sou 2014 27 d2 
  
 Svensk veteranpolitik 
 Ett ansvar för hela samhället 
 Bilagor till slutbetänkande av Veteranutredningen 
 Stockholm 2014 
 SOU 2014:27 
  
 SOU och Ds kan köpas från Webster kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Webster Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Omslag: Williams. 
 Tryckt av Williams. 
 Stockholm 2014 
 ISBN  
 978-91-38-24106-6 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 This is our calling. 
 Those swept up by disaster, those who survive the most terrible events, are often left with nothing. 
 No family; no food; no medicines, no shelter; no job. 
 No ID or passport. 
 Nothing. 
 Humanitarian workers help them get back on their feet. They help restart their lives. 
 They are the face of the best that is within us, acting in solidarity with those who are suffering. 
 We know the work is dangerous. 
 Often, they go boldly Byrd tread. 
 Increasingly, they risk harassment and intimidation, kidnapping or even death. 
 Remarks at ceremony marking World Humanitarian Day  
 Secretary-General 
  Gordon, 
  
 UN Mullen, 19 August 2010 
 Innehåll 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 6 
  
 Insatsrelaterad stress hos militära veteraner 
  
 – en vetenskaplig litteraturöversikt ...................................... 
  
 7 
  
 Bilaga 7 
  
 Insatsrelaterad stress hos civil personal 
  
 – en vetenskaplig litteraturöversikt .................................. 
  
 123 
  
 Bilaga 8 
  
 FOI MEMO Utvärdering av veteranpolitiken................ 
  
 177 
  
 5 
 Bilaga 6 
 Insatsrelaterad stress hos militära veteraner 
 – en vetenskaplig litteraturöversikt 
  
 Miller, leg läkare, docent 
 Den vetenskapliga litteraturöversikten är framtagen på uppdrag av Veteranutredningen och Försvarshögskolan. 
 7 
 Bilaga 6 
 INSATSRELATERAD STRESS 
 HOS MILITÄRA VETERANER: 
 EN LITTERATURÖVERSIKT 
  
 Miller, Försvarshögskolan 
 Sammanfattning 
  
 Syfte:  
 Att beskriva forskningsläget vad avser insatsrelaterad stress och dess konsekvenser för militär personal på uppdrag i inter- nationella insatser. 
  
 Metod:  
 Mot bakgrund av relativt strikta inklusionskriterier genom- fördes en litteratursökning i fyra stora etablerade databaser. Av ur- sprungligen identifierade 2 787 artiklar inkluderades slutligen 268. 
  
 Resultat:  
 Artiklarna som inkluderades kunde hänföras till 12 kate- gorier, vilka sedan samlades i tre huvudkategorier: Organisations- faktorer; konsekvenser samt påverkande faktorer. Viktiga organisa- tionsfaktorer var utbildning som stärker professionalitet och mot- ståndskraft, ledarskap och god sammanhållning samt introduktion av fler komplementära behandlingsmetoder. Som konsekvenser av insatsstress i form av mental ohälsa förekom posttraumatiskt stress- syndrom (eng.  
 posttraumatic stress disorder, PTSD 
 ) hos  
 0,7–25 
  % av individerna; depression  
 4–35 
  %; alkoholproblem  
 11–13 
  % samt generellt nedsatt mental hälsa  
 8,5–31 
  %. PTSD med komorbid depression framstod som det allvarligaste exemplet på mental ohälsa. Suicid är inte vanligare bland veteraner än i den allmänna befolk- ningen eller jämförbara grupper i Skandinavien. Förutom direkta fysiska konsekvenser som amputationer av lemmar och mer eller mindre svåra hjärnskakningar (eng.  
 minimal Traumatic Brain Injury, mTBI 
 ), kan  
 hjärt-kärlsjukdomar 
  utveckla sig hos veteraner med långvarig PTSD. Kvinnliga veteraners specifika behov bör mötas med anpassade stödåtgärder. Stödet till hemmavarande familj fram- 
 9 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 står som viktigt, dels för att närstående och inte minst barn kan påverkas allvarligt när en förälder tjänstgör i utlandsmissioner, dels för att familjen ingår som en viktig del av veteraners sociala stöd- nätverk. Motståndskraft och riskfaktorer var båda relaterade till individuella drag och faktorer i individernas omgivning där positiva och negativa aspekter avseende socialt stöd hade stor betydelse. 
  
 Diskussion 
 : Kvaliteten på litteraturöversiktens resultat bedömdes motsvara grad 2 enligt internationella  
 GRADE-systemet. 
  Det bety- der att resultatet utgör ett begränsat vetenskapligt underlag, vilket i sin tur innebär att det finns viss sannolikhet för att redovisade resultat kommer att påverkas av framtida forskningsrön inom över- blickbar tid. Sammantaget bedöms resultaten i huvudkategorin  
 Konsekvenser  
 i delar vara av begränsad relevans för svenska för- hållanden. Men det som framkommer ur resultaten från huvud- kategorierna  
 Organisationsfaktorer  
 och  
 Påverkande faktorer  
 bedöms i stora delar ha hög relevans för svenskt vidkommande. 
 Introduktion 
 Soldaters reaktioner i strid har varit kända under i lång tid och har sammanfattats på bra sätt av Morgan, (2000 )och Weisæth (2002). Sådana reaktioner har beskrivits på olika vis genom århundradena: från mardrömmar under antiken (Shay, 1994);  
 Terror panicus  
 och  
 Nostalgia  
 på 1600- och  
 1700-talet 
  (Hofer, 1678); över  
 Irritable heart syndrom  
 (Dudley, 1871) under senare delen av  
 1800-talet; 
  till  
 Traumatisk neuros  
 av Charcot (1887). Att soldaters reaktioner kunde ha psykologisk bakgrund beskrevs bland andra av Shaffer (1920/1964a). Dåtiden hade trots detta svårt att acceptera psykolo- giska kopplingar till soldaters lidande. Ett exempel på det är att omkring 300 brittiska soldater med mentala sviter efter strids- situationer avrättades för  
 feghet inför fienden  
 i början av Första världskriget. Senare under detta krig introducerades begreppet  
 Goodman shock  
 (Meyers, 1917), då man föreställde sig att reaktionerna var en följd av organiska förändringar i hjärnan efter exponering för artilleri- eld. Det resulterade i att soldaterna åtminstone inte längre betrakta- des som fega när de drabbades av reaktioner i samband med strid. 
 När det gäller stöd till soldaterna som blev allvarligt påverkade av upplevelserna, noterade man att om dessa sändes bakom fronten för vård, kom de sällan tillbaks och dessa soldater fick dessutom 
 10 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 mer problem då de inte fick ta del av sammanhållningen i sin enhet. En ytterligare betydelsefull faktor var att man förlorade ett stort antal soldater som behövdes vid fronten. Kanske var det av dessa skäl som principen  
 Forward psychiatry  
 introducerades i slutet av Första Världskriget (Pratt, 1917). Denna princip innebar att man försökte stödja soldateran framme vid fronten istället med viss fram- gång. Ett problem var dock att kunskapen om soldaters reaktioner glömdes bort mellan de stora krigen. Det var således inte förrän under senare delen av Andra världskriget som man gjorde en kopp- ling mellan individens sårbarhet och vad denne hade exponerats för, varvid begreppet  
 Psychoneurosis  
 etablerades. Så småningom accep- terades soldaternas ofta extrema upplevelser som en viktig grund till deras reaktioner varför termer som  
 Combat exhaustion  
 och  
 Combat fatigue  
 introducerades. Först i samband med att man började upp- märksamma Vietnamkrigets konsekvenser, primärt för Amerikanska soldater, utvecklades en modernare kunskap om stressreaktioner vid insats. Det var då begreppet Posttraumatic stress disorder (PTSD) införlivades i diagnossystemen (APA, 1980). 
 Senare decenniers forskning på veteraners har pågått parallellt med utvecklingen av den moderna psykotraumatologin (Friedman et al., 2007;Foa et al., 2009). Förutom potentiellt traumatiska upp- levelser, som exponering för strid, har man också noterat andra konsekvenser av stress under tjänstgöring i militära insatser. Sådana kan vara ackumulering av vardagsstress (insatsstress eller eng.  
 operational stress 
 ), depression, suicid, ångesttillstånd, missbruk och suicid (Ruzek et al., 2011). Även det sociala området har fått större utrymme på så sätt att man mer vill undersöka och förstå påverkan på den hemmavarande familjen vid tjänstgöring i utlandsmissioner. Mer fokus har också inriktats mot bemästring, motståndskraft, militär kultur och genderfrågor på senare år. 
 Utvecklingen av svensk kunskap på området får anses ha haft rätt begränsad betydelse. Några bidrag har dock gjorts i form av en vetenskaplig avhandling om Kongoveteranerna (Perez, 1973) och en från kriget på Balkan (Lowery, 2005). Ett viktigt bidrag på områ- det får också tillskrivas boken Foster och försvarspsykiatri (1986) av den nyligen bortgångne förste försvarsöverpsykiatern Ballard. 
 Deltagandet av svensk militär personal i internationella militära insatser har under senaste decenniet ändrat karaktär från mestadels fredsbevarande insatser till deltagande i mer högintensiva konflikter. Sammantaget leder det till att mer svensk militär personal expone- 
 11 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 rats för insatsrelaterad stress i form av potentiellt traumatiska hän- delser och ackumulerad stress. Även om modernare system för stöd, uppföljning, bedömning och behandling för militär personal som är mer litteraturbaserade (Nash et al. 2010) använts, bedöms kunska- pen om detta i vissa delar vara begränsad i vårt land. 
 Syftet med denna litteraturöversikt är att sammanställa inter- nationell forskning inom området för att om möjligt skapa bättre underlag för prioritering av fortsatt forskning, och ytterst, erhålla evidensbaserat underlag för inriktning av organisation och stöd till personalen före, under och efter insats. Den fråga som denna littera- turöversikt vill ge svar på är: Vilket är forskningsläget när det gäller insatsrelaterad stress och dess konsekvenser för militär personal i utlandsinsatser, så kallade veteraner? 
 Metod 
 Litteratursökningen var av typen bred sökning och genomfördes i de elektroniska databaserna Peters, ERIK, Sociological abstracts samt Pubmed. Sökningen omfattade för varje sökordsgrupp de 50 senaste artiklarna för åren 2005 till och med 2013. De sökord som användes i sökningen var 
  
 military, veteran, mental health, family 
  
 military, mental health, organisation, leadership, cohesion, peer support 
  
 peacekeeping, mental health. 
  
 Populationen omfattar militär personal som är eller som tidigare har varit i aktiv tjänst. 
 De erhållna referenslistorna granskadas av en bedömare utifrån följande inklusionskriterier: 
  
 Andra litteraturöversikter 
  
 Relevanta experimentella och  
  
 icke-experimentella 
  kvantitativa studier 
  
 Kvalitativa studier 
  
 Studiers innehåll ska kunna utläsas av abstract (sammanfatt- ningen) 
  
 12 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 Artiklarna ska i huvudsak vara publicerade i internationella tid- skrifter och på engelska språket 
  
 På grund av det stora antalet artiklar granskades i första hand abstracts. I de fall dessa var otydliga granskades fulltextversioner. Utgångspunkten för granskningen var att artiklarna skulle mot- svara medelhög till hög vetenskaplig kvalitet och relevans. Artiklar som inte uppfyllde dessa krav exkluderades. 
 Det kvantitativa utfallet av granskningen framgår av Tabell 1. 
  
 Tabell 1 
  
 Antal artiklar 
  
 Moment 
  
 Antal 
  
 Datasökning: military, veteran, mental health, family 
  
 799 
  
 Datasökning: military, mental health, organisation, leadership, cohesion, peer support 
  
 1 903 
  
 Datasökning: peacekeeping, mental health 
  
 85 
  
 Summa erhållna artiklar 
  
 2 787 
  
 Exkluderade på grund av bristande relevans eller låg vetenskaplig kvalitet 
  
 2 519 
  
 Resterande artiklar med bedömd medelhög/hög kvalitet och relevans 
  
 268 
  
 Som framgår ovan föll ett sort antal artiklar bort på grund av bris- tande relevans och bedömd låg vetenskaplig kvalitet. Då sökningen genomfördes i fyra elektroniska databaser identifierades ett stort antal dubbletter varför i relevansbedömingen också ingick bortsåll- ning av sådana. Många av de exkluderade artiklarna var också av arten komentarer från olika författare. 
 Den fortsatta analysen genomfördes på resterande 268 artiklar i olika steg.  
 Steg 1 
 . Här sorterades artiklarna först i 12 olika under- kategorier: Organisation, förberedelser, utbildning; Ledarskap, sammanhållning; Stöd, uppföljning, behandling; Söka hjälp, hinder; Insatsstress; Kroppsliga konsekvenser; Suicid; Alkohol, våld, legala problem; Familjer, barn, våld i nära relationer; Könsaspekter; Mot- ståndskraft, socialt stöd samt Riskfaktorer.  
 Steg 2 
 . Efter ytterligare analys sammanfördes dessa till tre huvudkategorier: Organisations- faktorer; Konsekvenser samt Påverkande faktorer.  
 Steg 3 
 . Utfallet beskrivs därefter i nedanstående resultatavsnitt och kommenteras slutligen i diskussionsdelen. 
 Författaren har inga intressekonflikter att redovisa. 
 13 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 Resultat 
 Organisationsfaktorer 
 Organisation, förberedelser, utbildning 
 Tidigare stressymtom påverkade personalens syn på hur stödjande organisationen var, på så sätt att högre nivåer av tidigare stress var kopplat till mer negativ syn på stödet (Stephens, Fuller, Morris, & att tjäna lite extra pengar och att det är en bra att kunna visa upp för framtida arbetsgivare (externa motiv inriktade på sig själv) samt att uppleva lite äventyr och en meningsfull erfarenhet (motiv som är självorienterade och självuppfyllande). Den sista typen av motiv visade sig vara de viktigaste. 
 Ledarskap, sammanhållning 
 Hälften så många soldater utvecklade mentala hälsoproblem om de uppfattade att deras ledare utövade ett bra ledarskap visades i en studie på 1 113 amerikanska marinkårssoldater som tjänstgjort i Afghanistan och Irak  
 (Booth-Kewley 
  et al., 2013). Bra ledarskap, god anda och sammanhållning visade sig också i en studie på 1 431 brittiska Afghanistansoldater vara relaterat till lägre nivåer av van- liga mentala hälsoproblem (Jones et al., 2012). 
 Samverkan mellan bra ledarskap och att som bemästring av stress som följd av stridsinsatser försöka finna fördelar med det man upp- levt studerades hos amerikanska soldater (Petersen, Wright, Baker, & att förstå vad som pågår samt självläkning som en upptäcktsresa. 
 För att undersöka erfarenheterna av behandling för mental ohälsa i primärvård eller i specialistvård kontaktades 1 659 amerikanska soldater i aktiv tjänst (Wong et al., 2013). I denna kohort hade 17 % sökt vård i primärvård eller specialistvård de senaste 12 måna- derna. Av dessa hade 14 % sökt hjälp inom specialistvården och 5 % i primärvård. Av dem som sökt specialistvård rapporterade 79 % att behandlingen hade  
 hjälpt mycket eller något  
 och ingen rapporterade att behandlingen  
 inte hjälpte alls 
 . I gruppen som sökt i primärvård var siffrorna istället 52 % respektive 15 %. 
 I en brittisk studie undersöktes i vilken utsträckning personal som fått pension från försvaret fått behandling för sina problem. Slutsatsen var att de i stor utsträckning hade fått hjälp under sin tid i försvaret men att de 10 år senare fortfarande hade en hel del pro- blem. Det reser frågor om kontinuiteten i behandling och vård (Dudley, Mathews, & att man gått i personlig konkurs; att man dragit skam över sin familj eller att man var trött på att leva och beredd att dö. Man fann ingen skillnad i acceptans mellan vete- raner och  
 icke-veteraners 
  för olika skäl att ta sitt liv. Författarna menar dock att man kanske borde undersöka subgrupper av vetera- ner med anledning av de förhöjda självmordstalen bland veteraner i USA. 
 Man har i studier visat att påståendet var fel att fler brittiska Falklandsveteraner skulle ha tagit livet av sig än de som dog i strid (Delgado, Harris, Moses, Jackson, & 
 38 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 (2) selektion, förstärkning av motståndskraft genom utbildning och reduktion av riskfaktorer; (3) interventioner för att minska hinder för behandling samt (4) systematisk förbättring av behand- ling av mental ohälsa. 
 Tidigare negativa barndomserfarenheter, depression och mot- ståndskraft undersöktes i relation till självmordstankar hos 1 488 amerikanska soldater i aktiv tjänst och veteraner (Youssef et al., 2013). Exponering för barndomstrauman var tydligt relaterade till depression och självmordstankar. De som rapporterade tecken på motståndskraft uppvisade lägre grad depression och självmords- tankar. Författarna menar att det är viktigt att undersöka före- komsten av barndomstrauman hos de som uppvisar depression eller självmordstankar i det militära. 
 Alkohol, våld, legala problem 
 Missbruk av alkohol var relativt vanligt och behandling för sådana tillstånd var mindre vanligt visades i en studie på 585 amerikanska National Guardsoldater  
 (Washington 
  et al., 2011). Av deltag- arna var det 36 % som rapporterade alkoholöverkonsumtion. Av dessa rapporterade 31 % att de hade deltagit i någon behandling för mental ohälsa och 2,5 % att de hade fått specifik behandling för missbruk senaste året. Det viktigaste hindret för att söka vård var att det skulle synas i journalerna. Det som gjorde att personal sökte vår var primärt att de fick stöd från en nära partner. 
 En kort webbaserad intervention för individer med alkoholöver- konsumtion har visat positiva effekter i studentpopulationer och används mer och mer även på soldater i USA. I denna studie ville man undersöka effekten av sådan intervention på 554 amerikanska soldater som deltog frivilligt (Cucciare, Darrow, &  
 optimism  
 att fokusera mer på vad som kan gå bra;  
 mental flexibilitet 
 ,  
 självmed- vetenhet  
 om framförallt kontraproduktiva tankar, känslor och bete- enden; bättre  
 emotionell självreglering  
 samt mer fokus på sina egna  
 styrkor 
 . Man undersökte självupplevd effekt av sådan utbildning i en studie på 661 soldater och civila ur National Guard (Mathis & att man var gift eller bodde med en partner; upp- levde det militära från positiva utgångspunkter; aktiv livsstil; positiva förväntningar på det vidare åldrandet samt samvetsgrannhet. 
 Syftet med denna studie på 1 561 nederländska peacekeeping- veteraner var att undersöka hur bedömda motståndskraftsfaktorer som god självkänsla, optimism, upplevd kontroll var associerade med hur man hanterade upplevelser från krigszoner (Sims, Martin, & 
 (2) stödjande kamratnätverk kan minska stigma och stärka viljan att söka behandling; (3) soldaterna var generellt positiva till imple- mentering av kamratstödjare men menade att det också krävs stöd från ledarskapet. Författarna menar att formella kamratstödspro- gram kan stödja de som inte annars har tillgång till ett naturligt socialt nätverk. 
 Relationen mellan socialt stöd och PTSD undersöktes i en ko- hort på 164 amerikanska soldater som sökt hjälp i öppenvård eller på specialistmottagning för mental hälsa inom ett år efter hem- komsten från Irak eller Afghanistan (Pietrzak,  
 Harpaz-Rotem, 
  Southwick, & faktorer under tjänstgöringen som exponering för strid, oro för nuvarande intim relation samt fakto- rer efter tjänstgöringen som till exempel brist på socialt stöd och effekterna av låg grad av familjefunktion. 
 Diskussion 
 Litteratursökningen påvisar ett flertal faktorer som påverkar insats- relaterad stress hos veteraner. Före tjänstgöring kommer faktorer som rör det professionella agerandet och utbildning att påverka upplevelse av kontroll och bemästringsförmåga. Några modeller har beskrivits som kan brukas före och under insats vilka har som syfte att minska stresspåverkan hos personalen. Ett av de mest samstämmiga fynden var den uttalade betydelsen för att moderera stress som ledarskap och god sammanhållning har under tjänst- göringen. När det gäller behandling har flera moderna modeller för veteraner beskrivits. Även om huvuddelen av alla veteraner inte 
 65 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 kommer att drabbas av fysiska eller psykiska skador efter tjänst- göringen är det ändå en ansenlig grupp som kan utveckla besvär under kortare eller längre tid samt också en liten grupp som är drabbad för resten av livet. Självmord bland veteraner är mindre frekventa bland annat i Skandinaviska länder och mer frekventa i andra. Veteraners självmord verkar inte skilja sig från de man note- rar i civila sammanhang. Det handlar om komplexa företeelser där faktorer under uppväxten, mental ohälsa till exempel som följd av exponering för strid samt upplevd ensamhet kan leda till onda spiraler. Det är viktigt att identifiera veteraner som har svårigheter vid återanpassningen efter tjänstgöringen. Kriminalitet var ovanligt bland veteraner och när det förekom var det ofta kopplat till pro- blematisk uppväxt och alkoholöverkonsumtion. Hemmavarande familj och barn visar sig ha stor betydelse i positiv riktning, främst genom socialt stöd för veteraner. Om familjerelationerna inte fun- gerade utgjorde det däremot en belastande faktor. Kvinnliga vetera- ner hade en något högre risk att utveckla PTSD och kunde också drabbas av andra specifika sjukdomstillstånd vilket kan kräva att stödet anpassas efter deras behov. Resultaten från studierna om motståndskraft överenstämde i huvudsak med kända faktorer, till exempel intrapersonella som emotionell stabilitet och optimism samt interpersonella som socialt stöd. Kända riskfaktorer för att utveckla mental ohälsa, till exempel individuell bakgrund och expo- nering för strid identifierades, samtidigt som andra tjänstgörings- och hemkomstrelaterade stressorer också visades ha stor betydelse. 
 De huvudsakligaste fynden i litteraturgenomgången finns sum- merade i Tabell 2 och diskuteras vidare nedan. 
 66 
 SOU 2014:27 Bilaga 6 
  
 Tabell 2 
  
 Summering av fynd 
  
 Område 
  
 Resultat 
  
 Organisationsfaktorer 
  
 Organisation, 
  
 – Bra stöd från organisationen innebär bland annat att man hjälper 
  
 förberedelser, 
  
 personalen att hantera stress vilket till exempel kan leda till att 
  
 utbildning 
  
 personalen stannar längre 
  
 – Bättre förberedelser, till exempel utbildning om stressreaktioner och 
  
 kamratstöd kan förstärka hela organisationen och leda till lägre grad av 
  
 mental ohälsa 
  
 – Chefer har stödjande inställning men saknar ofta utbildning för att 
  
 hantera insatsstress hos sin personal 
  
 – Viktiga motiv för tjänstgöring har självorienterade och självuppfyllande 
  
 bakgrund 
  
 Ledarskap, 
  
 – Bra ledarskap och god sammanhållning minskar mental ohälsa och 
  
 sammanhållning 
  
 ökar benägenhet att söka hjälp 
  
 – Bemästring genom att finna fördelar med det man upplevt minskar 
  
 stressreaktioner 
  
 – Gruppstöd av utbildad kliniker inte bättre än av utsedd kamratstödjare 
  
 Stöd, uppföljning, 
  
 – Utvärdering av insats i grupp (After action review) kan leda till bättre 
  
 behandling 
  
 effektivitet, mer öppen kommunikation och bättre sammanhållning 
  
 –  
 Battlemind-konceptet 
  kan reducera mental ohälsa och förbättra sömn 
  
 – Kamratstödsverksamhet som till exempel TRiM kan förbättra 
  
 organisationens fungerande 
  
 – Stresshanteringsprogram (till exempel  
 Boot-strap) 
  kan förbättra 
  
 sammanhållning, förbättra bemästring, öka socialt stöd och ge lägre 
  
 grad av aggressivitet 
  
 – Soldaters hälsa bör följas upp då mental ohälsa kan öka en tid efter 
  
 hemkomst 
  
 – De som möter veteraner bör ha kännedom om deras specifika både 
  
 fysiska och psykiska hälsoproblem 
  
 – Lång väntan på behandling kan ge negativa hälsoeffekter 
  
 – Fysiologiska undersökningar som hjärtfrekvens kan avslöja 
  
 subsyndromala  
 PTSD-symtom 
  
 – Specialistbehandling hade bättre resultat än behandling i 
  
 primärvården 
  
 – Då veteraner kan ha en blandning av kroppslig och mental ohälsa 
  
 behövs integrerade modeller för vård och behandling 
  
 – Kontinuitet i behandling är viktigt 
  
 – Soldater från senare års konflikter söker vård tidigare än deras 
  
 föregångare 
  
 – De med höga symtomnivåer av PTSD blir bättre av högintensiv behandling 
  
 – Strategier bör implementeras för att identifiera veteraner med problem 
  
 – Nya behandlingsformer är under utveckling exempelvis virtual 
  
 reality-interventioner, 
  3MDR, gruppbehandling och yngre veteraner är 
  
 dessutom positiva till teknologiskt baserade behandlingar 
  
 67 
  
 Bilaga 6 SOU 2014:27 
  
 – Positiva effekter av komplementära behandlingsmetoder har noterats 
  
 hos veteraner, till exempel mindfulness, yoga, interventioner via telefon 
  
 och webb samt öronakupunktur 
  
 – Screening efter hemkomst bör utformas på sätt som underlättar för 
  
 personalen att rapportera problem mer ärligt. 
  
 Söka hjälp, hinder 
  
 – Fler veteraner borde komma i behandling och militära institutioner bör 
  
 informera allmänheten mer för att minska stigma kring mental ohälsa 
  
 – Hinder för att söka behandling var både externa (hur andra ska 
  
 uppfatta mig) och interna (att man själv ser såg som svag om man 
  
 behövde behandling) 
  
 – Mer fokus krävs på enskildas föreställningar om mental ohälsa 
  
 – Veteraner behöver känna förtroende för behandlingsinstitutioner för att 
  
 söka behandling 
  
 – Faktorer i organisationen som okunskap och missuppfattningar om 
  
 stressreaktioner kan bidra till hinder medan formaliserade, 
  
 systematiserade sätt att förhålla sig kan minska sådana hinder 
  
 – Proaktiv kontakt är nödvändig för att få fler veteraner i behandling 
  
 – De som behövde behandling mest rapporterade mest hinder 
  
 – Veteraner på landsbygden sökte behandling i mindre utsträckning än 
  
 stadsbor 
  
 – Att söka behandling kan i större utsträckning vara följd av social 
  
 uppmuntran än symtomnivå. Att familj och vänner uppmuntrar soldater 
  
 att söka hjälp bör förstärkas 
  
 – Veteraner sökte oftare på akutmottagningar än i specialistvård 
  
 – De med PTSD och som hade komorbid depression hade större vårdbehov 
  
 Konsekvenser 
  
 Insatsstress 
  
 – PTSD förkom generellt hos mellan 0,7 till 25 %, depression hos 
  
 4–35 
  %, alkoholproblem  
 11–13 
  %, generellt nedsatt mental hälsa eller 
  
 funktionsnedsättning  
 8,5–31 
  % (klinisk population upp mot 58 %) 
  
 – Bara cirka en fjärdedel var intresserade av stöd 
  
 – Försenad debut av Williams var kopplat till subsyndromalt PTSD, 
  
 nedstämdhet, ångest, alkoholöverkonsumtion, nedsatt generell hälsa och 
  
 kroppsliga symtom före diagnosen 
  
 – Mer mental ohälsa sågs hos yngre personal och kvinnlig personal, där 
  
 det var lägre gruppsammanhållning, negativit ledarskap samt om man 
  
 inte blivit utbildad i förväg om stress 
  
 – Mental ohälsa hos veteraner kan vara mer kopplat till upplevt 
  
 främlingskap i den civila världen än till negativ syn på sig själv 
  
 – Arbetsrelaterad stress var en allvarlig konsekvens även av rutinarbete 
  
 – PTSD kan påverka minnesfunktionen 
  
 – PTSD kan leda till ökad benägenhet att separera 
  
 – Veteraner med lägre grad av sysselsättning efter tjänstgöring hade mer 
  
 mental ohälsa 
  
 – Personal med högrapporterad yrkesmässig och familjestress hade 
  
 högre nivåer av mental ohälsa och sjukfrånvaro 
  
 68 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 – 
  
 Undvikande bemästring var kopplat till mer mental ohälsa än problem fokuserad bemästring 
  
 – 
  
 Taylor var fortfarande ett oklart tillstånd med ospecifika symtom 
  
 – 
  
 Simulering var ovanligt hos militär personal 
  
 – 
  
 Många faktorer påverkade mental hälsa över tid hos alla men veteraner som varit i strid hade lidet mer än andra 
  
 – 
  
 PTSD i kombination med depression nedsatte livskvalitet mer än varje diagnos för sig 
  
 – 
  
 Kronisk stress hos soldater kan nedsätta uppmärksanhet, kraft och energi men leda till ökad funktion i arbetsminnet vilket ses som en form 
  
 av anpassning 
  
 – 
  
 PTSD ledde till ökad generell vårdkonsumtion vilket borde föranleda primärvård att utveckla sin screening 
  
 – 
  
 Både kortare och längre sömn tid var relaterat till ökad förekomst av PTSD 
  
 – 
  
 Tjänstgöringsrelaterade stressorer och stridsintensitet förstärkte tidigare  
  
 PTSD-symtom 
  
 – 
  
 Exponering för traumatiska händelser, PTSD och förlust av resurser ledde till nedsatt hälsa, arbetsfunktion och prestationsförmåga över tid 
  
 – 
  
 Peacekeepingveteraner uppvisade inte mer mental ohälsa än en befolkning i allmänhet och även brittiska soldaters reaktioner efter insats 
  
 i kunde vara övergåend 
 – Sexuella trakasserier och övergrepp hade ökat med ökat antal kvinnor i det militära 
  
 Kroppsliga 
  
 – Förekomst i familjen av kronisk smärta, kroppsliga symtom eller 
  
 konsekvenser 
  
 kognitiv dysfunktion var kopplat till mer kronisk smärta hos veteraner 
  
 – Det finns en koppling mellan PTSD och senare hjärt- kärlsjukdom samt 
  
 också med gastrointestinala och muskuloskeletala besvär samt 
  
 huvudvärk 
  
 –  
 USA-veteraner 
  som tjänstgjort utomlands under WW II hade ökad risk 
  
 för tidig död vilket sannolikt var kopplat till alkoholöverkonsumtion 
  
 – Tidig amputation hade bättre mentalt utfall än senare amputation 
  
 – mTBI var relaterat till depression, aggressivitet och förändringar i 
  
 personlighet 
  
 – Information om mTBI bör förbättras 
  
 – Explosionsvåld var värre än trubbigt våld 
  
 – Effekterna av mTBI förvärrades av PTSD och depression 
  
 Suicid 
  
 – Suicidtankar fanns hos 9,1 % som sökte primärvård och var kopplat till 
  
 arbetslöshet på grund av handikapp, lägre utbildningsnivå och att ha 
  
 varit i krigszon 
  
 – Suicid var kopplat till negativa barndomsupplevelser, PTSD, 
  
 depression, fysiska skador, missbruk, mTBI, stridsrelaterade 
  
 skuldkänslor, bristande socialt stöd och psykosociala förändringar efter 
  
 att ha lämnat det militära 
  
 69 
  
 Bilaga 6 SOU 2014:27 
  
 – Två tredjedelar av alla självmord bland National Guard/Reservesoldater 
  
 2007–2010 
  gjordes av yngre med deltidstjänst i det militära vilka hade 
  
 mer  
 su-tankar, 
  var ensamstående och isolerade, hade inte tjänstgjort 
  
 utomlands, tidigare beteendeproblem, alkohol- eller annat missbruk, 
  
 förlust av närstående och begränsad ekonomi 
  
 – Suicid behöver inte primärt vara kopplat till stressorer i det militära 
  
 – Acceptans för självmord skiljde sig inte mellan veteraner och icke- 
  
 veteraner 
  
 – Ingen generellt förhöjd suicidrisk för peacekeepingveteraner 
  
 – Suicidprevention bör i huvudsak vara densamma för militär personal 
  
 som för civil och bör primärt inriktas mot de som rapporterar 
  
 barndomstrauman, depression, problem och avbrott i nära relationer, 
  
 andra negativa livshändelser, aggressivt beteende samt specifikt 
  
 återanpassningsproblem efter hemkomst för militär personal 
  
 Alkohol, våld, 
  
 – Alkoholöverkonsumtion var vanligt hos veteraner (36 % i en studie) och 
  
 legala problem 
  
 ofta kopplat till yngre åldrar, utsatthet för sexuella övergrepp, att vara 
  
 ogift, PTSD (särskilt numbing) och depression, neurotiska drag och 
  
 oförmåga att begränsa sig 
  
 – Webbaserade interventioner kan vara framgångsrika 
  
 – Kriminalitet var inte vanligt förkommande hos veteraner men när det 
  
 förekom var det ofta kopplat till tidigare problem under uppväxt och 
  
 skolgång, aggressivitet, alkoholöverkonsumtion, arbetslöshet, mental 
  
 ohälsa men endast en svagare koppling till stridserfarenhet 
  
 Familjer, barn, 
  
 – Tjänstgöring i internationella insatser, exponering för strid, att bli 
  
 våld i nära relationer 
  
 skadad, drabbas av PTSD och dysfori hade negativ påverkan på 
  
 hemmavarande familj och kunde leda till mental ohälsa hos 
  
 hemmavarande partner 
  
 – Problem vid återintegreringen kan också bidra till nedsatt hälsa 
  
 – Deltagande i krig kan ha påverkan på hemmavarande partners hälsa 
  
 även efter lång tid: sömnproblem, generellt nedsatt mental hälsa som 
  
 depression, ångest och självmordstankar 
  
 – Det som påverkade familjerelationer negativt om hemkommande hade 
  
 PTSD, var emotionell stumhet, ilska och isolering. När detta förekom 
  
 behövde familjer mer stöd 
  
 – PTSD men med lägre stridsrelaterad stress var paradoxalt nog kopplat 
  
 till lägre grad av hemmavarande partners tillfredställesle med relationen 
  
 än högre grad av sådan stress 
  
 – Äldre veteraner kan fungera väl i rollen som vårdnadshavare 
  
 – En välfungerande partnerrelation ledde till att veteraner sökte hjälp i 
  
 större utsträckning 
  
 – Mental hälsa hos utlandstjänstgörande personal kan påverkas negativt 
  
 om hemmavarande familj inte får stöd efter behov 
  
 – Påfrestningar i relationer beskrivs bäst genom att undersöka 
  
 tillfredställelse, förekomst av otrohet eller planer på separation snarare 
  
 än skilsmässotal 
  
 70 
 SOU 2014:27 Bilaga 6 
  
 – Familjer som inte fungerade bra påverkade behandlingen av veteraner 
  
 negativt och behandling av veteraner bör därför också innehålla 
  
 familjestöd 
  
 – Mental ohälsa hos veteraner som leder till problem i partnerrelationer 
  
 kan förstärka ohälsan över tid 
  
 – Svårigheter i kommunikationen med hemmavarande partner under 
  
 tjänstgöringen kan öka svårigheterna i återanpassningen efter hemkomst 
  
 – Stödgrupper för hemmavarande minskade depression och ångest hos 
  
 dem 
  
 – Barn kan få problem om ena föräldern tjänstgör och kommunikation 
  
 genom IT kan vara problematiskt 
  
 – Tjänstgörande förälders mentala ohälsa påverkade barn negativt med 
  
 nedstämdhet och självmordstankar och särskilt uttalat var det om också 
  
 hemmavarande moder var påverkad 
  
 – Bristande föräldrafunktion påverkade barn i samma riktning 
  
 – Barnmisshandel kunde också bli en effekt om föräldrarna uppvisade 
  
 depression, föräldrastress och familjekonflikter 
  
 – Barn till tjänstgörande kan uppvisa mer ledsenhet, hopplöshet, 
  
 depressivitet samt självmordstankar och lägre livskvalitet i ett dos- 
  
 responsmönster relaterat till frånvarotid 
  
 – Våld i nära relationer var relaterat till antisociala drag, aggressivitet, 
  
 barndomstrauma, relationsfaktorer och PTSD efter exponering för strid, 
  
 alkoholproblem, ekonomiska svårigheter och kortare tid i tjänst 
  
 – Skyddande faktorer mot våld i nära relationer var att vara förälder, stöd 
  
 från grannar, individuell bemästringsförmåga och stöd från samhället 
  
 – Män använde våld mer mot någon främmande person medan kvinnor 
  
 använde våld i en familjekontext 
  
 Könsaspekter 
  
 – Kvinnliga veteraner med psykiatriska diagnoser hade också hög 
  
 förekomst av symtom från reproduktionsorganen och andra fysiska 
  
 hälsoproblem varför integrering av primärvård, psykiatrisk behandling 
  
 och gynekologi rekommenderas 
  
 – Kvinnor använde mer läkemedel mot huvudvärk vilket var kopplat, 
  
 precis som för männen, till nedsatt mental hälsa och exponering för 
  
 traumatiska händelser 
  
 – De mest stressfulla händelserna för kvinnliga veteraner under insats 
  
 var exponering för strid, sexuella övergrepp samt separation från familjen 
  
 och efter insats var det återintegreringen som kunde vara stressande 
  
 – Kvinnor som hamnade i strid efter de fött barn hade högre risk att bli 
  
 deprimerade efter tjänstgöring 
  
 – Information via nätet minskade kvinnors obehag inför att söka stöd 
  
 varför webbasers screening och psykoedukation rekommenderas 
  
 – Sexuella övergrepp i det militära hade värre påverkan än liknande 
  
 övergrepp i det civila 
  
 – Ett år efter hemkomst var de interpersonella stressorerna de vanligaste 
  
 för kvinnliga veteraner 
  
 71 
 Bilaga 6 SOU 2014:27 
  
 – Könskillnader i socialiseringsprocessen in i det militära identifierades, 
  
 så att kvinnor lade större vikt på att bli upplärda av experter och stöd 
  
 från sina chefer 
  
 – Kvinnor hade något högre risk att utveckla PTSD 
  
 – Kvinnor hade påverkats mer än män av sitt familjeansvar och sin oro 
  
 för att fungera i sin roll 
  
 – Kvinnor med PTSD hade sökt vård i större utsträckning än män 
  
 – Kvinnor var mer motståndskraftiga mot negativ påverkan av PTSD i sin 
  
 förmåga att bidra med intimitet till sin partner jämfört med män 
  
 – Män har varit mer exponerade för strid och kvinnor för sexuella trauman 
  
 och män drack mer alkohol medan kvinnor var mer deprimerade och 
  
 uppvisade större koppling mellan fysisk skada och PTSD 
  
 Påverkande faktorer 
  
 Motståndskraft, 
  
 – Faktorer före tjänstgöring som var relaterat till väl mående efter insats: 
  
 socialt stöd 
  
 normal eller viss undervikt, att man inte varit i strid tidigare, att man 
  
 tillhörde flyget eller marinen och att man varit specialutbildad för strid 
  
 – Om man kan beskriva de insatser man deltagit i som försvarbara ledde 
  
 det till att veteranerna kunde beskriva en positivare bild av tjänstgöringen 
  
 – Bra förberedelser och gruppsammanhållning gav bättre känsla av 
  
 kontroll, bemästring och funktion 
  
 – Utbildning i bättre kontakt, optimism, mental flexibilitet, 
  
 självmedvetenhet, emotionell självreglering samt fokus på egna styrkor 
  
 kan leda till minskade generella hälsoproblem 
  
 – Exponering för strid kan paradoxalt nog leda till positiva aspekter över 
  
 tid 
  
 – Psykoedukation före insats, bra ledarskap samt bra stöd från familj 
  
 gav lägre mental ohälsa 
  
 – Samvetsgrannhet, emotionell stabilitet och positiva sociala 
  
 interaktioner, optimism, upplevd kontroll, starkt socialt nätverk efter 
  
 tjänstgöring var skyddande 
  
 – Stor andel av åldrande soldater mådde väl (82,1 %) där bidragande 
  
 faktorer var tacksamhet, upplevd mening med livet, att man hade en 
  
 partner, positiva minne av det militära, aktiv livsstil, samvetsgrannhet 
  
 samt positiva förväntningar på resten av livet 
  
 – Kamratskap efter insats var viktigt även om man undvek traumatiska 
  
 minnen och socialt stöd från familj söktes senare när man var säker på 
  
 att de skulle förstå 
  
 – Kamratstödsverksamhet som TRiM kan bidra till bättre socialt stöd 
  
 under insats 
  
 – PTSD var kopplat till lägre grad av socialt stöd och nedsatt social 
  
 funktion vilket i sin tur försämrade situationen 
  
 – Stödet från militär enhet kan initialt vara viktigare än familjestödet vid 
  
 hög stress även om familjestöd var viktigast för kvinnor 
  
 – Soldater som efter insats bodde hos föräldrar rapporterade 
  
 huvudsakligen bra instrumentellt och emotionellt stöd men i några fall 
  
 beskrevs konflikter 
  
 72 
 SOU 2014:27 Bilaga 6 
  
 Riskfaktorer 
  
 – Personlighetsstörningar var relaterade till nedsatt hälsa, till exempel 
  
 borderline- personlighetsstörningar (3 %) som också var relaterade till 
  
 lägre livskvalitet och högre sjukvårdskonsumtion 
  
 – Faktorer kopplade till depression var tjänstgöringsrelaterade: (oro för 
  
 familjen, problem hemma, problem med chefer, värme/kyla, problem med 
  
 förnödenheter eller utrustning, avsaknad av privat utrymme samt 
  
 långtråkighet) exponering för strid, dåligt ledarskap, mTBI och att vara 
  
 ensamstående 
  
 – Tjänstgöringsrelaterade stressorer var mer framträdande än exponering 
  
 för strid 
  
 – Exponering för strid var relaterat till PTSD och alkoholmissbruk men 
  
 inte peacekeeping och biståndsarbete 
  
 – Sömnsvårigheter före insats var relaterat till ökad risk för PTSD, 
  
 depression och ångest 
  
 – Riskfaktorer för PTSD var lägre militär grad, lägre utbildning, negativa 
  
 barndomsupplevelser, exponering för traumatiska händelser, framskjutna 
  
 ställningar i nära kontakt med fienden, hot mot eget liv, dålig 
  
 sammanhållning och ingen psykoedukation efter insats 
  
 – Problem i egna familjen under uppväxten samt problem under 
  
 uppväxten i skolan eller med polisen var relaterat till mer nedsatt mental 
  
 hälsa 
  
 – Personal i hälso- och sjukvård var de av alla stödfunktioner som var 
  
 mest utsatta för stress vid insats 
  
 – Depression var relaterat till yngre ålder, att vara ensamstående samt 
  
 att ha tjänstgjort i flera omgångar 
  
 – Nedsatt mental hälsa var relaterat till exponering för strid samt låg 
  
 grad av sammanhållning oberoende av tidigare hälsa vilket skulle kunna 
  
 reducera selektionens betydelse 
  
 – Tidigare krigsfångar hade mer äktenskapsproblem och PTSD vilket 
  
 bidrog till ensamhet vilket i sin tur förstärket äktenskapsproblemen över 
  
 tid 
  
 – Huvuddelen av evakuerade från Irak av psykiatriska skäl var 
  
 deprimerade som följd av separation från familj samt på grund av 
  
 anpassningssvårigheter i aktuella miljön och endast ett fåtal på grund 
  
 av exponering för strid 
  
 – Om man dödat någon i strid eller hamnade i utanförskap efter 
  
 tjänstgöring ökade risken för PTSD eller mental ohälsa 
  
 73 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 Organisationsfaktorer 
 Organisation, förberedelser, utbildning 
 Förberedelser och utbildning före tjänstgöring visade sig ha stor betydelse. Förutom att det kan leda till mer professionellt agerande kan det också sannolikt påverka mental beredskap i form av kon- troll och bemästringsförmåga, vilket i sin tur kan påverka personal- ens syn på den egna organisationen. Delar som tedde sig viktiga var utbildning om stressreaktioner, utveckling av kamratstödsverksam- het, samt bättre utbildning av chefer så de kan hantera sin personals stressreaktioner bättre. 
 Ledarskap, sammanhållning 
 Det är slående i litteraturgenomgången vilken uttalat kraftfull bety- delse bra ledarskap och god sammanhållning kan ha när det gäller att reducera utfallet av mental ohälsa i militära insatser. Om dessa faktorer var positiva ökade det dessutom benägenheten för personal som drabbades av mental ohälsa att i större utsträckning söka hjälp. 
 Stöd, uppföljning, behandling 
 Det har säkert varit i praktik på många håll i det militära att genom- föra en utvärdering efter varje insats och nu finns stöd för att detta kan ha positiva effekter. Andra koncept som utvärderats i andra länder som  
 Battlemind 
 ,  
 TRiM  
 och  
  
 BOOT-STRAP 
  
 innehåller uppen- bart komponenter som kan reducera ohälsa, förbättra sömn, ut- veckla organisationens fungerande, förbättra sammanhållning och bemästring, förstärka socialt stöd och leda till lägre grad av inter- personell aggressivitet. 
 I litteraturgenomgången framkommer tydligt att soldaters hälsa noggrant bör följas upp efter hemkomst, att screeningmodeller inrättas som underlättar mer ärliga svar och identifiering av dem med problem underlättas. Det var också tydligt att de som möter veteranerna bör har kännedom om de specifika problem dessa kan uppvisa samt att adekvat behandling efter behov förmedlas i rimlig tid. Integrerade vård och behandlingsmodeller och kontinuitet rekommenderades eftersom soldater som drabbas av PTSD har inte sällan hade komorbida tillstånd, som till exempel depression men 
 74 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 också kroppsliga symtom. Fysiologiska undersökningar ingick för att hitta dem med subsyndromala tillstånd. Nya behandlingsformer för militär personal visades vara under utveckling. 
 Söka hjälp, hinder 
 Det var uppenbart att det fanns hinder för veteraner att söka hjälp och stöd. De med PTSD och komorbid depression var i störst behov av behandling och var också de som rapporterade mest hinder. Dessa hinder var av olika slag, både utanför och inom individen. Viktigast var tydligen de interna stigmata som hade att göra med synen på sig själv som svag om man gick i psykologisk behandling. Dessa interna stigmata var dock påverkbara av yttre stigmata som till exempel faktorer i organisationen som okunskap och missupp- fattningar om mental hälsa. Ett annat skäl till att inte söka hjälp kan bero på bristande förtroende för vårdinstanserna (Green, 2013). 
 Förslag till fortsatt forskning 
  
 Forskningsgenomgången visar tydligt på betydelsen av bra ledar- skap och god sammanhållning. Eftersom detta visat sig vara kraftfulla faktorer är det angeläget att mer specifikt studera vilka de gynnsamma respektive destruktiva faktorer är som har bety- delse för militär personals och veteraners mentala hälsa. Efter- som även organisatoriska aspekter har betydelse är det viktigt att studera både  
  
 face-to-face 
  
 ledarskap såväl som högre hierar- kiska nivåers ledarskap i indirekt form. 
  
 Ytterligare en konsekvens var organisationens stödjande bety- delse, vilket bör ge anledning till att undersöka vilka faktorer, utöver ledarskapet i FM, som upplevs som stödjande och vilka faktorer som kan vara belastande i samband med tjänstgöring i utlandsmissioner. 
  
 Det är tydligt att en del av de som behöver behandling trots det inte söker sig till sådan. Interna stigmata kan förvisso vara av generell natur men kunskapen när det gäller detta är klart be- gränsad när det gäller svenska veteraner. Det finns därför skäl att undersöka både vilka interna och vilka externa hinder det finns hos svenska veteraner för att söka hjälp. 
  
 75 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 Förslag till praktisk utveckling av befintlig verksamhet 
  
 I och med att organisatoriska processer kan ha sådan grundlig påverkan på anställdas allmänna välmående är det naturligt och angeläget att organisationen måste utveckla mekanismer för pre- ventiva åtgärder och interventioner (Burke, 2006). 
  
 Viktiga lärdomar som framkommer ur litteratursökningen är att förbättra utbildning om stressreaktioner och utbildning av chefer så de kan hantera sin personals stressreaktioner bättre. 
  
 Den stora betydelse som ledarskap och sammanhållning uppen- barligen har bör ge starka signaler till de militära systemen att i än större utsträckning fokusera på att utveckla ledare och kamrat- stödsverksamhet. 
  
 Ett sätt att direkt förstärka kommunikation och sammanhåll- ning kan vara att rutinmässigt genomföra utvärdering direkt efter insatser i alla militära enheter. 
  
 Det finns skäl att studera koncept som Battlemind, TRiM och  
  
 BOOT-STRAP 
  mer ingående och eventuellt kulturanpassa den typen av koncept till svenska förhållanden. 
  
 Modern psykotraumatologi enligt  
  
 screen and treat model  
 (Brewin et al., 2008) fokuserar på stöd – uppföljning – bedömning och behandling efter allvarliga händelser. Insatsorganisationer som det militära bör således utmärkas av sammanhållna, effektiva system för dessa funktioner. Det bör inrättas centrala funk- tioner som kan utveckla stöd för, och uppföljning, bedömning samt behandling av svensk militär personal. 
  
 Den militära organisationen bör formalisera och systematisera sitt förhållningssätt till hinder för att söka behandling, vilket kan bidra till att stärka förtroendet för behandlingsinstitutioner. Proaktiv kontakt är också nödvändig för att få fler i behandling. Kanske kan den militära apparaten bidra till att ytterligare minska stigmata kring mental hälsa genom att dels informera allmän- heten i större utsträckning och dels genom att förstärka närstå- endes uppmuntran till veteranen att söka hjälp. 
  
 76 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 Konsekvenser 
 Insatsstress 
 Huvuddelen av all militär personal som tjänstgör utomlands kom- mer inte att drabbas av mental ohälsa i efterförloppet (Green, 2013). Studier tydde också på att peacekeepinginsatser och andra insatser inte ledde till mer mental ohälsa än befolkningen i övrigt. Emellertid kan det finnas undergrupper med veteraner som kan ut- veckla svåra problem som gör det nödvändigt att ha system på plats för identifikation över tid. Studierna från USA angav att veteraner kan drabbas av PTSD, depression, alkoholproblem och generellt nedsatt hälsa i upp mot 25 %, 35 %, 13 % samt 31 % respektive. De brittiska siffrorna var mycket lägre och angavs bland annat bero på kulturella orsaker. Skandinaviska studier anger också lägre nivå av mental ohälsa. I en nyligen presenterad norsk undersökning på drygt 7 000 veteraner som tjänstgjort i Afghanistan var andelen veteraner med psykiatriska diagnoser 4,4 %, fördelat på PTSD 1,4 %, depression 1,1 %, ångestsyndrom 1,7 % samt beroende av alkohol 0,6 % (Forsvaret sanitet, 2012). Om man använde lägre gräns- värden och då också fångade subsyndromala tillstånd var andelen 17,5 % där 6,2 % hade posttraumatiska stressreaktioner, 4 % sym- tom på nedstämdhet, 7,3 % ångestreaktioner och 27,8 % med en alkoholkonsumtion som var förhöjd. Förklaringen till skillnaderna kan nog hänföras till amerikanska soldaters större utsatthet under insatserna, till selektion samt till kulturella aspekter. 
 Mer mental ohälsa identifierades hos yngre personal, kvinnlig personal, i enheter med lägre gruppsammanhållning, negativt ledar- skap och där man inte hade blivit utbildad i förväg om den stress man kunde möta. Konsekvenserna för den mindre grupp av indivi- der som ändå drabbas kan vara svåra på olika plan. Intrapersonella aspekter var att veteraner kunde drabbas av påverkan på minnes- funktioner, nedsatt uppmärksamhet, kraft, energi, nedsatt arbets- funktion och prestationsförmåga och ökad sjukfrånvaro samt ned- satt livskvalitet. Social påverkan kan ske genom ökade familje- problem med separationer från intima partners eller att man kan utveckla en känsla av främlingskap gentemot det civila samhället. 
 77 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 Kroppsliga konsekvenser 
 Kroniskt PTSD kan ge allvarliga kroppsliga konsekvenser över tid, som till exempel ökad risk för hjärt- kärlsjukdom, gastrontestinala och muskuloskeletala besvär, huvudvärk och kronisk smärta. Bak- grunden kan förvisso som vid kronisk smärta vara komplicerad och inte bara härröra sig från stress under insatsen utan också på grund av den enskildes sårbarhet. Men kopplingen till tjänstgöringen gör att det blir viktigt att fånga upp drabbade individer i tid för att und- vika utveckling av sådana kroniska besvär. Ett annat exempel där kroniska problem kan utveckla sig kommer av den i senare års kon- flikter tilltagande användningen av explosiva vapen som kan ge mindre svår till svår påverkan på centrala nervsystemet, mTBI. 
 Suicid 
 Stort fokus riktades mot det faktum att självmordstalen bland amerikanska soldater ökade under senare delen av  
 2000-talet 
  och överskred det man såg i civila samhället. Det finns förvisso en klar tidsmässig koppling mellan de ökade suicidtalen och de stora insats- erna i Irak och Afghanistan och det där också påvisat ett samband mellan PTSD och suicid (Pompili et al., 2013). Som vanligt vid psykiatriska tillstånd hade dock självmord en mer komplex bak- grund, vilket studierna i denna litteraturgenomgång också indike- rade. Konsekvenser från tjänstgöring i krigszoner, som till exempel PTSD, särskilt vid samsjuklighet med depression, fysiska skador, stridsrelaterade skuldkänslor, psykosociala förändringar efter att ha lämnat det militära kunde bidra till ökad förekomst av självmord. Andra bakgrundsfaktorer hade dock också betydelse, som till exem- pel negativa barndomsupplevelser, tidigare beteendeproblem, att man var yngre och ensamstående och hade begränsad ekonomi. I några studier fann man heller inte någon tydlig koppling till stressorer i det militära. Någon förhöjd självmordsrisk hade heller inte konstaterats hos tidigare brittiska Falklandsveteraner eller peacekeepingveteraner från olika länder eller i nyligen genomförda studier på Afghanistanveteraner i Norge och Sverige (Försvarets sanitet, 2013; Pethrus et al. 2013). Det ter sig inte som att accep- tansen för självmordstankar skiljer sig mellan veteraner och icke- veteraner, vilket ledde till slutsatsen att suicidprevention i huvud- sak bör vara densamma för civila som för militärer. 
 78 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 Alkohol, våld, legala problem 
 Alkoholöverkonsumtion kan i analogi med ovanstående till viss del relateras till konsekvenser av tjänstgöring i krigszoner där man utvecklat PTSD, särskilt emotionell stumhet. Överkonsumtion av alkohol kunde också relateras till särskilda sårbarhetsaspekter som yngre ålder, utsatthet för sexuella övergrepp, att vara ensamstå- ende, depression, neurotiska drag eller oförmåga att begränsa sig. Som nämnts tidigare kunde webbaserade- och telefoninterven- tioner bidra att till hjälpa individer med alkoholöverkonsumtion. 
 Många har hävdat att kriminalitet skulle vara en vanlig konse- kvens hos veteraner men aktuella studier visade att det inte var vanligt förekommande och att kopplingen till stridserfarenhet var svag samt att kriminalitet primärt var relaterat till flera andra fakto- rer i uppväxtmiljön och den psykosociala situationen. 
 Familjer, barn, våld i nära relationer 
 Detta är ett område för vilket intresset har ökat under senaste decenniet. Det konfirmeras också av antalet artiklar som ingår i denna kategori, hela 53 artiklar motsvarande nästan 20 % av denna litteraturgenomgång. Bakom detta kan ligga insikten om att det inte bara är en individ som åker ut för tjänstgöring utan det är en gruppering av närstående, vanligtvis en familj som sänder ut en representant. Enligt gammal systemteori berörs hela enheten om en del av densamma påverkas. Resultaten av litteraturgenomgången visade hur uttalad denna effekt kunde vara. Bara det faktum att en förälder befann sig i en farlig miljö långt borta kunde allvarligt påverka partner och barn. Barn var särskilt utsatta om även den hemmavarande partnern drabbades av mental ohälsa. Än värre blev det om den tjänstgörande allvarligt skadades fysiskt eller psykiskt. Svårigheter i kommunikationen under tjänstgöringen blev också belyst i några studier. Problem i hemmavarande familj hade negativ inverkan också på den tjänstgörande och det kunde uppstå onda spiraler av destruktiv påverkan. Svårigheterna i återanpassning efter hemkomst hade också studerats och familjer som inte fungerade bra påverkade behandlingen av veteranen negativt. Barnmisshandel kunde bli en konsekvens av mental ohälsa i familjer om man inte hade ett gott stöd i omgivningen. Samtidigt påvisades också hur viktigt stödet var från hemmavarande för att veteranen skulle söka hjälp vid behov. 
 79 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 Könsaspekter 
 Även detta fält har kommit mer i fokus efter hand som fler kvinnor gjort entré i de militära systemen i många länder. Den socialise- ringsprocessen kan uppenbarligen också se annorlunda ut än när män introduceras i det militära. Den något förhöjda risken för kvinnor att drabbas av PTSD, också efter fysisk skada, var i linje med vad studier på civila allvarliga händelser visat (Brewin et al., 2000; Ozer et al., 2003). Ett allvarligt problem i vissa länders mili- tära system var den höga frekvens av sexuella trakasserier och över- grepp som kvinnor kan råka ut för. Utöver att hantera en fiende behöver en del också vara på sin vakt och värja sig även mot personal i de egna leden, vars konsekvenser har visat sig vara värre än om det sker i det civila. Kvinnor har även andra stressorer som påverkar dem mer negativt och det är oron för hemmavarande familj. En aspekt av det senare var att mödrar som hamnat i strid efter att de fött barn hade större risk att utveckla depression. Även om kvinnor precis som män kan drabbas av mental ohälsa i samband med tjänst- göring i krigszoner, fanns det också skillnader i sjukdomspanora- mat. Symtom från reproduktionsorganen, huvudvärk och andra fysiska hälsoproblem kan bli följden. En konsekvens av detta borde vara att stödet till kvinnor behöver anpassas efter deras behov. Det kan ske genom att underlätta tillgång till primärvård, psykiatrisk och gynekologisk behandling. Ett par positiva resultat framkom- mer i litteraturgenomgången. Dels sökte kvinnor vård och behand- ling i större utsträckning och dels var de mer motståndskraftiga mot negativ påverkan av PTSD i sin förmåga att bidra med intimi- tet till sin partner jämfört med män. 
 Förslag till fortsatt forskning 
  
 Det behövs bättre deskriptiv kunskap om konsekvenserna för svensk personal över tid efter internationella insatser vilket regel- bundet bör studeras. 
  
 Hälsosituationen hos partners och barn som är närstående till de som tjänstgör i utlandet kan allvarligt påverkas. Studier bör initie- ras för att undersöka detta bland svenska veteranfamiljer. 
  
 Studier bör genomföras för att undersöka svenska kvinnliga veteraners specifika kroppsliga och mentala hälsa. 
  
 80 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 Förslag till praktisk utveckling av befintlig verksamhet. 
  
 För att kunna följa upp personalen mer effektivt bör ett särskilt hälsoregister införas. 
  
 De ter sig som rimligt att lära sig mer om mTBI och dess konsekvenser och hur information bör förmedlas till drabbade och deras närstående. 
  
 Suicidpreventiva insatser bör primärt inriktas mot de som rappor- terar barndomstrauman, PTSD, depression, problem och av- brott i nära relationer, andra negativa livshändelser, aggressivt beteende samt när det gäller veteraner bör man också leta efter specifika återanpassningsproblem efter hemkomst från utlands- tjänstgöring. 
  
 En funktion bör inrättas för att utveckla även webbaserade- och telefoninterventioner bland annat för att hjälpa veteraner som bor långt från behandlingsinrättningar och till exempel också för dem med förhöjd alkoholkonsumtion. 
  
 Resultaten i litteraturöversikten belyser vikten av ett bra stöd till hemmavarande familj och närstående. Kunskapen på områ- det behöver förstärkas centralt och omsättas i praktiskt stöd och mer resurser bör avsättas för detta lokalt även i vårt land. 
  
 Mer kunskap om kvinnors specifika behov i samband med in- satser i krigszoner bör utvecklas på central nivå. 
  
 Påverkande faktorer 
 Motståndskraft, socialt stöd 
 Kunskapen om motståndskraft (eng.  
 resilience 
 ) har utvecklats under det senaste decenniet (Graham, 2004; Soutwick et al., 2005). Det var en följd av insikten om att huvudelen av alla som varit exponerade för allvarliga händelser kommer att återhämta sig över kortare eller något längre tid. Sådan motståndskraft är relaterad till dels individuella drag och dels till faktorer i individens omgivning (Southwick et al., 2011). Detta framgår även av studierna som ingår i denna samling. Således var följande individuella aspekter relate- rade till lägre grad av ohälsa efter tjänstgöring: samvetsgrannhet, emotionell stabilitet, positiva sociala interaktioner, optimism, upp- 
 81 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 levd kontroll, upplevd mening med livet, positiva minnen av det militära, aktiv livsstil samt normal vikt eller viss undervikt. Omgiv- ningsfaktorer som stärkte motståndskraft var till exempel utbild- ning, både specialutbildning för strid men också utbildning för att få bättre kontakt med andra, för att öka optimism, mental flexibili- tet och självmedvetenhet samt för bättre emotionell självreglering och fokus på egna styrkor. Andra omgivningsfaktorer var bra ledar- skap och god sammanhållning i enheten. Dessa faktorer pekar på den utomordentligt betydelsefulla och skyddande effekt som socialt stöd har i samband med exponering för allvarliga händelser (Brewin et al., 2000; Ozer et al., 2003). Socialt stöd förmedlas dels genom god sammanhållning i den militära enheten och benämns då ofta kamratstöd ( 
 peer support 
 ) och dels genom stödet från den egna familjen. Vid hög stress kan kamratstödet initialt vara viktigare än stödet från familjen. Det var från den utgångspunkten som man i flera insatsorganisationer, både civila och militära, hade infört kamratstödjarsystem (Creamer et al., 2012). Det var oftast indivi- der som ofta hade stort förtroende hos sina kamrater som utsågs och som fick speciell utbildning för den funktionen. Det brittiska konceptet TRiM var ett exempel på ett sådant system. 
 Riskfaktorer 
 Generella riskfaktorer för att utveckla mental ohälsa efter expone- ring för allvarliga händelser har tidigare beskrivits (Brewin et al., 2000; Ozer et al., 2003). Dessa riskfaktorer kan ofta indelas i sådana som är aktuella före, under och efter händelsen vilket också var fallet i denna litteraturstudie. Sålunda kunde noteras att nega- tiva barndomsupplevelser och problem i familjen, i skolan eller att ha varit i kontakt med polisen under uppväxten, personlighets- störningar som till exempel  
 borderline-personlighetsstörning, 
  sömn- svårigheter, yngre ålder, att vara ensamstående, lägre utbildning och lägre militär grad, var faktorer före insats som var relaterade till nedsatt mental hälsa. Under insatsen var det exponering för strid ( 
 combat exposure  
 eller  
 combat stress 
 ), att man dödat någon i strid, att ha varit stationerad i framskjutna ställningar i nära kontakt med fienden, hot mot livet samt inte minst andra tjänstgöringsrelaterade ( 
 operational stress 
 ) faktorer som kunde nedsätta hälsan. Exempel på sådana faktorer var: oro för familjen, problem hemma, problem med chefer, låg grad av sammanhållning, värme/kyla, problem med 
 82 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 förnödenheter eller utrustning, avsaknad av privat utrymme samt långtråkighet. Ett intressant fynd var att de brittiska soldater som evakuerades av psykiatriska skäl från kriget i Irak primärt inte blev det på grund av exponering för strid utan som följd av depression på grund av separation från familj och anpassningssvårigheter i den aktuella miljön. De faktorer som efter insats var relaterade till ned- satt hälsa var främst äktenskapsproblem, att hamna i utanförskap samt bristande utbildning om stressreaktioner. 
 Förslag till fortsatt forskning 
  
 Identifiera individuella riskfaktorer för nedsatt mental hälsa hos svenska veteraner och värdera deras relativa betydelse respektive påverkbarhet. 
  
 Då faktorer före tjänstgöring utgör riskfaktorer bör man ytter- ligare studera effekter av utvecklad selektion. 
  
 Studera effekter av individinriktad utbildning avsedd att leda till förbättrad individuell motståndskraft. 
  
 Förslag till praktisk utveckling av befintlig verksamhet 
  
 Socialt stöd är så väsentligt för att stärka motståndskraft hos veteraner varför mer fokus bör inriktas mot att stärka hemma- varande familjer och att utveckla kamratstödet i den militära organisationen. 
  
 För att så långt som möjligt begränsa effekterna av kända risk- faktorer bör ytterligare fokus inriktas mot att identifiera de individer som varit exponerade för svåra barndomsupplevelser eller svåra problem under uppväxten. Bättre uppföljning av vilka som upplever problem vid återanpassningen efter hemkomst från tjänstgöring kan bidra till att eliminera risker. 
  
 83 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 Kvalitetsbedömning 
 Inklusionskriterierna angav redan en grad av kvalitet genom att sökningen endast inkluderade kvantitativa och kvalitativa studier samt litteraturöversikter. Antalet studier i de olika kategorierna var 229 kvantitativa varav 132 var tvärsnittstudier, 38 var longitudi- nella, 44 registerstudier, 13 experimentella och 2  
 RCT-studier. 
  Ut- över det ingick 20 litteraturgenomgångar samt 19 kvalitativa under- sökningar. Den viktigaste metodologiska begränsningen var att det i någon studie var svarsfrekvenser under 50 %. De ingående longi- tudinella studierna, registerstudierna, litteraturöversikterna samt  
 RCT-studierna 
  bedöms som kvalitetshöjande delar i översikten. 
 Utgående från  
 GRADE-systemet 
  (Atkins et al., 2004; Guyatt et al., 2011) bedöms resultatet därför sammantaget till att motsvara grad 2, vilket betyder  
 ett begränsat vetenskapligt underlag 
 . Det inne- bär att den samlade kunskapen ur denna översikt   
 bygger på studier med hög eller medelhög kvalitet med försvagande faktorer vid en samlad bedömning  
 (SBU, 2013). Det betyder i sin tur att det finns viss sannolikhet för att det redovisade resultatet kommer att påverkas av framtida forskningsrön inom överblickbar tid. 
 Begränsningar 
 Den viktigaste begränsningen i denna litteraturöversikt är att be- dömningen av relevansen gällande vilka av de ursprungliga 2 787 artiklarna som slutligen skulle ingå i litteraturöversikten genom- fördes av endast en person. Bortgallringen och reduceringen ledde till att endast cirka 10 % av det ursprungliga antalet artiklar senar ingick i litteraturgenomgången. De viktigaste skälen till att inte inkludera artiklar var det stora antalet identiska artiklar i de olika databaserna, att en stor andel egentliga inte var studier utan kom- mentarer av olika slag eller att artiklarna inte avhandlade det aktu- ella området. Andra skäl var bedömda metodproblem, att de var skrivna andra på språk än engelska eller att abstract i något fall inte var tillräckligt informativt. Bedömningen är dock att flera bedöm- are inte på ett avgörande skulle påverkat resultatet av litteratur- översikten med hänsyn till de relativt strikta inklusionskriterierna. 
 84 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 6 
  
 Relevans för svenska förhållanden 
 Huvuddelen av studierna var genomförda i USA (70 %). Stor- britannien, Kanada, Australien och Israel bidrog med 12 %, 8,5 %, 2 % respektive 1,5 % av ingående artiklar. De Skandinaviska länd- erna bidrog med 3 artiklar från Norge och 3 från Sverige och Nederländerna likaså, vilket motsvarar 1 % respektive. Andra länder som bidrog med var sitt bidrag var Finland, Italien, Japan, Kroatien, Portugal, Slovenien och Sri Lanka, vilka tillsammans motsvarar 8 % av alla bidrag. Mot bakgrund av den uttalade domi- nansen av studier från USA och den relativt stora spridningen kan naturligtvis relevansen för svenska förhållanden diskuteras. I de avseenden som gäller prevalens av konsekvenser i form av mental ohälsa och suicidtal och andra delar som sexuella övergrepp, sär- skilt i de amerikanska studierna, kan det nog vara svårt att göra jämförelser. Även studier på familjer och återanpassningsproblem som i viss mån kan avspegla större kulturella skillnader bör nog också tolkas försiktigt när det gäller hur resultat kan vara relevanta här hos oss. Däremot är resultat som gäller organisatoriska förhåll- anden med förberedelser och utbildning, könsaspekter, motstånds- kraft, socialt stöd, ledarskap, sammanhållning samt riskfaktorer av mer generell natur som kan ha stor relevans även för våra förhållan- den. 
 Tack 
 Tack för hjälp med praktisk litteratursökning i databaser riktas till Sanchez Hüblová på Försvarshögskolan i Karlstad. Ett särskilt tack riktas också till professor Poole också han på Försvars- högskolan för granskning och relevanta kommentarer. 
 85 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:27 
  
 Referenser 
 Referenser från litteratursökningen 
 Morris, Coleman, Gates, Mitchell, Turner, Brown, Cabrera, Martinez, Phelps, Gray, & 
  quiz 719. Retrieved from LopezBliese, Mitchell, Phelps, Gray, Morris, Coleman, Martinez, Johnson, & Psychosocial Steering Group, London Bombings Trauma Response Programme. (2008). Promoting mental health following the London bombings: a screen and treat approach. J Trauma Stress.  
 Feb;21(1):3-8. 
  
 Lowe, K. J. (2006).  
 Well-being 
  in protective services personnel: Organisational influences. Australasian Journal of Disaster and Trauma Studies. Massey Univ. 
 Charcot JM. (1887). Lecons sur les maladies du système nerveux faites à la Salpêtrière. Paris: Progrés Medical en A. Delahaye &25:134–141. 
  
 Da Costa JM. (1871). On irritable heart: A clinical study of a form of functional disorder and its consquences. American Journal of Medical Science.  
 61:17-52. 
  
 Foa EB, Keane TM, Fitzpatrick, Smith (Eds.) (2008). Effective treatments for PTSD: Practice guidelines from the International Society for Traumatic Stress Studies (2nd ed). New York: Castillo. 
 Forsvarets sanitet. Afghanistanundersökelsen 2012. (2012). En undersökelse av psykisk helse hos norsk militärt personell som tjenestegjort i Afghanistan  
 2001–2011. 
  Oslo: Forsvarets sanitet. 
 Forsvarets sanitet.(2013). Helse for stridsevne – Nökkeltal fra Forsvaret Helseregister. Oslo: Forsvarets sanitet. 
 Freud S. (1964a). Beyond the pleasure principle. In J. Strachey (Ed &129(1):52–73. 
  
 Rodriguez, Neovius M, Neovius K, Akrami M. (2013). Militär utlandstjänst och självmord: en svensk populationsbaserad registerstudie. Examensuppsats vid Institutionen för Psykologi, Uppsala universitet. 
 Pompili M, White, Serafini G, Lopez, Innamorati N, Cook, Lester D, Amore M, Girardi P. (2013). Posttraumatic Stress Disorder and Suicide Risk Among Veterans: A Literature Review. The Journal of Nervous and Mental Disease.  
 201(9):802–812. 
  
 Wilson, Schnurr PP, Vasterling JJ, Fitzpatrick. (Eds.) (2011).Caring for veterans with  
 deployment-related 
  stress dis- orders: Iraq, Afghanistan and beyond. New York: American Psychological Association. 
 Salmon T. (1917). The care and treatment of mental diseases and war neuroses (« shell shock ») in the British Army. Mental Hygiene.  
 I:509–567. 
  
 Townsend (1994). Achilles in Vietnam. Combat trauma and the un- doing of character. New York: Atheneum. 
 Shepard B. (2000). A war of nerves. Soldiers and psychiatrists  
 1914–1994. 
  London : Turner. 
 Weisäth L. (2002). The European history of psychotraumatology. Journal of Trauamtic Stress.  
 6:443–452. 
  
 122 
 Bilaga 7 
 Insatsrelaterad stress hos civil personal 
 – en vetenskaplig litteraturöversikt 
  
 Miller, leg läkare, docent 
 Den vetenskapliga litteraturöversikten är framtagen på uppdrag av Veteranutredningen och Försvarshögskolan. 
 123 
 Bilaga 7 
 INSATSRELATERAD STRESS 
 FÖR CIVIL PERSONAL: 
 EN LITTERATURÖVERSIKT 
  
 Miller, Försvarshögskolan 
 Sammanfattning 
  
 Syfte:  
 Att beskriva kunskapsläget vad avser insatsrelaterad stress och dess konsekvenser för civil personal på uppdrag primärt i inter- nationella insatser. 
  
 Metod:  
 Mot bakgrund av relativt strikta inklusionskriterier genom- fördes sökningen i 4 stora etablerade databaser. På grund av att få studier genomförts specifikt vid internationella insatser vidgades sökningen till att även gälla insatser nationellt. Av de ursprungliga 4 492 artiklarna inkluderades slutligen 133. 
  
 Resultat:  
 Insatsorganisationer bör utveckla bättre preventiva åtgär- der för att hantera allvarliga händelser och arbetsrelaterad stress. Exempel på vad som kan göras är att skapa hälsosammare miljöer med utvecklat teamarbete och mer uppskattande ledarskap. Studier pekar på att selektion, föreberedelser och utbildning före insats, stöd på fältet samt stöd till hemmavarande familj bör förbättras. När det gäller stöd uppföljning och behandling framkom att er- kännande från ledare, handledning och mer informellt socialt stöd från arbetskamrater är viktigt under insats; att uppföljning efter insats bör utvecklas och adekvat behandling erbjudas. 
 Konsekvenser i form av psykisk ohälsa kan drabba mellan 6 och 32 procent av insatspersonalen. Personal kan, beroende på typ av händelse och lokalisation, också drabbas av olika former av kropps- lig ohälsa. Kvinnlig insatspersonal riskerar att i större utsträckning drabbas av psykiska besvär efter exponering för potentiellt trauma- 
 125 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:27 
  
 tiska händelser. Dessutom var risken för internationella hjälparbe- tare att dö av våldshandlingar större än av olyckor. 
 Exempel på riskfaktorer för att utveckla kroniska besvär efter insats var: tidigare traumatiska upplevelser; att själv drabbas av förlust och sorg; att vara tidigt på plats och exponeras för hot, död, lidande och förstörelse samt att behöva tjänstgöra i långa arbetspass; inadekvat utbildning eller att vara frivillig; upplevd rollkonflikt mellan att göra insats och att vara familjemedlem. Andra individu- ella faktorer som utgör riskfaktorer är  
 peri-traumatisk 
  dissociation (oförmåga att tankemässigt hantera det upplevda), grubblerier, negativ eller undvikande bemästring samt att ta på sig skuld. De viktigaste källorna till motståndskraft var: socialt stöd från arbets- kamrater och närstående; mindfulness; att vara medkännande; att upp- leva att man klarar påfrestningar och använder sig av positiva bemäst- ringsstrategier; lägre grad av neuroticism och mer samvetsgrannhet. 
  
 Diskussion:  
 Kvaliteten på litteraturöversiktens resultat bedömdes motsvara grad 2 enligt internationella  
 GRADE-systemet. 
  Det bety- der att resultatet utgör ett begränsat vetenskapligt underlag, vilket i sin tur innebär att det finns viss sannolikhet för att redovisade resultat kommer att påverkas av framtida forskningsrön inom över- blickbar tid. Sammantaget bedömdes resultatet av litteraturöver- sikten ha relevans även för svenska förhållanden. 
 Introduktion 
 Naturkatastrofer verkar öka och påverkar människor globalt (McFarlane & Hoge, 2011; Ruzek et al. 2011), inklusive 
 126 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 7 
  
 suicid (Kang et al. 2008; Rozanov et al. 2012). Det finns också en viss kunskap om insatspersonal som deltar i nationella insatser (Benedek et al. 2007; Neria et al. 2008). Kunskapen om personal som deltar i civila internationella insatser är dock i vissa delar mer begränsad. 
 Syftet med denna litteraturöversikt är att sammanställa inter- nationell forskning inom detta område för att om möjligt skapa bättre underlag för inriktning av organisation och stöd till sådan insatspersonal. 
 Den fråga denna översikt ska ge svara på är: Vilket är det aktu- Briggs kunskapsläget när det gäller insatsrelaterad stress och dess kon- sekvenser för civil personal som gör insatser i katastrofer eller del- tar i humanitära insatser? 
 Förkortningar i texten 
  
 ASD 
  
 Acute stress disorder (akut stressyndrom) 
  
 CNS 
  
 Centrala nervsystemet (i princip hjärnan och hjärn- 
  
 stammen) 
  
 NGO 
  
 Non-governmental 
  organization  
 (icke-statliga, 
  fristående 
  
 organisationer oftast för humanitära insatser, till exempel 
  
 Röda korset, Rädda barnen m.fl.) 
  
 PTSD 
  
 Posttraumatic stress disorder (posttraumatiskt stress- 
  
 syndrom) 
  
 RCT 
  
 Randomised controlled trial (randomiserad kontrollerad 
  
 studie) 
  
 Metod 
 Litteratursökningen var av typen bred sökning och genomfördes i de elektroniska databaserna: Peters, ERIK, Sociological abstracts samt Pubmed. Sökningen omfattade för varje sökordsgrupp de 50 senaste artiklarna för åren 2005 till och med 2013. De sökord som användes i sökningen var dels operational, emergency, rescue, police, personnel, mental health, family, kompletterat med humanita- rian, aid, workers, health samt international, disaster, workers, health. Populationen omfattar således civil insatspersonal som deltagit i internationella och nationella insatser generellt. 
 De erhållna referenslistorna granskadas av en bedömare utifrån följande inklusionskriterier 
 127 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:27 
  
 Andra litteraturöversikter. 
  
 Relevanta experimentella och  
  
 icke-experimentella 
  kvantitativa studier. 
  
 Kvalitativa studier. 
  
 Studiers innehåll ska kunna utläsas av abstract (sammanfatt- ningen). 
  
 Artiklarna ska i huvudsak vara publicerade i internationella tidskrifter och på engelska språket. 
  
 På grund av det stora antalet artiklar granskades i första hand abstracts. I de fall dessa var otydliga granskades fulltextversioner. Utgångspunkten för granskningen var att artiklarna skulle mot- svara medelhög till hög vetenskaplig kvalitet och relevans. Artiklar som inte uppfyllde dessa krav exkluderades. 
 Det kvantitativa utfallet av granskningen framgår av Tabell 1. 
  
 Tabell 1 
  
 Antal artiklar 
  
 Moment 
  
 Antal 
  
 Datasökning: operational, emergency, rescue, police, personnel, mental health, 
  
 3 194 
  
 family 
  
 Datasökning: humanitarian, aid, workers, health 
  
 765 
  
 Datasökning: international, disaster, workers, health 
  
 533 
  
 Summa erhållna artiklar 
  
 4 492 
  
 Exkluderade på grund av låg vetenskaplig kvalitet eller bristande relevans 
  
 4 359 
  
 Resterande artiklar med bedömd medelhög/hög kvalitet och relevans 
  
 133 
  
 Som framgår ovan föll ett sort antal artiklar bort på grund av bedömd låg vetenskaplig kvalitet och bristande relevans. Då sök- ningen genomfördes i fyra elektroniska databaser identifierades ett stort antal dubbletter varför i relevansbedömingen också ingick bortsållning av sådana. Många av de exkluderade artiklarna var också av arten komentarer från olika författare. 
 Den fortsatta analysen genomfördes på resterande 133 artiklar i olika steg.  
 Steg 1 
 . Här sorterades artiklarna i 9 olika underkate- gorier: Organisationsfaktorer; förberedelser, utbildning; stöd, upp- följning och behandling; internationella insatser; nationella insatser; kroppsliga konsekvenser; könsaspekter; riskfaktorer samt motstånds- kraft.  
 Steg 2 
 . Efter ytterligare analys sammanfördes dessa till tre 
 128 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 7 
  
 huvudområden: Insatsorganisation; konsekvenser av insatsstress samt påverkande faktorer.  
 Steg 3 
 . Utfallet beskrivs därefter i två avsnitt, Resultat och Diskussion. 
 Författaren har inga intressekonflikter att redovisa. 
 Resultat 
 Insatsorganisation 
 Organisationsfaktorer 
 I en australiensk studie på  
 polis-, 
  ambulans- och räddningstjänst- personal hade organisatoriskt klimat störst inflytande på anställdas arbetstillfredsställelse, både genom direkta effekter och medierade genom bemästring och daglig verksamhet (Burke, 2006). Det faktum att organisatoriska processer har sådan grundlig påverkan på anställ- das allmänna välmående gör det angeläget enligt författaren, att mer fokusera på hur organisationen måste utveckla mekanismer för pre- ventiva åtgärder för att hantera allvarliga händelser och arbetsrelaterad stress. 
 I överenstämmelse med vad som anges teoretiskt, fann man i en studie på ambulanspersonal (n = 321) att återkoppling, uppskatt- ning och ärlighet/rättvisa ( 
 fairness 
 ), är nyckelfaktorer för att minska utmattningssymtom hos personalen, även i samband med höga krav i arbetet (Hering, Beerlage, & ett andra tema var frustration över ledar- skapet och det tredje var att upplevelsen ändrade synen på livet. Stressreaktioner noterades men de verkade minska genom upplevd 
 136 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 7 
  
 medkänsla för de drabbade och den personliga tillfredställelsen av att kunna vara till hjälp. 
 Vid en uppföljning av 376 ugandiska hjälparbetare fann man en hög grad av exponering för traumatiska händelser och tecken på höga nivåer av depression, ångest, posttraumatiskt stressyndrom samt utmattningssyndrom, mest uttalat hos kvinnlig personal (Ager et al., 2012). Motverkande faktorer var socialt stöd och god sam- manhållning. 
 Högre nivåer av posttraumatiska stressreaktioner identifierades bland 176 personer vilka ingick i en röjningsstyrka efter en natur- katastrof, när de hade jämförts med en kontrollgrupp (Arellano, 2013). Man rekommenderar att personalen utbildas före och efter insatser för att de ska kunna identifiera olika stressorer och post- traumatiska stressreaktioner och för att på så sätt stärka förmågan hos personalen att tillskansa sig skyddande strategier samt för att öka sannolikheten för att de ska söka hjälp vid behov. 
 Efter jordbävningen i Marmara i Turkiet 1999, undersöktes 434 räddningsarbetare och jämfördes med en kontrollgrupp. Gra- den av identifikation med offren visade sig var viktigare för utveck- ling av posttraumatiska reaktioner än händelsen i sig (Cetin et al., 2005). 
 Nästan 22 procent av 832 poliser i Kaohsiung på Taiwan upp- fyllde kriterierna för depression (Chen et al., 2006). Problem i familjen, strävan och pressen att göra bra ifrån sig på arbetet samt tung arbetsbörda var kopplat till utveckling av depression. Ålder över 50 och högre utbildning var istället kopplat till högre livs- kvalitet. 
 I en belgisk studie jämfördes reaktionerna hos  
 räddningstjänst-, 
  ambulans- och sjukvårdspersonal efter en gasexplosion (De Soir et al., 2012). Plötsligheten, omfattningen av händelsen, det stora antalet döda och skadade ungdomar ledde till känslor av hjälplöshet, skräck, rädsla och sorg hos både personalen från alla dessa insats- organsationer. Mest påverkan på räddningstjänstpersonalen hade dödsfall hos insatskamrater och exponeringen för brända offer. Svårast för ambulans- och sjukvårdspersonalen var smärtan, lidan- det hos och skriken från brännskadeoffren. Kvalitativa skillnader i reaktioner hos dessa olika personalkategorier hänförs till skillnader i livs hot, kontakt med döda kroppar och olika grader av utbildning och förberedelser. 
 Enligt en rysk studie på räddningstjänstpersonal är akut trötthet under insats en individuellt varierande upplevelse medan generell 
 137 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:27 
  
 trötthet är mer kopplat till kroppslig uttröttning (Domrachev & liten erfarenhet av insats; och deltagande i små insatsgrupper utan tillgång till psykosocialt stöd (Dolce & Nash et al. 2012) efter insatser vilket kon- stateras i en artikel som också tar upp bättre förberedelser före insats. 
 Artikeln av Halpern et al. (2009) har blivit citerad rätt ofta då den undersöker på vilket sätt insatspersonal, i detta fall ambulans- personal önskar att stödet till dem ska vara utformat. Betoningen på erkännande från ledare och mer informellt socialt stöd från arbetskamrater, som också beskrivs i en annan studie, ligger i linje med annan kunskap på området (Nash et al. 2010). 
 Att ge  
 omega-3 
  som behandling mot posttraumatiska stress- reaktioner är en följd av ny kunskap om centrala nervsystemet. Även om man såg positiva effekter på kvinnor i den aktuella RCT- studien bör man nog vänta på ytterligare studier som kan bekräfta fyndet eftersom det var en liten studie med en del metodproblem. 
 Förutom andra former av stöd på fältet till insatspersonal skulle handledning kunna vara ett inslag för att hantera belastningar. 
 Den  
 RCT-studie 
  om behandling av räddningstjänstpersonal med kognitiv beteendeterapi (KBT) som ingick i litteraturgenom- gången påvisar det som i dag anges som en evidensbaserad behand- ling vid PTSD tillsammans med Eye movement desensitization and reprocessing therapy (EMDR) (Foa et al. 2009). En annan artikel beskrev tydlig koppling mellan dysfori (grad av nedstämdhet med gråvädersstämning) och PTSD. Sådan oförmåga att uppleva posi- tiva känslor tillsammans med sömnproblem kan vara något som bör leda tankarna till att överväga screening för PTSD (APA, 2013). 
 Konsekvenser av insatsstress 
 Civil insatspersonal kommer uppenbart att i stor utsträckning exponeras för potentiellt traumatiska händelser. Få studier har klar- lagt nivåerna av kroniska psykiska besvär vid civila internationella insatser. Dessa varierar naturligtvis beroende på flera faktorer men 
 153 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:27 
  
 det framgår dock att det är en uppenbar risk för att drabbas av PTSD, depression, ångest, utmattningssyndrom eller alkoholpro- blem efter internationella insatser. De få siffror som anges är i nivå med det som man funnit vid nationella insatser. I studien av Cardozo et al. (2005) anges att 17 procent drabbades av depression vid humanitära insatser i Kosovo. Det ligger i linje med metaanalysen av Berger et al. (2012) (10 procent), studien av McFarlane et al.(2009)  
 (6–32 
  procent) samt studierna från 9/11 där nivåerna varier mellan 16,5 procent efter  
 2–3 
  år (Bowler et al. 2012) och 5,3 procent efter 8 år (Pietrzak et al. 2013). Det verkar också som om reaktionerna kan tillta första åren för att sedan minska efterhand. Även om man inte uppfyller kriterierna helt för en psykisk störning vid uppfölj- ningar är det viktigt att också följa upp och behandla dem med subsyndromala reaktioner. 
 Insatspersonal kan också, beroende på typ av händelse och lokalisation, exponeras för infektiösa agens, damm med giftiga ämnen såsom bly, kvicksilver eller annat, vilket kan leda till infek- tionssjukdomar, ögonproblem, luftvägsproblem eller ospecifika kroppsliga symtom och kronisk trötthet. Dessa kroppsliga besvär kan bestå i flera år, vilket framgår av studien av Morren et al. (2007). Screening för denna typ av exponering kan därför bli nöd- vändig efter vissa insatser. Poliser och ambulanspersonal kan utöver detta ha mer besvär av muskuloskeletala problem än befolkningen de ska serva. 
 Det är sedan tidigare känt att priset för att stödja andra männi- skor kan bli att man själv utvecklar utmattningsbesvär vilket studien på socialarbetarna efter 9/11 visade. 
 Allvarlighetsgraden när det gäller exponering vid internationella insatser blir tydlig i studien av Welch. (2005,) där det visades att risken bland internationella hjälparbetare var större att dö av våldshandlingar än av olyckor. 
 Att kvinnor riskerar att i större utsträckning drabbas av psy- kiska besvär efter exponering för potentiellt traumatiska händelser är tidigare känt (Brewin et al. 2000; Ozer et al. 2003). Detta konfir- meras i en studie på poliser även i denna litteraturöversikt (Bowler et al. 2010). Överraskande var dock att man i en studie på poliser i Buffalo i USA endast fann en korrelation mellan arbetsrelaterad stress och metabolt syndrom hos kvinnlig polispersonal men inte hos den manliga delen. Ett par studier har också undersökt hälso- tillståndet hos partners till insatspersonal, vilket i oftast var fruar. Man fann att dels att fruarna tog ett stort ansvar för familjens hälsa 
 154 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 7 
  
 men också en negativ påverkan på hälsotillståndet och tillfred- ställelsen med äktenskapet. När man också undersökta skillnaden i hur män respektive kvinnor med PTSD förhöll sig till respektive partner, fann man att kvinnor genomgående hade bättre förmåga att bete sig på sätt som förstärkte samhörigheten till partnern. 
 I några artiklar anges att forskningen om civil insatspersonal, särskilt vid internationella insatser måste förstärkas, något som kan understrykas efter denna litteraturöversikt. 
 Påverkande faktorer 
 Riskfaktorer 
 Tidigare traumatiska upplevelser, till exempel att ha varit utsatt för sexuella övergrepp i barndomen är kända riskfaktorer sedan tidi- gare och visar sig även i denna litteraturgenomgång. 
 Att själv drabbas av förlust och sorg, att vara tidigt på plats och exponeras för hot, död, lidande och förstörelse samt att behöva tjänstgöra i långa arbetspass är uttalade riskfaktorer för negativ påverkan på hälsan. Att vara inadekvat utbildad eller att vara fri- villig utan utbildning är kopplat till ökade problem efteråt. Hög arbetsrelaterad stressnivå är korrelerat till mer negativa uppfatt- ningar om sin egen organisation. 
 Upplevd rollkonflikt mellan att göra insats och att vara familje- medlem ökar risken för reaktioner. Andra individuella faktorer som utgör riskfaktorer är  
 peri-traumatisk 
  dissociation, grubblerier, nega- tiv eller undvikande bemästring samt att ta på sig skuld. Att identi- fiera sig som en  
 räddare  
 visade sig i en studie utgöra en barriär mot att söka stöd hos andra. Andra barriärer för stöd är konfidentialitet och behov av att visa att man klarar sig själv. Rökning är korrelerat till ökad risk för PTSD men hur den kopplingen ser ut är oklar. 
 De flesta av dessa riskfaktorer är kända sedan tidigare i generella sammanhang när  
 vanliga  
 människor drabbas av traumatiska hän- delser (Brewin et al. 2000; Ozer et al. 2003) men visar sig vara aktu- Briggs även i insatsorganisationer. 
 155 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:27 
  
 Motståndskraft 
 Den viktigaste källan till emotionellt stöd för insatspersonal är partner och kollegor. Socialt stöd har sedan tidigare visat sig vara en av de viktigaste preventiva källor för människor som exponeras för allvarliga händelser, vilket också bekräftas här. I insatsorganisa- tioner har socialt stöd i gruppen, god sammanhållning och bra ledarskap visat sig kunna reducera risken för posttraumatiska stressreaktioner (Jones et al. 2012). 
 Mindfulness har i vissa sammanhang visat sig kunna reducera traumatisk påverkan, särskilt aspekten  
 accepterande av händelsen utan att värdera den 
 . Detta såg man dock inte tydligt hos dem som också beskrev  
 posttraumatic growth (PTG).  
 Detta beror sannolikt på att de som uppvisar PTG paradoxalt nog också har högre grad av posttraumatiska stressreaktioner, vilket också är känt sedan tidigare (Zoellner et al. 2006). 
 Att vara medkännande, att uppleva att man klarar påfrestningar och använder sig av positiva bemästringsstrategier, lägre grad av neuroticism och mer samvetsgrannhet var fynden i olika under- sökningar i litteraturgenomgången. Man känner till att sådana drag och bemästringsstrategier är kopplade till mer motståndskraft (Feder et al. 2011). Även fysisk aktivitet visades vara positivt i en artikel vilket också är känt sedan tidigare (aan het Rot et al. 2009). 
 I en artikel fann man att om personer bemästrar händelser på olika sätt bör stödet till personalen också vara mer individuellt anpassat, vilket är i linje med the  
 screen and treat model  
 (Brewin et al. 2008). 
 En välfungerande sjukvård (motsvarande företagshälsovård) kan också stärka motståndskraften hos insatspersonal vilket studien på skotska poliser som var oroliga för blodsmitta visade. 
 Kvalitetsbedömning 
 Inklusionskriterierna anger redan en grad av kvalitet genom att sökningen endast inkluderar kvantitativa och kvalitativa studier samt litteraturöversikter. De kvantitativa studierna omfattar pri- märt 112 observationsstudier av vilka 7 var longitudinella och 2 var  
 RCT-studier. 
  De kvalitativa studierna var 10 till antalet varav 2 var av typen  
 mixed methods  
 och dessutom ingick 11 litteraturöver- sikter. 
 156 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 7 
  
 Den viktigaste metodologiska begränsningen var att svarsfre- kvensen i någon av observationsstudierna bara var dryga 30 procent, vilket gör att fynden därifrån får betraktas med viss försiktighet. Huvuddelen hade dock svarsfrekvenser mellan  
 50–75 
  procent och i något fall högre. 
 De ingående litteraturöversikterna, de longitudinella studierna samt  
 RCT-studierna, 
  även om den ena av dessa hade en del metod- brister, bedöms som kvalitetshöjande delar i översikten. 
 Utgående från  
 GRADE-systemet 
  (Atkins et al. 2004; Guyatt et al. 2011) bedöms resultatet därför sammantaget till att motsvara grad 2, vilket betyder  
 ett begränsat vetenskapligt underlag 
 . Det inne- bär att den samlade kunskapen ur denna översikt   
 bygger på studier med hög eller medelhög kvalitet med försvagande faktorer vid en samlad bedömning  
 (SBU, 2013). Det betyder i sin tur att det finns viss sannolikhet för att det redovisade resultatet kommer att påverkas av framtida forskningsrön inom överblickbar tid. 
 Begränsningar 
 Den viktigaste begränsningen i denna litteraturöversikt är att be- dömningen av relevansen gällande vilka av de ursprungliga 4 492 artiklarna som slutligen skulle ingå i litteraturöversikten genom- fördes av endast en person. Bortgallringen och reduceringen till cirka 3 procent av det ursprungliga antalet artiklar kan också te sig drastisk. De viktigaste skälen till att inte inkludera artiklar var det stora antalet identiska artiklar i de olika databaserna, att en stor andel egentliga inte var studier utan kommentarer av olika slag eller att artiklarna inte avhandlade det aktuella området. Andra skäl var bedömda metodproblem, att de var skrivna på andra språk än engelska eller att abstract i något fall inte var tillräckligt informa- tivt. Bedömningen är dock att flera bedömare inte på ett avgörande skulle påverkat resultatet av litteraturöversikten med hänsyn till de relativt strikta inklusionskriterierna. 
 157 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:27 
  
 Relevans för svenska förhållanden 
 Av de ingående studierna var 8 från de nordiska länderna, Danmark 1, Finland 1 och Norge 6, ingen var svensk. Ett stort antal av studi- erna var som vanligt genomförda i USA. Det kan hävdas att detta skulle kunna begränsa relevansen av resultatet för svenska förhåll- anden. Å andra sidan var det få av studierna som redovisade några extrema eller direkt kontroversiella resultat och många ligger dess- utom i linje med redan existerande kunskap, samtidigt var ett flertal länder representerade. Sammanvägt kan man nog se det som att resultatet, som det presenteras i sammanfattningen på det hela taget kan vara relevant för svenska förhållanden när det gäller att utveckla förhållanden för svensk civil insatspersonal. 
 Tack 
 Tack för hjälp med praktisk litteratursökning i databaser riktas till Sanchez Hüblová. Ett särskilt tack riktas också till professor Padilla för kloka synpunkter på rapporten, båda vid Försvars- högskolan i Karlstad. 
 158 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 7 
  
 Referenser 
 Litteraturöversikten 
 Aasland, Jackson, &306(5):549–51. 
  doi: 10.1001/jama.2011.1096. 
 Jones, N., Salas, Fisher, Harris, N. T., Schmidt, Martinez, Smith, Ruiz, Mendoza, N. (2012). Leadership, Fisher, Dennis, and the Mental Health of UK Armed Forces in Afghanistan.  
 Psychiatry: Interpersonal and Biological Processes  
 Volume: 75, Issue: 1, Pages:  
 49–59. 
  
 Kang, Turner, Frazier, Juarez (2008). Risk of suicideamong US veterans after returning from the Iraq and Afghansistan war zones.  
 JAMA 
 , 300,  
 652–653. 
  
 Milliken, Wagner, Auchterlonie, Johnson, Turner, C. W.(2007). Longi- tudinal assessment of mental health problems among active and reserve component soldiers returning from the Iraq war.  
 JAMA 
 , 298,  
 2141–2148. 
  
 174 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 7 
  
 Nash, Garrett, Boyd, Hunter, Hernandez, Barker, & 2013. 
 Watson, Barker, Lowery, L., & Handbook of PTSD (pp.  
 521–539). 
  New York: The Guilford Press. 
 Brown,T., & Somalia 2 1/2 år, East Timor 4 år samt Haiti 9 år drygt tror jag ibland att det finns vissa som drar på lite extra, t ex att ha varit kock i Jwayya (Libanon) under FN­mission blir bilden av att man varit med om hemskheter lite fadd tycker jag. Jag tror emellertid att Veterangänget behövs och det är bra att det kommer upp oegentligheter, stressrelaterad psykos och allt vad som följer i peacekeepingspåren. Men allt som skrives är inte helt riktigt tycker jag. Dessa åsikter delas med kompisar som jag har, alla har tjänstgjort i det militära och civila som 
 207 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 32 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 peacekeepers och fortfarande tjänstgör. Om en enkät gjordes till dom kommer nog mina åsikter att delas till mångt och mycket. Med vänlig hälsning [NN]." 
 "Skulle tycka det var bra om man uppdaterades med personliga mail i större utsträckning än vad det är nu, låt säga 1­2 ggr/år. Då känner man sig bekräftad på ett annat sätt!! Att mina erfarenheter inom olika områden efter 14 utlandsmissioner skulle kunna användas på ett eller annat sätt, har hittills inte blivit kontaktad/efterfrågad av FM (dock tillfrågats av enstaka civil organisation)" 
 "Det är OK att man i nutid kollar upp hur personal mår efter det att de kommer hem ifrån ett uppdrag, så att inte psykologiska efterverkningar uppstår i efterhand på psykiskt svaga personer. Men jag anser inte att det skall "daltas med fullvuxna män" efter hemkomsten då personerna ifråga vetat om riskerna och själva sökt sig till uppdraget. Själv har jag efter hemkomsten, 1961 då oroligheterna i Congo började och vi var utsatta för skottlossning och vi använde både kulspruta och granatgevär, mått alldeles ypperligt." 
 "Mycket snack å lite verkstad. Dåliga försäkringar. Veteranrehabcenter behövs. Uppföljning av all personal behövs." 
 "Stödet från Regering och Riksdag kan förbättras i mycket stor omfattning, exvis i medverkan på Veterandagen och allmänt stöd i debatten mm" 
 "Vikten av en värdig mottagning av stupade/omkomna eller skadade sker vid ankomst till Sverige, att representant (officer) från FM är närvarande" 
 "Ingen kommentar." 
 "Jag förstår att denna undersökning vill ha svar i stil med svart eller vitt avseende frågorna. 
 Rent allmänt saknar nog många en debriefing strax innan/direkt efter hemkomst. Idag är det nog bättre, på min tid obefintlig. Jag tror att många från den gamla tiden, t ex Libanonmissioner mår ganska dåligt utan synbar anledning. Jag vet själv inte varför, mina missioner har varit lugna. På minnesträffen ÖS är det ganska uppenbart att vi nog mår lite sämre än genomsnittet av befolkningen. ÖS http://fn­traffen.snabber.se/hem.asp kan nog vara en bra plats fr er att synas och prata." 
 "Jag gjorde ju mina insatser 1974 resp 1978 innan FM överhuvudtaget tog någon notis om hur vi mådde. När vi kom hem var det endast ett avföringsprov, snabb inlämning av Olson och sedan iväg hem. Ingen uppföljning vad jag kan påminna mig. Vad jag har fått klart för mig är att det har skett en stor förändring till det bättre sedan dess" 
 "För min del var detta långt tillbaka i tiden och mycket kan ha förändrats varför mina svar kanske inte är helt tillfyllest. Jag har valt att svara för att jag upplevt både lugnt och stressat förhållande vid min internationella tjänstgöring" 
 "Min son var i Afghanistan och då märkte jag att det bästa var stödet och kontaktmöjligheterna för anhöriga hemma. Jag förmodar att man sköter om de hemkomna med liknande resurser." 
 "Personal som tjänstgör utomlands kommer oftast från hela Sverige. Så gör även deras anhöriga, men dom anhörigträffar/informationsträffar som genomförs här hemma är på centrala orter. Försvarsmakten borde kunna lösa transportfrågan till dessa träffar för dom anhöriga som har upp till 30­40 mil till dessa garnisonsorter." 
 208 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 33 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Vi kom hem, avrustades med blixtfart, och efter det hördes ingenting på över 20 år. Jag hade kamrater som mådde mycket dåligt vid hemkomsten, men känslan var att man ville bli av med oss fortast möjligt. Man får verkligen hoppas att Försvarsmakten bättrat sig. Vi var i 20­års­ åldern, många av oss hade inte varit utomlands förut, landade på en flygplats under eld, sköt människor, hämtade ihjälstympade människor ur diken, och lämnades efter hemkomsten utan tack, förutom ett vänligt brev från Hamilton." 
 "Det finns veteraner från tidigare missioner än idag som har behov att få ta del av de utskick angående veteran verksamheten som skett till dagsdato" 
 "Ni är för anonyma. Det känns inte som om vi som var ute för länge sedan är för intresse för er. Ang. monumentet så är det en annan fråga som inte är så rolig. Eftersom jag vistas väldigt mycket i Stockholm och försöker besöka monumenten ett par gånger om året så har jag blivit djupt besviken på hur det hanteras. Det är inte städat och upp putsat som andra monument är. Man har picknick på det och man använder den som sittplats vid arrangemang. Detta är inte värdigt oss veteraner. Det påtalas i olika forum hur det missköts och ingen verka bryr sig nu när det är på plats. Sorlig historia. " 
 "Informera om att de finns i olika forum. Det finns personer som har pts från tidigare insatser" 
 "Det behövs en gemensam samhällstolkning av begreppet VETERAN! En VETERAN är inte bara en veteransoldat!!" 
 "Det är över 13 år sedan jag lämnade försvarsmakten vilket innebär att relevansen av vissa svar blir därefter. //[NN]" 
 "FM borde i högre utsträckning bedriva forskning i veteranfrågor, via FHS. Sponsrade återträffar vart 5:e år på åtminstone kompaninivå." 
 "Märklig enkät, märkliga frågor, saknas andra relevanta alternativ, första gången jag hör någonting från Försvarsmakten sedan jag gick ut genom grindarna 1996" 
 "Med den erfarenhet jag har från BA01, till hur det ser ut idag, uppskattar jag mycket hur veteranerna omhändertags idag. Synd bara att det inte startat tidigare. Hoppas nu även de "gamla" Kongoyxorna ,får det stöd de behöver. Har själv mött 2 av dem, de vill inte alls prata FNsnack överhuvudtaget. Mvh [NN]" 
 "Mycket dålig plats som valts för veteran­ och FN monument. Hur får vi veteranerna mer uppskattande i samhället, Ådalen 31 gäller fortfarande i vissas attityd? Mycket bra försök av 
 politiker och FM att komma igång med detta veteranarbete Inför ett officiellt veteranmärke till kavajen, jackan o s v Hälsningar! [NN] 
 "Det var länge sedan jag tjänstgjorde utomlands och situationen nu är väldigt olik vad den var då. Bl.a. mycket farligare tjänstgöring nu." 
 "Större uppmärksamhet bör ägnas milobs och liknande insatser. (milobs i Kroatien/Bosnien hade första halvåret 4 % förluster i skadade , de väpnade och bepanrade infanteribataljonera någon enstaka promille)" 
 "Jag har varit ut ett par gånger och jag tycker att mitt hemförband Norrbottensregemente I19 och Norrbottenspansarbataljon blir bara sämre och sämre på att hantera den typen av insatser som jag har deltagit på. Med det menar jag när man ställer upp med sin kompetens mot andra förband där inte I19 har huvudansvaret blir man betraktad som en svartfot och 
 209 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 34 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 smitare. Jag kände helt klart efter att jag deltog på OMLT kandak/FS21 där Livgardet hade huvudansvar. När jag kom hem blev jag runtbollad och ingen hade en plan för vilken uppgift jag skulle fylla! När jag sedan hörde av en yngre kollega som är 1e.Serg att chefen för pansarbataljonen hade tagit in honom för enskilt samtal och berättat att han hade en chans på sig att dra tillbaka den ansökan han hade skickat in och gjorde han ej det så var han inte välkommen tillbaka. Då blir man bara förbannad! " 
 "Större hjälp med psykiskt stöd efter hemkomst. Har inte hört av försvarsmakten efter hemkomst 1963. Skulle vara bra att få samtala med psykolog om vissa händelser från missionen." 
 "Bra att det tas tag i alla aspekter, före under efter" 
 "Då ca 1000 personer åker på utlandsmission årligen, krävs det att man tar hand om våra tjejer och killar vid hemkomst och även efter det. PTSD kan uppkomma flera år efter hemkomst. Personligen känner jag veteraner med PTSD som kämpar med sig själva och att få vardagen att fungera. Vi behöver utbildad personal vid sjukvården som kan förstå våra trasiga soldater som kommit hem från ett oroligt hörn i världen. Jag är själv med i BBMC­ Blue Berets MC Sweden där vi börjat med kamratstöd och ett nära samarbete med Veteranförbundet, vilket jag uppskattar mycket! Mitt råd är att: skapa EN organisation ­ med ETT telefonnummer som den hemvändande soldaten får i handen INNAN han/hon vänder hem samt EFTER hemkomsten. Denna organisation skall kunna vägleda veteraner beroende på vilket ärende man än har. Har man: ­ PTSD skall man få svar på vart man kan vända sig. ­ skadat sig skall man få hjälp med kontakt med myndigheter från denna organisation. ­ bara behov av kamratstöd i sitt län ­ slussas man dit. ­ behov av att tillhöra ett veteranförbund där likasinnade finns skall man få bli informerad om det etc.. " 
 "Jag har aldrig fått info över huvud taget! Skulle behövt stöd. Nu känns det som det är för sent." 
 "NIL" 
 "Borde kunnas skickas ut info om det" 
 "Har man lämnat in Olson och ersatt ev förluster så har man gjort sitt... tack å hej" 
 "Efter skador och liknande som uppstått under utlandstjänstgöring har jag inte hört ett ljud ifrån Försvarsmakten. Det senaste jag fick höra av en dåvarande handläggare på Swedint var att jag skulle vara jävligt tacksam att jag fick flygas hem för vård och inte hade rätt att "gnälla" om något. 68.000:­ för en handikappnedsättning i vänster arm....tack för den fina veteran vården och uppskattningen." 
 "Återträff ej genomfört" 
 "Eftersom internationella insatser beslutas av riksdagen är det rimligt att politiker i gemen lär sig mer om dessa och dessutom stödjer soldaterna mer påtagligt. Man behöver inte gilla insatsen men man skall stödja de som ställer upp. " 
 "Förstår inte att andra yrkeskategorier än militärer sorteras in under Försvarsmaktens veteranpolicy(brandmän,räddningstjänst,tekniker) Det gör veteranbegreppet till något annat än en försvarsmakt/militärfråga och skapar osäkerthet om vad veteranbegreppet och administrationen egentligen står för. Hela frågan kräver kompetent ledarskap med stort engagemang för de militära veteranerna.Finns det???" 
 210 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 35 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "vara lite aktiv även om det är sent påtänkttitta på norge till exempel" 
 "På veterandagen som jag besökte blev jag förvånad att jag som veteran och med ett spädbarn med mig inte fick gå in i tältet eller sitta på läktaren... det var tydligen för vip personer. vem är dagen till för: mig som veteran eller för FM som media jippo???" 
 "Det finns många BA01or som nu börjar få nya episoder. Många har PTSD utan att man uppmärksammas. Dessa måste fångas upp. Inom vanliga vården finna ingen kunskap om ämnet. Även vi gamla veteraner måste fångas upp. " 
 "Försvarsmaktens medalj...för krigsliknande situationer?? Finns nog ett antal som borde fått den för tjänstgöring under BA01,02,03?? Någon som fått??? Snyder år sedan,,, ett datum i december återkommer fortfarande efter 20 år... Glad att man lever!! Skulle exempelvis vara intressant att åka tillbaka 20 år senare... Eller att träffas i plutonen..kunde ju bli bra PR för försvarsmakten? Det som är det mest jävligaste efter insatsen , är att jag aldrig kände att försvarsmakten visade uppskattning för den insats som gjordes!! " 
 "Visa att ni finns ute på förbanden mycket mer. Fredsbaskrarnas lokala avdelningar gör ett bra arbete i olika regioner. Här träffas man under gemytliga former med enkel måltid och ett föredrag som någon har förberett och ansvarar för under en kväll. Det som jag ändå upplever mest positivt är när man har återträffar för de olika enheter man tjänstgjort vid. Ett mycket bra exempel är de initiativ två av kompanicheferna vid L 100 Mj Andrews SWEDINT och Övlt Washington Lv2 gjort.Vi har träffats vid 11 olika tillfällen runt om i Sverige och nästa planerade träff blir i höst på LSS i Uppsala. På detta sätt hålls missionerna vid liv och möjlighet att diskutera olika saker och ting, inte bara händelserna under tiden man var i missionen. Detta hade inte varit möjligt om inte förbandscheferna varit engagerade. Vi håller dessutom god kontakt mellan återträffarna. Saknar tyvärr den gamla typen av FN missioner, där var det mer kamratligt och en helt annan anda mellan soldater och befäl." 
 "Något som förvånar är att man efter hemkomst ska genomgå en återträff samt fylla i en enkät efter 5 år, den där enkäten har man inte sett röken av, något annat som förvånar mig är att när man vill få kontakt med försvarsmakten för att förklara att man har påverkats under sin insats insatser så möts man av någon form av nonchalerande." 
 "Har pratat med flera Bosnien veteraner som lider av PTSD och hur kunde en administratör friskskriva alla soldater utan egen erfarenhet, mycket oseriöst! Att ingen på försvarsmakten 
 för statistik rörande självmord och trafikolyckor som kan vara självmord är ett hån mot alla som ställt upp i svensk uniform i utlandstjänst http://veteranerfinnsvi.blogspot.se/ 
 "tycker det är rent bedrövligt att vi inte hört nåt från FM sen vi (JK01) kom hem för 21 år sen, vet att väldigt många av oss mår dåligt från och till, verkar som om hela den missionen har glömts bort, ingen verkar vilja ta i den. Inga återträffar, ingen kontakt,inga förfrågningar om hur vi mår... nada. Hoppas att denna utredning kan gagna de som kommer hem nu och framöver på ett bättre sätt, för oss gamla är det väl snart försent." 
 "Veteraner borde erhålla en permissionsuniform att bära vid speciella tillfällen. Vid hemkomst skall soldaten erbjudas att åka hem i fältuniform. Veterandagar borde hållas i alla residensstäder då det är svårt att åka till Stockholm." 
 "Vård och ersättning på hemmaplan har alltid varit "besvärlig" från myndighetens sida. Den som blivit skadad i tjänsten skall ALLTID få hjälp och ersättning utan "krångel"." 
 211 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 36 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Fick via nätet veta om detta så jag skrev till han som är ansvarig i Västerbotten men har inte hört något. Så jag vet inte vad dom har för uppgift eller vad dom ska jobba med. " 
 "Tycker att mycket har blivit bättre de senaste åren, var skillnad bara mellan mina båda missioner år 2002 och år 2004. Generellt sett kan jag tycka att det är lite för stort fokus på "det är så synd om gamla FN­soldater". Det framhålls alldeles för lite om att många mår bra och har utvecklats under sin tjänstgöring. " 
 "De frågor som jag lämnat obesvarade kan jag ej besvara då det var länge sedan jag tjänstgjorde. Det var bara vid Somalia missionen som jag har upplevt någon form av debriefing och det var därnere på plats. Kanske inte det mest lämpliga stället kanske. Efter Libanon missionerna fick vi själva sköta debriefingen och för mig har det fungerat bra. Kompani och bataljons återträffar är något som jag tycker borde uppmuntras mer av försvarsmakten. De personer som var där med dig, dom vet verkligen vad du/ni varit med om." 
 "Jag skulle gärna se att det tilldelas medaljer/utmärkelser som kanske inte behöver vara kopplade till direkt strid. Snarare utmärka en ex. signalist som är oerhört driven med någon form av medalj." 
 "Nej" 
 "Som sagt, jag har anmält mig till Malmen i Linköping. Tyvärr har det inte skett någon aktivitet från deras sida för oss Veteraner." 
 "Eftersom jag är en oldtimer och f d observatör och ej från "stridande enheter" (dock i stridssituationer och som gisslan tre dagar i UNTSO) är troligen mina erfarenheter och synpunkter ej så relevanta, men min åsikt om att allt blivit mycket bättre i att ta hand om hemvändande FN personal 1981 kontra 2000 talet kan kanske vara värdefullt att ta del av. 
 Ville förmedla den åsikten. Eftersom jag är lätt identifierbar har jag inga problem med att framträda med min identitet. [NN] 
 Traditioner är en viktig del av identiteten i Försvarsmakten. Det här vet vi sedan länge. 
 Varför längs det tid på inriktningsprojekt på Högkvarteret som "Roller och relationer"? Försvarsmaktens diffusa varumärkeskampanj. Den motiveras med att målgruppen ska känna en affekt till verksamheten, men dagens ungdom söker information själv. Är det som kommuniceras diffust så får man också räkna med avhopp från GMU­utbildningar. Detta leder också till att veteranerna i samhället inte förstås. Försvarsmaktens kommunikation är främst orienterad till autokommunikation inom organisationen i egna kanaler. Man förstår inte riktigt rekryteringskommunikationens dubbeleffekt i detta hänseende, det vill säga allmän information om vår verksamhet. En tillsynes modernt och väldigt civilt orienterad kampanj ­ genomförd av personer som inte känner kärnan i verksamheten. Vår identitet finns redan och det är därför man från första början söker sig till Försvarsmakten. Vad avser medaljerna sårad i strid. Som ovan nämnt så är traditioner viktiga. Jag förstår inte varför man glömmer av den hedervärda och mycket prestigefyllda medaljen "Tapperhet i fält". Historiskt är den ett känt begrepp. Återinför denna symbol. " 
 "Uppföljning av veteraner efter några år efter hemkomst. " "Se föregående" 
 "Det finns personer/familjer som faller mellan stolarna för att veteranproblematiken inte passar in i det civila samhällets institutioner och regelverk. Detta borde uppmärksammas och 
 212 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 37 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 framför allt åtgärdas i större utsträckning. Det förekommer nu insamlingar till några av dessa personer/familjer efter privata initiativ. Detta är i och för sig berömvärt men får ses som ett misslyckande av veteranpolitiken/veteranadministrationen." 
 "Det borde alltid finnas svarsalternativet VET EJ i en undersökning. Vid minst två frågor svarade jag utan att veta vad jag svarade på pga av avsaknads av det alternativet. Resultatet blir missvisande" 
 "Det jag tagit med mig från tiden i Kongo är att jag kunnat hämta kraft från de upplevelser jag var med om där nere när det skett andra saker i livet. Om jag överlevde det där så klarar jag det här också har jag tänkt." 
 "Försvarsmakten som organisation är bra på att uppmärksamma och ge stöd men personalen "hemma" är sämre på att omhänderta erfarenheter. Det verkar grunda sig i en rädsla att fråga och prata om det som hänt." 
 "Jag har varit i en Gisslansituation i Serbien under bataljon MA01 1993. Dödshotad flera gånger, bunden med rep vid träpall, uppställd bakom en vit linje som på en krigsfilm, fick backa 10 meter sakta när serbiska soldater stod i färdigställning mm.mm.mm. FN hade inget mandat att gå in i Serbien för att det rådde FN­Embargo mot landet. Närmsta befäl brydde sig inte om detta utan skickade in oss i Serbien under de 4 sista månaderna under bataljonen.Han hade tydligen en helt annan agenda än det som jag har lärt mig på FN­ Skolan angående patrulltjänst och OP­tjänst. Jag som gruppchef fixade tillsammans med mina mycket duktiga soldater gisslandramat mycket bra och vi kom ut oskadda. Vi stod på oss mot vårt närmsta befäl och fick våra vapen, flagga, radio och avslutade patrullen med värdighet. Efteråt fick vi en debriefing på "fyllan" och ett förnedrande betyg vid hemrotation. No question asked. Hemkomsten till Swedint var ännu sämre. Läs General Jan­Gunnar Torres slutord i boken "Ledarskap i krigsliknande situationer MA01 Makedonien 1993" Mitt liv sen 18 år tillbaka har varit ett rent "Helvete" med en process som aldrig tar slut. Bad Försvarsmakten fredagen 14 februari 2014 om dödshjälp. Nu orkar jag inte skriva mer." 
 "En del av frågorna är irrelevanta för mig som anhörig. När min son tjänstgjorde var kompetensen helt undermålig i den medicinska sjukvårdsorganisation som fanns att tillgå för soldaterna. Varken traumakirurg eller anestesiolog fanns på plats. Avtal med andra länders sjukvårdsorganisationer var då inte utvecklade. Psykologstödet betsod av en präst. Min son är inte troende och hade inget stöd i det. Positivt var att det fanns en telefon som han kunde ringa på. Han ringde flera gånger och vi pratade i timmar när han var nära döden eller kamrater dödades/ skadades." 
 "Ett minnesmonument i sig är bra. Men kan inte bara få finnas i huvudstaden. De tjänsgörande kommer från hela landet. Det bör också framhäva de risker peronalen utsatt sig för. Och uppoffringar. Vilket absolut inte framgår av nuvarande monument. Veterandagen bör infinna sig på en helgdag då man faktiskt har möjlighet att delta. Och göras till en nationell och lokal företeelse. På regementena runt om i landet med inbjudan. För övrigt tycker jag insatt personal bör betala reducerad skatt. Att 80 procent av traktamentet försvinner är inte heller rimligt då man ligger i fält och käkar grönpåse i en sandstorm! Det är ett bra och relativt billigt sätt för staten att visa sin uppskattning! " 
 "Vid avtäckningen inför all personal när jag slutade, nämnde regch inget om min utlandstjänstgöring (även ett observatörsår)." 
 213 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 38 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "vi veteraner får stödja varandra, för det känns som att det officiella Sverige skiter i oss.. Försvaret gör fortfarande skillnad på officer och soldat, man prioriterar hellre högkvarter och "hemma" ist för förbanden i insatsområde.. Detta är min känsla och åsikt :) men jag skulle ändå inte tveka att åka ut igen med rätt kamrater :)" 
 "Har förstått att många mår psykiskt dåligt många år efter insats. Av dessa har många försökt få hjälp från försvarsmakten utan att lyckas. Känns som man är helt bortglömd då man kommer hem och inte längre tjänstgör. " 
 "Upplever att det blivit mycket sämre stöd för oss som inte arbetar inom försvarsmakten när man kommit hem sedan införandet av yrkesförsvaret. Tror att det blivit bättre för de anställda med stöd på förbanden etc, men vi få civila har helt hamnat i kylan. " 
 "Se över mottagandet av hemroterande soldater. Följ upp. Det finns alltid risk för försenad krisreaktion. Det är för mycket machokultur inom Försvaret. " 
 "Jag hade problem med en separation i samband med en mission och fick hjälp och stöd med samtal så jag är nöjd med den hjälp jag fick när jag behövde det. " 
 "P.g.a. att min tjänstgöring ligger så pass långt bak i tiden och hantering av stress och trauma vid den tiden var nästan obefintlig, ser jag att mina svar i enkäten föga kan vara till hjälp i framtida arbete för att förbättra relationer mellan myndigheter och soldater/anhöriga." 
 "Skickade hem en gruppkamrat från mission med psykproblem. Han eskorterades hem med MP men togs inte om hand vid hemkomst. Hade kunnat sluta illa! En annan kompanikamrat vid ett annat tillfälle kom inte tillbaka från leaven utan hade ställt sig framför tåget. Viktigt att fånga upp dem som inte mår bra av att vara i US och dem som inte mår bra av att komma hem." 
 "Jag anser att det är en försämring att det har blivit obligatoriskt med utlandstjänst, eftersom en insats byggd på frivilliga håller högre kvalitet och skapar bättre förbandsanda och sammanhållning. Försvarets huvuduppgift är att försvara Sverige. Den uppgiften skall vara pliktbaserad. Utlandsinsatser är ett sätt för Sverige (och Försvarsmakten) att profilera sig positivt i världen och borde därför baseras på frivillighet." 
 "Det finns ju de som får problem efter lång tid och det finns ingen möjlighet att upptäcka det när man inte hör av något från försvaret efter sista återträffen efter hemkomst. Jag gjorde min sista mission 99/00 och har inte hört ett knyst sen dess." 
 "skulle behövas en mer långsiktig uppföljning, inte bara en träff efter 6 månader. kanske ett ökat samarbete med veteranförbundet." 
 "Förutsättningarna för rekrytering blir svåra när rekryteringsbasen ser att de som tidigare tjänstgjort (veteranerna) hanteras på ett dåligt sätt. Analysen blir lätt att verkställa och dess sammanfattning ödesmättad, Sverige kommer att stå utan förmåga att internationellt leverera skydd och rättvisa. Sverige som i modern tid har stått fast när det blåst, böjer sig nu 
 inställsamt för stormakters tryck och levererar idag elektronisk övervakning i stället för skydd till de skyddslösa. 
 "Visa att ni finns." 
 "Jag tycker att det är anmärkningsvärt att det är så pass svårt för hemkomna soldater att få den hjälp som utlovas och som de har rätt till som det är. Det skall vara så enkelt som att 
 214 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 39 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 lyfta sin lur och ringa det nummer man fått för att få hjälp. Du ska inte behöva bli lotsad runt till olika avdelningar för att till sist inte få nån hjälp alls." 
 "När vi kom hem till Sverige 1961 slussades vi bara ut och hem och efter ett antal månader kom en person (förmodligen från försvarsmakten) hem och gjorde en intervju sen hörde jag inte av någon på 48 år då vi fick förtjänstmedalj som vi skulle fått för 48 år sedan efter förslag från Bataljonschefen och Utlänska chefer" 
 "Det finns många veteraner som mår dåligt efter hemkomsten som alla vet, viktigt att jobba hårdare för att hjälpa dessa. Jag själv har endast fått en enkät sen jag kom hem från min sista mission för tjugo år sen... Denna enkät är det många år sen jag fick. Hoppas även på representanter från försvarsmakten på ÖS 21 i sommar. Viktigt att visa sig där det finns hundratals veteraner samlade, jag var där första gången förra året och kommer Inte att missa det fler gånger. Den bästa debrifingen man kan få, att få träffa likasinnade som vet vad man pratar om." 
 "Vet inte om mina svar är särskilt relevanta. Dels på grund av att det i dagsläget är flera år sedan jag själv genomförde någon internationell insats, så jag har svårt att bestämma mig för om jag skall svara på hur jag upplevde det då eller hur jag upplever att andra kollegor har det i dag? Dels på grund av att jag uppfattade flera av frågorna som ganska intetsägande och en brist på att kunna utveckla svarsalternativen. Sammanfattningsvis kan jag säga att jag är personligen nöjd med att jag genomfört internationella insatser och det arbete jag och mina soldater genomfört. Jag är inte negativt inställd till att göra fler insatser i framtiden men den motivationen kommer i första hand från att jag ser mina arbetsuppgifter/arbetsinsatser som viktiga och internationell tjänstgöring som mitt sätt att bidra till kollegors säkerhet, Sveriges utrikespolitiska målsättningar och en bättre/säkrare omvärld. Jag måste framhålla att jag känner mig varken stolt eller uppskattad för det arbete jag gör, varken inom Försvarsmakten eller i samhället som helhet. Om möjligheten finns pratar jag helst inte om vad jag jobbar med eller mina utlandserfarenheter med personer utanför min närmaste sfär av arbetskamrater. Avslutningsvis vill jag sammanfatta min tillvaro efter snart 15 års tjänstgöring som löjtnant inom EOD funktionen, med fyra utlands insatser bakom mig, så här: Jag trivs bra med mina arbetsuppgifter och mina arbetskamrater men jag skulle ha mycket svårt att rekommendera någon annan att söka anställning i FM i dag." 
 "När jag låg i Kongo ( K 12 ) så blev Mcgee allvarligt skadad i strid. Varför fick han ingen ersättning för de skador han fick? Han bråkade med försvaret resten av livet." 
 "Efter att den allmänna värnplikten upphörde har förståelsen för arbete i försvaret minskat i samband med att man söker jobb. Det är bättre att ha haft ett sabatsår och åkt runt i Sydostasien än att ha gjort utlandstjänst. Det har samma meritvärde som att har suttit i fängelse." 
 "Det arbete som pågår kan inte underskattas i sin betydelse för veteranerna men försvarsmakten måste bli tydligare i sin profil hur man bemöter och lyfter fram betydelsen av veteranernas insatser. Trots allt, oavsett insats har veteranen en gång tagit ett beslut att deltaga och verka inom FM som ytterst skulle kunnat innebära den yttersta uppoffringen att ge sitt liv. För många veteranerna är gemmenskapen med kamraterna det skyddsnät de faller tillbaka på när de har lämnat sin tjänst, ngt som FM måste jobba mer på och då räcker det inte med kraftsamla på Veterandagen utan också på tiden där i mellan." 
 215 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 40 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Jag anser att fokus bör ligga på att meritera de personer som har varit iväg på olika sätt t.ex genom att enklare kunna stiga i graderna. Men man skall även komma ihåg de som kommer från den civila delen av samhället och här gäller det för försvarsmakten att kunna visa att det är något positivt att ha varit veteran. " 
 "Låt oss fortsätta åka på mission även om vi "bara" har exempelvis Hemvärnskontrakt. " 
 "Gjorde min sista mission för 20år sedan. Vet att debriefing inte var speciellt välutvecklat då. Första åren efter BA01 levde jag i ett känslomässigt vacuum och borde nog ha bearbetat detta med professionell hjälp. Samtidigt vet jag att det skickades ut brev och enkäter från försvarsmakten under denna tid. Svarade aldrig att jag ville ha stöd då. Inte lätt att hjälpa om man inte vill bli hjälpt! Dock uppskattade jag information samt återträffar efter missionerna. Känslan av att fortfarande "tillhöra" ett förband eller försvarsmakten även långt efter avslutad tjänstgöring var och är värdefull. Hoppas dock att det förste som möter dagens hemvändande soldater som avrustar i Sverige inte är en förrådsman som påpekar vikten av att para ihop sockarna rätt..... " 
 "Mycket fokus hamnar, av naturliga skäl, på veteraner som lidit fysisk/psykisk skada av utlandstjänstgöring. Glöm dock ej bort de veteraner som tjänstgjort utan att lida någon skada. Behöver inte vara mer än att man t.ex. ordnar en "veterans Mccormick" vid regementsdagar, med lite kaffe och möjlighet att träffa andra veteraner. Visa lite uppskattning för den insats som gjorts, av många. Gör det lättare att behålla kontakt med militära förband och följa deras verksamhet." 
 "Sverige måste ta vara på oss som varit ute i fält i främmande länder och ge oss, som i USA tillgång till betald universitet och pension efter slutförd utlandstjänst.. Tycker svenska försvarsmakten skall skämmas och jag säger Frederick och FY fan på er. " 
 "Hade önskat mer information till anhöriga, adresserade till anhörig. Hade önskat att det funnits ett gruppforum för anhöriga för det förband så man kan ge alla info enkelt och att anhöriga kan få träffas och prata. Nu finns det bra diskussionsforum på nätet." 
 "Vi som tjänstgjorde under 60 talet, fick överhuvudtaget inget stöd efter avslutat tjänst,med påföljd att många mådde och mår fortfarande väldigt dåligt. känner till flera som tagit sitt liv. Har för egen del inga problem, och jag uppskattar att Försvarsmakten på senare tid, tagit sitt ansvar och finns som stöd, men det borde vara bättre." 
 "Psykologsamtalen direkt vid hemkomst är bra ur screening­synpunkt och för att få ett sammanfattande avslut för respektive grupp. Dock så hade jag velat haft individuell uppföljning några månader efter att jag landat in hemma igen. Detta sker, vad jag förstått, normalt på återträffarna. Men jag har av olika anledningar inte haft möjlighet att delta i dessa, och det känns som att mycket har fallit mellan stolarna. Det känns lite märkligt att jag släppts iväg på så många missioner och aldrig fått någon uppföljning. " 
 "jag är I Washington frekvent i mitt arbete. Där möter jag ofta baksidorna av en veteranpolitik som är för sen att rädda. Titta på andra länder och lär av deras misstag. Tro inte att vi kan uppfinna alla lösningar själv.Många av mina kamrater från Ba01 mår ganska risigt. Vårat 20 års jubileum var fint men samtidigt beklämmande. Läs på socialamedier och dra slutsatser. " 
 "Alldeles för dålig uppföljning av hemvändare. Jag fick 5 gånger hos en civilpsykologs samtalsterapi som inte ens visste vad han skulle leta efter men det är inte förrän nu som jag känner mig dålig och nu finns ingenstans man kan vända sig till. det finns inget 
 216 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 41 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 veteransjukhus eller behandlingshem för veteraner av veteraner bara massa civilister som aldrig satt sin fot i ett krigsområde och som inte vet vad det handlar om. När man söker olika tjänster inom försvarsmakten så blir man behandlad som vilken civil som helst istället för man har ytterligare en urvalsgrupp till för ansökningar av olika tjänster inom försvarsmakten. Jag vill se bättre behandling av oss veteraner som vill söka tjänster inom försvarsmakten. Att man börjar i större utsträckning använda sig av veteraner inom försvarsmaktens verksamhet. Varför anställa civila när det finns veteraner.Jag anser att en anställning inom försvarsmakten aldrig kan vara tidsbegränsad den är livslång och så också försvarsmaktens ansvar gentemot mig som veteran. " 
 "Efter alla smällar i Kaminaville tänkte jag att det här var den "sista resan" som jag gjort överhuvudtaget! Efter alla traumatiska händelser som jag fick uppleva under Kongokrisen som utbröt i slutet av december och det jag då fick uppleva, så har jag trots allt kunnat "hämta kraft" från det jag då fick uppleva där nere när det skett andra saker här i livet.­Om jag överlevde detta, så klarar jag nog det här också har jag tänkt!" 
 "Stå upp för oss som varit ute och stridit under svensk flagg. Att svenska politiker i försvarsutskottet sitter och ljuger alternativt, vilket jag har fruktansvärt svårt att tro, inte känner till att svenska soldater dödat afghaner. Och i nästa mening betvivla att vi följt ROE. Nu är jag medveten om att detta reportage handlade om SOG men alla i Sverige läser inte hela artiklar, de läser ofta bara överskriften. Jag har vid flera tillfälle fått frågan om det sköts afghaner lite godtyckligt. Vilket jag inte ens bemödat mig med att besvara. Jag har nästan blivit sprängd av en IED, jag har blivit påskjuten både med RPG och finkalibrigt, jag hade sår på båda trumhinnorna efter en strid, detta är helt ok, jag räknade med att det skulle kunna hända. Men jag trodde aldrig i min vildaste fantasi att två jubelidioter i försvarsutskottet skulle anklaga svenska soldater för att åka runt och mörda folk... Och inte få någon som helst reprimand för det. Där har ni något att ta tag i. " 
 "Det är viktigt att samhällets företrädare, dvs politiker och tjänstemän utanför Försvarsmakten visar uppskattning, stöd och respekt för veteranerna!" 
 "1961 efter min tjänstgöring var det ingen från försvaret, som hörde av sig hur man hade det. Många av mina kamrater hade verkliga problem efter hemkomsten. Själv har jag lyckligtvis klarat mig och har inte haft några problem." 
 "För 25 år sedan var ingen uppföljning alls! Har varit verksam av och till i Försvarsmakten sedan 1981. Sett kamrater som har farit illa dels i aktiv tjänst men också efter utförd mission. Är med i hemvärnet och ser även där att vissa människor mår dåligt och har hjälpt dessa i möjligaste mån. Var plutonsbefäl på insatsförband. Vetranstöd bör bli mer synligt och med olika kopetenser. Oftast är psykologer och beteendevetare som finns i org. Psykiatrisjuksköterskor saknas! " 
 "1. Mission Impossible att förena Fredsveteraner med Krigsveteraner. 
  
 2. 
  
 FM:s uppsökande verksamhet för att identifiera hjälp/stödbehövande veteraner måste kraftfullt förbättras. Etablera regionala projekt av frivilliga som med registerstöd fr FM , under några år scannar av veteranleden. Indelning i missioner, men arbeta med geografiska avgränsningar inom riket. 
  
 3. 
  
 Sätt press på SVF att förbättra rekryteringen av veteraner. SVF organiserar idag ENDAST 4500 av kanske 90 000 veteraner. Uppmuntra bildandet av fler veteranorganisationer." 
  
 "Har ni skickat ut information till äldre veteraner?" 
 217 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 42 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Det decennium (82­91, 8 missioner) jag offrade av mitt liv till försvarsmakten och FN­tjänst vill jag ej ha ogjort då då jag har många fina minnen av kamratskap och sammanhållning. Jag fick å andra sidan offra resten av mitt liv då jag har haft svårt att anpassa mig till övriga samhället och inte kunnat skaffa förhållande och familj. Men med tanke på att man har haft kulor vinande kring huvudet samt gått upp klockan fem varje morgon för att tillse att både campens personal samt flyktingar i byn fick färskt vatten, så är uppskattningen från försvarsmakten och fäderneslandet minimal. Det kändes helt förnedrande att komma hem från en mission där man ej visste om scudmissilerna som var på väg mot oss skulle innehålla gas mm. Att sedan i efterhand få gå och hämta ut sina medaljer på posten var ett dråpslag. I vilket annat land som helst med lite heder hade man sammankallat personalen för en ceremoni för att anständigt dela ut dessa. Det är på tiden att försvarsmakten och regeringen sammankallar oss som gjorde FN­tjänst på den tiden man bara kastade in sjösäcken och glömdes bort för att åter ge oss vår heder tillbaka." 
 "Skulle uppskatta en vägg med namn, levnadstid, mission och land, över alla stupade under ALLA utlandsmissioner. Det skulle uppskattas mycket! I dagsläget känns allt så anonymt och fattigt! Det minsta vi kan göra är att hedra våra kamrater vid namn! Det skulle även kännas bättre när man går till minnesmonumentet för att hedra sin kamrats minne om man kan se honom nämnd vid namn, att han inte är bortglömd! Tack för ordet." 
 "Uppskattar samarbetet med tex Invidzonen. Lättare att hitta andra anhöriga på ett säkert sätt. Önskar att man likriktar de anhörigträffar som finns vid varje insats. Varför uppfinna hjulet varje gång, ha ett grundkoncept som ska följas och därefter kan förbandet lägga till om man vill göra något extra och eget. Önskar mer samarbete med barnpsykologer/barnkuratorer för att ta tillvara och hjälpa de barn som har föräldrar på insats. Dessa experter skulle kunna delta vid anhörigträffar innan insatsen för att kunna ge råd och stöd om reaktioner hos barn. Som förälder ska du inte bara hantera hushållet o hemmet ensam under insatsen, du ska också vara uppmärksam på hur dina barn mår och hjälpa dem under insatsen. Fanns det en person med mer kunskaper om barns reaktioner som man kunde kontakta o som var insatt i hur en insats går till skulle detta kunna underlätta." 
 "Sänk skatterna för personal jobbandes i internationelltjänst. Sverige har sämst avtal av de scandinaviska länderna. Du är i tjänst dygnet runt och borta från familjen lång period. Räkna på om man varit hemma och jobbat lika mycket så hadde man tjänat mer..Logik ???? " 
 "Jag tycker att det ar trakigt att monumentet blev sa fel. Jag skulle vilja ha en plats att kunna ga till sjalv men ocksa med mina barn for att kunna visa min familj i samband med att jag berattar varfor och vad som skedde de ganger jag var ivag. Jag kommer aldrig att vilja besoka kotten eftersom den representerar lokal politik och reflekterar inte pa nagot satt de upplevelser eller skal som jag relaterar till min tjanstgoring. Jag maste sag att jag avskyr hanteringen och resultatet. " 
 "Hemvärnet kan ha en viktig roll som kamratstöd om man kan få in veteraner i våra Hemvärnsförband, det finns redan många veteraner men vi kan bli fler. Info om det "nya" Hemvärnet till veteraner kan behövas." 
 "Ta hand on due hundratals Utl. Vet. som finns i Hemvärnet " "stödja veteranföreningar" 
 "Jag har anmält mej till närmaste ställe på listan, det blev Umeå.Jag har inte hört något från dom. 
 218 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 43 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 [NN]" 
 "Mina svar bottnar i hur jag upplevde det under "min tid". Vet att det blivit bättre vad avser omhändertagandet efteråt, när jag kom hem var det INGEN som frågade något om hur man mådde. Fortsätt jobba med detta ­ omhändertagande vid hemkomst!" 
 "[NN]" 
 "Efter att ha deltagit i 5 bataljoner så anser jag att ni har slängt mig på soptippen. framför allt insatsen vi(JK01) gjorde i Sarajevo där jag vet att många kamrater har tagit hårt åt sig. Var fanns/finns ni?? Ni skickade oss till ett helvete och vi fick inget av er, inte ens ett officiellt erkännande. JK01 är något som man skall glömma. Efter 20 år så gråter jag än idag av mina minnen" 
 "Efter avslutad FN­tjänst har jag inte hört något från Försvarsmakten." 
 "Som soldat känner jag mig, av de folkvalda, ofta illa behandlad. Min stolthet som veteran sjunker i takt med de märkliga och osanna uttalanden som våra politiker gör. Jag känner ett stort stöd från min försvarsmakt men denna försvarsmakt står, mer och mer utanför samhället." 
 "Saknar information nu och då jag var aktiv var det ännu sämre ­ vi blev inte väl mottagna när vi kom hem." 
 "­ Låt FM ha ett eget minnesmonument. 
  
 ­ 
  
 Utveckla stödet till familjen vid insats med tjänster, t.ex städhjälp, barnpassning, snöskottning. 
  
 ­ 
  
 Insatser är en del av svensk utrikes­ och säkerhetspolitik. Därför är det ett krav att berörda politiker är insatta i frågorna och offentligen stöttar insatserna och soldaterna på ett klart bättre sätt än i dag." 
  
 "Dåligt med omhändertagande av personal som tjänstgjort för 30­40 år sedan men som fortfarande lider av viss stress p.g.a upplevda händelser ex på Cypern 1974 under kriget. Vid hemkomst 1974 fanns inget stöd eller återträffar." 
 "Det vore önskvärt att i samband med den årliga minnesdagen vid monumentet att avsluta med en veteranmiddag.(Bra läge att träffa och umgås med gamla veteraner)" 
 "Varför saknar svenska veteraner förmåner vid resor och liknande situationer, nedan ett exempel från USA, England och NATO."Veterans may also be eligible, with offering special discounts to veterans with an honorable discharge who have served in an active war zone for any length of time or outside a war zone for at least two years. Spouses of actively deployed or deceased military personnel may also be eligible."" 
 "Jag har som anhörig bara tagit del av negativa skriverier tidningar och tv angående uppdraget i Afghanistan. Jag som anhörig vet allt det BRA som gjorts med tycker att allmänhet och media antingen inte vet eller väljer att ha ennegativ inställning. Personligen skulle jag vilja att man jobbade mer med det positiva som gjorts.Det finns till och med politiker som deltagit i att sända våra anhöriga på utlandsuppdrag som tydligen inte VISSTE att det på gick ett krig. Vi som haft våra anhöriga i den miljön har RÄTTEN att vara stolta. Detta tycker jag att man skulle jobba mer med POSITIV information och inte skuldbelägga insatsen. Jag vet personer som under inga villkor skulle berätta vad man jobbar med för då får man stå till försvar för allnegativ information som sirkulerar bland allmänheten. Tack för möjligheten att få lätta mitt hjärta. En mamm" 
 219 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 44 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Jag är stolt över att ha arb för FN Om det finns intyg , diplom , utmärkelser för det Vill jag gärna ta del av det Mvh [NN]" 
 "?" 
 "Kamratstödet är oerhört starkt och sammansvetsat och har många ggr varit en räddning. URDÅLIGT professionellt stöd från Försvarsmakten trots att min anhörig deltagit i strider, tagit hand om/ räddat liv på sårade kamrater och varit i Afghanistan under de perioder när svenska soldater skadades och dödades. Att Sverige kan skicka militär personal till ett konfliktområde med undermålig utrustning och utan fortlöpande obligatoriskt professionellt stöd är en skam ­ min anhörig har på eget initiativ bl.a. köpt egen och mer kvalificerad skyddsutrustning för 1000tals kronor (utrustning som t.ex. amerikaner, britter och tyskar använder)då min anhörig märkte att den svenska skyddsutrustningen var klart mycket sämre än vad andra länder hade tillgång till. Ska Sverige fortsätta att skicka militär personal till konfliktområden ­ se då till att man har utrustning och professionellt stöd som är anpassat för uppgiften. " 
 "Eftersom jag under min period i Kongo uppbar en administrativ befattning inom flygtransportsektorn deltog jag ej i strid. Dock blivit beskjuten och utsatt för bombanfall, upplopp mot FNpersonal och mindre handgemäng. Det är min uppfattning att myndigheten vid min hemkomst mer var intresserad av ev. könssjukdomar än ev. psykiska skador. Jag har dock aldrig haft några besvär från min tid i utlandstjänst. Nu snart 75 år." 
 "Det har nu förflutit ganska precis 20 år sedan min sista(tyvärr) mission. Säkert har en hel del förbättrats sedan min tid med kamratstödjare o s v. Trots allt har mina 7 bataljoner satt sina spår hos mig och då menar jag i ljuva minnen trots att vissa delar av samtliga missioner har varit mycket påfrestande. Kamratskapet till tack. 
 Beträffande detta så har mina missioner aldrig några återträffar så jag efterlyser en centralt styrd träff för alla veteraner som är intresserade under ett par dagar per år. Dagarna skulle kunna innehålla föreläsare som berättar om pågående missioner och tidigare. Förevisande av modern FN­soldatutrustning mm. The sky is the limit. Kvällen mellan skulle det kunna vara en stor bal med bordsservering där alla veteraner kunde bära sina baskrar och medaljer. Naturligt vis skulle även respektive beredas tillfälle att delta. Detta skulle ge dom som sitter hemma och grubblar ett gyllene tillfälle att komma ut och prata av sig. Alla är inte försigkomna nog att ta kontakt på egen hand. En gång FN­soldat alltid FN­kamrat skulle få en ny dimension. " 
 "En "behovsveteran" behöver också kunna komma i kontakt med någon person som är känd från förbandet och inte någon okänd personalhandläggare från en okänd plattform. 
 Därför behöver förbandscheferna, eller annan central figur, från de olika missionerna ha en tillika­uppgift under lång tid (kanske 10 år) att stödja sina "behovsveteraner" med besök, samtal, o.s.v. 
 Till detta behöver de naturligtvis resurser i form av tid och pengar för ändamålet." 
 "Att vara veteran betyder inget i dagens samhälle. Har lagt ner stor del av mitt liv på insatser och får inget tillbaka. Hade hoppas på ett erkännande eller något liknande. Något personligt, ett tack med mitt namn på en offentlig lista något som visar att jag inte hittar på. Något som folk i min omgivning kan läsa och där min trovärdighet stärks. Idag är det så hemligt och ingen tror ens att vi har varit i strid eller upplevt hemska saker. Barnen läser inte ens om försvaret eller deras insatser i skolan. De vet inte ens om att det har varit krig i Europa för 20 
 220 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 45 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 år sedan. Förtjänstmedaljen/sårad i strid är bra MEN alla andra som som tex jag som har PSTD och haft problem i många, många år. Hur kan den ena skadan vara mer värd än den andra. Jag känner mig bortglömd som att mina skador inte är tillräckliga. Hade varit lättare om jag hade förlorat en lem för då hade skadorna synts och varit lättare att prata om. Jag är inte imponerad av försvarsmakten och era insatser mot oss veteraner. Väldigt många mår dåligt och när vi träffas så inser jag att troligen kommer fler begå självmord och jag kan inget göra. Jag är inte stark nog att bära mig själv. Visst har jag mina mörka stunder där självmord är en lösning men just nu lever jag tack vare mina barn. Vill leva så de får ett bra liv. Jag ångrar inte vad jag har gjort men vill inte göra om det eller rekommendera någonannan att lägga ner tid på försvaret. Det har gått 20 år sedan jag kom hem ifrån min sista vända och haft mardrömmar de första 10 åren varje natt. Har tänkt på på händelser varje dag de senast 20 åren och det blir många tankar. Hopppas ni skärper er för framtidens soldater så de slipper leva i ett helvete. Mvh [NN]" 
 "f" 
 "Det är bra att det finns en veteranutredning. Syftet med utredningen framgår inte. Jag tror att det finns mycket erfarenhet, kunskap bland oss veteraner som kan vara till nytta för de som söker och senare skall ut i världen och göra en insats för freden. Klart att det var en tid sedan en del av oss var ute internationell tjänst men kulturen i respektive land har inte ändrats." 
 "Skulle vara intressant att veta om veteranutredningen även tar hänsyn till dom som tjänstgjort i tidigare missioner.(mer än trettio år sedan)." 
 "Tar man inte 100% ansvar (livslångt)för sina veteraner ska man inte skicka ut några.... " "Tack för att ni jobbar för oss!" 
 "Jag blev skadad på FS21 och handläggningen av mitt ärende är under all kritik, 20/9 2011 och jag har fortfarande inte fått hjälp. AFA, och försäkringskassan är ett skämt." 
 "1. Saknar uppsökande verksamhet fr FM för att hitta Veteraner med ohälsa kopplat till mission. 
 2.FM bör uppmuntra veteranverksamhet vid sidan om SVF som ju organiserar enbart 4500 av totalt kanske 90 000 veteraner. 
 3.Begreppen Fredsveteraner resp Krigsveteraner bör etableras." 
 "Intervjua personerna efter hemkomst och efter 2­5 år senare. Samma åtgärd för de som har varit ute i räddningstjänst efter olika katastrofer." 
 "Svårt att välja var man skall svara om man tjänstgjort både före och efter 2008. Viktigt att personal som kommer hem har ett kontaktnummer oavsett vilket bekymmer man har. Viktigt att säkerställa medel för verksamhet hos Svenska Veteran förbundet då det är en bra verksamhet och det för många är ett motstånd ta kontakt med FM, de är rädda att de blir "märkta"." 
 "Vi som har gjort missioner för lång tid sedan har aldrig fått stöd från fm, " 
 "Skrota "kotten" som vet.monument och ge oss något vi kan känna stolthet inför. FM har en hel del att uträtta för att höja sitt anseende bland gamla Kongoveteraner. Det enda vi hörde från FM var att vi skulle lämna ett bajsprov. Men bättre sent än aldrig. " 
 "Som anhörig så önskar jag starkt att anhörigfrågor får mer tid och fokus innan de åker på utlandstjänstgöring. Informationen borde också utformas av de stödorganisationer som finns 
 221 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 46 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 för anhöriga samt av anhöriga. När veterancentrum styr så tappas fokus på anhörigfrågan bort. Det som framförs är bara det FM anser vara viktigt och så här ska det vara. DET är tragiskt! Fram för nytänk och våga tänka utanför "boxen". Tack för ordet En anhörig till en officer med mångårig utlandsverksamhet." 
 "Veteran arbetet har kommit en bit på väg, men det är långt kvar tills det är på den nivån som krävs. Det var 5 år sen min insats och utöver de två samtal i grupp så har jag inte haft något mer samtal från försvarsmakten. Man har givetvis ett ansvar som individ men det kan vara svårt om man mår dåligt att ringa det där samtalet. " 
 "Bättre uppföljning på de soldater som har ingått i stridande förband, obligatoriskt möte med psykolog eller motsvarande samtal. Upplever att de som har tagit kontakt med försvarsmakten har blivit bra bemötta och fått hjälp dock är det inte alltid de som mår som sämst som hör av sig så för att fånga upp dessa individer så skulle det vara lämpligt med obligatorisk uppföljning." 
 "Den största bristen i FM idag avseende veteranhantering är att det fortfarande finns en stor del officerare som motsätter sig våra internationella insatser. De tillhör framförallt den äldre generationen och tyvärr har de alltför stort inflytande genom sina ofta relativt höga befattningar. De gånger jag känner en otacksamhet för mina många insatser så är det nästan uteslutande pga kollegor som drömmer sig tillbaka till invasionsförsvaret." 
 "Detta är 3e gången sedab min hemkomst julafton 1961 jag har haft kontakt med försvarsmakten, så stödet till de hemvändande har inte varit stort frå Er sida, Wall kamrater från Kongo har fått vänta 50 år för sina insatser Medaljen.Långa prosesser ang. skadeståndskrav invalidsersättning. En sto eloge till Kongoveteranernas styrlse genom åren." 
 "Jag anser att hanterndet av "enskida" insatser (milobs motsv)är mkt dåligt, både tillbaka och idag. Jag har uppenbarligen lidit av PTSD, utan att ha förstått det men har (tror jag) bearbetat det i egen regi. FM har inte ens frågat eller kollat upp hur man mår. Jag har gjort mest enskilda missioner. Dessutom är kvaliten på dagens hemkomst program samt uppföljning på mkt låg nivå." 
 "Äntligen har Sverige ett veteranprogram som är värt namnet!" 
 "Bra att det händer något på veteran fronten. Synd bara att det tog sån långtid från tanke till genomförande" 
 "Arbeta för ökad och långsiktig ekonomisk trygghet för soldater som skadats under tjänstgöring" 
 "Det behövs officiella (frivilliga) sammankomster lång tid efter hemkomst. Jag bjöds in och deltog vid BA01:s sammankomst på LedR våren 2013. Det var ett bra och uppskattat evenemang. Dock har jag noterat lite sura miner från andra (som gjort andra bataljoner) där man inte förstått att det var BA01­personal som initierat evenemanget och fått lite draghjälp, mot motprestationen att delta vid invigningen av veteranmonmumentet. Man har uppfattat det som orättvist att "vissa" får stöd och andra inte. Alla gamla staber orkar inte av att dra igång sådana evenemang och då blir det inget. Så arrangörsstöd kanske vore något? Postutskick, adress­efterforskning etc... Jag inser att kostnaderna är stora för att samla personal, resor, boende, mat etc. Men, att göra en mission som BA 01, eller nuvarande FS m.fl, blir det lite skarpt så förändras många djupt in i själen. Det måste avsättas stora summor för att ta hand om personal långt efter hemkomst. Återkommande återträffar behövs och gör stor skillnad. 1, 2, 5, 10, 20­årsträffar...Jag skulle uppskatta om FM även kunde stödja evenemang som ÖS i 
 222 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 47 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 Halmstad. De gamla rävarna som arrangerar dessa underbara träffar blir allt äldre. Sedan blir det dyrt för en norrlänning att besöka ÖS i Halmstad. Det tog mig 10 år att hitta till ÖS, nu åker jag varje år...En lag/stöd som ger veteraner ex.vis fyra fria tåg/flygresor per år i samband med återträffar? Med vänlig hälsning [NN]" 
 "Förstår inte frågan ang. Påverkan på insatsens längd." 
 "Förstod inte vissa av frågorna i formuläret, har lämnat dem obesvarad. Jag anser att det är mycket märkligt att under insats ha med präst till insatsorådet men inte psykolog/samtalsterapeut. Valde medvetet att inte söka upp samtalsstöd under missionen pga den religiösa anknytningen. Eftersom att det var det enda "stödet" som erbjöds med motiveringen att det var pastorn som var ansvarig för samtalsstöd så gick jag utan under missionen trots att jag hade ett sådant behov. " 
 "Man skulle vilja ha en uppföljning av vad som händer oss veteraner. " 
 "Jag tycker det är bra och viktigt att nu staten/försvarsmakten äntligen tvingas ta ansvar för oss (män/kvinnor) som tjänstgjort i någon av de missioner som Sverige deltagit i. Hoppas nu att detta inte bara är tomma ord och tunna löften. Är det så att man vill delta på den internationella arenan med personal som man hitintills gjort så måste man veta att det krävs ett gott omhändertagande av oss (män/kvinnor) under insats samt efteråt och som eventuellt blir fysiskt och/eller psykiskt skadade. Det måste finnas ett långsiktigt ansvars­ /omhändertagande av oss efter ett internationellt deltagande i någon av de insatser som Sverige så gärna deltagit i eller vill delta i framtiden. Likaså att ersättningen för oss (män/kvinnor) under en insats blir på en likvärdig nivå som exempelvis övriga nordiska länder, beskattningen när man befinner sig i missionsområdet samt övriga ersättningar som resor hem och övriga försäkringar blir bättre. Detta var väldigt eftersatt under de åren jag själv tjänstgjorde men det kanske har blivit bättre. /Mvh" 
 "Problemet är / var främst att under värnplikten och utbildningen framhävdes att utlandstjänsten var meriterande , man fick uppfattningen att man hade glädje av dena tjänstgöring även i det civila efteråt. Dock var det inte så , vi som tjänstgjode främst flera perioder, förlorade allt stöd i det civila och förlorade våra arbete i Sverige och fick svårigheter att få nya arbeten , då "vi bara skulle åka utomlands igen i alla fall" Vid olycka under kontraktstiden blev man avskedad på grått papper och lämnad helt utan ekonomiska möjligheter, blev när skada under kontraktstiden , direkt hemsänd och avskedad och utan inkomst , blev beroende av föräldrar om man hade dem i livet annars bara utkastad på gatan, utan sjukpenning och utan pengar då på sjukhus efter skada i tjänsten . Blev för många en livslång ekonomisk ruin och ofta förlust av arbetförmåga då skadad när anställd för FN­ tjänst motsvarande . Vilket innebar att alla som inte var statligt anställda i Sverige förlorade pensioner och sjukpenning och aldrig kunde komma tilbaka ekonomiskt, särskilt om man tjänstgjort många bataljoner / missioner. det var intressant så länge det varade men kom surt bakefter, man ansågs vara i vägen och en kveruland om man påpekade detta och begärde samma ekonomiska rättigheter som man haft om anställningen i ställer varit normal tillsvidareanställning inom Svrige !!!" 
 "Har bara känt till att veteranföreningen fredsbaskrarna finns i till sedan ett par år. 1983 var det bara tack och adjö när man kom hem." 
 "Ni är på rätt väg. Fortsätt !!!" 
 223 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 48 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Hade min sambo iväg med FS24. Jag som anhörig upplevde och upplever fortfarande då han jobbar kvar inom FM att det finns stora brister i informationen till oss anhöriga. " 
 "Det finns en resurs i kamratföreningen bataljonen. I den bästa av världar så skulle denna förening inte behöva vara en förening utan finnas inom Försvarsmaktens ram. Om Försvarsmakten stod för ett livslångt medlemskap i den här föreningen för varje utlandssoldat och stötta allt vad de står för, så skulle det bildas en veterankår som skulle var mångdubbelt mer positiv till Försvarsmakten. Många av de som verkligen behöver hjälp vill av stolthet, eller av rädsla för att bli "klassade" eller svartlistade av Försvaret ­ inte vända sig till veteranadministrationen. Inte heller söker de aktivt stöd i kamratföreningen. Om man då av erkänsla fick detta medlemskap så skulle man bättre fånga upp de som faller mellan stolarna. De som upplever problem är sällan hjälpsökande och detta skulle ge dem verktyg och uppskattning när man mer naturligt håller sig kvar innanför Försvarsmaktens paraply. En gång fredssoldat ­ ALLTID fredssoldat. Vidare är det viktigt att poängtera att alla "skador" inte uppstår i strid. Själv utsattes jag för mobbing av kompaniledningen som även satte ett orättvist vitsord. Känslan av misslyckande en förstörd karriärmöjlighet och negligeringen av min anmälan vid hemkomsten har satt djupare sår än uppgiften. Folk har tagit livet av sig för mindre. " 
 "Utvecklingen går åt rätt håll men jag ser en farhåga i att vi går in i en period med få större insatser vilket har till följd att fokus för utlandsinsatser inom FM på kort sikt minskar. Då verksamheten är i en uppbyggnadsfas finns här en risk att tappa momentum. Vidare bör medvetenheten bland medborgarna ökas att Sverige har människor som gått genom eld och lågor i insatser där det svenska politiska intresset varit svalt eller otydligt.För att förebygga ohälsa bland veteraner är en viktig kugge att de insatser som våra soldater sätts in i har en högre politisk mening samt är väl förankrade bland medborgarna. Om en insats inte har den förankring bör vi kanske inte skicka ut folk. Finns det en förståelse för vad veteranen genomgått, kommer det även att finnas en acceptans för att samhället bör ta hand om sina soldater, både när något allvarligt har hänt men även när i normalfallet. Var är den allmänna stoltheten och stödet för våra soldater? En "kotte" vid veteranmonumentet och en veterandag duger inte. För en veteran är nämligen alla dagar veterandagar. /J " 
 "Politiker borde på ett tydligare sätt stödja sina veteraner." 
 "Ganska ledande frågeställningar. Det viktigaste är att hantera de människor som psykiskt inte klarar av en mission eller haft traumatiska upplevelser. Min insats är gjord för att jag ville, meritering och medaljer är oviktigt." 
 "Under min tjänstgöringstid fans det ingen debriefing och det var en tuff tid efter hemkomst, jag var ungkarl och bode ensam, verkligen tuft, hoppas att det är bättre nu. Mer respect för de som varit ute tycker jag!" 
 "Ni har skickat brev två gånger till mig med samma innehåll. Onödig kostnad för försvaret och oss skattebetalare!" 
 "Jag tjänstgjorde i början av 60­talet och är kanske inte så aktuell i dag. Jag uppskattar det arbete som vår förening "kongoveteranerna" gör. Men det kan vara viktigt att bekantgör och hjälpa, de som behöver hjälp, som tidigare varit ute i mission." 
 "1/ Jag anser att det inte funnits något som helst intresse för FN­veteraner från början av 60­ talet och att personalvården ute i fält saknades helt under den perioden. Jag hoppas och förmodar att det har blivit bättre. Nedan ger jag exempel på min kritik. 
 224 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 49 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 Jag blev aldrig påverkad av min FN­tjänstgöringen i Williams eller dvs. på något sätt mått dåligt under/efter den perioden, trots att jag som tolk och underrättelse tjänst gick ensam (100 m. framför) in i byar under beskjutning. 
 Mina civila arbeten har före och framför allt efter FN­tjänstgöringen fört mig tillbaka till Kongo och Afrika fram till 1998 och då hade jag ofta svårare upplevelser där än under Katanga­tiden. 
 Ryktesvägen har jag förstått att många, som deltog i FN­tjänstgöringen i Katanga/Kongo, inte mått så bra efter hemkomsten. Med den kännedomen anser jag att det är anmärkningsvärt att ingen vid något enda tidigare tillfälle har kontrollerat med en enda fråga hur jag mådde under tjänstgöringen och efter hemkomsten. 
 Eftersom jag gjorde rekryten (min obligatoriska militärtjänst) 2 år efter det att jag lämnat FN­trupperna och striderna i Williams, är det än mer anmärkningsvärt att jag aldrig blivit utfrågad om mitt välbefinnande. 
 Även om jag som person kan vara ointressant i sammanhanget hade det säkert varit intressant ur militär forskningssynpunkt, för hur exempelvis en som aldrig gjort militärtjänstgöring klarar av att gå in i strid. Dessutom tycker jag att det var ett dåligt utnyttjande av mina tidigare erfarenheter (inkl. militära) att sätta in mig som rekryt och börja en militär "utbildning" från grunden 2 år efter det jag varit aktiv i strid. 
 2/ Under min FN­tjänstgöring dog min far på juldagen 1962. På nyårsaftonen vid 23 tiden fick jag meddelandet av prästen, när jag var på väg upp till andra våningen i officersmässen, att min far var död. Jag hade då kommit från stridigheter i Kaminaville och följande dag gick vi ut 06.00 för att inta nya byar öster om Kaminabasen. Vad som störde mig var inte meddelandet som sådant, utan på det sätt det framfördes och att ingen kom och pratade med mig om min fars död, när stridaktiviteterna väl lagt sig. Det är en undermålig personalvård." 
 "Jag som anhörig tycker att civilsamhället ej uppmärksammar och uppskattar våra veteraners insatser tvärtom kan både media och politiker "förtala"deras insatser detta tycker jag försvarsmakten ska motverka genom att tydligare delta i debatten och ha olika manifestationer ex:(yellow ribbon kampanjer,ceremonier på flera håll i landet) " 
 "Som kamratstödjare har jag blivit kontaktad av personer som har mått mycket dåligt efter utlandstjänstgöring och inte anser sig fått tillräcklig hjälp av FM. Dessa personer mår så dåligt att jag som kamratstödjare inte har tillräcklig kompetens att ge dem det stöd som de behöver, vidare mår de för dåligt för att kämpa för att få mer stöd av FM. Detta bör förbättras från FM sida!!!" 
 "Jag kan förstå att man i början av 60­talet inte visste hur man skulle ta hand om soldater som deltagit i strider men att det har tagit så lång tid innan man förstår hur man skall bete sig det är inte bra. När vi kom hem så fick man lämna urin och avföringsprov sedan skiljdes våra vägar och vi sågs aldrig mer.Vi pratade aldrig efteråt vad vi varit med om. Sista gången i Kongo låg jag där 1,5år och på den tiden gick det inte att ringa hem utan all kontakt skedde per brev.Dagens FN­soldater har nog svårt att förstå hur vi hade det på den tiden. Därav mina negativa svar. Men min uppfattning är att man idag tar hand om veteranerna på ett bra sätt." 
 "De som blir skadade psykiskt får ingen uppmärksamhet eller hjälp. Gäller oss som var ute på 60 talet." 
 "Bra att det lyfts till ytan genom denna utredning. Hoppas politikerna tar sitt ansvar och ser vad svensk personal för utomlands, och att visar det för svenska folket." 
 225 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 50 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Det känns som dom som jobbar med veteranutredningen eller Veteranadmin, sitter på HKV i Stockholm på sina stolar. Varför syns dom inte på våra regementen eller träffplatser. Där vi Veteraner finns. Försök träffa oss soldater istället för en massa officerare." 
 "Detta ämne är inget politiskt ämne utan ett ämne att ha i hela samhället. Kanske att det då blir lite politiskt men samhället i sin helhet måste ta hand om sina veteraner och inse behoven och de fantastiska möjligheter som också finns med en veteran. Försvarsmakten har nu hittat ytterligare ett sätt att göra karriär för officerare inom detta ämne (fler generaler?) Stödet till anhöriga är obefintligt i dag. Anhöriga är i behov av armar och ben inte bara samtal. " 
 "Inga kommentarer" 
 "Bra att så många får säga sitt Tack" 
 "Att stresshantering efter hemkomst förbättras efter en längre tid hemma, då det inte alltid uppstår direkt efter hemkomst." 
 "Stora delar av veteranproblematiken har inget med försvarsmaktens agerande att göra ­ snarare med ointresserad/outbildad befolkning ("Soldater är bara testosteronstinna, intelligensbefriade och hjärntvättade unga män som vill skjuta folk. Fattar de inte att krig är dåligt?")och en konstig inställning (direkt misstänkliggörande) gentemot utlandsveteraner, båda från media och politiker. Det är överhuvudtaget SORGLIGT att en återvänd soldat på sin fritid inför folket får stå till svars för att hen blivit ivägskickad ...av representanter för folket." 
 "Jag tycker att det är viktigt att fortsätta att hålla koll på veteranerna när de varit hemma under en längre tid. Min man har nu varit hemma i snart 4 år och lika så några av hans vänner. Min man pratar mycket med mig men jag vet att vissa av hans vänner hade behövt att få nya kontroller av hur de mår.Kanske kan en sådan uppföljning ske även ur ett anhörig persektiv, att en anhörig får svara på en enkätr om hur veteranen mår och agerar hemma." 
 "FM gör nog så gott de kan. " 
 "Hej! Mina upplevelser är från 1991. Allt som hade med veteranhantering och hemkomst då var under all kritik, och det har påverkat mina svar. Jag vet inte hur det fungerar i dag. Lycka till! [NN]" 
 "Hej. Såsom varandes f.d reservofficer i den svenska armen med två tjänstgöringar gjorda sä det första gången någonsin som FM har frågat mig om detta.Hela hanteringen av de som tjänstgjort i utlandsstyrkorna och hur de senare behandlats och uppmärksammats har skötts erbarmeligt dåligt. För min generation är det för sent men jag hoppas att det ger någon förbättring för de yngre." 
 "nej" 
 "Vi behöver kunna utnyttja tex Armémuseum för att visa vad som hände tex följande med bilder: Den 16 okt 1961,springer ett par hundra Baluba­jeunesser(Maimai numera) förbi svenska campen i E­ville, en viftar med en avskuren penis (från en polis)och en, en hand de klargör att nästa gång är det vår tur. Man kan lätt föreställa sig soldaternas kommentarer till oansvariga journalister, Dessutom röktes köttet från enligt uppgift från polischefen Harvey poliser och ca 350 civila Proctor på flera ställen i vårt flyktingläger om totalt ca 50.000 har bilder på detta. Se även i boken : Bwana Kabamba, Svenk FN_officer bland kannibaler och minor." 
 226 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 51 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Anhörigstödet är under all kritik. Den baseras på en rad olika delar som jobbar på men som alla delar en gemensam sak: De saknar en relation till den anhöriga. Information kommer inte ut, den baseras hela tiden på att det är veteranen själv som ska sprida vidare informationen, men man har glömt att anhöriga och veteraner inte ställer samma frågor eller har samma slags behov. När man efterfrågar stöd och påtalar olika briser får man till svar att "man ska göra något på eget initiativ" ­ något som är ganska svårt om man är ensam hemma med två barn och samtidigt ska arbeta och man dessutom bär på oro över sin veteran. När man efterfrågar hjälp med olika göromål får man rådet "köp en ny bil". Allvarligt! Det är ju faktiskt inte klokt. Det förstår ni väl själva att det inte är ett bra råd. Sen är det uppskattat om även vi anhöriga skulle kunna få psykologiskt stöd efter en mission. Vi har mycket att bearbeta också och även om det finns PREP­kurser så skulle det vara bra med en personlig kontakt direkt efter missionen. Jag vet många som får ätstörningsproblem, stressymptom, utmattning och depressioner. Lägg därtill att vi anhöriga inte sedan tidigare är rustade på samma sätt som veteraner är rent mentalt, då vi inte har samma övning i det. Det hade varit fördelaktigt om det svenska försvaret blickade mer mot USA eller andra länders anhörigstöd, det skulle hjälpa mycket. " 
 "Vid hemkomsten från Kongo kom vi till Bromma kl 2200. Jag bodde hos min bror och ringde 1300 till Arméstaben och fick besked att alla gått för dagen. När jag ringde nästa dag blev jag utskälld av ryttmästaren som sade att jag ju var i tjänst och borde ringt igår. Jag tänkte att det var ju han också. Sedan blev det läkarundersökning på Roslagstull där ryttmästarens syster var chefsläkare, Jag hade gulsot som det blev ett väldigt hymlande med, det skulle tydligen inte bli känt. Från Libanon 1991 blev det avrustning ett dygn i Almnäs. Med anledning av Gulfkriget fick vi inget artistbesök. Johnson lär ha blivit förbannad. Irländarna fick besök." 
 "Någon form av visad uppskattning för de insatser som man varit med att utföra. Kunde exempelvis vara att man gjorde och visade utförliga dokumentärer från de olika insatserna så att den yngre generationen fick kunskap om gjorda insatser." 
 "Arbetet har blivit mycket bättre sedan jag gjorde min första mission (Taylor) på alla sätt. Dock finns mycket mer att göras. Vad gäller monumentet i Stockholm blev jag mycket glad över att man beslutat att uppföra ett sådant. Blev dock väldigt besviken när det istället kom att handla om en "konsttävling" vilket resulterade i ett monument jag inte känner någon samhörighet med. Dock är det bättre än inget men inte mer än så. Det hade varit läge att även om det är ett stort arbete låta oss veteraner få ha möjlighet att påverka. Det skall vara ett beslut av och för oss inte något som görs för att samla politiska poäng. För oss skall monumentet representera minnen, bra och dåliga och även de kamrater som sårats psykiskt eller fysiskt samt de av våra kamrater som aldrig kom hem igen. Personligen blev jag mycket besviken när det istället blev som det blev när man faktiskt hade chansen att göra något bra av det hela. Det jag också efterlyser är ett "veteran­id" likt det som finns i andra länder (se USA). Jag har hört det ryktas att något sådant är på gång men endast hört rykten. Annars måste jag säga att man gjort stora framsteg och det finns gott om individer som arbetar med detta som skall ha en stor eloge. Arbetet skall göras med hjärtat och inte för att samla politiska poäng. Mina år i utlandsstyrkan är några av de bästa åren jag haft och jag skulle inte ha något av detta ogjort. Det jag dock vill se är erkänsla och stöd för de av kamraterna som mår dåligt. Det skall inte vara en papperskamp genom seg byråkrati för att få hjälp. Individen skall alltid sättas i första hand och man måste finna ett system som är smidigare än 
 227 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 52 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 det som gäller idag med försäkringskassan osv. Annars vill jag bara säga fortsätt med det goda arbetet då vi går i rätt riktning även om vi/ni inte riktigt är framme än. " 
 "Min anhörige kom till försvaret som civilist med specialtjänst. Det gör att det saknas kunskap om försvaret i vår familj vilket gjorde att vi inte visste ngt om det som fanns ex prepkurs eller invidzonen" 
 "Veteraner är veteraner oavsett om dom vart tillfälligt anställda eller om dom har fast anställning av försvarsmakten. Ta hand om veteranerna ALLA veteraner!" 
 "Känner mig besviken över att FM är så dåliga på att "ta hand om" anhöriga och uppmärksamma deras hemma jobb. Dom glömmer dessutom helt bort de anställda som gör systemstöds resor som inte alls får någon utmärkelse eller uppskattning. Ett opersonligt diplom utan namn är det dom får och vi i familjen har inte fått någon uppbackning alls förutom från Uppsalas SUS avdelning som på helt eget initiativ stöttar och uppskattar. En stor ros till dom och en ännu större tagg till FM" 
 "Acceptansen och medvetandet bland den breda svenska allmänheten om vad svensk trupps roll internationellt är, och kommer att vara mycket låg, det påverkar synen och tydliggörandet av vad en veteran är och står för, tyvärr. Detta gör att vad än FM gör så kommer det att uppfattas som "klubben för inbördes beundran".Tror att det behövs mer av lobbyverksamhet/information mot förtroendevalda i vid bemärkelse, exv. politiker på riks och kommunal nivå samt även fackliga representanter, borde på sikt kunna skapa en större medvetenhet." 
 "Jag vill att Försvarsmakten tar kontakt med alla oss som ställde upp frivilligt för Sverige i Utlandet.Bara för att höra hur läget är. Om man mår bra helt enkelt." 
 "En förnuftig veteranpolitik handlar om två saker: att tillhandahålla adekvat hjälp till de som klarat av tjänstgöring/återanpassning mindre bra, s a m t att vidmakthålla, och möjligen förstäkra, meritvärdet/statusen för veteraner. Det får inte enbart handla om omsorg om trasiga människor. En alltför ensidig fokusering på fysiska och psykiska skadeverkningar riskerar att stigmatisera hela gruppen. De flesta av oss veteraner har små, obetydliga, eller inga negativa efterverkningar alls av vår tjänstgöring." 
 "Det är på väg åt rätt håll, man är inte riktigt där än och arbetet får aldrig sluta. Den dag som det är fler civila människor utan direkt anknytning till FM än det är militärer på veterandagsceremomin så vet man att man har kommit den första biten på vägen." 
 "Har inte någonsin blivit aktivt hjälpt med erhållen posttraumatisk stress Cooper och sömnlöshet" 
 "Den som formulerat frågorna borde tagit del av Statens direktiv om att skriva/tala på enkel svenska... Märkliga formuleringar, så det är svårt att förstå vad ni är ute efter. Den som inte drabbats av något allvarligt har inget att svara på och då faller ju enkäten. 
 Omhändertagandet av oss som bara mått dåligt (utan att vara skadade/sjuka) har varit obefintligt. Anmälde mig till en veteransamordnare ­ har inte ens hört om anmälan gått fram (Livgardet) och det är ett halvår sedan. Jag är stolt över att vara veteran, men känner inte att det uppskattas från något annat håll. FM slår på stora trumman för alla möjliga andra gruppers särintressen, men veteranerna 'hedras' med en liiiten notis på mil.se om att "nu firar vi veterandagen"... Var civil innan och är nu civil igen ­ är chockad över sättet FM negligerar den stora resurs i samhället som är beredd att offra livet i konflikter utomlands. Min arbetsgivares huvudkontor ligger utomlands och DÄR är de imponerade av och stolta över att 
 228 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 53 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 ha veteraner anställda! Det märks inte inom FM. Utomlands har man byggt upp en status kring att vara veteran ­ den svenska FM har inte gjort något sådant." 
 "Jag var ute första gången 1995, och senaste gången 2008, och visst har det blivit en skillnad. Försvarsmakten har lärt sig massor, och tar erfarenheter till sig. Jag har förtroende för det hela. Stort lycka till med fortsatt arbete." 
 "Jag är glad att denna gång ha stöd av andra anhöriga. Har varit anhörig förut och mådde så dåligt. Nu har jag iom att jag får vara med i anhörigkören, och har en mentor känner en medmänskliga omsorg, fått ett sammanhang där jag kan känna att jag betyder något och min insats syns. Genom deras arbete kan jag känna att jag inte längre är arg på FM. All heder till alla de som arbetar dag, natt, helg för min och andras skull. Utan dem hade jag inte klarat det här igen. För jag gör en insats. Jag arbetar hårt och får sinka mycket för att min man ska iväg och göra sitt. Stor skillnad. Tack för ordet. Carrillo." 
 "Hoppas att det blivit bättre efter jag lagt kängorna på hyllan..." 
 "Se till att familjer/anhöriga får kontakter, träffar och mer information om stöd innan avresa!" 
 "Upplever att mycket positivt har gjorts framförallt senare år." 
 "Tycker det skett en fantastisk utveckling inom området sedan BA03! Men mycket kvar. Bra jobbat!" 
 "Det är mest fokus på senare tjänstgöring, visst har det säkert varit mer krigsliknande situationer på senare tid men lägg focus på HELA veteran"kåren"." 
 "Uppföljningen måste bli bättre av den psykiska hälsan på soldater som har varit på mission. Min erfarenhet är att när det gått en längre tid sen missionen gjordes speciellt efter strid eller liknande händelser,själv upplever jag och mina kollegor från Bosnien att behovet av kamratstöd har ökat efter 20 år. Det kan uppfattas som detta är lite märkligt men den reaktionen är gemensam. Någon form av veteran anläggning där familj och soldater kan mötas är ett stort önskemål. " 
 "När jag utförde min FN­tjänstgöring fanns ingen veteranpolitik överhuvudtaget. Omhändertagandet efter hemkomsten från Libanon efter att jag deltagit i stridshandlingar var helt obefintligt. Vi släpptes hem efter en kort intervju. Mycket har säkert förändrats till det bättre. Frågorna i enkäten var inte speciellt relevanta för min del. " 
 "min son var i Afghanistan och två gånger var hans bilen sprängd en av don dug hans kamrater och när han kom hem alt han har fått var sex gånger i terapi a 40 min. det var tack!" 
 "Det är 39 år sedan jag kom hem. Jag har läst alla de brev, ca 250 st, min hustru och jag skrev. Min hustru var hela tiden mitt största stöd. För mig var det svåraste att inte räcka till att hjälpa civilbefolkningen. Det hat gått lite "mode" i att överdriva. Viktigt är att undvika att samma personer åter och åter igen ingår i utlandsuppdrag. De distanserar sig från civila samhället. Viktigt är även att så många värnpliktiga som möjligt är i på mission. Värnpliktiga förstår bättre att hantera "utlandssamhället". Dessutom ingen karriär att ta hänsyn. Risken är att yrkesmilitärer blir mer "soldater" än fredsbevakare. En vpl klarar båda sakerna. Jag upplevde att våra svenska vpl var långt mkt mer lämpade än t.ex. andra länder med stor andel yrkessoldater. Våra vpl "stressade" sällan upp "läget". Men det var 1974/1975. " 
 229 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 54 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Större stolthet och meriterande för personer som faktiskt avsätter tid från sina familjer och ibland även sätter sitt liv på spel. " 
 "Jag har fortfarande upplevt en negativ attityd från mitt förband angående mina utlandstjänsgöringar, detta då jag roterat enskilt med andra förband. Har uppfattad det som att jag ses som en svikare." 
 "Mycket bra att Vereranernas situation uppmärksammas. Ta lärdom av de övriga nordiska länderna. (även USA) Om vi deltar i aktiv stid i krig omtala detta att "vi är i krig" jämför med Danmark Ge stöd till frivillig veteran organisation kamratstöd o dyligt. " 
 "Försvarsmaktens medalj för insats i strid, borde sträcka sig tillbaks till dom isatser som gjordes i Kongo på 1960 talet." 
 "Har konstruktören av frågorna gjort utlandstjänst? En del frågor får inte relevant svar bara genom en prick i cirkeln på enkäten. Många, många av mina FN­kamrater och yngre bekanta i senare bataljoner får tyvärr knalla genom livet och själva kämpa med sina problem eftersom detta engagemang från staten är ett sent uppvaknande.(Men bättre sent än aldrig) För egen del har mina utlandstjänster under 60­talet varit till en ovärderlig nytta i livet alltsedan dess och fram till i dag. Det Veteranutredningens slutbetänkande som ni snickrar på vill jag gärna få mig tillsänt! Vänligen [NN]" 
 "Jag har stort förtroende för Försvarsmakten och är den bästa arbetsgivare jag har haft. Min nuvarande arbetsgivare är också en stor statlig myndighet, där jag jobbat i 30 år, men går tyvärr inte att jämföra med Försvarsmakten." 
 "* Veteranpolitikens utvecklingspotential ligger UTANFÖR Försvarsmakten­ veteranPOLITIKen! Jämförelse: * Fömin samt ÖB mfl. framhåller att Försvarsmaktens förändrade personalförsörjning inte är en intern förändring i Försvarsmakten utan en samhällsreform som kräver stöd och delaktighet/samarbete mellan politisk nivå samt näringsliv och lärosäten mfl. Samma sak borde gälla veteranpolitiken! Så här bör det låta från statsministern, Fömin och ÖB:"Sveriges veteraner i från internationella insatser är inte ett internt myndighetsansvar utan kräver en samhällsreform som ger stöd i olika former på olika plan vilket endast är möjligt genom delaktighet/samarbete mellan politisk nivå samt näringsliv och sjukvård(landstingen), lärosäte mfl." Sverige kommer aldrig att ha en värdig veteranpolitik och eller att ta hand om sina veteraner på ett värdigt sätt, förrän statsmakten vågar tillämpa POSITIV SÄRBEHANDLING av sina veteraner!!! Framför allt bör veteraner behandlas som enskild grupp(kösystem/antagning/åtgärdsplaner mm.) vid: Sjukvård/landsting Försäkringskassan Arbetsförmedlingen Universitet/högskola Det skulle tydligt visa vad statsmakten tycker/värderar sina veteraner?! När det gäller övriga åtgärder som ökar meritvärdet samt som tecken på uppskattning bör vara slopade avgifter på kulturaktiviteter/inrättningar och fritidsaktiviteter/anläggningar som anordnas av stat/kommun. När det gäller näringslivet så skulle slopad restaurangmoms för försäljning till veteraner vara en riktig höjdare (förutsatt att det ges motsvarande rabatt på priset till veteranen som konsumerar). Ett första steg för att påbörja genomförandet bör vara ID­kort för veteraner (giltig som legitimation motsv. FM­ID, körkort mfl).Med vänlig hälsning, [NN]VETERAN" 
 "Känns inte som om denna enkät till stor del bara berör dom som legat nere i Adenviken och i Afghanistan. Jag som gjorde Libanon 89 och 90 samt f.d. Jugoslavien 92 inte berörs av denna enkät" 
 230 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 55 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Bra att FM äntligen har tagits sig i kragen och tar hand om sin utlandsstationerade personal. Synd att det skulle ta 52 år. Sverige är dock fortfarande där USA var i början av 70­talet med sina veteraner, så det är en bit kvar. Och det gäller media och den gemene svensken också. Vad gäller meritvärdet så skulle jag vilja säga att den är noll eller mindre än så. Jag jobbar på FMV nu och där anses det av arbetsgivaren att 8 års tjänstgörning som soldat är irrelevant. Hur har ni tänkt att 8 år som GGS/K skall ha ett civilt meritvärde när den närmaste statliga civila myndigheten resonerar på det viset?" 
 "Tycker att vi "hängde i luften" både under tjänstgöring som efter. Kan bara hoppas det blivit bättre." 
 "När jag kom hem efter Kongo så fick jag reda på att jag hade billhartsia (snäckfeber)som jag fått i kongo låg inlagd på infekt.kliniken i Jönköping, 10 dagar hade dom inte fått reda på det så hade jag varit död nu." 
 "Utreda och komma med förslag om hur försäkring ska utformas och hur ersättning ska komma skadade tillhanda" 
 "MYCKET DÅLIG HANTERING AV SÅRADE Pitts BATALJON. ( Higgins )" "Tillhör FN veteranerna Congo" 
 "Öka samarbete med kamratföreningar, de som är trditionsbevarare vid de orter som saknar aktiva förband, t ex f15 osv" 
 "Jag uppskattar allt stöd som en FN­veteran kan behöva." 
 "Dålig uppbackning när vi kom hem från Kongo Var bara att lämna in utrustningen och sedan åka hem. Var ingen som kollade hur det blev sedan man kom hem och hur man mådde." 
 "Jag ser det som mycket viktigt att Försvarsmakten lyfter fram veteranens kompetenser i samhället. En stark resurs som kan vara en tillgång. Veteranen är en person som har erfarenhet som kan vara till nytta. Jag ser också detta som ett bra sätt att engagera veteranen efter hemkomsten. Behöver känna att han gör nytta annars finns stor risk för andra problem. Med detta menar jag att veteranen är fylld av kraft och "power". " 
 "Kontakten efter hemkomst var katastrofalt dålig, en gång (tror det var fem år efter BA03) kom ett brev med enkätfrågor om hur jag mådde. Efter att jag sårades i en gisslansituation under L108 hörde ingen av sig och frågade hur jag mådde pga det. Ett telefonsamtal är väl inte för mycket begärt? Visst har jag fått en medalj för det, en medalj jag hört att man kan tjata sig till :( Hade gärna bytt medaljen mot att någon faktiskt brydde sig tillräckligt mycket för att ringa och fråga hur jag mådde och om FM kunde göra något för att underlätta min vardag. Har pratat med en av era psykologer men jag tror inte han tog mig på allvar eller så förstod han inte problemet med att bli inåtvänd, asocial och att avskärma sig från omvärlden." 
 "Profilera er mer till veteraner samt deras anhöriga som ej är FM anställda/anknutna, för att hjälpa FM att synas i svenska samhället. Vi är "snart" fler som har tjg utomlands än som gjort vpl/gmu och snart finns ingen folkförankring kopplat till FM kvar i svenska samhället." 
 "vid hemkomsten från bat 12 fick man inget stöd alls utan efter avrusning var det bara tack och adjö." 
 "Begreppet "veteran" måste förankras i samhället i större utstreckning, vad det innebär och att det överhuvudtaget finns. Man får höra om veteraner och krigsveteraner när det pratas om 
 231 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 56 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 filmer och Vietnam­kriget. Man får ibland höra komentarer som: "Du som är gammal krigsveteran" på ett ironiskt sätt utan något allvar eller utan någon verklighetsförankring. Begreppet "veteran" finns inte i det svenska samhället, används ordet veteran så är det skoj, sarkasm och ironi. Ett stort behov finns också utav "FN­träffen" i Halmstad (den såkallade ÖS­träffen)vilken skulle kunna få "underrubriken" "Sveriges/Svenska Veteranträff(en)" ,eller något liknande. Den behövs!!" 
 "Bättre nu men obefintligt när BA 01 kom hem. Utskällda av personalchefen på Almnäs som anställt personal som vi skickat hem pga av fylla (över 2 promille) medan flera av de som kom hem och skött sig bra var arbetslösa. Campbell var nog mest en reträttplats för den sämre delen av Försvarsmakten på den tiden men det var 20 år sen så det har säkert rättats till. Bra med fokus på veteranerna som gör och gjort mycket för Sveriges anseende utomlands." 
 "Att man gör något för de gamla veteranerna Hall Libanon Mellan östern" "God fortsättning " 
 "Anhörigkontakten är begränsad för den anhörig som inte bor nära de orter som uppsättande förband väljer att ha anhöriginformation. Det behöver gå hem ett brev med helst en DVD­film från samlingen eller möjliggöra att följa samlingen över internet." 
 "Jag har allvarliga synpunkter på Svenska Veteranförbundets vetenskapliga råd. Detta går tyvärr runt försvarsmaktens myndighetsutövning och de fackliga org och tar parti för personal som t.o.m. misskött sig och driver vederbörandes sak I långvariga konflikter mot andra veteraner. Veteranförbundets självpåtagna "fackliga roll" blir problematisk och leder efter åratal till uppslitande strider mellan människor.Problem med personal som redan dömts av av försvarsmakten tas upp igen av det vetenskapliga rådet, som tyvärr agerar utan vetenskaplig grund." 
 "Tjänste gjorde 1961 på K­12, vi fick inge hjälp eller annat. Tyvär. Förstår att allt blivit bättre med åren. Häls [NN]" 
 "Det har blivit bättre för de som deltagit i tjänstgöring nyligen. För de äldre som deltagit sedan längre tid tillbaka saknas kontakt med veteranadministrationen, tror att de är ganska okända. Det skulle behövas mer insatser och uppskattning från försvarsmakten till den stora massan. Kanske finnas ett veterancenter för gemensamma träffar, briefingar, samtal och möjlighet till rehabilitering. Denna kan både drivas med hjälp av försvarsmakten, fredsbaskrarna, sponsorer samt frivilliga. Något gemensamt på hemmaplan för veteraner. " 
 "Jag saknar en hemsida där man kan läsa om pågående insatser med olika reportage, det fanns förr ganska bra sidor jag har inte hittat det på några år men det är skoj att följa med om vad som händer. Jag saknar även en förfrågan om min hjälp i olika frågor då jag har stor erfarenhet vid olika typer av insatser vore skoj att kunna bidra med något även i Sverige så denna enkät tex blev jag jätteglad över. Sen skulle det ju bli återträffar men de har inte kommit någon inbjudan. Den info jag får numer är genom fredsbaskrarna och det är ju alltid något :­) [NN]" 
 "DET VAR PÅ TIDEN ATT SAMHÄLLET ÄNTLIGEN VISAR LITE UPPMÄRKSAMHET PÅ VAD ALLA VÅRA SOLDATER HAR UTRÄTTAT UNDER SIN UTLANDSTJÄNST. ANNARS HAR DET VÄL BARA UPPMÄRKSAMMATS NÄR NÅGOT GÅTT FEL." 
 "Ni kan inte mena att man benämns veteran efter gmu. Då måste vi andra kallas något annat! Är ett hån!" 
 232 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 57 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Som civil och anhörig har tiden under insats och efter hemkomsten varit ett fullständigt misslyckande från FM. Det är tydligen viktigare att i första hand informera massmedia, vilket kanske var bra för då fick vi anhöriga veta något. Vad gäller veteranstöd så verkar man fullständigt glömt anhöriga, ingen information om var/vem man ska vända sig till när man vill ha kontakt med veteranhandläggare." 
 "Som anhörig förälder till en son som tjänstgjort i Kosovo och Afganistan har jag ingen information om hur försvarsmakten tar ett ansvar för psykiskt lidande efter en tjänstgöring. Det kanske inte upptäcks något psykiskt problem direkt efter hemkomst utan kommer smygande vart efter." 
 "Som anhörig går det inte att ge relevant svar" 
 "Ni kan inte nog stötta o uppmuntra både oss anhöriga o veteranerna. Kämpa på! :)" 
 "Överlag känns det som att veteranpolitiken mest är ett sätt för Försvarsmakten att slå sig för bröstet och ett försök att visa upp något. Tyvärr upplevs det som att det inte efterföljs på ett vettigt sätt och att flertalet personer kan falla "mellan stolarna"." 
 "Försvarsmakten har inte gjort någon uppföljning av händelse eller sjudomar som förekommit under utlandstjänstgöring ex.53­55C ingen debrifing eller liknande ej heller någon efterkontroll av sjukdomar (Q­feber)som vissa brevledes blev informerad om (drabbade av). Mycket dåligt. Då inge krishantering förekom vid denna tid kan det nog finnas en del att fånga upp som skull vara till hjälp." 
 "Jag uppskattar uppföljnings verksamheten (Uppföljningsmöte 2) Ett mycket bra initiativ." 
 "Försvarsmakten måste få stöd i att hantera veteranfrågorna, man måste följa upp och hantera de diskussioner som uppkommer och själva vara ledande inom detta. Att anhöriga får stöd på hemmaplan är oerhört viktigt, detta är från början ett ideellt arbete. Man måste bli bättre på att kommunicera och informera gemene man om VAD och VARFÖR vi tjänstgör på vissa ställen och stå upp för soldaterna på ett tydligare sätt. En enskild journalist kan inte ha det ansvaret men Morgan tar det eftersom det inte är någon annan som gör det. Vi måste ha aukoritära personer inom FM som driver detta och som har FM mandat att stå upp för veteranerna. " 
 "Ja, vid hemkomstsamtalet anmälde jag ett behov av att prata om mina våldsamma upplevelser. Fyra veckor senare ringer en "snubbe" och säger att "Boyle skriver jag att allt är ok då...". Detta fick mig att helt tappa förtroendet för hanteringen av veteraner. Sedan då jag började jobba igen (som officer i FM) fick jag inga egentliga uppgifter eller ansvar. Detta har satt djupa spår i mig. Jag vill säga att omhändertagandet av veteraner inte hänger på en policy eller veteranadministration utan det krävs mer i egentlig uppskattning och omtänksamhet." 
 "Jag uppfattar att det blivit mycket bättre när det gäller att stödja både anhöriga och hemvändande personal, det var näst intill inget sådant när jag var ute. Det är den uppfattningen jag tagit del av via fredsbaskrarnas tidskrift. MVH!" 
 "Har hittills inte behövt stöd efter insats. Vet dock om, via info före, under och efter insats, att fokus har ökat väsentligt på personalens välbefinnande även efter hemkomst. Ett stort framsteg jämfört med tiden före 1992. " 
 "Det verkar som att de soldater som deltog i striderna i Williams 1960­1961, har blivit bortglömda." 
 233 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 58 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Ett flertal av Kongoveteranerna har tagit sig av daga p.g.a att Krigsmakten inte har gjort något för att hjälpa dem. Då de traumatiska uppleverse blev för svåra för dem." 
 "Ge oss veteraner som varit ute lite mer uppskattning i almänhet och varför inte bjuda in till något event eller ge oss en officiell ring, eller nån slags förmån tex billigare resor på SJ eller SL eller vad som helst som får oss att känna en uppskattning för den tid och de svåra förhållanden vi upplevt. " 
 "Vid hemkomsten julaftonen sent på kvällen med avrustning juldagen vid dåvarande I10' Strängnäs så blev vi bra bemötta av regementet.Från dåvarande FOA blev vi lovade att de skulle kontakta oss personligen,så har ej skett. Jag var vid denna tid aktiv underofficer med sergeants grad.Genomgick utbildning vid Arméns Underofficerskola 1958­59 och var vid examen endast 22 år,alltså vid tjänstgöringen 24 år och med ansvar som dels stf plutchef och tidvis som plutC.Var med under striderna i Kongo.Var en av de första som "stormade" Camp Massart och utförde genomsöket därstädes. Jag har själv tillsammans med min familj och våra tre barn klarat av situationen. Dessutom har äldre befäl somm deltagit i Finland gett mig i början stöd.Men den som betytt mest för mig var hon som väntade på mig här hemma har som blev min hustru. Vi är ännu på ålderns höst nära varandra.Ett 52­årigt äktenskap. Tillsist ­ ETT STORT TACK TILL ALLAN WIDMAN!Utan honom hade inget av detta arbete blivit av!!!" 
 "på " min tid " existerade inte något av innehållet i dina frågor." "Bra att ni kommit till, kan göra skillnad för dom som behöver stöd :)" 
 "vi förhindrade ytterligare våldshandlingar där jag tjänstgjorde i Pakrac, UNPROFOR. Vi lade ner ett totalengagemeng och riskerade mer än vad vi antagligen då förstod men det räddade många personers liv. För detta uppoffrande arbete har vi aldrig fått någon reaktion från försvaret, vi får nöja oss med att leva med vetskapen !" 
 "Det är nog bra att det finns stöd för nuvarande missioner då soldaterna som skickas ut har på tok för dålig erfarenhet av det verkliga livet. De flesta har knappt lämnat mor och far förrän de ska tjänstgöra i främmande land och kanske råka i strid. Jag tycker detta är helt åt skogen. Eftersom skolan pågår många år längre idag än det gjorde på 50­60 talet så det rimliga hade varit att höja åldern på deltagande i FN­missioner. På vår tid så hade vi tillbringat 4­5 år i arbetslivet innan det var aktuellt med värnplikt så en viss skillnad var det trots allt. Jag har egen erfarenhet då jag haft en son som tjänstgjort i missioner och inte mått så bra efter hemkomst. Mitt största minne efter vår tjänstgöring var när vi kom till Strängnäs efter 7 månaders FN­tjänst, 4 månader i Congo fick vi genomgå en ganska enkel läkarundersökning, lämna in våra prylar därefter var det bara att knalla ut genom kasernvakten och försöka ta sig hem efter bästa förmåga. Skulle det funka idag?" 
 "NIL" 
 "Vad är en veteran!? Föreslår någon form av veteranklassificering. En veteran är inte generellt en veteran med meningen: En sista mission, ex EB 05, KS 27 (semestermissioner utan risk för fysiska eller psykiska konsekvenser) gör ingen veteran. Däremot en 1:a..2:a mission i t.ex Tchad, Afganistan." 
 "Hemvärnet har åldersdiskriminering (70 år)" 
 "Det är bra att Sverige deltar i internationella FN stödjande insatser. Det uppskattas att FÖ följer upp soldaterna efter hemkomst. " 
 234 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 59 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Veteranmonumentet: Utformningen känns inte träffande. " 
 "Vår son har deltagit i 2 missioner. Under den första fick vi regelbundet information från chefen. Under den andra hade vi ingen kontakt annat än med vår son. Vi hade uppskattat att få veta mer om vad som hände i Afghanistan. Hälsan tiger­ är inte tillräckligt när ett barn gör en insats för fred. " 
 "Min tjänstgöring i Bat XXK som soldat och mil.polis innebar lärdom för livet. Norska mil.polisenheten var betydligt mer professionella än ledningen i den svenska bataljonen enligt min erfarenhet. Den tid som jag var delaktig i operationer tillsammans med norrmännen var mycket lärorik samt att de hade en beredskap för omhändertagande av de som drabbats av olika händelser vilket i motsvarande grad inte var särskilt bra inom den svenska bataljonen som mer verkade vara ute på äventyrsresa. Hemkomsten till A6 var bedrövlig ­ knappt ett tack eller adjö utan bara avrusta så fort som möjligt o sedan ut genom grinden. "Tur att Stora Hotellet fanns...." Mycket kan sägas och berättas även om minnena nu börjar blekna en del. Om intresse finns så kan kontakt tas med mig (numera avsutten Major i FV) via mail [NN]" 
 "Värderingarna i början är utifrån min hemkomst 1978. Då vi möstrade av efter hemkomst var de endast läkarkontroll och sedan inlämning av material. Därefter sa man hej till varandra, och sedan for man hem och hörde av kompisar genom julkort, men försvaret hade ingen debrifing eller dylikt på den tiden. Jag hade vissa problem med återanpassning efter insatsen i Libanon. Stor skillnad mot nu." 
 "Ta hand om oss/dem. Det är ibland mycket jobbigt att vara borta från familj och vänner under längre tid. Arbetet på platser som Bosnien, Kosovo och Afghanistan kan vara mycket tärande. Förståelsen från allmänheten är dålig. Att politikerna som ena dagen står i missionsområdet och berömmer personalen och berättar att insatsen är viktig och gör skillnad, dagen efter i svenska medier säger att insatsen är onödig och omgående bör avbrytas gör inte saken lättare." 
 "Nej" 
 "Jag vet att det har hänt en del sedan min man tjänstgjorde 2008. Det jag upplevde var att jag som anhörig INTE hade fått någon information vart jag kunde vända mig om jag behövde hjälp eller stöd. Jag hoppas det är bättre idag. " 
 "Jag önskar att ni skulle synas mycket mer. Inte bara för soldater/veteraner eller anställda inom försvarsmakten. Folk i samhället har ingen förståelse för vad det innebär att vara veteran och vilken hjälp de kan tänkas behöva, de behöver upplysas. Hur är det med läkare och sjuksköterskor på våra svenska sjukhus. Vet dem, förstår dem? Jag jobbar själv inom vården och vi har aldrig blivit upplysta om eventuellt vårdkrävande veteraner. Allt från fysiska till psykiska besvär." 
 "Ingen kommentar." 
 "Som det har varit tidigare i alla fall har ju försvaret sparkat ut en så fort som möjligt när man kommit hem. Och sen förträngt att vi finns. Det ska bli intressant att se om det blir nån skillnad." 
 "Jag har inte varit i FN tjänst sedan 1976.så Det är lite svårt att svara på de flesta av dessa frågor om vad som hänt efter 1976." 
 "Fanns ingen i början, men blivit bättre med åren." 
 235 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 60 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Jag måste säga att det är så svårt att jämföra de som har varit ute i utlandstjänst de senare åren, mot när vi var där nere, tiderna är så annorlunda tycker jag och det är så olika på individen hur man tolkar saker och ting.Jag tolkar att som man hör och som jag förstår är det mycket bättre i dag med uppföljningen av hemkommande i utlandstjänst nu mera. Men jag kan bara tala för Mig själv och jag har aldrig haft några obehag av de upplevelser jag utsattes för i samband med min tjänstgöring i Kongo, vist kan man tänka sig in i situationer man var med om, men jag har hela tiden tänkt som så att det var en tid som man inte velat ha ogjord utan snarare tvärt om att kunnat åka ut igen.Men på grund av en trafikolycka 1965i augusti så har det satt stop på det hela,för det gick så långt att vänster ben fick amputeras under knät,det har väl gjort att jag vände tiden i Kongo som positiv ur den aspekten jag klarade mig där nere helskinnad från olyckor för jag har alltid sagt som så att man fick så mycket positivt med sig HEM." 
 "Varför finns inget registrerat före år 2000. Jag får ingen pension för alla mina år på 70, 80 och 90­talet. Ingen vill heller hjälpa till när man kontaktar höga vederbörande. Inte heller finns jag för den där medaljen. Bryr mig inte om den. Vill dock fortsätta leva ett tag efter pensionen." 
 "Ingen uppfattning" "Nej" 
 "Det är bra att det har kommit till en veteranutredning.När jag kom hem från Utlandstjänstgöring 1961 fanns ingen uppföljning alls." 
 "Anhörighets stödet varierade kraftigt beroende på vilket förband som satte upp kompaniet bataljonen BA03 Hallandsbrigaden var absolut bäst." 
 "Reglerna för sårad i strid är för svart­vita. Jag känner till fall som inte uppmärksammats då det inte fallit inom stelbenta gräns vänster och höger. Veterancermonier och liknande runt om i landet uppmärksammas inte av FM och åsätts inte tillräcklig betydelse. Allt händer inte i Stockholm...." 
 "Jag tycker att hanteringen av veteraner är MYCKET bra. Fet finns många som av olika skäl anser att det borde bli bättre / förändras osv, men min personliga uppfattning är att många arbetar i egen sak. Jobbet är klart ­ tillräcklig uppskattning är given. Det räcker liksom. Mvh [NN]" 
 "Tänk på att "mobbning" utförd av befäl, många gånger kan vara mer nedbrytande än att ha varit inblandad i andra situationer som kan ge men." 
 "Hej! När jag var i Gaza­Kongo 1960­61 fanns det inget stöd vare sig medan vi var där, eller när vi kom hem. Ingen frågade hur vi mådde, det kanske var annorlunda för de som hade fysiska skador, det hade inte jag. Jag har läst, att de som fått psykiska skador,inte fick någon relevant uppföljning, efter hemkomst.Det togs de sedvanliga proverna på oss när vi kom hem till Strängnäs, när de fått svar på dem , blev vi hemskickade och ingen frågade efter oss." 
 "Hoppas Veteraner som kommer hem från misioner numera får en uppföjning hur man mår fysiskt och psykiskt. Under de misioner som jag var på (5st) så kan man enkelt uttrycka att ingen från försvars makten har undrat hur man har mått. Oerhört dåligt,för många har mått taskigt problem med sömn och alkohol prblem har dykt upp hos dessa Veteraner. Nu är det väl svårt att konstatera att alkohol problemen är relaterade till de upplevelser som många har haft. Men inte har det blivit bättre." 
 236 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 61 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Återträffar för veteraner är oerhört viktigt då alla lämnas vind för våg efter hemkomsten. Tycker nog att vissa befäl som själva deltagit i missionen borde få ett ansvar för detta. Medel bör tillskjutas för detta från politiskt håll och samhällets ansvar för att sända iväg soldater får inte glömmas bort. " 
 "Förhoppningsvis har det blivit bättre. När jag kom hem var det en tågbiljett sen inget mer. Jag vet att detb är bättre i dag" 
 "Att ha kontakt med veteraner där det inte finns militärt förband måste underlättas. På de flesta orter där det funnits mil. förband finns kamratföreningar som kan göra stor nytta. Kamratföreningarna behöver stöd, framförallt ekonomiskt sådant för att kunna påbörja stödet till veteraner" 
 " Uppskatar mitt diplom för Nobels Fredspris som jag fick 1988." "Fortsätt jobba och utveckla veteran frågorna" 
 "Mina svar på frågorna är min erfarenheter från60 och70 talen (gamla erfarenheter).Mycket måste ha ändrats sedan dess." 
 "Det var längesen jag var ute i mission och hoppas att det förändrats , och vet att så är fallet genom SVF då jag är medlem där. " 
 "Jag är FM anställd YOFF med känner inte att veterandagen riktar sig mot mig i den rollen som veteran. På mitt förband F21 så går denna dag obemärkt förbi. Det är ingen självklarhet från arbetsgivaren att jag får och bör delta utan dagliga jobbet är viktigare" 
 "Det är bra att adm. är inrättad. Den är på ett vis en bra kanal mellan FM och civilsamhället. Och kan bidra till bra rekryteringar. Se bara upp så att den inte blir alltför romantiserande eller får en "tycka synd om­"profil. Man måste komma ihåg att det intill nu är fråga om frivillig tjänstgöring. Hantering av de som i någon mån får psykiska besvär efter tjänstgöring med stridsinslag torde bäst kunna fungera i samverkan med veteranorganisationer. " 
 "Jag anser att detta ämne, behandlas precis som de flesta andra ämnen i FM. Olika befattningshavare och chefer "pratar" en massa och "slänger sig" med "fina" ord. Men när det skall gå till handling så blir oftast väldigt lite gjort i praktiken. På mitt hemmaförband, Perez 2 har det aldrig vidtagits några åtgärder för att underlätta eller för att följa upp veteraner. Det finns inte en enda chef som bryr sig pga att dom inte kan identifiera sig med oss veteraner, då dom själva inte är veteraner. Veteranmonumentet är en bra tanke, men det är ju för alla veteraner: civil, polis, militär. Detta är dåligt. Dessutom är det fullständigt felplacerat, hur kan man placera monumentet så att vem som helst kan stå där och "hänga"? Låt mej som har stridit för mitt land ha ett eget monument där jag kan minnas mina tjänstgöringar, mina skadade och dödade kamrater. Tack!" 
 "Minnesmonument behövs men jag anser att det måste vara mer lättillgängligt. Man skall inte behöva betala tusentals kronor för att kunna åka och hedra och minnas sina kolleger och vänner, minst ett i varje lanskap! Det finns ett stort mörkertal vad gäller personer som gjort utlandstjänst och kämpar med sina fysiska och psykiska ärr. Vilka aktiva åtgärder finns för att hitta/följa upp dem? Visa litet respekt för de som gjort en utlandstjänst och utverka en veteranmedalj som alla kan få oberoende när man tjänstgjorde! En billig åtgärd för att visa uppskattning!" 
 "Gör mer PR för er .Tack" 
 237 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 62 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Personligen så skulle jag gärna se att man även efter avslutad tjänstgöring kunde ha möjlighet att låna uniform vid ceremonier som tex veterandagen. Samt att försvarsmakten tar fram speciella kläder speciellt för veteraner med försvarets vapen på. " 
 "Anhörigkören är ett stort stöd för både anhöriga och soldaterna så jag hoppas att den får vara kvar!" 
 "Som anhörig under tre insatser sedan 2008 kan jag tycka att utvecklingen av anhörigstöd inte gått så mycket framåt. FM uttrycker alltid hur viktiga vi anhöriga är, men lever inte upp till det i verkligheten lika bra. Bara en sån sak som att planera anhörigdag dagen före min soldat åkte ner, eller att inte kunna ge en bestämd dag och tid för medaljceremoni. Det är inte så enkelt med ledighet för alla oss anhöriga. Dålig respekt! Jag önskar att det efterfrågades mer från oss anhöriga hur informationsdagar/träffar ska se ut, när de ska planeras in, innehåll osv. De träffarna är ju till för oss (och för att vi ska orka och må bättre och kanske skapa nätverk) och vi är många som har erfarenhet och vet vad vi saknar. Att det ligger på den enskilde soldaten att informera om när medaljceremoni äger rum känns för mig som att vår insats hemma inte är så mycket värd, att inte FM bjuder in oss. Jag skulle önska att anhörigsamordnarens roll klargjordes tydligare. För anhöriga till soldater som inte tillhör det förbandet som sätter upp insatsen är det lätt att hamna i "ingenmansland" och inte veta vart man ska vända sig. Jag önskar också mer tid för Invidzonen på anhörigdagar/träffar. De är ett viktigt stöd för många anhöriga och av stor betydelse att få kännedom om. " 
 "Veteranmonumentet är ett stort skämt och ett hån mot oss veteraner" 
 "Min allmänna uppfattning är att Sverige ska undvika krig som man inte kan vinna. Däremot bör vi kunna försvara vårt eget land och ingå sådana militära allianser som är nödvändiga för framtiden. Neutralitet är ju ingen möjlighet i den faktiska världen" 
 "Dom som tjänstgort före 2008 ??????" 
 "Sverige har varit urusla på att ge stöd tidigare till hemvändande soldater. Ingen myndighet har kontaktat mej när jag kommit hem från någon av bataljonerna. Många mådde dåligt, speciellt efter K14. Har inget minne av att det ens var något läkarbesök vid hemkomsten. [NN]" 
 "Önskar mer av allt! För den erfarenheten jag har/haft är/har det varit en uppförsbacke med massa hinder och bollande mellan olika myndigheter/avdelingar! Många gånger har vi utlandsveteraner fått lösa problem genom att "internt" ta tag i problemet! Exempel på sådant finns i FB­gruppen Hårt I Missionen m.fl. och detta är synd& sent ska syndaren vakna, gäller. Vi som var med på 1960­talet är fortfarande en bortglömd grupp. Planerar tillsammans med några veteraner en 50års­täff för Gaza­ veteraner och ska bl.a. ta upp vad som gjorts för de som fått bestående men av olika slag. Bra att ha tillgång till Freds­baskarna. Bj" 
 "Det gamla systemet med ansökningar till utlandstjänst bäddar för en bred kompetens på soldaterna och är således bättre. Äldre soldater har oftast en lungnande inverkan på de yngre vilket leder till en stabilare grupp." 
 "Då jag deltog inom ramen för FS 19, vilken var en mission med en svensk stupad och ett större antal svårt skadadee såg jag att det omdelbara omhändertagandet av såväl de drabbade som anhöriga fungerade där och då. Uppföljning av kamrater i förbandet i efterhand har varit mer eller mindre obefintligt där jag vet att det finns ett flertal individer som indirekt blivit påverkade av händelserna och har bekymmer kopplat till det. De som fortfarande tjänstgör inom FM uppfattar jag har det lättare då det finns en kamrater och kollegor som har en större kunskap och förståelse för vad krigsliknande mission innebär, medan kamrater som i sin vardag verkar i det civila har svårare att få det stödet. Även om veteranpolitiken och åtgärder i form av minnesplats, veterandag och artiklar i Försvarets Forum är en etablerad del, så är det bara en etablerad del i FM och inte i det svenska samhället i stort. Kunskapen om FM, FM insatser, dess insatsmiljö etc uppfattar jag är okänt och tyvärr ointressant för samhället i stort. En veteranpolitik värd namnet skulle i en vacker värld innebära att det fanns ett obligatoriskt inslag i samhällsorienterade ämnen i skolan. En återinförd mönstringsplikt för såväl unga män som kvinnor där en del i den mönstringen utgörs av försvarsupplysning med delinnehåll om veteranpolitiken skulle bidra till att få ut kunskapen mer brett i vårt samhälle. Tack för att ni arbetar med detta viktiga område :)" 
 "ej" 
 "I ett par av frågorna borde man även kunna svara vet ej T ex frågan om påverkan om insatsens längd" 
 "Min tjänstgöring var vid första FN bat i Egypten 1956. Mina uppgifter jag lämnat har jag fått genom inf i närtid." 
 "Som medmänniska, soldat resp anhörig finns det ett behov av att få bidra med insamling av kläder, pengar till humanitära ändamål i insatsområdet. Att vinna "Gonzalez" gynnar ju även i högsta grad förbandets säkerhet. Civilbefolkningen hade förknippat ISAF med något positivt. Man ser så mycket som gör att man blir berörd. I Afghanistan samlade vi ihop över 140 tusen kronor till det konto som förbandets präst hade. Vi har även sänt 108 klädpaket (bananlådor) med porto på 14 425 kr. Detta delades sedan ut i området. Många damer satt hemma och stickade barnkläder med stort engagemang. Efter ett par år fick vi plötsligt ett mycket känslokallt brev från FM och prästen. De ville inte längre ta emot våra paket. Detta förband ihop med FM ansåg att det inte var deras uppgift och att de inte hade tid. Men man hade tid att skicka tillbaka 4 bananlådor med kläder från Afghanistan trots att de kunde ha delats ut på plats ! Vi löste givetvis inte ut paketen och de gick i retur tillbaka till Afghanistan. Under insatsen så fixade Tyskland pengar till livsmedel och kol som sedan det svenska förbandet körde ut. Finland gjorde också fina humanitära insatser. Under insatsen i Liberia så hade vi på ett mycket kostnadseffektivt sätt kunnat distribuera ut livsmedel, cement, takplåt m.m. Vi hade kunnat köpa allt på plats och sedan köra ut det när vi hade möjlighet, vilket vi ofta hade pga att förbandet var QRF med mycket tid till förfogande. Våra löner var betalda, vi hade fordon och vi ville göra en insats. Men "Det var inte en militär uppgift". Det 
 239 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 64 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 finns en klar konflikt mellan att SIDA m.fl. civila organisationer inte vill släppa in någon på sitt "revir" och det verkliga behovet på plats. De som jobbar för SIDA m.fl. organisationer har ett egenintresse i detta. De är mycket välbetalda och vill inte att deras verksamhet till någon ska del tas över av någon annan som kan göra det mycket effektivare och billigare. Det var givetvis inte vår huvuduppgift men med mycket tid över och en stor vilja att göra något så hade vi kunnat göra mycket mer. Att det som bonus gynnar förbandets säkerhet kan ju inte vara fel. Det viktiga måste vara ATT det händer något inte VEM som gör det. " 
 "??? förstår inte vad man ska kunna utvärdera på dessa frågor angående hemkomst efter tjänstgöring ??" 
 "Hej, jag är anhörig ­ fru till officer som deltog i FS15. Jag blev glad när jag fick ert brev och er önskan att jag som anhörig skall delta i denna enkät. Men var är frågorna till mig? Ni frågar om jag haft kontakt med försvarsmakten vilket jag inte upplever att jag har. Men det var nog den enda fråga jag uppfattade som direkt riktad mot mig. Några av frågorna har jag valt det minst dåliga svaret. så hur dina slutsatser skall bli rätt vet jag inte. Tack och lov har jag en make som vet med sig att höra av sig och informera om olika händelser som rapporterats i tex media, dvs att min man mår bra. Det är säkert annorlunda för de som har blivit skadade eller värre att de får direkt information av försvarsmakten. Men jag måste väl ändå vara en del av de många lyckliga anhöriga som inte behöver hantera en skadad eller avliden anhörig. Vi är ändå oroliga och då hade jag endast ett nödnummer att få tag på min make på. Det kanske är bättre nuförtiden. Nu är det några år sedan, men när jag tänker på kontakten med försvarsmakten minns jag ingen alls. Det finns också ett behov av att prata med andra familjer om hur man har det, sin oro, hur man hanterar vardagslivet med småbarn mm. En önskan skulle vara ett nätverk för familjer, fruar, mammor,pappor ja alla anhöriga. Det måste gå att sätta upp trots sekretess och hemligheter a la Facebook. Deltagarna i insatsen tror jag tillbringade 3 dagar i sverige med avlastningssamtal etc. Många känslor är det att få tillbaka sin närstående. Går det att hjälpa familjeran att förbereda sig på att få tillbaka sin närstående? Tror jag nu minns en text vi fick att läsa om vad man kan förvänta sig. En tid har jag upplevt hur de amerikanska fruarna tar hand om varandra och sätter upp olika telefonlistor där man ringer runt för att hela tiden hålla koll på att familjerna mår bra och får all tillgänglig information. Jag är inte helt insatt i systemet men eftersom de flyttar var 3­4:e år är de mycket snabba med att sätta upp ett kontaktnät för att få hjälp och att hjälpa. Kanske något man kan ta upp här i Sverige? Lycka till i ditt arbete glöm inte oss familjer som är kvar hemma. " 
 "Mycket bra att det uppmärksammats. Tycker dock(efter vad jag läst) att de som skadats på ett helt annat sätt måste tas om hand(inte bara av FM) efter hemkomst såväl ur REHAB­ synpunkt som ekonomisk ersättning. Skador vid utlandstjänstgöring får aldrig ifrågasättas ur något perspektiv ­ måste behandlas med mycket stor värdighet" 
 "Stödet från FM till veteraner som har någon form av skada (såväl fysisk som psykisk) måste betraktas som ett livslång åtagande! Så har det inte varit hitintills! FM har tvärtom utvecklats till en arbetstsplats med en personalpolitik som kommer från "vinstdrivande företag" och där främste företrädaren (ÖB) uttryckt att man avser att vara en korrekt arbetsgivare och inte som man tidigare utryckt en god arbetsgivare! Man kommer inte att lyckas bedriva en god veteranpolitik om man inte samtidigt avser att stå upp för en human arbetsgivarroll, med andra ord att sträva efter att vara en GOD arbetsgivare!" 
 "Vill gärna ha mer info till allmänheten om vad en insats är och vad som händer efteråt" 
 240 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 65 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Tjänstgjorde 1960 i Gaza och Kongo Har inga kommentar" 
 "PÅ min tid, mitten av 1980­talet var diskussionen ang Veteraner minimal. Det har blivit mycket bättre nu under 2000 talet. Det som jag upplevde som allra svårast var hemkomsten och den första tiden efter detta. Mina båda missioner var inte direkt i någon krigshärd men ändå var det vissa situationer som kunde bli tillspetsade och mängder med mindre incidenter än rena krigshandlingar." 
 "Med tanke på den tid som förflutit har jag inga synpunkter och vissa frågor blir därför ej längre relevant för min del. Alltid bra med information. Uppskattar de personer som engagerar sig och informerar via Kongoveteranerna liksom via Fredsbaskrarna." 
 "har ni glömt kongoveteranerna? t ex Walters, Helsingborg,mfl?!" 
 "Tack för att ni lyssnar och försöker att finna vägar till en lösning av de problem som uppstår pga våra insatser inom Jones bevarande uppdrag När jag gjorde 'patron ur' efter min första turn i Libanon fanns i stort sett inget som hette uppföljning dagen då vi lämnade Campbell. Nu var vi ju en underhålls bataljon och inte på långa vägar i närheten av vad som sker och har skett i våra andra insatser tex så som forna Jugoslavien och Afghanistan. Men även inom underhåll sker saker som behöver luftas efter att man kommit hem och kommit in i de dagliga rutinerna. PåL116 fick vi dock besök aven menig om var med i incidenten mellan Campet och gränsen.Här visade försvars makten klart att hjälp coch stöd fanns. Detta kändes mycket bra för oss andra som lite senare hamnade mitt i Israels Operation accountibility" 
 "Otroligt att det skall ha tagit så lång tid för försvarsmakten att göra ngt. Säkert tur för många att det har funnits kamratföreningar med organisationer för kamratstöd genom åren. Vill vi ha vettiga och duktiga mäniskor som åker ut på fredsuppdrag med risk för bestående fysiska eller psykiska skador alt. förlorar livet så borde det vara självklart att den makt som sänt ut dom, också tar hand om dom vid hemkomsten. Johnston [NN]" 
 "När jag kom hem efter mina missioner efter mina utlandstjänstgörningar. Jag fick aldrig någon kontakt eller någon inom försvaret som hörde av sig till mig. Och detta var åren 1961­ 62­64." 
 "Viktigt med bättre uppföljning" 
 "Efter hemkomst BA01 har det aldrig funnits nån kontakt eller intresse att fråga hur man mår, skitdåligt uruselt." 
 "Uppfattar det som om jag nu har gjort mitt och sen är allt klart, ingenting mer finns att säga eller diskutera. Jag har kontaktat FN­organisationer i vår närhet och är medlem i den. Har också haft besök av Williams som hälsat på mej och andra som han känner i området. Har också bilat ner till Enköping på en årsträff under 2012. Hittade en del gamla bekanta. " 
 "Har inte varit i kontakt med dem sedan jag lämnade försvarsmakten 1960. Förutom ett årsmöte med Kongoveteranerna i Stockholm." 
 "Då det är 50 år sedan jag kom hem från FN uppdrag har jag inga kommentarer." 
 "Ett ex. på värre än dålig kommunikation från Fmakten är det faktum att ex postadress till posteringen kom 2v efter avfärd (FS24). Det säger en del...Däremot var breven från chefen FS 24 mycket bra. Jag skulle kunna skriva en essä om detta, men efter två omgångar som anhörig känner jag att det inte spelar nån roll. Vi anhöriga är och förblir ett förbisett bihang 
 241 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 66 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 både innan, under och efter våra anhörigas missioner. Ni gör skillnad o jag hoppas ni fortsätter o orkar strida för rättigheter som borde vara självklara!" 
 "Veteranerna behöver synas mer och få mer uppskattning. Mer information om att de finns." 
 "Veterandagen bör skrivas med i kalendrar. Då allmänheten har bättre koll när kanelbullens dag är en att vi har en veterandag och när den är." 
 "Utmärkelser och medaljer är måste men slår konstigt då det delas ut retroaktivt men bara till ett fåtal ifrån tidiga missioner. Vilket mina forna kollegor upplever som sista spiken i kistan. 
 Själv fick jag öBs medalj för utlandstjänst efter systemstöd vilket i sig själv är märkligt men när det väl kom till kritan blev det ingen medalj utan en siffra att fästa på ett släpspänne jag fått tidigare... Fick nöja mig med "medaljens baksida" kanske...;­)" 
 "Jag tycker att det är höjden av bedrövelse att regering och riksdag samt försvarsmakten efter 53 år börjar prata om veteraner, att inte ett ögonblick funderat över grabbarna som kom hem från kriget i Kongo hur de mådde, att allt vi fick var några provrör för blod och bajs, vad liknade det? 19 man miste vi,ett flyktingläger med interna uppgörelser, med lemlästade barn och vuxna satte sina spår och som inte dök upp förrän 30 år senare... fy skäms politiker och militär sända ner ärtbössor och slangbellor till oss, tack ändå för de flygande Tunnorna utan deras insats hade det nog varit mer än 19 döda och stupade. Tack och lov för att jag har haft en fantastisk hustru utan henne hade jag inte varit så här gammal. " 
 "Innan, under och efter insats bör Försvarsmakten vara tydliga och skapa enkelhet avseende vilka ramar försäkringar omfattar, vilka försäkringar som gäller, tillse att försäkringarna gäller i praktiken, skyndsamt stötta enskild i sitt sökande på hjälp i primärvården." 
 "Det är bra att vi veteraner kommit fram i ljuset och att de av oss som har problem får det stöd dom förtjänar!" 
 "Jag tycker att en kontakt med person som gjort utlandstjänst vore på sin plats, inte lägga detta ansvar enbart på berörd individ. " 
 "Samla ihop alla fysikt eller psykiskt skadade/såreade till ett årlig träff (Halmstad är inte helt fel när veteranerna har sin årliga träff). Som gammal FN­yxa vet jag vad denna träff betyder. Ta till vara på de skadades kunskaper och erfarenheter på ett konstuktivt sätt. Ge dem en möjlighet att fortsätta sitt "jobb" inom FM (~ge dem ett menigsfullt arbete inom FM, "sparka" ut "civilisterna" och ge våra skadade ungdommar dessa arbeten, vi är skyldiga dem det. Eller blir det fel signaler till de nya ungdommarna, när de får se vad de kan råka ut för? Ta tag i den heta potatisen NU. Snart är det för sent. Ta proffisionell hjälp av andra skadade inom samhället t.ex. "Stevenson", ett lysande exempel på hur en posit anda kan skapas för de yngre (även de äldre, givetvis). Vi är många äldre som har drabbats av både fysiska och psykiska åkommer men som inte är med i statistiken(tropiska sjukdommar, magåkommor, infektioner av olika slag, traumatiska upplevelser som flyttit upp till ytan decinier efter utlandstjänstgöringen). Många av oss har klarat oss helt själva men vi finns där och jag lovar att jag med flera kommer att ställa upp för våra yngre kamrater. Men det är som "vanligt" inom FM att ingen frågar oss äldre utan man ska som "vanligt" uppfinna hjulet på nytt. Hyra in en massa utomstående som har NOLL­KOLL på vad det innebär att tjänstgöra under den blågula fanan utomlands eller som skadat sig i tjänsten hemma och under "blåljusut­ ryckningar", gagnar inte oss inom FM eller blåljusutryckningar utan det är som "vanligt" att pengarna bara flödar ut. Mvh. Mj. [NN], en som inte tröttnar trots alla konstiga "hittapå övningar" av folk som inte vågar, kan eller vill ta sitt ansvar i FM­ledning." 
 242 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 67 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Efter uppdraget 1962,vi fick ingen som helst hjälp vid hemkomsten, det var några som inte kunde leva efter uppdraget." 
 "just nu upplever jag allmänhetens respekt och förståelse för veteraner som väldigt låg i Sverige. De nyckelpersoner i samhället som borde stötta veteraner har gjort precis tvärtom senaste åren. Politiker vill göra lätta politiska poänger på soldaters bekostnad genom att misstänkliggöra dem och deras insatser. Detta fenomen e så utbrett att tom politiker i försvarsutskottet gör dessa tanklösa utspel. Det finns redan ett utbrett hat i journalistkåren mot oss där vi kallas natos yrkesmördare osv. Då politiker "som dessutom skickat iväg oss flera gånger till platser där det e krig" försöker spela på denna hatiska mediabild med populistiska uttalanden och lögner är det svårt som veteran att inte bli synisk och kanske i de mer extrema fallen kanske tom börja se dessa politiker som sin fiende. Jag känner även en besvikelse till vår monark som inte uppmärksamma 2 fallna officerare 2010 när de anlände i kistor på flygplatsen. Kungahuset ska vara den makt vi alla kan samlas kring och hmk är vår överbefälhavare och dennes roll är väldigt viktig om vi i sverige ska ha en veteranpolitik. Jag tror att det finns en stor bitterhet hos många av sveriges veteraner. Första åtgärden tror jag är att få med kungen på tåget och få politiker att sluta ljuga. " 
 "Anser att hanteringen av soldater på plats under insats alltid har fungerat ganska väl (fysiskt/psykiskt). Hanteringen i samband med hemkomst har blivit bättre, mer professionell än under ex ­90 talet. Dock "försvinner" man bort efter något år och info etc slutar att komma. De flesta initiativ till träffar etc tas dock av privatpersoner utan stöd från försvarsmakten. Nu finns återträffar inplanerade efter ca 1 år. Kanske skall man följa upp en sådan träff med ytterligare träffar efter 5 och 10 år. De kamrater som inte mår bra tenderar att, med ofta dåliga ursäkter, inte dyka upp på de träffar som arrangeras utom försvarsmakten. Om försvarsmakten "ställer krav" på närvaro kanske dessa kamrater dyker upp alt kamrater med problem kan identifieras och få hjälp." 
 "Tack för ett bra arbete med veteranfrågor." 
 "Uppföljning när vi kommer hem och ett brev där frågor rörande hälsa och allmänt välbefinnande ställs och information rörande kontaktgrupper. De kontamisioner som vi utsattes för, av mögliga tält undermåliga fotogenbrännare som sotade ned allt i tälten och luftrören. Zinkdamm och asbestdamm återsällandet av sprängda bunkrar med utarmat uran. Ständigt på sin vakt mot opålitliga våldsgrupperingar. Har inte en enda gång fått frågan hur min hälsa påverkats av de uppdrag förvarsmakten ställde på oss. Mörkandet av information var stort och vi belades med yttrandeförbud. Dags att ta ett större ansvar gentemot vi skattebetalande medborgare som frivilligt ställt upp bakom beslut som sömniga och ansvarslösa regeringstjänstemän och politiker tagit och inte följt upp. " 
 "Mina flesta svar baserar sig på tjänstgöring i utlandet perioden 1977 ­ 1982. Under min period, 1991 ­ 2002, som ordförande i Sveriges Veteranförbund Fredsbaskrarna, var det svårt att få Försvarsmakten att förstå behovet av veteranbegreppet och en veteranutredning värd namnet." 
 "Månadsträffarna som kommer igång i allt fler städer tycker jag är riktigt bra bl.a. Soldathemmet i Halmstad och den årliga Ös träffen." 
 "Vid den tiden fanns inte mycket av "omhändertagande" ur psykologiskt perspektiv. Det var många som hade problem efter hemkomsten. Det fysiska omhändertagandet var nog bättre. Jag fick inälvsparasiter efter 18k (tror det hette protosoer). Detta följdes upp bra och jag fick 
 243 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 68 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 bra behandling. Efter första läkarundersökningen när jag kom hem och proverna visade på något kände jag mig lite utlämnad. Jag visste inte var det var. Jag fick inte åke hem. Mina kompisar åkte hem och jag var ensam kvar i ett i övrigt tomt logement. Det kändes inte riktigt bra. Jag fick dock åka hem dagen efter. Den kommande behandlingen var inte att klaga på." 
 "Lyssna på hemvändande soldater och låta deras åsikter komma fram i ljuset. Göra det lättare för skadade soldater att få skadestånd. Inte romantisera tjänstgöringen under utbildningen." 
 "Det är nu över 50 år sedan jag tjänstgjorde i en fredsbataljon. När bataljonen avmönstrade i Strängnäs fick vi på sin höjd ett enkelt tack och allt skulle gå snabbt att lämna in persedlarna och avmönstra. Jag upplevde aldrig att representanter från försvarsmakten gjorde något extra för att vi skulle känna oss välkomna hem och ej heller ställde några frågor om hur vi mådde. De undersökte aldrig hur vi hade upplevt stridshandlingarna som vi varit med om i Kongo och gjorde heller inte någon uppföljning. Så här i efterhand kan man nog påstå att försvarmakten totalt svek oss. Hoppas att det nu blir en ändring till det bättre och att man tar hand om veteranfrågorna i framtiden som gynnar soldaterna som kommer hem. Förslag: Se till att de hemvändande tas emot på ett värdigt sätt. Anordna träffar där de hemvändande får möjlighet (givetvis frivilligt) att diskutera och prata om sina upplevelser med varandra och med personal från försvarsmakten. Föja upp olika frågor och vad man beslutat. Framförallt visa att man bryr sig om hemvändarna. Kanske stöd till nära anhöriga." 
 "Uppföljning av skadade eller personer med psykiska problem skulle vara bättre speciellt efter hemkomst." 
 "Min åsikt är att många av oss har glömts bort. Syns man inte i lokalpressen finns man inte . Stora rubriker när man skriver om sig själv men inget om man valt att ligga lågt. Har efter 50år drygt fått distans till upplevelserna i 12:an. " 
 "Bättre hjälp till anhöriga. Bättre försäkringsvillkor för anhöriga. Bättre uppföljning dom som har tjänstgjort utomlands." 
 "Jag är mycket tacksam att försvarsmakten äntligen fått upp ögonen att prioritera veteranerna som tjänstgjort i oroliga länder och upplevt PTSD med sår i själen under många år." 
 "En del av soldaterna skulle aldrig ha tagits ut till tjänstgöring i utlandet. Det skulle ha varit bättre gallring." 
 "Det behövs ett försäkrings­ och hälsoskydd för de tjänstgörande och deras närmaste, så att åtminstone det ekonomiska blir omhändertaget. Talar utifrån egna erfarenheter då en dålig ekonomi på grund av PTSD snarare försämrat mina chanser att bli bättre, då jag förutom PTSD med den obefintliga stresströskeln, även får symptom för utbrändhet i slutet av varje månad när räkningarna skall betalas. Den nedsatta betalningsförmågan i och med sjukpenningen är förödande för hälsan. " 
 "Arbetade mellan 1974­1990 med fn frågor vid FN­avd P 10 och vid AST/FN och upplevde givet verteranhanteringen som obefintlig. Att den existerar numera men att personaluppföljningen från den tiden jag tjänstgjorde (både för personal som jag hanterade hemmifrån och även vid egen tjg utomlands) fortfarande är I stort sett obefintlig. När frågan om medalj för sårade kom upp fick jag själv kontakta FM för att uppmärksamme ett fall." 
 244 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 69 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Uppföljningssamtal och stöd måste utgå från individens perspektiv och den befattning/upplevelser han/hon upparbetat och inte utifrån HRC och dess anställdas/kontrakterades möjlighet/intresse att utveckla stöd" 
 "Är länge sedan jag tjänstgjorde och på den tiden fanns inte mycket till briefing" 
 "Jag tjänstgjorde i 8 missioner åren 1960­1965 Gaza 3 mån. Kongo 2 år och Cypern 1 år. upplevde tågöverfall, decemberstriderna i Williams m.m. Första året efter hemkomsten hade jag ett behov av att prata om upplevelserna, men sedan har jag tystnat som en mussla. Sedan dess pratar jag endast med andra veteraner om våra upplevelser. Jag åkte ut som 20­åring, kom hem som 25­åring men kände mig som 50 bland mina gamla vänner som stannat hemma. Upplevde mina jämnåriga vänner härhemma som "småpojkar" " 
 "Ingen kommentar" 
 "Inga speciella kommentarer utom vad som redan är besvarat: [NN]" 
 "Jag uppfattar inte att Sveriges regering tar sitt fulla ansvar för soldater som tjänstgjort i internationella insatser. Med detta menar jag allmänhetens bild av vad det innebär med en insats och de konsekvenser det har för den enskilde. Jag vill påstå att regeringen måste arbeta betydligt mer för att öka allmänhetens förståelse för vilka uppoffringar som somliga måste göra för att kunna genomföra en insats och de ärr en insats kan bära med sig. Jag kan inte påstå att det är en merit att ha genomfört en insats. Att jag inte kan känna stolthet för det arbete som jag utfört. De känslor/ upplevelser som jag bär med mig kan jag endast förmedla till de inom den grupp av människor som genomgått det samma som mig. Jag tycker inte att försvarsmakten tar tillräckligt väl hand om anhöriga under insatstiden. Försvaret har några anhörighetsträffar, men det krävs ofta betydligt mer än så. Det krävs ett djupare engagemang. En av frågorna i den här enkätundersökningen var gällande hur jag ställde mig till veteranmonumentet och den årliga veteranceremonin. Monumentet är en hedersbetydelse och jag uppskattar den väldigt mycket, för vad den står för och vad den betyder för mig med flera. Gällande ceremonin så är det en vacker tanke. Men då jag ser eller närvara vid den upplever jag det som att närvarande statshuvuden, ÖB m.fl. är där under tvång. Ett "nödvändigt ont" att närvara på för att sedan inte engagera sig mer i saken tills nästa år igen. Vi kan bli bättre på att ta hand om de som genomfört insatser, vi måste bli bättre. " 
 "Se o lära av varandra i nordens länder och ta till sig av erfarenheter. Inte ligga på undersökning i hur lång tid som helst. För att ändra och förbättra. " 
 "Ett veterancentrum är önskvärt." 
 "Jobbade under FS 19 på A 9 i Boden. Efter hemkomsten skedde ett nyligen infört "återanpassningsprogram" med bl a obligatoriskt psykologsamtal och utsedda faddrar (med int. erfarenhet) på förbandet. Uppskattade programmet! Saknar dock möjligheterna till uppföljning av FS 19­personalen genom återträffar. Störst behov finns på grupp och plutonsnivån (de närmaste). Skälet till det är att endast FS 19­personal som kan relatera till FS 19­händelser. Inte ens personal på hemmaförbandet som är internationellt erfarna kan förstå bakgrund till vissa saker som kan skapa grubbleri. Man måste ha varit med." 
 "Det vore bra om anhörigstödet till veteraner, dom som avslutat tjänstgöring, uppmärksammades mer både i media och personligen, till veteranen och till anhöriga. Jättebra att en veteranutredning kommit till stånd, lycka till, hoppas på bra beslut. " 
 245 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 70 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Nu har det gått 4år sedan min sista insats. Fortfarande händer det att jag har mardrömmar kopplade till min senaste mission. Att hantera stress utan att bli irriterad/arg är väl det mest påtagliga som är kvar som jag inte lyckats bearbeta fullt ut. För att må bättre håller jag mig sysselsatt, aktiv inom Röda Korset, träning flera gng/v och långlöpning för att rensa tankar. 
 Lycka till med Er utredning känner flera som inte mår bra efter mission och jag hoppas de får hjälp tillslut. " 
 "Det är bara veteraner som kan ta hand om veteraner. " 
 "Efter hemkomsten år 2000 så har FM inte tagit några kontakter. Vår planerade återträff saknade ekonomiska medel. Åtgärderna efter 2008 har inte förändrat situationen. Min son deltog i FS 19 och verkar få samma erfarenheter avseende kontakten med veteraner och att en utlandstjänst inte är meriterande för karriär inom Försvarsmakten. Skolsystemet är inte anpassat för den som varit "försvunnen" från hemortsförbandet och inte varit tillgänglig för t ex en kaptenskurs." 
 "frivillig kamratförening FN:s uppvisande av uppskattning borde ha kommit veteransoldaterna till del i stället för riksdagsledamötena" 
 "Jag anser att det är synnerligen anmärkningsvärt hur lågt samhället värderar de insatser vi gjort och det generellt sett låga intresset från ledande politiker att ta hela ansvaret från "ax till limpa". Den signaleffekten eller snarare avsaknaden av signal visar för resten av samhället att givna insatser saknar värde. Veteranmonumentet, både dess framtagningsprocess, nonsensutförande samt hur det hanteras skickar samma signaler. Veterandagen blir allt bättre till sitt genomförande och form vilket är glädjande men behöver utvecklas ytterligare för att bli hedrande men ändå allmän och inkluderande. Kopplingen till allmän sjukvård­, social och försäkringsskydd är skrämmande dålig, samordning sker bäst genom befäl/högre chef dvs riksdag och regering ger i uppdrag till alla berörda myndighetschefer att samverka, därmed tvinga in de andra att deltaga i koordineringen med Försvarsmakten, FM har till del haft en omöjlig uppgift då ansvaret läggs utan att resurserna tilldelas från de andra myndigheterna." 
 "Ivaretagelse av og informasjon til pårørende under soldaters utenlandstjeneste har etter min oppfatning vært altfor dårlig fra det svenske Forsvaret. " 
 "Bra och öppen kontakt försvarsmakt ­ anhörig. Dålig information om försäkringsfrågor före, under och efter tjänstgöringen. Soldaterna måste vara mycket bra och generöst försäkrade då de utför ett riskabelt uppdrag för vårt land. Jag anser också att de ska ha fler förmåner t.ex. förtur vid ansökan till utbildningar då de avslutat tjänstgöringen." 
 "Se bifogat brev med 4 bilagor (finns hos Peterson) [ 
 Återfinnes sist i detta Appendix 
 ]" "inget att tillföra" 
 "Hoppas att veteraner fortsatt följs upp noggrant , även efter 1­2 år efter en mission." "Min son tog sitt liv den 20 febr. ca 2 år efter hans sista tjänstgöring." 
 "Anhörigstöd är viktigt där Försvarsmakten äger frågan. Jag är inte säker att Individ zonen är det mest optimala då det inte riktigt vänder sig till alla anhöriga. Deras stöd från Försvarsmakten blir då ganska tveksamt. Anhörigstödet går att utveckla ytterligare och då viktigt att det når alla, annars "politiskt" fel." 
 246 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 71 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 "Större uppskattning av hemvändande fredssoldater, t ex genom uppmötande av svenskt flyg vid passering av luftrummet, mottagande av statsminister och försvarsminister vid hemkomst och liknande." 
 "nej" 
 "Det är angeläget att ett Veterancentrum ­ i likhet med Norges Bareira(vid Elverum) byggs upp och finansieras av staten." 
 "Stödet till anhöriga måste förbättras så att man under insats kan känna att det är tryggt för dem, dvs att vardagslivet kan fungera när man själv inte är där och kan ställa upp för familjen. Informationen för anhöriga kan utvecklas så att den når ut bättre. Man kan kanske tänka sig någon form av "obligatorium" för anhöriga till de som skall delta i insatser." 
 "mina medaljer och papper försvann vid ett inbrott !!! har förgäves försökt att få hjälp med detta. men inge vill hjälpa??? " 
 "Hej! jag har varit i FN tjänst i 4,5 år. Blev beskjuten en gång 1985. När jag har kommit hem har det aldrig varit en fråga hur jag har mått psykiskt. 1978 var jag med UNIFILS början i Libanon. Där var ju spänt med minor,skotlosning och en svensk som dog. Jag var med och tog hand om kroppen. Inte en fråga när jag kom hem hur det hade varit! Nu har det ju blivit mycket bättre med hemkomstsamtalen. Under ca 10 års tid har jag arbetat som samtalsledare vid hemkomstsamtal. För några år sedan fick jag inte fortsätta som det. Det förvånar mig att FM inte tagit tillvara min kompetens vad gäller kulturkompetens och terapeutisk kompetens utan istället anställer psykologer. Som ÖV Fox säger i programmet Tendens i P!: När psykologen frågar" Vad är en PBV?" så sjunker hennes trovärdighet. Inte konstigt att det blir kritik mot FMs sätt att hantera omhändertagandet av veteraner. [NN]" 
 "Ge alla som gjort mer än 5 BAT ett Superyxdiplom med märke, samt över 3 BAT. Yxdiplom med nål." 
 "Vid hemkomsten våren 1962 var det bara att lämna in persedlarna och åka hem." 
 "Har inga kommentarer, var länge sedan jag gjorde min FN­tjänst och tog ingen skada av tjänstgöringen även om en del saker hända den första FN­kontingenten på Cypern." 
 "Samma som tidigare. Lätt att ge uppgift åt exvis Invidzon och Garcia som inte har helhet utan ensidig erfarenhet. Tyvärr har FM sålt sig till en trend, men frågorna har mycket längre livslängd än så. Vad innebär exvis livslångt ansvar. Vem vet vem soldaten är om 20 år och behöver hjälp. Det egna ansvar som FM har borde administreras centralt så att samma erbjudande ges till alla, medans nyttjandet variera efter behov." 
 "Jag gjorde mina 5 missioner mellan 91­95. Jag har varit under direkt beskjutning samt utfört stridshandlingar vid 14 tillfällen under mina missioner. Några incidenter i Libanon men flertalet under BA01 i Collins där jag var stationerad på 8psk. Efter min hemkomst 2 November 1995 (BA04) så dog min bror i en bilolycka 17 November. Detta var en helt otroligt osannolik händelse med tanke på allt som hänt när jag var iväg. De efterföljande åren i det civila var rent ut sagt ett helvete. Nu skulle man integreras in i samhället igen vilket tog lång tid. Inte en enda gång fanns försvarsmakten där. De enda riktiga kontakter man hade var med dom kamrater man varit iväg med. Jag fick även en ögonskada i Bosnien men den civila läkaren i Sverige sa att det går inte hänvisa den enskilda händelsen till den nedsatta synen i höger öga. Jag har sett att det börjar hända lite saker för veteraner och att försvarsmakten tar ansvar för de soldater som varit iväg vilket är mycket positivt. Notera att 
 247 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 72 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 det är inte många av mina bekanta som känner till det jag skrivit och jag vill inte på något sätt bli utpekad. Jag vet att mina kamrater kan säkert gissa vem det handlar om så jag ber er vara diskreta med denna information. Ville bara ge er lite feedback på hur det var att komma hem efter FN tjänsten." 
 "Frågorna är korkat utformade. Jag är forskare och skulle underkänna det upplägg som ni har. När tjänstgjorde du? 1. Hur menar ni när vi ska välja mellan insats före 2008 och insats from 2008? Om vi har deltagit i insatser både före och efter 2008 då? 2. Intressant att ni inte vill veta om vi som deltagit i insats from 2008 är kvar i FM eller ej. 3. Vad menar ni med "arbeta kvar i FM" och "lämnat FM"? En reservofficer som fortfarande är anställd men inte tjänstgör för tillfället, är hen kvar i FM? En YO som nu gått över till reserven, är hen "kvar i FM " eller har hen "lämnat"? I vilken insats ingick du i? 4. Fel svenska, lite för många "i" vad? 5. Hur menar ni att vi som tjänstgjort i flera insatser ska svara? Veteranstöd 6. Saknas ett alternativ "Har ingen uppfattning ". Den som inte har behövt, eller som inte känner någon som har behövt, stöd med stresspåverkan efter hemkomsten, har kanske inte någon uppfattning om hur det fungerar. Menar ni att man då ska svara "inte relevant"? Varför frågar ni i så fall inte det ni menar? 7. Hur menar ni att vi som svara skulle förstå vilken tid det gäller? "Medicinskt omhändertagande ...efter hemkomst", frågar ni efter hur vi anser att det var vid tiden för insatsen eller hur det är nu? Kontakt med Försvarsmakten 8. Kontakt med FM under utlandstjänstgöring i kontakter med utsänd personal??? Rätt illa formulerad fråga vad? Menar ni om kontakten med FM var bra för dem som tjänstgjorde i FM insatsförband? Vilken kontakt? Kontakt med överordnade i förbandet? Kamrater? Perstaben i Stockholm? Lönekontoret? Sista alternativet är ju festligt: Inte varit i kontakt med Försvarsmakten under min utlandstjänstgöring ­ är ni inte kloka? Upplever du att... 9. Meningslösa reklambyråfrågor! Det finns inget alternativ för "har ingen säker uppfattning" och därmed tvingas vi svara något vi egentligen inte vill om vi nu inte har någon uppfattning. Eller så hoppar vi över frågan. Uppmärksammande av veteraner 10. Här fanns de rätta svarsalternativen. Bravo! Handlingsplan 11. Fel svenska, ordet veteraner ska inte ha stor begynnelsebokstav. Med så illa gjord enkät retar man upp sig även på stavfel. 12. Veteranadministration Inte heller ordet veteranadministration bör väl ha stor begynnelsebokstav? I bestämd form kan det vara stor bokstav. Sammanfattningsvis tror jag inte ni kan dra några säkra slutsatser av så illa utformade frågor." 
 "Uppmärksamma soldater och veteraner positivt, är till stöd psykiskt för grabbar o tjejer som mår dåligt i själen efter hemkomst. Se framförallt till att våra politiker får ta del av det ni kommer fram till. För får vi stöd av dom, istället för som nu (en massa skit). Så gagnar det inte bara veteraner utan fortsatt rekrytering till våra förband här hemma." 
 "Förstod först långt senare (vid ngn av Sthlms vattenfestivaler) att fok kommit hem från Congo fysiskt men att livet stannat för dem. För enstaka personer stannade livet! HAH­ upplevelse för mig. Mycket sorgligt för dem drabbade." 
 "Idag är det över 50 år sedan mina FN­missioner genomfördes. Som yrkesbefäl "fanjunkare­ plutch. Kongokriget 61­63. Cypernkriget 64­65. FN­BAT 24 och 26C.(Chef ferretplut). Hemkomsten: program 3 dagar. Avrustning, vård, hälsokontroll, avtackning, ekonomi och hemresor.Lev väl ­ Hej då!!! Ingen hade en tanke på att det kunde uppstå personliga problem även gällande anhöriga. Det uppstod! SVÅRA! Då bildades föreningen FN­veteranerna KONGO! (I slutet på 60­talet). Medlemsregister erhölls: vi som kände varandra kunde nu hålla kontakten/ tfn mm. "Veteran­möten"! Vi kunde själv­vård. Psykosomatisk stress­ 
 248 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 73 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 syndrom! Svåra fysiska skador mm. Alkoholism, läkemedel, droger och suicid förkom hos vissa! De flesta klarade sig bra! Idag är veteranpolitiken bra! Mycket viktig! Tack för det!" 
 "Längesedan man tjänstgjorde men det verkar som att dom som är ute idag har ett bättre motagande när dom kommer hem,viktigt." 
 "När jag kom hem efter ett års utlandstjänstgöring 1966, till delar i farliga situationer, fanns ingen uppföljning över huvud taget. Togs test om vi hade könssjukdomar, varefter vi skickades hem. Ingen brydde sig från försvarsmakten. Dessutom drabbades flera av oss av dyr restskatt på grund av fel vid löneutbetalningarna. Något erbjudande om hjälp för att reda ut det förekom inte alls. Skönt att se att man har vaknat inom försvarsmakten och blir allt bättre på att följa upp och hantera de problem många får med sig hem." 
 "Större träffar för olika bataljoner." 
 "Jag hade gärna sett en handlingsplan för hur man följer upp anhörigas situation efter hemkomst. Uppföljningen ska vara utan den anhörige som gjort utlandstjänst. Alla erkänner inte att de mår dåligt. Borde finnas även för oss!" 
 "Glöm inte bort anställd personal i veteranpolitiken. Många jag har pratat med upplever en tvärnit när man återgick i tjänst efter en för lång ledighet. Är vi verkligen välkomna hem? " 
 "läser dels artiklar i Fredsbaskrarna" 
 249 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 74 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 Mottagna brev 
 250 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 75 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 251 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 76 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 252 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 77 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 253 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 78 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 254 
  
 SOU 2014:27 
  
 Bilaga 8 
  
 2014­04­07 
  
 79 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 255 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:27 
  
 2014­04­07 
  
 80 (80) 
  
 Utvärdering av veteranpolitiken 
  
 FOI Memo 4894 
  
 256 
 Statens offentliga utredningar 2014 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Vissa bostadsbeskattningsfrågor. Fi. 
  
 23. 
  
 Rätt information på rätt plats i rätt tid. 
  
 2. 
  
 Framtidens valfrihetssystem 
  
 Del 1, 2 och 3.  
 S. 
  
 – inom socialtjänsten. S. 
  
 24. 
  
 Olycksregister och djupstudier på 
  
 3. 
  
 Boende utanför det egna hemmet 
  
 transportområdet. N. 
  
 – placeringsformer för barn och unga. S. 
  
 25. 
  
 Internationella rättsförhållanden rörande 
  
 4. 
  
 Det måste gå att lita på konsument- 
  
 arv. Ju. 
  
 skyddet. Ju. 
  
 26. 
  
 Tillträde till COTIF 1999. Ju. 
  
 5. 
  
 Staten får inte abdikera 
  
 27. 
  
 Svensk veteranpolitik. Ett ansvar för hela 
  
 – om kommunaliseringen av den svenska 
  
 samhället. + Bilagor. Fö. 
  
 skolan. U. 
  
 6. 
  
 Män och jämställdhet. U. 
  
 7. 
  
 Skärpta straff för vapenbrott. Ju. 
  
 8. 
  
 Översyn av statsskuldspolitiken. Fi. 
  
 9. 
  
 Förändrad assistansersättning 
  
 – en översyn av ersättningssystemet. S. 
  
 10. 
  
 Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande 
  
 av handlingar. S. 
  
 11. 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. M. 
  
 12. 
  
 Utvärdera för utveckling – om utvärdering av skolpolitiska reformer. U. 
  
 13. 
  
 En digital agenda i människans tjänst 
  
 – en ljusnande framtid kan bli vår. N. 
  
 14. 
  
 Effektiv och rättssäker  
  
 PBL-överprövning. 
  S. 
  
 15. 
  
 Investeringsplanering för försvarsmateriel En ny  
  
 planerings-, 
  besluts- och uppföljningsprocess. Fö. 
  
 16. 
  
 Det ska vara lätt att göra rätt 
  
 Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. A. 
  
 17. 
  
 Genomförande av Seveso  
  
 III-direktivet. 
  Fö. 
  
 18. 
  
 Straffskalorna för allvarliga våldsbrott. Ju. 
  
 19. 
  
 Yrkeskvalifikationsdirektivet – ett samlat genomförande. U. 
  
 20. 
  
 Läkemedel för särskilda behov. S. 
  
 21. 
  
 Bredband för Sverige in i framtiden. N. 
  
 22. 
  
 Genomförande av EU:s nya redovisningsdirektiv. Ju. 
  
 Statens offentliga utredningar 2014 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Det måste gå att lita på konsumentskyddet. [4] Skärpta straff för vapenbrott. [7] Straffskalorna för allvarliga våldsbrott. [18] 
 Genomförande av EU:s nya redovisningsdirektiv. [22] 
 Internationella rättsförhållanden rörande arv. [25] 
 Tillträde till COTIF 1999. [26] 
 Försvarsdepartementet 
 Investeringsplanering för försvarsmateriel En ny  
 planerings-, 
  besluts- och uppföljningsprocess. [15] 
 Genomförande av Seveso  
 III-direktivet.[17] 
  
 Svensk veteranpolitik. Ett ansvar för hela samhället. + Bilagor. [27] 
 Socialdepartementet 
 Framtidens valfrihetssystem 
  
 – 
  
 inom socialtjänsten. [2] 
  
 Boende utanför det egna hemmet 
  
 – 
  
 placeringsformer för barn och unga.  
  
 [3] 
  
 Förändrad assistansersättning 
 – en översyn av ersättningssystemet. [9] 
 Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande av handlingar. [10] 
 Effektiv och rättssäker  
 PBL-överprövning. 
  [14] 
 Läkemedel för särskilda behov. [20] 
 Rätt information på rätt plats i rätt tid. Del 1, 2 och 3. [23] 
 Finansdepartementet 
 Vissa bostadsbeskattningsfrågor. [1] Översyn av statsskuldspolitiken. [8] 
 Utbildningsdepartementet 
 Staten får inte abdikera 
 – om kommunaliseringen av den svenska skolan. [5] 
 Män och jämställdhet. [6] 
 Utvärdera för utveckling – om utvärdering av skolpolitiska reformer. [12] 
 Yrkeskvalifikationsdirektivet – ett samlat genomförande. [19] 
 Miljödepartementet 
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. [11] 
 Näringsdepartementet 
 En digital agenda i människans tjänst 
 – en ljusnande framtid kan bli vår. [13] 
 Bredband för Sverige in i framtiden. [21] 
 Olycksregister och djupstudier på transportområdet. [24] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Det ska vara lätt att göra rätt 
 Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. [16]