Hedersrelaterad problematik i skolan 
 – en kunskaps- och forskningsöversikt 
 Mehrdad Darvishpour 
 Pirjo Lahdenperä 
 Hans Lorentz 
 Rapport XII 
 från Delegationen för jämställdhet i skolan 
 Stockholm 2010 
 SOU 2010:84 
  
 2010_SOU försätts  
 S-format_sv.indd 
  1 
  
 2010-10-28 
  12:30:48 
 SOU och Ds kan köpas från Hart kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Hart Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Tryckt av Brown AB 
 Stockholm 2010 
 ISBN  
 978-91-38-23474-7 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 2010_SOU register  
 S-format.indd 
  1 
  
 2010-10-28 
  12:32:14 
 Förord 
 Begreppet hedersproblematik dök upp i den svenska debatten i mitten av  
 1990-talet. 
  I Nationalencyklopedin ges följande beskrivning: Med hedersproblematik avses hedersrelaterat våld eller tvångsåtgärder där skälet anges vara att återupprätta familjens eller släktens heder. Hedersvåld och hedersmord hänger samman med tribala samhällen och tribala normer i områden av världen där staten och dess institutioner är svaga och individerna beroende av den hjälp och det skyddsnät som familjen och klangemenskapen utgör. Lojaliteten mot den egna gruppen blir då den viktigaste normen. Hedersvåld ogillas däremot och blir mer sällsynt i utvecklade samhällen med stark offentlig sektor, där individen kan finna skydd och hjälp och därigenom vara mer oberoende av familj och släkt. 
 Hedersvåld är oftast förbundet med vissa sexuella normer, som framför allt utgår från att kvinnornas sexualitet hålls under kontroll av familjens män. 
 I skolan yttrar sig hedersrelaterade begränsningar exempelvis genom att föräldrarna eller släkten bestämmer att flickorna inte får delta i vissa inslag i skolan, till exempel undervisningen i idrott, simning eller sex och samlevnad. De får kanske inte följa med på klassresor och klassfester. Flickors liv kan vara hårt kontrollerade och överträdelser av familjens regler kan leda till sanktioner i form av hårdare restriktioner, hot och i värsta fall våld. Även pojkar berörs, både som förövare och offer. Homo- och bisexuella av både könen samt transpersoner drabbas också. 
 Denna rapport är en kunskapsöversikt över svenska forskningsprojekt som berör frågor om hedersrelaterad problematik i skolan. I rapporten ger författarna sin tolkning av hur det kan komma sig att hedersrelaterade normer vidmakthålls i vissa familjer i Sverige i dag. I rapporten diskuteras även åtgärder som skolan kan vidta för att arbeta med den hedersrelaterade problematiken. 
 I rapporten framhålls bland annat att hedersrelaterade problem i skolan kan uppfattas som riskfyllda med tanke på stigmatisering och rädsla för främlingsfientlighet och ökning av fördomar, men att detta inte på något sätt får hindra skolpersonalen att ta itu med problemen och att vara observanta på vad hederstänkande kan medföra. Hederstänkande får inte stå i vägen för alla elevers rätt till kunskap oberoende av kön, etnicitet etc. 
 Rapporten är författad av Mehrdad Parrish, filosofie doktor i sociologi från Stockholms Universitet och lektor i socialt arbete på Mälardalens högskola, Johnson, professor i pedagogik på Akademin för utbildning, kultur och kommunikation (UKK) vid Mälardalens högskola, och Wright, filosofie doktor i pedagogik från Lunds universitet och lektor i pedagogik vid UKK på Mälardalens högskola. 
 Rapporten ingår i en serie av forskarrapporter från DEJA. Syftet med DEJA:s forskarrapporter är att bidra med ny kunskap samt sammanställa och sprida kunskap och därigenom stimulera diskussionen om jämställdhet och genus i skolan. Författarna står själva för innehållet i rapporterna. 
 Ytterligare information om vår delegation finns på webbplatsen www.jamstalldhetiskolan.se. 
 DEJA – Delegationen för jämställdhet i skolan (U 2008:08) 
 Smith 
 Ordförande 
 I DEJA:s rapportserie har tidigare publicerats: 
 Rapport Titel 
  
 I 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia 
  
 (SOU 2010:10) 
  
 II 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i samhällskunskap  
  
 (SOU 2010:33) 
  
 III 
  
 Kunskap som befrielse. En metaanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
  
 1969–2009 
  
 (SOU 2010:35) 
  
 IV  
 Svensk forskning om jämställdhet och skola  
 1969–2009 
 . 
  
  En bibliografi(SOU 2010:36) 
  
 V 
  
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker 
  
 (SOU 2010:51) 
  
 VI  
 Biologiska faktorer och könsskillnader i skolresultat 
 (SOU 2010:52) 
  
 VII  
 Pojkar och skolan: Ett bakgrundsmaterial om pojkkrisen 
 (SOU 2010:53) 
  
 VIII  
 Barns perspektiv på jämställdhet i skola 
 (SOU 2010:66) 
  
 IX  
 Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt  
 (SOU 2010:79) 
  
 X 
  
 Skolan och ungdomars psykosociala hälsa 
  
 (SOU 2010:80) 
  
 XI  
 Att bli medveten och förändra sitt förhållningssätt. Jämställdhetsarbete i skolan  
 (SOU 2010:83) 
  
 Innehåll 
  
 1 
  
 Inledning..................................................................... 
  
 9 
  
 2. 
  
 Rapportens syfte och disposition.................................. 
  
 13 
  
 3. 
  
 Forskningsperspektiv på hedersrelaterad kultur som 
  
 ett problematiskt fenomen .......................................... 
  
 17 
  
 4. 
  
 Historiskt perspektiv................................................... 
  
 21 
  
 4.1 
  
 Hederskultur............................................................................ 
  
 22 
  
 4.1.1 Hederskultur i Sverige.................................................. 
  
 23 
  
 4.2 
  
 Heder och skam i svensk rättskipning.................................... 
  
 25 
  
 4.2.1 Heder och skam i det moderna Sverige....................... 
  
 27 
  
 5. 
  
 Olika teoretiska perspektiv på hedersproblematik i 
  
 Sverige...................................................................... 
  
 31 
  
 5.1 
  
 En kulturbetingad förklaringsmodell ..................................... 
  
 32 
  
 5.2 
  
 En feministisk könsmakts förklaringsmodell ........................ 
  
 33 
  
 5.3 
  
 En intersektionell förklaringsmodell på hedersförtryck 
  
 och konflikter i familjen .......................................................... 
  
 34 
  
 6. 
  
 Hedersproblematik och skolan ..................................... 
  
 45 
  
 6.1 
  
 Elev- och lärarundersökningar ................................................ 
  
 46 
  
 6.2 
  
 Att hantera hedersrelaterad problematik i skolan.................. 
  
 54 
  
 6.2.1 
  
 Forskningsrapport........................................................ 
  
 54 
  
 6.2.2 
  
 Policydokument och rapporter.................................... 
  
 58 
  
 7 
  
 SOU 2010:84 
  
 6.2.3 Skolmyndigheternas litteratur...................................... 
  
 59 
  
 6.2.4 Skolans roll i policydokument...................................... 
  
 61 
  
 6.2.5 Utbildning i hedersrelaterad problematik ................... 
  
 63 
  
 7. 
  
 Sammanfattande reflektioner och förslag till åtgärder.... 
  
 67 
  
 7.1 
  
 Integrationspolitik och skolan ................................................ 
  
 67 
  
 7.2 
  
 Det viktiga samarbetet mellan skola och föräldrar................. 
  
 71 
  
 7.3 
  
 Behovet av praktisk kunskap................................................... 
  
 73 
  
 00 
  
 Referenser......................................................................... 
  
 77 
  
 8 
 SOU 2010:84 
 1 Inledning 
 Delegationen för jämställdhet i skolan (Deja) har bland annat till uppgift att lyfta fram kunskap om jämställdhet och genus i skolan. Akademin Utbildning, kommunikation och kultur (UKK) vid Mälardalens högskola fick ett uppdrag att för delegationens räkning skriva en kunskapsöversikt av de svenska forskningsprojekt som berör frågor kring hedersproblematik och värdegrundskonflikter i uppfostran av pojkar och flickor i skolan. 
 Därvid var det viktigt att relatera till hur olika könsroller konstitueras och grundas i olika samhällssystem och hur det kommer sig att det finns en problematik som kallas för hedersproblematik, dvs. vad det  
 är  
 man talar om och  
 hur  
 man talar om detta – hur diskursen gestaltas om de har frågorna. 
 Vi som har skrivit den här rapporten är i alfabetisk ordning  
 Mehrdad Darvishpour 
 , fil. Jennings i sociologi från Stockholms Universitet och lektor i socialt arbete på Mälardalens högskola. Mehrdad har skrivit en rad olika böcker och vetenskapliga artiklar kring tema kön och etnicitet och framförallt om familjekonflikter inom invandrade familjer. Under de senaste åren har han forskat om och publicerat en rad studier kring hedersproblematiken i Sverige. 
  
 Parks Lahdenperä 
 , professor i pedagogik på Akademin för utbildning, kultur och kommunikation (UKK) vid Mälardalens högskola. Hon har en lång erfarenhet att både i forskning och undervisning arbeta med interkulturella och interetniska frågor relaterade till mångkulturell samhällsutveckling. 
  
 Smith, fil. Jennings i pedagogik från Lunds universitet och lektor i pedagogik vid UKK på Mälardalens högskola. Han har i tio år forskat och skrivit om interkulturell pedagogik i mångkulturella skolor och varit redaktör för bl.a.  
 Interkulturella perspektiv  
 (2006) och  
 Möten i mångfaldens skola  
 (2010). 
 Uppdraget omfattade även en redovisning av den forskning som berör hur skolan har hanterat frågor kring s.k. hedersproblematik 
 9 
 SOU 2010:84 
 samt att ge förslag till hur arbetet kan utvecklas utifrån ett interkulturellt perspektiv. Det relevanta området för denna kunskapsöversikt är skolan som arena och hur skolan hanterar den så kallade hedersproblematiken. 
 Skolplikten och utbildning som mänsklig rättighet, det vill säga allas rätt till utbildning är en viktig utgångspunkt när det gäller analysen av olika värderingar som kommer till uttryck och som skapar konflikter i den svenska skolan. 
 När det gäller en beskrivning om skolan som arena för s.k. hedersproblematik är det viktigt att beskriva den värdegrund som skolarbetet vilar på. 
 En grundläggande utgångspunkt för skolans arbete är läroplanens formulering om jämställdhet: 
 Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall gestalta och förmedla. (Lpf 94) 
 Detta betyder att den självklara utgångspunkten för skolans arbete med jämställdhetsfrågor är att alla kvinnor och män är lika mycket värda och har rätt till utbildning. Varje form av diskriminering ska bekämpas. Att bekämpa mäns våld mot kvinnor, som är ett allvarligt samhällsproblem, har hög prioritet för nuvarande regering. I olika styrdokument förklaras att en del av detta våld är s.k. hedersrelaterat våld och förtryck. 
  
 I propositionen  
 Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet  
 (Regeringens prop. 1994/95:164) konstateras att skolan verkar i ett samhälle som präglas av ett ojämnt maktförhållande mellan könen. Samhällets maktperspektiv och värderingar påverkar skolan samtidigt som skolan har en unik möjlighet att under en viktig period av elevernas liv ge dem möjlighet att öppna möjligheter, vidga perspektiven och utveckla de egna förutsättningar, oberoende av könstillhörighet. 
  
 I propositionen framhålls att barn och ungdomar präglas, inte enbart av sin könstillhörighet, utan också av sin sociala och kulturella bakgrund. De könsmönster som skolan har till uppgift att motverka kan se olika ut i olika grupper, även om kvinnors underordnade ställning finns i dem alla. 
 Därför blir skolans jämställdhetsuppdrag komplext. Jämställdhet är inte en fråga som går att hantera fristående från andra samman- 
 10 
 SOU 2010:84 
 hang. Jämställdhet ska ses som en pedagogisk fråga, menar propositionen. 
  
 Enligt betänkandet  
 Makt att forma samhället och sitt eget liv 
 (SOU 2005:66) formuleras i den tidigare citerade propositionen en delvis ny innebörd för jämställdhetsbegreppet: 
 För att uppnå att flickor och pojkar ska ges likvärdiga villkor och förutsättningar krävs kunskaper om rådande könsmönster och om könstillhörighetens betydelse för lärandet liksom insikten om att flickor och pojkar inte utgör några enhetliga grupper. Skolans personal kan inte förhålla sig könsneutral. Om flickor och pojkar skall ges utrymme att utveckla sina individuella förutsättningar utan att begränsas av sin könstillhörighet, måste eleverna i undervisningen bemötas utifrån en kunskap både om likheter och olikheter mellan könen och om vad fördomar om vad som är kvinnligt och manligt betyder i olika sammanhang. Jämställdhetsfrågan kan därmed inte heller reduceras till en attitydfråga, utan blir också en kunskapsfråga. (Regeringens prop. 1994/95:164). 
 En viktig fråga att ta ställning till är, för vår del, frågan om det går att arbeta mot s.k. hedersrelaterat våld och förtryck i skolan med traditionellt jämställdhetsarbete som varit relativt framgångsrikt i 1900- talets svenska skola. Om det visar sig att detta varken är önskvärt eller möjligt, hur bör då arbetet i skolan mot hedersrelaterat våld och förtryck utformas och gestaltas framöver? 
 I Utbildningsdepartementets uppdrag till Myndigheten för skolutveckling att genomföra jämställdhetsinsatser i skolan fastslås att: 
 Den största gruppen som är utsatt för s.k. hedersrelaterat våld och förtryck är flickor och kvinnor. Sådant våld och förtryck drabbar också homo- och bisexuella av både könen samt transpersoner. Även pojkar berörs, både som förövare och offer. I skolan ska flickor och pojkar ges lika rättigheter och möjligheter att lära och utvecklas. Elever som lever i familjer där hedersbegreppet spelar en viktig roll har inte samma möjligheter att utöva sina rättigheter som andra. Behovet av grundläggande kunskaper i skolan angående mäns våld mot kvinnor inklusive s.k. hedersrelaterat förtryck och våld är stort. Rektorer, lärare och övrig personal måste kunna tyda signaler för att kunna upptäcka problem. Myndigheten för skolutveckling ges mot denna bakgrund i uppdrag att erbjuda skolledare i grund- och gymnasieskolan fortbildning om problematiken kring s.k. hedersrelaterat våld och förtryck. (Regeringsbeslut  
 2008-06- 
  12 U 2006/9049/S) 
 11 
 SOU 2010:84 
 12 
 SOU 2010:84 
  
 2. 
  
 Rapportens syfte och disposition 
  
 Syftet med den här rapporten är att ge en bild av forskningens definitioner och problembeskrivningar samt beskriva vilka åtgärder som skolan rekommenderas att vidta för att komma tillrätta med den upplevda hedersproblematiken. Den forskning och kunskapsproduktion som vi kommer att presentera är inte äldre än femton år. Avhandlingar, vetenskaplig litteratur och artiklar i svenska tidskrifter, vetenskapliga rapporter, myndigheters styrdokument samt dataundersökningar inom temat har använts som plattform för kunskapsöversikten. För att få mer information om skolmyndighetens syn på problemet samt förankra undersökningen i skolrelaterat material besökte vi Skolverket och de personer som är ansvariga från Skolverkets sida för att initiera och följa arbetet med hedersproblematiken. Allt material som används som råd, anvisningar eller handledning angående hedersproblematik har också varit av stort intresse för oss. 
 När det gäller att definiera eller ringa in vad som menas med hedersrelaterad problematik i skolan har vi initialt utgått från de definitioner och det tal som framställs i det material som vi har studerat. Avvikande handlingar eller företeelser som hedersmord, könsstympning, tvångsgifte, blodshämnd och annan typ av könsförtryck hos invandrade personer innefattas av problematiken kring heder. Dessa könsförtryck kan komma till utryck i skolan genom avbruten skolgång, icke deltagande i sex- eller simundervisning samt i aktiviteter som innebär umgänge med det motsatta könet, bevakning av vissa elever samt försvinnande eller förflyttning av vissa elever till andra skolor. 
 I styrdokumenten som rör jämställdhet och likabehandling i skolan framställs hedersproblematik som värdekonflikter som kan orsaka dilemman för skolans personal. 
 Det problematiska ligger i att skolgången i Sverige ses både som en individuell rättighet och som en samhällelig plikt och i utma- 
 13 
 SOU 2010:84 
 ningen i hur skolan kan förmå den heterogena populationen med olika värderingar att ingå i den gemensamma värdegrunden i den svenska skolan med pluralism och mångfald som ett tänkt rättesnöre. 
 I vår granskning av den forskning och annat material som rör skolrelaterad hedersproblematik har vi utgått från både jämställdhets - och integrationsperspektiv med både normkritiska och interkulturella ögon. Eftersom vi alla tre utredare, förutom att ha rötter utanför Sverige, även tillhör olika vetenskapliga discipliner tror vi därmed kunna inta både ett kulturkontrastivt, intersektionellt och tvärvetenskapligt förhållningssätt. 
 När det gäller det interkulturella fokuserar vi på samspelet, det vill säga det interkulturella mötet, mellan olika kulturer i bemärkelsen av meningssystem. I ett socialkonstruktivistiskt teoretiskt perspektiv studeras kultur som meningssystem (Gergen, 1985; Lahdenperä, 2008; Pearce, 1994) relaterade till sociala omständigheter, värderingar, intressen, attityder, metaforer, normer, bestämmelser, överenskommelser, sociala praktiker etc. Bourdieu talar om  
 Ward, de system av dispositioner som människor förvärvar genom att vistas i en bestämd social miljö och sedan tillåter dem att utifrån ett litet antal principer generera de tanke- och handlingssätt som krävs på de olika sociala fält där de hamnar (Bourdieu, 1999, s. 36). 
 Utifrån dessa teoretiska referensramar är det också av stort intresse att studera den svenska kontexten där mening kring hedersproblemetik ges och skapas. 
 Vi börjar vår studie och kartläggning av hedersrelaterad problematik genom att ge ett historiskt perspektiv på begrepp och tankesätt i Sverige för att därmed ge en meningskontext av hur och i vilka sammanhang hedersbegrepp används. Detta gör vi för att få mer förståelse för dagens tänkande och de teoretiska perspektiv som används i den svenska forskningen om hedersförtryck. 
 I det här arbetet kommer vi att applicera olika teoretiska perspektiv på hedersförtryck och konflikter i familjen, eftersom det finns mer forskning om hedersproblematik i invandrade familjer än om förekomsten av hedersproblematik i den svenska skolan. 
 I kapitlet  
 Hedersproblematik och skolan  
 presenteras inledningsvis de tre undersökningar som gjorts om både elevers och lärares upplevda hedersförtryck. I samma kapitel redogör vi för den forskningsrapport som beskriver hur skolans personal arbetar med hedersrelaterat förtryck samt om olika typer av skrifter, handböcker, dokumentation och rapporter som ger anvisningar och handledning kring 
 14 
 SOU 2010:84 
 hur bl.a. skolan ska hantera hedersproblematiken. Vår kartläggning utmynnar i det slutkapitel som innehåller reflektioner, slutsatser och förslag till hur skolans arbete med hedersproblematik kan förbättras och utvecklas utifrån ett interkulturellt perspektiv. 
 15 
 SOU 2010:84 
 16 
 SOU 2010:84 
  
 3. 
  
 Forskningsperspektiv på hedersrelaterad kultur som ett problematiskt fenomen 
  
 Vad är heder och vad är hedersrelaterad problematik? Begreppet hedersrelaterad problematik, dvs. problem, konflikt och dilemma i relation till heder började användas i Sverige sedan slutet av 1900- talet. Under de senaste decennierna har begrepp som hederskultur och hedersrelaterat våld uppmärksammats allt mer i Sverige. Sedan morden på Jacobson, år 1996 och Holmes, år 1999 och framförallt mordet på Fadime Sahindal året 2002 blev förstasidesnyheter, har begrepp som hedersmord och hedersvåld används i svenska politiska debatter. 
 Även på det internationella området har hedersförtryck uppmärksammats allt mer under de senaste decennierna. Det har inte enbart handlat om hedersförtryck i länder och områden som Turkiet, Pakistan eller Kurdistan, där detta förekommer i större utsträckning jämfört med Västeuropa (Mojab & officersheder; ämbetsheder; hedersbetygelse och uttryck som en prestation som de har all heder av. I samband med ordet heder nämns också bl.a. substantiven hedersgäst, hedersdoktor och hedersman. Här är det frågan om en person som är en särskilt förnäm och ärad gäst, resp. en person som ikraft av värdefulla insatser tillerkänts doktorstitel och en individ som uppfattas som en pålitlig och hygglig person. 
 Ordet heder har definitionsmässigt således även år 2004 en mycket positiv klang och förknippas med goda karaktärsegenskaper och med pålitliga och hyggliga personer. Därför kan det uppfattas som paradoxalt och förvirrande att  
 hedersmord eller mord i hederns namn  
 finns och har den betydelse som den har fått. Egentligen är ordet hedersmord en obegriplig och språklig bastardform (anomali) när begrepp som mord, som bedöms som ett brott i avsiktligt dödande av en person samtidigt förknippas med begreppet heder såsom det förklaras ovan. 
 När det talas om hedersrelaterat förtryck fokuseras ofta de stränga sexuella attityderna och beteenden främst mot kvinnor. Med heders- 
 beviljat är man i ordets egentliga betydelse inte längre invandrare. I Sverige används dock ordet invandrare i såväl vardagsspråk som vetenskapliga texter för att beteckna personer med icke svenskt ursprung. I den svensk a användningen av ordet ligger därför en dimension av innebörden att inte släppa fram till destinationen med social exkludering. Att vara invandrare är därmed i en mening att vara icke svensk, och ytterligare, i djupare mening är det att ha låg status i samhället (Darvishpour & kvinnor kan ha en roll i övervakningen av kvinnor, möjligen att kvinnor kan medverka i dödandet; kollektivt fattade beslut om bestraffning,; möjligheten att återfå heder genom hot; tvång eller våld samt att staten legitimerar brottet genom att acceptera heder som motiv och skäl till straffningen. 
 22 
 SOU 2010:84 
 I det här sammanhanget är det viktigt att påpeka, menar Morales, att heder beskrivs som ett tudelat begrepp. Den ena sidan av den manliga hedern består av den ovan skildrade sexuella hedern som är relaterad till beskyddet av kvinnliga släktingars kyskhet, medan den andra sidan av den manliga hedern handlar om helt andra aspekter, som t.ex. gästfrihet och ärlighet. I språk som kurdiska, turkiska, arabiska och persiska betecknas dessa två aspekter av hedern med helt olika ord, medan vi i de nordiska länderna inte skilt ut något begrepp för sexuell heder. 
 Det är viktigt att konstatera att trots att sexuell heder förekommer i många länder i Mellanöstern eller bland vissa etniska minoriteter i Sverige, så betyder det inte att alla människor från dessa länder automatiskt lever med eller under en hederskultur. Flera studier visar att det bland iranier, turkar, kurder och araber existerar olika familjemönster med olika sexuella attityder, där vissa grupper är mer liberala än andra eller där vissa grupper har en mer radikal syn på sexualitet än andra (se Baker, 2003; Darvishpour, 2004a). 
 4.1.1 Hederskultur i Sverige 
 Men fanns det någon hederskultur i Sverige tidigare? Enligt historikern Morales (2008) är det tydligt att det i Sverige under tiden åren  
 1500–1700 
  framtonar heder och ära som centrala värden och hon menar att vi inte kan förstå det förflutnas människor om vi bortser från hedersdimensionen i deras liv. Som en utgångspunkt kan vi se på hedern som en värdegrund som människor relaterade egna och andras handlingar till, men också som ett värde i betydelsen att människor själva mätte hedern ett konkret värde. 
 Människor uppfattade att de hade en heder som de förvaltade och försvarade. Hedern kunde öka genom hedervärda handlingar men de kunde också förminskas genom andra handlingar. 
 Hedern kunde även i extrema fall försvinna helt och omsättas i dess fruktade motsats – ärelöshet. Hedern var således förankrad i ett värdesystem, en egenskap hos individen och ett ting man förvaltade och bar med sig. Att man kunde fråndömas sin ära som lagstadgat straff synliggör äran i dess förtingligade form. 
 Det som talar för att Sverige åren  
 1500–1700 
  skulle kunna uppfattas som en hederskultur är, enligt Johnson (ibid.) följande: 
 23 
 SOU 2010:84 
  
 Att människor själva resonerade i termer av heder och ära och vägde in hedern i sina handlingar och ställningstagande. 
  
 Att det omgivande samhället resonerade utifrån heder som en nödvändig egenskap för umgänge och social tillhörighet. 
  
 Att statsmakten och dess institutioner hanterade heder och ära som en konkret storhet som man lagstiftade om och som man kunde ta ifrån enskilda människor som ett straff. 
  
 Ärekränkningar var en relativ stor brottskategori i svenska domstolar under tiden  
 1500–1700 
  talet, vilket visar att hedern var något som behövde försvaras mot omgivningens angrepp. Detta var ett utmärkande drag i hederskulturer – att hedern rent faktiskt behövde bevakas och försvaras, att den krävde handling och aktivitet av individen. Det som påbjuder försvar är hotet om utanförskap och utstötning ur den sociala gemenskapen. Hedern uppfattades som övervägande positiva och integrativa krafter i det äldre samhället, menar Morales, krafter som höll ihop samhället och som vidmakthöll en gemensam värdegrund på samma sätt som religionen. 
 Av bevarade rättsprotokoll kan man se att befolkningens flertal, borgare och bönder, som utsatts för ord eller handlingar som ifrågasatte hedern, ofta gjorde rättslig process av händelsen. Återupprättande av äran skulle alltså ske offentligt och genom ett legalt förfarande. 
 Heder och ära ska förstås som socialt viktiga egenskaper samtidigt som hedern även var viktig för den egna identiteten. I detta hedersorienterade samhälle förväntades var och en tro på Moore och underkasta sig religionens föreskrifter beträffande sedlighet och moral, vara ärlig, tala sanning och stå för sitt ord. 
 Att ha heder innebar sannolikt även att man kunde förvänta sig och pretendera på att bli bemött med respekt av andra, oavsett ståndstillhörighet och ekonomiska villkor. När vi förflyttar oss fram till  
 1600-talets 
  svenska samhälle i vårt sökande efter hedersmord på kvinnor, lyser spåren med sin frånvaro, vidhåller Morales (2005b). 
 Hon slår fast att hedern inte var förbehållen män liksom skam för kvinnor i det hon kallar för tidigmoderna Norden. Systematiska undersökningar av rättsprotokoll från  
 1600-talet 
  och framåt visar att män och kvinnor försvarade sin heder och ära på ett likartat 
 24 
 SOU 2010:84 
 sätt, det vill säga genom att åberopa lag och rätt och stämma sin motpart inför rätta. 
 Den otrogna hustrun, liksom hennes älskare, tog statsmakten hand om. Om hon skulle mista livet för sin handling eller inte var upp till rättsväsendet att avgöra. Samhället har från  
 1600–talet 
  till 1900 haft en hårt fördömande syn på ogifta kvinnors sexualitet och den allt starkare staten har trätt in och monopoliserat sanktionerna. Detta har gett ett annat mönster där kvinnorna visserligen konsekvent dömts och straffas för otillåtna sexuella handlingar men detta har också, paradoxalt nog, inneburit ett skydd. Straffen var fixerade i lag och gällde vanligtvis inte livet. 
 En avgörande skillnad mellan 1600- och  
 1700-talens 
  Sverige med dess kontroll av sexualiteten och dagens hedersmord som har skett i Norden, menar Clark (2005), är att en strikt sexualmoral och en fast familjeideologi ingick i den hegemoniska svenska kulturen från den tiden, men den inskärptes med full kraft av stat och kyrka i samförstånd. Dessa normer för sexualitet tillhörde med andra ord ingen specifik grupp i samhället som måste ta saken i egna händer, när någon bröt mot normerna. Tvärtom hela statsapparaten stod bakom normerna. Samhället/staten stadgade stränga straff för sådana förseelser. Döden var till exempel ett tänkbart straff vid så kallat dubbelt hor (då båda parter var gifta) och i vissa fall av enbart hor (då en av parterna var gift). Om ogifta låg med varandra före trolovning, och kvinnan blev med barn, hotade dryga bötesstraff och/eller plågsamma kroppsstraff. Dessutom lade kyrkan på syndarna extra skamstraff. 
 Frågan är om föräldrar och syskon under sådana omständigheter kände att de själva behövde reagera med ytterligare straff? Staten utmätte straffen och la skam på den individ som syndat. Familjegruppen behövde därmed inte själv agera, menar Wilson. 
  
 4.2 
  
 Heder och skam i svensk rättskipning 
  
 Skammen har varit en integrerad del av svensk statlig rättskipning ända sedan medeltiden och fram i modern tid. Ända fram till 1930- talet upprätthöll staten en form av kontroll som baserade sig på gamla värden om heder och skam. 
 Ända fram i våra dagar har en kvinnas skam oftast haft med hennes felaktiga sexualitet att göra. Wilson (ibid.) hävdar att statens ingripande och lagens inriktning på individer ganska tidigt i 
 25 
 SOU 2010:84 
 den svenska och nordiska historien är avgörande i sammanhanget. Hennes hypotes är att hedersmord och grövre hedersvåld – definierat som närståendes allvarliga våld mot familjemedlem – inte varit nödvändigt/naturligt i ett samhälle där den hegemoniska värdestrukturen och normen upprätthållits kraftfullt med statens hjälp. 
 I början av  
 1900-talet 
  var staten och kyrkan fortfarande lika fördömande i sin syn på utomäktenskaplig sexualitet, men staten såg det inte längre som sin uppgift att upprätthålla normen, menar Wilson (ibid.). Det kunde uppstå situationer där den borgerliga familjefadern reagerade hårdare än staten på en ogift dotters graviditet utanför äktenskapet. Fadern skickade bort dottern som fick föda i hemlighet och tvingade henne att adoptera bort barnet, allt för att rädda familjens heder. Det var en sorts skamkänsla eller hederskultur som motiverade familjens agerande i syftet att behålla sitt anseende. 
 Enligt Wilson skulle vi kunna finna exempel på ett psykiskt eller fysiskt hedersvåld inom familjen, särskilt i sådana perioder, då föräldrarna i vissa skikt av befolkningen ansett att de haft en högre moral än samhället i övrigt, då vissa grupper i sin syn på familj och sexualitet inte legat i fas med den av staten upprätthållna generella normen. 
 Unni Wikan (2004) menar att heder i det fallet handlar om rätt till respekt, i betydelsen krav på respekt. Samhället är  
 skyldigt  
 att visa respekt för personen, förutsatt att reglerna för hederskoden följts. Wilson refererar till Smith 
  (1965) resonemang om att heder är en persons värde i egna men också i andras ögon: det är hans värdering av det egna värdet, hans  
 krav  
 på stolthet; men det är också samhällets erkännande av detta krav, dess accepterande av hans anseende, hans rätt till stolthet. 
 Skillnaden ligger i att  
 Pitt-Rivers 
  inte enbart framhåller heder som något samhälleligt, utan också den respekt som individen kräver av samhället. Han menar att betydelsen av hedern också ligger i individens syn på sig själv. 
 Hedern och skammen som nycklar till dagens hedersvåld och även till hedersmord hör samman med offentligheten, med hur omvärlden uppfattar en själv och ens barn. Tvånget att handla har sin grund i att förövaren menar att samhället inte upprätthåller den egna gruppens normer, anser Wilson. 
 Sammantaget kan man konstatera att hederstänkande och hedersförtryck har förekommit både i Sverige och i andra europiska länder i förmodern tid. Den stora skillnaden mellan den tidens och dagens 
 26 
 SOU 2010:84 
 hedersförtryck - som exempelvis finns i Mellanöstern - är att det i Sverige är ytterst sällan som individen tog lagen i egna händer och dödade någon. Det var vanligen staten som bestraffade hedersbrotten. I vissa fall kunde dock individen gå så långt som att själv döda andra eller själv bli dödad i en duell, med syftet att köpa tillbaka sin heder (Johansson (red). (2005). 
 4.2.1 Heder och skam i det moderna Sverige 
 Hur ser den fortsatta vägen ut mot dagens samhälle? Vad hände sedan på  
 1900-talet 
  i Norden utifrån hedersbegreppets perspektiv, frågar sig bl.a. Morales. Utifrån ett historiskt perspektiv kan fastslås att hedersbegreppet i sin tidigare form och betydelse från både 1600, 1700 och  
 1800-talet 
  helt och hållet har förlorat sitt värde i Norden de senaste  
 50–60 
  åren. 
 Men begreppet skam existerar trots allt även i dag i dagens samhälle. Att t.ex. påstå att vissa personer borde skämmas över det de gjorde eller uttalade sig om, är idag ett svenskt idiomatiskt uttryck. Det har varit och är ännu idag inte så självklart för kvinnor och män att t.ex. visa sina nakna kroppar för främmande människor. Att man skäms för sina egna nakna kroppar är fortfarande ett beteende som ibland omedvetet går vidare i socialt arv till de egna barnen. 
 Sullivan (2010) menar emellertid att begrepp som heder och skam inte alls har spelat ut sin roll i det moderna samhället. Även om ordvalet är ett annat, så har själva företeelsen och känslorna förknippats med dem, och har i allra högsta grad fortfarande relevans här och nu. Vi talar i allmänhet inte så ofta om heder och ära, utan mer om stolthet – att ha ett gott rykte, renommé och anseende samt, att det är viktigt att vara respekterad. 
 Tidigare antaganden om att skammen är mest relevant i traditionella samhällen och att den i det moderna samhället ersatts av skuld, har blivit motsagda. Där det finns heder och ära, där finns det skam, säger den norske sociologen Scott (2001). Skammen har inte försvunnit, den har bara gått under jorden och blivit tabu, eller dyker upp i nya former där den inte är lätt att känna igen som just skam. 
 Eftersom sociala relationer är så grundläggande för vår överlevnad, upplevs skammen – som kan ses som en instinkt som signalerar att 
 27 
 SOU 2010:84 
 våra sociala band är i fara – som ett starkt hot mot vår egen sociala existens, menar Ramsey (2003). Den är med andra ord en lika primitiv och intensiv känsla som rädsla och skräck. 
 Om nu heder och skam har  
 en  
 betydelse för det vi kallar för traditionella och familjeorienterade samhällen, så har heder och skam en  
 annan  
 betydelse i det vi kan kalla för moderna och individorienterade samhällen. Turner (2001) menar att det skett en förändring/förflyttning av skamkänslornas beskrivning från det traditionella till det moderna samhället i och med inriktningen på individen och individualiseringen. Det kan beskrivas som en rörelse från yttre kontroll till en stark inre självmedvetenhet och självkontroll; från kollektiva till individuella normer, från familjen, släkten och traditionerna till identitet och självbild, från handling till livshållning. Den ständiga självmedvetenheten som skammen ger upphov till, kan utifrån ett individperspektiv beskrivas som spänningen mellan hur man vill bli sedd och hur man uppfattar att man blir det – eller mellan den man är och den man vill vara. 
 Den djupa skammen handlar om smärtan i att inte duga, att se sig själv som inte värd att älskas, och drabbar därför hela självet. Svag självkänsla kan därmed enligt detta synsätt ses och beskrivas som kronisk skam. Vi sträcker oss efter ömsesidighet och gensvar, och om det uteblir drabbas vi av skam. Finn Skårderud (2001) menar att vi i hög grad styrs av skamångesten, fruktan för att bli avslöjad, blottställd, vanärad och hamna i onåd i förhållande till andra – eller oss själva. 
 Socialantropologen Paul (2001) menar att i det moderna samhället, när uppgifter och arbete kopplas loss från kön och när kvinnor kan ta hand om sig själva och sina intressen, så förlorar de traditionella heders- och skamkoderna sitt grepp om människorna. Men ära och skam i det moderna samhället ordnar sociala relationer efter skillnad och hierarki och föreskriver olika beteenden för kvinnor och män. Medan många dygder är gemensamma för kvinnor och män, såsom ärlighet, lojalitet och gästfrihet, kan samma sexuella beteende som ger män ära, ge kvinnor skam. 
  
 Sammanfattningsvis  
 konstaterar vi att begrepp som heder och skam har använts och haft olika betydelser både då och nu, och är således beroende av en mängd olika förhållanden och omständligheter. Dessa i sin tur är baserade i kontextuella, relationella, historiska och sociala faktorer vilka påverkar och har påverkat synen på kön, familj, heder och ära. Som medlem i dagens moderna och jämställda samhälle är det därför nödvändigt att förstå att vi kan ha olika sätt 
 28 
 SOU 2010:84 
 att se på begrepp som kön, familj, heder, ära och skam samt att få en historisk belysning av värdesystemet. Hederstänkande med sina särdrag har funnits i svensk kontext likaväl som i andra länder. Vad som knyter de olika betydelserna samman är att det starkt kan kopplas till samhällets lagar, regler, normer och i den värdegrund som nu uttrycks i olika styrdokument. Att följa samhällsregler och normer kan innebära ett hederligt beteende, medan ett avvikande beteende kan leda till skam och hederslöshet. 
 29 
 SOU 2010:84 
 30 
 SOU 2010:84 
  
 5. 
  
 Olika teoretiska perspektiv på hedersproblematik i Sverige 
  
 Låt oss presentera tre olika förklaringsmodeller vars perspektiv på hedersproblematik har varit aktuella såväl i offentlig politik, i medial debatt som i akademisk forskning i Sverige under de senaste decennierna. I litteraturen fokuseras företeelsen och benämningen  
 hedersförtryck  
 ofta i relation till enbart invandrade familjer. Därför har vi avgränsat oss till att presentera tre teoretiska perspektiv med tanke på hur problematiken beskrivs utifrån olika utgångspunkter och förklaringsmodeller. 
  
 1. 
  
 En  
 kulturbetingad förklaringsmodell  
 fokuserar på kulturella särdrag och kulturkrockar mellan de svenska och  
  
 icke-svenska 
  
  grupperna för att förklara konflikter och våldet i Sverige inom familjer med annan etnisk härkomst (se Taylor, 2004; Schlytter, 2002; Gates, 2006). 
  
 2. 
  
 En  
 feministisk könsmakts förklaringsmodell  
 betraktar våldet som ett uttryck för mäns våld mot kvinnor och anser att hedersvåld, i likhet med annat våld mot kvinnor, bör ses som en del av det universella patriarkala kvinnoförtrycket (se Phillips, 2003). 
  
 3. 
  
 En  
 intersektionell förklaringsmodell  
 utgår från att flera dimensioner och maktordningar samverkar med varandra och påverkar situationer inom invandrade familjer. Etnisk diskriminering, köns och generationskonflikter, socioekonomisk bakgrund är några av de aspekter som anses vara relevanta för analys av hedersförtryck (se Carbin, 2010; Parrish, 2010, 2008, 2006; De los Reyes, 2003). 
  
 31 
 SOU 2010:84 
 Vi kommer emellertid att utveckla det tredje perspektivet eftersom familjen 
  
 4  
  
 har stor betydelse i beskrivningen av hedersproblematik, både rent generellt och även specifikt i relation till skolan. I det tredje perspektivet fokuserar vi på hur immigrationen har intensifierat maktkonflikter inom familjer med annan än svensk etnisk härkomst. 
  
 5.1 
  
 En kulturbetingad förklaringsmodell 
  
 En del forskare (se till exempel Taylor, 2004; Schlytter, 2002) förklarar kvinnors och flickors utsatta situation i vissa invandrargrupper med kulturella särdrag, vilket benämns hederskultur. Med hederskultur menas att kvinnans sexliv är föremål för sträng övervakning och att det är mannens uppgift som familjeöverhuvud att vaka över familjens heder genom att skydda och bevaka kvinnor och döttrar samt att både familjens och mannens heder blir skadad om kvinnan/dottern uppträder oanständigt enligt de normer som gäller. Det behöver inte vara sexuella handlingar utan kan också vara någonting som i förlängningen kan förknippas med sexuella situationer, till exempel att som kvinna vara ensam i ett sammanhang där män är närvarande. 
 Forskare som betonar hederskulturens betydelse menar att ju mer familjens normer och värderingar präglas av hederskulturen, desto större risk blir kulturkrocken i mötet med svenska värderingar (se t.ex. Schlytter, 2002; Taylor, 2004; Gates, 2006). Unni Taylor avvisar teorin om att hederskultur ska ses som en del i ett strukturellt globalt kvinnoförtryck. Hon betonar att skillnaden mellan hedersrelaterat våld och vanligt våld mot kvinnor i västvärlden är att hedersvåld är en kollektiv handling som uppmuntras av den manliga omgivningen. 
  
 4  
 Begreppet familjen bör också uppfattas som ett kontextuellt fenomen. Det finns flergenerationsfamiljer (bestående av paret som bor tillsammans med sina föräldrar och sina barn), traditionella kärnfamiljer (bestående av mamma, pappa och barn) och de nyare formerna av familjen (t.ex. ensamstående förälder med barn eller par utan barn, homosexuella familjer/regnbågsfamiljer), etc. Begreppet familj i en svensk kontext innebär ofta den egna familjen, en kärnfamilj, som skiljer sig från den övriga släkten som far - och morföräldrar. Bland vissa minoritetsgrupper är däremot gränsen mellan familjen och släkten inte alltid solklar. Därför kan även andra släktingar som fastrar, moster etc. inkluderas, vilka i en svensk kontext uppfattas enbart som släkt. Det är alltså inte ovanligt att släktingar i vissa minoritetsgrupper lägger sig i barnuppfostran. Att de kollektiva banden och familjebandet är starkare bland vissa invandrade familjer än bland svenska familjer kan delvis förklara varför släktingar i vissa minoritetsfamiljer har större inflytande över familjens inre angelägenhet (Darvishpour 2004a). 
 32 
 SOU 2010:84 
 Forskare som anser att kulturella särdrag och kulturella skillnader ligger bakom de intensifierade familjekonflikterna och våldet mot kvinnor med annan etnisk bakgrund hävdar att en kulturell anpassning är det bästa sättet att öka jämställdheten inom invandrade familjer. Exempelvis menar etnologen Mckinney att den assimileringsprocess som pågår i arbetslivet och i andra sammanhang, som för invandrare innebär större kontakt med svenskar, bidrar till en sådan kulturell anpassning (Gates, 2006, s.  
 61–91). 
  Hennes synsätt fokuserar i sin analys och åtgärd mot hedersproblematiken på kulturkonflikter mellan skilda normer och värderingar. 
  
 5.2 
  
 En feministisk könsmakts förklaringsmodell 
  
 En del genusforskare menar att hederskultur och hedersvåld bör förklaras som en del av männens förtryck av kvinnor som en universell företeelse. Flera menar att våld mot kvinnor främst handlar om genus och makt, och i mindre utsträckning om kultur (se Phillips, 2003; Andersson & Gruber, 2007; De los Reyes, 2005, 2003; Garza, 2004; Darvishpour, 2008, 2006). Dessa forskare menar att man ska ta hänsyn till andra faktorer, än kultur och kön, som kan påverka relationerna i familjen. Exempelvis bör man se till familjens socioekonomiska bakgrund, ålder, ursprungssamhället med sitt värdesystem, vistelsetid i Sverige, grad av 
  
 5  
 En intersektionell förklaringsmodell strävar efter att kombinera ett feministiskt perspektiv med ett antirasistiskt perspektiv samt ett samhälleligt perspektiv. Jämställdhet kan uppfattas som ett lyx fenomen under usla  
 socio-ekonomiska 
  förhållanden. Dessa förhållanden samt etnisk diskriminering och exkludering kan motverka utveckling av jämställdrelationer inom familjen och kan till och med förstärka patriarkala värderingar (Darvishpour 2006, 2008). 
 34 
 SOU 2010:84 
 integration i samhället, upplevelse av diskriminering, interaktion med omgivning och graden av konflikter och konflikthanteringen i familjen. Även förloppet i den migrationsprocess som invandringen för med sig är en växelverkan mellan det egna handlandet och majoritetskulturens bemötande. Den processen är ofta individuell beroende på bland annat de nämnda faktorerna. Det innebär att man i en analys av kulturskillnader och dess betydelse för familjekonflikterna bland många minoriteter bör fokusera på specifika omständigheter hos gruppen och individen som har invandrat, i stället för att utgå från kulturella skillnader mellan Sverige och de invandrade personernas ursprungsländer. 
 Kultur är dessutom ett föränderligt och interkulturellt begrepp och fenomen som formas i ett växelspel mellan olika individer och grupper. Kontakter med nya världen, nya upplevelser och nya normer påverkar tankesätt och attityder (Darvishpour, 2010; Walker, 2009; Lahdenperä, 2004). 
 Forskarna med en mångdimensionell analytisk utgångspunkt är samtidigt kritisk till ett universellt könsmaktsperspektiv då det kan reducera hedersförtrycket enbart till en del av det universella våldet mot kvinnor och därmed bortser analysen från de hårda och speciella omständigheter som många kvinnor med annan etnisk bakgrund drabbas av. 
 Vad som är ett utmärkande drag i det tredje perspektivet är att maktförskjutning och konflikter i familjen fokuseras på det som pågår såväl inom svenska familjer som bland familjer från etniska minoriteter. På så sätt är det maktspel snarare än uppfostran eller kultur som blir väsentligt i detta perspektiv (Darvishpour, 2004b). 
 En intersektionell förklaringsmodell utgår dessutom från ett postkolonialt tankesätt som ifrågasätter andrafiering av människor med annat etnisk härkomst än svensk (De los Reyes & Grep, 2002; Garza, 2004). Genom att lägga tonvikten på diskrimineringens betydelse för intensifierade familjekonflikter bland etniska minoriteter, vänder vi delvis fokus från de andras kulturella bagage till oss och majoritetssamhällets exkluderande mekanismer och attityder vilka kan förstärka patriarkala föreställningar. 
 Idag kan vi också konstatera att allt fler utredningar från Socialstyrelsen och olika länsstyrelser börjar fokusera på diskrimineringens betydelse i diskussionen om hedersproblematik och familjekonflikter bland etniska minoriteter, och dessa rapporter utgår numera också 
 35 
 SOU 2010:84 
 ifrån ett intersektionellt perspektiv (se exempelvis rapporten När man krockar av Länsstyrelsen i Uppsala län, 2008). 
 Att studera invandrade familjers socioekonomiska bakgrund, deras kulturella värderingar, nuvarande status och deras maktreresurser i samhället och inom familjen, mäns och kvinnors skilda upplevelser av invandringen, deras vistelse i Sverige, familjemedlemmarnas skilda intressen och samspelet mellan dem bör ingå i en intersektionell analys av hedersproblematiken. Dessa parametrar kan därmed ge en mer mångfacetterad och sammansatt bild av de intensifierade konflikterna och våldet inom vissa minoritetsgrupper, än de synsätt som enbart fokuserar kulturella normer i deras ursprungsländer eller generella maktstrukturer mellan könen. 
 Låt oss utifrån ett intersektionellt perspektiv beskriva dynamiken i familjer som immigrerat till Sverige och där vi från olika forskningsrapporter hämtat beskrivningar av hur problem vad gäller immigration och integration i Sverige kan gestalta sig. 
 Kvinnor och ungdomar hittar snabbare in i det nya samhället 
 Kvinnor som invandrar har ofta en mer positiv attityd till den nya situationen än många av männen (Darvishpour, 2004a). Det beror inte bara på kvinnornas förbättrade materiella villkor i jämförelse med ursprungslandet, utan även på det faktum att Sverige i vissa avseenden erbjuder bättre möjligheter för invandrade kvinnor att utveckla sin egen identitet och sociala status. 
 Samtidigt är en del kvinnor kanske bättre rustade att klara de påfrestningar som diskriminering innebär genom att de – just på grund av att de är kvinnor – kan ha blivit behandlade som andra klassens medborgare även i hemlandet. Många invandrade män har däremot aldrig tidigare upplevt sig som den andre eller som en andra klassens medborgare. Detta innebär att statusförlusten hos många män kan vara större än hos kvinnor efter invandringen. 
 Bilden av invandrarkvinnor och invandrarflickor som passiva offer för sin kultur och sin omgivning försvårar förståelsen av deras maktresurser och möjligheter till maktutövning. Denna stereotypa bild är speciellt vanlig när det gäller muslimska kvinnors familjeliv i Sverige. Attityden till muslimer har blivit mer negativ i väst, särskilt under de senaste decennierna. Den muslimska kvinnan har beskrivits som undergiven, förtryckt och på efterkälken. I det västerländska 
 36 
 SOU 2010:84 
 perspektivet kan majoritetssamhället se det som sin uppgift att befria de förtryckta muslimska kvinnorna. 
 Allt fler forskare påpekar att en sådan etnocentrisk och förenklad bild av muslimska kvinnor är problematisk och kan bidra till en ytterligare marginalisering. Detta synsätt leder också till en schablonartad bild av invandrade män som förtryckande. 
 Deleon (1998) visar till exempel i sin undersökning att kvinnor och män i turkiska familjer i Sverige har sina egna maktcentra. Även Sparks (1996) argumenterar på samma sätt i en studie av iranska flyktingfamiljer i Norge, och varnar för att en ensidig uppfattning om iranska mäns makt över kvinnor och barn kan leda till att man underskattar kvinnan som aktör. 
 En stereotyp bild av kvinnor och flickor med invandrarbakgrund som förtryckta, passiva, okunniga och isolerade kvinnor leder till att ett större fokus läggs på deras problem och mindre på deras möjligheter och handlingsförmåga. Tvärtom har immigration till Sverige – särskilt från samhällen med starkt patriarkala drag – lett till en dramatisk ökning av maktresurserna hos många kvinnor och ungdomar. Detta har i sin tur lett till intensifierade intressemotsättningar mellan många män och kvinnor samt mellan föräldrar och barn, vilket lett till allt fler öppna konflikter inom familjer. 
 Männens maktförluster 
 I familjer som präglas av mer traditionella och patriarkala mönster kan familjeordningen illustreras med en pyramid med mannen i toppen, kvinnan underordnad mannen, därefter sonen, med högre status än dottern. Flickor befinner sig således längst ner i pyramiden. 
 Immigration kan i många familjer leda till en utveckling där pyramiden – symbolen för den hierarkiska patriarkala familjeordningen – vänds upp och ner  
 (Al-Baldawi, 
  2003). 
 När maktbalansen i familjerelationerna och kontrollen över viktiga resurser förändras, får också relationerna en annan form. De personer vilkas ställning försämras i den nya situationen, kan tänkas föra fram den kulturella traditionen i ursprungslandet som ett argument för sin sak, och därmed blir konflikten ännu mer akut. Samtidigt pågår det hela tiden å ena sidan en ständig makt- och kulturkonflikt och å andra sidan ett kompromissande i relationerna mellan mannen, kvinnan och barnen. Det konfliktmönster som 
 37 
 SOU 2010:84 
 finns bland familjer med invandrarbakgrund är delvis en intensifierad bild av vad som under lång tid har existerat även bland svenska familjer (Darvishpour 2004a). 
 Mehrdad Darvishpour (ibid) visar att invandringen för många män – speciellt för dem som flytt från sitt hemland – kan innebära förlust av status och inflytande, både i samhället och i familjen, och därmed en klassresa nedåt. En sådan statusförlust, t.ex. genom att man förlorar sitt jobb, kan i sig leda till frustration. Att dessutom uppleva etnisk diskriminering, som kan slå hårdare mot männen, samt känslan av att man behandlas som andra klassens medborgare, kan öka utanförskapet och frustrationen ytterligare. Även kulturella skillnader kan påverka maktpositionen för en man som dagligen upplever att hans normer och värderingar ifrågasätts i det nya landet, i synnerhet om han på grund av svårigheter med det nya språket har svårt att kommunicera och uttrycka sig. 
 Utifrån ett genusperspektiv kan också invandringen för många män innebära en förlust av manliga privilegier, och därmed makt och status. Många föräldrar, speciellt pappor, upplever också att de inte har lika mycket makt och kontroll över sina barn. 
 De kan känna att den svenska skolan får barnen att vända ryggen åt deras kultur och traditioner samt tappa respekten för dem som föräldrar (Bouakaz 2009). Allt detta kan öka frustration och konflikter inom familjen. 
 Generations- och könskonflikter samverkar, dvs. konflikter mellan fäder och döttrar kan bli än mer intensiva. Männens förluster kan i många avseenden förklara varför risken ökar att män i en del familjer använder våld i syfte att försöka behålla sin förlorade dominans inom familjen. 
 Paradoxala utvecklingsmönster inom invandrade familjer 
 Familjens vardag består av ett stort antal sammankomster, beslut och avgöranden som rör makarna och barnen. Liksom besluten i större samhälleliga sammanhang kan familjens många beslut fattas under stor enighet eller under varierande grad av konflikt. Hur förändrade maktrelationer och konflikter mellan ungdomar och deras föräldrar löses kan bland annat bero på familjens socioekonomiska och kulturella bakgrund och uppväxtmiljö, föräldrarnas, respektive ungdomarnas position i det nya landet samt vistelsetiden. Kvinnor och män från samma land utgör inte en homogen grupp. Deras syn på 
 38 
 SOU 2010:84 
 könsrelationen hör samman med deras klasstillhörighet, kulturella bakgrund, utbildning och ställning i samhället. Inom en del familjer med invandrarbakgrund – liksom en del svenska familjer – finns bättre förutsättningar för en jämställd relation än i andra. Det kan vara en av de viktigaste förklaringarna till att vissa invandrade familjer kan klara familjekriser och konflikter på ett mer konstruktivt sätt och trots allt leva ett lyckligt liv. 
 Det går att urskilja tre olika konfliktmönster inom invandrade familjer. De två första rör relationen mellan makarna och det tredje relationen mellan föräldrar och barn (Darvishpour, 2004a). Det första konfliktmönstret innebär att mannen tar den aktiva och utåtriktade rollen, medan kvinnan har den känslomässiga. Den utåtriktade mannen utvecklar ett nytt nätverk av kontakter och blir självständig, medan den inåtriktade kvinnan blir socialt isolerad, ensam och beroende av mannen. 
 Om mannen efter hand uppfattar kvinnan som en okunnig person och en belastning hamnar dessa förhållanden ofta så småningom i kris. 
 Det andra konfliktmönstret utvecklas i samband med en maktförskjutning till kvinnans fördel, med en instabilisering av den patriarkala familjen. Kvinnor får ofta nya möjligheter efter invandringen, baserat på att de till exempel kommer snabbare in på arbetsmarknaden 
 – kanske för att de, oftare än män, accepterar okvalificerat arbete (ibid.). 
 Den nya situationen stärker kvinnans självförtroende och utmanar och gör en traditionell rollfördelning möjlig. När mannen i stället upplever en statusförändring som minskar hans makt i familjen, försöker han ofta behålla sin dominans genom att referera till ursprungslandets normer och regler, som legitimerade den tidigare relationen. Kvinnor å sin sida, som har fått bättre positioner än vad de hade i hemlandet, kan kräva stora förändringar i familjens liv och de kan få större krav på livet i allmänhet. Allt detta kan leda till en kris i familjen (ibid.). 
 Utifrån en analys av konflikter inom familjen som tar hänsyn till maktfördelningen kan vi förstå varför patriarkala relationer i vissa familjer kan vara stabila, medan de i andra familjer kan vara grunden för familjens instabilitet. På samma sätt kan man också förklara varför kvinnors (och unga flickors) ökade maktresurser ökar risken för familjekonflikter i vissa familjer, medan de i andra kan vara grunden för en jämställd och stabil relation. Frågan är under vilka 
 39 
 SOU 2010:84 
 omständigheter intressemotsättningar och missnöje kan leda till öppna konflikter. 
 En utgång, om konflikterna ställs på sin spets för att mannen inte vill lämna ifrån sig makt och kvinnan hävdar sin rätt, är skilsmässa. En annan konsekvens är att kvinnan tvingas, eller väljer att finna sig i att underordna sig mannen så att han får behålla, eller rent av att förstärka sin maktposition. Ett ytterligare tänkbart utfall, om mannen accepterar de ändrade maktrelationerna, är att resultatet i stället kan bli ökad jämställdhet och demokratisering i familjen. 
 Familjer som kommer från relativt moderna och urbana områden i sina hemländer kan lättare smälta in i jämställda normer än de som kommer från områden med starkt traditionsbundna levnadsmönster. Relationerna mellan ungdomar och föräldrar i familjer med modern bakgrund kan vara mer demokratiska (Darvishpour, 2004a). 
  
 Sammanfattningsvis  
 tyder forskning (se t.ex. Parrish, 2004a & Lange & Lange & männens, eller gruppens, heder baseras på flickornas sexuella beteende. För att kontrollera döttrarna vill vissa föräldrar att de inte deltar i vissa inslag i skolan, till exempel undervisningen i idrott, simning eller sex och samlevnad. De får kanske inte följa med på klassresor och klassfester. Flickors liv kan vara hårt kontrollerade och överträdelser av familjens regler kan leda till sanktioner i form av hårdare restriktioner, hot och i värsta fall våld. (DN, 2009) 
 Utifrån ett interkulturellt perspektiv handlar frågan om hedersrelaterad familj om familjer som kan ha många olika religiösa övertygelser och olika kulturell bakgrund. Utifrån ett mer traditionellt svenskt perspektiv tolkas den frågan ofta till en fråga som handlar om invandrarfamiljer och de andra. Fast så behöver det inte vara. Även helt svenska familjer kan ha starkt religiösa eller andra övertygelser som kan innebära restriktioner och kontroll av döttrar och söner. Detta kan vara bra att känna till när vi tittar närmare på hur tre olika undersökningar (två elevundersökningar och en lärarundersökning) redogör för hur hedersrelaterad problematik kan presenteras, framställas och beskrivas. 
 45 
 SOU 2010:84 
  
 6.1 
  
 Elev- och lärarundersökningar 
  
 För att få en bild om hur hedersrelaterad problematik existerar i skolan kommer vi att presentera tre undersökningar: 
  
 1) 
  
 Enkätundersökningen:  
 Oskuld och heder: en undersökning av flickor och pojkar som lever under hedersrelaterad kontroll i Stockholms stad 
 – omfattning och karaktär  
 (2009), 
  
 2) 
  
 Lärarundersökningen:  
 Lärarnas iakttagelser rörande förekomst av hedersrelaterat förtryck i skolorna  
 (Davis, 2008), samt 
  
 3) 
  
 En elevstudie:  
 Om kravet på oskuld: en studie av flickors respektive pojkars föreställningar  
 (Ghadimi, 2007). 
  
 Enkätundersökningen 
 Oskuld och heder: en undersökning av flickor och pojkar som lever under hedersrelaterad kontroll i Stockholms stad. 
  
 6 
  
 Själva studien består av två delar: en  
 enkätundersökning  
 bland ungdomar i årskurs nio och en  
 aktstudie  
 av ärenden som rör omhändertaganden med stöd av lagen med särskilda bestämmer om vård av unga, LVU. Det överordnade syftet var att skilja ut den grupp flickor men också pojkar som lever med hedersrelaterade normer och begränsningar. Enkätundersökningen genomfördes under våren 2008 bland cirka 2 300 elever i årskurs nio på 36 grundskolor i Stockholms stad. Detta motsvarar cirka 30 % av samtliga elever i denna årskull i Stockholms stad. 
 Avgränsningen av gruppen flickor som kan tänkas leva med hedersrelaterade normer och begränsningar utgår från två frågor. 
 Förväntar sig föräldrarna att flickan ska vara oskuld vid äktenskapets ingående?  
 samt  
 Tillåts hon inte ha ett förhållande med en jämnårig pojke? 
 Innebörden av dessa krav är att flickan inte tillåts ha en föräktenskaplig sexuell relation.  
 Att svara ja på dessa frågor räknades som nödvändiga men inte tillräckliga betingelser för att ingå i kategorin flickor som lever med hedersrelaterade normer och begränsningar.  
 Resultatet av undersökningen är att 23 % av alla flickor svarar ja på båda dessa frågor. 
  
 6  
 Astrid Schlytter, Hernandez, Mariet Ghadimi, Harmon och Parsons. Institutionen för socialt arbete, Stockholms universitet, 2009.  
 Wells 
  
 46 
 SOU 2010:84 
 I nästa steg belyses för dessa flickor – de som uppfyller de nödvändiga betingelserna –  
 om de får ha vänskapliga relationer med jämnåriga pojkar och om de förväntas följa andras vilja när det gäller vem hon ska gifta sig med eller leva med i framtiden. 
  
 Både dessa normer betraktades som starkare sätt att kontrollera flickans sexualitet. Konsekvensen av dem är att flickan är starkt begränsad i sina möjligheter att själva kunna välja framtida partner. 
 Regleras flickans handlingsutrymme av normer om att hon ska vara oskuld vid äktenskapets ingående, att hon inte ska ha pojkvän och att hon inte ska ha möjligheter att själv kunna välja vem hon vill leva med i framtiden, uppfyller hon de centrala kännetecknen på att leva i ett hedersrelaterat sammanhang. 
 Detta är en flicka som uppfyller kriterierna för sexuell kontroll inom ett hedersrelaterat sammanhang.  
 Av alla flickor i undersökningen är det 16 % som uppfyller dessa kriterier. 
  
 I det svenska samhället förutsätts flickor ha samma villkor som pojkar i både skolan och på fritiden. Alla ska delta i skolan på de villkor som skolan anger.  
 Om flickan inte får delta i skolinslag eller inte får ha egen fritid  
 kan det i detta sammanhang ses som ett uttryck för den hedersrelaterade sexuella kontrollen. Dessa normer innebär att flickan inte har samma villkor som andra ungdomar vad gäller att verka i skolan och ha egen fritid. Eftersom detta är normer som krockar med rådande förväntningar som skolan har på såväl eleven som på elevens familj berörs företrädare för samhället på ett direkt sätt. I och med detta synliggörs flickans situation för samhället. 
 De flickor som uppger att de uppfyller kriterierna för sexuell kontroll inom ett hedersrelaterat sammanhang och som inte får delta i skolinslag och/eller har restriktioner beträffande vanligt förekommande fritidsaktiviteter anser vi tillhöra kategorin som har hedersrelaterade normer och begränsningar. Detta gäller 11 % av samtliga flickor i undersökningen. 
 I enkätstudien undersöks även om de flickor som utsätts för sexuell kontroll och har begränsningar i skolan och på fritiden, även utsätts för  
 kränkande behandling, hot och våld 
 . Att flickan har utsatts för det senare är inte i sig ett villkor för att tillhöra kategorin som räknas leva med hedersrelaterade normer och begränsningar. 
 Flickor som följer familjens restriktioner behöver inte nödvändigtvis drabbas av våld och vi kan inte i enkätundersökningen direkt koppla våldet till den sexuella kontrollen och begränsningarna. 
 47 
 SOU 2010:84 
 Majoriteten av den grupp som i denna studie bedöms leva med hedersrelaterade normer och begränsningar, svarar att de har varit med om kontroll, kränkande behandling, hot och/eller våld, denna grupp  
 innefattar 7 % av flickorna i denna studie. 
  
 Nedanstående figur illustrerar stegvis avgränsning av andelen flickor som uppfyller våra kriterier för att tillhöra kategorin som lever med hedersrelaterade normer och begränsningar. 
 7 % Begränsningar, hot och våld i ett hedersrelaterat sammanhang 
  
 11 %  
 Hedersrelaterad sexuell kontroll och ett villkorat deltagande i samhället 
  
 16 %  
 Uppfyller kriterier för sexuell kontroll inom ett hedersrelaterat sammanhang 
  
 23 %  
 Oskuldsnormer – uppfyller nödvändiga men ej tillräckliga kriterier 
 Sammanfattningen av studiens resultat avslutas med rubriken  
 konsekvenser för samhället 
 , där bl.a. fastslås att ett viktigt resultat av studien är att ungdomarna som i denna studie bedöms leva med hedersrelaterade normer och begränsningar har utländsk bakgrund. Detta betyder, menar författarna, att studien också säger något om integrationens villkor i Sverige. Avslutningsvis fastslås bl.a. att studiens resultat är av särskilt stor angelägenhet för socialtjänsten och skolan. 
 Lärarundersökningen 
 Lärarnas iakttagelser rörande förekomst av hedersrelaterat förtryck i skolorna  
 av Edwards (2008) 
  
 7 
  
 . 
  
 Edwards är författare av en redovisning om resultaten från en undersökning som behandlar lärarnas iakttagelser rörande förekomst av händelser i skolan som eventuellt kan tolkas som indikation på s.k. hedersrelaterat förtryck. Denna undersökning utgör en separat rapport skild från huvudstudien  
 En undersökning om lärares erfarenheter av och uppfattningar kring undervisning om Förintelsen  
 av Davis, 2008. 
  
 7  
 Mcguire48 
 SOU 2010:84 
 Som tillägg till denna studie fick  
 Forum för levande historia  
 en förfrågan från integrations- och jämställdhetsministern att inkludera ett mindre antal frågor som rör lärarnas observationer av eventuell förekomst av s.k. hedersrelaterat förtryck i skolorna. Undersökningen riktades till 10 000 lärare i hela landet enligt ett av SCB utvecklat urvalsprogram. Undersökningen fick emellertid ett bortfall på 48,8 %. 
 Innan frågorna ställdes i undersökningen redogjordes tydligt att dessa frågor fanns med i undersökningen på initiativ från jämställdhets- och integrationsdepartementet, samtidigt som det redogjordes på följande sätt varför dessa frågor fanns med: Det talas mycket om hederskulturer och hedersrelaterat förtryck och våld. Man är inte riktigt enig om hur dessa företeelser skall definieras och det diskuteras mycket om hur utbredda de är och hur man skall förhålla sig till dem. En möjlig beskrivning enligt Davis var följande: 
 Flickor som lever i familjer där hedersbegreppet spelar en viktig roll har ofta inte samma möjlighet att utöva sina rättigheter som andra flickor. Detta beror på att inom vissa grupper betraktas kvinnans frihet som ett hot mot familjen. 
 Med hedersrelaterat våld eller förtryck avses sådana konflikter som på olika sätt kan kopplas till tanken att kvinnors och flickors vilja är underordnad det som anses vara familjens bästa. Här är männens och gruppens heder direkt avhängigt av gruppens kvinnliga medlemmars faktiska eller påstådda sexuella beteende och relationer. Att bevara flickors oskuld är överordnat andra mål. 
 Detta präglar flickornas uppfostran, ibland redan från mycket låg ålder. Hederstraditioner kan vara en av orsakerna till varför föräldrar inte vill att deras döttrar ska delta i viss undervisning, exempelvis gymnastik, simundervisning eller undervisning i sex och samlevnad, eller kanske inte får följa med på klassresor. Flickors liv kan vara hårt kontrollerat och överträdelser av familjens regler kan leda till sanktioner i form av hårdare restriktioner, hot och i värsta fall våld med fara för livet. Bröder och andra manliga släktingar har ofta i uppdrag att kontrollera och övervaka flickors beteende och i grova fall tvingas utföra våldshandlingar. (ibid., s. 30) 
 Som tidigare nämnts, var studiens syfte att få reda på i vilken utsträckning lärare möter tecken på förekomsten av sådant förtryck, som i huvudsak består i utövande av stark kontroll över flickors/kvinnors sexualitet och umgänge i sin egen undervisning. 
 Lärarna tillfrågades t.ex. hur ofta de under läsåren (2005/2006 och 2006/2007) har observerat att flickor med hänvisning till religiösa skäl eller tradition, velat bli befriade från olika sorters under- 
 49 
 SOU 2010:84 
 visning. Frågan avsåg även de fall där föräldrarna direkt uttryckt sådana önskemål. 
 Vad gäller  
 simundervisning  
 svarade 26,5 % att flickor  
 någon gång, ganska ofta 
 , resp.  
 mycket ofta  
 velat bli befriade från undervisning. 22,7 % svarade att flickor varit systematiskt frånvarande  
 någon gång, ganska ofta, resp. mycket ofta 
 . 
 Vad gäller  
 gymnastiklektioner  
 svarade totalt 24,1 % att flickor  
 någon gång, ganska ofta, resp. mycket ofta  
 velat bli befriade från undervisning. 24,0 % att flickor varit systematiskt frånvarande  
 någon gång, ganska ofta, resp. mycket ofta. 
  
 Vad gäller  
 undervisning om sex och samlevnad svarade  
 totalt 14,1 % att flickor  
 någon gång, ganska ofta, resp. mycket ofta  
 velat bli befriade från undervisning. 8,7 % att flickor varit systematiskt frånvarande  
 någon gång, ganska ofta, resp. mycket ofta. 
 Vad gäller  
 deltagande i skolresor  
 svarade 20,8 % att flickor varit systematiskt frånvarande  
 någon gång, ganska ofta, resp. mycket ofta. 
  
 Vad gäller deltagande i lägerskola svarade 19,5 % att flickor varit systematiskt frånvarande  
 någon gång, ganska ofta, resp. mycket ofta. 
  
 Vad gäller  
 deltagande i klassfester 
 , resp.  
 skolfester  
 svarade lärarna att 22,4 %, resp. 21,5 % av flickor  
 någon gång, ganska ofta eller mycket ofta  
 inte deltagit i dessa arrangemang. 
  
 Sammanfattningsvis  
 svarar lärarna vad gäller de kvinnliga eleverna och vad gäller simundervisning att 5 % aldrig ville bli befriade från simundervisningen och att 41,6 % aldrig är frånvarande. Vad gäller Idrott och gymnastik är dessa siffror 59,8 % och 42,3 %. Detta innebär även att relativt många kvinnliga elever ville bli befriade från undervisningen i just simundervisning och idrott. 
 I det sammanhanget kan det vara intressant att veta att Skolverket i ett PM om ändringar i bestämmelser i Skollagen meddelar att det enligt deras bedömning föreligger ett generellt förbud mot att medge befrielsen från religionsundervisningen på grund av att elevens eller vårdnadshavarens religiösa tro. Enligt bestämmelsen kan en elev på begäran av vårdnadshavaren befrias från skyldighet att delta i annars obligatoriska inslag i verksamheten om det med hänsyn till särskilda omständigheter inte är rimligt att kräva att eleven deltar 
  
 8 
  
 . Frågan är vilka särskilda omständigheter föreligger att en elev inte kan delta i idrott, gymnastik, klassfest eller skolfest som läraren, resp. rektor godkänner som rimliga? 
  
 8  
 Skolverkets Rättssekretariatet PM  
 2009-07-02: 
  Befrielse från inslag i undervisning. 
 50 
 SOU 2010:84 
 Själva undersökningen lämnar dock inga svar i fall flickornas etniska bakgrund kan ha påverkat deras handlande och undersökningen lämnar således inga svar om flickor som varit frånvarande från undervisningen varit det p.g.a. av att de blivit utsatta för hedersrelaterat förtryck. 
 Elevundersökningen 
  
 Mariet Ghadami (2007):  
 Om kravet på oskuld: en studie av flickors respektive pojkar föreställningar 
  
 9 
  
 . 
 Den här studien från 2002 baseras på en enkätundersökning bland 1 193 elever i årskurs sju till nio (högstadiet) på fyra kommunala grundskolor i en svensk storstad. Bortfallet var 9 %. 
 Ambitionen i urvalet av elever var att få en så bred socioekonomisk spridning som möjligt samt att urvalet skulle ge goda möjligheter att jämföra föreställningar bland ungdomar med svensk bakgrund och ungdomar med utländsk bakgrund (s. 25). Som utländsk bakgrund definierades flickor och pojkar med  
 utlandsfödda föräldrar eller själv född utomlands. 
  
 I enkäten används fyra påståenden/frågor för att ta reda på hur vanligt förekommande det är att ungdomar instämmer i normer som begränsar föräktenskapliga sexuella relationer. 
  
 På det första påståendet  
 Tjejer ska vara oskuld när de gifter sig,  
 svarade 21 % av gruppen flickor  
 Ja, instämmer absolut eller Instämmer nästan 
 . Vad gäller etnisk bakgrund blev antalet som gav samma svar av flickor med  
 svensk bakgrund  
 8 %, medan antalet flickor med  
 utlandsfödda föräldrar  
 var 44 %, respektive  
 själv född utomlands  
 46 %. 
  
 Bland gruppen pojkar var svaret 27 % som delade åsikten  
 Ja, instämmer absolut eller Instämmer nästan 
 . Vad gäller etnisk bakgrund blev antalet som gav samma svar av pojkar med svensk bakgrund 15 %, medan antalet pojkar med  
 utlandsfödda  
 föräldrar var 48 %, respektive  
 själv född utomlands  
 49 %. 
 På det andra påståendet Killar  
 ska vara oskuld när de gifter sig 
 , svarade också 21 % av gruppen flickor  
 Ja, instämmer absolut eller Instämmer nästan.  
 Vad gäller etnisk bakgrund blev antalet som gav samma svar av flickor med svensk bakgrund 10 %, medan antalet flickor med  
 utlandsfödda föräldrar  
 var 39 %,  
 respektive själv född utomlands  
 42 %. 
  
 9  
 www.socwork2.gu.se/svt/ARTIKLAR/2007/SvT2007.1Ghadimi.pdf 
 51 
 SOU 2010:84 
 Bland gruppen pojkar var svaret på påståendet  
 Killar ska vara oskuld  
 när de gifter sig 21 % som delade åsikten Ja,  
 instämmer absolut  
 eller  
 Instämmer nästan 
 . Vad gäller etnisk bakgrund blev antalet som gav samma svar av pojkar med svensk bakgrund 12 %, medan antalet pojkar med  
 utlandsfödda föräldrar  
 var 36 %, respektive  
 själv född  
 utomlands 42 %. 
 De två resterande påståendena handlade om frågan om  
 föräldrar ska kunna bestämma att deras döttrar ska vänta med sex tills de gifter sig, resp. att deras söner ska vänta med sex tills de gifter sig. 
  
 Om föräldrar ska kunna bestämma att deras  
 döttrar  
 ska vänta med sex svarade 22 % av gruppen flickor  
 Ja, instämmer absolut  
 eller  
 Instämmer nästan.  
 Vad gäller etnisk bakgrund blev antalet som gav samma svar av flickor med svensk bakgrund 8 %, medan antalet flickor med utlandsfödda föräldrar var 45 %, respektive själv född utomlands 46 %. 
 Bland gruppen pojkar var svaret på samma påstående 23 % som delade åsikten  
 Ja, instämmer absolut  
 eller  
 Instämmer nästan 
 . Vad gäller etnisk bakgrund blev antalet som gav samma svar av pojkar med  
 svensk bakgrund  
 14 %, medan antalet pojkar med  
 utlandsfödda föräldrar  
 var 39 %, respektive  
 själv född utomlands  
 46 %. 
 Vad gäller det sista påståendet om att föräldrar ska kunna bestämma att deras  
 söner  
 ska vänta med sex, svarade 16 % av gruppen flickor  
 Ja, instämmer absolut  
 eller  
 Instämmer nästan 
 . Vad gäller etnisk bakgrund blev antalet som gav samma svar av flickor med  
 svensk bakgrund  
 7 %, medan antalet flickor med  
 utlandsfödda föräldrar  
 var 29 %, respektive  
 själv född utomlands  
 32 %. 
 Bland gruppen pojkar var svaret på samma påstående 19 % som delade åsikten  
 Ja, instämmer absolut  
 eller  
 Instämmer nästan 
 . Vad gäller etnisk bakgrund blev antalet som gav samma svar av pojkar med  
 svensk bakgrund  
 11 %, medan antalet pojkar med  
 utlandsfödda föräldrar  
 var 35 %, respektive  
 själv född utomlands  
 36 %. 
 Mariet Ghadami skriver att generellt instämmer ungdomar med utländsk bakgrund i större utsträckning i så kallade oskuldsnormer, dvs. normer som begränsar det föräktenskapliga sexuella handlingsutrymmet än ungdomar med svensk bakgrund. 
 Undersökningen kommer också fram till att 8 % av flickorna, resp. 15 % av pojkarna med svensk bakgrund instämmer i att tjejer ska vara oskuld när de gifter sig. Nästan samma antal flickor och pojkar med svensk bakgrund instämmer i att föräldrar ska kunna bestämma att döttrarna ska vänta med sex tills de gifter sig. 
 52 
 SOU 2010:84 
 Vidare skriver Wood att ungdomars attityder troligtvis påverkar även deras beteende kring sexualitet. Ett begränsat sexuellt handlingsutrymme behöver inte ha samband med huruvida den enskilda ungdomen är sexuellt aktiv eller inte. Ungdomar som accepterar föreställningar som kan betraktas ge stöd för en s.k. oskuldskontext kan, men behöver inte vara i riskzonen för en försämrad sexuell hälsa. Det är en ytterst angelägen fråga för skolans samlevnadsundervisning (s. 41). 
 Wood skriver också att det är viktigt att uppmärksamma att frågorna/påståendena kan ha tolkats olika av respondenterna. 
  
 Sammanfattningsvis  
 visar de här tre undersökningarna att 23 % av flickorna i årskurs 9 i Stockholm svarar ja på frågorna om föräldrar förväntar sig att du ska vara oskuld när du gifter dig och ja, du får inte ha ett förhållande med en jämnårig pojke. 21 % av flickor på högstadiet i en annan undersökning i en annan svensk storstad svarar att de ska vara oskuld när de gifter sig. 
 Medan 24 % av lärarna har observerat att flickor varit systematiskt frånvarande från gymnastikundervisningen och 22,7 % från simundervisningen. På skolresor är 20,8 % av flickor systematiskt frånvarande, vad gäller lägerskola är siffran 19,5 % och vad gäller klassfester, resp. skolfester deltar inte 22,4 %, resp. 21,5 %. 
 En slutsats kan vara vad gäller flickor, att mellan 20 och 25 % av de kvinnliga skoleleverna lever hemma och i en familj som kan beskrivas som att de lever i ett hedersrelaterat tillstånd. 
 Utifrån ovanstående undersökningar är det svårt att bilda en klar uppfattning om förekomsten av hedersproblematik i skolan eftersom det blir svårt att generalisera utifrån dessa tre kartläggningar. Resultaten tyder emellertid på att många skolor kan ha stora problem med den praktiska tillämpningen av jämställdhetsarbete för eleverna, när frånvaron på vissa skolämnen är så stor, vilket självfallet påverkar elevens betyg och möjligheter till fortsatt utbildning. Därför är det angeläget att skolorna tar problemet på allvar och utformar ett förebyggande värdegrundsarbete som både personalen på skolan och föräldrar deltar i. 
  
 I propositionen  
 Den nya skollagen: för kunskap, valfrihet och trygghet  
 (Regeringens prop. 2009/10:165, 19 §) begränsas elevens möjligheter att inte delta i den obligatoriska undervisningen genom att bara i enstaka fall vårdnadshavaren kan begära befrielse om det finns synnerliga skäl till det 
  
 10 
  
 . I samma proposition betonas det 
  
 10  
 I prop. 2009/10:165 står det att: En elev i en skolform som avses i 17 § får på begäran av elevens vårdnadshavare befrias från skyldigheten att delta i obligatoriska inslag i undervisningen om det finns synnerliga skäl. Ett sådant beslut får endast avse enstaka tillfällen under ett 
 53 
 SOU 2010:84 
 emellertid att skolan ska i dialog med föräldrarna skapa förståelse för olika inslag i undervisningen. Undervisningen ska bedrivas i enlighet med den värdegrund som finns i läroplanerna. Därmed ska det inte förekomma inslag som kan uppfattas som kränkande för någon (ibid., s. 341). Detta sätter fokus på såväl samarbete med föräldrarna som utvecklandet av skolans interkulturella arbetsformer och undervisning utifrån elevgruppens mångfald. 
  
 6.2 
  
 Att hantera hedersrelaterad problematik i skolan 
  
 Hur hederskulturer påverkar skolans arbete mot diskriminering, och mot kränkande behandling samt jämställdhetsarbete är ett nytt forskningsområde. Det är svårt att finna forskning som fokuserar på hedersrelaterad problematik i skolan. Emellertid finns det annan skolforskning där problematiken omnämns. Några rektorer på mångkulturella skolor ansåg i en studie av deras arbete att hedersproblematiken utgjorde ett dilemma genom att det var svårt att balansera mellan svensk lagstiftning och familjens rätt att uppfostra sina barn – och att respektera olika kulturella uttryck. Rektorerna visste inte vad som var rätt i sådana situationer (Lahdenperä 2008). 
 6.2.1 Forskningsrapport 
 En forskningsrapport av Roberts (2007) som heter  
 I skolans vilja att åtgärda hedersrelaterat våld: etnicitet, kön och våld  
 från Linköping universitet 
  
 11  
  
 behandlar specifikt frågan om hur skolan och dess personal arbetar med att åtgärda hedersrelaterat våld. 
 Den här studien innehåller intervjuer och deltagande observationer från sammanlagt tretton skolor i fyra kommuner i Östergötlands län och genomfördes år 2005. De intervjuade är främst kuratorer och skolsköterskor som i studien benämns som elevvårdare. 
 Här är det således skolans s.k. övriga personal som inkluderar psykolog, speciallärare, talpedagog, fritidsledare, modersmålslärare, kuratorer och skolsköterskor, m.m. som ingår i det empiriska materialet (Bray, 2007, s. 78). 
 läsår. Rektorn beslutar om befrielse. Rektorn får inte uppdra åt någon annan att fatta sådana beslut (s. 47). 
  
 11  
  
 www.isak.liu.se/cks/publikationer/filarkiv-serien-rapport/1.39951/Rapport_2007-1.pdf 
  
 54 
 SOU 2010:84 
 Elevvårdare svarade på frågor hur deras erfarenheter av det våld som de själva, och som i olika dokument, kallas för hedersrelaterat. Bray har intresserat sig för vad elevvårdare vet om detta våld, deras kunskaper om det, hur de tillägnat sig dessa kunskaper och hur kunskaperna tillämpas i det konkreta arbetet som utförs i skolan. 
 Frågorna har också handlat om hur situationen ser ut på den enskilda skolan, både vad gäller förekomsten av flickor som utsätts för kontroll, hot och våld och skolpersonalens engagemang för detta ämne. Exempelvis handlar en fråga om huruvida det talas mycket om hedersrelaterat våld eller inte bland dem som arbetar i skolan eller inte (ibid., s. 79). 
 Grubers fältstudier genomfördes samtidigt som länsstyrelsen i Östergötland genomförde intensiva utbildningssatsningar om hedersrelaterat våld och agerade intensivt för att skolorna skulle utarbeta handlingsplaner mot detta våld. De deltagande observationer som författare genomförde skedde just i samband med dessa föreläsningar och utbildningsdagar. 
 Skolan som ett nav för insatser mot hedersrelaterat våld 
 Erfarenheter av våld som drabbar flickor med s.k. invandrarbakgrund varierar mellan skolor och mellan elevvårdare. Länsstyrelsens utbildningsinsatser och policydokument (t.ex.  
 Om våld i heders namn 
 ) utgjorde en central källa till deras kunskaper om hedersrelaterat våld. Elevvårdarnas kunnande om våldet präglades också av att vara en erfarenhetsbaserad kunskap, med vilket författaren avser ett kunnande som i hög grad tar utgångspunkt i egna och andras konkreta arbete med hedersrelaterat våld, men sällan inbegriper kunskaper baserade på forskning (ibid., s. 18). 
 I de utbildningsinsatser och utbildningsdagar som Bray deltog i, var det påfallande många talare som vittnade om att det våldet man talade om var ett våld som dels är separerat från svenskhet, och som dels gällde vissa platser och vissa människor. 
 Gruber beskriver bl.a. en föreläsarens sätt att redogöra för hedersrelaterat våld som ett våld som har djupt kulturella traditioner, som nu kommit till Sverige. Konsekvensen blir att föreläsaren drar en tydlig skiljelinje mellan andras patriarkala familjesystem, hederstraditioner och förtryck av kvinnor och svenska normer och värderingar som inte alls uppfattas så. Centralt för resonemanget är 
 55 
 SOU 2010:84 
 idén om att hederskulturen och dess våld är avgränsad till vissa specifika geografiska platser, men att kulturen genom migration förflyttas till nya plaster, däribland Sverige. Den så kallade hedersproblematiken sägs alltså tillhöra de andra, men har numera även blivit ett problem vilket vi svenskar ställs inför och måste hantera (ibid., s. 23). 
 Summering av studiens resultat 
 I studiens avslutande kapitel summerar Bray studiens centrala resultat, nämligen att elevvårdarnas svar och berättelser resulterat i en kulturaliserad förståelse som stigmatiserar (ibid., s 73). 
 Ett genomgående tema i studien är att hedersrelaterat våld uppfattas som intimt förbundet med vissa kulturer, så kallade hederskulturer. Våldet framställs med andra ord som en i hög grad kulturell handling. 
 En första konsekvens av denna kulturalisering är att förståelsen av våld, hot om våld eller kontroll som flickor med invandrarbakgrund utsätts för i familjen har en benägenhet att homogeniseras, dvs. reduceras till en enda tolkningsram, nämligen kulturella förklaringar. 
 En andra konsekvens av fokuseringen på kultur är att våldet genomgår en partikularisering, dvs. att våld uppfattat som hedersvåld, särskiljs och separeras från andra former av våld som i sin tur kopplas samman med olika kategorier av människor: invandrare respektive svenskar. 
 Föräldrars eller andra vuxnas våld mot barn och ungdomar görs inte till en gemensam angelägenhet för skolans elever och deras föräldrar. Våld sammanförs med olika kategorier av människor och hedersvåld framställs som följd av detta som en särskild fråga, vilken adresseras till invandrarflickor, invandrarpojkar och invandrarföräldrar. 
 Den tredje konsekvensen handlar om att den kulturaliserade förståelsen av våld eller hot om våld mynnar ut i en stigmatisering av hela grupper. I detta sammanhang har ungdomarna själva eller genom sina föräldrar en bakgrund från de geografiska områden där hederskulturen sägs vara förekommande. Stigmatiseringen tar sig uttryck i att invandrarflickor ses som presumtiva våldsoffer och att deras fäder och bröder ses som presumtiva våldsutövare. 
 Sammantaget, menar Bray, att dessa konsekvenser bidrar till att skolans och elevvårdens arbete i stor utsträckning organiseras 
 56 
 SOU 2010:84 
 med utgångspunkt från ett fördefinierat våld, kategoriserat som hedersrelaterat. 
 I den praktik som utvecklats med utgångspunkt från detta riskerar det individuella och specifika fallet att komma i skuggan av den uppmärksamhet som riktas mot att förstå, upptäcka och kunna hantera hedersrelaterat våld, som förefaller att utgöra ett för givet taget riktmärke som elevvården orienterar sitt arbete och sina insatser mot. 
 Därmed är det inte heller alltid den enskilda flickans situation som blir vägledande för de insatser som skolans elevvård vidtar. Det tycks snarare vara hennes etniska identitet och kön som blir bestämmande för de tolkningar som görs av den aktuella situation och hur bemötande och åtgärder kommer att utformas. Och detta är ett resultat av den homogenisering, partikularisering och stigmatisering som beskrivits ovan, menar Bray (ibid., s. 75). 
 Relation mellan policy och praktik 
 Avslutningsvis går Bray in på frågan kring samspelet mellan policy, dvs. teori och praktik. Hon anser det angeläget att fästa uppmärksamhet på att länsstyrelsens policy kring hedersrelaterat våld fått en till synes stor genomslagskraft i elevvårdens förhållningssätt gentemot flickor som utsätts för våld eller hot om våld och kontroll i sina familjer. 
 I studien finns många exempel på att elevvårdare mer eller mindre radikalt har förändrat tidigare fungerade arbetsmetoder för att i stället följa länsstyrelsens direktiv och policy. Några elevvårdare blir osäkra och kan till och med underkänna mycket av sitt tidigare kunnande. 
 Iakttagelser som dessa, menar Bray, väcker funderingar om vilken betydelse policy, direktiv, tillfälliga projekt och olika former av centrala satsningar får för den praktik som utvecklas och den hjälp som finns att tillgå för flickorna? Eller mer precist hur policy blir styrande för den praktik som utvecklas. Vad får elevvårdare att tämligen reservationslöst följa de instruktioner som tagits fram för åtgärder mot hedersrelaterat våld? Och vad får denna interaktion mellan policy – och praktiknivå för resultat? 
 Det som i den här studien talat sitt tydliga språk är att skolans åtgärder mot hedersrelaterat våld tenderar resultera i en praktik som både särskiljer och stigmatiserar. Och det sker oavsett hur 
 57 
 SOU 2010:84 
 mycket välvilja och engagemang som inryms i elevvårdens ambitioner att åtgärda hedersrelaterat våld, eftersom insatserna ligger inbäddade i en kulturaliserad förståelse av våldet (ibid., s. 77). 
 6.2.2 Policydokument och rapporter 
 Vid sidan av olika forskningsrapporter och forskningslitteratur utifrån sociologiska, etnologiska eller kulturantropologiska perspektiv om hedersrelaterad problematik, så har det de senaste tio åren också producerats relativt många skrifter, rapporter och dokumentationer om samma frågor. 
 Det är länsstyrelser och olika organisationer som ansvarat för produktion av handböcker, handledningar och skrifter från olika konferenser och seminarier om just hedersrelaterad problematik och som alla har koncentrerats på hur vi i samhället ska kunna komma till rätta med de här frågorna. 
 Exempel på dessa skrifter är: 
  
 När man krockar 
 , Länsstyrelsen i Uppsala län, 2008. 
  
 Rättigheter för alla?,  
  
 Ungdomsstyrelsen, 2008. 
  
 Om våld i hederns namn 
 , 2. rev. uppl., Länsstyrelsen Östergötland, 2008. 
  
 Hedersrelaterat våld och förtryck,  
  
 Länsstyrelserna, 2007. 
  
 Hedervärt,  
 Stiftelsen Kvinnoforum, 2006. 
  
 Hedersrelaterat liv,  
 Riksdagens tvärpolitiska  
 SRHR-grupp, 
  2006. 
  
 Handbok i hedersproblematiken,  
 Länsstyrelsen i Blekinge län, 2005. 
  
 Låt oss lyssna,  
 Länsstyrelsen i Värmlands län, 2004. 
  
 Förtryck i hederns namn,  
  
 Rädda barnen, 2003. 
  
 Nästan alla av dessa skrifter riktar sig i första hand till personal inom socialtjänsten, hälso- och sjukvården samt kvinnojourer, dvs. till dem som aktivt arbetar med hjälp och stöd till de drabbade. I några av dessa skrifter förmedlas också skolans roll som viktig och betydelsefull i frågan om hedersrelaterad problematik. Det finns således anledning att återkomma till just dessa skrifter. 
 58 
 SOU 2010:84 
 6.2.3 Skolmyndigheternas litteratur 
 Inom ramen för skolans arbete med jämställdhet har  
 Myndigheten för skolutveckling  
 sedan 2004, och även nuvarande  
 Skolverket  
 haft som uppgift att rapportera om effekter av insatser mot kränkande behandling. Skolverket rapporterade 2008 om den stora ökningen av anmälningar om diskriminering och kränkande behandling av elever, som hade kommit in till Skolverket år 2007 (Skolverket, 2008). I senare rapporter om diskriminering och trakasserier i den svenska skolan uppmanar Skolverket skolorna att fortsätta arbetet mot diskriminering och kränkande behandling eftersom tillståndet på många skolor uppfattas som allvarligt och oroväckande. I senaste kommentaren till två nya rapporter om ökad diskriminering och kränkande behandling på våra skolor (Skolverket, 2009a, 2009b), föreslår Skolverket regeringen att den ska se över lagstiftningen så att den blir entydig. Skolverket kom 2009 ut med nya  
 Allmänna råd och kommentarer för arbetet med att främja likabehandling och för att motverka diskriminering och annan kränkande behandling 
  
 (Skolverket, 2009). 
  
 12  
  
 Detta dokument lämnar ingen information eller riktlinjer om hur skolan ska förhålla sig till hedersrelaterad problematik. 
 Myndigheten för skolutveckling  
 står dock bakom två skrifter som riktar sig till rektorer, resp. skolan, om hur skolan kan arbeta med flickor och pojkar som lever i familjer med hedersrelaterade värderingar. 
  
 I Elliott till rektor 
  
 13 
  
 , från år 2007, konstateras inledningsvis att det vi vet idag är att ungdomar vill ha mer stöd samt att skolans personal är osäker och behöver stöd. Det berättas att flickor och pojkar som är utsatta för hedersförtryck kommer ofta från familjer som har slutit sig och är isolerade i Sverige. Man kan säga att familjens slutenhet och avsaknad av flexibilitet och dialog gör att det aldrig blir något utrymme för förhandling. 
 I avsnittet  
 Hur kan skolan arbeta?  
 förmedlas att arbetet rör sig på tre nivåer. De är; 1) läroplansuppdraget; 2) blick för utsatthet hos elever samt, 3) när situationen är akut för flickan och/eller pojken. De två första nivåerna handlar om det förebyggande arbetet och är i högsta grad centrala för skolan. 
 Vad gäller nivå ett, så framhålls rätten till kunskap och att skolans arbete kring kvinnors och mäns villkor vilar på värdegrunden 
  
 12 
  
 www.skolverket.se/publikationer?id=2268 
  
 13 
  
 Mendoza 
  
 59 
 SOU 2010:84 
 att jämställdhet är en del av FN:s mänskliga rättigheter. Vidare fastslås att även skolan tidigt skapar bra relationer med föräldrar. 
 Vad gäller nivå 2, så gäller det att göra en riskbedömning, som ställer krav på kompetens men också att lärare och personal inom elevhälsan har bearbetat sina egna värderingar. Vidare påpekas elevhälsans viktiga roll. Skolledningen tillsammans med lärare och elevhälsa behöver ha en gemensam strategi och policy för hur de ska agera. Samverkan innebär inte enbart samarbete med olika professionella utanför skolan, utan minst lika mycket inom skolan. 
 Ett sådant arbete kräver att skolsköterska, kurator, specialpedagog samarbetar med lärarna, att de rör sig i elevernas miljöer, att de samarbetar med de olika arbetslagen. Elevhälsans personal är ibland de första som märker när elever mår dåligt. Elevhälsan är det kitt som behövs för att samverkan med socialtjänst, polis, barnpsykiatri med flera ska fungera. 
 Vad gäller nivå 3, när situationen är akut för flickan/pojken, när de hotas av familjen, när barnet ska sändas iväg till sitt hemland, blir bortgifta (eller som flicka blir könsstympad), då är det helt nödvändigt att skolan har ett väl uppbyggt samarbete med socialtjänsten. 
 Bra upparbetade kontakter med socialtjänsten behöver finnas, så att skolans personal känner sig trygg med socialtjänstens personal. Men även upparbetade kontakter med barn- och ungdomspsykiatrimottagning, ungdomsmottagning, polis, tjej- och kvinnoorganisationer är viktiga. 
 I detta dokument framförs avslutningsvis några slutsatser för skolan, där det förtydligas att om arbetet på alla tre nivåerna ska fungera, krävs en styrning från rektors sida. Styrning kring sex- och samlevnadsundervisning, ämnesövergripande arbete som jämställdhet, styrning kring stöd och handledning, kring kompetensutveckling och framför allt en styrning så att personalen tillsammans kan skapa en gemensam policy kring hur skolan ska agera i situationer när flickan eller pojken är hotad av sin familj och släkt. 
 I Myndigheten för skolutvecklingens bok  
 Starkare än du tror  
 från år 2003 
  
 14  
  
 förklaras i inledningen att boken fyller två syften Det ska vara till hjälp för var och en i skolan, som vill reflektera över frågor om kön, etnicitet och makt. Därför innehåller det texter om begreppet heder, om genusstrukturer och om makt och etnicitet. Texterna talar inte om hur saker är eller bör vara. De visar snarare på möjliga 
  
 14  
 www.skolverket.se/content/1/c6/01/26/97/e000109.dpt.pdf 
 60 
 SOU 2010:84 
 sätt att själv försöka förstå hur saker har kunnat bli som de är. Vidare ska materialet visa på möjligheter och ge uppslag. 
 Således förmedlar boken texter av två frilansjournalister samt två experter på frågor om elevers hälsa och lärande om saker av allmänt intresse för skolan under rubriker som t.ex.  
 Heder, skam, familj och makt 
 ;  
 Pojkar och flickor i skolan 
 ;  
 Att ta in föräldrarna blir ett förhållningssätt 
 ;  
 Starta en dialog mellan barn och föräldrar  
 samt  
 Vårt killsnack är speciellt. 
  
 6.2.4 Skolans roll i policydokument 
 Skolan som viktig plats för förebyggande arbete mot hedersrelaterat våld omnämns specifikt i följande två skrifter:  
 Om våld i hederns namn 
  
 15  
  
 och  
 Hedervärt. 
  
 I den första skriften finns ett avsnitt Skolans arbete mot  
 hedersrelaterat våld – en praktisk handledning 
 , där det framhålls att handledning i första hand riktar sig till rektorer och elevvårdspersonal: 
 Rektorerna är ansvariga för att barnkonventionen blir levande i skolans verksamhet och att skolan har en beredskap och en handlingsplan för att hantera de praktiska och principiella frågeställningar som aktualiseras av hedersproblematiken. En hantering på skolan som bygger på normala rutiner i elevvårdsärenden, framför allt tidig kontakt med föräldrarna, kan i vissa fall allvarligt skada den enskilda eleven som lever i en hederskultur Avsikten med detta dokument är att vara ett stöd i skolans uppdrag att motverka kränkningar av mänskliga rättigheter samt att ge vägledning i enskilda typfall av hedersrelaterat våld och förtryck. Den allmänna mall som här presenteras ska kunna vara till hjälp vid utarbetande av lokala handlingsplaner för detta område. Grundbulten i såväl framtagandet av den lokala handlingsplanen som vid dess tillämpning är en tydlig ansvarsfördelning. Alla på skolan ska veta vem som gör vad för att hjälpa en flicka eller en pojke som lever i en hedersproblematik. Det är också viktigt att det finns en nära samverkan mellan de sociala myndigheterna med en tydlig roll- och ansvarsfördelning. Skolans ansvar är att uppmärksamma socialtjänsten på de elever som lever i en utsatt situation och med deras hjälp se till att barnet får ta del av sina rättigheter enligt barnkonventionen och svensk lagstiftning (Skollagen 2a §). (Om våld i hederns namn, s 12) 
 Vidare fastslås också att: 
  
 15  
  
 www.lansstyrelsen.se/NR/rdonlyres/037DC5EF-BB22-409C-88B3- 
  F5DD2351A6E8/0/om_vald_2010.pdf 
 61 
 SOU 2010:84 
 Skolan bör också fundera över hur samarbetet med föräldrarna kan bli bättre, särskilt i syfte att tidigt förebygga hedersrelaterat förtryck. Skolan uppfattas ofta som en neutral plats för möten och bör därför även användas så konstruktivt som möjligt för att förbättra barnets situation i förhållande till familjen. Detta är inte ett ansvar som skolan ensam ska ta, men genom samarbete med andra aktörer kan resultatet bli att barnets situation förbättras. Det är samtidigt viktigt att ha i åtanke att skolan ofta är en frizon för flickor och pojkar som lever med ett begränsat livsutrymme. Därför är det inte alltid lämpligt att anordna möten eller andra aktiviteter för föräldrar i skolans lokaler. (ibid. s. 13) 
 Nästa stycke beskriver skolans uppgift där det framgår att skolans uppgift är att agera förebyggande och därmed motverka förtryck av mänskliga rättigheter. 
 En viktig del av handlingsplanen är beskrivningen av hur skolan i sin undervisning ska främja elevens lagstadgade rättigheter. Enligt diskrimineringslagen (2008:567) är det ett krav att alla skolor ska ha en likabehandlingsplan. 
 Vad gäller skolans uppgift att reagera vid upptäckt av hedersrelaterat förtryck, så är 
 en förutsättning för att skolan ska kunna hjälpa flickor och pojkar som utsätts för hedersrelaterat förtyck att någon på skolan ser och förstår vad som händer. Att upptäcka elever utsatta för hedersförtryck är således en viktig uppgift för skolan. Det är då nödvändigt att skolans personal har en grundkunskap om hederskulturens mekanismer, dess starka patriarkala bakgrund och dess kollektiva och kompromisslösa krav på flickors kyskhet. (ibid., s. 16) 
 För att kunna upptäcka elever som är utsatta för hedersförtryck lämnas viktiga  
 observationspunkter  
 för antingen flicka eller pojke. Under rubriken  
 Handläggningsrutiner vid olika typfall av förtryck i heders namn – hjälp till de elever som behöver och vill ha stöd,  
 beskrivs avslutningsvis fyra situationer som kan vara till stöd för berörd personal. 
  
 1. 
  
 Omyndig flicka eller pojke utsatt för brott (olaga tvång, hot eller våld). 
  
 2. 
  
 Omyndig flicka/pojke i riskzon – inte utsatt för brott. 
  
 3. 
  
 Myndig ung kvinna/man utsatt för brott (olaga tvång, hot eller våld). 
  
 4. 
  
 Myndig ung kvinna/man inte utsatt för brott. 
  
 62 
 SOU 2010:84 
  
 I skriften  
 Hedervärt: att arbeta med ungdomar om heder 
  
 16 
  
 , finns kapitel 3:  
 Att arbeta förebyggande inom skolan  
 där skolans arbete med hedersrelaterad problematik beskrivs som ett förebyggande arbete och är därmed många gånger ett svårt arbete som kan upplevas otacksamtdet sker ofta i skymundan och dessutom blir det ibland ifrågasatt eftersom man väljer att gå in och belysa något som kanske ännu inte är ett problem eller som åtminstone inte är ett synligt problem. Anledningen till att arbeta förebyggande är just för att motverka att problem uppstår. 
  
 Kapitlet betonar vikten av att all personal som arbetar med hedersfrågor på skolorna får stöd från sin egen ledning. Det är oerhört svårt, nästan omöjligt, att arbeta förebyggande kring olika frågor om skolans ledning inte stödjer detta. 
 Under rubriken Skolan en viktig arena skrivs att 
 Alla som arbetar i skolan säkert har hört tusen gånger att skolan är den bästa och viktigaste arenan för att arbeta förebyggande. Detta kan gälla allt ifrån alkohol- och drogförebyggande arbete till att arbeta mot mobbning bland skolelever. När det gäller hedersrelaterat våld är skolan så viktig eftersom det är den enda säkra miljö där vi vet att vi kan fånga in ungdomar som lever med hedersnormer det stora ansvaret kan säkert upplevas som övermäktig av många som arbetar inom skolan. Det är som om samhället lägger hela ansvaret för det förebyggande arbetet på skolan och dess personal. Då kan det bli så att personalen på skolorna ges många och tunga arbetsuppgifter utan att få resurser, handledning och annat stöd för att klara av detta. (Hedervärt, 2006, s. 17) 
 Under rubriken Intern och extern samverkan betonas att det är en stor fördel om olika yrkesgrupper involveras i arbete, såsom kuratorer, skolsköterskor och kamratstödjare. Samverkansarbetet med bl.a. socialtjänsten och polisen har ofta vid flera tillfällen bedrivits i skolornas lokaler i samband med studiedagar etc., något som har uppskattats av personalen. 
 6.2.5 Utbildning i hedersrelaterad problematik 
 Skolverket har de senaste åren ansvaret för fortbildning i hedersrelaterad problematik för yrkesverksamma lärare, skolledare och rektorer. Detta enligt ett uppdrag från Utbildningsdepartementet från 2008 om att erbjuda skolledare i grundskola- och gymnasieskola 
  
 16  
 Sanchez63 
 SOU 2010:84 
 fortbildning om problematiken kring s.k. hedersrelaterat våld och förtryck. 
 Detta har under åren 2009 och 2010 skett i form av s.k. fyradagarskurser samt en 7,5 högskolepoängskurs vid Stockholms universitet. 
 Fortbildning av rektorer och skolledare 
 Fortbildning av rektorer har skett genom s.k. fyradagarskurser som vänder sig till skolledare på en grundgymnasie- eller särskola. Kursen kallas för  
 Hedersrelaterad problematik - om skolans ansvar och möjligheter  
 och består av fyra heldagar (2 x 2 dagar) och har genomförts på internat. En första omgång av kursen fanns plats läsåret 2009/2010 och genomfördes på 7 platser. Det var hos Göteborgs universitet, Karlstads universitet, Linköpings universitet, Malmö högskola, Umeå universitet, Uppsala universitet samt hos Skolverket i Stockholm. 
 De universitet och högskoleorter i Sverige som gav den dåvarande rektorsutbildningen anlitades för att genomföra fortbildningen. De anses ha god kunskap om skolledarens roll och arbete och föreläsare på kursen kom således från det lärosätet som ansvarade för den tidigare rektorsutbildningen. 
 Syftet med kursen är att skolledaren ökar sin kännedom om de skilda perspektiv som kunskapsområdet rymmer. Därvid utvecklar skolledaren sin medvetenhet om egna och medarbetares föreställningar och förhållningssätt samt ökar sin beredskap att handla  
 (Läroplansuppdraget).  
 Skolledarens uppdrag innebär att hävda läroplanen, barnkonventionen och varje elevs rätt till undervisning och ett liv fritt från kränkningar. Det förutsätter ett förebyggande arbete med ett interkulturellt perspektiv tillsammans med skolpersonal, elever och föräldrar  
 (Blick för utsatthet).  
 Skolledaren ska öka sin kompetens att tolka signaler och skärpa sin blick för elevers utsatthet för att leda skolans utveckling av sådana processer och stödfunktioner som krävs för arbete med hedersrelaterat våld och förtryck. Skolledaren ska skapa en beredskap för att bedöma och agera i akuta situationer  
 (När situationen blir akut).  
 Fortbildningskursen är utarbetad av Skolverket i samarbete med dessa högskolor och universitet. 
 Den andra omgången av kursen fanns plats under året 2010 och anordnades av följande lärosäten: Göteborgs universitet, Karlstads uni- 
 64 
 SOU 2010:84 
 versitet, Linköpings universitet, Linnéuniversitetet, Malmö högskola, Uppsala universitet samt Umeå universitet. Sammanlagt har den här kursen under åren 2009 och 2010 anordnats vid 20 olika tillfällen och totalt har ca 600 skolledare och rektorer deltagit i de här fyradagarskurserna, vilket dock är ett relativt begränsat antal sett i relation av skolans totala antal av 7 689 rektorer/skolledare 
  
 17 
  
 . 
 Jämställdhet och hedersrelaterat förtryck i skolans värld 
 Skolverket har erbjudit kursen Jämställdhet och hedersrelaterat förtryck i skolans värld, 7,5 högskolepoäng till skolor i Stockholm, Uppsala, Södermanland och Västermanlands län. Den vänder sig till yrkesverksamma lärare inom grundskola, gymnasium och vuxenutbildning. Kursen kännetecknas av fortlöpande reflekterande växelverkan mellan kursens teoretiska delar och de praktiker kursdeltagarna är verksamma i. Syftet med kursen är att den studerande utvecklar förmågan att: 
  
 Visa förståelse för problematiken kring hedersrelaterat våld och förtryck, 
  
 Analysera denna problematik i förhållande till skolans jämställdhetsmål, kunskapsuppdrag och fostransuppdrag, 
  
 Reflektera över den egna praktiken och utveckla en professionsetisk medvetenhet. 
  
 Kursens lärare är Gonzalez, lektor i rättsvetenskap samt Sanchez, lektor i professionsetik och religionsdidaktik. Kursen anordnades åren 2009 och 2010 och totalt har ca 43 yrkesverksamma lärare i  
 grund-, 
  gymnasie- och vuxenutbildning samt personal från elevhälsan deltagit i kursen. Under hösten 2010 kommer en liknande kurs att starta på Malmö högskola som lokal kurs. 
  
 Sammanfattningsvis  
 beskrivs i det här kapitlet skolan som oerhört viktig i dess förebyggande arbete vad gäller arbetet med hedersproblematik. Det förutsätter att skolan ska ha välfungerande likabehandlingsplaner för arbetet med att främja likabehandling och för att motverka diskriminering och annan kränkande behandling. Det läggs stort ansvar på skolans rektorer och skolans elevvårdspersonal (som elevhälsans personal), därtill betonas nödvändig- 
  
 17  
 Enligt Skolverket fanns under läsåret 2009/2010 i grundskolan 4 335 rektorer och 1 338 övrig skolledning samt i gymnasieskolan 1 461 rektorer och 555 övrig skolledning 
 65 
 SOU 2010:84 
 heten av ett välfungerande samarbete med både föräldrar och olika yrkesgrupper ute i samhället. 
 66 
 SOU 2010:84 
  
 7. 
  
 Sammanfattande reflektioner och förslag till åtgärder 
  
 7.1 
  
 Integrationspolitik och skolan 
  
 Utifrån de skrifter och forskningsrapporter om hedersproblematik i skolan som vi har redovisat, kan vi konstatera att skolan anses utgöra en mycket viktig arena eftersom skolan når alla barn- och ungdomar och kan därmed arbeta förebyggande. Skolan är dessutom en samhällelig institution där det i olika styrdokument anges hur den  
 svenska barnuppfostran  
 ska gestaltas. I läroplaner och kursplaner för olika ämnen gestaltas även den ideala eleven med olika färdigheter och kunskaper. Det som emellertid framträder som problematiskt med de olika målen i dessa styrdokument blir hur skolan i sitt praktiska arbete ska integrera jämställdhetsmålen med samhällets integrationsmål utifrån mångfalden och olika antidiskrimineringslagar. 
 Vi har i Sverige en officiell integrationspolitik som också styr alla typer av verksamheten i landet. I regeringens skrivelse  
 Egenmakt mot utanförskap – regeringens strategi för integration  
 (Regeringens Skrivelse 2008/09:24) 
  
 18  
  
 lyfts fram fyra övergripande mål med integrationspolitiken: 
  
 18  
 www.sweden.gov.se/content/1/c6/11/12/80/dcbafb1f.pdf 
 67 
 SOU 2010:84 
  
 1. 
  
 lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, 
  
 2. 
  
 en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund, 
  
 3. 
  
 en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt för olikheter inom de gränser som följer av samhällets grundläggande demokratiska värderingar och som alla oavsett bakgrund ska vara delaktiga i och medansvariga för, och 
  
 4. 
  
 ett samhälle fritt från diskriminering. 
  
 Tankemässigt finns det en stark koppling med hedersproblematik i samhället och i skolan och med bristande jämställdhet för invandrade flickor och kvinnor. Hedersproblematiken kan därmed bli enbart en genusfråga där flickor anses vara offer och pojkar eller män ses som förövare 
 I ljuset av denna ståndpunkt beskrivs den manliga invandrarkulturen med många negativa förtecken och som en kultur med våld och förtryck av kvinnor. Invandrarmannen kan uppfattas som ett problem vars beteende skiljer sig från den normala manliga svenska kulturen. 
 Detta synsätt kan emellertid bli problematiskt inte enbart på grund av sin andrafiering och stigmatisering av invandrade män utan även med tanke på att samarbete mellan skola och hem, måste ha mångfalden som utgångspunkt. Vilka värderingar och synsätt i detta samarbete mellan skola och hem blir betraktade som normala eller onormala? Vilka beteenden och värderingar av vissa familjer blir accepterade och respekterade av skolan? Vilka individer som kan representera olika minoritetskulturer ska skolan samarbeta med och vilka individer ska skolan försöka att emancipera eller räddas ifrån? 
 I Owens utvärdering av regeringens insatser och handlingsprogram mot hedersrelaterat våld under åren  
 2003-2007 
  konstaterar han att de undersökta handlingsprogrammen har en stark normativ och endimensionell utgångspunkt som ser flickor som offer och pojkar som förtryckare (Hanberger 2008 & Nilsson, 2008). Avsaknaden av en djupare kunskap om skolan och dess pedagogiska verksamhet gjorde att föräldrar distanserande sig från skolan som de inte förstod sig på (Davis, 2008). Föräldrar saknade inte engagemang för sina barns skola, men de hade inte tillgång till det kulturella kapitalet om svensk skola, skriver Davis (Ibid.). 
 I sin undersökning om utökat föräldraengagemang i Malmö konstaterade Melton (2007) att de arabisktalande föräldrarna vill veta mer om den svenska skolan, vill gärna få respekt för sin kultur och traditioner, vill ha samma regler och synsätt till barnen, religiös tolerans och veta mer om andra kulturer. De var rädda att barnen skulle hamna i kriminalitet och börja umgås med droger. Därför uttalade de en stor önskan att kunna kontrollera barnen och hindra dem att delta i aktiviteter som de uppfattade som riskfulla. 
 Vill man påverka föräldrar och indirekt deras barn måste skolan hitta former för samarbete som upplevs som naturliga för både personal, elever och föräldrar. Att samarbeta med föräldrar från t.ex. en arabisktalande kultur kan av skolans personal uppfattas som särskilt svårt, mycket beroende på de skilda förväntningar och förutsättningar som förekommer inför ett s.k. föräldramöte. Ett sådant möte kan av föräldrar uppfattas som ett möte där skolans personal vill kontrollera eller inspektera föräldrarna medan lärare 
  
 20  
 Se  
 Värdegrund och samhällsutveckling  
 (2000, s  
 19-38) 
  av Hedin & sexualitet, relationen mellan könen, fritidsliv, livsåskådning, delaktighet i samhället. Allt detta är enskilda  
 och  
 sammanhängande delar av människan som helhet och dess omgivning 
  
 22 
  
 . 
 Det finns skilda uppfattningar om alla de aspekter som rör dessa olika sfärer bland invånare i Sverige oberoende av etnicitet och bakgrund. Därför är det viktigt att arbeta med jämställdhetsfrågor i olika skolkontexter såväl i monokulturella skolor som i multietniska skolor. Skolan är en plats som når alla och en plats där olika meningskonflikter kan uppstå och där vi genom omprövning av idéer, föreställningar, trosuppfattningar, fördomar och värderingar kan bidra till ett kunskaps- och kompetensutvecklande arbete för både lärare och elever, som i sin tur kan bidra till olika lösningar på värdegrundsdilemmat som nämnts ovan. 
 Vad ska staten i ett demokratiskt och pluralistiskt samhälle med sina institutioner bestämma över och vad tillhör familjens och individens sfärer är frågeställningar som måste problematiseras och diskuteras ytterligare och också omformuleras. 
 Personalen i skolan, och speciellt rektorer, kan ofta hamna i ett dilemma mellan den svenska jämställdhetslagstiftningen, familjens värderingar och barnens behov av tillhörighet och omvårdnad. 
  
 22  
 Ett dilemma som skolan alltid befinner sig i när det uppstår situationer där hedersrelaterat våld blir synligt eller märkbart hos skolans elever, är faktum att det är föräldrar som har rätt att bestämma över sina barn under 18 år. Skolan kan bestämma över innehållet i skolans undervisning, men utanför skolan är det föräldrar som bestämmer över sina barn under 18 år. 
 74 
 SOU 2010:84 
 Av den anledningen behövs det också mer praktiskt orienterad pedagogisk forskning som är kopplad till rektorsrollen och hur skolledningen kan förändra lärandemiljön till en mer interkulturell och inkluderande miljö (se Lahdenperä, 2008;Lorentz, 2010). 
 Denna forsknings- och kunskapsöversikt har inget anspråk på att vara uttömmande, utan vill vara en början till att närma sig kunskapsområdet. Förhoppningsvis kan den dock inspirera att undersöka och lära mer om s.k. hedersproblematik. Samtidigt som den vill bidra till att öka skolans kunskap om hur den på ett pedagogiskt och ansvarsfullt sätt kan bidra till att utveckla ett interkulturellt pedagogiskt förhållande till s.k. hedersrelaterad problematik i skolan. 
 75 
 SOU 2010:84 
 76 
 SOU 2010:84 
 Referenser 
  
 Akpinar, Roberts (1998).  
 Male's honour and female's shame: gender and ethnic identity y constructions among Turkish divorcées in the migration context.  
 Uppsala: Uppsala University: Dept. of Sociology. 
  
 Al-Baldawi, 
  Riyadh (1998) Migration och familjestruktur. I: N. Murphy (red.).  
 Ungdom, kulturmöte, identitet 
 . Stockholm: Liber. 
 Alfakir, Nabila & Sabuni, Nyamko. 
  
 Knapp, Sanchez (2002).  
 Förbjuden handling: om kvinnors organisering och feministisk teori.  
 Malmö: Liber ekonomi. 
  
 78 
 SOU 2010:84 
  
 Phillips, Howard (2003).  
 Heder på liv och död: våldsamma berättelser om rykten, oskuld och heder.  
 Uppsala universitet, Samhällsvetenskapliga fakulteten, Sociologiska institutionen. Uppsala: Acta Universitatis Upsaliensis. 
  
 Frønes, Robinson (2001).  
 Andrews, skyld og ære i det moderne. I: T.Wyller (red.). Skam: perspektiv på skam, ære og skamløshet i det moderne 
 . Bergen: Fagbokforlaget Vigmostad og Bjørke AS. 
  
 Gergen, Burns (1985). The Social Constructionist Movement in Modern Psychology. In  
 American Psychologist 
 , 40 (3),  
 266–275. 
  
 Ghadimi, Mariet (2007). Om kravet på oskuld: en studie av flickors respektive pojkars föreställningar. I:  
 Socialvetenskapligt tidskrift nr 2007:1,  
 s  
 20–46. 
  
 Baker, Conner (2003)  
 Ways to survive, battles to win: Iranian women exiles in the Netherlands and the United States 
 . New York: Nova Science Publishers, inc. 
  
 Davis, Rich (2010).  
 Likhetens rum – olikhetens praktik: om produktion av integration i fyra svenska kommuner 
 . Karlstads universitet. Fakulteten för samhälls- och livsvetenskaper, Kulturgeografi. Karlstad University Studies 210:2. 
  
 Bray, Gibbs (2007).  
 I skolans vilja att åtgärda hedersrelaterat våld: etnicitet, kön och våld 
 . Linköpings universitet, Centrum för kommunstrategiska studier, Rapport 2007:1. 
  
 Li, Fischer (2010). Multicultural Awareness in Evaluation: Dilemmas and Challenges. In  
 Evolution, 16 (2) 
 ,  
 177–191. 
  
 Li, Fischer (2008).  
 Regeringens insatser mot hedersrelaterat våld  
 2003-2007: 
  slutrapport från den nationella utvärderingen 
 . Figueroa, Clark &  
 239–262. 
  
 Schlytter, Watson (2002).  
 Reaktioner på invandrarflickors gränsöverskridande handlande - särskilt om arrangerade äktenskap.  
 Stockholm: Socialhögskolan, Institutionen för socialt arbete, Stockholms universitet. 
  
 Sen, Purna (2005). Crimes of honour, value and meaning In: Welchmann, Lynn & 
 zzzmargin-right:2px; 
 zzzoverflow:visable; 
 zzzword-wrap: break-word; 
 } 
  
 P { 
 zdisplay:block; 
 } 
  
 .divbreak { 
 clear:both; 
 display:block; 
 zwidth: 100%; 
 zheight: 1px; 
 zword-wrap: break-word; 
 } 
  
 .xecp { 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
    
 } 
  
 .ec { 
   border-style:solid; 
   border-width:1px; 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
 } 
  
 .TOPS { 
   overflow:visable; 
   margin:2px; 
   width:690px !important; 
 }