttag 
 594 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 av förseningsavgift medför bristerna enligt ett nytt  
 andra stycke  
 att deklaration inte ska anses ha lämnats. Om grunden för att ta ut för- seningsavgift är att fastighetsägare inte har undertecknat uppgifter- na, ska Skatteverket enligt  
 tredje stycket  
 förelägga fastighetsägaren att göra det. Förseningsavgift ska då tas ut bara om föreläggandet inte följs. 
 28 kap. 
 4 § 
 Med anledning av den ändrade deklarationstidpunkten flyttas datumet för Skatteverkets underrättelse till fastighetsägare om innehållet i beslut om ny taxering av fastighet eller om beslut att ny taxering inte ska ske fram till senast den 31 oktober under taxeringsåret. 
  
 8.2.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 
  
 3 § 
 Tredje stycket om fastighets andelar i vissa samfälligheter tas bort och ska inte längre räknas in i underlaget för beräkningen av fastig- hetsskatt. 
  
 8.2.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift 
  
 3 § 
  
 a) 
  
 För värderingsenheter som innehåller flera byggnader med till- hörande eller gemensam tomtmark ska jämförelse och eventuell begränsning ske för varje värderingsenhet uppfört småhus med tillhörande tomtmark. Beloppet 6 000 kr jämförs således med ett belopp motsvarande 0,75 procent av småhusets byggnadsvärde och tomtmarksvärde. 
  
 595 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 b) 
  
 En undantagsregel införs för studentrum i korridor som får fastighetsavgiften nedsatt till en fjärdedel. Beloppet 300 kr per studentrum i korridor indexeras genast upp till 2014 års nivå och kommer aldrig att vara 300 kr i praktiken. 
  
 5 § 
 När det finns flera värderingsenheter småhus på samma värderings- enhet tomtmark ska tomtvärdet hänföras till det uppförda småhus som har det högsta värdet. Med värde avses på småhusenheter bygg- nadsvärde och på lantbruksenheter bostadsbyggnadsvärde. Efter- som tomtvärdet i första hand i sin helhet hänförs till en viss kategori småhus är det en fördel att inom samma taxeringsenhet undvika en uppdelning av tomtmarksvärdet. 
 6 § 
 Om tomtmarken är gemensam för flera småhus som samtliga på grund av nyproduktion har halverad fastighetsavgift ska tomtmarken hänföras till det småhus som har det högsta värdet. Med värde avses riktvärde för småhus. 
 7 § 
  
 Första stycket  
 om fastighets andelar i vissa samfälligheter tas bort och ska inte längre räknas in i underlaget för beräkningen av fastighets- skatt. 
  
 8.2.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 2 kap. 
 8 § 
 Ändringen är en anpassning till att ordet familjer i definitionen av småhus i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen byts ut mot hushåll. Det innebär inte någon ändring i sak. 
 596 
  
 SOU 2012:52 
  
 Författningskommentar 
  
 9 § 
  
 Andra stycket  
 stryks eftersom de småhus som avses, så kallade statar- längor, genom en ändring i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) inte längre ska indelas som småhus utan som hyreshus. Eftersom hyreshus aldrig kan utgöra privatbostad blir regeln över- flödig. 
 47 kap. 
 5 § 
 Paragrafen reglerar vad som kan utgöra en ersättningsbostad.  
 Tredje punkten  
 ändras som en konsekvens av att så kallade statarlängor inte längre ska utgöra småhus enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152). 
  
 8.2.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:826) om skattereduktion för kommunal fastighetsavgift 
  
 4 § 
 Paragrafen reglerar för vilka fastigheter som den kommunala fastig- hetsavgiften kan reduceras enligt lagen.  
 Första stycket  
 ändras som en konsekvens av att så kallade statarlängor inte längre ska utgöra småhus enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152). 
  
 8.2.6 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar 
  
 18 § 
 Möjligheten till tvångsbesiktning stryks ur FTL och hänvisningen kan därför tas bort ur lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. 
 19 § 
 Särskilda nämndemän kommer efter ändring i FTL inte längre att användas vid fastighetstaxeringsmål varför hänvisningen kan strykas. 
 597 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2012:52 
  
 21 § 
 Särskilda nämndemän kommer efter ändring i FTL inte längre att användas vid fastighetstaxeringsmål varför hänvisningen kan strykas. 
 598 
 Särskilda yttranden 
 Särskilt yttrande av experterna Gibbs och Shaw, Skatteverket 
 Enligt direktivet ska utredningen ta fram ett förslag på hur fastig- hetstaxering av bostäder och produktiv mark inom lantbruksenheter samt ekonomibyggnader kan avskaffas. Utredaren ska belysa vilka konsekvenser en avveckling av taxeringsvärdena får. Direktivet inne- bär vidare att utredaren ska belysa hur fastighetstaxeringen i dess nuvarande form avsevärt kan förenklas, varvid även särskilda frågor ska belysas. 
 Avvecklingsalternativet 
 Avvecklingsalternativet innebär att Skatteverket inte ska fastställa några taxeringsvärden för de fastigheter som omfattas. Istället ska ett nytt system byggas upp för att värden ska kunna beräknas, vilka avses ska spegla marknadsvärdet. Dessa ska likna taxeringsvärdena, men systemet, modellen ska handhas av Lantmäteriet istället för Skatteverket enligt den idéskiss som utredningen beskriver i av- snittet Alternativ till taxeringsvärde (3.4). Det alternativa värdet kommer att vara beräknat med en, som vi uppfattar förslaget, avse- värt sämre precision eftersom det ska vara väsentligt billigare att ta fram än ett taxeringsvärde. Värdet finns inte fastställt utan måste beräknas av dem som vill använda det. Värdet kan därmed inte heller överklagas, utan det som kan överklagas är det beslut som fattas med ett sådant värde som underlag. 
 Det framgår av de synpunkter som har lämnats av tillfrågade myn- digheter och organisationer att det finns ett uttalat behov av ett myndighetsberäknat värde på fastighet, som ska spegla marknads- värdet. Skatteverket har också ett uttalat behov av ett sådant värde även i annan beskattningsverksamhet än sådan som syftar till att 
 599 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2012:52 
  
 fastställa underlag för uttag av fastighetsavgift och fastighetsskatt. Detta beskrivs i betänkandet under rubrikerna Annan författnings- reglerad användning av taxeringsvärdet (2.1.4) och Tillämpning av taxeringsvärdet i skatterättslig praxis (2.1.5). Ett myndighetsberäk- nat värde bör vara ett värde på fastighet som samhället i stort har förtroende för, vilket innebär att värdet måste kunna beräknas med tillräckligt hög kvalité. Det bör även vara beräknat, processat och klart att använda. Enligt vår uppfattning bör således det avvecklings- alternativ, som utredningen enligt direktivet haft att ta fram, inte genomföras. 
 Förenklingsalternativet 
 Vårdbyggnad 
 Enligt direktivet ska utredaren tydliggöra gränsen mellan vårdbygg- nader och andra boenden för äldre. Utredningens förslag är att begreppet åldringsvård ersätts med särskilda boendeformer för äldre människor enligt 5 kap. 5 § 2 st. Socialtjänstlagen, SoL. 
 Förslaget innebär inte någon förenkling för fastighetstaxering och inkomstbeskattning och löser inte de problem som nuvarande regler medför. Förslaget innebär att fler antal hyreshus kommer att omklassificeras till specialbyggnad vårdbyggnad. Specialbyggnader är undantagna från skatte- och avgiftsplikt. Undantaget grundar sig på specialbyggnadernas respektive samhällsnyttiga ändamål. För specialbyggnader bestäms inte något taxeringsvärde. Utredningen konstaterar att ianspråktagandet av boende med stöd av angivet lag- rum sannolikt kommer att variera över tiden i många anläggningar. Det har framförts i massmedia att make eller maka ska ha rätt att följa med till det särskilda boendet. Utvecklingen kan bli så att det börjar byggas bostäder som är anpassade till detta. Det kan även bli så att anläggningar anpassas för att erbjuda boenden med olika om- fattning av service och tillsyn. Sådana byggnader kan då få en flexibel utformning så att här kan rymmas både särskilt boende och ordinärt boende i viss mån med service. Tillämpningsproblem inom fastig- hetstaxeringen uppkommer eftersom fördelningen av boende kan variera över tiden så ibland överväger de som bor med stöd av beslut enligt 5 kap 5 § 2 st SoL och ibland överväger annat boende. Utfor- mningen kan ske så att strax över hälften av en byggnad används för särskilt boende och resterande del av byggnaden avser ordinärt 
 600 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilda yttranden 
  
 boende och kommersiella lokaler. I och med att nuvarande praxis för uppdelning av en byggnadskropp i olika byggnader inte avses ändras kommer övervägandeprincipen att medföra att hela bygg- naden undantas från skatteplikt. Det är inte tillfredsställande att införa ett förslag som från början kan förutses kräva omtaxeringar med täta mellanrum. Den primära invändningen är att det blir fråga om en bristande konkurrensneutralitet när vissa ordinära boenden och lokaler inte kommer att omfattas av fastighetsavgift resp. – skatt. Det som måste betraktas som otillfredsställande är sådana fall där man ena året ska inkomstbeskattas utifrån att fastigheten är special- enhet och andra året utifrån att fastigheten är skattepliktig hyres- husenhet. Motivet bör vara att så långt möjligt minska de fall där övervägandeprincipen ställs på sin spets. Med den inriktningen finns möjligheter att uppnå en större skatteneutralitet. 
 I besluten om tilldelning av särskilda boenden finns sällan hän- visningar till angiven bestämmelse i 5 kap. 5 § 2 st. SoL utan det normala är att hänvisning sker till 4 kap. 1 § SoL. Hit hänförs även andra biståndsinsatser som täcks av 5 kap. 5 § SoL dvs. hemtjänst, försörjningsstöd etc. Gränsdragningen enligt SoL rör mjuka begrepp som trygghet och kvalitet. Sådana begrepp bör inte ligga till grund för indelning av byggnadstyp vid fastighetstaxering. Begreppen säger inte heller något om den vårdinsats som krävs. Det är inte klarlagt att nuvarande förslag kommer att innebära en förenkling. Ett för- enklingsförslag bör medföra att det ska vara enkelt och rättssäkert att avgöra indelning i byggnadstyp. 
 Skatteverket har under utredningen framfört förslag att allt äldre- boende ska betraktas som boende och indelas som hyreshus. Vård- byggnad i 2 kap. 2§ FTL kan då definieras enligt följande. Byggnad som används för sjukvård, missbrukarvård, omsorger om barn och ungdom, kriminalvård och äldrevård eller annan institutionell vård där vården inte är kombinerad med permanent boende för vård- tagaren dvs. den boende saknar möjlighet att återgå till eget boende. Det är en genomgående princip i fastighetstaxeringslagen att allt boende ska vara skattepliktigt. De som ordnar sitt boende i livets slutskede utan inblandning av socialtjänsten blir likabehandlade. Detta förslag löser problemen utan att incitamentet att ordna äldre- boende minskar. Det skapar inga gränsdragningsproblem i fastig- hetstaxeringen. Förslaget skapar klarhet i hur inkomstbeskattningen ska ske av äldreboendena. Fastighetsavgifter som tillfaller kom- munerna kan användas till att mera riktat stödja just de boenden utredningen vill betrakta som specialbyggnader. Vidare kommer en 
 601 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2012:52 
  
 icke uppskattningsbar summa fastighetsskatt att tillförsäkras staten för de lokaler som annars skulle ha funnits i specialbyggnaden. Proble- met med anpassning av fastighetstaxering och inkomstbeskattning till variationer i boendeform över tiden försvinner. 
 Beloppsgräns för vissa byggnader 
 Enligt utredningsdirektivet ska utredaren överväga om det bör ske höjningar av beloppsgränsen för när en byggnad utgör en värderings- enhet och därmed ska åsättas ett eget värde vid fastighetstaxeringen. Utredningens förslag är att det belopp om 50 000 kr som utgör gräns för när byggnad ska åsättas taxeringsvärde vid fastighetstaxering höjs till 100 000 kr. Motivet till förslaget är att med hänsyn till penningvärdets förändring, den prisutveckling som skett på fastig- hetsmarknaden och de rationaliseringsvinster som uppstår är det motiverat att höja gränsen till 100 000 kr. Utredningen anser att värdegränsen kan höjas utan att det i någon större omfattning på- verkar beskattningsverksamheten. Vi delar inte utredningens upp- fattning att det inte påverkar beskattningsverksamheten. Skatte- verket har redogjort för de konsekvenser som förslaget innebär för beskattningsverksamheten. Uppgifter i fastighetstaxeringsregistret bör vara korrekta och relevanta då andra regelverk om beskattning, såsom  
 ROT-avdrag 
  och kommunal fastighetsavgift ska kunna Espinoza ras på beslut om fastighetstaxering för att kunna tillämpas på ett hanterbart och rättssäkert sätt. Förslaget innebär inte en förenkling vare sig för Skatteverket eller för fastighetsägare. 
 Värdefaktorn fastighetsrättsliga förhållanden 
 Utredningsförslaget innehåller flera förslag som syftar till att för- enkla värderingsmodellen. Enligt direktivet ska taxeringsvärdet i förenklingsförslaget även fortsättningsvis spegla marknadsvärdet. Så som utredningen har konstaterat innebär varje förenkling i sig att värderingen blir mindre precis dvs. spridningen kring det rätta värdet 75 procent av marknadsvärdet kommer att variera mer än med dagens modell. En större spridning av de rätta värdena kommer att innebära att förtroendet för taxeringsvärdena kommer att minska. 
 Förslaget innebär att värdefaktorn fastighetsrättsliga förhållanden för värderingsenheter som inte ligger inom ett grupphusområde 
 602 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilda yttranden 
  
 ändras och endast indelas i två klasser, värderingsenheter som utgör egna fastigheter och övriga värderingsenheter. Detta ska ske genom att klasserna 2 (fastigheter som kan avstyckas och omsättas) och 3 (fastigheter som inte kan avstyckas och som inte är omsättnings- bara) slås samman och ska värderas enligt modellen för klass 3. 
 Förslaget tydliggör förvisso vad som är en egen självständig registerfastighet och övriga enheter men på bekostnad av värderings- noggrannheten. Förslaget innebär att fastigheter med fastighets- rättsligt förhållande klass 2 kommer att få ett betydligt lägre taxe- ringsvärde än enligt dagens regler och detta kommer sannolikt att klart understiga 50 procent av marknadsvärdet. Värdet för en sådan tomt kommer alltså att jämställas med värdet för en tomt som inte är avstyckningsbar. Det är inget motiv att ange att det endast är för- hållandevis få enheter berörs. Genom förslaget frångår utredningen direktivet att taxeringsvärdet i fortsättningen ska spegla 75 procent av marknadsvärdet. Förslaget innebär inte någon förenkling vare sig för Skatteverket eller för fastighetsägarna. Vår uppfattning är att någon sådan förändring av värderingsfaktorn inte bör genomföras. Strävan bör vara att taxeringsvärdena blir så precisa som möjligt och att de speglar fastigheternas marknadsvärden varvid likformig- het och rättvisa bör uppnås. 
 603 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilt yttrande av experten Davis, Svenska Bankföreningen 
 På grund av att det inte ligger i uppdraget för Bostadstaxerings- utredningen att rekommendera något av de förslag som utredningen fått i uppdrag att ta fram är det svårt att lämna ett särskilt yttrande. Emellertid vill jag ändå göra detta för att understryka allvaret i konsekvenserna av det avvecklingsförslag som har tagits fram. Det är inte i första hand själva utformningen av förslaget som jag oppo- nerar mig emot utan snarare uppdraget att föreslå en avveckling av fastighetstaxering för bostäder. Emellertid är jag kritisk till delar av utformningen av avvecklingsförslaget också. 
 Jag är kritisk till tanken att ta bort taxeringen av bostäder i Sverige. Den främsta orsaken till denna kritik är den försämring av kunska- pen om svensk bostadsmarknad som blir en konsekvens av en av- veckling av taxeringen av bostäder. 
 Vid utlåning till bostäder använder samtliga kreditgivare i Sverige information som härrör från bostadstaxeringen. Även för värderings- firmor som är inriktade på att värdera bostadsfastigheter är denna information av yttersta vikt för deras bedömningar. Kreditbedöm- ningar, värderingar och liknande avseende bolån kommer alltså att bli av sämre kvalitet om bostadstaxeringen försvinner. Detta i en tid då just dessa aspekter håller på att stärkas av reglerare över hela världen för att förhindra en upprepning av den senaste finanskrisen. 
 Att i en tid då många ekonomier i världen lider av den finanskris som hade sitt ursprung i bostadsbelåning i USA minska den nationella kompetensen om bostäders värde bör ifrågasättas av alla som vill se en långsiktig god ekonomi i Sverige. Flera är de länder som lider av konsekvenserna från överbelåning och överbyggnation av bostäder. De länder som har problem med sin bostadsmarknad får även ett rykte på kapitalmarknaden om att de har svårt att ha kontroll över sina rutiner för finansiering. Som följd av detta ser vi stigande räntor. Sverige har länge haft mycket gott rykte på kapitalmarknaderna efter- som vi har ordning och reda i statens finanser samt att vi har god kontroll på belåningen av bostäder. Eftersom marknaden för bostads- obligationer numer är större än marknaden för statsobligationer i Sverige så har alltmer fokus lagts på vad det finns för säkerheter bakom dessa. Min uppfattning är att det goda rykte som Sverige har bland investerare beror delvis på att det finns en god kontroll på de tillgångar som belånas och ligger till grund bostadsobligations- marknaden. 
 604 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilda yttranden 
  
 I och med att en statlig och opartisk insamling sker av informa- tion så underlättas värderingar, inte bara taxeringsvärden, av bostäder. Om en privat aktör skulle samla in informationen skulle trovärdig- heten minska, och det skulle bli svårare att få in lika mycket infor- mation. Detta är en slutsats som såväl kreditgivare som värderings- institut ställer sig bakom. Kvalitetsförsämringen kommer inte att märkas omedelbart men kvaliteten kommer att försämras. 
 För att svenska kreditgivare ska kunna bibehålla sitt rykte hos svenska och internationella investerare är det viktigt att det finns ett stabilt system för att föra fram neutral information om bostäderna och deras värde. Bostadstaxeringen i Sverige är ett sådant system. 
 605 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilt yttrande av experten Curtis, 
 Villaägarnas Riksförbund 
 Enligt direktiven skulle denna utredning utreda hur fastighetstaxe- ringen ska kunna avskaffas eller avsevärt förenklas. Utredningen skulle enligt direktiven föreslå de författningsändringar som anses nödvändiga för detta ändamål. Enligt direktiven skulle vidare kom- munernas inkomster från fastighetsskatten ligga på samma nivå som i dag. 
 Utredningens lösning innebär ett helt nytt krångligt fastighets- skattesystem som innebär en stor omfördelning mellan småhusägare och skapar många nya problem. 
 Under utredningens arbete har jag förespråkat ett förslag som skulle innebära betydligt mindre ingrepp i dagens system genom att man vid ett avskaffande av taxeringssystemet låter nuvarande taxe- ringsvärden ligga till grund för framtida skatteuttag, en permanent frysning. Det skulle ske genom att nya skatteberäkningar skulle ske med hjälp av index på samma sätt som nuvarande skattetak. En så- dan ordning skulle också överensstämma med intentionerna som majoriteten i Skatteutskottet gav uttryck för i Skatteutskottets betänkande 2009/10:SkU27. 
 Utredningen har emellertid avfärdat en sådan ordning med hän- visning till problem som man sedan inte försökt finna lösningar på. Exempelvis har det rests frågor om vilken fastighetsskatt ägare till nya fastigheter eller ägare till fastigheter som rustats upp ska erlägga. Sådana frågeställningar hade utredningen kunnat finna svar på med relativt litet utredningsarbete. 
 Istället presenterar utredningen ett förslag som bygger på helt nya principer där boyta och tomtyta ska skattebeläggas. Inga så- dana intentioner fanns varken i Skatteutskottets betänkande 2009/10:SkU27 eller i de utredningsdirektiv regeringen gett utred- ningen. 
 I betänkandet föreslås en kraftig höjning av skattetaket till 10 000 kronor. För att inte omfördelningen ska bli för stor föreslår man att landets kommuner delas in i tre grupper med olika kvadrat- meteravgifter. Utredningens målsättning har varit att skatteuttaget ska vara oförändrat och att skattebördan inte ska förskjutas. Varje kommungrupp ska stå för lika stor del av fastighetsskatten som i dag. Genom att ha olika kvadratmeterskatt i grupperna försöker man efterlikna dagens fördelning. Utredningen förklarar den nya prin- cipen på följande sätt: Fastighetsskatten kan delvis kunna sägas 
 606 
  
 SOU 2012:52 
  
 Särskilda yttranden 
  
 bygga på någon form av boendenytta där storleken på bostaden och kommunens servicenivå utgör grund. 
 Utredningen har emellertid inte lyckats i sin ambition utan för- slaget innebär stora omfördelningar såväl mellan enskilda småhusägare som mellan kommuner. Indelningen av landet i tre grupper speglar dåligt servicegraden. I grupp två återfinner man t.ex. Uppsala med närmare 200 000 invånare och ett genomsnittligt taxeringsvärde på 1 722 000 kronor och Ydre med knappt 4 000 invånare och ett genomsnittligt taxeringsvärde på 445 000 kronor. 
 Indelningen bygger på gammal statistik som enligt utredningen måste uppdateras om förslaget ska genomföras. Men min uppfattning är att en grov indelning av detta slag inte kan återspegla servicenivån även om vissa kommuner vid en uppdatering kommer att visa sig tillhöra en annan grupp. Förslaget leder till stora omfördelningar i skatteuttag mellan småhusägare. Störst förlorare blir de som bor i stora hus på mindre orter. Anmärkningsvärt är att analyserna också visar att de med lägst inkomster är de som kommer att få de största skattehöjningarna. 
 Jag anser vidare att risken för återkommande partiella skattehöj- ningar för småhusägare skulle bli överhängande om betänkandets förslag skulle bli verklighet. Det föreslagna skattesystemet skulle bygga på inte mindre än sex olika skattenivåer och två taknivåer (tomt och byggnad). En justering av var och en av dessa parametrar innebär en skattehöjning som enskilt kan förefalla begränsad och därför svår för den berörda gruppen småhusägare att värja sig emot. 
 Trots att utredningen föreslår en omfattande reformering av hur vi i Sverige beskattar bostäder föreslås ingen åtgärd för att komma tillrätta med den skevhet i beskattningen av bostadsrätter och små- hus som det nuvarande systemet medför. Oavsett om man väljer att utgå från faktiskt värde eller boyta är det fullt möjligt att behandla ägda bostäder på samma sätt. Ur ett skatterättsligt perspektiv är det svårförklarligt att 100 kvm boyta i ett radhus ska beskattas på annat sätt än samma boyta i ett flerfamiljshus som ligger i samma område eller att ett småhus som kostar 1 miljon kronor ska beskattas högre än en bostadsrätt som kostar lika mycket eller mer. 
 Genom att utredningen utgått från den totala skatt som de olika boendeformerna tidigare genererat konserverar man den olikformig- het som var följden av tidigare värderingsproblematik. 
 Sammanfattningsvis anser jag att utredningens förslag på hur framtida fastighetsskatt ska tas ut har så stora brister att det inte bör genomföras. Det skulle innebära en orimlig omfördelning av 
 607 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2012:52 
  
 skattebelastningen jämfört med dagens system och permanenta skev- heten i beskattningen mellan bostadsrätter och småhus. Därtill är det svårt att i dag överblicka alla konsekvenser som ett sådant skatt- esystem skulle få för småhusägare på längre sikt. 
 608 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Översyn av fastighetstaxeringen av bostäder 
  
 Dir. 
  
 2011:13 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den den 24 februari 2011 
 Sammanfattning 
 En särskild utredare ska utreda hur fastighetstaxeringen av bostäder kan avskaffas eller avsevärt förenklas. 
 Utredaren ska föreslå de författningsändringar som bedöms vara nödvändiga. 
 Uppdraget ska redovisas senast den 15 augusti 2012. 
 Bakgrund 
 Fastighetstaxering 
 Regler om fastighetstaxering finns i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Vid fastighetstaxeringen delas byggnader in i olika byggnadstyper och mark i olika ägoslag. Dessa bildar enligt olika angivna kombinationer olika typer av taxeringsenheter. En taxe- ringsenhet kan omfatta hela eller delar av en fastighet eller flera fastigheter tillsammans. Fastighetstaxering sker på grundval av en fastighets användning och beskaffenhet vid ingången av det år för vilket taxeringen bestäms (den s.k. beskaffenhetstidpunkten). 
 Fastighetstaxering sker i form av allmän fastighetstaxering, för- enklad fastighetstaxering och särskild fastighetstaxering. Allmän fastighetstaxering ska göras vart sjätte år. Mitt emellan de allmänna fastighetstaxeringarna görs för vissa taxeringsenheter – hyreshus- enheter, småhusenheter, lantbruksenheter och ägarlägenhetsenheter 
 – en förenklad fastighetstaxering. En särskild fastighetstaxering görs varje år det inte är allmän eller förenklad fastighetstaxering men leder endast till nytt taxeringsvärde om fastigheten genomgått 
 609 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2012:52 
  
 en förändring. Vid fastighetstaxering bestäms ett taxeringsvärde för varje taxeringsenhet (med undantag för vissa skatte- och avgiftsfria fastigheter). Målet är att taxeringsvärdet ska motsvara 75 procent av fastighetens marknadsvärde. 
 Med marknadsvärdet avses enligt 5 kap. 3 § fastighetstaxerings- lagen det pris som fastigheten sannolikt betingar vid en försäljning på den allmänna marknaden. Marknadsvärdet bestäms utifrån det genomsnittliga prisläget under andra året (nivååret) före det år då allmän eller förenklad fastighetstaxering sker. Detta prisläge grundas på analyser av statistik över gjorda försäljningar och marknads- värderingar som Skatteverket gör tillsammans med Lantmäteriet. 
 Fastighetstaxeringen är registerbaserad, vilket innebär att de upp- gifter som behövs för taxeringen, t.ex. ägarförhållanden och arealer, i största möjliga utsträckning hämtas från befintliga register (främst fastighetsregistret vid Lantmäteriet). 
 2009 års fastighetstaxering av småhusenheter 
 Av 1 kap. 7 § fastighetstaxeringslagen följer att 2009 års fastighets- taxering av småhusenheter skulle ha varit en allmän fastighets- taxering. I samband med införandet av den kommunala fastighets- avgiften för bostäder beslutades emellertid att denna taxering i stället skulle ske som förenklad fastighetstaxering. 
 Denna ändring motiverades med att fastighetsavgiftens inför- ande och avskaffandet av förmögenhetsskatten medförde ett mindre omfattande behov av precision i värderingen och att en förenklad fastighetstaxering innebär minskad administration för såväl skatt- skyldiga som för Skatteverket (prop. 2007/08:27, s. 97 f). 
 Fastighetsskatt och fastighetsavgift 
 Den 1 januari 2008 ersattes den statliga fastighetsskatten på bo- städer av en kommunal fastighetsavgift. Fastighetsskatten för ut- ländska privatbostäder slopades samtidigt utan att ersättas av någon fastighetsavgift. Bestämmelser om fastighetsskatt finns i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt medan bestämmelser om fastighetsavgift finns i lagen (2007:1398) om kommunal fastighets- avgift. Fastighetsskatt och fastighetsavgift tas in genom Skatte- verkets försorg inom ramen för den årliga inkomsttaxeringen. 
 610 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 1 
  
 Fastighetsskatt och fastighetsavgift ska, i sin helhet, betalas för ett kalenderår av den som vid ingången av kalenderåret är ägare till fastigheten eller enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen ska anses som ägare. Som ägare anses bl.a. den som innehar fastighet med tomträtt. 
 Fastighetsavgift utgår för småhus och ägarlägenheter samt bo- städer i hyreshusenheter som är uppförda samt värderingsenhet för tillhörande tomtmark. Fastighetsavgiften för småhus och ägarlägen- heter utgörs av ett fast belopp per småhus eller ägarlägenhet, dock högst 0,75 procent av taxeringsvärdet för byggnad och mark. Fastig- hetsavgiften för bostadsdelen av hyreshusenheter utgörs av ett fast belopp per bostadslägenhet, dock högst 0,4 procent av taxerings- värdet för byggnad och mark. Fastighetsavgiftens fasta belopp indexeras med utvecklingen av inkomstbasbeloppet. 
 För småhus på ofri grund och bebyggd tomtmark för småhus som inte har samma ägarförhållanden som småhuset är fastighetsavgiften hälften av ordinarie avgift per småhus, dock högst 0,75 procent av taxeringsvärdet för byggnaden respektive marken. 
 Fastighetsskatt tas fortfarande ut för andra bostadsrelaterade en- heter, t.ex. bostäder som är under uppförande, värderingsenhet för tomtmark som tillhör sådana bostäder och obebyggd tomtmark. Fastighetsskatt tas även ut för bl.a. lokaler och industrienheter. Fastighetsskatt tas ut med viss procent av taxeringsvärdet. Procent- satsen varierar mellan olika typer av taxeringsenheter. 
 Begränsning av kommunal fastighetsavgift för pensionärer 
 För den kommunala fastighetsavgiften finns en begränsning av avgiftsuttaget för pensionärer, personer som får sjuk- eller aktivitets- ersättning samt personer som får en motsvarande ersättning från en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Med pensionärer avses personer som fyllt 65 år vid ingången av året före taxeringsåret. Reglerna tar sikte på fastighetsägare som är fysiska personer och gäller för permanentbostäder i småhus. Dödsbon om- fattas inte. 
 Bestämmelserna, som finns i lagen (2008:826) om skattereduk- tion för kommunal fastighetsavgift, innebär att fastighetsavgiften begränsas genom skattereduktion. Fastighetsavgiften ska efter skatte- reduktionen inte överstiga fyra procent av den avgiftsskyldiges inkomst. Fastighetsavgiften kan som lägst reduceras ned till ett 
 611 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2012:52 
  
 beloppsmässigt golv som indexeras genom att knytas till prisbas- beloppets förändring. 
 Överföring av fastighetsavgiftsmedel till kommunsektorn 
 Den kommunala fastighetsavgiften är en statlig skatt (prop. 2007/08:27, s. 69) men medlen utbetalas månadsvis till varje kommun enligt vad som närmare föreskrivs i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
 Annan användning av taxeringsuppgifter 
 Taxeringsvärden och andra uppgifter och begrepp som härrör från fastighetstaxeringen används inte enbart för uttag av statlig fastig- hetsskatt och kommunal fastighetsavgift. Vid uttag av stämpelskatt vid förvärv av fastigheter och tomträtter sker alltid en jämförelse mellan den köpeskilling som erlagts och taxeringsvärdet så att skatten beräknas på det högsta av dessa värden. Fastighetstaxeringens in- delning i byggnadstyper har bl.a. betydelse för uppdelningen mellan privatbostadsfastigheter och näringsfastigheter, vilken i sin tur har betydelse inom olika delar av inkomstbeskattningen. 
 Taxeringsuppgifter används även i lagstiftning utanför skatte- området. Så föreskrivs t.ex. i 6 kap. 10 § jordabalken att en fastig- hets värde utgörs av dess taxeringsvärde när det gäller fördelningen av ansvaret för inteckningar som tecknats gemensamt för flera fastigheter. Taxeringsvärdet skapar alltså i dessa fall en förutsäg- barhet beträffande ansvarsfördelningen. Ett annat exempel är lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället, där en förutsättning för rätt att förvärva arrendestället är att ett taxe- ringsvärde har fastställts för bostadshuset (jfr bet. 1984/85:LU35, s. 17 f., och prop. 1995/96:43). Ytterligare ett exempel är att hyres- gästers rätt att genom en förening förvärva fast egendom för om- bildning av hyresrätt till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt enligt lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt är avgränsad till fast egendom som är taxerad som hyreshusenhet eller som småhusenhet. 
 Taxeringsvärden och andra uppgifter som bestäms vid fastighets- taxeringen, exempelvis hur fastigheten används, ingår också som en 
 612 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 1 
  
 del i fastighetsregistret (taxeringsuppgiftsdelen). Uppgifterna i fastighetsregistret har en mycket omfattande användning i sam- hället. Taxeringsdelen används bl.a. i samband med all fastighets- omsättning och kreditgivning. Uppgifterna används även för ända- mål som t.ex. skattekontroll, arbete mot penningtvätt, kreditupp- lysningsändamål, statistik, samhälls- och verksamhetsplanering och underlag för beräkning av tomträttsavgälder, försäkringspremier, m.m. 
 Särskilt uppskattningsvärde 
 Enligt lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet får ett särskilt uppskattningsvärde fastställas för en fastighet på vilken det har gjorts en  
 ny-, 
  till- eller ombyggnad efter den tid- punkt som det senast fastställda taxeringsvärdet avsett. Ett sådant uppskattningsvärde får fastställas även för en fastighet som ändrats eller nybildats genom fastighetsbildning om det inte finns ett sär- skilt taxeringsvärde fastställt för det område fastigheten omfattar, liksom för en fastighet som undantagits från skatte- och avgifts- plikt enligt 3 kap. fastighetstaxeringslagen. Ett särskilt uppskatt- ningsvärde gäller tills ett nytt uppskattningsvärde eller ett nytt taxeringsvärde fastställts för fastigheten. Uppskattningsvärdet fast- ställs av Skatteverket efter ansökan från fastighetsägaren. Vid fast- ställelsen tillämpas de grunder som enligt fastighetstaxeringslagen gäller för fastställande av taxeringsvärde. Ett uppskattningsvärde kan bl.a. komma till användning i samband med överlåtelser av skatte- och avgiftsfria specialbyggnader, såsom t.ex. skolbyggnader eller sportanläggningar, som saknar taxeringsvärden. 
 Kritik mot nuvarande fastighetstaxering av bostäder 
 Fastighetstaxeringen av bostäder har varit föremål för omfattande kritik. 
 Ett argument som anförts är att taxeringsvärdet genom sin kopp- ling till fastighetens marknadsvärde huvudsakligen kommer att be- stämmas av förhållanden utanför den enskilde fastighetsägarens kontroll. När priserna stiger kraftigt i ett område eller en region påverkar detta visserligen inte direkt dem som redan äger fastig- heter där. Dessa fastighetsägare kan emellertid ändå som en följd av 
 613 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2012:52 
  
 prisstegringarna få högre taxeringsvärden utan att de har möjlighet att påverka det, vilket kan upplevas som orättvist. Detta gäller inte minst för fastighetsägare som är bofasta i områden som blivit attraktiva fritidshusområden. Samma förhållande gäller i storstäderna. 
 Ytterligare en invändning som gjorts är att de taxeringsvärden som fastställs genom den schabloniserade massvärdering som fastig- hetstaxeringen utgör inte förmår återspegla faktiska marknads- värden för enskilda fastigheter. I vissa fall görs det gällande att taxeringsvärdena är för höga men det har även förekommit på- ståenden om för låga taxeringsvärden. 
 Kritik har även riktats mot att marknadsvärdet bestäms utifrån prisläget två år före taxeringsåret, vilket gör det svårare att fånga upp snabba prisstegringar och prisfall. 
 Vissa har som ett skäl för slopad fastighetstaxering av bostäder framhållit den minskade betydelse som taxeringsvärdet har för be- skattningen av bostäder efter införandet av den kommunala fastig- hetsavgiften. Ibland anförs även att fortsatt fastighetstaxering möj- liggör en återgång till en ordning där taxeringsvärdet styr storleken på den löpande beskattningen av samtliga bostäder. 
 Vissa kritiker hävdar också att ett slopande av fastighetstaxe- ringen skulle kunna innebära offentligfinansiella besparingar. 
 Tillkännagivande från riksdagen 
 Riksdagen har tillkännagett som sin mening att regeringen bör till- sätta en utredning för att belysa förutsättningarna för att slopa fastighetstaxeringen av bostäder (bet. 2009/10:SkU27, rskr. 2009/10:205). I budgetpropositionen för 2011 (prop. 2010/11:1, volym 1, avsnitt 6.4.4) uttalade regeringen att en utredning skulle ges i uppdrag att lämna förslag om att avskaffa eller avsevärt för- enkla systemet med fastighetstaxering av bostäder och angav som ett ytterligare skäl att införandet av den kommunala fastighets- avgiften inneburit att taxeringsvärdet inte längre har samma betydelse för den löpande beskattningen av bostäder. 
 614 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 1 
  
 Utredningsuppdraget 
 Utredningsuppdraget 
 Utredningsuppdraget tar i första hand sikte på den del av fastig- hetstaxeringen som rör bostäder, dvs. småhus, ägarlägenheter och bostadsdelen av hyreshus. Utredaren ska belysa förutsättningarna för ett slopande av denna fastighetstaxering, liksom vilka konse- kvenser det får för uttaget av fastighetsavgiften. Utredaren ska dessutom analysera vilka förenklingar som kan göras av det nuvar- ande systemet med fastighetstaxering av bostäder om detta behålls. Den delen av utredningsuppdraget inkluderar även en författnings- teknisk översyn. Inom ramen för förenklingssträvandena ska ut- redaren särskilt pröva vissa frågor som anges under rubriken Sär- skilda taxeringsfrågor nedan. Utredaren ska lämna fullständiga författningsförslag avseende såväl slopande som förenklingar av fastig- hetstaxeringen av bostäder. 
 När det gäller de fastighetstaxeringsregler som rör icke bostads- relaterad egendom bör utredaren i första hand endast föreslå sådana förändringar som är nödvändiga för lagstiftningens inre systematik och sammanhang. 
 Utredaren ska dessutom föreslå de ändringar i övrigt som för- slagen rörande fastighetstaxering bör föranleda beträffande den löp- ande fastighetsbeskattningen, skattesystemet i övrigt samt andra för- fattningar, inklusive lagstiftningen om särskilt uppskattningsvärde på fastighet. Detta inbegriper skatteadministrativ och annan admi- nistrativ lagstiftning, inklusive registerlagstiftning. 
 Utöver författningsförslag ska utredaren även belysa förslagens konsekvenser utanför det författningsreglerade området. 
 Allmänna utgångspunkter 
 Som en allmän utgångspunkt för utredaren gäller att uppdraget ska utföras med beaktande av de generella riktlinjer för skattereglernas utformning som regeringen föreslagit riksdagen i 2008 års ekono- miska vårproposition och som riksdagen därefter beslutat om (prop. 2007/08:100, avsnitt 5.3, rskr. 2007/08:259). 
 En central utgångspunkt för såväl frågan om slopande av fastig- hetstaxeringen av bostäder som frågan om förenklingar av den är att en löpande beskattning av bostäder ska behållas. En ytterligare 
 615 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2012:52 
  
 utgångspunkt är att medlen från denna löpande beskattning, precis som i dag, ska tillfalla kommunsektorn. 
 En annan utgångspunkt är att taxeringsvärden, till den del de föreslås behållas, även fortsättningsvis ska spegla marknadsvärden. Utredaren är dock fri att föreslå ändringar av reglerna för hur mark- nadsvärde och taxeringsvärde fastställs. 
 Utredaren är oförhindrad att, i de delar där det är lämpligt, redo- visa alternativa förslag till lösningar. 
 Alla förslag som lämnas ska vara utformade så att de beaktar EU- rätten. 
 Slopande av taxeringssystemet 
 Utredaren ska lämna författningsförslag till ett fullständigt slopande av nuvarande fastighetstaxering av bostäder. Fastighetstaxeringen i övrigt ska däremot behållas, med de modifieringar som en slopad taxering av bostäder kan kräva. En särskild fråga att hantera i detta sammanhang är taxeringen av hyreshusenheter, som kan innehålla både bostäder och lokaler. Utredaren bör även särskilt beakta fastig- hetstaxering av och fastighetsavgift för studentbostäder. 
 Den indelning i olika byggnadstyper och fastighetstyper som regleras i fastighetstaxeringslagstiftningen har, som framgått ovan, betydelse för såväl den löpande beskattningen av dessa som för andra författningsregleringar. Även om fastighetstaxeringen av bo- städer slopas kommer det därför med all sannolikhet att behövas en klassificering och registerföring, med tillhörande uppgiftslämnande, av sådana byggnader och fastigheter. Utredaren ska, med utgångs- punkt i sina förslag om slopande av taxeringen av bostäder, särskilt pröva vilka nya funktioner som behövs som ersättning för det slopade taxeringssystemet. 
 Förenklingar av taxeringssystemet 
 När det gäller frågan om förenklingar av nuvarande system för fastighetstaxering av bostäder bör utredaren förutsättningslöst pröva vilka förenklingar och rationaliseringar som är möjliga. Uppdraget omfattar såväl förfaranderegler som materiella regler om fastighets- taxering. 
 616 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 1 
  
 Sedan fastighetstaxeringslagen infördes 1979 har lagstiftningen genomgått flera relativt stora förändringar, och Skatteverket har gått från att vara flera olika myndigheter till att vara en enda. Utredaren ska mot denna bakgrund identifiera eventuella bestäm- melser som blivit obsoleta eller som kommit att mista sin tidigare betydelse för taxeringen eller stå i konflikt med varandra och i förekommande fall föreslå lämpliga författningsändringar. Utred- aren ska även i övrigt genomföra en författningsteknisk översyn och föreslå de ändringar som bedöms nödvändiga för att åstad- komma ökad tydlighet och överskådlighet samt språklig moderni- sering och enhetlighet. Denna del av utredningsuppdraget gäller fastighetstaxering av bostäder för det fall det föreslås behållas, men även bestämmelser om fastighetstaxering av annat än bostadsrela- terad egendom. Utredaren är även i övrigt oförhindrad att föreslå förbättringar av fastighetstaxeringens funktionssätt. De förslag som lämnas bör sammantaget minska den administrativa bördan för så- väl berörda fastighetsägare som för Skatteverket. Utredaren är dock fri att inom ramen för denna del av utredningsuppdraget lämna förslag som innebär en ökad administrativ börda om förslagen kan motiveras med förbättringar av fastighetstaxeringens funktionssätt, såsom t.ex. förbättrad precision vid fastställandet av taxerings- värden. 
 Särskilda taxeringsfrågor 
 Ett småhus är som huvudregel en byggnad som är inrättad till bo- stad åt en eller två familjer (2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen). En byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer utgör hyreshus. När det gäller byggnader på lantbruksenheter räknas emel- lertid av förenklingsskäl även en byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer som småhus (prop. 1990/91:47, s. 46). Utredaren ska analysera om denna specialregel behövs om fastighetstaxeringen av bostäder slopas eller förenklas enligt utred- arens förslag. 
 För lantbruksenheter gäller vidare att dessa fastighetstaxeras i sin helhet trots att endast småhus och tomtmark för småhus beskattas löpande. Utredaren ska därför särskilt pröva möjligheten att slopa fastighetstaxeringen av de delar av lantbruksenheter som inte be- skattas samt beskriva vilka konsekvenser ett sådant slopande får. 
 617 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2012:52 
  
 En fråga som aktualiseras vid ett slopande eller andra föränd- ringar av fastighetstaxeringen av bostäder är gränsdragningen mellan sådana boenden för äldre som utgör fastighetsavgiftspliktiga bostäder och sådana boenden för äldre som utgör skatte- och avgifts- fria vårdbyggnader enligt 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen. Skatte- verket har i en promemoria daterad den 26 maj 2008 (dnr 131  
 165532-08/113) 
  hemställt att fastighetstaxeringslagens definition av vårdbyggnader ska ändras i syfte att uppnå en likformig fastig- hetstaxering av äldreboenden. Äldreboendedelegationen har i sitt betänkande Johnson bra hela livet (SOU 2008:113) föreslagit att samt- liga särskilda bostäder för service och vård enligt 5 kap. 5 § social- tjänstlagen (2001:453) ska klassificeras som vårdbyggnader enligt fastighetstaxeringslagen. Utredaren ska pröva frågan och lämna ett förslag som syftar till ökad tydlighet i gränsdragningen mellan vårdbyggnader och andra boenden för äldre. 
 Regeringen har i lagrådsremiss om införande av en ny skatte- förfarandelag föreslagit att skattenämnderna ska avskaffas och att Skatteverkets beslut i stället ska fattas av en särskilt kvalificerad beslutsfattare. Skattenämnder har dock inte föreslagits slopade inom fastighetstaxeringen. Utredaren ska analysera om det finns ett be- hov av skattenämnder i fastighetstaxeringsprocessen eller om någon annan ordning är mer ändamålsenlig. Om skattenämnder bedöms kunna avskaffas, ska författningsförslag om detta lämnas. 
 Utredaren ska vidare överväga om det bör ske höjningar av beloppsgränsen för när en byggnad utgör en värderingsenhet och därmed ska ges ett eget värde vid fastighetstaxeringen (6 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen) samt beloppsgränserna för obligatorisk nytaxering på grund av värdeförändring vid särskild fastighets- taxering (16 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen). 
 Ytterligare en fråga som bör prövas är om nivååret bör förläggas närmare året för fastighetstaxering. En annan fråga som bör under- sökas är om den inhämtning av uppgift om antal bostadslägenheter i hyreshusenheter som i dag sker i samband med fastighetsdekla- ration (18 kap. 4 § jämförd med 9 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen) kan ske genom koppling till lägenhetsregistret. 
 618 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 1 
  
 Den löpande beskattningen 
 Som nämnts ovan ska utredaren utgå från att det fortfarande ska finnas en löpande beskattning av bostäder och att medlen från denna ska tillfalla kommunerna. Utredaren är dock oförhindrad att inom denna ram föreslå förändringar av beskattningen, så länge för- slagen inte sammantagna innebär ett höjt skatteuttag jämfört med nuvarande regelverk. Utredaren bör analysera om den nuvarande gränsdragningen för vilka bostadsrelaterade enheter som omfattas av kommunal fastighetsavgift är ändamålsenlig eller om fler enheter, t.ex. byggnader under uppförande och obebyggd tomtmark avsedd för bostäder, bör inkluderas i avgiftssystemet. 
 Om förslagen innebär minskade intäkter för kommunerna, ska utredaren lämna förslag till hur kommunerna kan kompenseras för detta intäktsbortfall. 
 Annan lagreglerad användning av taxeringsuppgifter 
 Utredaren ska presentera förslag till nödvändiga ändringar i såväl skattelagstiftning som annan lagstiftning där taxeringsvärde och andra uppgifter från fastighetstaxeringen används och vid behov föreslå alternativa underlag. Utredaren är oförhindrad att föreslå att olika regleringar i sin helhet upphävs. Utredaren ska vidare ana- lysera vilka som påverkas av förslagen. Utredaren ska dessutom kartlägga förslagens påverkan på de verksamheter och processer som i dag använder data från fastighetstaxeringssystemet samt de samhällsekonomiska konsekvenserna av denna påverkan. 
 Icke lagreglerad användning av taxeringsuppgifter 
 Utredaren ska i fråga om den icke lagreglerade användningen av taxeringsuppgifter analysera vilka som påverkas av såväl ett slop- ande som förenklingar av fastighetstaxeringen för bostäder. Utred- aren ska även belysa konsekvenserna för denna användning. I den utsträckning som utredningsförslagen omöjliggör fortsatt använd- ning av vissa uppgifter bör utredaren så långt möjligt anvisa tänk- bara alternativa lösningar. I denna del av utredningsuppdraget ingår även att, så långt det är möjligt, redovisa de samhällsekonomiska kostnaderna. 
 619 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2012:52 
  
 Finansiering, m.m. 
 Utredaren ska redovisa de administrativa konsekvenserna av sina förslag. 
 Utredaren ska även redovisa ekonomiska konsekvenser av för- slagen. De förslag som lämnas ska sammantagna vara offentlig- finansiellt neutrala. Till den del som förslagen innebär minskade inkomster ska finansiering därför föreslås inom det berörda om- rådet. 
 Samråd och redovisning av uppdraget 
 Utredaren ska samråda med berörda myndigheter och andra intres- senter. 
 Uppdraget ska redovisas senast den 15 augusti 2012. 
 (Finansdepartementet) 
 620 
 Bilaga 2 
 Användning av uppgifter i fastighetstaxeringsregistret 
 Kartläggningen, som bygger på uppgifter från användare har redo- visats i en matris. Matrisen visar en uppställning över de uppgifter som finns i dagens fastighetstaxeringsregister och de som kommer att finnas kvar enligt avvecklingsförslaget. Matrisen innehåller endast de byggnadstyper och ägoslag som omfattas av avvecklingsförslaget. 
 Under kolumnerna med intressenter redovisas en skattning av hur viktiga uppgifterna har bedömts vara av respektive myndighet och bransch. Branscherna och myndigheterna har beaktat att de fortfarande kommer att ha tillgång till normerad statistik från in- skrivningsregistret avseende kvadratmetervärden för olika typer av fastigheter och att uppgifter om hyresnivåer etc. fortfarande kommer att finnas att tillgå i mer schabloniserad form. 
 Följande tre alternativ har bedömts. 
  
 1. 
  
 Uppgiften bedöms som så viktig för verksamheten att den i de fall den används i dag i princip alltid måste ersättas på annat sätt, t.ex. genom styckevärdering. 
  
 2. 
  
 Uppgiften bedöms som viktig, men mer schabloniserade data, t.ex. genomsnittliga kvadratmetervärden, kan användas i flertalet fall. 
  
 3. 
  
 Uppgiften används i dag, men bedöms som mindre viktig för verk- samheten. 
  
 621 
 Bilaga 2 SOU 2012:52 
 Allmänna uppgifter 
  
 Dagens 
  
 Avvecklings- 
  
 Bank 
  
 1 
  
 Försäkring 
  
 Jordbruks- 
  
 Skogs- 
  
 SCB 
  
 LM 
  
 register 
  
 förslag 
  
 verket 
  
 styrelsen 
  
 Taxeringsenhetstyp 
  
 X 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Antal byggnader 
  
 2 
  
 X 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Antal tomter 
  
 X 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Typkod 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Ägare 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Ingående fastigheter 
  
 X 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Adress m.m. 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Bankföreningen inkom med svar om hur många som använde informationen och hur den användes (fyra banker frågades). Svaren som inkom har sedan viktats ihop av utredningen för att få jämförbara tal med övriga intressenter. Detta gäller samtliga tabeller. 
  
 2 
  
 Antalet byggnader finns inte alltid i registret. Hyreshus med samma klassificeringsdata avseende lägenhetstyp och ålder kan enligt 6 kap. FTL sammanföras till en värderingsenhet. Exempelvis tio bostadsbyggnader byggda vid samma tillfälle bildar en värderingsenhet och antal byggnader framgår inte av registret. 
  
 622 
 SOU 2012:52 Bilaga 2 
 Egenskapsdata småhus med tillhörande tomtmark 
  
 Dagens 
  
 Avvecklings- 
  
 Bank 
  
 Försäkring 
  
 Jordbruks- 
  
 Skogs- 
  
 SCB 
  
 LM 
  
 register 
  
 förslag 
  
 verket 
  
 styrelsen 
  
 Byggnad 
  
 Värdeyta, m 
 2 
  
 X 
  
 2 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 3 
  
 Boyta, m 
 2  
 BOA 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Biyta, m 
 2  
 BIA 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 1 
  
 Värdeår 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 Nybyggnadsår 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Ombyggnadsår 
  
 X 
  
 2 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Total standardpoäng 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Standardpoäng per 
  
 huvudområde 
  
 X 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Byggnadskategori 
  
 X 
  
 2 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Fastighetsrättsliga 
  
 förhållanden 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 Värdeordning 
  
 X 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Byggnadsvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Lee 
  
 Areal, m 
 2 
  
 X 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Vatten och avlopp 
  
 X 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Fastighetsrättsliga 
  
 förhållanden 
  
 X 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 Typ av bebyggelse 
  
 X 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Närhet till strand, 
  
 klass 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Markvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 623 
 Bilaga 2 SOU 2012:52 
 Egenskapsdata flerbostadshus och ägarlägenheter med tillhörande tomtmark 
  
 Dagens 
  
 Avvecklings- 
  
 Bank 
  
 Försäkring 
  
 SCB 
  
 LM 
  
 register 
  
 förslag 
  
 Byggnad 
  
 Lägenhetstyp 
  
 3 
  
 X 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Antal lägenheter 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 Hyra, bostäder, kr 
  
 X 
  
 3 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Värdeår 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 Nybyggnadsår 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Ombyggnadsår 
  
 X 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Ombyggnadskostnad, kr 
  
 X 
  
 3 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Byggnadsvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Mark 
  
 Byggrätt bostäder, m 
 2  
 BTA 
  
 X 
  
 X 
  
 3 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Typ av bebyggelse 
  
 4 
  
 X 
  
 X 
  
 3 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Markvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 3  
 Lägenhetstyp utgår i avvecklingsförslaget men kan ändå utläsas i och med att nya byggnadstyper bildas, flerbostadshus och lokalhus. 
  
 4  
 Typ av bebyggelse utgår i avvecklingsförslaget men kan ändå utläsas i och med att ny indelning av mark sker, mark som upptas av flerbostadshus och mark som upptas av lokalhus. 
 624 
 SOU 2012:52 Bilaga 2 
 Egenskapsdata lantbruk (ekonomibyggnad och produktiv mark) 
  
 Dagens 
  
 Avvecklings 
  
 Bank 
  
 Försäkring 
  
 Jordbruks- 
  
 Skogs- 
  
 SCB 
  
 LM 
  
 register 
  
 förslag 
  
 verket 
  
 styrelsen 
  
 Ekonomibyggnad 
  
 Byggnadskategori 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Storlek, m 
 2  
 BTA/volym 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Värdeår 
  
 X 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 Nybyggnadsår 
  
 X 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Ombyggnadsår 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Ombyggnadskostnad, kr 
  
 X 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 Beskaffenhetsklass 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 Byggnadsvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Åkermark 
  
 Storlek, ha 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Beskaffenhet, klass 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Dränering, klass 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Markvärde, kr 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Betesmark 
  
 Storlek, ha 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Beskaffenhet, klass 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Markvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Skogsmark  
  
 Storlek, ha 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Virkesförråd, klass 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Markvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Skogsmark >30 ha 
  
 Storlek, ha 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Bonitet 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Kostnad, klass 
  
 X 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 Virkesförråd löv, m 
 3 
 sk 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Virkesförråd barr, m 
 3 
 sk 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Markvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Skogligt impediment 
  
 Storlek, ha 
  
 X 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 Markvärde, kr 
  
 X 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 625 
 Bilaga 3 
 Taxeringsenheter i nuvarande system som når avgiftstaket respektive inte når avgiftstaket 
 Antal småhusenheter (typkod 220, 221) 
  
 Uppnår 
  
 Under 
  
 Nr 
  
 Namn 
  
 maxbelopp 
  
 Bostadsyta 
  
 maxbelopp 
  
 Bostadsyta 
  
 01 
  
 Stockholms län 
  
 265 160 
  
 31 706 265 
  
 22 687 
  
 1 300 618 
  
 03 
  
 Uppsala län 
  
 42 256 
  
 5 425 536 
  
 26 172 
  
 2 225 943 
  
 04 
  
 Södermanlands län 
  
 37 997 
  
 4 776 046 
  
 25 102 
  
 2 044 319 
  
 05 
  
 Östergötlands län 
  
 49 416 
  
 6 448 071 
  
 36 722 
  
 3 405 714 
  
 06 
  
 Jönköpings län 
  
 30 792 
  
 4 426 863 
  
 44 789 
  
 5 014 295 
  
 07 
  
 Kronobergs län 
  
 16 544 
  
 2 375 403 
  
 29 385 
  
 3 259 833 
  
 08 
  
 Kalmar län 
  
 21 607 
  
 2 795 387 
  
 53 018 
  
 5 270 058 
  
 09 
  
 Gotlands län 
  
 10 196 
  
 1 136 135 
  
 8 056 
  
 611 348 
  
 10 
  
 Blekinge län 
  
 15 876 
  
 2 122 047 
  
 28 740 
  
 2 792 602 
  
 12 
  
 Skåne län 
  
 171 349 
  
 22 819 958 
  
 73 698 
  
 7 407 893 
  
 13 
  
 Hallands län 
  
 62 496 
  
 7 886 593 
  
 20 172 
  
 1 920 793 
  
 14 
  
 Västra Götalands län 
  
 212 249 
  
 26 253 906 
  
 115 692 
  
 11 412 779 
  
 17 
  
 Värmlands län 
  
 17 513 
  
 2 406 870 
  
 56 123 
  
 5 794 216 
  
 18 
  
 Örebro län 
  
 18 671 
  
 2 552 877 
  
 41 227 
  
 4 289 646 
  
 19 
  
 Västmanlands län 
  
 27 995 
  
 3 748 678 
  
 23 929 
  
 2 347 532 
  
 20 
  
 Dalarnas län 
  
 19 336 
  
 2 594 054 
  
 68 998 
  
 6 648 448 
  
 21 
  
 Lucas 
  
 17 184 
  
 2 228 898 
  
 52 678 
  
 5 287 215 
  
 22 
  
 Västernorrlands län 
  
 10 517 
  
 1 441 448 
  
 50 996 
  
 5 484 533 
  
 23 
  
 Jämtlands län 
  
 10 050 
  
 1 225 612 
  
 30 105 
  
 2 687 779 
  
 24 
  
 Västerbottens län 
  
 19 949 
  
 2 619 444 
  
 43 251 
  
 4 417 768 
  
 25 
  
 Norrbottens län 
  
 11 139 
  
 1 500 064 
  
 54 589 
  
 5 709 893 
  
 Totalt 
  
 1 088 292 
  
 138 490 155 
  
 906 129 
  
 89 333 225 
  
 627 
 Bilaga 3 SOU 2012:52 
 Antal småhusenheter på lantbruk 
  
 Uppnår 
  
 Under 
  
 Nr 
  
 Namn 
  
 maxbelopp 
  
 Bostadsyta 
  
 maxbelopp 
  
 Bostadsyta 
  
 01 
  
 Stockholms län 
  
 2 697 
  
 343 603 
  
 229 
  
 15 774 
  
 03 
  
 Uppsala län 
  
 2 027 
  
 325 427 
  
 2 300 
  
 249 454 
  
 04 
  
 Södermanlands län 
  
 1 861 
  
 271 928 
  
 941 
  
 81 501 
  
 05 
  
 Östergötlands län 
  
 2 091 
  
 327 206 
  
 2 955 
  
 310 756 
  
 06 
  
 Jönköpings län 
  
 1 869 
  
 333 223 
  
 7 357 
  
 901 949 
  
 07 
  
 Kronobergs län 
  
 1 833 
  
 335 695 
  
 7 520 
  
 877 911 
  
 08 
  
 Kalmar län 
  
 937 
  
 161 008 
  
 6 021 
  
 740 756 
  
 09 
  
 Gotlands län 
  
 1 476 
  
 229 616 
  
 1 540 
  
 152 151 
  
 10 
  
 Blekinge län 
  
 1 011 
  
 169 502 
  
 2 808 
  
 293 714 
  
 12 
  
 Skåne län 
  
 9 950 
  
 1 650 108 
  
 7 925 
  
 819 893 
  
 13 
  
 Hallands län 
  
 3 247 
  
 481 470 
  
 4 057 
  
 428 871 
  
 14 
  
 Västra Götalands län 
  
 8 379 
  
 1 210 382 
  
 22 005 
  
 2 399 781 
  
 17 
  
 Värmlands län 
  
 1 057 
  
 186 680 
  
 12 280 
  
 1 352 801 
  
 18 
  
 Örebro län 
  
 955 
  
 164 106 
  
 4 711 
  
 517 136 
  
 19 
  
 Västmanlands län 
  
 753 
  
 131 055 
  
 1 485 
  
 171 686 
  
 20 
  
 Dalarnas län 
  
 1 077 
  
 175 002 
  
 7 669 
  
 805 089 
  
 21 
  
 Lucas 
  
 365 
  
 68 439 
  
 7 284 
  
 922 649 
  
 22 
  
 Västernorrlands län 
  
 299 
  
 55 247 
  
 9 524 
  
 1 170 628 
  
 23 
  
 Jämtlands län 
  
 627 
  
 102 145 
  
 8 319 
  
 942 026 
  
 24 
  
 Västerbottens län 
  
 776 
  
 119 463 
  
 9 794 
  
 1 139 143 
  
 25 
  
 Norrbottens län 
  
 288 
  
 45 132 
  
 6 618 
  
 720 633 
  
 Totalt 
  
 43 575 
  
 6 886 437 
  
 133 342 
  
 15 014 302 
  
 628 
 SOU 2012:52 Bilaga 3 
 Antal bostadsenheter hyreshus 
  
 Uppnår 
  
 Under 
  
 Nr 
  
 Namn 
  
 maxbelopp 
  
 Bostadsyta 
  
 maxbelopp 
  
 Bostadsyta 
  
 01 
  
 Stockholms län 
  
 15 701 
  
 46 468 169 
  
 409 
  
 484316 
  
 03 
  
 Uppsala län 
  
 1 613 
  
 4 900 948 
  
 735 
  
 962 353 
  
 04 
  
 Södermanlands län 
  
 2 197 
  
 3 436 588 
  
 1 083 
  
 1 363 366 
  
 05 
  
 Östergötlands län 
  
 2 988 
  
 6 489 508 
  
 1 452 
  
 1 627 640 
  
 06 
  
 Jönköpings län 
  
 2 158 
  
 3 003 599 
  
 2 559 
  
 1 930 591 
  
 07 
  
 Kronobergs län 
  
 819 
  
 1 362 059 
  
 1 292 
  
 1 082 134 
  
 08 
  
 Kalmar län 
  
 1 378 
  
 1 658 204 
  
 1 851 
  
 1 570 985 
  
 09 
  
 Gotlands län 
  
 479 
  
 581 819 
  
 127 
  
 85 800 
  
 10 
  
 Blekinge län 
  
 1 125 
  
 1 352 615 
  
 606 
  
 728 604 
  
 12 
  
 Skåne län 
  
 8 387 
  
 18 718 108 
  
 2 805 
  
 2 698 167 
  
 13 
  
 Hallands län 
  
 2 149 
  
 3 084 752 
  
 551 
  
 358 683 
  
 14 
  
 Västra Götalands län 
  
 11 226 
  
 21 246 693 
  
 5 127 
  
 5 602 587 
  
 17 
  
 Värmlands län 
  
 1 189 
  
 2 011 124 
  
 1 943 
  
 2 027 624 
  
 18 
  
 Örebro län 
  
 1 637 
  
 2 797 482 
  
 1 582 
  
 2 005 084 
  
 19 
  
 Västmanlands län 
  
 1 265 
  
 3 210 520 
  
 1 018 
  
 1 564 771 
  
 20 
  
 Dalarnas län 
  
 514 
  
 781 911 
  
 2 524 
  
 3 110 575 
  
 21 
  
 Lucas 
  
 762 
  
 1 278 170 
  
 2 083 
  
 2 951 143 
  
 22 
  
 Västernorrlands län 
  
 935 
  
 1 557 712 
  
 2 085 
  
 2 266 625 
  
 23 
  
 Jämtlands län 
  
 984 
  
 1 339 053 
  
 1 025 
  
 761 585 
  
 24 
  
 Västerbottens län 
  
 1 619 
  
 2 665 550 
  
 1 611 
  
 1 544 294 
  
 25 
  
 Norrbottens län 
  
 810 
  
 1 577 919 
  
 2 083 
  
 2 305 258 
  
 Totalt 
  
 59 935 
  
 129 522 503 
  
 34 551 
  
 37 032 185 
  
 629 
 Bilaga 4 
 Förändring av fastighetsavgift för småhus kommunvis 
 Avgiftsförändring småhus kommunnivå 
  
 Kod 
  
 Kommun 
  
 Nuvarande avgift 
  
 Avgift enligt 
  
 Diff. i tkr 
  
 Diff. i % 
  
 och skatt tkr 
  
 förslag tkr 
  
 0114 
  
 Upplands Väsby 
  
 43 748 
  
 41 435 
  
 -2 
  313 
  
 -5,29% 
  
 0115 
  
 Vallentuna 
  
 48 399 
  
 50 477 
  
 2 078 
  
 4,29% 
  
 0117 
  
 Österåker 
  
 73 781 
  
 76 459 
  
 2 678 
  
 3,63% 
  
 0120 
  
 Värmdö 
  
 65 149 
  
 70 684 
  
 5 535 
  
 8,50% 
  
 0123 
  
 Järfälla 
  
 79 721 
  
 77 226 
  
 -2 
  495 
  
 -3,13% 
  
 0125 
  
 Ekerö 
  
 49 590 
  
 52 220 
  
 2 630 
  
 5,30% 
  
 0126 
  
 Huddinge 
  
 126 042 
  
 126 093 
  
 50 
  
 0,04% 
  
 0127 
  
 Botkyrka 
  
 76 892 
  
 74 992 
  
 -1 
  899 
  
 -2,47% 
  
 0128 
  
 Salem 
  
 21 938 
  
 21 024 
  
 -914 
  
 -4,17% 
  
 0136 
  
 Haninge 
  
 91 465 
  
 88 756 
  
 -2 
  709 
  
 -2,96% 
  
 0138 
  
 Tyresö 
  
 68 867 
  
 69 652 
  
 785 
  
 1,14% 
  
 0139 
  
 Upplands-Bro 
  
 26 210 
  
 25 749 
  
 -462 
  
 -1,76% 
  
 0140 
  
 Nykvarn 
  
 15 752 
  
 16 530 
  
 778 
  
 4,94% 
  
 0160 
  
 Täby 
  
 122 094 
  
 123 668 
  
 1 574 
  
 1,29% 
  
 0162 
  
 Danderyd 
  
 68 743 
  
 75 252 
  
 6 510 
  
 9,47% 
  
 0163 
  
 Sollentuna 
  
 96 201 
  
 95 500 
  
 -701 
  
 -0,73% 
  
 0180 
  
 Stockholm 
  
 643 040 
  
 607 139 
  
 -35 
  901 
  
 -5,58% 
  
 0181 
  
 Södertälje 
  
 70 538 
  
 74 453 
  
 3 915 
  
 5,55% 
  
 0182 
  
 Nacka 
  
 120 378 
  
 121 591 
  
 1 213 
  
 1,01% 
  
 0183 
  
 Sundbyberg 
  
 17 689 
  
 18 129 
  
 440 
  
 2,49% 
  
 0184 
  
 Solna 
  
 31 175 
  
 31 370 
  
 195 
  
 0,62% 
  
 0186 
  
 Lidingö 
  
 72 256 
  
 73 058 
  
 801 
  
 1,11% 
  
 0187 
  
 Vaxholm 
  
 18 369 
  
 19 143 
  
 774 
  
 4,21% 
  
 0188 
  
 Norrtälje 
  
 100 120 
  
 92 611 
  
 -7 
  509 
  
 -7,50% 
  
 0191 
  
 Sigtuna 
  
 41 757 
  
 44 130 
  
 2 373 
  
 5,68% 
  
 631 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2012:52 
  
 0192 
  
 Nynäshamn 
  
 34 767 
  
 36 125 
  
 1 358 
  
 3,91% 
  
 0305 
  
 Håbo 
  
 32 415 
  
 23 902 
  
 -8 
  514 
  
 -26,26% 
  
 0319 
  
 Älvkarleby 
  
 12 831 
  
 13 118 
  
 286 
  
 2,23% 
  
 0330 
  
 Knivsta 
  
 22 388 
  
 19 704 
  
 -2 
  685 
  
 -11,99% 
  
 0331 
  
 Heby 
  
 20 635 
  
 25 700 
  
 5 064 
  
 24,54% 
  
 0360 
  
 Tierp 
  
 29 322 
  
 34 124 
  
 4 802 
  
 16,38% 
  
 0380 
  
 Uppsala 
  
 200 718 
  
 168 844 
  
 -31 
  873 
  
 -15,88% 
  
 0381 
  
 Enköping 
  
 60 989 
  
 53 381 
  
 -7 
  609 
  
 -12,48% 
  
 0382 
  
 Östhammar 
  
 39 354 
  
 22 582 
  
 -16 
  772 
  
 -42,62% 
  
 0428 
  
 Vingåker 
  
 11 965 
  
 13 851 
  
 1 885 
  
 15,75% 
  
 0461 
  
 Gnesta 
  
 17 512 
  
 15 063 
  
 -2 
  449 
  
 -13,99% 
  
 0480 
  
 Nyköping 
  
 65 222 
  
 53 862 
  
 -11 
  360 
  
 -17,42% 
  
 0481 
  
 Oxelösund 
  
 16 797 
  
 11 902 
  
 -4 
  895 
  
 -29,14% 
  
 0482 
  
 Flen 
  
 23 939 
  
 23 446 
  
 -493 
  
 -2,06% 
  
 0483 
  
 Katrineholm 
  
 38 691 
  
 34 535 
  
 -4 
  156 
  
 -10,74% 
  
 0484 
  
 Eskilstuna 
  
 102 039 
  
 84 454 
  
 -17 
  585 
  
 -17,23% 
  
 0486 
  
 Strängnäs 
  
 50 283 
  
 40 908 
  
 Fields 
  375 
  
 -18,64% 
  
 0488 
  
 Trosa 
  
 21 397 
  
 16 346 
  
 -5 
  051 
  
 -23,61% 
  
 0509 
  
 Ödeshög 
  
 7 643 
  
 11 048 
  
 3 405 
  
 44,56% 
  
 0512 
  
 Sanchez 
  
 5 274 
  
 8 758 
  
 3 484 
  
 66,05% 
  
 0513 
  
 Kinda 
  
 13 868 
  
 9 289 
  
 -4 
  580 
  
 -33,02% 
  
 0560 
  
 Boxholm 
  
 8 827 
  
 9 715 
  
 888 
  
 10,06% 
  
 0561 
  
 Åtvidaberg 
  
 17 338 
  
 17 953 
  
 615 
  
 3,54% 
  
 0562 
  
 Finspång 
  
 27 479 
  
 30 428 
  
 2 949 
  
 10,73% 
  
 0563 
  
 Valdemarsvik 
  
 12 265 
  
 14 295 
  
 2 029 
  
 16,54% 
  
 0580 
  
 Linköping 
  
 164 340 
  
 130 487 
  
 -33 
  853 
  
 -20,60% 
  
 0581 
  
 Norrköping 
  
 137 755 
  
 112 322 
  
 -25 
  433 
  
 -18,46% 
  
 0582 
  
 Söderköping 
  
 24 310 
  
 21 792 
  
 -2 
  518 
  
 -10,36% 
  
 0583 
  
 Motala 
  
 55 177 
  
 48 702 
  
 -6 
  475 
  
 -11,74% 
  
 0584 
  
 Vadstena 
  
 11 015 
  
 9 991 
  
 -1 
  024 
  
 -9,29% 
  
 0586 
  
 Mjölby 
  
 38 125 
  
 34 852 
  
 -3 
  273 
  
 -8,58% 
  
 0604 
  
 Aneby 
  
 7 876 
  
 11 684 
  
 3 808 
  
 48,35% 
  
 0617 
  
 Gnosjö 
  
 14 059 
  
 15 526 
  
 1 467 
  
 10,43% 
  
 0642 
  
 Weber 
  
 9 826 
  
 10 967 
  
 1 141 
  
 11,61% 
  
 0643 
  
 Habo 
  
 16 442 
  
 15 065 
  
 -1 
  377 
  
 -8,37% 
  
 0662 
  
 Gislaved 
  
 41 339 
  
 42 272 
  
 933 
  
 2,26% 
  
 0665 
  
 Vaggeryd 
  
 18 455 
  
 20 917 
  
 2 462 
  
 13,34% 
  
 0680 
  
 Jönköping 
  
 156 252 
  
 127 377 
  
 -28 
  875 
  
 -18,48% 
  
 632 
  
 SOU 2012:52 Bilaga 4 
  
 Lopez 
  
 Nässjö 
  
 35 817 
  
 39 931 
  
 4 113 
  
 11,48% 
  
 0683 
  
 Värnamo 
  
 44 246 
  
 41 700 
  
 -2 
  546 
  
 -5,75% 
  
 0684 
  
 Sävsjö 
  
 10 240 
  
 17 417 
  
 7 177 
  
 70,09% 
  
 0685 
  
 Vetlanda 
  
 34 328 
  
 44 338 
  
 10 010 
  
 29,16% 
  
 0686 
  
 Eksjö 
  
 22 216 
  
 26 041 
  
 3 826 
  
 17,22% 
  
 0687 
  
 Tranås 
  
 20 104 
  
 20 346 
  
 242 
  
 1,20% 
  
 0760 
  
 Uppvidinge 
  
 10 038 
  
 9 808 
  
 -230 
  
 -2,29% 
  
 0761 
  
 Lessebo 
  
 9 475 
  
 14 043 
  
 4 568 
  
 48,21% 
  
 0763 
  
 Tingsryd 
  
 17 813 
  
 14 643 
  
 -3 
  170 
  
 -17,80% 
  
 0764 
  
 Alvesta 
  
 28 948 
  
 33 428 
  
 4 480 
  
 15,48% 
  
 0765 
  
 Älmhult 
  
 23 991 
  
 25 320 
  
 1 330 
  
 5,54% 
  
 0767 
  
 Markaryd 
  
 14 020 
  
 17 646 
  
 3 626 
  
 25,86% 
  
 0780 
  
 Växjö 
  
 108 490 
  
 98 851 
  
 Fields 
  639 
  
 -8,88% 
  
 0781 
  
 Ljungby 
  
 42 795 
  
 42 487 
  
 -308 
  
 -0,72% 
  
 0821 
  
 Högsby 
  
 5 507 
  
 12 204 
  
 6 697 
  
 121,60% 
  
 0834 
  
 Torsås 
  
 8 701 
  
 15 725 
  
 7 024 
  
 80,72% 
  
 0840 
  
 Mörbylånga 
  
 27 203 
  
 24 030 
  
 -3 
  173 
  
 -11,66% 
  
 0860 
  
 Hultsfred 
  
 10 947 
  
 24 660 
  
 13 713 
  
 125,27% 
  
 0861 
  
 Mönsterås 
  
 17 738 
  
 21 782 
  
 4 043 
  
 22,79% 
  
 0862 
  
 Emmaboda 
  
 11 393 
  
 19 865 
  
 8 473 
  
 74,37% 
  
 0880 
  
 Kalmar 
  
 80 712 
  
 72 334 
  
 -8 
  379 
  
 -10,38% 
  
 0881 
  
 Nybro 
  
 23 934 
  
 31 115 
  
 7 180 
  
 30,00% 
  
 0882 
  
 Oskarshamn 
  
 34 989 
  
 35 886 
  
 897 
  
 2,56% 
  
 0883 
  
 Västervik 
  
 46 691 
  
 48 088 
  
 1 398 
  
 2,99% 
  
 0884 
  
 Vimmerby 
  
 16 749 
  
 22 481 
  
 5 732 
  
 34,22% 
  
 0885 
  
 Borgholm 
  
 24 281 
  
 23 722 
  
 -560 
  
 -2,31% 
  
 0980 
  
 Gotland 
  
 98 931 
  
 98 845 
  
 -87 
  
 -0,09% 
  
 1060 
  
 Gonzalez 
  
 16 173 
  
 21 194 
  
 5 021 
  
 31,04% 
  
 1080 
  
 Karlskrona 
  
 88 303 
  
 85 783 
  
 -2 
  520 
  
 -2,85% 
  
 1081 
  
 Ronneby 
  
 43 169 
  
 42 231 
  
 -938 
  
 -2,17% 
  
 1082 
  
 Karlshamn 
  
 47 289 
  
 44 918 
  
 -2 
  371 
  
 -5,01% 
  
 1083 
  
 Sölvesborg 
  
 28 250 
  
 25 990 
  
 -2 
  261 
  
 -8,00% 
  
 1214 
  
 Svalöv 
  
 20 833 
  
 19 770 
  
 -1 
  063 
  
 -5,10% 
  
 1230 
  
 Staffanstorp 
  
 38 825 
  
 38 087 
  
 -738 
  
 -1,90% 
  
 1231 
  
 Burlöv 
  
 18 711 
  
 18 389 
  
 -322 
  
 -1,72% 
  
 1233 
  
 Vellinge 
  
 68 767 
  
 72 080 
  
 3 313 
  
 4,82% 
  
 1256 
  
 Östra Göinge 
  
 16 507 
  
 22 741 
  
 6 234 
  
 37,76% 
  
 1257 
  
 Örkelljunga 
  
 14 296 
  
 16 584 
  
 2 288 
  
 16,01% 
  
 633 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2012:52 
  
 1260 
  
 Bjuv 
  
 19 243 
  
 15 904 
  
 -3 
  339 
  
 -17,35% 
  
 1261 
  
 Kävlinge 
  
 47 048 
  
 51 971 
  
 4 923 
  
 10,46% 
  
 1262 
  
 Lomma 
  
 40 865 
  
 39 775 
  
 -1 
  090 
  
 -2,67% 
  
 1263 
  
 Svedala 
  
 32 965 
  
 32 242 
  
 -723 
  
 -2,19% 
  
 1264 
  
 Skurup 
  
 26 633 
  
 22 033 
  
 -4 
  600 
  
 -17,27% 
  
 1265 
  
 Sjöbo 
  
 31 173 
  
 30 270 
  
 -903 
  
 -2,90% 
  
 1266 
  
 Hörby 
  
 24 132 
  
 23 676 
  
 -456 
  
 -1,89% 
  
 1267 
  
 Höör 
  
 27 159 
  
 25 083 
  
 -2 
  076 
  
 -7,64% 
  
 1270 
  
 Tomelilla 
  
 19 751 
  
 20 489 
  
 738 
  
 3,74% 
  
 1272 
  
 Bromölla 
  
 17 087 
  
 17 176 
  
 89 
  
 0,52% 
  
 1273 
  
 Osby 
  
 16 615 
  
 22 967 
  
 6 352 
  
 38,23% 
  
 1275 
  
 Perstorp 
  
 7 608 
  
 8 720 
  
 1 112 
  
 14,61% 
  
 1276 
  
 Klippan 
  
 22 551 
  
 23 425 
  
 874 
  
 3,87% 
  
 1277 
  
 Åstorp 
  
 19 361 
  
 15 636 
  
 -3 
  725 
  
 -19,24% 
  
 1278 
  
 Båstad 
  
 32 945 
  
 25 609 
  
 -7 
  336 
  
 -22,27% 
  
 1280 
  
 Malmö 
  
 176 642 
  
 160 254 
  
 -16 
  388 
  
 -9,28% 
  
 1281 
  
 Lund 
  
 118 024 
  
 116 769 
  
 -1 
  254 
  
 -1,06% 
  
 1282 
  
 Landskrona 
  
 39 776 
  
 28 048 
  
 -11 
  727 
  
 -29,48% 
  
 1283 
  
 Helsingborg 
  
 119 460 
  
 84 582 
  
 -34 
  878 
  
 -29,20% 
  
 1284 
  
 Höganäs 
  
 50 258 
  
 34 452 
  
 -15 
  806 
  
 -31,45% 
  
 1285 
  
 Eslöv 
  
 43 589 
  
 34 820 
  
 -8 
  769 
  
 -20,12% 
  
 1286 
  
 Ystad 
  
 40 954 
  
 30 936 
  
 -10 
  018 
  
 -24,46% 
  
 1287 
  
 Trelleborg 
  
 62 794 
  
 62 760 
  
 -34 
  
 -0,05% 
  
 1290 
  
 Kristianstad 
  
 115 048 
  
 107 037 
  
 -8 
  011 
  
 -6,96% 
  
 1291 
  
 Simrishamn 
  
 36 357 
  
 29 987 
  
 -6 
  370 
  
 -17,52% 
  
 1292 
  
 Ängelholm 
  
 62 496 
  
 49 261 
  
 -13 
  235 
  
 -21,18% 
  
 1293 
  
 Hässleholm 
  
 69 792 
  
 76 191 
  
 6 398 
  
 9,17% 
  
 1315 
  
 Hylte 
  
 13 519 
  
 19 724 
  
 6 205 
  
 45,90% 
  
 1380 
  
 Halmstad 
  
 131 125 
  
 100 433 
  
 -30 
  692 
  
 -23,41% 
  
 1381 
  
 Laholm 
  
 44 504 
  
 43 288 
  
 -1 
  216 
  
 -2,73% 
  
 1382 
  
 Falkenberg 
  
 65 912 
  
 57 525 
  
 -8 
  387 
  
 -12,72% 
  
 1383 
  
 Varberg 
  
 86 245 
  
 72 287 
  
 -13 
  957 
  
 -16,18% 
  
 1384 
  
 Kungsbacka 
  
 133 834 
  
 150 631 
  
 16 798 
  
 12,55% 
  
 1401 
  
 Härryda 
  
 60 223 
  
 64 441 
  
 4 218 
  
 7,00% 
  
 1402 
  
 Partille 
  
 50 008 
  
 47 612 
  
 -2 
  397 
  
 -4,79% 
  
 1407 
  
 Öckerö 
  
 26 638 
  
 26 683 
  
 45 
  
 0,17% 
  
 1415 
  
 Stenungsund 
  
 38 838 
  
 42 353 
  
 3 515 
  
 9,05% 
  
 1419 
  
 Tjörn 
  
 34 307 
  
 36 245 
  
 1 938 
  
 5,65% 
  
 634 
  
 SOU 2012:52 Bilaga 4 
  
 1421 
  
 Orust 
  
 32 350 
  
 27 165 
  
 -5 
  185 
  
 -16,03% 
  
 1427 
  
 Sotenäs 
  
 18 288 
  
 10 741 
  
 -7 
  547 
  
 -41,27% 
  
 1430 
  
 Munkedal 
  
 16 081 
  
 17 004 
  
 923 
  
 5,74% 
  
 1435 
  
 Tanum 
  
 24 236 
  
 20 916 
  
 -3 
  320 
  
 -13,70% 
  
 1438 
  
 Dals-Ed 
  
 6 710 
  
 4 907 
  
 -1 
  803 
  
 -26,87% 
  
 1439 
  
 Färgelanda 
  
 7 256 
  
 12 138 
  
 4 881 
  
 67,27% 
  
 1440 
  
 Ale 
  
 43 954 
  
 46 899 
  
 2 944 
  
 6,70% 
  
 1441 
  
 Lerum 
  
 71 738 
  
 74 626 
  
 2 889 
  
 4,03% 
  
 1442 
  
 Vårgårda 
  
 16 118 
  
 22 993 
  
 6 875 
  
 42,66% 
  
 1443 
  
 Bollebygd 
  
 14 422 
  
 12 597 
  
 -1 
  825 
  
 -12,66% 
  
 1444 
  
 Grästorp 
  
 8 921 
  
 12 350 
  
 3 429 
  
 38,44% 
  
 1445 
  
 Essunga 
  
 7 085 
  
 11 554 
  
 4 469 
  
 63,08% 
  
 1446 
  
 Karlsborg 
  
 8 866 
  
 11 499 
  
 2 633 
  
 29,70% 
  
 1447 
  
 Gullspång 
  
 5 268 
  
 6 016 
  
 748 
  
 14,21% 
  
 1452 
  
 Tranemo 
  
 13 791 
  
 20 863 
  
 7 071 
  
 51,28% 
  
 1460 
  
 Bengtsfors 
  
 12 845 
  
 17 804 
  
 4 958 
  
 38,60% 
  
 1461 
  
 Mellerud 
  
 10 632 
  
 9 451 
  
 -1 
  181 
  
 -11,11% 
  
 1462 
  
 Lilla Edet 
  
 20 423 
  
 20 264 
  
 -159 
  
 -0,78% 
  
 1463 
  
 Lee 
  
 55 512 
  
 54 231 
  
 -1 
  281 
  
 -2,31% 
  
 1465 
  
 Svenljunga 
  
 14 096 
  
 19 940 
  
 5 845 
  
 41,47% 
  
 1466 
  
 Herrljunga 
  
 10 270 
  
 14 591 
  
 4 321 
  
 42,08% 
  
 1470 
  
 Vara 
  
 19 034 
  
 29 957 
  
 10 923 
  
 57,39% 
  
 1471 
  
 Götene 
  
 17 888 
  
 22 889 
  
 5 001 
  
 27,96% 
  
 1472 
  
 Tibro 
  
 13 028 
  
 15 161 
  
 2 133 
  
 16,37% 
  
 1473 
  
 Töreboda 
  
 8 937 
  
 14 532 
  
 5 595 
  
 62,61% 
  
 1480 
  
 Göteborg 
  
 424 332 
  
 390 723 
  
 -33 
  609 
  
 -7,92% 
  
 1481 
  
 Mölndal 
  
 80 631 
  
 77 844 
  
 -2 
  787 
  
 -3,46% 
  
 1482 
  
 Kungälv 
  
 65 114 
  
 68 518 
  
 3 405 
  
 5,23% 
  
 1484 
  
 Lysekil 
  
 23 520 
  
 17 278 
  
 -6 
  242 
  
 -26,54% 
  
 1485 
  
 Uddevalla 
  
 72 084 
  
 55 559 
  
 -16 
  526 
  
 -22,93% 
  
 1486 
  
 Strömstad 
  
 18 959 
  
 8 613 
  
 -10 
  346 
  
 -54,57% 
  
 1487 
  
 Vänersborg 
  
 52 798 
  
 48 197 
  
 -4 
  601 
  
 -8,71% 
  
 1488 
  
 Trollhättan 
  
 67 259 
  
 51 956 
  
 -15 
  303 
  
 -22,75% 
  
 1489 
  
 Alingsås 
  
 57 064 
  
 65 610 
  
 8 545 
  
 14,97% 
  
 1490 
  
 Borås 
  
 126 980 
  
 104 430 
  
 -22 
  550 
  
 -17,76% 
  
 1491 
  
 Ulricehamn 
  
 31 977 
  
 36 352 
  
 4 374 
  
 13,68% 
  
 1492 
  
 Åmål 
  
 15 249 
  
 18 299 
  
 3 051 
  
 20,01% 
  
 1493 
  
 Mariestad 
  
 28 708 
  
 29 718 
  
 1 010 
  
 3,52% 
  
 635 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2012:52 
  
 1494 
  
 Lidköping 
  
 52 571 
  
 50 063 
  
 -2 
  509 
  
 -4,77% 
  
 1495 
  
 Skara 
  
 23 459 
  
 24 241 
  
 782 
  
 3,33% 
  
 1496 
  
 Skövde 
  
 59 795 
  
 56 389 
  
 -3 
  406 
  
 -5,70% 
  
 1497 
  
 Hjo 
  
 13 614 
  
 15 526 
  
 1 912 
  
 14,05% 
  
 1498 
  
 Tidaholm 
  
 16 022 
  
 18 698 
  
 2 676 
  
 16,70% 
  
 1499 
  
 Falköping 
  
 39 442 
  
 46 719 
  
 7 277 
  
 18,45% 
  
 1715 
  
 Kil 
  
 16 539 
  
 18 547 
  
 2 008 
  
 12,14% 
  
 1730 
  
 Eda 
  
 11 673 
  
 16 514 
  
 4 841 
  
 41,47% 
  
 1737 
  
 Torsby 
  
 15 189 
  
 14 713 
  
 Barrett 
  
 -3,13% 
  
 1760 
  
 Storfors 
  
 4 985 
  
 9 948 
  
 4 963 
  
 99,55% 
  
 1761 
  
 Hammarö 
  
 25 269 
  
 19 606 
  
 -5 
  663 
  
 -22,41% 
  
 1762 
  
 Munkfors 
  
 3 307 
  
 7 912 
  
 4 605 
  
 139,26% 
  
 1763 
  
 Forshaga 
  
 15 882 
  
 19 641 
  
 3 759 
  
 23,67% 
  
 1764 
  
 Grums 
  
 10 148 
  
 14 849 
  
 4 701 
  
 46,33% 
  
 1765 
  
 Årjäng 
  
 16 350 
  
 10 992 
  
 -5 
  359 
  
 -32,77% 
  
 1766 
  
 Sunne 
  
 19 001 
  
 15 115 
  
 -3 
  885 
  
 -20,45% 
  
 1780 
  
 Karlstad 
  
 101 634 
  
 91 095 
  
 -10 
  538 
  
 -10,37% 
  
 1781 
  
 Kristinehamn 
  
 24 626 
  
 30 170 
  
 5 544 
  
 22,51% 
  
 1782 
  
 Filipstad 
  
 7 426 
  
 9 850 
  
 2 424 
  
 32,64% 
  
 1783 
  
 Hagfors 
  
 14 051 
  
 15 711 
  
 1 660 
  
 11,81% 
  
 1784 
  
 Arvika 
  
 37 604 
  
 44 688 
  
 7 085 
  
 18,84% 
  
 1785 
  
 Säffle 
  
 22 472 
  
 29 538 
  
 7 066 
  
 31,44% 
  
 1814 
  
 Lekeberg 
  
 12 450 
  
 16 658 
  
 4 207 
  
 33,79% 
  
 1860 
  
 Laxå 
  
 6 171 
  
 9 750 
  
 3 579 
  
 58,00% 
  
 1861 
  
 Hallsberg 
  
 20 494 
  
 25 602 
  
 5 108 
  
 24,92% 
  
 1862 
  
 Degerfors 
  
 8 980 
  
 15 407 
  
 6 427 
  
 71,57% 
  
 1863 
  
 Hällefors 
  
 4 849 
  
 6 209 
  
 1 359 
  
 28,03% 
  
 1864 
  
 Ljusnarsberg 
  
 3 139 
  
 9 273 
  
 6 134 
  
 195,41% 
  
 1880 
  
 Örebro 
  
 129 712 
  
 118 277 
  
 -11 
  435 
  
 -8,82% 
  
 1881 
  
 Kumla 
  
 29 694 
  
 27 230 
  
 -2 
  464 
  
 -8,30% 
  
 1882 
  
 Askersund 
  
 14 436 
  
 18 996 
  
 4 560 
  
 31,58% 
  
 1883 
  
 Karlskoga 
  
 33 676 
  
 35 658 
  
 1 983 
  
 5,89% 
  
 1884 
  
 Gilmore 
  
 12 119 
  
 15 079 
  
 2 959 
  
 24,42% 
  
 1885 
  
 Lindesberg 
  
 26 060 
  
 38 712 
  
 12 651 
  
 48,55% 
  
 1904 
  
 Skinnskatteberg 
  
 3 887 
  
 4 020 
  
 133 
  
 3,42% 
  
 1907 
  
 Surahammar 
  
 14 396 
  
 13 685 
  
 -711 
  
 -4,94% 
  
 1960 
  
 Kungsör 
  
 12 059 
  
 11 590 
  
 -469 
  
 -3,89% 
  
 1961 
  
 Hallstahammar 
  
 22 402 
  
 18 192 
  
 -4 
  210 
  
 -18,79% 
  
 636 
  
 SOU 2012:52 Bilaga 4 
  
 1962 
  
 Carson 
  
 5 933 
  
 9 016 
  
 3 083 
  
 51,96% 
  
 1980 
  
 Västerås 
  
 161 062 
  
 122 918 
  
 -38 
  144 
  
 -23,68% 
  
 1981 
  
 Sala 
  
 29 739 
  
 32 425 
  
 2 686 
  
 9,03% 
  
 1982 
  
 Fagersta 
  
 12 214 
  
 14 436 
  
 2 222 
  
 18,19% 
  
 1983 
  
 Köping 
  
 28 472 
  
 27 673 
  
 -798 
  
 -2,80% 
  
 1984 
  
 Arboga 
  
 16 652 
  
 16 515 
  
 -137 
  
 -0,82% 
  
 2021 
  
 Vansbro 
  
 5 803 
  
 9 618 
  
 3 815 
  
 65,74% 
  
 2023 
  
 Malung-Sälen 
  
 13 782 
  
 13 726 
  
 -56 
  
 -0,40% 
  
 2026 
  
 Gagnef 
  
 13 550 
  
 21 904 
  
 8 353 
  
 61,65% 
  
 2029 
  
 Leksand 
  
 29 159 
  
 30 929 
  
 1 770 
  
 6,07% 
  
 2031 
  
 Rättvik 
  
 16 834 
  
 22 484 
  
 5 650 
  
 33,57% 
  
 2034 
  
 Orsa 
  
 7 993 
  
 6 873 
  
 -1 
  120 
  
 -14,01% 
  
 2039 
  
 Älvdalen 
  
 9 336 
  
 8 749 
  
 -587 
  
 -6,28% 
  
 2061 
  
 Smedjebacken 
  
 13 993 
  
 20 741 
  
 6 748 
  
 48,22% 
  
 2062 
  
 Mora 
  
 30 726 
  
 20 261 
  
 -10 
  464 
  
 -34,06% 
  
 2080 
  
 Falun 
  
 81 520 
  
 80 968 
  
 -552 
  
 -0,68% 
  
 2081 
  
 Borlänge 
  
 64 591 
  
 60 018 
  
 -4 
  574 
  
 -7,08% 
  
 2082 
  
 Säter 
  
 14 967 
  
 19 768 
  
 4 801 
  
 32,08% 
  
 2083 
  
 Hedemora 
  
 15 353 
  
 23 771 
  
 8 418 
  
 54,83% 
  
 2084 
  
 Avesta 
  
 23 196 
  
 29 089 
  
 5 893 
  
 25,41% 
  
 2085 
  
 Ludvika 
  
 26 316 
  
 37 338 
  
 11 022 
  
 41,88% 
  
 2101 
  
 Ockelbo 
  
 7 752 
  
 7 310 
  
 -442 
  
 -5,70% 
  
 2104 
  
 Hofors 
  
 9 836 
  
 15 644 
  
 5 807 
  
 59,04% 
  
 2121 
  
 Ovanåker 
  
 11 881 
  
 21 836 
  
 9 955 
  
 83,79% 
  
 2132 
  
 Nordanstig 
  
 8 246 
  
 19 434 
  
 11 189 
  
 135,70% 
  
 2161 
  
 Ljusdal 
  
 20 255 
  
 19 978 
  
 -277 
  
 -1,37% 
  
 2180 
  
 Gävle 
  
 107 604 
  
 91 888 
  
 -15 
  716 
  
 -14,61% 
  
 2181 
  
 Sandviken 
  
 50 168 
  
 51 622 
  
 1 454 
  
 2,90% 
  
 2182 
  
 Söderhamn 
  
 28 201 
  
 38 198 
  
 9 997 
  
 35,45% 
  
 2183 
  
 Bollnäs 
  
 30 707 
  
 43 286 
  
 12 580 
  
 40,97% 
  
 2184 
  
 Hudiksvall 
  
 47 269 
  
 60 196 
  
 12 926 
  
 27,35% 
  
 2260 
  
 Ånge 
  
 5 722 
  
 12 086 
  
 6 365 
  
 111,23% 
  
 2262 
  
 Martin 
  
 20 009 
  
 27 081 
  
 7 072 
  
 35,35% 
  
 2280 
  
 Härnösand 
  
 24 795 
  
 36 208 
  
 11 413 
  
 46,03% 
  
 2281 
  
 Sundsvall 
  
 113 461 
  
 120 533 
  
 7 072 
  
 6,23% 
  
 2282 
  
 Kramfors 
  
 12 196 
  
 21 597 
  
 9 402 
  
 77,09% 
  
 2283 
  
 Sollefteå 
  
 12 451 
  
 22 442 
  
 9 991 
  
 80,25% 
  
 2284 
  
 Örnsköldsvik 
  
 65 206 
  
 99 611 
  
 34 405 
  
 52,76% 
  
 637 
  
 Bilaga 4 SOU 2012:52 
  
 2303 
  
 Ragunda 
  
 2 589 
  
 6 685 
  
 4 097 
  
 158,24% 
  
 2305 
  
 Bräcke 
  
 4 308 
  
 7 769 
  
 3 460 
  
 80,33% 
  
 2309 
  
 Krokom 
  
 18 186 
  
 28 173 
  
 9 987 
  
 54,92% 
  
 2313 
  
 Strömsund 
  
 7 272 
  
 14 122 
  
 6 849 
  
 94,18% 
  
 2321 
  
 Åre 
  
 15 424 
  
 11 083 
  
 -4 
  341 
  
 -28,15% 
  
 2326 
  
 Johnson 
  
 7 287 
  
 9 034 
  
 1 747 
  
 23,97% 
  
 2361 
  
 Härjedalen 
  
 10 920 
  
 12 286 
  
 1 366 
  
 12,51% 
  
 2380 
  
 Östersund 
  
 65 729 
  
 63 308 
  
 -2 
  422 
  
 -3,68% 
  
 2401 
  
 Nordmaling 
  
 7 561 
  
 9 428 
  
 1 866 
  
 24,68% 
  
 2403 
  
 Bjurholm 
  
 1 643 
  
 3 210 
  
 1 567 
  
 95,38% 
  
 2404 
  
 Vindeln 
  
 4 047 
  
 6 468 
  
 2 421 
  
 59,82% 
  
 2409 
  
 Robertsfors 
  
 5 843 
  
 8 559 
  
 2 716 
  
 46,49% 
  
 2417 
  
 Norsjö 
  
 1 696 
  
 5 138 
  
 3 442 
  
 202,98% 
  
 2418 
  
 Malå 
  
 1 493 
  
 2 960 
  
 1 466 
  
 98,18% 
  
 2421 
  
 Storuman 
  
 4 808 
  
 7 001 
  
 2 193 
  
 45,61% 
  
 2422 
  
 Sorsele 
  
 1 108 
  
 2 541 
  
 1 433 
  
 129,35% 
  
 2425 
  
 Dorotea 
  
 1 365 
  
 2 982 
  
 1 617 
  
 118,48% 
  
 2460 
  
 Vännäs 
  
 12 273 
  
 15 837 
  
 3 564 
  
 29,04% 
  
 2462 
  
 Vilhelmina 
  
 5 138 
  
 7 977 
  
 2 839 
  
 55,25% 
  
 2463 
  
 Åsele 
  
 1 640 
  
 4 212 
  
 2 572 
  
 156,80% 
  
 2480 
  
 Umeå 
  
 134 417 
  
 114 232 
  
 -20 
  185 
  
 -15,02% 
  
 2481 
  
 Lycksele 
  
 7 902 
  
 10 459 
  
 2 557 
  
 32,35% 
  
 2482 
  
 Skellefteå 
  
 76 341 
  
 110 632 
  
 34 291 
  
 44,92% 
  
 2505 
  
 Arvidsjaur 
  
 4 742 
  
 7 756 
  
 3 014 
  
 63,57% 
  
 2506 
  
 Arjeplog 
  
 2 190 
  
 3 472 
  
 1 282 
  
 58,52% 
  
 2510 
  
 Jokkmokk 
  
 3 044 
  
 5 427 
  
 2 383 
  
 78,30% 
  
 2513 
  
 Överkalix 
  
 1 773 
  
 4 300 
  
 2 527 
  
 142,54% 
  
 2514 
  
 Kalix 
  
 12 961 
  
 16 853 
  
 3 892 
  
 30,03% 
  
 2518 
  
 Övertorneå 
  
 3 427 
  
 5 702 
  
 2 275 
  
 66,39% 
  
 2521 
  
 Pajala 
  
 3 611 
  
 7 293 
  
 3 682 
  
 101,97% 
  
 2523 
  
 Gällivare 
  
 15 507 
  
 15 383 
  
 -123 
  
 -0,80% 
  
 2560 
  
 Älvsbyn 
  
 5 619 
  
 9 027 
  
 3 407 
  
 60,63% 
  
 2580 
  
 Luleå 
  
 95 565 
  
 90 721 
  
 -4 
  844 
  
 -5,07% 
  
 2581 
  
 Piteå 
  
 49 341 
  
 62 289 
  
 12 948 
  
 26,24% 
  
 2582 
  
 Boden 
  
 27 344 
  
 41 300 
  
 13 956 
  
 51,04% 
  
 2583 
  
 Haparanda 
  
 10 102 
  
 7 660 
  
 -2 
  442 
  
 -24,17% 
  
 2584 
  
 Kiruna 
  
 23 580 
  
 19 291 
  
 -4 
  289 
  
 -18,19% 
  
 638 
 Bilaga 5 
 Figur löpande beskattning 
 För att få en överblick av vad avvecklingsförslaget innebär kan följande bilder illustrera konsekvenserna för den löpande beskatt- ningen. 
 Småhus 
 1) Bebyggd enhet med samma ägare 
 Byggnad: BOA x kr/m 
 2  
 (avgift) 
 Tomt: m 
 2  
 tomtareal x kr/m 
 2  
 (avgift) 
  
 2) 
  
 Bebyggd enhet med olika ägare 
  
 Se ovan 
  
 3) 
  
 Under uppförande ett småhus 
  
 Byggnad: (ingen avgift, ingen yta) 
 UB 
 Tomt: m 
 2  
 tomtareal x kr/m 
 2  
 (fast.skatt) 
 4) Ett småhus under uppförande + ett uppfört småhus 
  
 Uppförd: BOA x kr/m 
 2  
 (avgift) 
  
 F 
  
 Under uppförande: (Ingen avgift, ingen 
  
 yta) 
  
 UB 
  
 Tomt: m 
 2  
 x kr/m 
 2  
 tomtareal (avgift) 
  
 Tillhör uppförd 
  
 5) Tre småhus, ett nytt, ett 6 år + ett 11 år 
  
 Byggn. 11 år: BOA x kr/m 
 2  
 (avgift) 
  
 NY 
  
 11 år 
  
 Byggn. ny: BOA x 0 kr/m 
 2  
 i 5 år 
  
 Byggn. 6 år: BOA x kr/m 
 2 
 /2 (1/2 avgift) 
  
 6 år 
  
 Tomt: m 
 2  
 tomtareal x kr/m 
 2  
 (avgift) 
  
 Tillhör 11 år 
  
 6) Obebyggd tomt 
 Fastighetsskatt m 
 2  
 tomtareal x kr/m 
 2 
  
 639 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2012:52 
  
 Flerbostadshus + ägarlägenheter 
  
 1) 
  
 Bebyggd samma ägare 
  
 50 % 
  
 50 % 
  
 Byggnad + tomt: kr/m 
 2  
 BOA x BOA 
  
 (avgift) 
  
 2) 
  
 Bebyggd med olika ägare 
  
 Byggnad: kr/m 
 2  
 BOA x BOA/2 (avgift) 
  
 Tomt: kr/m 
 2  
 BOA x BOA/2 (avgift) 
  
 3) 
  
 Under uppförande ett hyreshus/ägarlägenhet 
  
 Byggnad: (ingen avgift) 
  
 UB 
  
 Tomt: kr/m 
 2  
 BTA x BTA  
 (F-skatt) 
  
 4) 
  
 Byggnad ny eller  
 5–10 
  år 
  
 Byggnad: 0 avg. 5 år (avgift) 
  
 1/2 avg. 5 år 
  
 NY 
  
 Tomt: 1/2 avg. 5 år (avgift) 
  
 5) 
  
 Obebyggd tomt 
  
 Fastighetsskatt kr/m 
 2  
 BTA x BTA 
  
 640 
 Bilaga 6 
 Författningsförslag – eftersläpning av medel från stat till kommun 
 Förslag till 
 lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. att 4 § ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
  
 1 
  
 Det som sägs i denna para- 
  
 Det som sägs i denna para- 
  
 graf om kommun och kommu- 
  
 graf om kommun och kommu- 
  
 nalskattemedel tillämpas också i 
  
 nalskattemedel tillämpas också i 
  
 fråga om landsting och lands- 
  
 fråga om landsting och lands- 
  
 tingsskattemedel samt kommuns 
  
 tingsskattemedel samt kommuns 
  
 begravningsavgiftsmedel. I fråga 
  
 begravningsavgiftsmedel. I fråga 
  
 om slutavräkning av begravnings- 
  
 om slutavräkning av begravnings- 
  
 avgiftsmedel gäller dock i stället 
  
 avgiftsmedel gäller dock i stället 
  
 bestämmelserna i  
 sjätte  
 stycket. 
  
 bestämmelserna i  
 sjunde  
 stycket. 
  
 En kommun har rätt att under visst år (beskattningsåret) av staten uppbära preliminära kommunalskattemedel med ett belopp som motsvarar produkten av de sammanlagda beskattningsbara för- värvsinkomsterna i kommunen enligt Skatteverkets beslut om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244) i fråga om kommunal inkomstskatt (skatteunderlaget) året före beskatt- ningsåret, den skattesats som har beslutats för beskattningsåret och 
  
 1  
 Senaste lydelse 2011:1300. 
 641 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2012:52 
  
 de uppräkningsfaktorer enligt tredje stycket som har fastställts senast i september året före beskattningsåret. En kommun har också rätt att under visst år (avgiftsåret) av staten uppbära fastighetsavgifts- medel med belopp som motsvarar vad kommunen haft rätt att upp- bära i sådana medel närmast föregående år med justering för skill- naden mellan de sammanlagda fastighetsavgifterna i kommunen enligt Skatteverkets beslut om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteför- farandelagen året före avgiftsåret och motsvarande summa andra året före avgiftsåret. 
 Senast i september varje år ska regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, fastställa två uppräkningsfaktorer som ska svara mot den uppskattade procentuella förändringen av skatte- underlaget i riket. Den ena ska avse förändringen mellan andra och första året före beskattningsåret. Den andra ska avse förändringen mellan året före beskattningsåret och beskattningsåret. Under år då riksdagsval hålls i september, får regeringen dock ändra redan fast- ställda uppräkningsfaktorer. Detta ska ske senast en vecka efter att regeringen avlämnat budgetpropositionen. 
 Innan Skatteverket betalar ut kommunalskattemedel och fastig- hetsavgiftsmedel till kommunerna ska avräkning och tillägg för bidrag göras enligt 19 § lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjäm- ning och 6 § lagen (2008:342) om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade. Vidare ska avräkning göras enligt 62 kap. 10 § skatteförfarandelagen. Det belopp som fram- kommer ska betalas ut med en tolftedel per månad den tredje var- dagen räknat från den 17 i månaden, varvid dag som enligt 2 § lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad tid jämställs med allmän helgdag inte ska medräknas. Är kommunens fordran inte uträknad vid utbetalningstillfällena i månaderna januari och februari, ska ut- betalningarna dessa månader grundas på samma belopp som utbetal- ningen i december månad det föregående året. När särskilda skäl föranleder det får Skatteverket dock förordna att utbetalningen ska grundas på ett annat belopp. Om något av de belopp som utbetal- ningen i månaderna januari, februari och mars grundats på inte motsvarar en tolftedel av kommunens fordran, ska den jämkning som föranleds av detta ske i fråga om utbetalningen i april eller, om det är fråga om ett större belopp, fördelas på utbetalningarna i april, maj och juni månader. 
 En slutavräkning av kommunalskattemedlen ska ske när besluten om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen under året efter beskattningsåret har fattats. Därvid ska en kommun som inte 
 642 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 6 
  
 ingår i ett landsting behandlas som om den även utgjorde ett lands- ting. Produkten av skatteunderlaget enligt besluten om slutlig skatt och den skattesats som har beslutats för beskattningsåret utgör de slutliga kommunalskattemedlen. Om summan av dessa överstiger summan av de preliminära kommunalskattemedlen enligt andra stycket ska skillnaden betalas ut till kommunerna med ett enhetligt belopp per invånare den 1 november året före beskattningsåret. I motsatt fall ska skillnaden återbetalas av kommunerna med ett en- hetligt belopp per invånare den 1 november året före beskattnings- året. Utbetalning eller återbetalning ska göras i januari andra året efter beskattningsåret. 
 En avräkning av kommunens fordran avseende fastighetsavgifts- medel ska ske vid ingången av ett år med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan det belopp av- seende fastighetsavgiftsmedel som sammantaget ska betalas ut till kommunen under året enligt fjärde stycket innan avdrag och tillägg gjorts enligt samma stycke och mot- svarande belopp som betalats ut till kommunen under det andra året dessförinnan. Skatteverket fast- ställer det belopp med vilket av- räkning ska ske och betalar ut be- loppet till kommunen vid det första utbetalningstillfället enligt fjärde stycket sedan beloppet fastställts. 
 En slutavräkning av kommunens begravningsavgiftsmedel ska ske när besluten om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteförfarande- lagen under året efter beskattningsåret har fattats. Produkten av skatteunderlaget enligt besluten om slutlig skatt och den avgiftssats för begravningsavgiften som har beslutats för beskattningsåret utgör de slutliga begravningsavgiftsmedlen. Om dessa överstiger de pre- liminära begravningsavgiftsmedlen enligt andra stycket ska skillna- den betalas ut till kommunen. I motsatt fall ska skillnaden återbetalas av kommunen. Utbetalning eller återbetalning ska göras i januari andra året efter beskattningsåret. 
 643 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2012:52 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 644 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 6 
  
 Förslag till 
 lag om ändring i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting 
 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting ska införas en ny paragraf, 3 a §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 a § 
  
 I fråga om ett område som har 
  
 överförts från en kommun till en 
  
 annan ska vid avräkning av fastig- 
  
 hetsavgiftsmedel enligt 4 § sjätte 
  
 stycket lagen (1965:269) med sär- 
  
 skilda bestämmelser om kommuns 
  
 och annan menighets utdebitering 
  
 av skatt, m.m. som sker vid in- 
  
 gången av året då indelningsänd- 
  
 ringen träder i kraft och vid in- 
  
 gången av det följande året fordran 
  
 hos staten påföras den kommun 
  
 till vilken området har hört enligt 
  
 den äldre indelningen. 
  
 Om en kommun har delats, ska 
  
 en sådan fordran påföras kom- 
  
 munerna enligt den nya indel- 
  
 ningen i förhållande till de olika 
  
 delarnas andel av de samman- 
  
 lagda fastighetsavgifterna i den 
  
 odelade kommunen under det år 
  
 som avräkningen avser. 
  
 En fordran, som avser en kom- 
  
 mun som har lagts samman med 
  
 en annan kommun, ska påföras 
  
 den kommun som bildats genom 
  
 sammanläggningen. 
  
 645 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2012:52 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 646 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 6 
  
 Förslag till 
 lag om avräkning av fastighetsavgiftsmedel för åren  
 2009–2011 
  
 Härigenom föreskrivs följande 
  
 1 §  
 Avräkning av en kommuns fordran avseende fastighetsavgifts- medel för åren  
 2009–2011 
  ska göras enligt denna lag. 
  
 2 §  
 En kommuns fordran avseende fastighetsavgiftsmedel för år 2009 ska avräknas med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan det belopp avseende fastighetsavgiftsmedel som sammantaget betala- des ut till kommunen under år 2011 enligt 4 § fjärde stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt m.m. innan avdrag och tillägg gjorts enligt samma stycke och motsvarande belopp som betalats ut till kommunen år 2009 enligt lagen (2007:1413) om utbetalning till kommuner av fastighetsavgiftsmedel  
 2008–2010. 
  
 3 §  
 En kommuns fordran avseende fastighetsavgiftsmedel för år 2010 ska avräknas med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan det belopp avseende fastighetsavgiftsmedel som sammantaget betalades ut till kommunen under år 2012 enligt 4 § fjärde stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt m.m. innan avdrag och tillägg gjorts enligt samma stycke och motsvarande belopp som betalats ut till kommunen år 2010 enligt lagen (2007:1413) om utbetalning till kommuner av fastighetsavgiftsmedel  
 2008–2010. 
  
 4 §  
 En kommuns fordran avseende fastighetsavgiftsmedel för år 2011 ska avräknas med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan det belopp avseende fastighetsavgiftsmedel som sammantaget beta- lades ut till kommunen under år 2013 enligt 4 § fjärde stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt m.m. innan avdrag och tillägg gjorts enligt samma stycke och motsvarande belopp som betalats ut till kommunen år 2011 enligt lagen (2007:1413) om utbetalning till kommuner av fastighetsavgiftsmedel  
 2008–2010. 
  
 647 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2012:52 
  
 5 §  
 Skatteverket fastställer de belopp enligt  
 2–4 
  §§ med vilka av- räkning ska ske och betalar ut beloppen till kommunen vid det första utbetalningstillfället år 2014 enligt 4 § fjärde stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. fjärde stycket sedan beloppen fastställts. 
  
 6 §  
 Skatteverkets beslut enligt 5 § får överklagas hos regeringen. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
 648 
  
 SOU 2012:52 
  
 Bilaga 6 
  
 Författningskommentar 
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting 
 3 a § 
 Paragrafen innehåller bestämmelser om fördelning av avräknings- likvid för kommunal fastighetsavgift efter att en indelningsändring trätt i kraft. Paragrafen är i huvudsak utformad med 3 § som före- bild. 
 Av  
 första stycket  
 framgår att en fordran avseende kommunal fastighetsavgift som härrör från fastigheter i ett område som har överförts från en kommun till en annan påförs den kommun från vilket området har överförts. 
 Av  
 andra stycket  
 framgår att vid delning av en kommun fördelas fordran mellan kommunerna i förhållande till de sammanlagda fastig- hetsavgifterna i de olika delarna under det år som avräkningen avser. Det år som en avräkning avser är andra året före avgiftsåret – jfr 4 § sjätte stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kom- muns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. De samman- lagda fastighetsavgifterna för det år som en avräkning avser framgår av Skatteverkets beslut om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) året före avgiftsåret. 
 Om en kommun har lagts samman med en annan kommun ska enligt  
 tredje stycket  
 fordran påföras den kommun som nybildats eller utvidgats genom sammanläggningen. 
 649 
  
 Bilaga 7 
  
 Förslag ny tidplan vid genomförande av fastighetstaxering 
 Nuvarande tidplan 
  
 Andra året före 
  
 15 november 
  
 Året före 
  
 1 november 
  
 Taxeringsår 
  
 30 juni 
  
 taxeringsåret 
  
 Förslag till 
  
 taxeringsåret 
  
 Nivåår 
  
 vissa före- 
  
 Deklarations- 
  
 Underrättelse 
  
 skrifter 
  
 tidpunkt 
  
 om beslut 
  
 1 oktober 
  
 15 mars 
  
 1 september 
  
 15 juni 
  
 1 januari 
  
 Förslag 
  
 Förslag till övriga 
  
 Beslut 
  
 Beskaffenhets- 
  
 Grundläggande 
  
 föreskrifter 
  
 föreskrifter 
  
 föreskrifter 
  
 tidpunkten 
  
 beslut 
  
 förberedande 
  
 åtgärder 
  
 Föreslagen tidplan 
  
 Andra året före 
  
 Året före 
  
 Taxeringsår 
  
 taxeringsåret 
  
 taxeringsåret 
  
 31 oktober 
  
 1 december 
  
 15 februari 
  
 Beslut 
  
 Deklarations- 
  
 Underrättelse 
  
 föreskrifter 
  
 tidpunkt 
  
 om beslut 
  
 1 januari 
  
 1 april 
  
 1 juni 
  
 1 januari 
  
 15 oktober 
  
 Förslag 
  
 Nivåtidpunkten 
  
 Förslag till 
  
 Beskaffenhets- 
  
 Grundläggande 
  
 föreskrifter 
  
 föreskrifter 
  
 tidpunkten 
  
 beslut 
  
 förberedande 
 åtgärder 
  
 651 
 Statens offentliga utredningar 2012 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Tre blir två! Två nya myndigheter inom utbildningsområdet. U. 
  
 2. 
  
 Framtidens högkostnadsskydd i vården. S. 
  
 3. 
  
 Skatteincitament för riskkapital. Fi. 
  
 4. 
  
 Kompletterande regler om person- uppgiftsbehandling på det arbetsmarknadspolitiska området. A. 
  
 5. 
  
 Högskolornas föreskrifter. U. 
  
 6. 
  
 Åtgärder mot fusk och felaktigheter med assistansersättning. S. 
  
 7. 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 
  
 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick. M. 
  
 8. 
  
 Skadeståndsansvar och försäkringsplikt vid sjötransporter – Atenförordningen och försäkringsdirektivet i svensk rätt. Ju. 
  
 9. 
  
 Förmån och fälla – nyanländas uttag av föräldrapenning. A. 
  
 10. 
  
 Läsarnas marknad, marknadens läsare 
  
 – 
  
 en forskningsantologi. Ku. 
  
 11. 
  
 Snabbare betalningar. Ju. 
  
 12. 
  
 Penningtvätt – kriminalisering, förverkande och dispositionsförbud. Ju. 
  
 13. 
  
 En sammanhållen svensk polis. Ju. 
  
 14. 
  
 Ekonomiskt värde och samhällsnytta 
  
 – 
  
 förslag till en ny statlig ägarförvaltning. Fi. 
  
 15. 
  
 Plan för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning. M. 
  
 16. 
  
 Att angöra en kulturbrygga – för stöd till nyskapande kultur. Ku. 
  
 17. 
  
 Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straff- ansvar och samhällsskydd. S. 
  
 18. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. 
  
 – 
  
 den mjuka infrastrukturen på väg. N. 
  
 19. 
  
 Nationella patent på engelska? N. 
  
 20. 
  
 Kvalitetssäkring av forskning och utveckling vid statliga myndigheter. U. 
  
 21. 
  
 Här finns mer att hämta –  
  
 it-användningen 
  i småföretag. N. 
  
 22. 
  
 Mål för rovdjuren. M. 
  
 23. 
  
 Mindre våld för pengarna. Ku. 
  
 24. 
  
 Likvärdig utbildning 
  
 – 
  
 riksrekryterande gymnasial utbildning för vissa ungdomar med funktionsned- sättning. U. 
  
 25. 
  
 Enklare för privatpersoner att hyra ut sin bostad med bostadsrätt eller äganderätt. S. 
  
 26. 
  
 En ny brottsskadelag. Ju. 
  
 27. 
  
 Färdplan för framtiden 
  
 – 
  
 en utvecklad flygtrafiktjänst. N. 
  
 28. 
  
 Längre liv, längre arbetsliv. Förutsättningar och hinder för äldre att arbeta längre. S. 
  
 29. 
  
 Sveriges möjligheter att ta emot internationellt stöd vid kriser och allvarliga händelser i fredstid. Fö. 
  
 30. 
  
 Vital kommunal demokrati. Fi. 
  
 31. 
  
 Sänkta trösklar – högt i tak Arbete, utveckling, trygghet. A. 
  
 32. 
  
 Upphandlingsstödets framtid. S. 
  
 33. 
  
 Gör det enklare! S. 
  
 34. 
  
 Nya påföljder + kort presentation. Ju. 
  
 35. 
  
 Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Ju. 
  
 36. 
  
 Registerdata för forskning. Fi. 
  
 37. 
  
 Kulturmiljöarbete i en ny tid. Ku. 
  
 38. 
  
 Minska riskerna med farliga ämnen! Strategi för Sveriges arbete för en giftfri miljö. M. 
  
 39. 
  
 Vägar till förbättrad produktivitet och innovationsgrad i anläggningsbranschen + Bilagedel. N. 
  
 40. 
  
 Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar – en preliminär delrapport. U. 
  
 41. 
  
 Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar 
  
 – 
  
 slutbetänkande. U. 
  
 42. 
  
 Bättre behörighetskontroll. Ändringar 
  
 i 
  
 förordningen (2006:196) om register över hälso- och sjukvårdspersonal. S. 
  
 43. 
  
 Konsumenten i centrum 
  
 – ett framtida konsumentstöd. Ju. 
  
 44. 
  
 Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott. Ju. 
  
 45. 
  
 Kvinnor och barn i rättens gränsland. U. 
  
 46. 
  
 Dammsäkerhet. Tydliga regler och effektiv tillsyn. N. 
  
 47. 
  
 Harmoniserat inkomstbegrepp. Möjligheter att använda månadsuppgifter 
  
 i 
  
 social- och arbetslöshetsförsäkringarna. S. 
  
 48. 
  
 Maritim samverkan. Fö. 
  
 49. 
  
 Tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden. Genomförande av EU:s tolknings- och översättningsdirektiv. Ju. 
  
 50. 
  
 Nystartszoner. Fi 
  
 51. 
  
 Utvärdering av  
  
 IPRED-lagstiftningen. 
  Ju. 
  
 52. 
  
 Bostadstaxering – avveckling eller förenkling. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2012 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Skadeståndsansvar och försäkringsplikt 
 vid sjötransporter – Atenförordningen och försäkringsdirektivet i svensk rätt. [8] 
 Snabbare betalningar. [11] 
 Penningtvätt – kriminalisering, förverkande och dispositionsförbud. [12] 
 En sammanhållen svensk polis. [13] En ny brottsskadelag. [26] 
 Nya påföljder + kort presentation. [34] 
 Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. [35] 
 Konsumenten i centrum 
 – ett framtida konsumentstöd. [43] Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott. [44] 
 Tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden. Genomförande av EU:s tolknings- och översättningsdirektiv. [49] 
 Utvärdering av  
 IPRED-lagstiftningen. 
  [51] 
 Försvarsdepartementet 
 Sveriges möjligheter att ta emot internationellt stöd vid kriser och allvarliga händelser i fredstid. [29] 
 Maritim samverkan. [48] 
 Socialdepartementet 
 Framtidens högkostnadsskydd i vården. [2] 
 Åtgärder mot fusk och felaktigheter med assistansersättning. [6] 
 Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd. [17] 
 Enklare för privatpersoner att hyra ut sin bostad med bostadsrätt eller äganderätt. [25 
 Längre liv, längre arbetsliv. Förutsättningar och hinder för äldre att arbeta längre. [28] 
 Upphandlingsstödets framtid. [32] Gör det enklare! [33] 
 Bättre behörighetskontroll. Ändringar i förordningen (2006:196) om register över hälso- och sjukvårdspersonal. [42] 
 Harmoniserat inkomstbegrepp. Möjligheter att använda månadsuppgifter i social- och arbetslöshetsförsäkringarna. [47] 
 Finansdepartementet 
 Skatteincitament för riskkapital. [3] 
 Ekonomiskt värde och samhällsnytta 
 – förslag till en ny statlig ägarförvaltning. [14] 
 Vital kommunal demokrati. [30] Registerdata för forskning. [36] Nystartszoner. [50] 
 Bostadstaxering – avveckling eller förenkling. [52] 
 Utbildningsdepartementet 
 Tre blir två! Två nya myndigheter inom utbildningsområdet. [1] 
 Högskolornas föreskrifter. [5] 
 Kvalitetssäkring av forskning och utveckling vid statliga myndigheter. [20] 
 Likvärdig utbildning 
 – riksrekryterande gymnasial utbildning för vissa ungdomar med funktionsned- sättning. [24] 
 Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor: Kartläggning, analys och förslag till förbättringar – en preliminär delrapport. [40] 
 Innovationsstödjande verksamheter vid universitet och högskolor; Kartläggning, analys och förslag till förbättringar 
 – slutbetänkande. [41] 
 Kvinnor och barn i rättens gränsland. [45] 
 Miljödepartementet 
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 
 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick. [7] 
 Plan för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning. [15] 
 Mål för rovdjuren. M. [22] 
 Minska riskerna med farliga ämnen! Strategi för Sveriges arbete för en giftfri miljö. [38] 
 Näringsdepartementet 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt 
 – den mjuka infrastrukturen på väg. [18] Nationella patent på engelska? [19] 
 Här finns mer att hämta –  
 it-användningen 
  i småföretag. N. [21] 
 Färdplan för framtiden 
 – en utvecklad flygtrafiktjänst. [27] 
 Vägar till förbättrad produktivitet och innovationsgrad i anläggningsbranschen + Bilagedel. [39] 
 Dammsäkerhet 
 Tydliga regler och effektiv tillsyn. [46] 
 Kulturdepartementet 
 Läsarnas marknad, marknadens läsare 
  
 – 
  
 en forskningsantologi. [10] Att angöra en kulturbrygga 
  
 – 
  
 för stöd till nyskapande kultur. [16] 
  
 Mindre våld för pengarna. [23] 
 Kulturmiljöarbete i en ny tid. [37] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Kompletterande regler om personuppgifts- behandling på det arbetsmarknadspolitiska området [4] 
 Förmån och fälla – nyanländas uttag av föräldrapenning. [9] 
 Sänkta trösklar – högt i tak 
 Arbete, utveckling, trygghet. [31]