00 
 Dragonball, LasseMaja och Twilight 
 Utgivningen av barn- och ungdomslitteratur i Sverige  
 2001–2010 
  
 Hicks 
 Vad barn och unga läser, hur mycket de läser och vad boken har att konkurrera med är vanliga frågor när boken och litteraturens ställning diskuteras. Det är ofta i de unga åren läsintresset väcks och grundläggs, och barn och unga blir därför en viktig grupp för kulturpolitiken att beakta. 
 Den tid som barn och unga lägger på läsning en genomsnittlig dag har minskat sedan  
 1990-talet, 
  men fortfarande är ungdomar och unga vuxna i åldern  
 15–24 
  år de som ägnar allra mest tid åt bokläsning. Det är också bland barn och unga i åldrarna  
 9–14 
  som vi finner procentuellt sett flest läsare en genomsnittlig vecka. I linje med detta visar olika mätningar att barn- och ungdomslitteratur är den kategori som utlånas mest på folkbiblioteken och att barn och ungdomar är de flitigaste låntagarna. I listan över de mest utlånade författarna på folk- och skolbibliotek 2010 kom en vuxenboksförfattare först på plats 27 (Carlsson 2011, s. 104 och 107; Carlsson & 
  SFF 2011, s. 1). 
 Trots minskad läsning har utgivningen av barn- och ungdomslitteratur varit rekordstor under  
 2000-talet 
  sett till antalet nya titlar, och den utgör en väsentlig del av det svenska trycket. Sett till hela trycket, inklusive broschyrer och småtryck, stod litteraturen för barn och unga för omkring  
 8–11 
  procent under perioden 2001– 2010. Av den skönlitterära utgivningen var i genomsnitt 34 procent barn- och ungdomslitteratur (KB 2011a). 
 Men hur har utgivningen sett ut över tid? Hur har förändringar i förlagslandskapet och kulturpolitiken påverkat den? Vilka trender kan skönjas och vilka genrer och litteraturtyper dominerar? Det är de huvudfrågeställningar som står i centrum i denna artikel. Vidare studeras vilken betydelse och vilket genomslag de statliga stöden har haft för att främja mångfalden i utgivningen, digitaliseringens påverkan samt försäljningen av barn- och ungdomslitteratur. Fokus ligger på utgivningen under perioden  
 2001–2010. 
  
 329 
  
 Dragonball, LasseMaja och Twilight 
  
 SOU 2012:10 
 Svensk barn- och ungdomslitteratur: en kort, historisk översikt 
 Med barn- och ungdomslitteratur menar vi vanligen den skön- och facklitteratur som skrivs och ges ut  
 för  
 barn och ungdomar i åldrarna  
 1–18 
  år. Definitionen utgår alltså från produktionsledet och tar vanligtvis inte hänsyn till vad barn och unga i själva verket läser. I Sverige har denna utgivning en lång tradition. 
 Utgivningen  
 1591–2000 
  
 Det verk, utgivet i bokform, som brukar betraktas som det första som vände sig till unga läsare är  
 Een sköön och härligh jungfrw speghel 
 , Roberts adapterade översättning av Glenn Spiegel 
 , publicerad i Sverige 1591 (se t.ex. Westin 2002). År 1991 firades därför barnbokens 400- årsjubileum i Sverige på bred front. Det fanns dock redan tidigare åtskilliga verk som vände sig till unga läsare. Nämnas kan handskriften  
 Siælinna thrøst  
 (Själens tröst, cirka 1430), som i dagsläget är det äldsta funna verk översatt till svenska som uttryckligen riktar sig till en ung mottagare (Moyer 2011, s. 43). 
 Liksom för vuxenutgivningen skedde det en markant ökning av utgivningen av barn- och ungdomslitteratur under  
 1800-talet, 
  i takt med att bokproduktionen industrialiserades och folkmängden samt läskunnigheten ökade, det senare inte minst i och med folkskolans inrättande 1842. Medan utgivningen i början av seklet årligen uppgick till ett fåtal titlar, låg den mot slutet på omkring 100 titlar per år (Hudson, 1967; Klingberg & Mählqvist 1977, s.  
 55–59). 
  Men det är under 1900- och  
 2000-talen 
  som den stora ökningen sker. 
 Tillgängliga studier visar att en första uppgång kom under krigsåren på  
 1940-talet, 
  vilket reflekterar en allmän ökning i bokutgivningen, delvis till följd av att böcker var en av få varor som inte ransonerades. En andra uppgång kom under 1960- och 1970- talet. Bara under perioden  
 1966–1975 
  ökade antalet årligen utgivna titlar från strax över 500 till närmare det dubbla, detta trots att den så kallade förlagskrisen inträffade runt 1970. Krisen orsakades av en generell nedgång på bokmarknaden i slutet av  
 1960-talet 
  i kombination med bland annat överutgivning. Den svångremspolitik som under tidigt  
 1970-tal 
  tillämpades på smalare genrer som vuxenlyrik och smal prosa drabbade dock inte barn- och ungdoms- 
 330 
  
 SOU 2012:10 
  
 Dragonball, LasseMaja och Twilight 
 litteraturen, som i stället successivt ökade (Mählqvist 1977, s. 55– 59; Tellgren 1982, s. 24; Warnqvist 2007, s.  
 49–50). 
  
 För perioden efter 1975 saknas större vetenskapliga studier av utgivningen av barn- och ungdomslitteratur och man är i stället hänvisad till materialet i den svenska nationalbibliografin, framtagen av Kungl. biblioteket (KB), och den översiktliga statistik som där presenteras. Sedan 1999 har även Svenska barnboksinstitutet (Sbi) tagit fram statistik över utgivningen genom sin årliga bokprovning  
 1  
 All statistik över bokutgivningen som löpande tas fram i Sverige har emellertid inneboende problem och frågor som rör statistikläget diskuteras därför i ett appendix till denna artikel, där även förslag till långsiktiga lösningar på detta problem presenteras. 
 Rekordstor utgivning under  
 2000-talet 
  
 Enligt KB har utgivningen mellan 1976 och sekelskiftet 2000 med några undantag legat relativt jämnt mellan cirka 900 och 1 200 titlar per år. Både Nationalbibliografin och Sbi:s statistik visar sedan en stor och successiv ökning av utgivningen under det senaste decenniet. Enligt Meyer, vars statistik används i denna artikel då den är mer detaljerad än KB:s, ökade utgivningen från omkring 1 200 titlar per år  
 1999–2002 
  till hela 1 821 titlar år 2008. Denna toppnotering följs av en minskning 2009 och 2010, men sett ur ett historiskt perspektiv är ökningen mellan åren 2002 och 2008 markant och anmärkningsvärd: utgivningen ökade med över 50 procent under bara sex år (se tabell 1). 
 Var är då förklaringen till de stora ökningarna under perioden  
 1966–1975 
  och sedan sekelskiftet 2000? Under åren  
 1966–1975 
  var de främsta orsakerna ett ökat antal små förlag och det faktum att barn- och ungdomslitteraturen i regel var vinstgivande för förlagen (Tellgren 1982, s.  
 26–29). 
  Som nedan konstateras tillkom en rad nya, mindre förlag även under perioden  
 2001–2010. 
  Det finns dock anledning att beakta andra, bakomliggande faktorer som betydelsefulla för ökningen i titlar och förlag, både under perioden 1966– 1975 och efter sekelskiftet. 
 Eftersom litteraturen för barn och ungdom delvis produceras, sprids och används på andra sätt och av andra orsaker än litteratur 
  
 1  
 Nationalbibliografin finns fram till 1985 samlad i fem- eller tioårskatalogerna  
 Svensk bokkatalog  
 och därefter i årskatalogen  
 Svensk bokförteckning  
 till och med 2003. Bibliografin övergick efter 2003 till att endast finnas tillgänglig elektroniskt i en egen databas i Williamson. 
 331 
  
 Dragonball, LasseMaja och Twilight 
  
 SOU 2012:10 
 för vuxna kan man anta att det finns ett jämnare behov av denna litteratur samt att en del av försäljningen är automatiskt tryggad genom försäljning till exempelvis bibliotek och skolor. Det gör barn- och ungdomslitteraturen attraktiv för förlagen och till ett säkrare kort under generella nedgångar på bokmarknaden, vilket skulle kunna vara en förklaring till att den inte drabbades på samma sätt som vissa andra litteraturkategorier under förlagskrisen. 
 Sannolikt har även folkökning en viss betydelse. Flera av årskullarna på  
 1960-talet 
  var stora, liksom invandringen vissa år. Befolkningen ökade med närmare en miljon invånare under tjugoårsperioden  
 1956–1975, 
  vilket rimligen spelade roll för den ökade utgivningen under perioden  
 1966–1975. 
  Däremot är inget motsvarande samband urskiljbart för perioden  
 2001–2010 
  (SCB 2011). Den markanta ökningen under blott sex år  
 2002–2008 
  har andra förklaringar. 
 Ökningens orsaker: sänkt bokmoms, litteraturstöd och mangaboom 
 Den främsta orsaken till ökningen efter sekelskiftet är den sänkning av bokmomsen från 25 till 6 procent, som genomfördes den 1 januari 2002 och resulterade i sänkta bokpriser i handeln. Svenska Förläggareföreningen (SvF) lyfter i sin branschstatistik fram sänkningen som betydelsefull i ökningen av såväl antal utgivna titlar som försålda exemplar de närmaste fem åren efter sänkningen. Medlemsförlagens intäkter var 2007 större än någonsin (SvF 2011, s. 3 och 6). Optimismen i branschen har medfört ett ökat antal nya aktörer och därmed även en ökad konkurrens om marknadsandelar, vilket kan vara en bidragande orsak till att redan etablerade förlag också ökade antalet utgivna titlar (se vidare nedan). 
 Källa: Svenska barnboksinstitutet (Sbi dokumentation). 
 332 
  
 SOU 2012:10 
  
 Dragonball, LasseMaja och Twilight 
  
 Källa: Statens kulturråd (Deswar 24 januari 2012). 
 * Siffran täcker halva 1995 och hela 1996, alltså ett och ett halvt års tilldelning. 
 Viss betydelse för ökningen kan även det statliga litteraturstödet ha haft. Ett stöd som ligger på en stabil och hög nivå ger förlagen en trygghet som gör det möjligt att satsa långsiktigt även på smalare titlar. Stödet till barn- och ungdomslitteraturen har under 2000- talet totalt sett varit större än tidigare. Omkring 200 titlar per år tilldelades stöd, att jämföra med de drygt  
 100–150 
  titlar det rörde sig om under stödets första 20 år. Särskilt hög var tilldelningen 2007 och 2008, men därefter minskade den avsevärt (se tabell 2). Bland de sex förlag som tilldelades mest litteraturstöd under perioden  
 2006–2008 
  i kronor räknat fanns två barn- och ungdomsboksförlag, Bonnier Blake och Stone (Carlsson m.fl. 2010, s. 212). 
 Vid en granskning av enskilda litteraturkategorier kan konstateras att ytterligare en viktig förklaring till decenniets utgivningspuckel är den mangatrend som toppade runt  
 2006–2008 
  och därefter snabbt avtog, samt en successiv ökning av utgivningen inom vissa andra kategorier (se vidare nedan). 
 333 
  
 Dragonball, LasseMaja och Twilight 
  
 SOU 2012:10 
 Småförlagen på frammarsch: marknadens nya och gamla aktörer 
 Sänkningen av bokmomsen och den optimism den förde med sig i branschen i form av ökad försäljning beredde som nämnts marken för nya aktörer. Inom det barn- och ungdomslitterära området har en rad olika förlag som enbart eller delvis ger ut litteratur för barn, ungdomar eller unga vuxna etablerats under det senaste decenniet, särskilt mot slutet. 
 Några nyetablerade förlag  
 2001–2010 
  (startår inom parentes) 
 Argasso (2002), Kabusa (2002), Lindskog förlag (2004), Kolik (2005), Nisses böcker (2005), Atrium (2006), Olika (2007), Turbine (2007), Vilda (2007, gick 2009 samman med Olika),  
 X-publishing 
  (2007), Ekholm &  
 Lägret 
 , 2011) och norska Norton och Harmon ( 
 Snäll 
 , 2008;  
 Den arge 
 , 2009;  
 Craig, 2009;  
 God natt, natt 
 , 2010). 
 Betydligt färre barn- och ungdomsboksförlag med reguljär utgivning har lämnat bokmarknaden under perioden. Ett exempel är dock Eriksson & Tellgren 1982, s. 47). 
 Sbi:s statistik visar att dessa förlag fortfarande dominerar utgivningen kvantitativt sett. De största aktörerna har de senaste fem 
 335 
  
 Dragonball, LasseMaja och Twilight 
  
 SOU 2012:10 
 åren varit, utan inbördes ordning då den har varierat år från år, Williams, Crosby, Egmont Kärnan och Rabén & Sbi 2011, s. 5). Trots koncentration till vissa språk när det gäller översättningarna syns alltså mångfalden allt mer i utgivningen, vilket indikerar att litteraturstödets fokus på mångfald ändå kan ha haft viss betydelse. 
 Mångfald relaterad till annat än etniskt ursprung är också något som syns allt oftare. 2007 konstaterade Meyer att normativitet och konventioner ifrågasätts i allt fler bilderböcker, till exempel Ferrell  
 Campbell och barbisarna  
 (Rabén & översättningarna från andra utomeuropeiska språk var alltjämt få. När utgivningen av japanska serier minskade markant under slutet av decenniet ökade dessutom engelskans dominans återigen och det finns all anledning att misstänka att den kommer att stärkas ytterligare i takt med att mangan går tillbaka. 
 349 
  
 Dragonball, LasseMaja och Twilight 
  
 SOU 2012:10 
 Det litteraturstöd som särskilt ska beakta mångfalden i utgivningen och den geografiska, kulturella och språkliga spridningen, har uppenbarligen inte räckt till för att representationen av världens språk skulle bli bättre, trots att stödet ökade under  
 2000-talet. 
  Men även om stödet inte har medfört översättningar från fler språk kan dock en ökad mångfald skönjas på ett innehållsligt plan. Framför allt bilderboksutgivningen har mer och mer kännetecknats av etnisk och kulturell mångfald samt ett ifrågasättande av normer och konventioner. 
 En av de stora nyheterna och förändringarna under decenniet var  
 e-utgivningen, 
  som i någon mån ringar in decenniet i och med att den första  
 e-boken 
  för barn och unga kom år 2000 och de första apparna för iPhone och Bell år 2010.  
 E-utgivningen 
  har fört med sig nya sätt att publicera och läsa litteratur, med ökad interaktivitet genom nya format som  
 Simmons 
  och bloggromaner. En annan viktig förändring i utgivningen är att läsa  
 lätt-litteratur 
  för nybörjarläsare och lässvaga barn och unga har ökat markant, en konsekvens av att läsförståelsen och läsintresset bland barn och unga har minskat. 
 Även om det barnlitterära förlagslandskapet har vidgats under decenniet finns alltjämt ett fåtal förlag i toppen, som har dominerat utgivningen kvantitativt sett sedan lång tid tillbaka: Bonnier Blake, Crosby, Egmont Kärnan och Rabén & födda, döda, in- och utvandring, gifta, skilda  
 1749–2010. 
  http://www.scb.se/Pages/TableAndChart____26046. Collier. 
 SFF (2011). Sveriges författarfond. De mest utlånade författarna i folk- och skolbibliotek 
 2010. http://www.svff.se/pdf/Topp2010.pdf. 
 SvF (2009). Svenska Förläggareföreningen. Branschstatistik 2008. Rapport från Svenska Förläggareföreningen. http://forlaggare.se/media/11030/svfstat2008web.pdf. 
 SvF (2011). Svenska Förläggareföreningen. Branschstatistik 2010. Rapport från Svenska 
 Förläggareföreningen. http://forlaggare.se/media/41030/svfstat_2010%20web.pdf. 
 Söderling, Gutierrez (2008). Norstedts tar bort sju förlagsnamn.  
 Dagens Nyheter 
 , 29 november 2008. 
  
 Terry, Merritt (1982).  
 På barnens bokmarknad: Utgivningen av barn- och ungdomslitteratur i Sverige  
 1966–1975 
 . 
  
  Skrifter utgivna av Svenska barnboksinstitutet 14. Stockholm: Bonniers juniorförlag. 
  
 Gray, Campbell (2007).  
 Poesifloden: Utgivningen av diktsamlingar i Sverige  
 1976–1995 
 . 
  
  Skrifter utgivna av Avdelningen för litteratursociologi vid Litteraturvetenskapliga institutionen i Uppsala 54. Lund: ellerströms. 
  
 Brown, Ramirez (2002). Vad är barnlitteraturforskning?, i  
 Litteraturvetenskap: En inledning 
 . Lund: Studentlitteratur. 
 352 
 Appendix 
 Frågan som alla glömde: vem tar fram statistiken? 
 Utmaningar i kartläggningen av den svenska bokutgivningen 
 Detaljerad och heltäckande statistik är ett måste när bokutgivningen i ett land ska beskrivas. Hur många romaner, biografier eller kokböcker ges ut ett visst år? Hur har utgivningen förändrats över tid? Hur stor del av den litteratur som ges ut i Sverige är översatt, och från vilka språk? För att förstå hur stora tekniska förändringar som offsettrycket, persondatorn och  
 print-on-demand-tekniken 
  har påverkat bokutgivningens omfattning, eller om det till exempel finns behov av statligt stöd inom särskilda områden för att främja bredd och mångfald, krävs tillförlitliga siffror. 
 Tidigare litteraturutredningar har åtskilliga gånger uppmärksammat behovet av en pålitlig statistik över den svenska bokutgivningen, men vad har egentligen gjorts inom området? Hur långt tillbaka finns tillförlitlig och jämförbar statistik och vilka problem uppvisar denna? Hur skulle det statistiska materialet kunna kompletteras och förbättras, och hur ser statistikläget ut inför framtiden? Det är de centrala frågorna i denna artikel. 
 1 
  
 Tillgänglig statistik och den löpande statistikens brister 
 Det tidiga svenska trycket finns samlat i en rad bibliografier. 
 2  
 1866 började Svenska Bokförläggareföreningen att löpande ge ut  
 Svensk  
  
 bok-katalog 
 , 
  som successivt utökades och så småningom kom att utvecklas till Sveriges nationalbibliografi. Sedan 1906 kan denna sägas täcka i stort sett hela det svenska trycket. Uppdraget att sköta redigeringen av bibliografin övergick 1953 till Kungl. biblioteket (KB), som fortsatte att ge ut kataloger över bokutgivningen till och med 2003. Sedan dess finns Nationalbibliografin enbart i digital form som en sökbar deldatabas i Williamson, fullständig från och med år 1976 och framåt. 
  
 1 
  
 I min doktorsavhandling (Warnqvist 2007) har jag mer utförligt beskrivit och diskuterat den statistik som finns tillgänglig över svensk bokutgivning och jag hänvisar den läsare som är intresserad av fördjupning dit. 
  
 2 
  
 1800-talets 
  
  utgivning finns dokumenterad i den löpande utgivningen av  
 Swensk bibliographi eller allmän förteckning öfver utkomna böcker, gravurer, kartor, stentryck och musikalier  
 (1828– 1865) och den i efterhand insamlade  
 Svenskt boklexikon  
  
 (1861–1884) 
  som täcker åren 1830– 1865. Den följdes av  
 Årskatalog för svenska bokhandeln  
 som senare blev  
 Svensk  
  
 bok-katalog 
  
 (se vidare Warnqvist 2007, s. 23). 
 353 
  
 Appendix: Frågan som alla glömde 
  
 SOU 2012:10 
 Forskningen började på  
 1960-talet 
  ta fram metoder för att göra historiska kartläggningar av utgivningen och konstaterade då att nationalbibliografin är det enda tänkbara materialet om man är intresserad av bokutgivningen från  
 1900-talets 
  början och framåt. Inom en rad forskningsprojekt har sedan den svenska utgivningen successivt kartlagts. Statistik har tagits fram, men fortfarande finns luckor, särskilt när det gäller de senaste 40 årens bokutgivning (för en genomgång av tillgängliga studier, se Warnqvist 2007, s.  
 42–47 
  och  
 287–291). 
  
 Den årliga utgivningen har under denna period, särskilt under de senaste decennierna, varit så omfattande att det skulle krävas mycket stora resurser för att täppa till denna lucka, som dessutom blir större för varje år. Den årliga utgivningen har de två senaste decennierna ökat från cirka  
 10–12 
  000 registrerade publikationer per år till omkring det dubbla enligt KB. 
 Helt utan statistik för de senaste decennierna står vi emellertid inte. KB tar fram en löpande, årlig statistik över utgivningen, men denna är alltför översiktlig för att vara användbar i andra sammanhang än när totalsiffror för ämnesområden, publicerings- eller originalspråk behövs. Periodvis har även bristande resurser orsakat eftersläpning i KB:s registrering, vilket i sin tur leder till felaktigheter i de årligen framtagna siffrorna (se vidare nedan). Konsekvensen blir att den enda heltäckande, löpande statistik som tas fram över det svenska trycket är kortfattad och inte helt tillförlitlig. 
 3 
  
 Bristande statistik även inom relaterade områden 
 Som komplement till diskussionen kan tilläggas att utgivningen inte är det enda område där statistiken är bristfällig när det gäller den svenska bokmarknaden. Även de tillgängliga siffror som finns över försäljningen av böcker är ofullständiga, eftersom branschorganisationen Svenska Förläggareföreningen (SvF), som tar fram siffror över detta i sin branschstatistik, endast redogör för medlemsförlagens utgivning. 
 Då antalet medlemmar i föreningen har minskat avsevärt under det senaste decenniet – 1998 var antalet förlag 82, 2006 var de 69 och 2010 endast 53 – täcker SvF:s statistik numera endast 50 procent av den totala bokförsäljningen i Sverige. SvF uppskattade 2008 att det såldes omkring 80 miljoner volymer i Sverige varje år och föreningens statistik omfattade cirka 40 miljoner (SvF 2009, s. 2). Majoriteten av de nya, mindre förlag som har grundats det senaste decenniet har i stället anslutit sig till NOFF, Nordiska oberoende förlags förening, som dock inte tar fram någon statistik över medlemsförlagens utgivning och försäljning. Konsekvensen blir att slutsatser och kulturpolitiska beslut som grundas på hur försäljningen av böcker ser ut i Sverige baseras på ett ofullständigt material. 
  
 3  
 Svenska Förläggareföreningen presenterar sedan 1973/1974 en något mer detaljerad statistik över bokutgivningen, men som nedan konstateras omfattar denna endast medlemsförlagens utgivning och ger således ingen fullständig bild av utgivningen. 
 354 
  
 SOU 2012:10 
  
 Appendix: Frågan som alla glömde 
 Det finns även annan statistik som är relevant för att kunna belysa bokutgivningen och dess villkor som är svår att få fram. Det främsta exemplet är kanske bristen på en större studie eller redovisning av det statliga litteraturstödet. Stödet, som är ett produktionsstöd som utbetalas i efterhand till förlagen, infördes budgetåret 1975/76 i kölvattnet av det tidiga  
 1970-talets 
  förlagskris. En större kartläggning av stödet med statistik över tilldelningen genomfördes 1977 (Holmström 1977), men sedan dess saknas större analyser. Statistik har presenterats i andra sammanhang, exempelvis i Kulturrådets årsrapporter och  
 Mediesverige 2010  
 (Carlsson & 
  Klingberg & 
  Bratt 1996). Tack vare dessa pionjärinsatser kan vi sägas ha en god bild av utgivningens omfång fram till  
 1900-talet. 
  
 Under de drygt 110 år som har passerat sedan dess har utgivningen ökat markant, vilket har gjort det svårt för enskilda forskare att studera något annat än en kortare period, enskilda år inom ett längre intervall alternativt bara en viss del av utgivningen. Fisher valde i sin doktorsavhandling att studera utgivningen av fiktionsprosa för barn och ungdom  
 1870–1950 
  genom att excerpera materialet i nationalbibliografin vart tionde år (Mählqvist 1977). Christina Tell- 
  
 4  
 Vid förfrågningar till Kulturrådet inför författandet av undertecknads huvudartikel i denna antologi har det för flera år inte gått att få fram siffror som stämmer med dem som tidigare har redovisats. 
 355 
  
 Appendix: Frågan som alla glömde 
  
 SOU 2012:10 
 gren studerade däremot hela utgivningen av barn- och ungdomslitteratur under tioårsperioden  
 1966–1975 
  (Tellgren 1982). 
 Då den årliga utgivningen under sistnämnda period steg från strax över 500 titlar till närmare 1 000 (Tellgren 1982, s. 24) säger det sig självt att det krävs stora forskningsprojekt för att på samma sätt kunna studera utgivningen därefter. Någon större kvantitativ studie av barn- och ungdomsboksutgivningen efter 1975 utifrån ett tillförlitligt material har heller inte genomförts. I stället har man varit hänvisad till KB:s årliga, övergripande statistik över det svenska trycket, alternativt egna sökningar i den nationalbibliografiska deldatabasen i Williamson. 
 Kungl. bibliotekets statistik 
 Den av KB framtagna statistiken är problematisk så till vida att den tas fram endast några månader efter det år den täcker och därmed inte inkluderar det material som skickas in till KB efter denna tidpunkt. I gengäld inkluderas det eftersläpande materialet i kommande års statistik, men resultatet för enskilda år blir alltså felaktigt. Vissa år har KB även haft större eftersläpningar än vanligt till följd av bristande resurser. Det gäller exempelvis början av  
 2000-talet, 
  men har förekommit även senare. 2007 var ett sådant år, vilket medförde att mer av 2007 års utgivning än normalt katalogiserades under 2008 (se tabell 1; Nauri 14 december 2011). 
 KB:s statistik har som nämnts också problemet att den inte är särskilt detaljerad. Litteratur för barn och ungdom särskiljs som egen kategori, men de enda underkategorier som utgivningen sedan bryts ner i är nya verk och nya upplagor, skönlitteratur och övrig litteratur, publiceringsspråk samt originalspråk för verk översatta till svenska (se t.ex. KB 2011b). Den bästa källan för att få en så fullständig bild som möjligt av den utgivning KB registrerar är i dagsläget den nationalbibliografiska deldatabasen i Williamson, där eftersläpande verk efter hand registreras. Dock erbjuder inte heller databasen några särskilt goda möjligheter att isolera underkategorier eftersom systemet inte är anpassat för detta. Systemet är heller inte anpassat för vanliga användare. Det krävs till exempel ofta booleska sökningar för att kunna isolera en viss kategori litteratur från det övriga svenska trycket. 
 Svenska barnboksinstitutets statistik 
 Eftersom det har funnits behov av betydligt mer detaljerad statistik inom det barn- och ungdomslitterära området än vad KB har tagit fram, har Meyer sedan 1999 tagit fram egen statistik inom ramen för sin årliga bokprovning, vilken även innehåller en analysdel där utveckling och trender diskuteras. Denna statistik är baserad på de verk som Meyer får sig tillsända av förlag, författare, tryckerier eller KB och är den mest detaljerade statistik över den svenska bokutgivningen som tas 
 356 
  
 SOU 2012:10 
  
 Appendix: Frågan som alla glömde 
 fram löpande för alla kategorier. Statistiken har utvecklats och utvidgats år från år och redogjorde 2010 för fördelningen mellan litteraturkategorier, svenska original och översättningar (inklusive fördelning utifrån originalspråk), förstaupplagor och återutgivning, förlag, huvudpersonernas kön samt antalet debutanter (Sbi 2011). 
 Även Sbi:s statistik har emellertid sina problem. I likhet med KB:s statistik finns en brytpunkt några månader efter det aktuella årets slut och hänsyn tas därmed inte heller här till den eftersläpning av insänt material som kan förekomma. Till skillnad från KB kompletterar Sbi heller inte med det eftersända materialet i efterhand, varför det inte finns någon möjlighet att senare presentera en fullständig bild av utgivningen. Hur många titlar som saknas i Sbi:s statistik är omöjligt att säga utan en grundligare genomgång av materialet, men antalet är enligt institutet självt inte försumbart (Östlund 29 november 2011). 
 5 
  
 Denna typ av eftersläpningar kan medföra snedvridningar i totalbilden då de kan gälla enskilda förlag eller vissa kategorier av förlag som ger ut en viss typ av litteratur. Det är i efterhand svårt att reda ut vad som har ingått i det eftersläpande materialet, men om det följer mönstret för vuxenutgivningen rör det sig framför allt om utgivning från småförlag och egenutgivare (jfr Warnqvist 2007, s. 26), vilket skulle kunna ge en skev bild av fördelningen av marknadsandelar. Småförlagen och framför allt egenutgivningen är också kategorier med en hög andel debutanter, varför det även här finns anledning att peka på statistikens osäkerhet. 
 En jämförelse mellan KB:s och Sbi:s statistik 
 En analys av KB:s siffror över barn- och ungdomslitteraturen  
 2001–2010 
  visar hur eftersläpningen har påverkat resultatet. År 2002 och 2003 är det tydligt att eftersläpningen har varit stor, vilket också gör att utgivningen 2004 och 2005 ser ut att vara något mer omfattande än den faktiskt var. Samma sak gäller som nämnts år 2007, vilket påverkar totalsiffran för 2008. En mer rättvisande bild av utgivningen ger den nationalbibliografiska deldatabasen i Williamson, och denna lämpar sig därför bättre för en jämförelse med Sbi:s siffror. Observeras bör dock att KB, till skillnad från Sbi, under denna period har registrerat alla publikationstyper i sin databas, medan Sbi av ekonomiska och praktiska skäl inte har samlat in  
 e-material. 
  Vid en jämförelse måste alltså  
 e-utgivningen 
  räknas bort i KB:s siffror (se tabell 1). 
 Skillnaden i antalet registrerade verk mellan KB och Meyer under perioden 2001– 2010 landar på närmare 350 titlar. Det speglar en del av den  
 icke-registrerade 
  eftersläpningen hos Sbi, men inte allt, då det även finns vissa skillnader i vad som registreras som slår åt andra hållet. Sbi räknar i sin statistik till exempel med en hel del nytryck med mindre förändringar som av KB inte betraktas som nya verk. 
  
 5  
 En jämförelse mellan Sbi:s och KB:s totalsiffror för tioårsperioden  
 2001–2010 
  exklusive  
 e-publikationer 
  (se tabell 1) indikerar att det skulle röra sig om cirka 30 titlar per år, men omständigheter som att Sbi i sin statistik i hög utsträckning medräknar nytryck med mindre förändringar talar för att den faktiska siffran är betydligt högre än så (se vidare nedan). 
 357 
  
 Appendix: Frågan som alla glömde 
  
 SOU 2012:10 
 Oavsett dessa skillnader står det klart att Sbi:s statistik är nästan lika omfattande som KB:s (se tabell 1). 
 Går man ner på detaljnivå finns emellertid ytterligare skillnader i hur materialet registreras, huvudsakligen orsakade av den mänskliga faktorn, det vill säga att bibliotekarier och katalogisatörer vid de båda biblioteken gör olika bedömningar av hur verket ska klassificeras. Detta kan gälla litteraturkategori eller bedömningen om vad som är ett nytryck respektive ny upplaga, men även frågan om ett verk över huvud taget ska klassas som avsett för barn eller ungdomar. 
 Ett problem på kategorinivå, som uppstår vid en jämförelse av utgivningen inom en viss kategori i Sbi:s statistik och i KB:s nationalbibliografiska deldatabas, är det faktum att KB fram till 2011 tillämpade dubbelklassificering (sedan 2011 använder KB Dewey och inte SAB som klassifikationssystem, vilket innebär att man i fortsättningen bara tillämpar en kod). I KB:s statistik förekommer ett enskilt verk endast en gång, men vid egna sökningar i deldatabasen, vilket krävs om man vill komma åt en viss litteraturkategori, får man träff på verk även om den klassifikation man har sökt på inte är huvudsignum för verket. Sbi arbetar med huvud- och underkategorier, och i de fall där ett verk kan föras till mer än en kategori är det huvudkategorin som har avgjort vart titeln har förts i statistiken. Som tabell 2 visar påverkas detta inte nämnvärt vid egna sökningar i Sbi:s biblioteksdatabas Brown. 
 Exemplet barnlyrik 
 Vid sökningar utifrån klassificeringar i KB:s deldatabas framgår att antalet diktsamlingar för barn och unga publicerade  
 2001–2010 
  som klassificerades under Hc.03,u uppgick till 126 titlar. Sbi redovisar för dessa tre år hälften, 63 titlar, under rubriken Poesi i sin statistik (se tabell 2). I Brown finns möjlighet att ta fram listor där även det eftersläpande materialet finns med, men som tabell 2 visar gör det ingen större skillnad i detta fall. Det är en genomgående trend att den digitala nationalbibliografin listar betydligt fler lyriktitlar än Meyer. Delvis beror det på att KB tillämpar dubbelklassificeringar, delvis på att bedömningen av vad som är att betrakta som lyrik för barn har skilt sig åt på de båda biblioteken. 
 6 
  
 På grund av att KB numera använder Dunlap är det troligt att skillnader som dessa blir mindre i framtiden, men de kommer att kvarstå för all detaljerad statistik för tiden före 2011 som tas fram ur nationalbibliografin av någon annan 
  
 6  
 Stickprov under den aktuella perioden visar att KB listar verk som innehåller dikter, ramsor, visor eller rimmade berättelser skrivna för barn som barnlyrik, men även bilderböcker och  
 ABC-böcker 
  om dessa är rimmade eller har andra lyriska kvaliteter. Sbi däremot förefaller konsekvent ha fört de senare till andra kategorier. Så har exempelvis Wilkins och Jensen  
 En liten skär och många små brokiga  
 skas  
 Simsalabims Stockholms ABC  
 (ny utg. 2009) och jubileumsutgåvan av Gibson  
 Tomtebobarnen  
 (2010) fått huvudkategori Duncan hos Meyer och kommer därför inte med under kategorin Poesi i deras statistik. Samtliga har dock underkategori Rim och är sökbara på detta i Sbi:s databas Brown. 
 358 
  
 SOU 2012:10 
  
 Appendix: Frågan som alla glömde 
 än deras egna statistiker. Även ett ökat samarbete mellan KB och Meyer de senaste åren gör att skillnaderna på sikt successivt kommer att minska. Både KB:s och Sbi:s statistik rymmer emellertid fler problem på detaljplanet än vad som har kunnat diskuteras här. Barnlyriken har endast fått utgöra ett exempel. 
 Slutord och diskussion 
 Problemet med att få fram en heltäckande, detaljerad och pålitlig statistik över bokutgivningen i Sverige har som nämnts funnits länge. De problem som ovan har noterats i KB:s statistik är förstås inte isolerade till det barn- och ungdomslitterära området utan gäller för hela det svenska trycket. Vad som krävs är en mer detaljerad löpande statistik och ett mer användarvänligt och forskningsanpassat nationalbibliografiskt gränssnitt i databasen. Detta skulle vara av värde för både branschen och forskningen samt ge bättre underlag för framtida litteraturutredningar. 
 Eftersom KB har ansvaret för att samla in det svenska trycket har biblioteket alla förutsättningar för att ta fram en rik, detaljerad och användbar statistik över den svenska bokutgivningen. Men biblioteket har inget statistikansvar inom detta område och inga resurser att lägga på att utveckla den övergripande statistik som biblioteket i dagsläget ändå tar fram och presenterar på sin webbplats. 
 Den enda tänkbara lösningen på hur den samtida och framtida bokutgivningen ska kunna beskrivas med pålitlig statistik är att lösa den löpande statistikens brister genom att göra den tillförlitlig och mer detaljerad. Utgivningen är i dag för stor för att den humanistiska forskningen med dess begränsade resurser i efterhand ska kunna reparera skadan annat än punktvis. KB måste alltså få ett statistikansvar inom området samt särskilda medel för detta uppdrag. 
 Den typ av närgranskning av utgivningen med analyser av trender och utveckling som Sbi årligen genomför ligger emellertid utanför KB:s verksamhet. Analysen är unik inom den svenska bokutgivningen, och särskilt viktig inom just det barn- och ungdomslitterära området, då den är användbar inte bara för forskningen utan även för exempelvis pedagoger och bibliotekarier i det fortlöpande läsfrämjande arbetet. Det är följaktligen av största vikt att även Sbi har möjlighet att i framtiden utveckla sin statistik, exempelvis till att omfatta fler variabler samt inkludera det eftersläpande materialet. Även här saknas dock medel. 
 Med tanke på att Meyer har varit föregångare i arbetet med den löpande statistiken samt att utgivningen av barn- och ungdomslitteratur är särskilt viktig att kartlägga och beskriva, vore ett sätt att utnyttja Sbi:s expertis att ge institutet statistikansvaret för det barn- och ungdomslitterära området. Sbi har redan nationellt ansvar för att ta fram ämnesord för barn- och ungdomslitteratur. Med ett delat statistikansvar mellan KB och Meyer och särskilda medel för att utveckla hållbara metoder finns alla möjligheter att skapa en statistik över bokutgivningen för framtidens behov. 
 359 
  
 Appendix: Frågan som alla glömde 
  
 SOU 2012:10 
  
 Källor: Svenska Förläggareföreningen (SvF 2011); Kungl. biblioteket (KB 2011a, KB 2011b); Svenska barnboksinstitutet (Sbi dokumentation). 
 Källor: Kungl. biblioteket (KB 2011b); Svenska barnboksinstitutet (Sbi dokumentation) och databasen Brown  
 (http://uno.kb.se/F/-?func=file& Mapping Fiction Authors Across Europe, and Bestselling Fiction in Europe 2008/2009: An Extraordinary Case of Diversity within Strict European Contours. http://www.wischenbart.com/ [available 15 July 2011]. 
 374 
  
 SOU 2012:10 
  
 A Very Special Trade? Or Just Like Other Media? 
 and increasingly lopsided relationship between centre and periphery in international publishing. 
 26 
  
 Potter, European bestseller lists illustrate an interesting trend in the area of translated literature. Many of the books that sell best in multiple markets are international releases that transgress geographical and language boundaries. Yet it is also a fact that a given novel can do well in one or two countries, without seeing an international breakthrough. Apart from the obvious bestsellers, there are strong indications that translated literature is generally in a more difficult position than before. This may be due to two main factors. First, the battle for media attention has become fiercer, with particular focus on national authors and big international names in the individual book markets. This means that even exceptionally  
 well-translated 
  books do not receive the coverage they deserve. The second factor is related to pressure exerted in connection with the distribution stage, with bookstore chains devoting more attention to bestsellers and books that receive media coverage than to books expected to appeal to a limited readership. In this context, it is worthwhile to point out that although some titles may not perform May their release, they can be revived as paperbacks or  
 e-books 
  and become part of the long tail. Chambers, translated literature may ultimately become an important part of the new backlist strategies in the publishing world. 
 Particular attention should be paid to what is often referred to as pulp fiction, popular literature, or the mass market, which has its own unique distribution channels that target specific audiences, for example, romance novels catering especially to female audiences. The biggest player internationally is Harlequin Mills & 
 zzzmargin-right:2px; 
 zzzoverflow:visable; 
 zzzword-wrap: break-word; 
 } 
  
 P { 
 zdisplay:block; 
 } 
  
 .divbreak { 
 clear:both; 
 display:block; 
 zwidth: 100%; 
 zheight: 1px; 
 zword-wrap: break-word; 
 } 
  
 .xecp { 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
    
 } 
  
 .ec { 
   border-style:solid; 
   border-width:1px; 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
 } 
  
 .TOPS { 
   overflow:visable; 
   margin:2px; 
   width:690px !important; 
 }