Försvarsmaktens helikopterresurser 
 Försvarsmaktens helikopterresurser 
 Slutbetänkande av Militärhelikopterutredningen 
 Stockholm 2010 
 SOU 2010:50 
 SOU och Ds kan köpas från Jordan kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Jordan Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice 
 Tryckt av Moss AB 
 Stockholm 2010 
 ISBN  
 978-91-38-23420-4 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för 
 Försvarsdepartementet 
 Regeringen beslutade vid regeringssammanträde den 9 oktober 2008 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda hur förmågan att understödja Försvarsmaktens insatsförband med helikoptrar ska bibehållas respektive förbättras, samt vilka krav det ställer på dimensionering och organisation av helikopterförbanden. 
 Regeringen beslutade den 18 december 2008 och den 29 april 2009 om tilläggsdirektiv till utredningen. 
 Utredaren har i delbetänkande, som lämnades till regeringen den 30 juni 2009, föreslagit att helikoptersystem 4 bör avvecklas. 
 Regeringen beslutade den 11 mars 2010 i tilläggsdirektiv till utredningen att ändra det ursprungliga uppdraget i ovan angivna del (Dir. 2010:13). Utredaren ska i stället beskriva och analysera förutsättningar, tillvägagångssätt och tidsramar för att förstärka Försvarsmaktens medeltunga helikopterkapacitet. 
 Utredaren ska även analysera flygsäkerhetsrelaterade frågor och föreslå förbättringsåtgärder (Dir. 2008:118). 
 Utredaren ska också utvärdera erfarenheterna av genomförda upphandlingar av helikoptersystem (Dir. 2008:118). 
 Chefen för Försvarsdepartementet förordnade den 18 december 2008 överdirektören, numera generaldirektören vid Försvarets forskningsinstitut,  
 Rodriguez som särskild utredare. 
 Samma dag förordnades byråchefen Potter som sekreterare i utredningen. 
 Som sakkunnig att ingå i utredningen förordnades den 13 feb- ruari 2009 departementssekreteraren Clark. Som expert- er i utredningen förordnades brigadgeneral Griffin och överste Hunter. Den 2 juni 2009 förordnades kommen- dörkapten Allen att fr.o.m. den 13 februari 2009 och flyg- inspektör  
 Rose att fr.o.m. den 15 maj 2009 vara experter i utredningen. Den 20 november 2009 förordnades brigadgeneral 
 Martinez att fr.o.m. den 1 november 2009 var expert i utred- ningen. 
 Utredningen, som har antagit namnet Militärhelikopterutred- ningen, får härmed överlämna slutbetänkandet  
 Försvarsmaktens helikopterresurser  
 (SOU 2010:50). Utredningens uppdrag är därmed slutfört. 
 Stockholm i juni 2010 
  
 Rodriguez 
 Vaughn 
 Innehåll 
  
 Förkortningar..................................................................... 
  
 13 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 15 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 23 
  
 1.1 
  
 Bakgrund .................................................................................. 
  
 23 
  
 1.2 
  
 Omsättning av helikopterparken ............................................ 
  
 23 
  
 1.2.1 Anskaffning av nya helikoptersystem ......................... 
  
 23 
  
 1.2.2 
  
 Modifiering av helikoptersystem................................. 
  
 24 
  
 1.3 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 25 
  
 1.3.1 
  
 Bakgrund ....................................................................... 
  
 25 
  
 1.3.2 
  
 Det ursprungliga uppdraget ......................................... 
  
 26 
  
 1.3.3 Delbetänkandet  
 Försvarsmaktens helikopter 4 – 
  
 frågan om vidmakthållande eller avveckling?  
 ............... 
  
 27 
  
 1.3.4 
  
 Tilläggsdirektivet .......................................................... 
  
 27 
  
 1.4 
  
 Utredningsarbetet, m.m. ......................................................... 
  
 28 
  
 1.5 
  
 Frågor som behandlas i delbetänkandet ................................. 
  
 32 
  
 1.6 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 32 
  
 2 
  
 Utgångspunkter ......................................................... 
  
 35 
  
 2.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 35 
  
 2.2 
  
 Utgångspunkter för det fortsatta arbetet............................... 
  
 37 
  
 2.2.1 
  
 Militärhelikopterutredningens delbetänkande 
  
 Försvarsmaktens helikopter 4 – vidmakthållande 
  
 eller avveckling? 
 ............................................................. 
  
 37 
  
 2.2.2 Remissinstansernas svar på delbetänkandet................ 
  
 37 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2010:50 
  
 2.2.3 Del I: Förutsättningar att förbättra den medel- 
  
 tunga helikopterkapaciteten ......................................... 
  
 37 
  
 2.2.4 
  
 Del II: Flygsäkerhet...................................................... 
  
 41 
  
 2.2.5 Del III Erfarenheter av anskaffnings- och 
  
 modifieringsprocesserna, m.m. .................................... 
  
 43 
  
 3 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m................................ 
  
 47 
  
 3.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 47 
  
 3.2 
  
 2010 års budgetproposition ..................................................... 
  
 48 
  
 3.2.1 
  
 Mål och uppgifter.......................................................... 
  
 48 
  
 3.2.2 Krav på operativa förmåga............................................ 
  
 48 
  
 3.2.3 Pågående och planerade insatser .................................. 
  
 50 
  
 3.2.4 Den nordiska stridsgruppen 2011................................ 
  
 51 
  
 3.2.5 
  
 Materielförsörjning....................................................... 
  
 51 
  
 3.3 
  
 Regleringsbrevet för budgetåret 2010..................................... 
  
 52 
  
 3.3.1 
  
 Operativ förmåga .......................................................... 
  
 52 
  
 3.3.2 
  
 Materielförsörjning....................................................... 
  
 53 
  
 3.4 
  
 Inriktningsbeslut för Försvarsmakten 2010 – 2014 ............... 
  
 53 
  
 3.4.1 
  
 Bakgrund ....................................................................... 
  
 53 
  
 3.4.2 
  
 Insatsorganisation 2014 ................................................ 
  
 53 
  
 3.4.3 
  
 Materielförsörjning....................................................... 
  
 53 
  
 3.5 
  
 Försvarsmaktens perspektivstudie 2009 ................................. 
  
 54 
  
 3.5.1 
  
 Inledning........................................................................ 
  
 54 
  
 3.5.2 Frågor av betydelse för helikopterverksamheten........ 
  
 54 
  
 3.6 
  
 Helikopterbataljonens framtida inriktning............................. 
  
 56 
  
 3.6.1 Helikopterbataljonen i 2010 års budget- 
  
 proposition .................................................................... 
  
 56 
  
 3.6.2 Bemyndigande att anskaffa ett medeltungt 
  
 helikoptersystem........................................................... 
  
 57 
  
 3.6.3 
  
 Försvarsutskottets yttrande ......................................... 
  
 58 
  
 3.7 
  
 Överväganden........................................................................... 
  
 59 
  
 4 
  
 Begreppet förmåga, m.m. ............................................ 
  
 61 
  
 4.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 61 
  
 4.2 
  
 Regeringens styrning................................................................ 
  
 61 
  
 6 
  
 SOU 2010:50 Innehåll 
  
 4.3 
  
 Försvarsmaktens interna styrning .......................................... 
  
 63 
  
 4.4 
  
 Förmåga och ambitionsnivå .................................................... 
  
 65 
  
 4.4.1 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 65 
  
 4.4.2 
  
 Förmåga......................................................................... 
  
 66 
  
 4.4.3 
  
 Förmågebaserad planering ........................................... 
  
 66 
  
 4.4.4 
  
 Unik förmåga................................................................ 
  
 69 
  
 4.4.5 
  
 Ambitionsnivå............................................................... 
  
 70 
  
 5 
  
 Helikopterbataljonen .................................................. 
  
 71 
  
 5.1 
  
 Helikopterbataljonens utveckling........................................... 
  
 71 
  
 5.1.1 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 71 
  
 5.1.2 
  
 1998 års helikopterutredning ....................................... 
  
 71 
  
 5.1.3 Anskaffning av ny medeltung helikopter (HKP 14) .. 
  
 73 
  
 5.1.4 
  
 2006 års helikopterutredning ....................................... 
  
 74 
  
 5.2 
  
 Helikopterbataljonens uppgifter, m.m. .................................. 
  
 75 
  
 5.2.1 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 75 
  
 5.2.2 
  
 Markoperativ helikopterkapacitet ............................... 
  
 76 
  
 5.2.3 
  
 Sjöoperativ helikopterkapacitet ................................... 
  
 76 
  
 5.2.4 
  
 Helikopterräddningsunderstöd ................................... 
  
 76 
  
 5.2.5 
  
 Helikoptertransporter.................................................. 
  
 77 
  
 5.2.6 
  
 Ledning av helikopterförbanden.................................. 
  
 77 
  
 5.2.7 
  
 Bas- och underhållstjänst ............................................. 
  
 78 
  
 5.3 
  
 Helikopterenhet....................................................................... 
  
 79 
  
 5.3.1 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 79 
  
 5.3.2 
  
 Organisation ................................................................. 
  
 79 
  
 5.4 
  
 Preliminär förbandsmålsättning (PTOEM)........................... 
  
 81 
  
 5.4.1 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 81 
  
 5.4.2 
  
 Bakgrund ....................................................................... 
  
 81 
  
 5.4.3 
  
 Typinsatser.................................................................... 
  
 82 
  
 5.4.4 
  
 Huvuduppgifter och deluppgifter ............................... 
  
 86 
  
 5.4.5 
  
 Funktioner .................................................................... 
  
 87 
  
 5.4.6 
  
 Resursorganisation ....................................................... 
  
 89 
  
 6 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga 
  
 helikopterkapaciteten ................................................. 
  
 91 
  
 6.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 92 
  
 7 
 Innehåll SOU 2010:50 
  
 6.2 
  
 Utgångspunkter, m.m.............................................................. 
  
 92 
  
 6.2.1 
  
 Försvarsmaktens utredningar, m.m........................... 
  
 92 
  
 6.2.2 
  
 Försvarets materielverks underlag............................. 
  
 94 
  
 6.2.3 
  
 Behovet av kravställning ............................................ 
  
 95 
  
 6.3 
  
 Helikoptersystem 4.................................................................. 
  
 97 
  
 6.3.1 
  
 Inledning ..................................................................... 
  
 97 
  
 6.3.2 
  
 Nuvarande status........................................................ 
  
 97 
  
 6.3.3 
  
 Behov av modifiering ................................................. 
  
 97 
  
 6.3.4 
  
 Personal....................................................................... 
  
 98 
  
 6.3.5 
  
 Utbildning................................................................... 
  
 99 
  
 6.3.6 
  
 Drift........................................................................... 
  
 100 
  
 6.3.7 
  
 Flygtidsproduktion .................................................. 
  
 100 
  
 6.3.8 
  
 Operativ effekt ......................................................... 
  
 101 
  
 6.3.9 
  
 Flygsäkerhet.............................................................. 
  
 101 
  
 6.3.10 
  
 Risker ........................................................................ 
  
 102 
  
 6.3.11 
  
 Påverkan på övrig verksamhet ................................. 
  
 103 
  
 6.3.12 
  
 Ekonomi.................................................................... 
  
 104 
  
 6.4 
  
 Helikoptersystem 10.............................................................. 
  
 104 
  
 6.4.1 
  
 Inledning ................................................................... 
  
 104 
  
 6.4.2 
  
 Nuvarande status...................................................... 
  
 104 
  
 6.5 
  
 Alternativ A ............................................................................ 
  
 105 
  
 6.5.1 
  
 Behov av modifiering ............................................... 
  
 105 
  
 6.5.2 
  
 Anskaffning av ytterligare fem helikoptrar ............ 
  
 106 
  
 6.5.3 
  
 Personal..................................................................... 
  
 107 
  
 6.5.4 
  
 Utbildning................................................................. 
  
 108 
  
 6.5.5 
  
 Drift........................................................................... 
  
 108 
  
 6.5.6 
  
 Flygtidsproduktion .................................................. 
  
 109 
  
 6.5.7 
  
 Operativ effekt ......................................................... 
  
 109 
  
 6.5.8 
  
 Flygsäkerhet.............................................................. 
  
 111 
  
 6.5.9 
  
 Risker ........................................................................ 
  
 111 
  
 6.5.10 
  
 Påverkan på övrig verksamhet ................................. 
  
 113 
  
 6.5.11 
  
 Upphandling ............................................................. 
  
 114 
  
 6.5.12 
  
 Ekonomi.................................................................... 
  
 114 
  
 6.6 
  
 Alternativ B............................................................................. 
  
 114 
  
 6.6.1 
  
 Behov av modifiering ............................................... 
  
 114 
  
 6.6.2 
  
 Operativ effekt ......................................................... 
  
 115 
  
 6.6.3 
  
 Flygsäkerhet.............................................................. 
  
 116 
  
 8 
 SOU 2010:50 Innehåll 
  
 6.6.4 
  
 Risker........................................................................ 
  
 116 
  
 6.6.5 
  
 Påverkan på övrig verksamhet................................. 
  
 117 
  
 6.7 
  
 Helikoptersystem 14.............................................................. 
  
 117 
  
 6.7.1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 117 
  
 6.7.2 
  
 Reviderat leveransavtal............................................. 
  
 117 
  
 6.7.3 
  
 Driftsättning............................................................. 
  
 118 
  
 6.7.4 
  
 Ytterligare anskaffning av helikopter 14................. 
  
 118 
  
 6.8 
  
 Anskaffning av nytt medeltungt helikoptersystem ............. 
  
 120 
  
 6.8.1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 120 
  
 6.8.2 
  
 På marknaden förekommande helikoptersystem... 
  
 120 
  
 6.8.3 
  
 Kravställning............................................................. 
  
 121 
  
 6.8.4 
  
 Förutsättningar för driftsättning ............................ 
  
 121 
  
 6.8.5 
  
 Driftssättning ........................................................... 
  
 122 
  
 6.8.6 
  
 Personal .................................................................... 
  
 123 
  
 6.8.7 
  
 Utbildning ................................................................ 
  
 125 
  
 6.8.8 
  
 Operativ effekt......................................................... 
  
 126 
  
 6.8.9 
  
 Risker........................................................................ 
  
 126 
  
 6.8.10 
  
 Påverkan på övrig verksamhet................................. 
  
 128 
  
 6.8.11 
  
 Ekonomi, m.m.......................................................... 
  
 129 
  
 6.9 
  
 Upphandling........................................................................... 
  
 130 
  
 6.10 
  
 Överväganden och slutsatser................................................. 
  
 132 
  
 6.10.1 
  
 Några utgångspunkter ............................................. 
  
 132 
  
 6.10.2 
  
 Förutsättningar att öka den medeltunga 
  
 helikopterkapaciteten............................................... 
  
 138 
  
 6.10.3 
  
 Olika ambitionsnivåer.............................................. 
  
 140 
  
 6.10.4 
  
 Sammanfattande analys............................................ 
  
 142 
  
 6.11 
  
 Dimensionering, m.m............................................................ 
  
 145 
  
 6.11.1 
  
 Försvarsmakten........................................................ 
  
 145 
  
 6.11.2 
  
 Försvarets materielverk ........................................... 
  
 146 
  
 7 
  
 Flygsäkerhet ............................................................ 
  
 153 
  
 7.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 153 
  
 7.2 
  
 Bakgrund ................................................................................ 
  
 154 
  
 7.3 
  
 Det fortsatta arbetet efter delbetänkandet........................... 
  
 154 
  
 7.3.1 
  
 Försvarsmaktens inriktning Flygsäkerhet.............. 
  
 155 
  
 9 
 Innehåll SOU 2010:50 
  
 7.4 
  
 Verksamhetssäkerhet ............................................................. 
  
 155 
  
 7.5 
  
 Flygvapnets ledning och organisation................................... 
  
 156 
  
 7.5.1 
  
 Flygvapeninspektören (FVI)................................... 
  
 156 
  
 7.5.2 
  
 Flygtaktisk stab (FTS) ............................................. 
  
 156 
  
 7.5.3 
  
 Försvarsmaktens flygoperatör (FMFO)................. 
  
 156 
  
 7.6 
  
 Försvarsmaktens flygoperatör............................................... 
  
 158 
  
 7.6.1 
  
 Styrdokument för flygtjänsten ................................ 
  
 158 
  
 7.6.2 
  
 Ansvarig företrädare (AF) ....................................... 
  
 158 
  
 7.6.3 
  
 Flygchef (CF)........................................................... 
  
 159 
  
 7.6.4 
  
 Lokal flygchef (L CF).............................................. 
  
 160 
  
 7.6.5 
  
 Chefpilot................................................................... 
  
 161 
  
 7.6.6 
  
 Divisionschef ............................................................ 
  
 161 
  
 7.6.7 
  
 Flygsäkerhetsofficer................................................. 
  
 162 
  
 7.7 
  
 Ledning av flygtjänsten.......................................................... 
  
 162 
  
 7.7.1 
  
 Ledning av flygtjänst ................................................ 
  
 162 
  
 7.8 
  
 Insatsledning........................................................................... 
  
 163 
  
 7.8.1 
  
 Luftoperativ insatsledare vid flygtaktiska staben ... 
  
 163 
  
 7.9 
  
 Tillsyn av militär luftfart........................................................ 
  
 164 
  
 7.9.1 
  
 Inledning ................................................................... 
  
 164 
  
 7.9.2 
  
 Säkerhetsinspektionen ............................................. 
  
 165 
  
 7.9.3 
  
 Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör och 
  
 militära flyginspektionen ......................................... 
  
 166 
  
 7.10 
  
 Vision och verksamhetsidé .................................................... 
  
 169 
  
 7.10.1 
  
 Vision ........................................................................ 
  
 169 
  
 7.10.2 
  
 Deklaration ............................................................... 
  
 169 
  
 7.10.3 
  
 Flygsäkerhetspolicy.................................................. 
  
 169 
  
 7.10.4 
  
 Uppgifter och ansvar................................................ 
  
 171 
  
 7.10.5 
  
 Flygsäkerhetsprogrammet ....................................... 
  
 173 
  
 7.10.6 
  
 Regelgivning ............................................................. 
  
 175 
  
 7.10.7 
  
 Tillsyn........................................................................ 
  
 177 
  
 7.10.8 
  
 Militära luftfartsregistret.......................................... 
  
 188 
  
 7.11 
  
 Överväganden......................................................................... 
  
 188 
  
 8 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av 
  
 helikoptersystem ...................................................... 
  
 193 
  
 8.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 193 
  
 10 
  
 SOU 2010:50 Innehåll 
  
 8.2 
  
 Helikoptersystem 14.............................................................. 
  
 196 
  
 8.2.1 
  
 Bakgrund ..................................................................... 
  
 196 
  
 8.2.2 Inträffade leveransförseningar och myndig- 
  
 heternas åtgärder ......................................................... 
  
 202 
  
 8.2.3 
  
 Iakttagelser och erfarenheter ..................................... 
  
 208 
  
 8.3 
  
 Helikopter 15 ......................................................................... 
  
 214 
  
 8.3.1 
  
 Bakgrund ..................................................................... 
  
 214 
  
 8.3.2 
  
 Inträffade leveransförseningar och 
  
 myndigheternas åtgätrder ........................................... 
  
 214 
  
 8.3.3 
  
 Iakttagelser och erfarenheter ..................................... 
  
 220 
  
 8.4 
  
 Helikopter 10 ......................................................................... 
  
 220 
  
 8.4.1 
  
 Inledning ..................................................................... 
  
 220 
  
 8.4.2 
  
 Bakgrund ..................................................................... 
  
 221 
  
 8.4.3 Inträffade förseningar och myndigheternas 
  
 åtgärder ........................................................................ 
  
 222 
  
 8.4.4 Internrevisorernas iakttagelser och erfarenheter...... 
  
 224 
  
 8.4.5 Utredningens iakttagelser och erfarenheter.............. 
  
 227 
  
 8.5 
  
 Sammanfattning ..................................................................... 
  
 228 
  
 9 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys................................ 
  
 235 
  
 9.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 235 
  
 9.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser.................................................... 
  
 235 
  
 9.3 
  
 Övriga konsekvenser ............................................................. 
  
 236 
  
 Referenser 
  
 ...................................................................... 
  
 237 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1  
 Kommittédirektiv (Dir. 2008:118)............................... 
  
 241 
  
 Bilaga 2  
 Tilläggsdirektiv ...................................(Dir. 2008:148) 
  
 249 
  
 Bilaga 3  
 Tilläggsdirektiv .....................................(Dir. 2009:27) 
  
 251 
  
 Bilaga 4  
 Tilläggsdirektiv .....................................(Dir. 2010:13) 
  
 253 
  
 11 
 Innehåll SOU 2010:50 
  
 Bilaga 5 
  
 Sammanfattning av Militärhelikopterutredningens 
  
 delbetänkande Försvarsmaktens helikopter 4 – 
  
 frågan om vidmakthållande eller avveckling (SOU 
  
 2009:67).......................................................................... 
  
 255 
  
 Bilaga 6 
  
 Försvarsmakten Inriktning – Flygsäkerhet.................. 
  
 263 
  
 Bilaga 7 
  
 Sammanställning av Försvarsmaktens åtgärder med 
  
 anledning av Statens haverikommissions 
  
 rekommendationer ........................................................ 
  
 269 
  
 Bilaga 8 
  
 Försvarets materialverks redogörelse för 
  
 anskaffnings- och modifieringsprocesserna................. 
  
 273 
  
 12 
 Förkortningar 
  
 AF 
  
 Ansvarig Företrädare 
  
 ASW 
  
 Anti Submarine Warefare 
  
 BOF 
  
 Beslut om flygning 
  
 CASEVAC 
  
 Casualty Evacuation 
  
 CF 
  
 Flygchefen 
  
 CVR 
  
 Cockpit Voice Recorder 
  
 DGA 
  
 Délégation Générale pour lArmement 
  
 EDA 
  
 European Defence Agency 
  
 EMAAG 
  
 European Military Aviation Authority Group 
  
 FARP 
  
 Forward Arming and Refueling Point 
  
 FBS 
  
 Flygbefälsskolan 
  
 FEM 
  
 Försvarsmaktens ekonomistyrningsmodell 
  
 FDR 
  
 Flight Data Recorder 
  
 FLYGI 
  
 Militära flyginspektionen 
  
 FM ArbO 
  
 Försvarsmaktens arbetsordning 
  
 FMFO 
  
 Försvarsmaktens flygoperatör 
  
 FMV 
  
 Försvarets materielverk 
  
 FMUP 
  
 Försvarsmaktens utvecklingsplan 
  
 FOM 
  
 flygoperationell manual 
  
 FSI 
  
 Flygsäkerhetsinspektör 
  
 FTS 
  
 Flygtaktisk stab 
  
 FVI 
  
 Flygvapeninspektören 
  
 HKP 
  
 Helikopter 
  
 ISAF 
  
 International Security Assistance Force 
  
 13 
  
 Förkortningar 
  
 SOU 2010:50 
  
 L CF 
  
 Lokala flygchefen 
  
 LSS 
  
 Luftstridsskolan 
  
 MSI 
  
 Materielsystemintyg 
  
 MEDEVAC 
  
 Medical Evacuation 
  
 MTC 
  
 Militärt typcertifikat 
  
 NAHEMA 
  
 Alvarado Management Agency 
  
 NHI 
  
 NATO Helicopter Industries 
  
 NBG 
  
 Nordic Battle Group/Nordiska stridgruppen 
  
 OPS 
  
 Offentlig Privat Samverkan 
  
 PR 
  
 Personnel Recovery 
  
 PTOEM 
  
 Preliminär taktisk, organisatorisk och ekono- 
  
 misk målsättning 
  
 RML 
  
 Regler för militär luftfart 
  
 TTT 
  
 Taktisk trupptransport 
  
 UTOEM 
  
 Utkast taktisk, organisatorisk och ekonomisk 
  
 målsättning 
  
 VMS 
  
 Varnings- och motmedelsystem 
  
 14 
 Sammanfattning 
 Uppdraget 
 Militärhelikopterutredningen har inledningsvis haft regeringens uppdrag att se över Försvarsmaktens förmåga att understödja insatsförbanden med helikoptrar för olika uppgifter. Det ursprung- liga uppdrag ändrades genom tilläggsdirektiv till utredningen i mars 2010. Det ändrade uppdraget innebär att utredningen ska istället med utgångspunkt i regeringens styrdokument samt aktuella och långsiktiga behov kartlägga Försvarsmaktens förmåga att under- stödja insatsförbanden med medeltunga helikoptrar för olika uppgifter och kartlägga eventuella begränsningar hänförliga till helikopterbataljonen. Utredningen ska vidare utifrån kartlägg- ningen analysera och lämna förslag på hur den medeltunga helikopterkapaciteten kan ökas och inom vilka tidsramar samt beskriva olika ambitionsnivåer för en eventuell kapacitetsökning. I uppdraget ingår även att klarlägga vilka krav en ökad förmåga att understödja insatsförbanden med medeltunga helikoptrar ställer på dimensionering och organisation av helikopterbataljonen samt stödjande myndigheter och funktioner. 
 I utredningens uppdrag ingår också att göra en samlad och övergripande analys av flygsäkerhetsrelaterade frågor inom Försvars- maktens helikopterverksamhet. Därutöver ska utredningen beskriva och analysera anskaffningsprocessen av helikoptersystem 14 respek- tive 15 samt modifieringsprocessen av helikoptersystem 10. 
 Försvarsmaktens helikoptrar 
 Försvarsmaktens helikoptersystem är för närvarande föremål för omsättning. Målet för omsättningen är främst att skapa en ensad helikopterpark med färre helikoptertyper. Syftet är att myndig- heten härigenom ska kunna utforma en mer rationell och effektiv 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:50 
  
 helikopterverksamhet, bl.a. genom att minska drifts- och under- hållskostnaderna. 
 Flertalet av de tidigare helikoptersystemen har redan avvecklats eller är föremål för avveckling. För närvarande pågår avveckling av helikoptersystem 4 och helikoptersystem 9. Av de tidigare heli- koptersystemen är det endast helikoptersystem 10 som planeras att vidmakthållas tills vidare. Som ersättning till avvecklade system pågår anskaffning – enligt tidigare beslut – av ett nytt medeltungt helikoptersystem och lätt helikoptersystem. Omsättningen av helikopterparken innebär enligt hittillsvarande planering att antalet helikoptrar mer än halveras. Från att tidigare ha uppgått till ett hundratal helikoptrar i slutet av  
 1990-talet 
  beräknas antalet uppgå omkring 40 helikoptrar år 2020. 
 Militärhelikopterutredningens delbetänkande 
 Militärhelikopterutredningen konstaterade i ett delbetänkande, som lämnades till regeringen i juni 2009, att det relativt den nu gällande preliminära förbandsmålsättningen för helikopterbataljonen finns brister i förbandets mark- och sjöoperativa förmåga under perioden fram till 2020 och angivna brister återfinns framförallt avseende medeltung helikopterkapacitet. Utredningen konstatera- de även att det vid en samlad bedömning inte framkom skäl att vidmakthålla helikoptersystem 4 utan förslog att helikoptersyste- met ska fortsatt avvecklas. 
 Leveransförseningar av helikoptersystem 14 respektive 15 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar att enligt den ursprung- liga planeringen skulle de nya helikoptersystemen levereras under  
 2005–2009. 
  Införandet av helikoptersystemen har emellertid drabbats av förseningar på grund av leveransproblem inom industrin, främst vad avser helikoptersystem 14. Det medför att helikoptersystem 14 efter nödvändig uppbyggnadsperiod bedöms uppnå efterfrågad markoperativ förmåga omkring 2017 och sjö- operativ förmåga omkring 2020, då helikopterbataljonen – enligt den förbandsmålsättning som hittills gällt – ska uppnå full operativ förmåga. 
 16 
  
 SOU 2010:50 
  
 Sammanfattning 
  
 Behovet av ytterligare medeltung helikopterkapacitet 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar att omställningen till ett tillgängligt och användbart insatsförsvar ställer ökade krav på Försvarsmaktens operativa förmåga. Helikopterbataljonens för- måga att understödja arméstridskrafter och marina stridskrafter vid nationella och internationella insatser med helikopterenheter är av stor betydelse för Försvarsmaktens framtida användbarhet. Utred- ningen bedömer att denna betydelse kommer att öka såväl vid nationella som internationella insatser. 
 Militärhelikopterutredningen noterar i detta sammanhang att såväl regeringen som försvarsutskottets majoritet också framhåller den stora betydelse som helikopterbataljonen har för att under- stödja armé- och marinstridskrafter, bl.a. vad gäller förmågan att under en längre tid stödja internationella fredsfrämjande insatser med en helikopterenhet. 
 Militärhelikopterutredningen bedömer att insatsförbandens behov av stöd med medeltung helikopterkapacitet är större än den hittills planerade nivån i den nu gällande förbandsmålsättningen, på såväl kort som på lång sikt. Samtidigt föreligger det redan nu allvarlig brist i helikopterbataljonens mark- och sjöoperativa för- måga till stöd för insatsförbanden, främst på grund av bakgrund av industrins oförmåga att leverera helikopter 14 enligt plan. 
 Militärhelikopterutredningen att bristen på medeltunga heli- koptrar för mark- och sjöoperativa ändamål nu är så stor, och kommer att bestå under så lång tid, att det är motiverat att skynd- samt förstärka helikopterbataljonens medeltunga helikopterkapa- citet. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar att statsmaktens krav på Försvarsmaktens operativa förmåga och krav på medeltung helikopterkapacitet innebär att en förstärkning av den medeltunga helikopterkapaciteten ska långsiktigt inriktas mot att kunna stödja insatser till stöd för territoriell integritet, specialförbandsinsatser och insatser med snabbinsatsförband, t.ex. den nordiska strid- gruppen, samtidigt som stöd ska kunna lämnas kontinuerligt över tiden till internationella insatser. 
 Militärhelikopterutredningen bedömer att den angivna inrikt- ningen medför att behovet av medeltung helikopterkapacitet är större än den hittills planerade nivån i den nu gällande förbands- målsättningen. Helikopterbataljonen måste därför förstärkas med ytterligare medeltunga helikopterresurser utöver vad som anges i 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:50 
  
 förbandsmålsättningen. Utredningen delar Försvarsmaktens och Försvarets materielverks gemensamma bedömning att ett tillskott av minst femton medeltunga helikoptrar utöver vad som anges i förbandsmålsättningen krävs för att möta behovet av medeltung helikopterkapacitet. 
 Militärhelikopterutredningen har med stöd av Försvarsmakten och Försvarets materielverk analyserat förutsättningar och möjliga tillvägagångssätt för att skyndsamt förstärka den medeltunga heli- kopterkapaciteten. Utredningen kan därvid konstatera att varken ett vidmakthållande av helikoptersystem 4 eller helikoptersystem 10 i dess nuvarande konfiguration och omfattning möter kravet på tillräckligt antal helikoptrar för att säkerställa att det angivna behovet kan mötas. Utredningen har även analyserat alternativet att långsiktigt vidmakthålla samtliga helikoptrar i helikoptersystem 10 i modifierad version 10B och anskaffa ytterligare fem heli- koptrar till systemet för att nå upp till kravet på antal helikoptrar. Detta alternativ innebär dock att Försvarsmakten i praktiken skulle komma att långsiktigt operera tre medeltunga helikoptersystem. Helikoptersystem skulle dessutom mot bakgrund av behovet av modifiering kunna ge operativ effekt tidigast omkring  
 2015–2016. 
  Utredningen gör därför bedömningen att inte heller detta alternativ möter kravet på en skyndsam förstärkning av den medeltunga helikopterkapaciteten. 
 Militärhelikopterutredningen gör bedömningen att det alter- nativ som bäst möter angivna krav är att ett nytt medeltungt helikoptersystem anskaffas genom direktupphandling från en leverantör. En sådan lösning innebör att Försvarsmakten lång- siktigt endast skulle operera två medeltunga helikoptersystem. Enligt Försvarsmaktens bedömning kan ett nyanskaffat medeltungt helikoptersystem ge operativ effekt under senare delen av 2013, underförutsättning stöd med utbildning, underhåll, m.m. kan erhållas från leverantören. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar vidare att en förstärk- ning av den medeltunga helikopterkapaciteten förutsätter att Försvarsmakten och Försvarets materielverk tillför ytterligare resurser till helikopterverksamheten. 
 18 
  
 SOU 2010:50 
  
 Sammanfattning 
  
 Flygsäkerheten i helikopterverksamheten 
 Försvarsmakten har under  
 2000-talet 
  drabbats av flera mycket allvarliga helikopterhaverier i verksamheten. Flera olika utredningar med anledning av haverierna och vid revision av verksamheten har pekat på allvarliga brister i flygsäkerheten i helikopterverksam- heten. 
 Statens haverikommission har i sina utredningar konstaterat att resultaten från dessa visar på omfattande problem och brister i flera av de förutsättningar som måste finnas för att Försvarsmakten ska kunna bedriva en säker helikopterverksamhet. Resultaten visar att förhållanden förvärrats under flera år och att myndigheten, trots flera allvarliga haverier, inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att förbättra säkerheten. 
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att Försvars- makten under utredningstiden genomfört ett åtgärdsprogram – i allt väsentligt i enlighet med haverikommissionens rekommenda- tioner – som ska leda till ökad flygsäkerhet, bl.a. har organisa- toriska och andra förändringar genomförts såväl i Försvarsmaktens högkvarter som i helikopterverksamheten. Utredningen gör be- dömningen att vidtagna åtgärder medfört att vissa förhållanden stabiliserats inom helikopterverksamheten och att denna verksam- het har fått en högre prioritet i myndigheten. Den tidigare obalansen mellan uppgifter och resurser har också reducerats, även om utredningen bedömer att det råder en fortsatt ansträngd situation inom främst helikopterbataljonen. 
 Militärhelikopterutredningen anser att det alltjämt finns utrymme för förbättringsåtgärder i flygsäkerheten och lämnar därför förslag som syftar till att ytterligare stärka flygsäkerheten i helikopterverksamheten. 
 Militärhelikopterutredningen bedömer att en utökning av heli- kopterverksamheten med ytterligare ett medeltungt helikopter- system i och för sig väcker frågan om en sådan åtgärd kan anses förenlig med flygsäkerheten i helikopterbataljonen. Utredningen kan notera att Försvarsmakten bedömer att det föreligger över- vägande positiva skäl ur flygsäkerhetsaspekter och att införandet av systemet måste ske under flygsäkerhetsmässigt ordnade former där bl.a. uppgifter och resurser balanseras. 
 Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör har tidigare förklarat att han inte motsätter sig en utökad verksamhet under förutsätt- ning att Statens haverikommissions rekommendationer blir om- 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:50 
  
 händertagna och att den utökade verksamheten i övrigt ör förenlig med flygsäkerheten i helikopterverksamheten. 
 Militärhelikopterutredningen bedömer att utvecklingen av flygsäkerheten i helikopterverksamheten inte utgör hinder mot att ytterligare ett medeltung helikoptersystem anskaffas och införs i verksamheten. 
 Militärhelikopterutredningen bedömer – i likhet med Statens haverikommission – att en oberoende tillsynsfunktion av flygverk- samheten i Försvarsmakten är av fundamental betydelse för att säkerställa flygsäkerhet i verksamheten och motverka haverier och allvarliga tillbud. Utredningen har under utredningstiden erhållit sådana indikatorer i helikopterverksamheten att det är befogat att allvarligt ifrågasätta i vilken utsträckning som Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör och den militära flyginspektionen kan anses ha en oberoende ställning i förhållande till tillsynsobjektet och utgöra en fungerande tillsynsfunktion av Försvarsmaktens heli- kopterverksamhet. 
 Utredningen har därför övervägt att föreslå en lösning som innebär att flygsäkerhetsinspektören och militära flyginspektionen ges en oberoende organisatorisk ställning utanför myndigheten eller inordnas i annan myndighet. 
 Militärhelikopterutredningen kan samtidigt konstatera att flyg- säkerhetsinspektören och militära flyginspektionen utgör del av myndighetens säkerhetsinspektion och att ett avskiljande av endast denna del medför vissa organisatoriska och andra svårigheter. 
 Militärhelikopterutredningen kan också konstatera att frågan om tillsynsfunktionen behandlas i departementspromemorian  
 Statsluftfarten 
  
 1  
  
 och att arbetsgruppen föreslagit att flygsäkerhets- inspektören och militära flyginspektionen ska ges en ställning i tillsynsfunktionen som motsvarar Försvarsmaktens generalläkare. Utredningen har också under utredningstiden noterat en ökat medvetenhet i myndigheten av betydelsen av en oberoende och fungerande tillsynsfunktion över helikopterverksamheten. 
 Utredningen anser att nu föreslagna åtgärder för att stärka flygsäkerhetsinspektörens och militära flyginspektionens oberoen- de och stärka tillsynsfunktionen bör utvärderas innan ett eventuellt förslag om organisatorisk förändring lämnas. Utredningen be- dömer dock att den fortsatta utvecklingen av tillsynsfunktionen 
  
 1  
 Ds 2009:56. 
 20 
  
 SOU 2010:50 
  
 Sammanfattning 
  
 måste följas löpande och att en ny oberoende utvärdering av flygsäkerheten och tillsynsfunktionen bör äga rum. 
 Upphandling av helikoptersystemen 
 Militärhelikopterutredningen har kartlagt anskaffnings- och modi- fieringsprocesserna av helikoptersystem 14 respektive 15 samt 10. 
 Militärhelikopterutredningen kan i fråga om helikoptersystem 14 notera att det gemensamma nordiska helikopterprojektet kom att utvecklas på ett sätt som väcker frågan om de svenska nationella intressena av en få tillgång till ett nytt medeltungt helikopter- system anpassat för svenska behov fick stå tillbaka för strävan att genomföra en samnordisk upphandling av en för de nordiska länderna gemensam enhetshelikopter. 
 Utredningen kan konstatera att den kraftiga leveransför- seningen av helikoptersystem 14 har sin grund i ett antal olika omständigheter och problemområden under den nu aktuella tioårs- perioden. 
 En grundläggande orsak är att helikopterprojektet är ett utveck- lingsprojekt som kantats av stora tekniska utmaningar och problem, bl.a. vad gäller i frågan om luftvärdighet och certifiering, vilket medför att industrin hittills inte förmått att fullgöra sina ingångna åtaganden. Härtill kommer att berörda svenska myndig- heter inte fullt ut insåg att projektet utgör ett högriskprojekt med stora risker för försenade leveranser. Utredningen gör bedöm- ningen att utvecklingen av det unika svenska ledningssystemet inte kan anses ha i någon mer avgörande mening medfört ytterligare förseningar av i leveranserna. 
 Utredningen bedömer att projektet alltjämt står inför ett antal tekniska utmaningar och att risken för ytterligare förseningar därför inte kan uteslutas. 
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att även heli- koptersystem 15 drabbats av förseningar. I detta fall har för- seningarna till stor del sitt ursprung i problem med avioniken i och certifieringen av den ursprungshelikopter som beställdes. Utred- ningen bedömer att förseningarna i helikoptersystemet kan anses acceptabla mot bakgrund av att problembilden var identifierad. 
 Vad beträffar helikopter 10 delar utredningen de erfarenheter som internrevisorerna pekar på i sin rapport, bl.a. vad gäller att uppdragets komplexitet och omfattning underskattades. Det har 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:50 
  
 inte kunnat undgå utredningen att de många och tillika mycket snabba och tvära förändringarna i beställningsprocessen bidragit till den situation som uppstått. Utredningen anser att på motsvarande sätt som i fråga om helikopter 14 har modifieringsprocessen präglats av bristande riskbedömning. 
 Sammantaget finner utredningen att erfarenheterna från anskaffnings- och modifieringsprocesserna visar på svårigheter för industrin att i rätt tid fullgöra sina åtaganden i utvecklingsprojekt. Vidare visar erfarenheterna på behovet av en adekvat krav – och riskhantering, en realistisk bedömning av leverantörens förmåga samt behovet av att berörda myndigheter avsätter erforderliga resurser vid högriskprojekt. 
 22 
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Bakgrund 
  
 Försvarsmakten har använt helikoptrar i verksamheten sedan mitten av  
 1950-talet. 
  Helikoptrar är en förutsättning för att många av Försvarsmaktens olika förband ska kunna lösa sina uppgifter. Helikoptrar anskaffades från början för uppgifter inom respektive försvarsgren. 
 Den 1 januari 1998 inrättades den försvarsmaktsgemensamma helikopterorganisationen Försvarsmaktens helikopterflottilj, med en gemensam stab belägen på Malmen (Linköping). Helikopter- flottiljen ansvarar för organisation och produktion av insatsför- bandet helikopterbataljonen. 
  
 1 
  
 1.2 
  
 Omsättning av helikopterparken 
  
 1.2.1 
  
 Anskaffning av nya helikoptersystem 
  
 Försvarsmaktens helikoptersystem är för närvarande föremål för omsättning. Målet för omsättningen är främst att skapa en ensad helikopterpark med färre helikoptertyper. Syftet är att myndig- heten härigenom ska kunna utforma en mer rationell och effektiv helikopterverksamhet, bl.a. genom att minska drifts- och under- hållskostnaderna, samtidigt som helikopterbataljonen utvecklas mot att uppnå kraven i förbandsmålsättningen. 
 Flertalet av de tidigare helikoptersystemen har redan avvecklats eller är föremål för avveckling. För närvarande pågår avveckling av 
  
 1  
 I regleringsbrevet för Försvarsmakten för budgetåret 1997 angavs att myndigheten skulle förbereda inrättandet av en helikopterflottilj. Syftet var främst att få samordningsvinster avseende produktionsledning, materielanskaffning, reservdelsförsörjning, utbildning, studier och utveckling samt prov och försök av bl.a. ny materiel. 
 23 
  
 Inledning 
  
 SOU 2010:50 
  
 helikoptersystem 4 
  
 2  
  
 och helikoptersystem 9. Av de tidigare helikoptersystemen är det endast helikopter 10 som planeras att vidmakthållas tills vidare. Som ersättning till avvecklade system anskaffas enligt tidigare beslut ett medeltungt helikoptersystem och ett lätt helikoptersystem. Omsättningen av helikopterparken innebär enligt Försvarsmaktens hittillsvarande planering att antalet helikoptrar mer än halveras. Från att tidigare ha uppgått till ett hundratal helikoptrar i slutet av  
 1990-talet 
  beräknas antalet uppgå till 40 helikoptrar år 2020. 
 Enligt den ursprungliga planeringen skulle de nya helikoptrarna levereras och driftsättas under perioden  
 2003–2009. 
  Leveranserna och införandet av de nya helikoptersystemen har emellertid blivit försenade, särskilt vad gäller helikoptersystem 14. Samtliga heli- koptrar i helikoptersystem 15 slutlevererades till Försvarsmakten 2009. Helikoptersystemen kommer, efter det att samtliga helikopt- rar i respektive system levererats, vara föremål för leveranser av kringutrustning fram mot år 2020, då helikopterbataljonen enligt gällande förbandsmålsättning ska uppnå full operativ förmåga. 
  
 1.2.2 
  
 Modifiering av helikoptersystem 
  
 Försvarsmakten beslutade 2005 att modifiera delar av helikopter- system 10 för användning i den nordiska stridgruppen 2008 (NBG 08). Modifieringsprocessen är emellertid försenad och helikoptrarna blev inte klara i tid för att kunna ingå i stridsgruppen. I stället beslutades att helikoptrarna efter ytterligare anpassning ska stödja det svenska truppbidraget i Afghanistan (ISAF) med för- måga till medicinsk evakuering. Även i detta fall har ytterligare förseningar inträffat och den ursprungliga tidsplanen för när heli- koptrarna ska vara operativa har inte kunnat hållas. Enligt Försvars- makten bedöms helikopter 10B bli operativ i insatsområdet i Afghanistan fr.o.m. den 1 april 2011. 
  
 2  
 Regeringen har beslutat att tills vidare ska inga ytterligare åtgärder för avveckling av helikoptersystemet genomföras. 
 24 
  
 SOU 2010:50 
  
 Inledning 
  
 1.3 
  
 Uppdraget 
  
 1.3.1 
  
 Bakgrund 
  
 Försvarsberedningen uppmärksammade under år 2008 i sin rapport  
 Försvar i användning 
  
 3  
  
 att helikoptrar bidrar med en unik förmåga till taktisk rörlighet och är därför ofta avgörande för framgången i en insats. I rapporten framhålls att det är både i nationella och internationella insatser viktigt att markstridsförbanden har en anpassad inneboende taktisk rörlighet. Helikoptrar – både för transport och i form av attackhelikoptrar – anses helt centrala för att lyckas i dagens och morgondagens insatsmiljöer. I rapporten noteras vidare att vissa länder inte skulle göra insatser i områden där risk föreligger för allvarliga stridsaktiviteter utan en nationell tillgång till bl.a. attackhelikopter. 
  
 4 
  
 Försvarsberedningen konstaterade att helikopterfunktionen i Försvarsmakten måste ges en ökad operativ tillgänglighet och att möjligheten att förstärka förbanden med helikoptrar därför bör förbättras. Försvarsberedningen tillkännagav som sin mening att svårigheten med att i tid få helikoptrarna operativa medför att en särskild översyn borde genomföras inom detta område. 
 Regeringen konstaterade i budgetpropositionen för 2009 att den ursprungliga planeringen när det gäller helikopterförbandets avsedda operativa förmåga inte har kunnat följas. 
  
 5  
  
 Detta berodde bl.a. på leveransförseningar av de nya helikoptersystemen, främst heli- kopter 14. Vidare hade modifieringen av helikopter 10 till förmåga att genomföra medicinsk evakuering  
 (medevac)  
 försenats. I pro- positionen konstaterade regeringen att det därför är fortsatta brister i helikopterbataljonen och dess operativa förmåga. 
 Regeringen beslutade den 9 oktober 2008 att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att utreda hur förmågan att stödja insats- förbanden med helikoptrar ska bibehållas respektive förbättras, m.m. 
  
 6 
  
 3 
  
 Ds 2008:48. 
  
 4 
  
 A.a., s. 105. 
  
 5 
  
 Prop. 2008/09:1, Utgiftsområde 6, s. 25. 
  
 6 
  
 Fö 2008:07. 
  
 25 
  
 Inledning 
  
 SOU 2010:50 
  
 1.3.2 
  
 Det ursprungliga uppdraget 
  
 Militärhelikopterutredningens uppdrag framgår av kommittédirek- tiven. 
  
 7 
  
 I det ursprungliga direktivet 
  
 8  
  
 anges att utredningen ska göra en allsidig översyn av hur förmågan att understödja Försvarsmaktens insatsförband med helikoptrar ska kunna bibehållas respektive förbättras. Utredningen ska med utgångspunkt i regeringens styr- dokument, och aktuella behov, kartlägga förmågan att understödja insatsförbanden med helikoptrar för olika uppgifter. Vidare anges att utredningen utifrån den angivna kartläggningen ska analysera förekomsten av eventuella brister i helikopterförbandet och ange på vilket sätt förmågan behöver förstärkas samt föreslå sådana åtgärder som förstärker förmågan. 
 I de ursprungliga direktiven anges vidare att utredningen som en del i arbetet ska analysera vilka av de operativa helikoptersystemen som kan och vid behov bör vidmakthållas. Det gäller bl.a. frågan om helikoptersystem 4 kan och bör behållas ytterligare en tid. Helikoptersystemet ska annars – i enlighet med tidigare beslut – avvecklas helt. 
 I direktiven anges vidare att utredningen ska, mot bakgrund av Statens haverikommissions rapporter om militära helikopter- haverier och andra relevanta utredningar, analysera flygsäkerhets- relaterade frågor och föreslå förbättringsåtgärder. 
 I direktiven anges slutligen att utredningen även ska utvärdera erfarenheterna av genomförda upphandlingar av helikoptersystem 14 respektive 15 samt modifieringen av helikoptersystem 10. 
 I de ursprungliga direktiven anges att frågor som rör heli- koptersystem 4 ska redovisas särskilt i ett delbetänkande innan utredningens slutbetänkande lämnas till regeringen. 
 Militärhelikopterutredningen skulle – enligt de ursprungliga direktiven – redovisa frågan om det helikoptersystem 4 senast den 31 december 2008. Uppdraget i dess helhet skulle slutredovisas senast den 1 december 2009. Regeringen fattade beslut om tilläggs- direktiv den 18 december 2008, 
  
 9  
  
 som innebar att utredningstiden avseende frågan om helikoptersystem 4 förlängdes till den 31 mars 2009 och tidpunkten för slutredovisning av uppdraget flyttades fram till den 1 mars 2010. 
  
 7 
  
 Dir. 2008:118, Dir. 2008:148, Dir. 2009:27 och Dir. 2010:13. 
  
 8 
  
 Dir. 2008:118. 
  
 9 
  
 Dir. 2008:148. 
  
 26 
  
 SOU 2010:50 
  
 Inledning 
  
 Mot bakgrund av att regeringen under våren 2009 aviserade att den avsåg att lägga fram en försvarspolitisk proposition för riks- dagen i maj 2009 och då nödvändigt underlag inte kunde erhållas från berörd myndighet vid en tidigare tidpunkt begärde utred- ningen att utredningstiden för frågorna om helikoptersystem 4 skulle förlängas till den 30 juni 2009. 
 Regeringen beslutade i tilläggsdirektiv den 29 april 2009 att utredningstiden för frågorna om helikoptersystem 4 skulle för- längas till den 30 juni 2009. 
  
 10  
  
 Regeringen har i senare tilläggsdirektiv delvis ändrat det ursprungliga uppdraget, beslutat att utredningstiden för övriga frågor i uppdraget ska förlängas och att uppdraget ska redovisas senast den 23 juni 2010 (se avsnitt 1.3.4). 
  
 11 
  
 1.3.3 
  
 Delbetänkandet  
 Försvarsmaktens helikopter 4 – frågan om vidmakthållande eller avveckling? 
 Militärhelikopterutredningens delbetänkande  
 Försvarsmaktens heli- kopter 4 – frågan om vidmakthållande eller avveckling?  
 lämnades till regeringen den 30 juni 2009. 
  
 12  
  
 En sammanfattning av delbetän- kandet finns i bilaga 5. 
  
 1.3.4 
  
 Tilläggsdirektivet 
  
 Militärhelikopterutredningens ursprungliga uppdrag ändrades genom regeringens beslut den 11 mars 2010 om tilläggsdirektiv till utred- ningen 
  
 13  
  
 I tilläggsdirektivet anges under rubriken Alternativ handlingsväg för utökad helikopterförmåga att det av Militär- helikopterutredningens delbetänkande framgår att det finns brister i helikopterbataljonens mark- och sjöoperativa förmåga under perioden fram till 2020 och att det relativt den preliminära för- bandsmålsättningen för helikopterbataljonen återfinns brister framför allt rörande medeltung helikopterkapacitet. I tilläggs- direktivet anges att behovet av medeltung helikopterkapacitet för olika uppgifter bör kartläggas ytterligare. Vidare bör förutsätt- ningarna för en förstärkning av den medeltunga helikopter- 
  
 10 
  
 Dir. 2009:27. 
  
 11 
  
 Dir. 2010:113. 
  
 12 
  
 SOU 2009:67. 
  
 13 
  
 Dir. 2010:113. 
  
 27 
  
 Inledning 
  
 SOU 2010:50 
  
 kapaciteten analyseras, liksom tillvägagångssätten och tidsramar för en eventuell förstärkning. Enligt tilläggsdirektivet ändras utred- ningen uppdrag så till vida att punkterna  
 1–4 
  
 14 
  
 i det ursprungliga uppdraget utgår. 
 Enligt tilläggsdirektivet ska utredningen istället med utgångs- punkt i regeringens styrdokument samt aktuella och långsiktiga behov: 
  
 kartlägga förmågan att understödja Försvarsmaktens insatsför- band med medeltunga helikoptrar för olika uppgifter, 
  
 kartlägga eventuella begränsningar hänförliga till helikopter- förbandet, 
  
 utifrån kartläggningen analysera och lämna förslag på hur den medeltunga helikopterkapaciteten kan ökas och inom vilka tids- ramar, 
  
 beskriva olika ambitionsnivåer för en eventuell kapacitets- ökning, 
  
 klarlägga vilka krav en ökad förmåga att understödja insats- förbanden med medeltunga helikoptrar ställer på dimension- ering och organisation av helikopterförbandet samt stödjande myndigheter och funktioner, samt 
  
 lämna en konsekvensbeskrivning. 
  
 1.4 
  
 Utredningsarbetet, m.m. 
  
 Militärhelikopterutredningen började sitt arbete i december 2008. Utredningens arbete har genomförts i två etapper. I den första etappen har utredningen analyserat helikoptersystem 4 och lämnat förslag på att helikoptersystemet bör fortsatt avvecklas. I den andra etappen beskriver och analyserar utredningen – i enlighet med det ändrade uppdraget – vilka förutsättningar, tillvägagångssätt och tidsramar som finns för att kunna förstärka Försvarsmaktens helikopterkapacitet med medeltunga helikoptrar. Vidare analyseras frågan om flygsäkerheten i helikopterverksamheten ytterligare och förslag om åtgärder som syftar till att stärka flygsäkerheten lämnas. Avslutningsvis beskrivs och analyseras de angivna anskaffnings- 
  
 14  
 Dir. 2008:118. 
 28 
  
 SOU 2010:50 
  
 Inledning 
  
 och modifieringsprocesserna av helikoptersystemen samt erfaren- heterna av dessa processer. 
 Uppläggningen av arbetet 
 Militärhelikopterutredningen har inledningsvis analyserat, planlagt och genomfört utredningsarbetet med utgångspunkt i de ursprung- liga direktiven till utredningen. Enligt dessa direktiv skulle utred- ningen genomföra en allsidig genomlysning av Försvarsmaktens helikoptersystem och bl.a. kartlägga helikopterförbandets förmåga att stödja insatsförbanden med helikopterkapacitet samt lämna förslag på vilka helikoptersystem som kan och bör vidmakthållas över tiden. 
 Utredningen har inledningsvis i sitt arbete utgått från i ursprungsdirektiven ställda frågeställningar och bedrivit arbetet i syfte att kunna lämna underlag till regeringen i enlighet med vad som anges i direktiven. Utredningen har – i enlighet med de ursprungliga direktiven – i ett delbetänkande behandlat frågan om helikoptersystem 4 kan och bör vidmakthållas eller fortsatt avvecklas. Även om utredningen enligt dessa direktiv skulle be- handla den angivna frågeställningen i ett delbetänkande kunde utredningen i början av sitt arbete konstatera att Försvarsmaktens samlade helikopterverksamhet består av olika helikoptersystem. Varje enskilt helikoptersystem består av helikoptrar, materiel- systemledning, infrastruktur, personal, m.m. Utredningen kunde konstatera att ett ställningstagande i frågan om helikoptersystem 4 inte kunde göras utan att det även förelåg en samlad bedömning av Försvarsmaktens helikopterkapacitet och att en sådan bedömning var beroende av statusen och utvecklingen av övriga helikopter- system i myndighetens helikopterverksamhet. En kartläggning och analys av statusen på övriga helikoptersystem gjordes därför inom ramen för arbetet med delbetänkandet i syfte att klarlägga om det fanns behov av och förutsättningar för att vidmakthålla helikopter- system 4 ytterligare en tid. 
 Utredningen kunde också inledningsvis konstatera att i den inte minst viktiga frågan om flygsäkerheten i helikopterverksamheten väckte identifierade problem inom detta område frågan om heli- kopterverksamheten kan ges nya eller förändrade uppgifter, vilket ett beslut om vidmakthållande av helikoptersystem 4 skulle inne- bära. Utredningen konstaterade att problemen inom flygsäkerhets- 
 29 
  
 Inledning 
  
 SOU 2010:50 
  
 området krävde att även dessa frågor togs upp och analyserades inom ramen för arbetet med delfrågan om helikoptersystem 4. 
 Utredningen kunde även konstatera att erfarenheterna av pågående anskaffnings- och modifieringsprocesser av helikopter- systemen inte heller kunde lämnas utanför arbetet med delfrågan om helikoptersystem 4, eftersom hittillsvarande erfarenheter måste tas med i en analys och bedömning av hur berörda helikopter- system skulle kunna komma att utvecklas inom ramen för den samlade helikopterverksamheten. 
 Det ovan angivna blev således utgångspunkten för arbetet med delbetänkandet. 
 Utredningsarbetets genomförande 
 Utredningsarbetet har bedrivits i form av en enmansutredning med stöd av en utredningssekreterare samt en sakkunnig och experter. I ett senare skede av utredningsarbetet har en referensgrupp inom flygsäkerhetsområdet kopplats till utredningen. 
 Som utgångspunkt har utredningen inledningsvis inhämtat underlag i form av tidigare utredningar, propositioner, riksdags- beslut, regleringsbrev, budgetunderlag, årsredovisningar, olika stu- dier m.m. 
 Utredningsarbetet har bedrivits i nära samarbete med utred- ningens sakkunnige och experter. Utredningen har sammanträtt gemensamt 14 gånger under tiden fram till huvudbetänkandet. Däremellan har separata möten hållits med den sakkunnige och experterna samt andra företrädare för de berörda myndigheterna. 
 Utredningsarbetet har också skett i nära kontakt och samverkan med Försvarsmakten och Försvarets materielverk som löpande tagit fram beskrivningar, uppgifter och sammanställningar för utredningens arbete. Utredningens experter har varit kontakt- personer för den omfattande informationsinsamling som skett från myndigheterna. 
 Utredningen har i det fortsatta utredningsarbetet inhämtat för- nyat skriftligt underlag, tagit del av Försvarsmaktens olika underlag till Regeringskansliet samt inhämtat uppgifter genom samtal med ytterligare ett antal berörda befattningshavare inom Försvars- makten och Försvarets materielverk. Utredningen har under hela utredningsarbetet eftersträvat att träffa och intervjua personer med kunskap och insikter om Försvarsmaktens helikopterverksamhet 
 30 
  
 SOU 2010:50 
  
 Inledning 
  
 för att skaffa sig en bild av verksamheten på plats. Utredningen har vid flera tillfällen intervjuat chefer och representanter för helikopterverksamheten och besökt de berörda arbetsställena. Utredningen har även samtalat med personer som kunnat lämna uppgifter kring anskaffnings- och modifieringsprocesserna för de aktuella helikoptersystemen. 
 Utredaren har under arbetet haft löpande kontakt med ledningen för Försvarsmakten och Försvarets materielverk för information och diskussion. 
 Utredningen har i syfte att erhålla en oberoende bild av flyg- säkerhetsrelaterade frågor inom Försvarsmaktens helikopter- verksamhet inhämtat Statens haverikommissions rapporter om inträffade haverier i verksamheten. Utredningen har fortsatt haft löpande haft kontakt med företrädare för haverikommissionen för att hålla sig informerad om dess fortsatta arbete med dessa frågor. 
 Till utredningen har knutits en referensgrupp med civila och militära experter med kunskap om flygsäkerhet. Referensgruppen har löpande följt arbetet med att utveckla flygsäkerheten i helikopterverksamheten. 
 Utredningen har under utredningsarbetet vid två tillfällen sam- manträffat med representanter för leverantören NATO Helicopter Industries och vid ett tillfälle besökt företagets produktions- anläggning i Frankrike i syfte att informera sig om utvecklingen av företagets leveransförmåga avseende helikoptersystem 14. 
 Utredningen har också besökt företagen Saab AB och Brown samt erhållit underlag från företagen om offentlig- privat samverkan inom området materiel- och underhållsfrågor. 
 Utredningen har våren 2010 genomfört studiebesök vid heli- kopterförbanden i Nederländerna och Storbritannien i syfte att inhämta information om erfarenheterna av respektive förbands nationella och internationella verksamhet. Den information som lämnats till utredningen vid studiebesöken utgörs i viss utsträck- ning av sekretesskyddade uppgifter varför utredningen inte redo- visar information från studiebesöken i detta betänkande. 
 Utredningen har även besökt den internationella flygutställ- ningen i Paris, Frankrike, under våren 2009. 
 Utredningen har utöver tidigare två möten informerat berörda centrala arbetstagarorganisationer om utredningsarbetet vid ytter- ligare ett tillfälle och gett dem tillfälle att framföra synpunkter. 
 31 
  
 Inledning 
  
 SOU 2010:50 
  
 Utredningen har också samverkat med Regeringskansliets arbetsgrupp om översyn av den rättsliga regleringen av militär luftfart m.m. 
  
 15 
  
 Utredningen har inom ramen för arbetet med delbetänkandet samverkat med Helikopterutredningen, som lämnade sitt betän- kande  
 Helikoptern i samhällets tjänst 
  
 16  
  
 i december 2008. 
  
 1.5 
  
 Frågor som behandlas i delbetänkandet 
  
 Militärhelikopterutredningen har i delbetänkandet föreslagit att helikoptersystem 4 ska avvecklas. Utredningen har i delbetänkan- det behandlat och redovisat ett antal sakområden och uppgifter som legat till grund för utredningens ställningstagande i frågan om helikoptersystem 4. Det gäller exempelvis den övergripande beskrivningen av Försvarsmaktens uppgifter och organisation, helikopterflottiljens uppgifter, utveckling och organisation, nu- varande status på och utveckling av de olika helikoptersystemen samt statusen på flygsäkerheten i helikopterverksamheten. Flera av dessa områden och uppgifter berör även de frågställningar som utredningen nu har att ta ställning till i slutbetänkandet. Utred- ningen har strävat efter att i slutbetänkandet inte på nytt redovisa bakgrundsinformation och uppgifter som redan lämnats i delbetän- kandet. Utredningen kan samtidigt konstatera att den förändring av utredningsuppdraget som nu skett medför att delar av den tidigare lämnade informationen kan behöva redovisas på nytt i ett sammanhang även i slutbetänkandet för att möjliggöra analys och utveckling av resonemangen i de frågor som behandlas i slut- betänkandet. 
  
 1.6 
  
 Betänkandets disposition 
  
 Den fortsatta framställningen har disponerats på följande sätt: 
 I  
 kapitel 2  
 redogörs för generella utgångspunkter och avgräns- ningar i det fortsatta utredningsarbetet. 
  
 15 
  
 Den 5 juni 2008 beslutade regeringen att det inom Regeringskansliet skulle tillsättas en arbetsgrupp med uppgift att utreda den rättsliga regleringen av den militära luftfarten och annan luftfart för statsändamål. Arbetsgruppen lämnade departementspromemorian  
  
 Stats- luftfarten  
 (Ds 2009:56) i oktober 2009. 
  
 16 
  
 SOU 2009:129. 
  
 32 
  
 SOU 2010:50 
  
 Inledning 
  
 I  
 kapitel 3  
 redogörs för 2009 års försvarspolitiska inriktnings- beslut och andra beslut av regeringen som ligger till grund för utvecklingen och inriktningen av Försvarsmaktens framtida opera- tiva förmåga och krav på helikopterkapacitet. 
 I  
 kapitel 4  
 lämnas en översiktlig beskrivning av Försvarsmaktens uppgifter och myndighetens styrning genom krav på förmågor hos insatsförbanden, m.m. 
 I  
 kapitel 5  
 beskrivs insatsförbandet helikopterbataljonen och dess uppgifter och organisation. 
 I  
 kapitel 6  
 redogörs för förutsättningar, tillvägagångssätt och tidsramar för att förstärka Försvarsmaktens medeltunga heli- kopterkapacitet. 
 I  
 kapitel 7  
 behandlas frågor som rör flygsäkerheten i helikopter- verksamheten. 
 I  
 kapitel 8  
 lämnas en redogörelse för anskaffnings- och modi- fieringsprocesserna av nu aktuella helikoptersystem och vilka erfarenheter som kan göras av dessa processer. 
 I  
 kapitel 9  
 redogörs för ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag. 
 Som bilaga till betänkandet fogas utredningens direktiv och tilläggsdirektiv i dess helhet (bilaga  
 1–4). 
  Som bilaga 5 fogas även ett sammandrag av utredningens delbetänkande  
 Försvarsmaktens helikopter 4 – fråga om vidmakthållande eller avveckling? 
  
 17 
  
 . I bilaga 6 åter finns Försvarsmaktens dokument  
 Inriktning – Flygsäkerhet.  
 I bilaga 7 återfinns en sammanställning över vidtagna åtgärder med anledning av Statens haverikommissions rekommendationer. För- svarets materialverks redogörelse för anskaffnings- och modifie- ringsprocesserna finns i bilaga 8. 
  
 17  
 SOU 2009:67. 
 33 
 2 Utgångspunkter 
  
 2.1 
  
 Inledning 
  
 Militärhelikopterutredningen konstaterar i delbetänkandet att det föreligger brister i helikopterbataljonens mark- och sjöoperativa förmåga fram till år 2020 relativt den nu gällande förbandsmålsätt- ningen och aktuella behov. 
 Militärhelikopterutredningen ska nu med utgångspunkt i reg- eringens styrdokument, och aktuella och långsiktiga behov, kart- lägga behovet av medeltung helikopterkapacitet. Vidare ska förut- sättningarna för en förstärkning av en sådan kapacitet analyseras samt tillvägagångssätten och inom vilka tidsramar detta kan ske. 
 Militärhelikopterutredningen ska enligt direktiven – mot bak- grund av Statens haverikommissions rapporter om militära helikopterhaverier och andra relevanta utredningar – analysera flyg- säkerhetsrelaterade frågor i helikopterverksamheten och föreslå förbättringsåtgärder. 
 I direktiven anges slutligen att utredningen även ska utvärdera erfarenheterna av anskaffningsprocessen av de nya helikoptersyste- men och modifieringsprocessen av helikoptersystem 10. 
 Omständigheter som påverkat utredningsarbetet 
 Militärhelikopterutredningen skulle som uppdraget ursprungligen formulerades göra en allsidig översyn av frågor om hur förmågan att understödja Försvarsmaktens insatsförband med helikoptrar ska kunna bibehållas respektive förbättras. Utredningens ändrade uppdrag har medfört att inriktningen av utredningsarbetet delvis har förändrats. Statsmakternas ställningstaganden under utred- ningstiden i frågan om Försvarsmaktens framtida medeltunga helikopterkapacitet medför att utredningen delvis även har nya utgångspunkter och avgränsningar att beakta i utredningsarbetet. 
 35 
  
 Utgångspunkter 
  
 SOU 2010:50 
  
 Utredningen redogör i detta kapitel för dessa utgångspunkter och avgränsningar. 
 Militärhelikopterutredningens ändrade uppdrag berör tre delvis avgränsade sakområden, det vill säga frågan om Försvarsmaktens framtida medeltunga helikopterkapacitet, frågan om flygsäkerhet i myndighetens helikopterverksamhet och gjorda erfarenheter av anskaffnings- och modifieringsprocesserna av helikoptersystemen. Utredningen kan konstatera att olika förfaranden och inträffade händelser som huvudsakligen berör ett sakområde i många fall påverkar förutsättningarna inom ett annat område av helikopter- verksamheten. Som exempel kan nämnas att gjorda erfarenheter inom flygsäkerhetsområdet och av anskaffnings- och modifierings- processerna påverkar bedömningen av förutsättningar att inom vissa närmare angivna tidsramar kunna förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten. 
 Härtill kommer att såväl statsmakterna som berörda myndig- heter löpande tagit beslut och vidtagit olika åtgärder som antingen har en direkt påverkan på helikopterverksamheten eller som syftar till en förändring av denna verksamhet. Således har inte endast utredningens uppdrag förändrats under utredningstiden utan även utgångspunkterna för själva uppdraget och utredningsarbetets bedrivande har löpande förändrats, särskilt under den senare delen av utredningstiden. Ytterligare en omständighet som påverkat utredningens förutsättningar att genomföra arbetet är att flertalet av de skriftliga underlag som utredningen lagt till grund för analys och överväganden i de olika frågeställningar som utredningen har att besvara omfattas av försvars- och kommersiell sekretess, vilket medfört begränsningar av vilka uppgifter och sakförhållanden som rör helikopterverksamheten som kan redovisas i detta slutbetän- kande. 
 Härutöver kan utredningen konstatera att ett antal händelser inträffat under tiden för utredningen som i hög grad aktualiserat behovet av helikoptrar. 
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att angivna om- ständigheter har påverkat förutsättningarna för utredningens arbete. 
 Nedan redogörs närmare för de utgångspunkter och avgräns- ningar av utredningsarbetet som utredningen har haft att förhålla sig till. 
 36 
  
 SOU 2010:50 
  
 Utgångspunkter 
  
 2.2 
  
 Utgångspunkter för det fortsatta arbetet 
  
 2.2.1 
  
 Militärhelikopterutredningens delbetänkande 
  
 Försvarsmaktens helikopter 4 – vidmakthållande eller avveckling? 
  
 1 
  
 Militärhelikopterutredningen föreslog i delbetänkandet, som läm- nades till regeringen i juni 2009, att helikoptersystem 4 ska avvecklas. 
  
 2  
  
 Regeringen har ännu inte fattat något beslut i frågan om helikoptersystem 4. Utredningen har därför under det fortsatta utredningsarbetet utgått från att helikoptersystemet alltjämt kan vidmakthållas under vissa närmare angivna antaganden och förut- sättningar. 
  
 2.2.2 
  
 Remissinstansernas svar på delbetänkandet 
  
 Militärhelikopterutredningen har i det fortsatta arbetet efter utred- ningens delbetänkande beaktat synpunkter som lämnats i remiss- yttrandena över delbetänkandet i den utsträckning som synpunkt- erna har direkt beröring med de frågor som tas upp till förnyad behandling. 
  
 3 
  
 2.2.3 
  
 Del I: Förutsättningar att förbättra den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Militärhelikopterutredningen kartlägger och analyserar i delbetän- kandet – med utgångspunkt i regeringens vid tidpunkten gällande styrdokument och aktuella behov - helikopterbataljonens förmåga att stödja insatsförbanden med helikopterkapacitet. Utredningens slutsats blev att helikopterbataljonen har brister i mark- och sjö- operativa förmåga att stödja insatsförbanden, bl.a. vad gäller för- måga att stödja den nordiska stridgruppen med medeltung helikopterkapacitet till beredskapsperioderna 2011 och 2014, förmåga till medicinsk evakuering  
 (medevac)  
 i internationella in- satser efter 2013 samt förmåga till sjöoperativ ytstrid och ubåtsjakt före 2020. 
  
 1 
  
 SOU 2009:67. 
  
 2 
  
 En sammanfattning av delbetänkandet finns i bilaga 5. 
  
 3 
  
 För den som önskar en mer fullständig belysning av remissyttrandena över delbetänkandet finns Försvarsdepartementets remissammanställning att tillgå. 
  
 37 
  
 Utgångspunkter 
  
 SOU 2010:50 
  
 Militärhelikopterutredningen ska nu enligt det ändrade upp- draget med utgångspunkt i regeringens styrdokument – samt aktuella och långsiktiga behov – kartlägga Försvarsmaktens för- måga att understödja insatsförbanden med medeltunga helikoptrar för olika uppgifter och därvid kartlägga eventuella begränsningar hänförliga till helikopterförbandet. Utredningen ska utifrån den gjorda kartläggningen analysera och lämna förslag på hur den medeltunga helikopterkapaciteten kan öka och inom vilka tids- ramar samt beskriva olika ambitionsnivåer för en eventuell för- mågeökning. 
 Utgångspunkter och avgränsningar för utredningens arbete i denna del behandlas närmare nedan. 
 Regeringens styrdokument 
 2009 års försvarspolitiska inriktningsbeslut innebär att omstruk- tureringen av Försvarsmakten fortsätter mot ett tillgängligt insatsförsvar. Beslutet innebär att riksdag och regering ger För- svarsmakten delvis nya uppgifter och ställer nya eller förändrade krav på myndighetens operativa förmåga, såväl nationellt som internationellt. Då statsmaktens krav på myndighetens operativa förmåga ligger till grund för utvecklingen av den framtida heli- kopterbataljonens operativa förmåga beskrivs och analyseras i ett första steg statsmaktens styrdokument i syfte att kartlägga vilka krav statsmakten kan anses ställa på myndighetens framtida heli- kopterkapacitet på lång och kort sikt. 
 Den preliminära förbandsmålsättningen för helikopterbataljonen 
 Helikopterbataljonen är målsatt med utgångspunkt i statsmakter- nas tidigare försvarsbeslut med uppgifter för Försvarsmakten och krav på operativ förmåga. Den preliminära förbandsmålsättningen för helikopterbataljonen ligger till grund för helikopterbataljonens utveckling. I den preliminära förbandsmålsättningen framgår upp- gifter och krav på förmåga, såväl nationellt som internationellt. Utredningen har tidigare i delbetänkandet kartlagt och identifierat olika brister i helikopterbataljonens förmåga att stödja insats- förbanden. Enligt direktiven till utredningen ska dessa brister analyseras ytterligare. 
 38 
  
 SOU 2010:50 
  
 Utgångspunkter 
  
 I ett första steg beskrivs och analyseras därför den nuvarande preliminära förbandsmålsättningen i syfte att ytterligare kartlägga brister i helikopterbataljonens medeltunga helikopterkapacitet rela- tivt kraven i denna förbandsmålsättning. Utredningen konstaterar samtidigt att Försvarsmakten i enlighet med vad som anges i regleringsbrevet för myndigheten 2010 har påbörjat ett arbete med att ta fram nya förbandsmålsättningar för insatsförbanden, bl.a. helikopterbataljonen. Utredningen gör bedömningen att den nu gällande förbandsmålsättningen i allt väsentligt kan komma att ligga till grund även för den nya förbandsmålsättningen som är under framtagande, varför gällande förbandsmålsättning bedöms kunna utgöra utgångspunkt för analys av helikopterbataljonens framtida förmåga att stödja insatsförbanden. 
 Försvarsmaktens utredningar, m.m. 
 Samtidigt med att utredningen fortsatt sitt arbete har Regerings- kansliet (Försvarsdepartementet) vid olika tillfällen anmodat 
  
 4  
  
 Försvarsmakten att utreda förutsättningarna att öka den medel- tunga helikopterkapaciteten inom viss närmare angiven tid. För- svarsmakten har, med stöd av Försvarets materielverk, tagit fram underlag som beskriver förutsättningarna och olika alternativ för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten från 2013. 
 Militärhelikopterutredningen har i det fortsatta arbetet med att klarlägga och beskriva förutsättningar att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten tagit del av Försvarsmaktens sekretesskydda- de skriftliga underlag 
  
 5  
  
 till Försvarsdepartementet samt begärt ytterligare underlag från Försvarets materielverk till utredningen. 
  
 6 
  
 Försvarsmaktens utredningar berör de frågeställningar som utredningen haft att utreda, bl.a. förutsättningar, tillvägagångssätt och tidsramar att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten. Utredningen har i dessa delar – för att åstadkomma en rationell arbetsform och inte belasta myndigheterna med dubbelarbete – bedömt det som nödvändigt att avvakta med att för egen del begära in motsvarande underlag som myndigheterna samtidigt tagit fram 
  
 4 
  
 Regeringskansliets (Försvarsdepartementet) skrivelser (anmodan) till Försvarsmakten i dessa fall omfattas av sekretess. 
  
 5 
  
 Försvarsmaktens svar på anmodan  
  
 [-] 
  den 18 december 2009, HKV H/S 23 320:81967; Försvarsmaktens underlag  
 [-] 
  den 16 januari 2010, HKV H/S 23 320:80200; Försvars- maktens svar på anmodan  
 [-] 
  den 1 mars 2010, HKV H/S 23 383:80210. 
  
 6 
  
 Försvarets materielverks skrivelse Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopter- utredningen den 17 maj 2010  
  
 (10FMV210-4:12). 
  
 39 
  
 Utgångspunkter 
  
 SOU 2010:50 
  
 för Regeringskansliets räkning. Det har medfört att utredningen först i ett sent skede av utredningstiden kunnat ta del av myndig- heternas skriftliga underlag, vilket också påverkat förutsättningarna för utredningens arbete i denna del. 
 Försvarsmakten har bedömt att många uppgifter i de angivna skriftliga underlagen omfattas av försvars- och kommersiell sekre- tess, vilket ytterligare påverkat utredningens förutsättningar att i detta slutbetänkande kunna redovisa Försvarsmaktens respektive Försvarets materielverks uppgifter och bedömningar i nu berörda frågeställningar. 
 Utgångspunkten för utredningen, såvitt avser frågan om sek- retesskyddade uppgifter, har varit att i det fortsatta arbetet begränsa beskrivning och analys till uppgifter kring sakförhållan- den som utredningen bedömt erforderliga för att kunna besvara i direktiven givna frågeställningar och samtidigt öppet kunna redo- visa uppgifterna i detta slutbetänkande. Detta har naturligen medfört att utredningen inte kan lämna uppgifter i den utsträck- ning som i och för sig vore önskvärt i en utredning av denna beskaffenhet. De uppgifter som redovisas i slutbetänkandet och som är hämtade från angivna sekretesskyddade skriftliga underlag har granskats av Försvarsmakten som förklarat sig inte ha någon erinran mot att uppgifterna redovisas i slutbetänkandet. 
 Vissa andra utgångspunkter för det fortsatta arbetet 
 Det fortsatta utredningsarbetet i denna del har haft som utgångs- punkt att beskriva och analysera vilka av Försvarsmaktens heli- koptersystem som kan bidra till att möta statsmaktens krav på Försvarsmaktens operativa förmåga och på ökad helikopter- kapacitet, både på kort och lång sikt. Utgångspunkten har också varit att analysera förutsättningarna för en eventuell anskaffning av ett nytt medeltungt helikoptersystem. 
 Militärhelikopterutredningen lämnar i delbetänkandet en redo- görelse för statusen på Försvarsmaktens nuvarande och framtida helikoptersystem. Redogörelsen avser läget i juni 2009. Utred- ningen utgår från den lämnade beskrivningen samtidigt som uppgifterna har uppdaterats med de nya uppgifter som Försvars- makten och Försvarets materielverk lämnar i sina respektive underlag och som återger statusen på helikoptersystemen i maj 2010. 
 40 
  
 SOU 2010:50 
  
 Utgångspunkter 
  
 Helikoptersystem 4 
 Militärhelikopterutredningen föreslår i delbetänkandet att heli- koptersystem 4 ska fortsatt avvecklas. Regeringen har ännu inte fattat beslut i frågan. Militärhelikopterutredningen konstaterar att regeringen i propositionen med tilläggsbudget för 2010 anger att äldre helikoptersystem ska avvecklas om regeringen fattar beslut att anskaffa ett nytt medeltungt helikoptersystem. Utredningen tolkar detta som att helikoptersystem 4 inte utgör ett alternativ för att förstärka den efterfrågade omfattningen på medeltung helikopter- kapacitet om ett nytt medeltungt helikoptersystem samtidigt anskaffas. 
 Helikoptersystem 14 
 Regeringen anger i budgetpropositionen för 2010 bl.a. att heli- kopterverksamheten inom Försvarsmakten långsiktigt ska baseras på helikopter 14 och helikopter 15. 
 Med anledning av inträffade leveransförseningar av helikopter- system 14 inledde Försvarets materielverk ånyo förhandlingar med leverantören under hösten 2009 i syfte att omförhandla leverans- villkoren. Ett omförhandlat avtal undertecknades i januari 2010. 
 Mot denna bakgrund utgår utredningen i det fortsatta arbetet från att helikopterverksamheten långsiktigt ska baseras på heli- koptersystem 14 i enlighet med statsmakternas beslut. 
  
 2.2.4 
  
 Del II: Flygsäkerhet 
  
 Militärhelikopterutredningen ska även analysera flygsäkerheten i Försvarsmaktens helikopterverksamhet och föreslå förbättrings- åtgärder. Utredningen redovisar i delbetänkandet utvecklingen av flygsäkerheten i myndighetens helikopterverksamhet och de åtgärder som den vidtagit för att stärka flygsäkerheten vid tid- punkten för delbetänkandet. 
 41 
  
 Utgångspunkter 
  
 SOU 2010:50 
  
 Problemområde 
 Utgångspunkten för utredningens arbete är de haverirapporter som Statens haverikommission lämnat och Säkerhetskulturutredningens rapport om bristerna på flygsäkerhetsområdet 
  
 7  
  
 En annan utgångspunkt utgör de konstaterade brister i flygsäkerheten som framkommit genom Försvarsmaktens egna utredningar och revi- sioner av helikopterverksamheten. Utredningen har i delbetänkan- det redogjort för bristerna och de förslag på åtgärder som lämnats i angivna utredningar och rapporter. Utredningen har som utgångs- punkt för det fortsatta arbetet i denna del haft statusen på flyg- säkerheten som den beskrivs i delbetänkandet. 
 Militärhelikopterutredningen har sedan delbetänkandet lämna- des till regeringen fortsatt att följa utvecklingen av flygsäkerheten i helikopterverksamheten, bl.a. med stöd av utredningens expert på flygsäkerhet och utredningens referensgrupp inom flygsäker- hetsområdet. Utredningen har löpande analyserat den fortsatta utvecklingen av flygsäkerheten i syfte att kunna bedöma statusen på flygsäkerheten och identifiera eventuella behov av ytterligare förbättringsåtgärder på området. Försvarsmakten har i maj 2010 skriftligen redovisat för Statens haverikommission vilka åtgärder som myndigheten vidtagit med anledningen av haverikommis- sionens rekommendationer. 
 Statsluftfarten (Ds 2009:56) 
 En annan utgångspunkt för utredningens ställningstaganden inom flygsäkerhetsområdet är de bedömningar och förslag till åtgärder som arbetsgruppen för statsluftfarten lämnade i departements- promemorian  
 Statsluftfarten  
 i oktober 2009. Promemorian har remissbehandlats. 
 Militärhelikopterutredningen har i det fortsatta arbetet beaktat synpunkter som lämnats i remissyttrandena över den angivna departementspromemorian i den utsträckning som utredningen bedömt att synpunkterna har direkt beröring med de frågor som tas upp till förnyad behandling. 
  
 8 
  
 7 
  
 Se delbetänkandet, kapitel 6. 
  
 8 
  
 För den som önskar en mer fullständig belysning av remissyttrandena finns Närings- departementets remissammanställning att tillgå. 
  
 42 
  
 SOU 2010:50 
  
 Utgångspunkter 
  
 2.2.5 
  
 Del III Erfarenheter av anskaffnings- och modifieringsprocesserna, m.m. 
  
 Militärhelikopterutredningen ska enligt direktiven analysera anskaff- nings- och modifieringsprocesserna av nu aktuella helikopter- system. I analysen ingår att kartlägga hur de berörda myndigheter- na har hanterat olika skeden av anskaffnings- och modifie- ringsprocesserna, de förseningar som uppstått, vad förseningarna berott på och vad myndigheterna vidtagit för åtgärder med anledning av förseningarna, m.m. Utredningen ska vidare utvärdera erfarenheterna av anskaffnings- och modifieringsprocesserna. 
 Kartläggningen av anskaffnings- och modifieringsprocesserna 
 Militärhelikopterutredningen har tolkat uppdraget i denna del som att utredningen ska avgränsa utredningsarbetet till att försöka klarlägga bakgrunden till anskaffnings- och modifieringsprocesser- na, inträffade förseningar och vidtagna åtgärder från myndig- heternas sida med anledning av inträffade förseningar. Utredningen har haft som en utgångspunkt att försöka klarlägga mer betydande orsaker till förseningarna och har därför varken försökt utreda eller beskriva varje mindre händelse eller tekniskt problem som kan ha påverkat leveranstiden, om inte händelsen eller problemet allvarligt påverkat utvecklingen av processen. 
 Militärhelikopterutredningen har haft som utgångspunkt i arbetet med att kartlägga angivna anskaffnings- och modifierings- processer att låta berörda myndigheter, Försvarsmakten och Försvarets materielverk, lämna skriftliga underlag med erforderliga uppgifter om anskaffnings- och modifieringsprocesserna, bl.a. vilka bedömningar och åtgärder som myndigheterna gjort vid olika tidpunkter med anledning av inträffade förseningar. 
 Försvarsmakten har i ett sent skede av utredningstiden meddelat utredningen att myndigheten har svårigheter att tillmötesgå utred- ningens begäran i angivet avseende eftersom myndigheten saknar en heltäckande diarieförd dokumentation om vilka åtgärder som vidtagits och vilka bedömningar som legat till grund för olika beslut med anledning av inträffade händelser under processernas gång. Försvarsmakten har samrått med Försvarets materielverk i arbetet med att kartlägga anskaffnings- och modifieringsprocesser- na och därvid i allt väsentligt hänvisat till den senare myndighetens 
 43 
  
 Utgångspunkter 
  
 SOU 2010:50 
  
 uppgifter i det egna underlaget. Försvarsmakten har även meddelat utredningen att myndigheten saknar förmåga att inhämta even- tuella muntliga uppgifter från den egna personalen som deltagit eller fattat beslut i anskaffnings- och modifieringsprocesser. Myndigheten har istället hänvisat utredningen till att intervjua nuvarande och tidigare anställd personal för att inhämta uppgifter kring processerna. 
 Försvarets materielverk har å sin sida redovisat en mycket omfattade dokumentation över anskaffnings- och modifieringspro- cesserna under en tioårsperiod. Dokumentationen berör inträffade händelser, olika förfaranden och beslut under den nu aktuella perioden. 
 Internrevisorernas rapport 
 Militärhelikopterutredningen påbörjade arbetet i denna del under hösten 2009. Utredningen blev samtidigt informerad om att Försvarsmaktens respektive Försvarets materielverks interrevisor hade påbörjat ett gemensamt granskningsarbete med att kartlägga och analysera bakgrunden och orsaken till leveransförseningar i helikoptersystem 10, främst vad avser helikoptrar till den nordiska stridsgruppen 2008 (NBG 08) och insatsen i Afghanistan 2011 (ISAF). 
 Internrevisorerna lämnade sin gemensamma rapport den 4 maj 2010. 
  
 9  
  
 Revisionsrapporten bygger på en omfattande dokumen- tation och uppgifter som lämnats av berörda befattningshavare inom såväl Försvarsmakten som Försvarets materielverk. 
 Militärhelikopterutredningen har i ett tidigt skede hållit sig underrättad om internrevisionernas arbete. Utredningen har haft som en utgångspunkt att inte upprepa samma utredningsåtgärder som interrevisorerna genomför, utan har haft för avsikt att kunna lägga internrevisorernas kartläggning till grund för utredningens fortsatta arbete. En utgångspunkt vid utredningens granskning av modifieringsprocessen av helikoptersystem 10 är således vad som framkommer om modifieringsprocessen i den myndighetsgemen- samma granskningsrapporten. Utredningen har tagit del av granskningsrapporten och även sammanträffat med revisorerna för att ytterligare informera sig om deras arbete och slutsatser. 
  
 9  
 Granskning av modifiering och anpassning av HKP 10, rapport den 4 maj 2010, HKV 23 800:58014. 
 44 
  
 SOU 2010:50 
  
 Utgångspunkter 
  
 Försvarsmaktens respektive Försvarets materielverks inter- revisor har båda upplyst utredningen om att det i den genomförda granskningen av helikoptersystem 10 inte framkommit några omständigheter som motsäger att de bedömningar och slutsatser om brister i myndigheterna organisation och handläggningsrutiner som lämnas i rapporten även kan göras vad avser problemen med försenade leveranser av helikoptersystem 14. Utredningen har mot den bakgrunden anpassat utredningsåtgärderna även vad avser helikoptersystem 14 till att omfatta endast sådana ytterligare åtgärder som krävs för att kunna besvara i utredningsdirektiven angivna frågeställningar. 
 Riksrevisionen granskning av helikoptersystem 14 
 Riksrevisionen har informerat utredningen om dess beslut att inleda en granskning av försvarets internationella materielsam- arbeten. Riksrevisionen bedömer att det finns flera problem förknippade med internationellt försvarsmaterielsamarbete som kan leda till förseningar av stora materielprojekt, som i sin tur kan få stora konsekvenser för Försvarsmaktens operativa förmåga. Riksrevisionen anger att det övergripande syftet med den beslutade granskningen är att undersöka om det internationella materielsam- arbetet genomförs på ett effektivt sätt av regering och ansvariga myndigheter. 
 Riksrevisionen har även informerat utredningen om att den avser att inom ramen för granskningen granska bl.a. anskaffnings- processen av helikoptersystem 14 och att granskningen beräknas vara avslutad i november 2010. 
 Konstitutionsutskottets granskning, m.m. 
 Militärhelikopterutredningen har noterat att riksdagens konstitu- tionsutskott 
  
 10  
  
 och Justitiekanslern 
  
 11  
  
 tidigare granskat vissa frågor med beröring till anskaffningsprocessen av helikoptersystem 14. Utredningen har tagit del av konstitutionsutskottets betänkanden och Justitiekanslerns rapport. Utredningen har noterat att Smith kanslern i sin rapport anger att han utvidgat sin granskning till att 
  
 10 
  
 Konstitutionsutskottets betänkanden 2001/02:KU20, s. 80 ff. och 2002/03:KU30, s. 44 ff. 
  
 11 
  
 Justitiekanslerns beslut den 15 januari 2003, dnr  
  
 2529-02-90. 
  
 45 
  
 Utgångspunkter 
  
 SOU 2010:50 
  
 även omfatta upphandlingsprocessens förenlighet med vid tidpunkten gällande upphandlingsbestämmelser, bl.a. vad avser frågan om valet av helikopter påverkades av obehöriga hänsyns- taganden. Utredningen har noterat att Justitiekanslern i sitt beslut anger att han sammanfattningsvis inte funnit något stöd för miss- tanken att valet av helikopter påverkades av obehöriga hänsyns- taganden. Vad som framkommer av angivna betänkanden och rapport har inte föranlett utredningen att ytterligare granska de sakförhållanden och uppgifter som varit föremål för granskning i dessa instanser. Utredningen har vidare tolkat uppdraget som att det inte ingår att granska själva upphandlingsprocessen utifrån ett rättsligt perspektiv och har därför inte heller närmare granskat upphandlingens förenlighet med vid tidpunkten gällande upphand- lingsbestämmelser. 
 46 
  
 3 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 Militärhelikopterutredningens bedömning: 
  
 Statsmakternas krav på Försvarsmakten utveckling och krav på operativ förmåga medför ökade krav på myndigheten att understödja armé- och marinstridskrafter med medeltung helikopterkapacitet vid såväl nationella som internationella insatser. 
  
 Insatsförbandens behov av stöd med helikopterkapacitet, särskilt vad avser medeltunga helikoptrar, är dock större än den hittills planerade nivån, på såväl kort som på lång sikt, samtidigt som det redan nu föreligger allvarlig brist i helikopterbataljonens mark- och sjöoperativa förmåga till stöd för insatsförbanden. 
  
 3.1 
  
 Inledning 
  
 I detta kapitel lämnas inledningsvis en översiktlig redogörelse vad som anges i statsmakternas styrdokument om Försvarsmaktens framtida uppgifter och operativa förmåga. Utredningen har i del- betänkandet redogjort för 2009 års försvarspolitiska inriktnings- beslut. 
  
 1  
  
 I detta kapitel redogörs för statsmakternas krav på Försvarsmaktens operativa förmåga i budgetproposition för 2010 
  
 2  
  
 och 2010 års ekonomiska vårproposition 
  
 3 
  
 , regleringsbrevet för myndigheten för 2010 
  
 4  
  
 och i regeringens inriktningsbeslut för 
  
 1 
  
 Prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 
  
 2 
  
 Prop. 2009/10:1. 
  
 3 
  
 Prop.2009/10:100. 
  
 4 
  
 Regeringens beslut den 21 december 2009, Fö2007/2616/MIL(slutligt), Fö2008/1515/MIL(H), Fö2008/2236/MIL m.fl. 
  
 47 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 myndigheten  
 2010–2014 
  
 5 
  
 . 
  Vidare redogörs för vissa frågor i myndighetens perspektivstudie 2009 
  
 6 
  
 . Avslutningsvis redovisas statsmakternas styrning av helikopterverksamheten i angivna budgetproposition och ekonomiska vårproposition samt riksdagens försvarsutskotts yttrande 
  
 7  
  
 med anledning av den ekonomiska vår- propositionen. 
  
 3.2 
  
 2010 års budgetproposition 
  
 3.2.1 
  
 Mål och uppgifter 
  
 Den nya inriktningen för försvaret 
 I propositionen konstaterar regeringen att riksdagen 
  
 8  
  
 har godkänt inriktningen för insatsorganisationens utformning 2014. I propo- sitionen framhålls att reformeringen av insatsorganisationen påbörjas under 2010 och ska utvecklas i enlighet med de krav på operativ förmåga som riksdagen har beslutat. Den utformning av insatsorganisationen för 2010 och 2012 som regeringen redovisar i propositionen ska ses som successiva steg mot intagandet av insatsorganisationen 2014. De nya kraven på operativ förmåga understryker behovet av att fullfölja utvecklingen mot ett tillgäng- ligt och flexibelt försvar som är användbart här och nu. Det ställer förändrade krav på dagens förbandsstruktur med en tydligare fokusering på den operativa effekten. 
  
 3.2.2 
  
 Krav på operativa förmåga 
  
 I proposition konstaterar regeringen att Försvarsmakten har god- tagbar förmåga att lösa flertalet av de krav som ställts men i flera fall med begränsad uthållighet. Regeringen framhåller att från 2010 ökar kraven på Försvarsmaktens förmåga i enlighet med den inriktning som angavs i regeringens försvarspolitiska inriktnings- proposition. Försvarsmakten ska från och med 2010 ha en  
 operativ  
 förmåga som möjliggör att myndigheten kan genomföra omvärlds- bevakning, insatser och utveckling av insatsorganisationen. För- 
  
 5 
  
 Regeringens beslut den 14 januari 2010, Fö2009/1354 /MIL. 
  
 6 
  
 Försvarsmaktens rapport den 29 januari 2010 från perspektivstudien 2009 –  
  
 Det militärstrategiska utfallsrummet,  
 HKV 23 382:51673. 
  
 7 
  
 Försvarsutskottets yttrande den 25 maj 2010, 2009/10:FöU2y. 
  
 8 
  
 Prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 
  
 48 
  
 SOU 2010:50 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 svarsmaktens operativa förmåga ska möta kraven på ett  
 användbart, tillgängligt och flexibelt försvar för insatser i Sverige, i och utanför närområdet.  
 Denna operativa förmåga ska uppnås  
 enskilt  
 och  
 till- sammans med andra 
 . Försvarsmakten ska, med delar av insatsorga- nisationen, kunna påbörja genomförandet av en insats omedelbart efter beslut. 
 I propositionen anger regeringen att Försvarsmakten ska ha förmåga att bland annat: 
  
 upptäcka och hantera kränkningar av Sveriges territorium, 
  
 hantera incidenter i Sverige och i närområdet, eller överträdelser mot nationell eller internationell rätt, 
  
 genomföra underrättelse- och säkerhetsoperationer, 
  
 med tillgängliga resurser stödja andra myndigheter och det övriga samhället vid kriser, katastrofer och andra händelser inklusive bidra med stöd till polisen i samband med bekämpning av terrorism. 
  
 I propositionen anges vidare att Försvarsmakten ska ha förmåga att bland annat: 
  
 påbörja insats omedelbart efter beslut, 
  
 verka självständigt och tillsammans med andra civila och militära aktörer för att förebygga och hantera konflikter och krig nationellt, i närområdet och utanför närområdet, 
  
 genomföra strid i hela skalan från lågintensiva till högintensiva konfliktnivåer, 
  
 möta såväl kvalificerade som okvalificerade aktörer, samt i en och samma insats hantera strid, stabiliseringsuppgifter och bidra med stöd till humanitära insatser, 
  
 genomföra kortvariga insatser samt uthålligt deltaga i långvariga insatser, 
  
 hantera såväl reguljära som irreguljära motståndare och verka nationellt och internationellt, 
  
 uppträda stridskraftsgemensamt i samtliga typer av insatser, 
  
 över tiden hålla cirka 2 000 personer ur insatsorganisationen insatta, nationellt och internationellt, 
  
 49 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 kontinuerligt delta i upp till fyra förbandsinsatser varav minst en ska kunna vara av bataljonsstridsgruppsstorlek, 
  
 över tiden genomföra snabba  
  
 räddnings-, 
  evakuerings- och förstärkningsoperationer med markförband upp till kompani- storlek och stödjande resurser ur andra stridskrafter, 
  
 periodvis ansvara för ledningen av en större multinationell insats (brigadnivå), 
  
 periodvis upprätthålla en planerad snabbinsatsberedskap mot- svarande ramnationsansvaret i EU:s stridsgruppskoncept, 
  
 efter begränsad förberedelsetid kraftsamla insatsorganisationen för att enskilt och i samverkan med andra kunna möta ett allvarligt militärt hot, 
  
 ta emot militärt stöd från andra länder eller organisationer för att försvara landet mot väpnat angrepp, 
  
 ge militärt stöd till andra, och 
  
 förändra beredskapen på insatsorganisationens förband för att kunna hantera förändrade behov, såsom ökad hotnivå och ökat behov av snabbinsatsberedskap. 
  
 Försvarsmakten ska också kunna hantera förändrade krav eller en förändrad säkerhetspolitisk situation. Detta ska ske genom att myndigheten kan utveckla befintliga och nya förband, nya kom- petenser och förändrade krav på operativ förmåga. En sådan utveckling av operativ förmåga ska ske genom att förbanden deltar i övningar och insatser, bedriver studier och försök samt genom forskningsuppdrag till andra myndigheter, organisationer och institut. 
  
 3.2.3 
  
 Pågående och planerade insatser 
  
 I proposition anges att det militära försvaret ska genomföra de insatser som riksdag och regering beslutat eller som i övrigt följer av Försvarsmaktens uppgifter. I propositionen anger regeringen att särskild uppmärksamhet ska ägnas sjukvårdskedjan i insats- förbanden under 2010. Förmågan till förebyggande hälso- och sjukvård omfattande åtgärder före, under och efter en insats i syfte att bevara personalens hälsa och stridsduglighet bör utvecklas. Den 
 50 
  
 SOU 2010:50 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 påbörjade utvecklingen avseende förmågan till avancerad vård av skadade och sjuka (Role 2) samt omhändertagande och medicinsk evakuering  
 (medevac)  
 ska fortsätta. 
  
 3.2.4 
  
 Den nordiska stridsgruppen 2011 
  
 I budgetpropositionen framhåller regeringen att Sverige har, tillsammans med Estland, Finland, Irland och Norge, till EU anmält sin avsikt att ställa den nordiska stridsgruppen till EU:s förfogande för en ny beredskapsperiod under det första halvåret 2011 med Sverige som ramnation. Förberedelserna för denna beredskapsperiod har också inletts. Det svenska bidraget till den nordiska stridsgruppen 2011 kommer att utgöra kärnan av strids- gruppen och omfatta 1 600 personer. Beroende på uppdragets art ska strategiska och operativa resurser kunna tillföras. 
  
 9 
  
 3.2.5 
  
 Materielförsörjning 
  
 Regeringen understryker i propositionen att kopplingen mellan utvecklingen av operativ förmåga och materielförsörjningen bör öka. Omedelbart användbara förband bör prioriteras framför högsta modernitet och spetsprestanda. Det är viktigare att mate- rielen är interoperabel, tekniskt mogen, funktionssäker och tillgänglig än att den har allra högsta tekniska prestanda. Fokus bör läggas på anskaffning av materiel som krävs för att göra system och förband kompletta och användbara eller för att ersätta uttjänt materiel. I fråga om större investeringar bör dessa även fortsätt- ningsvis baseras på antaganden om insatsorganisationens utform- ning i ett längre perspektiv. 
 Regeringen framhåller i propositionen att överväganden om materiell förnyelse ska vägas mot möjligheterna att till en lägre kostnad vidmakthålla befintliga system. Eventuella möjligheter att sänka materielkostnaderna genom att livstidsförlänga äldre system bör därmed ställas mot behovet av ny materiel för att realisera de operativa kraven. Omsättningstakten av Försvarsmaktens materiel- system kommer därmed att minska och nyttan av redan genom- förda investeringar att öka. 
  
 9  
 Sverige har till EU också anmält avsikten att bidra till den brittiska stridsgrupp som anmälts att stå i beredskap för EU:s krishantering det andra halvåret 2013. Utformningen av det svenska bidraget kommer att beslutas av regeringen i ett senare skede. 
 51 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 Regeringen anger att följande principer bör tillämpas i materiel- försörjningen: 
  
 vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det över tid är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyanskaffning, 
  
 nyanskaffning bör, när sådan är nödvändig, i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel och 
  
 utveckling bör genomföras först när behoven inte kan tillgodo- ses enligt ovan. 
  
 3.3 
  
 Regleringsbrevet för budgetåret 2010 
  
 3.3.1 
  
 Operativ förmåga 
  
 I regleringsbrevet för 2010 ställer regeringen i allt väsentligt samma krav på Försvarsmaktens operativa förmåga som tidigare angetts i 2010 års budgetproposition. 
 Regeringen anger också att Försvarsmakten ska utveckla sin förmåga för att på några års sikt ha förmågan att: 
  
 över tiden hålla cirka 2000 personer ur insatsorganisationen insatta, nationellt och internationellt samt 
  
 kontinuerligt delta i upp till fyra förbandsinsatser varav minst en ska kunna vara av bataljonsstridsgruppsstorlek. 
  
 Regeringen anger vidare att Försvarsmakten ska – inom ramen för utvecklingen av insatsorganisationen – under 2010 fastställa för- bandsmålsättningar för alla de insatsförband som planeras att ingå i insatsorganisationen 2014. Förbandsmålsättningarna ska utarbetas med utgångspunkt från bl.a. att befintlig materiel alternativt mate- riel som med säkerhet levereras före 2014. 
 52 
  
 SOU 2010:50 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 3.3.2 
  
 Materielförsörjning 
  
 I regleringsbrevet anger regeringen att materielförsörjningen ska prioritera anskaffning av materiel som krävs för att göra förband insatsberedda. Försvarsmaktens materiel ska vara tekniskt mogen, funktionssäker och tillgänglig. 
  
 3.4 
  
 Inriktningsbeslut för Försvarsmakten 2010 – 2014 
  
 3.4.1 
  
 Bakgrund 
  
 Regeringen fattade den 14 januari 2010 ett inriktningsbeslut för Försvarsmakten om bl.a. insatsorganisation 2014, personalförsörj- ning, logistik, materielförsörjning, ekonomiska förutsättningar, m.m. för perioden  
 2010–2014. 
  I inriktningsbeslutet framhåller regeringen att för att införandet av det användbara och tillgängliga försvaret ska kunna ske så effektivt och snabbt som möjligt behövs ett långsiktigt inriktningsbeslut som tillsammans med instruk- tionen och de årliga regleringsbreven anger regeringens över- gripande inriktning av förändringsarbetet. 
  
 3.4.2 
  
 Insatsorganisation 2014 
  
 I inriktningsbeslutet anges att Försvarsmakten ska senast till utgången av 2014 ha utvecklat en insatsorganisation och en för- bandsreserv som framgår beslutet. Insatsorganisationen ska utveck- las så att delar av den kontinuerligt är omedelbart tillgänglig för insatser, incidentberedskap m.m. I frågan om helikopterbataljonens utveckling anger regeringen att förmågan inom helikopter- bataljonen att i samverkan med svenska och utländska förband verka utanför närområdet ska utvecklas. 
  
 3.4.3 
  
 Materielförsörjning 
  
 I inriktningsbeslutet framhåller regeringen att materielförsörj- ningen av förbanden i insatsorganisation 2014 ska ske i enlighet med den strategi för materielförsörjning som riksdagen har fastställt. 
 53 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 Upprättandet av användbara och tillgängliga stående förband och kontraktsförband ska prioriteras före materiel förnyelse som inte är nödvändig för att upprätthålla förbandens grundläggande förmåga under perioden  
 2010–2014. 
  
 3.5 
  
 Försvarsmaktens perspektivstudie 2009 
  
 3.5.1 
  
 Inledning 
  
 Regeringen gav i regleringsbrevet för 2009 i uppdrag åt Försvars- makten att lämna en första perspektivstudierapport för perioden  
 2010–2030. 
  
 10 
  
 Försvarsmakten lämnade den begärda perspektiv- studierapporten till regeringen den 29 januari 2010. 
  
 3.5.2 
  
 Frågor av betydelse för helikopterverksamheten 
  
 I perspektivstudien konstateras att det försvarspolitiska inrikt- ningsbeslutet innebär på två punkter väsentligt förändrade upp- gifter för Försvarsmakten, dels en ökad betoning på att kunna agera tillsammans med andra, dels ökade krav på användbarhet och tillgängligheten inom insatsorganisationen. 
 Insatsorganisationen 
 I perspektivstudien konstateras att Försvarsmaktens insatsorga- nisation ska i sin helhet ha en väsentligt större tillgänglighet och högre beredskap än tidigare. I den framtida insatsorganisationen bör därför huvuddelen av förbanden normalt vara tillgängliga inom tre månader och inget förband normalt ha en beredskap över- stigande sex månader. Vidare kommer Försvarsmaktens användbar- het att öka i och med att huvuddelen av insatsorganisationen kommer att kunna utnyttjas såväl nationellt, regionalt som globalt, såväl i fred, som i kris och krig. Insatsorganisationen bedöms i framtiden i huvudsak att bestå av samma förbandstyper och unge- fär samma volym som tidigare. 
  
 10  
 Perspektivstudien utgör ett av regeringens och Försvarsmaktens redskap för att tidigt identifiera viktiga vägvalsfrågor för Försvarsmaktens utformning och utveckling i ett  
 tjugo- årigt  
 perspektiv. Detta innebär att alternativ utanför nu gällande inriktningar och regelverk kan belysas. Perspektivstudien ska tillgodose såväl behov av underlag för politiska beslut som underlag för Försvarsmaktens interna planering. 
 54 
  
 SOU 2010:50 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 Att kunna agera tillsammans med andra 
 I perspektivstudien görs bedömningen att kriser eller konflikter som berör Sverige också kan komma att beröra andra stater eller organisationer och dessutom fler myndigheter än Försvarsmakten. I de allra flesta fall kommer därför krishantering att behöva genom- föras gemensamt med andra. Det innebär också att kriser som berör andra stater i Sveriges närområde kommer att beröra även Sverige. Som en följd av detta ska myndigheten kunna genomföra samtliga försvarsuppgifter tillsammans med andra nationer, myn- digheter och organisationer. 
 Att kunna agera enskilt 
 I perspektivstudien konstateras samtidigt att regeringen samtidigt inte utesluter att Sverige enskilt behöver kunna hantera hot mot vår säkerhet där det militära försvaret berörs. Perspektivstudiens slutsats är att detta i första hand gäller avseende uppgifterna att hävda Sveriges territoriella integritet genom att övervaka vårt territorium samt upptäcka och avvisa kränkningar, men att det också kan gälla initialskedet av en väpnad konflikt i närområdet som direkt eller indirekt berör Sverige. Försvarsmakten måste därför kunna agera med enbart svenska militära resurser som också ska kunna samordnas med civila resurser. 
 I perspektivstudien konstateras att för att kunna agera enskilt och möta oväntade framtida utvecklingar i en oviss och föränderlig värld krävs en kvalificerad förmåga att genomföra strid över hela skalan från lågintensiva till högintensiva konflikter. Förmågan till väpnad strid tillsammans med andra mot en kvalificerad mot- ståndare behöver därför upprätthållas. Detta kräver att Försvars- makten disponerar en bredd av  
 operativa förmågor  
 i  
 mark-, 
 sjö-, 
  luft- och ledningsarenan samt inom logistikfunktionen. 
 Principer för materielförsörjning 
 I perspektivstudien görs bedömningen att det i dag råder en obalans i många förband. Samtidigt som resurser satsats på materielsystem på teknikens framkant finns det ofta brister i den operativa tillgängligheten. Dessa brister kan röra personal och utbildning, att delsystem saknas eller att materielen ännu inte är 
 55 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 operativ. Såväl begränsade resurser som angivna brister bidrar till ett behov av förändringar inom materielförsörjningen. De nya principerna för materielförsörjningen förväntas ge en bättre balans och tillgänglighet i insatsorganisationen. 
 En balanserad helhet 
 I perspektivstudien dras sammanfattningsvis slutsatsen att det är viktigt att kommande investeringsbeslut fattas med utgångspunkt från en helhetssyn på Försvarsmaktens förmågor och dess lång- siktiga utveckling, särskilt då beslut beträffande ett materielsystem kan få avgörande påverkan på möjligheterna att genomföra åtgärder inom andra materielsystem. Det är även väsentligt att undvika tvära kast avseende myndighetens långsiktiga behov, eftersom detta riskerar att försvåra produktionen och försämra produktiviteten. I studien framhålls att det därför är angeläget med avvägningar i ett  
  
 20-årigt 
  
  perspektiv  
 som präglas av långsiktighet och bygger på myndighetens framtida  
 förmågebehov 
 . Framtida beslut bör därför fattas med utgångspunkt från en samlad översyn av Försvars- makten och dess långsiktiga utveckling. 
  
 3.6 
  
 Helikopterbataljonens framtida inriktning 
  
 3.6.1 
  
 Helikopterbataljonen i 2010 års budgetproposition 
  
 Regeringen framhåller i budgetpropositionen för år 2010 att helikopterbataljonens förmåga att understödja arméförband och marina förband med helikopterenheter i flera fall är av stor betydelse för Försvarsmaktens användbarhet. Helikopterbataljonen bör därför utveckla förmågan att i samverkan med svenska och utländska förband verka i en internationell miljö till stöd för pågående och planerade insatser. 
  
 11  
  
 Regeringen framhåller vidare att helikopterverksamheten inom Försvarsmakten ska långsiktigt baseras på helikopter 14 och helikopter 15. I propositionen gör regeringen vidare bedömningen att vissa exemplar av helikopter 14 kommer – enligt nuvarande planering – att levereras under året i en grundversion för påbörjande av utbildning. Helikopter 10 kommer att vidmakthållas fram till dess att helikopter 14 är fullt operativ 
  
 11  
 Prop. 2009/2010:1 Utgiftsområde 6, s. 38. 
 56 
  
 SOU 2010:50 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 eller längre. Förbandssättning av helikopter 10B, med förmåga till medicinsk evakuering, bedöms komma att genomföras under 2010. Ytterligare modifiering av två stycken helikopter 10 kommer enligt nuvarande planering att genomföras under året. 
 Anmälan av helikopterenhet till styrkeregister, m.m. 
 I propositionen framhåller regeringen att ambitionerna avseende förmåga att genomföra insatser internationellt bör fortsatt vara höga. Sammansättningen av anmälda förband till internationella styrkeregister bör vara sådan att den bidrar till Försvarsmaktens förmåge- och interoperabilitetsutveckling samt vad som kan komma att efterfrågas och som Sverige kan komma att bidra med. Detta måste dock vägas mot kostnaderna för att åstadkomma och upprätthålla beredskap för detta ändamål. Försvarsmakten ska kunna delta i insatser internationellt med en bredd av olika förbandstyper. De förband som är anmälda till olika styrkeregister ska kunna användas i olika insatser internationellt, t.ex. inom ramen för FN, EU och Nato. De delar av insatsorganisation som i framtiden ska kunna nyttjas såväl nationellt som internationellt kommer därför på sikt kunna anmälas till styrkeregistren. 
 I propositionen anger regeringen att inriktningen är att under 2010 nyanmäla bl.a. ett helikopterförband till EU:s militära styrkeregister, till FN (UNSAS) och Nato (Ware) med 90 dagars beredskap. 
  
 3.6.2 
  
 Bemyndigande att anskaffa ett medeltungt helikoptersystem 
  
 I 2010 års ekonomiska vårpropositionen 
  
 12  
  
 anför regeringen att i enlighet med vad som tidigare anfördes i budgetpropositionen för 2010 är helikopterförbandens förmåga att understödja arméstrids- krafter och marina stridskrafter med helikopterenheter av stor betydelse för Försvarsmaktens användbarhet. Vidare är förmågan att uthålligt över en längre tid stödja pågående insatser med en helikopterenhet av stor betydelse. Åtgärder har vidtagits för att öka tillgången till medeltung helikopterkapacitet i Afghanistan fram till och med andra kvartalet 2013. Därefter uppstår en brist i Försvars- 
  
 12  
 Prop. 2009/10:99 Vårtilläggsbudget för 2010, s. 26.. 
 57 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 maktens tillgång till medeltunga helikoptrar till följd av förseningar i leveransen av helikoptersystem 14. Behovet av medeltunga heli- koptrar bedöms också vara större än den hittills planerade nivån, på kort såväl som på lång sikt. 
 Regeringen anför vidare att för att finansiera ett framtida beslut om anskaffning av ett nytt helikoptersystem och drift, utbildning m.m., med en rimlig säkerhetsmarginal bedöms ett utrymme uppgående till cirka 4,7 miljarder kronor behöva frigöras inom nuvarande investeringsplan. Regeringen bedömer att dessa medel kan frigöras bl.a. genom avveckling av äldre helikoptersystem och avbrytande av vissa modifieringar av helikopter 15 samt ett antal andra åtgärder. 
 Regeringen anger att konsekvenserna för omställningen till ett tillgängligt och användbart insatsförsvar av de planerade senare- läggningarna bedöms uppvägas väl av den ökade förmåga och användbarhet som ett nytt medeltungt helikoptersystem skulle medföra. Senareläggningarna bedöms inte heller leda till några för- sämringar i materielförsörjningen av de svenska förband som deltar i insatser internationellt. 
 I propositionen begär regeringen om riksdagens bemyndigande att besluta om anskaffning av ett nytt medeltungt helikoptersystem under 2010. 
  
 3.6.3 
  
 Försvarsutskottets yttrande 
  
 Försvarsutskottets majoritet anför i yttrande 
  
 13  
  
 över regeringens hemställan om bemyndigande att anskaffa ett nytt medeltung helikoptersystem att utskottet delar regeringens bedömning av den stora betydelse som helikopterförbanden har för att understödja armé- och marinstridskrafter. Utskottet framhåller att förmågan att under en längre tid stödja internationella fredsfrämjande insatser med en helikopterenhet är av stor betydelse. Utskottet noterar att regeringen har vidtagit åtgärder för att öka tillgången till medeltung helikopterkapacitet i Afghanistan till och med andra kvartalet 2013. Därefter uppstår en brist i Försvarsmaktens tillgång till medeltunga helikoptrar till följd av de betydande förseningarna i leveransen av helikoptersystem 14. Utskottet konstaterar att behoven är stora och tillgången, i synnerhet i Europa, är ytterst begränsad. Ut- skottet konstaterar – i likhet med regeringen – att antalet heli- 
  
 13  
 Försvarsutskottets yttrande 2009/10:FöU2y. 
 58 
  
 SOU 2010:50 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 koptrar i Försvarsmakten är för litet. Utskottet delar vidare regeringens bedömning att antalet medeltunga helikoptrar bör vara större än den hittills planerade nivån, såväl på kort som på lång sikt. 
 Utskottet bedömer att den nuvarande situationen är synnerligen besvärande mot bakgrund av oförmågan att leverera helikopter 14 enligt plan. Bristen på helikoptrar för mark- och sjöoperativa ändamål är så stor, och kommer att bestå under så lång tid, att det är motiverat att skyndsamt inleda en anskaffning för att kunna avhjälpa bristen. Mot den angivna bakgrunden tillstyrker utskottet regeringens förslag om bemyndigande att skyndsamt anskaffa ett nytt medeltungt helikoptersystem. 
  
 3.7 
  
 Överväganden 
  
 Den nya försvarspolitiska inriktningen 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar att förändrade mål och uppgifter samt strukturella förändringar innebär att en modern försvarsmakt skapas som ska kunna hantera de framtida säkerhets- politiska utmaningarna. Målet för det militära försvaret är att självständigt eller tillsammans med andra, inom eller utom landet, aktivt värna våra grundläggande värden och intressen genom att förebygga och hantera konflikter och krig, säkerställa landets suveränitet samt skydda samhället och dess funktionalitet. 
 Försvarsmaktens uppgifter ställer krav på tillgång till förband med förmåga att genomföra snabba insatser med begränsad varaktighet, men också med förmåga att uthålligt och kontinuerligt kunna bidra till långvariga såväl större som mindre insatser. Dessa förband ska kunna verka, och genomföra väpnad strid, i för uppgiften behovssammansatta förband. Förmåga ska även finnas att efter beslut öka myndighetens medverkan i krishantering och att förstärka och avlösa insatta förband. Myndighetens resurser ska också kunna ställas till förfogande för samhällets skydd mot våld, terroristhandlingar och sabotageverksamhet, samt i övrigt kunna bidra till samhällets samlade förmåga att hantera svåra påfrest- ningar. Stödet till samhället ska dock inte vara dimensionerande utan hanteras med de resurser som finns tillgängliga mot bakgrund av kraven på operativ förmåga i övrigt. 
 De nya kraven på operativ förmåga medför att det militära försvarets genomförande av insatser i Sverige, i närområdet och 
 59 
  
 Det nya försvarets inriktning, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 utanför närområdet sätts i centrum för Försvarsmaktens verksam- het. Insatsorganisationen ska kunna genomföra såväl nationella som internationella insatser. Insatsförbanden ska att vara beman- nade, materiellt uppfyllda och samövade för att vara fullt använd- bara. 
 Konsekvenser för helikopterverksamheten 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar att omställningen till ett tillgängligt och användbart insatsförsvar ställer ökade krav på Försvarsmaktens operativa förmåga. Helikopterbataljonens för- måga att understödja arméstridskrafter och marina stridskrafter vid nationella och internationella insatser med helikopterenheter är av stor betydelse för Försvarsmaktens framtida användbarhet. Utred- ningen bedömer att denna betydelse kommer att öka såväl vid nationella som internationella insatser. 
 Militärhelikopterutredningen noterar i detta sammanhang att såväl regeringen som försvarsutskottets majoritet också framhåller den stora betydelse som helikopterbataljonen har för att under- stödja armé- och marinstridskrafter, bl.a. vad gäller förmågan att under en längre tid stödja internationella fredsfrämjande insatser med en helikopterenhet. Utredningen delar regeringens och försvarsutskottets bedömning att insatsförbanden behov av stöd med helikopterkapacitet, särskilt vad avser medeltunga helikoptrar, är större än den hittills planerade nivån, på såväl kort som på lång sikt, samtidigt som det redan nu föreligger allvarlig brist i helikopterbataljonens mark- och sjöoperativa förmåga till stöd för insatsförbanden. Utredningen noterar att såväl regeringen som utskottet anser att den nuvarande situationen är synnerligen besvärande mot bakgrund av oförmågan att leverera helikopter 14 enligt plan. Enligt utskottet är bristen på helikoptrar för mark- och sjöoperativa ändamål nu så stor, och kommer att bestå under så lång tid, att det är motiverat att skyndsamt inleda en anskaffning av ett nytt medeltungt helikoptersystem för att kunna avhjälpa bristen. Utredningen noterar att utskottet tillstyrkt regeringens begäran om bemyndigande att anskaffa ett nytt medeltungt heli- koptersystem. Utredningen beskriver och analyserar i kapitel 6 förutsättningar, tillvägagångssätt och tidsramar för en sådan anskaffning. 
 60 
 4 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 4.1 
  
 Inledning 
  
 Regeringen styr Försvarsmakten genom att ställa krav på myndig- hetens operativa förmåga och insatsförmåga. Helikopterbataljonen bidrar till olika insatsförmågor. I detta kapitel lämnas en översiktlig beskrivning av statsmakternas styrning av Försvarsmakten med krav på olika förmågor. Vidare beskrivs översiktligt Försvars- makten interna styrning och metod för att identifiera behov av insatsförmågor hos insatsförbanden. 
  
 4.2 
  
 Regeringens styrning 
  
 I förordningen med instruktion för Försvarsmakten 
  
 1  
  
 anges att myndigheten ska upprätthålla och utveckla ett militärt försvar. Grunden för myndighetens verksamhet ska vara  
 förmåga till väpnad strid 
 . Vidare anges att myndigheten ska kunna 
  
 försvara Sverige och främja svensk säkerhet genom insatser nationellt och internationellt, 
  
 upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet samt värna Sveriges suveräna rättigheter och nationella intressen utanför det svenska territoriet, 
  
 utföra angivna uppgifter självständigt, men även i samverkan med andra myndigheter, länder och organisationer. 
  
 Försvarsmakten ska även med myndighetens befintliga förmåga och resurser kunna lämna stöd till civil verksamhet. 
  
 1  
 Förordning (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. 
 61 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 Krav på förmågor i insatsorganisationen 
 Regeringen styr från och med budgetåret 2007 Försvarsmakten genom att i regleringsbrevet ange vilken  
 operativ förmåga  
 och där- emot svarande insatsorganisation som myndigheten ska ha. 
 Regeringens styrning av Försvarsmakten sker i följande termer: 
  
 krav på  
  
 förmågor  
 i insatsorganisationen inom ramen för myndig- hetens huvuduppgifter. 
  
 krav på en häremot svarande  
  
 insatsorganisation  
 över tiden. 
 Regeringen styr Försvarsmakten med  
 mål- och resultatstyrning 
 . Det innebär styrning mot  
 mål  
 med krav på resultat och en resurs- tilldelning i form av en ekonomisk ram. Det är verksamhetens resultat i form av  
 förmågor  
 som är det centrala. 
  
 2 
  
 Regeringens styrning av myndigheten kan sägas ske i två dimen- sioner. Den första dimensionen är  
 vad  
 som ska uppnås. Den anger vilka förmågor Försvarsmakten ska besitta med bl.a. ett häremot svarande antal insatsförband. 
  
 3  
  
 Den andra dimensionen är  
 hur  
 detta ska uppnås. För att styra detta har regeringen ett antal styr- instrument, bl.a. genom årliga regleringsbrev 
  
 4  
  
 ger regeringen Försvarsmakten  
 uppdrag  
 med krav på resultat och redovisning. Dessa krav på resultat och redovisning utgör sedan grunden för myndighetens resultatvärdering och rapportering. 
 I regleringsbrevet för 2010 anges att Försvarsmakten ska ha en  
 operativ förmåga  
 som möjliggör att myndigheten kan genomföra 
  
 omvärldsbevakning 
  
 insatser 
  
 utveckling av insatsorganisationen. 
  
 Vidare anges att denna operativa förmåga ska uppnås enskilt och tillsammans med andra. 
 Regeringen ställer även krav på vilka  
 produkter  
 som myndig- heten ska leverera inom ett antal verksamhetsgrenar och på resurs- användningen samt tilldelar myndigheten dispositionsrätt över de 
  
 2 
  
 Försvarsmakten redovisar sitt resultat till regeringen i kvalitativa och kvantitativa termer samt ekonomiska (anslagsförbrukning). Styrformen ger myndigheten frihet att välja sätt att uppnå sina mål. Ansvaret för genomförandet är därmed delegerat till myndigheten, vilket ställer krav på hur den uttrycker mål för verksamheten samt hur detta resultatredovisas. 
  
 3 
  
 Regeringen reglerar även Försvarsmaktens beredskap. 
  
 4 
  
 Till grund för det årliga regleringsbrevet ligger bl.a. av riksdagen fattade försvarsbeslut, riksdagens budgetreglering, Försvarsmaktens insända budgetunderlag, m.m. 
  
 62 
  
 SOU 2010:50 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 ekonomiska resurserna som krävs för att genomföra verksamheten 
 (produktionen) 
 . 
  
 5 
  
 Regeringen fokuserar mera på de resultat som myndigheten ska åstadkomma i form av produkter, främst insatser och insatsför- band, än hur produktionen genomförs för att uppnå dessa resultat. 
  
 4.3 
  
 Försvarsmaktens interna styrning 
  
 Försvarsmaktens interna styrning av planering, genomförande och uppföljning av verksamheten har sin utgångspunkt i instruktionen för myndigheten och regeringens styrning som den kommer till uttryck i regleringsbrevet för Försvarsmakten. 
  
 6 
  
 Försvarsmakten använder sig av en spårbarhetsmodell med  
 operativa uppgifter  
 och  
 insatsförmågor  
 i syfte att tydliggöra sam- bandet mellan i regleringsbrevet angivna krav på operativ förmåga och den leverans som sker i form av förband och materielsystem. I ett första steg identifieras mot bakgrund av kraven på operativ förmåga i regleringsbrevet ett antal deluppgifter och försvars- uppgifter. 
  
 7  
  
 I nästa steg kopplas insatsförmågor till respektive för- svarsuppgift. I det avslutande steget relateras respektive insatsför- måga till befintliga eller planerade resurser. Helikopterbataljonen utgör en sådan resurs. 
 Insatsförmågor 
 Helikopterbataljonen bidrar till följande insatsförmågor: 
  
 Förmåga att påverka mål under ytan. 
  
 Förmåga att påverka mål på havsytan. 
  
 Förmåga att påverka mål på marken 
  
 Förmåga att genomföra specialoperationer 
  
 5 
  
 Begreppet produkt är synonymt med prestation. De viktigaste produkterna (output) är insatser, insatsförband och resultaten från forsknings- och utvecklingsarbetet. Resurserna utgörs av personal, materiel, anläggningar samt mark och lokaler (input). Begreppet verk- samhetsgren är i regleringsbrevet för 2009 ersatt av begreppet verksamhet, Försvarsmakten har dock beslutat att internt tills vidare behålla begreppet verksamhetsgren med samma betydelse som det av regeringen använda begreppet verksamhet. 
  
 6 
  
 Försvarsmaktens interna styrning regleras i en ekonomistyrningsmodell (FEM), som utgår från regeringens styrning i instruktionen och regleringsbrevet. 
  
 7 
  
 I 2009 års försvarspolitiska inriktningsproposition saknas denna indelning av de operativa kraven. Försvarsmakten har påbörjat ett arbete tillsammans med Försvarsdepartementet där målbilden är att ställda operativa krav i regleringsbrevet ska anges i termer av deluppgifter och försvarsuppgifter. 
  
 63 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förmåga till inmätning och överföring av målinformation 
  
 Förmåga till luftlandsättning 
  
 Förmåga att skydda objekt på och under havsytan mot angrepp 
  
 Förmåga att evakuera skadad personal  
  
 (medevac) 
 . 
  
 Förmåga att genomföra transporter inom ett operationsområde. 
  
 Försvarsmaktens utvecklingsplan 
 Av 4 § 3 myndighetsförordningen (2007:515) följer att Försvars- maktens ledning ska besluta en verksamhetsplan. Verksamhets- planen benämns internt i myndigheten för Försvarsmaktens utvecklingsplan (FMUP). FMUP utformas med beaktande av de krav regeringen ställer på myndighetens verksamhet i reglerings- brev och anvisningar. 
  
 8 
  
 Generella operativa ramvillkor 
 FMUP ligger till grund för framtagande av generella operativa ram- villkor, vilka gäller på en övergripande nivå inom hela myndigheten. De utgör ett komplement till FMUP och ligger till grund för operativa ramvillkor för typförbandet, bl.a. helikopterbataljonen. 
 Operativa ramvillkor 
 Operativa ramvillkor innehåller en övergripande beskrivning av vilka typinsatser ett specifikt typförband ska utformas mot. De används för att styra arbetet med spelkort och målsättningar i framtagande av taktisk, organisatorisk och ekonomisk målsättning för förbandet (TOEM) och anger ramarna för vad som kan vara rimliga nivåer i spelkort eller TOEM. Syftet är att typförbandet, till exempel helikopterbataljonen, ska utvecklas med rätt ambitions- nivå, förutsättningar, förmåga, och interoperabilitet (se kapitel 5). 
  
 8  
 Överbefälhavarens årliga avvägningsbeslut ligger till grund för verksamhetsplanen, som omfattar de kommande tio åren. 
 64 
  
 SOU 2010:50 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 Taktisk, organisatorisk och ekonomisk målsättning för förbandet (TOEM) 
 Om bristande förmåga eller resurs identifieras kan detta ligga till grund för i korrigering eller nyskrivning. Innan korrigering eller nyframtagande av TOEM påbörjas sker en kontroll gentemot FMUP. 
 Typinsatser 
 Typinsatserna utgör de operativa kraven och grund för dimension- ering, planering och produktion av typförband, bl.a. för typför- bandet helikopterbataljonen. 
 Figur 4.1 Försvarsmaktens modell för framtagande av TOEM 
  
 Generella 
  
 Operativa 
  
 FMUP 
  
 operativa 
  
 TOEM 
  
 ramvillkor 
  
 ramvillkor 
  
 I kapitel 5 redogörs närmare för helikopterbataljonens uppgifter och utvecklingen av typinsatserna. 
  
 4.4 
  
 Förmåga och ambitionsnivå 
  
 4.4.1 
  
 Inledning 
  
 Att planera med begreppet förmåga innebär krav på ett gemensamt språkbruk. Utredningen noterar dock att begreppet förmåga kan variera i betydelse. Begreppet kan innebära inte bara den fastställda definitionen (nedan) utan används även i uttryck som operativ förmåga och insatsförmåga. I vissa fall avses även förband eller för- bandstyper, till exempel helikopterförmåga Då de olika för- mågorna innebär olika saker är det viktigt att hålla isär betydelser- na men också att hitta ett sammanhang mellan delarna. Nedan berörs begreppet förmåga och dess betydelse i försvarsmakts- planeringen. 
 65 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 4.4.2 
  
 Förmåga 
  
 Med förmåga avses att ha kompetens och tillgängliga resurser i erforderlig mängd, t.ex. personal, materiel, infrastruktur, logistik- stöd, m.m., för att kunna lösa en given uppgift under vissa givna betingelser. En förmåga kan endast bedömas i förhållande till givna betingelser så som insatsområde, insatsens operativa mål och motståndarens kapacitet. 
 Operativ förmåga 
 Som ovan anges kommer begreppet operativ förmåga till uttryck i regleringsbrevet till Försvarsmakten för år 2010. I regleringsbrevet anges att myndigheten ska ha angivna operativa förmågor. Därefter följer specificeringar av den operativa förmågan inom olika om- råden. 
 Insatsförmåga 
 Med insatsförmåga avses specifik verksamhet för vilken resurser, till exempel förband med personal och materiel, anskaffats och tränats i syfte att uppnå en efterfrågad effekt som varierar beroende på scenario och ambitionsnivå. 
  
 9 
  
 En beskrivning över vad begreppet förmåga innebär kan – mot bakgrund av hur begreppet används – sammanfattas som att de  
 operativa  
 förmågorna ställs som krav på Försvarsmakten utifrån givna uppgifter och inom ramen för ett antal scenarier och som identifierar behov av insatsförmågor. Insatsförmågorna konkretise- ras och leder till att Försvarsmakten innehar en specifik förmåga. 
  
 4.4.3 
  
 Förmågebaserad planering 
  
 Förmågor som styrmedel har diskuterats under många år men det har inom försvarsmaktsplaneringen inte funnits en tydlig relation mellan kraven på operativ förmåga som ställs till Försvarsmakten och den utveckling av förband och materiel som sker. Inte heller har det funnits kostnader och utgifter relaterat till de olika för- 
  
 9  
 Definierades första gången i HKV  
 2006-11-06, 
  23 383:76960 Spårbarhetsmodell – version 2. 
 66 
  
 SOU 2010:50 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 mågorna. När förmågor används som begrepp innebär det ofta olika saker för olika individer. 
 Förmågebaserad avvägning inom försvarsplaneringen bidrar att flytta fokus från enskilda system och förband till förmån för en diskussion om förmågor, inte minst eftersom förmågorna sällan uppfylls av ett enskilt förband eller system. Därmed ökar förut- sättningarna för att beslut fattas med ett  
 helhetsperspektiv  
 som grund snarare än med utgångspunkt från förband eller materiel- system. 
 En förmågebaserad avvägning förutsätter dock att planeringen baseras på förmågor, dvs. en förmågebaserad planering. Principiellt kan en förmågebaserad avvägning sägas innebära att prioritering och avvägning tar sin utgångspunkt i fastställda förmågor och att beslut om vilken utveckling som ska respektive inte ska ske rela- teras till dessa förmågor. 
 Val av scenarier 
 Prioritering av förmågor utgår från scenarier. Scenarier kan vara av olika typer, allt från mycket övergripande scenarier av generisk karaktär till en beskrivning av detaljerad verksamhet. Att använda generiska scenarier innebär ett lägre behov av arbete för att ta fram scenarierna. Det innebär också att diskussioner och resultat inte blir beroende av exempelvis specifika geografiska områden. Nack- delen är att det i vissa situationer kan behövas ytterligare information för att kunna avgöra en förmågas relevans i en viss situation. Fördelen med detaljerade scenarier är att det finns en tydlig relation mellan specifika krav på verksamhet och enskilda förmågor. 
  
 10 
  
 För att undvika låsningar till specifika situationer, geografiska platser, m.m. genomförs prioritering inom försvarsmaktsplane- ringen mot de planeringsscenarier som finns fastställda i FMUP. Dessa scenarier baseras på de del- och försvarsuppgifter som åter- finns i spårbarhetsmodellen. 
  
 10  
 Ett sätt att lösa valet mellan generella eller specifika scenarier är att genomföra prio- riteringen med generella scenarier där mer specifika kan finnas i bakgrunden för att vid behov exemplifiera verksamhet. 
 67 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 Gemensam uppsättning förmågor 
 För att arbeta med förmågor som grund krävs att det finns en överenskommen uppsättning förmågor. Den gemensamma upp- sättning förmågor som används i samband med förmågeavvägning och övrig försvarsmaktsplanering är de  
 insatsförmågor  
 som åter- finns i Försvarsmaktens spårbarhetsmodell. Syftet med spårbar- hetsmodellen är – som framgår ovan – att skapa en tydligare rela- tion mellan krav som ställs på Försvarsmakten och de förband och system som utvecklas för att möta dessa krav. I modellen beskrivs deluppgifter, försvarsuppgifter och insatsförmågor. 
  
 11  
  
 Deluppgifter och försvarsuppgifter baseras på styrningar till Försvarsmakten, exempelvis i regleringsbrev eller planeringsanvisningar. Förutom de enskilda delarna finns också en sammanställning av vilka förband som kan bidra till respektive insatsförmåga. Modellen som sådan säger inte att förbanden ska bidra till en specifik insatsförmåga eller till vilken ambitionsnivå, utan endast att de  
 kan  
 bidra. 
 Genom sammanställningen av vilka förband som kan bidra till olika insatsförmågor skapas, utifrån möjligheten att förband i de flesta fall bidrar till flera insatsförmågor, också en utgångspunkt för att  
 inom de olika förbanden kunna prioritera vilka insatsförmågor som bör ligga till grund för förbandets utveckling.  
 Den relation som i dag finns mellan insatsförmåga och förband bygger på en generell bedömning och inte på en relation baserad på scenarier eller händelseförlopp. 
  
 12 
  
 Prioritering av förmågor 
 Eftersom resurser för att utveckla de olika förmågorna är begrän- sade måste det ske dels en  
 prioritering  
 av de olika förmågorna och dels en uppskattning om  
 ambitioner  
 för respektive förmåga. Att genomföra dessa steg och fastställa resultatet av dem kan samman- 
  
 11  
 I Försvarsmaktens spårbarhetsmodell används inte begreppet operativ förmåga utan i stället används återfinns begreppen deluppgifter och försvarsuppgifter. Detta har sin grund i att när modellen togs fram fanns ett behov att tydligare uttrycka uppgifter samtidigt som de operativa förmågorna var uttryckta på ett sätt som försvårar uppbyggandet av en modell som är tänkt att gälla under varierande förhållanden. 
  
 12  
 Införandet av Försvarsmaktens ekonomimodell (FEM) och arbete med att skapa producerbara verksamhetsgrenar med ingående produkter förutsätter styrande ingångs- värden. Förmågeavvägningen med prioriterade förmågor och ambitionsnivåer utgör en sådan styrning som ger vägledning för prioritering av respektive verksamhetsgrens produkter och utformning av produktspecifikationer. 
 68 
  
 SOU 2010:50 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 fattas inom begreppet förmågeavvägning. 
  
 13  
  
 En sätt att identifiera tänkbara förändringar av förmågorna är att inbördes prioritera förmågorna. Ett annat sätt är att beskriva ambitionsnivåer. Genom att komplettera prioriteringen av förmågor med ambitionsnivåerna fås en bättre utgångspunkt för att identifiera de möjliga för- ändringarna Därmed skulle det också kunna konstateras att en högt prioriterad förmåga har en överkapacitet vilket möjliggör redu- cering medan en lågt prioriterad förmåga har en brist vilket trots prioriteringen medför en satsning. 
 I stort innebär den använda metoden att prioriteringen sker genom att bedöma förmågornas relevans mot ett antal scenarier med tillhörande uppgifter och därefter prioritera scenarierna. På det sättet sker en prioritering av förmågorna som varierar beroende på hur viktiga eller relevanta scenarierna bedöms vara. Genom att göra en prioritering av förmågor i olika tidsperspektiv är det möjligt att även se om prioriteringen förändras över tiden. En på lång sikt förändrad prioritering kan exempelvis påverka de val som görs i närtid. 
  
 4.4.4 
  
 Unik förmåga 
  
 En unik förmåga är vid ett nationellt scenario en förmåga som endast Försvarsmakten kan bidra med. Vid ett internationellt scenario är förmågan unik när den måste återfinnas hos de svenska enheter som deltar i insatsen, till exempel egen förmåga till medicinsk evakuering med helikopter. Prioriteringen av förmågor utgår från de uppgifter som återfinns i respektive scenario. En förmåga som återfinns i en lägre prioriterad kategori kan av andra skäl, exempelvis risken av att inte ha förmågan hos de egna förbanden, innebära att förmågan är av stor vikt Detta kommer då att påverka vad som är en rimlig  
 ambitionsnivå  
 för respektive förmåga. En tanke med prioriteringen av förmågor är att den ska ske i flera tidsperspektiv för att kunna jämföra och få en bild av hur utveckling kan ske på sikt. 
  
 13  
 Förmågeavvägningen sker med hänsyn till hela planeringsperioden för försvarsmakts- planeringen. Fokus kan vid behov läggas vid en specifik tidpunkt. 
 69 
  
 Begreppet förmåga, m.m. 
  
 SOU 2010:50 
  
 4.4.5 
  
 Ambitionsnivå 
  
 Som ett komplement till prioritering av förmågor bör även fogas en beskrivning av  
 ambitionsnivåerna  
 för de olika förmågorna. Ambitionsnivåerna uttrycker  
 vad  
 som ska kunna genomföras, inte hur det ska genomföras, dvs. ambitionsnivåerna innehåller inte någon beskrivning av vilka förband som används för respektive förmåga. Genom att beskriva ambitionsnivåer för olika förmågor är det möjligt att, precis som när det gäller prioritering av förmågor, identifiera möjliga områden för förändringar inom ett förband, t.ex. helikopterbataljonen. 
 En grundförutsättning för att kunna arbeta med ambitions- nivåer är dock att det är känt vad olika ambitionsnivåer innebär. De ambitionsnivåer som minst bör uttryckas är  
 nuvarande  
 nivå och  
 rimlig  
 nivå. Nuvarande ambitionsnivå motsvaras av den nivå som nås med känd planering. Detta kan innebära att nuvarande ambi- tionsnivå inte nås vid just den tidpunkt nivån beskrivs men den kommer att nås vid en känd tidpunkt som återspeglar känd planering. En rimlig ambitionsnivå bör däremot utgå från de krav och uppgifter Försvarsmakten ska kunna möta nu och i framtiden och kan innebära att i ett givet scenario är ambitionen högre än nödvändigt medan den i ett annat scenario kan medföra en risktagning. Genom att jämföra den ambitionsnivå som nås med känd planering och en rimlig ambitionsnivå uppstår antagligen en skillnad i ambition. Skillnaden kan vara i form av en  
 brist  
 som kan påverka planeringen. 
 Militärhelikopterutredningen tar i kapitel 6 upp frågan om för- utsättningar att förstärka Försvarsmaktens medeltunga helikopter- kapacitet och olika ambitionsnivåer för en sådan förstärkning. 
 70 
 5 Helikopterbataljonen 
  
 5.1 
  
 Helikopterbataljonens utveckling 
  
 5.1.1 
  
 Inledning 
  
 Frågan om behovet och utvecklingen av Försvarsmaktens heli- kopterkapacitet har varit föremål för olika studier under åren. Under  
 1990-talet 
  genomfördes flera olika studier inom Försvars- makten som syftade till att bygga upp kunskapen om helikopterns användbarhet i det svenska försvaret. Under  
 2000-talet 
  har ytter- ligare analyser och studier genomförts av den framtida helikopter- förmågan. En översikt över dessa studier lämnas i utredningens delbetänkande  
 Försvarsmaktens helikopter 4 – frågan om vidmakt- hållande eller avveckling? 
  
 1  
  
 I delbetänkandet beskrivs också utveck- lingen av helikopterbataljonen under perioden  
 1998–2009. 
  
 2 
  
 Det finns dock skäl att i detta betänkande återge vad som i tidigare utredningar anges om utvecklingen av och kraven på Försvars- maktens framtida helikoptersystem. 
  
 5.1.2 
  
 1998 års helikopterutredning 
  
 Under våren 1998 genomförde Försvarsmakten en utredning om krav på och inriktning av myndighetens framtida helikopter- förmåga. 
  
 3  
  
 Av utredningen framkom att helikopterförmåga är en efterfrågad förmåga och spelar en viktig roll i framtiden. Heli- kopterförband ska kunna ingå i olika typer av sammansatta styrkor inom ett brett spektra av förmågor och ha en hög anpassnings- förmåga. Den ökade effekten som eftersträvas skulle uppnås genom en modern helikopterpark och ett reducerat antal heli- 
  
 1 
  
 SOU 2009:67, s. 27 ff. 
  
 2 
  
 A.a., s. 61 ff. 
  
 3 
  
 Försvarsmaktens utredning Försvarsmaktens helikoptersystem – Långsiktig idéplan den 
  
 28 
  
 maj 1998 (HKV H 35 800:90701). 
  
 71 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 koptertyper. Helikoptersystem som inte uppfyllde framtidens krav skulle avvecklas. 
 I utredningen konstaterades att det krävs flexibilitet för att uppnå kraven på framtida förmågor. Helikoptersystemen måste ges en inneboende  
 flexibilitet  
 och kunna utnyttjas för flera olika typer av uppdrag. Det ställer krav på kvalitativt innehåll i enskilda helikoptersystemen så att förmåga till tillväxt och ominriktning skapas. 
 Utredningen konstaterade att eftersträvade förmågor kan erhållas på olika sätt. Ett sätt är att anskaffa olika typer av helikopter- system, där systemet är optimerat för en viss typ av uppgift, men har begränsningar vad avser andra uppgifter. Detta kräver ett antal helikoptersystem, och inom varje helikoptersystem krävs viss  
 kvantitet  
 för att uthållighet ska uppnås. En sådan lösning med flera olika helikoptersystem är – enligt utredningen – förbehållet större nationer. Utredningen noterade att ett annat sätt att säkerställa tillgång till önskade förmågor var att utgå från en grundhelikopter och till den foga olika typer av tillsatsmoduler och därigenom erhålla olika typer av helikopterkonfigurationer. Detta talade för – enligt utredningen – att framtida helikoptrar bör utgöras av enhets- helikoptrar med olika typer av tillsatsmoduler. 
 Utredningen konstaterade vidare att helikoptersystemets moduluppbyggnad gör systemet även lämpligt för anpassning efter hand. Utredningen framhöll samtidigt att det  
 kvantitativa  
 inne- hållet i helikoptersystemen kommer att påverka förmågan att kunna bedriva såväl nationell beredskap som stödja grundorga- nisationens verksamhet och samtidigt genomföra internationella insatser. 
 Utredningen konstaterade vidare att lättare helikoptersystem har låg nyttjandegrad medan de tyngre systemen utnyttjas i större utsträckning. Detta talade – enligt utredningen – för en förskjut- ning mot tyngre system. 
 Sammanfattningsvis gjorde utredningen bedömningen att fram- tidens helikoptersystem bör ha förmåga till tillväxt och ominrikt- ning samt att det enskilda helikoptersystemet bör ges en stor grad av flexibilitet så att de kan utnyttjas för många olika typer av uppgifter. Utredningen drog slutsatsen att framtida helikopter- systemen bör utgöras av en medeltung enhetshelikopter och en lätt enhetshelikopter med tilläggsmoduler för olika uppgifter. 
 1998 års helikopterutredning kom därefter att ligga till grund för anskaffningen av helikoptersystem 14 och 15. Upphandling av 
 72 
  
 SOU 2010:50 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 nya helikoptersystem påbörjades med inriktning att de nya heli- koptersystemen skulle vara fullt operativa 2008. 
 Sedan arbetet med att utveckla helikopterbataljonen inleddes 1998 har de huvuduppgifter som statsmakterna tilldelat Försvars- makten delvis förändrats. 
  
 5.1.3 
  
 Anskaffning av ny medeltung helikopter (HKP 14) 
  
 Under  
 1999–2001 
  genomfördes inom ramen för det nordiska samarbetet en gemensam anskaffning av medeltung helikopter av typen NH 90 (se kapitel 8). 
 I den operativa kravbilden som låg till grund för anskaffningen angavs att helikoptern ska kunna användas för följande uppgifter: 
  
 4 
  
 Markoperativ verksamhet: 
  
 taktiska trupptransporter, 
  
 materieltransporter, 
  
 sjuktransporter, 
  
 räddningstjänst. 
  
 transport- och understödsenhet för specialförband 
  
 Sjöoperativ verksamhet 
  
 ubåtsjakt, 
  
 ytmålspaning, 
  
 transporter, 
  
 räddningstjänst, 
  
 transport- och understödsenhet för specialförband. 
  
 För Sveriges del utmynnade upphandlingen i att sammanlagt 18 helikoptrar beställdes, varav 13 helikoptrar i markoperativ kon- figuration 
  
 5  
  
 och fem helikoptrar i sjöoperativ konfiguration 
  
 6 
  
 . Vidare beställdes underhållsutrustning för uppdragsutrustningar samt ledningssystem. 
  
 4 
  
 PTTEM för HKP den 20 december 1999, HKV 01 641:75230. 
  
 5 
  
 HKP 14TTT/SAR. 
  
 6 
  
 HKP 14ASW. 
  
 73 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 Enligt den ursprungliga leveransplanen skulle helikoptrarna levereras under perioden  
 2003–2009. 
  Leveranserna är dock kraftigt försenade och ett omförhandlat avtal har fastställts mellan parterna (se kapitel 8). 
 Anskaffning av ny lätt helikopter 
 Försvarsmakten genomförde under  
 2000–2001 
  en upphandling av ett nytt lätt helikoptersystem, främst för att utgöra en skol- helikopter. Upphandlingen utmynnade i att 20 helikoptrar av typen Agusta A109 anskaffades, där enligt gällande planer tolv heli- koptrar ska konfigureras för markoperativa uppgifter och åtta helikoptrar för sjöoperativa uppgifter. 
  
 5.1.4 
  
 2006 års helikopterutredning 
  
 Under 2006 genomförde Försvarsmakten ett en utredning som syftande till att utveckla det då föreliggande utkastet till taktisk, organisatorisk och ekonomisk målsättning för insatsförbandet helikopterbataljonen. 
  
 7  
  
 Målsättningen var att utredningen skulle lämna förslag till inriktning av utvecklingsarbetet i syfte uppnå en långsiktigt hållbar utveckling av helikopterbataljonen, varvid särskilt skulle beaktas att balans ska råda mellan uppgifter och resurser samt att optimal operativ effekt ska erhållas med före- slagna resurser. Underlaget skulle även ligga till grund för direktiv om det fortsatta arbetet med att ta fram en preliminär taktisk, organisatorisk och ekonomisk målsättning för helikopterbataljonen (PTOEM). Inom ramen för utredningen genomfördes en analys av det framtida behovet av helikoptrar, bl.a. fick företrädare för de olika stridskrafterna ange vilket behov av helikopterstöd som bedömdes föreligga vid genomförande av olika typer av uppgifter. 
 Genom utredningen framkom att det föreligger ett tydligt framtida behov av stöd med helikopter för bland annat: 
  
 medicinsk evakuering, 
  
 taktisk trupptransport, 
  
 spaning, 
  
 övervakning, 
  
 7  
 Försvarsmaktens utredning Förslag till långsiktig inriktning för utveckling av Försvars- maktens helikopterförmåga den 12 december 2006 (HKV H/S 35 800:82110). 
 74 
  
 SOU 2010:50 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 combat recovery 
  
 8 
  
 , 
  
 stöd till specialförbanden, 
  
 bekämpning av punktmål, 
  
 ytmålsstrid, 
  
 undervattensstrid. 
  
 Ett omfattande modellerings- och simuleringsarbete genomfördes i syfte att omsätta de definierade kraven på helikopterstöd till en kostnadseffektiv volym på helikopterresursen i materiella och personella termer. En slutsats av detta arbete blev att i den framtida helikopterfunktionen minimera antalet helikoptersystem och heli- kopterversioner samt eftersträva flerfunktionskapacitet hos platt- formar och besättningar. 
 Mot bakgrund av resultaten från analysarbetet valdes inrikt- ningen att fortsatt långsiktigt dimensionera helikopterbataljonen mot ett medeltungt helikoptersystem (helikopter 14) och ett lätt helikoptersystem (helikopter 15). 
 2006 års helikopterutredning konstaterade avslutningsvis att de slutsatser som drogs i 1998 års helikopterutredning och som låg till grund till anskaffningen av helikopter 14 respektive 15 var i allt väsentligt fortsatt giltiga. Utredningen konstaterade samtidigt att vid anskaffningstidpunkten av de nya helikoptersystemen frångicks de principer som fastslogs i 1998 års utredning avseende antal helikopter, funktionalitet, versioner och förmågan till flexibilitet. 
  
 5.2 
  
 Helikopterbataljonens uppgifter, m.m. 
  
 5.2.1 
  
 Inledning 
  
 Militärhelikopterutredningen redogör i delbetänkandet för heli- kopterflottiljens och helikopterbataljonens nuvarande uppgifter, organisation, m.m. Mot bakgrund av utredningens delvis ändrade uppdrag finns skäl att ytterligare beskriva helikopterbataljonens uppgifter, organisation, m.m. 
 Försvarsmaktens helikopterbataljon är utvecklad och målsatt för att kunna lösa olika typer av uppgifter. Uppgifterna kan mer all- mänt delas in i funktioner avseende 
  
 8  
  
 Combat Recovery  
 är samlingsbegreppet för flera olika typer av åtgärder och operationer med syftet att återföra personal som isolerats i samband med en nödsituation och där det råder en förhöjd hotbild. 
 75 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 markoperativ helikopterkapacitet, 
  
 sjöoperativ helikopterkapacitet, 
  
 helikopterräddningsunderstöd, 
  
 helikoptertransporter. 
  
 Dessa fyra typer av flyguppdrag stöds av verksamhet avseende: 
  
 ledning inom helikopterförbanden och 
  
 bas- och underhållstjänst inom helikopterförbanden. 
  
 5.2.2 
  
 Markoperativ helikopterkapacitet 
  
 Markoperativ helikopterkapacitet omfattar de kompetenser och förmågor som möjliggör insats med helikoptrar som har kvalifice- rad förmåga att inhämta, värdera och förmedla (strids)under- rättelser och måldata 
  
 9  
  
 för bekämpning av främst markmål och till viss del även luftmål samt har förmåga att bekämpa identifierade mål med egna och/eller andra stridsplattformars vapensystem. 
  
 5.2.3 
  
 Sjöoperativ helikopterkapacitet 
  
 Sjöoperativ helikopterkapacitet omfattar insats med helikoptrar som har kvalificerad förmåga att inhämta, värdera och förmedla underrättelser och/eller måldata 
  
 10  
  
 för främst undervattensstrid och sjömålsbekämpning samt har förmåga att bekämpa identifierade mål med egna och andra plattformars vapensystem. Sjöoperativ helikopterkapacitet kan delas in i uppgifter för ytstrid respektive undervattensstrid. 
  
 5.2.4 
  
 Helikopterräddningsunderstöd 
  
 Helikopterräddningsunderstöd är en mångfasetterad funktion. I sin enklaste form utövas funktionen genom att, under optimala betingelser över land, genomföra transport av sittande passagerare, eller materiel, mellan två landningsplatser. En sådan uppgift kan lösas av samtliga Försvarsmaktens helikoptertyper. I sin mest kom- plexa utövning rymmer funktionen uppgifter som att, under 
  
 9 
  
 Med hjälp av eget ledningssystem och egna sensorer. 
  
 10 
  
 Med hjälp av eget ledningssystem och egna sensorer. 
  
 76 
  
 SOU 2010:50 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 extremt dåliga väderförhållanden, genomföra en massevakuering av nödställda under stark tidspress. 
 Till sin natur kan insatser inom ramen för helikopterräddnings- understöd inte planeras. Funktionen utövas genom att först uppnå och vidmakthålla en tillräcklig nivå av förmåga, och därefter upp- rätthålla beredskap för att lösa uppkomna räddningsuppdrag, med hjälp av denna förmåga. 
 Det som normalt gränssätter den volym räddningsberedskap som en helikopterenhet kan upprätthålla är inte förmågan att utveckla tillräcklig kompetens eller mängden räddningsuppdrag som genomförs. Begränsningen ligger normalt i hur många heli- koptrar och/eller besättningar som samtidigt kan hållas i bered- skap. 
  
 5.2.5 
  
 Helikoptertransporter 
  
 Helikoptertransporter innebär att förflytta personal, förband och och/eller förnödenheter i operativa eller taktiska syften. Transport- erna kan vara av många olika karaktärer som exempelvis enskilda transporter (materiel- eller sjuktransporter) liksom omfattande förbandstransporter (luftlandsättning). Uppgiften innefattar även lednings- och transportunderstöd av taktisk chefs ledningsplats med hjälp av helikopter där helikoptern är utrustad med ledningsoperatörsplats. 
 För understöd av insats med specialoperationsförband krävs helikopterförband med särskild förmåga. 
 Uppgiften helikoptertransporter kan delas in i uppgifter rörande specialoperationsunderstöd, personal, trupp och materieltransport och sjuktransport. 
  
 5.2.6 
  
 Ledning av helikopterförbanden 
  
 Uppgift ledning av helikopterförbanden omfattar de kompetenser och förmågor 
  
 11  
  
 som krävs för att leda helikopterinsatser inom ramen för helikopterbataljonens uppgifter. Så långt som möjligt ska helikopterbataljonen metodmässigt ledas på samma sätt såväl vid förbandsproduktion som vid insats. 
  
 11  
 Ledningsorganisation, ledningsmetoder, ledningsteknik och ledningspersonal. 
 77 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 5.2.7 
  
 Bas- och underhållstjänst 
  
 Bas- och underhållstjänsten omfattar all bas- och logistikverksam- het som syftar till att skapa uthållighet hos helikopterförbanden. Funktionen är en förutsättning för att en helikopterenhet ska kunna vara fullt operativ. 
 Bastjänst är de delar av verksamheten inom ett helikopter- förband som inte finns inom underhållstjänsten 
  
 12  
  
 men som ändå krävs för att förbandet ska kunna lösa sina uppgifter. Bastjänsten ska utvecklas mot att kännetecknas av flexibilitet och möjlighet till rörelse för att uppnå största möjliga handlingsfrihet med förbandet. 
 Underhållstjänst omfattar förnödenhetsförsörjning och teknisk tjänst. Underhållstjänsten ska utvecklas mot en flexibel organisa- tion med hög grad av rörlighet vilket innebär att kraven på autonoma underhållsenheter inom organisationen kommer att öka. Funktionen ska främst utvecklas genom att befintlig materiel och system utnyttjas och anpassas mot helikoptersystemets behov. Utöver detta ska civil teknik såväl för ledning, genomförande som för uppföljning, anskaffas och utnyttjas. 
 Funktionen ska kunna lösa sina uppgifter inom Försvars- maktens huvuduppgifter i samverkan med övriga enheter inom myndigheten. För att möjliggöra en snabb och rationell utveckling av basorganisationen eftersträvas att nyttja de redan ingående gemensamma materielsystemen alternativt de som är under fram- tagande. 
 Vid internationella insatser är inriktningen att kunna uppträda i multinationella förband. För att undvika de stora kostnader som är förknippade med ett helt igenom nationellt basmaterielsystem eftersträvas internationellt samarbete. I praktiken innebär detta i de flesta fall nyttjande av  
 NATO-termer, 
  definitioner och begrepp samt anpassning av vår basmateriel och system till internationella och gemensam standarder. 
 Förmågan att understödja övriga delar av Försvarsmakten och samhället är beroende av att funktionen utvecklas i takt med övriga funktioner inom helikopterförbanden. 
 Den fastställda preliminära taktiska, organisatoriska och ekono- miska målsättningen (PTOEM) för helikopterbataljonen beskriver de förutsättningar och den målsättning som för närvarande gäller för helikopterbataljon. 
  
 12  
 Förnödenhetsförsörjning och teknisk tjänst. 
 78 
  
 SOU 2010:50 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 5.3 
  
 Helikopterenhet 
  
 5.3.1 
  
 Inledning 
  
 Helikopterenheten är den organisatoriska enhet som bildas och genomför en insats. Helikopterenheten bedriver den verksamhet som krävs för att lösa uppgifterna inom ramen för en insats. Externa aktörer kan stödja denna verksamhet med tjänster och resurser. 
  
 5.3.2 
  
 Organisation 
  
 Insatsförbandet benämns helikopterenhet och indelas i de fyra huvudfunktionerna: 
  
 Ledningsfunktion 
  
 Flygfunktion 
  
 Flygunderhållsfunktion 
  
 Basfunktion 
  
 Ledningsfunktionen 
 Ledningsfunktionen hanterar helikopterenhetens förbandsledning, insatsplanering och stridsledning. 
 Ledningsfunktionens uppgifter indelas i de övergripande upp- gifterna: 
  
 förbandsledning, 
  
 personalledning, 
  
 underrättelseledning, 
  
 operationsledning, 
  
 logistikledning, 
  
 samverkansledning, 
  
 ledningssystemledning. 
  
 Flygfunktionen 
 Flygfunktionens uppgifter är ledning av flygtjänst samt planering, genomförande och utvärdering av flyguppdrag. Den ansvarar även för detaljplanering, genomförande och utvärdering av flyguppdrag. 
 79 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygfunktionen inom helikopterenheten innefattar divisionschef samt en eller flera besättningar. 
 Divisionschef leder flygtjänsten enligt order givna av chefen för helikopterenheten och har flygsäkerhetsansvaret. Ledning av flyg- tjänst innebär att divisionschefen: 
  
 fördelar personalresurser inför uppdrag, 
  
 tillser att verksamheten bedrivs inom ramen för gällande be- stämmelser och instruktioner, 
  
 13 
  
 utarbetar och delger beslut om flygning, 
  
 följer upp den flygande personalens flygtrim, 
  
 genomför kontinuerlig utvärdering av flygtjänsten, 
  
 En besättning innefattar besättningskategorierna: 
  
 pilot, 
  
 taktisk officer 
  
 sensorofficer, 
  
 besättningstekniker, 
  
 operatör, 
  
 övrig besättningsmedlem. 
  
 Varje besättningskategori kan inneha en eller flera olika roller under genomförandet av ett flyguppdrag såsom uppdragschef, befälhavare och helikopterprickskytt. Specialfall kan dock före- komma. Exempelvis kan en operatör ha sjukvårdsutbildning och även inneha rollen som sjukvårdare. 
 Flygunderhållsfunktionen 
 Flygunderhållsfunktionen ansvarar för klargöring, service och repa- ration av enhetens helikoptrar samt för hantering av helikopter- specifik materiel. 
  
 13  
 Försvarsmaktens flygoperationella manual (FOM). 
 80 
  
 SOU 2010:50 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 Flygunderhållsfunktionen indelas i delfunktionerna: 
  
 flygunderhållsledning 
  
 klargöring 
  
 materiel 
  
 service 
  
 flygsystemstöd 
  
 Basfunktionen 
 Basfunktionen ansvarar för helikopterenhetens räddningstjänst, tekniska tjänst, förnödenhetsförsörjning, sjukvård och närskydd. Funktionen omfattar all bas- och logistikverksamhet som syftar till att skapa uthållighet hos helikopterförbanden. 
  
 5.4 
  
 Preliminär förbandsmålsättning (PTOEM) 
  
 5.4.1 
  
 Inledning 
  
 I detta avsnitt redogörs för bakgrunden till den nu gällande preliminära förbandsmålsättningen för helikopterbataljonen samt de huvuduppgifter och deluppgifter som förbandet ska kunna lösa i olika typinsatser. 
  
 5.4.2 
  
 Bakgrund 
  
 Ett utkast till taktisk, organisatorisk och ekonomisk målsättning (UTOEM) för helikopterbataljonen fastställdes den 21 december 2005. 
 Arbetet med att utveckla den preliminära taktiska, organisa- toriska och ekonomiska målsättningen (PTOEM) för helikopter- bataljonen påbörjades i januari 2006 och dokumentet fastställdes i december 2009. 
 I syfte att realiserbarhetspröva de  
 operativa ramvillkoren  
 mot de resurser som utgjorde ingångsvärde för utarbetande av UTOEM genomfördes ett omfattande modelleringsarbete för att fastställa dimensionerande typinsatser. Vidare genomfördes simulering och beräkning av tillgänglighet av helikoptrar. Samtidigt utredde och 
 81 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 beräknade helikopterflottiljen antalet besättningskategorier som krävs för att genomföra olika uppgifter och typinsatser. 
  
 5.4.3 
  
 Typinsatser 
  
 Helikopterbataljonen är ett typförband som genomgår en planerad genomgripande förändring under perioden fram till 2020. 
  
 14  
  
 Utvecklingen av insatsförbandet helikopterbataljonen pågår och ska enligt tidigare planering vara genomförd år 2020. Målsättningen är att helikopterbataljonen ska vara ett insatsförband med både mark- och sjöoperativ förmåga. 
 15 
  
 I den preliminära förbandsmålsättningen 
  
 16  
  
 för helikopter- bataljonen anges att vid upprättande av taktisk, organisatorisk och ekonomisk målsättning för krigsförbandet har en normerande motståndarbeskrivning tidigare varit dimensionerande för för- bandets utformning. I förbandsmålsättningen bedöms detta synsätt dock inte vara lika relevant vid upprättande av insatsförband. Istället är de typer av insatser förbandet ska medverka i som är styrande för förbandets utformning. Dagens och morgondagens insatser ska kunna genomföras inom hela konfliktskalan, såväl nationellt som internationellt. Insatser ska – beroende av insatsens art och omfattning – kunna göras med behovssammansatta delar av förbandet. Förbandet ska med taktiska enheter kunna uppträda såväl självständigt som ingå i en annan förbandsenhet och efter kort förberedelsetid kunna sättas in i en insats. Insatsenhetens storlek och sammansättning ska också kunna variera över tiden. 
 På motsvarande sätt har grundorganisationens storlek och sammansättning varierat. Det har således funnits en interaktion mellan insatsorganisationen (IO) och grundorganisationen. Detta har även medfört att i den nya insatsorganisationen har gränserna mellan denna och grundorganisation överlappat varandra. 
 Målsättningsarbetet utgår nu från insatserna och hur dessa dimensionerar huvudfunktionerna inom helikoptersystemet, vilket i sin tur blir dimensionerande för helikopterbataljonens utformning (figur 5.1). 
  
 14 
  
 Tidigare bestod helikopterförbandet av ett stort antal krigsförband inom alla tre försvars- grenarna. Från 2000 till 2004 omorganiserades verksamheten till att omfatta två försvars- grensoberoende helikopterbataljoner. Dessa är satta som ramförband från 2005. 
  
 15 
  
 Insatsförbandet helikopterbataljonen benämns även i den preliminära förbandsmålsätt- ningen som Insatsorganisation Helikopter (IO HKP). 
  
 16 
  
 Preliminär Taktisk Organisatorisk Ekonomisk Målsättning för insatsorganisation heli- kopter, HKV beteckning 01 630:76607,  
  
 2008-12-10. 
  
 82 
  
 SOU 2010:50 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 Figur 5.1 Dimensionering från insats till insatsförbandet helikopterbataljon 
  
 Dimensionerar 
  
 Huvud- 
  
 Dimensionerar 
  
 10 Hkp 
  
 Insats 
  
 funktion 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 Operativa ramvillkor 
 De viktigaste dimensionerande parametrarna vid utformningen av helikopterbataljonen är operativa ramvillkor, ekonomiska realiteter samt arvet i form av personal, materiel och tidigare fattade beslut. 
 De operativa ramvillkoren inom vilket förbandet ska verka är dimensionerande för helikopterbataljonen. De anger vad förbandet ska kunna användas för, vilket anges i form av ett så kallat  
 utfalls- rum  
 inom vilket helikopterbataljonen ska kunna verka. Insats- förbandens utfallsrum är större och mer komplex än vad som gällde tidigare. Faktorer som tidigare var väl kända, stabila och statiska över så gott som hela förbandets livslängd och som kunde ligga till grund för förbandets dimensionering är i dag att betrakta som dynamiska storheter. Detta gäller faktorer såsom hotbild, bered- skap, uthållighet, ledningsförhållanden, miljö, med mera. 
 Helikopterbataljonen är målsatt med utgångspunkt i de över- gripande kraven på  
 operativ förmåga  
 och kraven på ett antal  
 opera- tiva delförmågor 
 . 
 Typinsatserna utgör de  
 operativa  
 kraven och grund för dimen- sionering, planering och produktion av helikopterbataljonen. Det är dock inte praktiskt möjligt att definiera alla typer av insatser som kan förekomma, vilket medför att ett mindre antal representativa och dimensionerande insatser så kallade typinsatser har tagits fram. Syftet med att formulera typinsatser är att sätta insatserna i centrum och därmed vara dimensionerande för helikopter- bataljonen. 
 Typinsatserna utgör samtidigt adekvata kravställare på ingående funktioner i helikopterbataljonen. Helikopterbataljonen ska inne- hålla en sådan grad av flexibilitet att resurserna utgående från vald typinsats kan anpassas till aktuellt behov vid specifik insats. I 
 83 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 förbandsmålsättningen anges att helikopterbataljonen ska utvecklas mot sex typinsatser. 
  
 17 
  
 Typinsats 2 (territoriell integritet) 
 I typinsats 2 ska helikopterbataljonen kunna avdela helikopterenhet för att stödja  
 mark-, 
  luft- och sjöstridskrafter vid hävdande av territoriell integritet. Helikopterenheten ska kunna ingå i, och samverka med, andra insatsförband i en sjöstridsstyrka längs den svenska kustlinjen. Vidare ska helikopterenheten samtidigt kunna understödja andra insatsförband med Combat Recovery 
  
 18  
  
 i två riktningar såväl nationellt som i vårt närområde. Dessutom ska understöd till markstridsförband kunna ges. 
 Insatsen ska med såväl medeltunga som lätta helikoptrar och kunna påbörjas omgående med tillgängliga resurser. Full effekt ska kunna erhållas inom ett år. Insatsen ska fullföljas med en uthållig- het av  
 [-] 
  dygn. Forward Arming and Refueling Point (FARP) 
  
 19  
  
 ska upprättas med en uthållighet om  
 [-] 
  dygn. Typinsatsen är dimensionerad för sju medeltunga och tre lätta helikoptrar samt har en personalstyrka på omkring 300 personer. 
 Typinsats 3 (internationell sjöstyrkeinsats) 
 I typinsats 3 ska helikopterbataljonen kunna avdela helikopterenhet för att understödja sjöstridsstyrka vid internationella insatser. Helikopterenheten, eller delar av den, ska tillfälligt kunna baseras ombord på svenskt eller annan nations fartyg. Styrkan ska ha  
 [-] 
  dagars beredskap med en uthållighet på  
 [-] 
  månader, där del av styrkan ska kunna verka  
 [-] 
  timmar. Insatsen stöds med två medeltunga och två lätta helikoptrar. Styrkan har en personalstyrka på omkring 60 personer. 
  
 17 
  
 Tidigare typinsats 1 har utgått. 
  
 18 
  
 Evakuering av militär, eller civil, personal från insatsområde. 
  
 19 
  
 Framskjutet fältmässigt baserings- och stödförband. 
  
 84 
  
 SOU 2010:50 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 Typinsats 4 (specialförbandsinsats) 
 I typinsats 4 ska helikopterbataljonen kunna avdela en helikopter- enhet för att understödja specialförband vid nationella och inter- nationella insatser. Helikopterenheten ska innehålla en mycket hög grad av rörlighet och hög skyddsnivå. Helikopterenheten ska ha förmåga att verka samgrupperat med andra enheter. 
  
 20 
  
 Typinsats 5 (internationell snabbinsats) 
 I typinsats 5 ska helikopterbataljonen kunna avdela helikopterenhet för att kunna stödja en snabbinsatsstyrka inom ramen för inter- nationella insatser. Typinsatsen innebär att en helikopterenhet ingår som en integrerad del i en snabbinsatsstyrka vid en internationell insats. Graden av befintlig militär infrastruktur att erhålla stöd från, utöver vad som ingår i snabbinsatsstyrkan, är i det närmaste obefintlig, varför höga krav ställs på helikopterför- bandets basdelar att kunna verka autonomt. Insatsen stöds med åtta medeltunga och åtta lätta helikoptrar. Styrkan har en personal- styrka på omkring 60. 
 Typinsats 6 (internationell stabiliseringsinsats) 
 I typinsats 6 ska helikopterbataljonen kunna avdela helikopterenhet för att utgöra en operativ stödresurs vid internationella insatser. Viss militär infrastruktur har etablerats i området. Helikopter- enheten ska ha en hög grad av förmåga till autonomt uppträdande. Detta innebär att förmåga till skydd och bevakning av egna grupperingsplatsen och ansvar för egen förnödenhetsförsörjning omhändertas av flygbasbataljon. 
 Insatsen stöds med åtta medeltunga och åtta lätta helikoptrar. Styrkan har en personalstyrka på omkring 430 personer. 
  
 20  
 Till exempel Special Operations Task Group (SOTG). Helikopterenheten ska även ha förmåga att verka skilt från Choi och kunna avdela ledningsresurser och FARP till Choi för att under begränsad tid kunna verka från SOTG gruppering. 
 85 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 Typinsats 7 (internationell fredsbevarande insats) 
 I typinsats 7 ska helikopterbataljonen kunna avdela helikopterenhet för att utgöra en operativ stödresurs under en internationell insats, syftande till återuppbyggnad av nationen efter en stabiliserings- operation. Omfattande militär infrastruktur anats finnas etablerad i området. Läget i området är stabiliserat, men hotnivån kan variera. Insatsen är långvarig vilket kräver rotation av förbandet. Insatsen stöds med lätta eller medeltunga helikoptrar. Styrkan har en personalstyrka på omkring 45 alternativt 55 personer. 
 Helikopterbataljonens dimensionering 
 Helikopterbataljonen är enligt förbandsmålsättningen dimensione- rad för att kunna genomföra samtliga typinsatser  
 var för sig  
 samt genomföra  
 typinsatserna 2, 4 och 5 samtidigt,  
 dock kan den insats som startar sist ges en lägre ambitionsnivå. Vidare anges att typinsats 2 ska kunna påbörjas omedelbart efter order, typinsats 4 ska kunna genomföras med en insats per år och typinsats 5 med en insats var tredje år. 
  
 5.4.4 
  
 Huvuduppgifter och deluppgifter 
  
 I förbandsmålsättningen för helikopterbataljonen anges att bataljonen ska kunna lösa ett antal närmare angivna  
 huvuduppgifter 
 . Varje huvuduppgift består av ett antal  
 deluppgifter 
 . 
 Huvuduppgifterna ingår i de olika typinsatserna och en typ- insats kan inkludera en eller flera av de beskrivna huvuduppgifterna och deluppgifterna, se nedanstående tabell. 
 86 
 SOU 2010:50 Helikopterbataljonen 
  
 Tabell 5.1 
  
 Helikopterbataljonens huvuduppgifter och deluppgifter kopplat 
  
 till respektive typinsats 
  
 Huvuduppgift 
  
 Deluppgift 
  
 Typinsats 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Ytmålsstrid (YMS) 
  
 Understödja vapeninsats mot 
  
 X 
  
 X 
  
 ytmål 
  
 Undervattenssstrid (AWS) 
  
 Undervattensmålspaning 
  
 X 
  
 X 
  
 Vapeninsats mot undervattensmål 
  
 Övervaknings- och 
  
 Ytövervakning 
  
 underrättelseinhämtning 
  
 Punktmålsövervakning 
  
 Rekognosering 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 Sjötrafikkontroll 
  
 Eldledning 
  
 Utgöra ledningsplattform 
  
 Markmålsbekämpning 
  
 Vapeninsats mot yt- och punktmål 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 Eskort av mark- och marinförband 
  
 Taktisk transport 
  
 Transport av trupp/materiel 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 inkluderande CASEVAC 
  
 Specialförbandsunderstöd 
  
 Understöd av specialförband 
  
 X 
  
 Combat Recovery 
  
 Undsättning av personal i hotmiljö 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 MEDEVAC 
  
 Transport av skadade med 
  
 möjlighet till kvalificerad vård 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 X 
  
 ombord på helikopter 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 5.4.5 
  
 Funktioner 
  
 Helikopterbataljonens verksamhet består av fyra huvudfunktioner: 
  
 ledningsfunktion, 
  
 flygfunktion, 
  
 flygunderhållsfunktion, 
  
 basfunktion. 
  
 Dessa funktioner konstituerar tillsammans helikopterbataljonen. Av typinsatserna framgår ingångsvärden, behov och krav som ligger till grund för dimensionering av respektive huvudfunktion (figur 5.2). 
 87 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 Figur 5.2 Typinsatser och huvudfunktioner 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
 Vid dimensionering av funktioner för en viss insats är förbandets uppgifter/kravställning tillsammans med förutsättningar i övrigt avgörande för hur många helikoptrar som ska ingå i insatsen. Avgörande för dimensioneringen blir kraven på vilken grad av autonomitet den taktiska helikopterenheten ska innehålla, det stöd förbandet kan erhålla i operationsområdet och helikopterenhetens plats i ett större sammanhang. 
 Styrande för vilka krav som ställs på angivna huvudfunktioner är bland annat: 
  
 uppgifter, 
  
 hotbild, 
  
 tillgänglighet, 
  
 uthållighet, 
  
 beredskap, 
  
 materiel, 
  
 personal, 
  
 rörlighet, 
  
 verkan, 
  
 skydd, m.m. 
  
 88 
  
 SOU 2010:50 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 Flerfunktionsförmåga 
 För att uppfylla operativa och taktiska krav med de begränsade resurser som står till buds utvecklar helikopterbataljonen en så kallad flerfunktionsförmåga. De  
 dimensionerande  
 komponenterna för att uppnå denna förmåga är helikopterplattformarna och besättningar, framförallt flygförare, då övriga besättningsmedlem- mar kan variera beroende på uppdrag. Detta innebär bl.a. att helikopterplattformarna ska utvecklas mot flerfunktionsförmåga med kapacitet att bära alla typer av funktionsmoduler som är aktuella för respektive plattform. 
 Strävan är att besättningarna, främst flygförare, ska utveckla denna så att grundläggande förmåga i samtliga huvuduppgifter erhålls och all personal som utbildas på de nya systemen ska vara villiga att genomföra internationell tjänst. 
  
 5.4.6 
  
 Resursorganisation 
  
 Det är inte endast de operativa kraven som styr dimensioneringen av helikopterbataljonen. Vid utformningen av den preliminära för- bandsmålsättningen har hänsyn tagits även till gällande produk- tionsförutsättningar. Generellt gäller att de typinsatser som är framgenererade och som utgör grund för dimensionering av heli- kopterbataljonen ligger inom ramen för fattade beslut samt beslutsinriktningar avseende helikopterorganisationens utform- ning. 
 Utgående från typinsatserna dimensioneras helikopterbataljonens funktioner och samlade resursbehov. Syftet är att undvika sub- optimering av vissa funktioner på bekostnad av andra, vilket ger den mest kostnadseffektiva uppbyggnaden av förbandet. 
 Helikopterbataljonen utgör den resursorganisation ur vilken helikopterenheter avdelas till typinsatserna. Av typinsatserna fram- går de taktiska krav som ställs på respektive helikopterenhet och ingående funktioner vid de olika typinsatserna. Helikopterenheter- na utgör således de taktiska enheter mot vilka de olika operativa och taktiska kraven ställs. Helikopterenheten betraktas som den verksamhet (personal, organisation, metoder och teknik) som krävs för att lösa uppgifterna inom ramen för en insats. 
 Helikopterbataljonen ska kunna avdela resurser för att genom- föra graderad insats, från insats med större helikopterenhet till 
 89 
  
 Helikopterbataljonen 
  
 SOU 2010:50 
  
 insats med enskild helikopter. Helikopterbataljonen ska kunna verka i flera riktningar parallellt med behovssammansatta heli- kopterenheter, vilket bl.a. ställer krav på modularitet. Helikopter- bataljonen ska också kunna hantera insatsförbandets samtliga skeden, insats – återhämtning – utbildning – vidmakthållande, med i huvudsak egna resurser och bibehållna ledningsförhållanden. Förbandet ska kunna verka från flottiljflygplats, civil flygplats/bas eller tillfällig bas  
 (T-bas). 
  
 90 
  
 6 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Militärhelikopterutredningens bedömning: 
  
 Försvarsmaktens helikopterbataljon har för närvarande och för de närmaste åren allvarliga brister i hela dess förmågebredd. 
  
 Med utgångspunkt i statsmakternas krav och det långsiktiga behovet bör därför den medeltunga helikopterkapaciteten förstärkas. 
  
 Utredningen analyserar möjliga utvecklingsalternativ och därefter tre olika ambitionsnivåer för hur den medeltunga helikopterkapaciteten kan förstärkas. 
  
 Utredningen bedömer att ett helt nytt medeltungt heli- koptersystem kan ge operativ effekt tidigast 2013, under förutsättning att ett helhetsåtagande kan erhållas och att relevant upphandlingsform kan tillämpas. 
  
 Utredningen bedömer att ett modifierat och utvecklat helikoptersystem 10 med fem nya helikoptrar kan ge operativ effekt tidigast 2015. 
  
 Utredningen bedömer att ett modifierat helikoptersystem 10 kan ge operativ effekt tidigast 2015, dock möter helikopter- systemet inte kravet på att kontinuerligt kunna stödja inter- nationella insatser med en helikopterenhet. 
  
 Utredningen bedömer att övriga alternativ inte möter angivna krav på tillgänglighet och operativ effekt. 
  
 Utredningen bedömer att en anskaffning av ett nytt medel- tungt helikoptersystem kräver investeringar i Försvars- maktens infrastruktur och att ytterligare personella resurser tillförs helikopterverksamheten hos berörda myndigheter, särskilt inom flygunderhållsfunktionen. 
  
 91 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 Militärhelikopterutredningen ska enligt direktiven till utredningen beskriva och analysera  
 förutsättningar  
 för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten i olika ambitionsnivåer. Inledningsvis anges i detta kapitel några generella utgångspunkter för det fortsatta arbetet i denna del. Därefter redogörs för de olika förutsättningar som utredningen bedömer kan påverka förutsätt- ningarna att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten. En förstärkning av denna kapacitet kan uppnås genom att antingen utveckla eller komplettera ett befintligt helikoptersystem eller genom att anskaffa ett nytt medeltung helikoptersystem. Utred- ningen redogör först för förutsättningarna att vidmakthålla och utveckla helikoptersystem 4 respektive 10 samt utveckla heli- koptersystem 14. Därefter redogörs för förutsättningar att anskaffa ett nytt medeltungt helikoptersystem. Redogörelsen bygger i allt väsentligt på skriftliga underlag som Försvarsmakten, med stöd av Försvarets materielverk, lämnat till Regeringskansliet (Försvars- departementet) och skriftligt underlag som Försvarets materielverk lämnat till utredningen. 
  
 6.2 
  
 Utgångspunkter, m.m. 
  
 Som framgår av kapitel 3 anger regeringen att helikopterbataljonens framtida medeltunga helikopterkapacitet ska baseras på helikoptersystem 14. Utredningen utgår i den fortsatta analysen från angivna förhållande. 
 En annan utgångspunkt är frågan om statusen på flygsäkerheten i helikopterverksamheten och dess påverkan på förutsättningar att utöka verksamheten med ytterligare medeltung helikopterkapa- citet. 
  
 6.2.1 
  
 Försvarsmaktens utredningar, m.m. 
  
 Regeringskansliet (Försvarsdepartementet) har vid olika tillfällen anmodat Försvarsmakten att beskriva hur myndighetens medel- tunga helikopterförmåga kan öka. Nedan lämnas en översiktlig redogörelse över skriftväxlingen i denna fråga mellan Regerings- kansliet och Försvarsmakten. 
 92 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Regeringskansliet  
 (Försvarsdepartementet) anmodade den 25 november 2009 Försvarsmakten att, i samråd med Försvarets materielverk, redovisa hur en förstärkning av förmågan till insatser med helikoptrar kan ske för nu pågående och planerade insatser. 
  
 1 
  
 Försvarsmakten  
 redovisade den 18 december 2009 svar på anmodan avseende förstärkt helikopterkapacitet för pågående och planerade insatser. 
  
 2  
  
 I svaret lämnade myndigheten bl.a. rekommen- dationer avseende planering för helikopter 10B samt olika alternativ för förmåga från 2013. I underlaget lämnades även en bedömning av hur många helikoptrar som krävs för att bedriva insats över tiden för att uppfylla  
 insats-, 
  utbildnings- och under- hållskrav. Vidare angav myndigheten tidsförhållanden för förmåge- uppbyggnad med helikoptersystem 14 samt lämnade förslag på fortsatt hantering av helikoptersytemet. 
  
 Försvarsmakten  
 redovisade den 26 januari 2010 en fördjupad analys av ett av alternativen som tidigare studerats i underlaget från i december 2009 för att förstärka helikopterkapaciteten från 2013. 
  
 3  
  
 Regeringskansliet  
 (Försvarsdepartementet) anmodade åter För- svarsmakten den 15 februari 2010 att, i samråd med Försvarets materielverk, i budgetunderlaget för budgetåret 2011 komplettera sina tidigare redovisningar avseende åtgärder för en förstärkt 
 helikopterförmåga på medellång till lång sikt. 
  
 4 
  
 Försvarsmakten  
 redovisade den 1 mars 2010 i budgetunderlaget för 2011 sitt svar på anmodan att komplettera tidigare redovisning avseende åtgärder för en förstärkt helikopterförmåga. 
  
 5 
  
 Regeringen begärde den 8 april 2010 i tilläggsbudgeten för 2010 om riksdagens bemyndigande att under 2010 besluta om anskaff- ning av ett nytt medeltungt helikoptersystem. 
  
 6  
  
 Av skälen för reg- eringens förslag framgår bl.a. att: 
 I enlighet med vad som anfördes i budgetpropositionen för 2010 anser regeringen att helikopterförbandens förmåga att understödja armé- stridskrafter och marina stridskrafter med helikopterenheter är av stor betydelse för Försvarsmaktens användbarhet (prop. 2009/10:1 utg.omr. 6). Vidare anser regeringen att förmågan att uthålligt över en 
  
 1 
  
 Anmodan den 25 november 2009, Fö2009/2334/MIL. 
  
 2 
  
 Försvarsmaktens svar på anmodan den 18 december 2009 avseende förstärkt helikopter- kapacitet för pågående och planerade insatser, FM HKV H/S 23 320:81967. 
  
 3 
  
 Försvarsmaktens underlag den 26 januari 2010 avseende  
  
 [-], 
  FM HKV H/S 23 320:80200. 
  
 4 
  
 Anmodan den 15 februari 2010, Fö2009/2334/MIL. 
  
 5 
  
 Försvarsmaktens budgetunderlag för 2011 med särskilda redovisningar (bilaga 2), FM HKV H/S 23 383:80201. 
  
 6 
  
 Regeringens proposition 2009/10:99 Vårtilläggsbudget för 2010,  
  
 2010-04-08. 
  
 93 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 längre tid stödja pågående insatser med en helikopterenhet är av stor betydelse. 
 Regeringen har vidtagit åtgärder för att öka tillgången till medeltung helikopterkapacitet i Afghanistan fram till och med andra kvartalet 2013. Därefter uppstår en brist i Försvarsmaktens tillgång till medeltunga helikoptrar till följd av förseningar i leveransen av heli- koptersystem 14. Därtill bedömer regeringen att behovet av medel- tunga helikoptrar är större än den hittills planerade nivån, på kort såväl som på lång sikt. 
 – – – 
 För att finansiera ett framtida beslut om anskaffning av ett nytt helikoptersystem samt drift, utbildning m.m., med en rimlig säkerhets- marginal, bedömer regeringen att ett utrymme uppgående till ca 4 700 000 000 kronor skulle behöva frigöras inom Försvarsmaktens nuvarande investeringsplan. 
  
 Försvarsmakten  
 lämnade i kompletterande budgetunderlag den 21 maj 2010 ytterligare underlag för hur en förstärkt helikopter- förmåga kan uppnås. 
  
 7 
  
 6.2.2 
  
 Försvarets materielverks underlag 
  
 Militärhelikopterutredningen har efter att ha tagit del av reg- eringens ställningstaganden såsom det kommer till uttryck i budgetpropositionen för 2010 och propositionen med tilläggs- budget under våren 2011samt myndigheternas samlade underlag till regeringen för egen del funnit skäl att komplettera lämnade under- lag med ytterligare beskrivning och analys av förutsättningarna att ur ett materiellt perspektiv kunna förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten. 
 Militärhelikopterutredningen har därför begärt att Försvarets materielverk i skriftligt underlag besvarar följande frågeställningar: 
 Beskriv utifrån materiella utgångspunkter vilka materiella, organisa- toriska, ekonomiska och andra förutsättningar som föreligger och vilka åtgärder som krävs för att för förstärka Försvarsmaktens medel- tunga helikopterförmåga vad avser: 
  
 A. 
  
 Vidmakthållande och modifiering av helikoptersystem 4 
  
 B. 
  
 Modifiering och utveckling av helikoptersystem 10 
  
 C. 
  
 Anskaffning av fler helikoptrar i helikoptersystem 14 
  
 D. 
  
 Anskaffning/upphandling av nytt medeltungt helikoptersystem 
  
 7  
 Försvarsmaktens komplettering till budgetunderlag för 2011 kolla? FM HKV 23 383:81172. 
 94 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Redogörelsen bör utöver det ovan angivna även omfatta en beskriv- ning av anskaffnings/upphandlingsformen i olika alternativ och be- dömda tidsramar samt uppskattad livscykelkostnad. 
  
 Försvarets materielverk  
 lämnade den 17 maj 2010 det begärda skrift- liga underlaget. Myndigheten anger i underlaget till utredningen att vad som anges i ovan angivna anmodan och proposition om tilläggsbudget samt analyser och rekommendationer från Försvars- makten utgör bakgrunden till hur myndigheten uppfattar att den bör beskriva och bedöma de materiella förutsättningar som bedöms föreligga för att förstärka Försvarsmaktens medeltunga helikopter- förmåga. 
  
 6.2.3 
  
 Behovet av kravställning 
  
 Erfarenheterna från tidigare genomförda anskaffningar och modifieringar av helikoptersystem visar att kravställningen är av fundamental betydelse för ett genomförande av en förstärkning av den medeltunga helikopterkapaciteten. För att kunna redovisa möjligheterna från materiella utgångspunkter att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten krävs att kravställningen är känd. 
 Militärhelikopterutredningen kan, i likhet med Försvarets materielverk, konstatera att Försvarsmaktens fastställda kravställ- ning för en förstärkning av den medeltunga helikopterkapaciteten saknas, bl.a. vad avser planerad långsiktig användning, förmågekrav, tidsförhållanden för förmågeuppbyggnad, krav på tillgänglighet, kapacitets- och antalsfrågan samt teknisk kravställning. Utred- ningen erfar att Försvarsmakten nu påbörjat ett sådant arbete. 
  
 Försvarets materielverk  
 framhåller att myndigheten utgår från följande antaganden för att för att kunna redogöra för materiella förutsättningar för en förstärkning av den medeltunga helikopter- kapaciteten: 
  
 att den medeltunga helikopterkapacitet som efterfrågas i första hand avser en helikopter som möjliggör en internationell insats i markoperativ roll i en förhöjd hotmiljö, 
  
 8 
  
 att den förmåga som efterfrågas i andra hand är medeltung helikopterkapacitet i markoperativ roll för nationellt bruk, 
  
 8  
 Försvarets materielverk konstaterar att myndigheten och Försvarsmakten i dag har be- gränsade kunskaper och erfarenhet av vad som krävs materiellt för att verka med ett helikoptersystem i en insats med förhöjd hotmiljö. 
 95 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 att frågan om uppbyggnad av ubåtsjaktkapacitet baserad på medeltung helikopter är underordnad ovanstående två för- mågor, 
  
 de materiella åtgärder som vidtas för att förstärka medeltung helikopterkapacitet ska stödja en sådan ökad förmåga från och med andra halvåret 2013 och samtidigt utgöra en lösning i ett långsiktigt perspektiv, 
  
 att den medeltunga helikopterkapaciteten främst avser personal och materieltransporter samt möjlighet till omhändertagande av skadade, 
  
 att teknisk kravställning som hittills varit vägledande inte behöver vara tillämplig vid en ökning av den medeltunga heli- kopterkapaciteten, utan att en inskränkning av tekniska krav till vad som är möjligt att anskaffa med måttlig samlad projektrisk kan övervägas, 
  
 den tekniska kravställningen på konfigurationer som hittills har varit vägledande för pågående anskaffningar och modifieringar gäller, 
  
 att den medeltunga helikopterkapaciteten inte avser stridsheli- koptrar eller attackhelikoptrar, 
  
 att upphandling av civila helikoptertjänster inte har bedömts vara ett ändamålsenligt sätt att lösa Försvarsmaktens behov av medeltung helikopterkapacitet. 
  
 Militärhelikopterutredningen delar Försvarets materielverks ovan angivna bedömning och utgår i det fortsatta arbetet i denna del från angivna utgångspunkter. 
 Militärhelikopterutredningen redogör i delbetänkandet för Försvarsmaktens olika helikoptersystem. 
  
 9 
  
 9  
 Se kapitel 5 i delbetänkandet. 
 96 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 6.3 
  
 Helikoptersystem 4 
  
 6.3.1 
  
 Inledning 
  
 Helikoptersystem 4 är sedan tidigare beslut föremål för avveckling. Genom regeringens beslut har vidare åtgärder för avvecklingen stoppats tills vidare. 
 Militärhelikopterutredningen föreslår i delbetänkandet att heli- koptersystemet avvecklas enligt plan (se bilaga 5). 
  
 6.3.2 
  
 Nuvarande status 
  
 Militärhelikopterutredningen redogör i delbetänkandet närmare för helikoptersystem 4, bl.a. vad avser uppdragstyper, prestanda, utrustning, materielstatus, m.m. 
  
 6.3.3 
  
 Behov av modifiering 
  
 Försvarets materielverk  
 anger att myndigheten tidigare har beskrivit och analyserat de materiella förutsättningarna för ett återinförande av helikoptersystem 4 och att myndigheten har överlämnat sin bedömning i denna fråga till Försvarsmakten den 12 februari 2010. 
  
 10 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer alltjämt att modifiering och driftsättning av helikoptersystemet i syfte att möjliggöra inter- nationella insatser i förhöjd hotmiljö är realiserbart ur ett materiellt perspektiv. Antalet helikoptrar som kan driftssättas begränsas dock av helikoptrarnas luftvärdighetsstatus, vilket gör att beroende av vilken uppgift som ska lösas kan antalet helikoptrar vara för litet. Att genomföra modifiering och driftsättning bedöms alltjämt vara förenat med stora risker och stora kostnader. 
  
 11  
  
 Myndigheten påpekar dessutom att för det fall en modifiering och fortsatt drift av helikoptersystemet ska genomföras krävs dessutom att Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör beviljar ett fortsatt avsteg från reglerna för militär luftfart avseende bl.a. militärt typcertifikat och militärt systemintyg. 
  
 12 
  
 10 
  
 FMV bedömning av den materiella förutsättningen för insats av HKP  
  
 4-systemet 
  den 12 februari 2010,  
 10FMV16-4:1. 
  
 11 
  
 Försvarets materielverk framhåller att analysen av det angivna grundas bland annat på erfarenheter av modifieringar av helikopter 10 samt flygplan AJ 37, JA 37 och TP 84. 
  
 12 
  
 Se kapitel 7. 
  
 97 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar att ett utökat antal helikoptrar utöver de åtta tidigare angivna kräver ett särskilt analysarbete. En modifiering av ytterligare två helikoptrar kan dock påbörjas tidigast när de åtta första har erhållit full luftvärdighet. Myndigheten anger att driftsättning av tio helikoptrar är praktiskt möjligt men att en driftsättning av ytterligare fyra, dvs. sammanlagt 14 helikoptrar mer är en teoretisk möjlighet. 
  
 6.3.4 
  
 Personal 
  
 Försvarsmakten  
 anger att befintliga personalramar i allt väsentligt täcker behoven för tre helikoptersystem. Eventuella mindre per- sonalökningar kan komma att krävas för att bemanna materiel- systemkontor och materielsystemansvariga. Att försörja heli- koptersystemet med personal över tiden bedöms dock vara en kritisk faktor, bl.a. måste hänsyn tas till redan ställda uppgifter i helikopterbataljonens planering. Genom att sänka ambitionen med helikoptersystem 15 kan besättningar överföras från det systemet till helikoptersystem 4. 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att planerad rekrytering måste infrias och att ett mindre behov av ytterligare rekrytering kan på sikt förutspås. På kort sikt då helikoptersystem 4 driftsätts samtidigt som helikoptersystem 10 genomför insats kan det ökade personal- behovet innebära att ambitionen på införandet av helikoptersystem 14 momentant behöver nedgå innan det senare helikoptersystemet har avvecklats. På längre sikt bedöms uppbyggnaden av helikopter- system 4 och helikoptersystem 14 sammanfalla i ett nära tids- perspektiv vilket gör det svårt att bedöma vilket system en kraft- samling bör ske mot. Med nuvarande uppgifter och organisation ställs särskilda krav – inte minst med tanke på de osäkerheter som både helikoptersystem 4 och14 är behäftade med – på personal- planeringen inom helikopterflottiljen och övriga berörda organisa- tionsenheter. 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att följande åtgärder måste vidtas i detta alternativ för att hantera det angivna problemområdet: 
  
 resursfördelningen mellan helikoptersystem 4 och 14 bör säker- ställas så att båda systemen kan utvecklas samtidigt, 
  
 98 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 flygtiden mellan helikoptersystemen bör omfördelas utgående från antalet operativa besättningar på respektive helikopter- system, 
  
 13 
  
 helikoptersystem 10 bör avvecklas efter genomförd insats 2013, 
  
 ambitionen avseende insatser med helikoptersystem 15 bör minska efter genomförda planerade insatser till förmån för heli- koptersystem 4 och helikoptersystem 14, 
  
 14 
  
 möjligheten att omfördela personal inom flygstridskrafterna för att täcka behovet av främst tekniker bör ytterligare analyseras. 
  
 6.3.5 
  
 Utbildning 
  
 Försvarsmakten  
 anger att utbildningsbehovet är stort när ett nästan helt avvecklat system åter driftsätts. Helikoptersystemet är så pass "avvecklat" så att det i dessa sammanhang räknas som nytt system. För att så tidigt som möjligt erhålla tillräcklig operativ förmåga för insats bör utbildning av flygförare ske med stöd av extern leverantör. Utbildning av flygunderhållspersonal måste analyseras djupare men antas inte kunna genomföras av extern leverantör. Förmåga att kunna genomföra utbildning i Sverige för flygförare kommer på sikt att behöva byggas upp. Denna kompetens finns redan i myndigheten men arbetar i dag med andra uppgifter på geografiskt spridda platser. 
 Försvarsmakten anger följande åtgärder för att hantera problem- området: 
  
 en analys behöver genomföras av behovet av utbildning utöver typinflygning och hur denna ska genomföras, 
  
 en analys behöver genomföras av tillgången på redan utbildad personal och vilka konsekvenser nu liggande verksamhet får om denna personal omfördelas för utbildning, 
  
 13 
  
 En effekt av detta är att den relativt sett kostnadsdrivande flygtiden på helikopter 14 nedgår till förmån för helikopter 4 och helikopter 15. En omfördelning av flygtid kommer dessutom att bättre motsvara kraven på operativ förmåga kopplat till antalet helikopterindi- vider per system. 
  
 14 
  
 Detta medför dessutom att värdefull och kostnadseffektiv flygtid för besättningars grundläggande flygslagsutbildning och vidmakthållande frigörs. 
  
 99 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 en analys behöver genomföras av möjligheterna att på medellång och lång sikt genomföra delar av den grundläggande utbild- ningen för besättningar genom extern leverantör, 
  
 en analys behöver genomföras av möjligheterna till att åter- uppbygga den tekniska utbildningen på helikoptersystemet, 
  
 resurserna mellan helikoptersystem 4 och 14 bör fördelas så att en tillräcklig handlingsfrihet uppnås för att kunna prioritera resurserna mot det system som uppnår operativ effekt tidigast. 
  
 6.3.6 
  
 Drift 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att för att erhålla optimal utbildning och uppbyggnad av helikoptersystemet bör redan modifierade heli- koptrar driftsättas tidigt. Därefter bör övriga helikoptrar modifie- ras enligt den föreslagna modifieringsplanen. Planering och genom- förande av modifieringarna förutsätter ett nära samarbete mellan myndigheter, Försvarets materielverk och industrin. 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer att rent tekniskt kan åtta helikoptrar – i avvaktan på modifiering –  
 driftsättas  
 i nuvarande konfiguration inom  
 tio-tolv 
  månader. Myndigheten bedömer att dessa åtta helikopterindivider kan modifieras och driftsättas med säkerställd tillgänglighet. Den första helikoptern kan levereras tidigast efter drygt tre år. Därefter kan en helikopter levereras per månad. Det innebär att leveransplanen för leverans av åtta helikoptrar till Försvarsmakten omfattar cirka fyra år. 
  
 15  
  
 Myndig- heten bedömer att det kommer att föreligga stora projektrisker, främst vad avser installation av varnar- och motmedelsystem, IR- supressorer och partikelfilter. Leveranser av modifierade heli- koptrar bedöms därför kunna ske tidigast  
 2014 
 . 
  
 6.3.7 
  
 Flygtidsproduktion 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att flygtidsuttaget per helikopter kan uppgå till cirka 275 flygtimmar per helikopter och år. Bedömningen grundas på det faktum att det är fråga om ett äldre helikopter- system som genomfört och i detta alternativ kommer att genom- 
  
 15  
 För att inte låsa helikoptrar under framtagning av modifieringsunderlag tilldelas industrin en helikopter för arbetet med kvalificering och validering. Härigenom säkerställs att utbild- ning kan genomföras med övriga driftsatta helikoptrar. 
 100 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 föra ytterligare en komplicerad och omfattande modifiering samt att en femtedel av helikoptrarna är bundna till insatsområdet under en långvarig insats. 
  
 6.3.8 
  
 Operativ effekt 
  
 Försvarsmakten  
 anger att den planerade modifieringen av heli- koptersystem 4 bedöms ge operativ effekt under senare delen av 2015 eller i början av 2016. Detta innebär att helikoptersystemet bedöms ge operativ effekt strax före helikoptersystem 14 bedöms ge operativ effekt. Myndigheten påpekar att de osäkerheter som driftsättning av båda helikoptersystemen är behäftade med medför att det föreligger en uppenbar risk att resurser kraftsamlas på fel system. Kraftsamlas resurserna på ett tidigt stadium mot heli- koptersystem 4 kan det i ett senare skede visa sig att myndigheten borde ha lagt dessa resurser på det andra systemet. 
  
 6.3.9 
  
 Flygsäkerhet 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att under de senaste tio åren har inrikt- ningen av helikoptersystem 4 varierat i stor omfattning, allt från avveckling till fortsatt drift. Detta har skapat ett trovärdighets- problem hos personal inom helikoptersystemet och hos övrig personal inom helikopterflottiljen. Om helikoptersystemet åter ska driftsättas blir en av de viktigaste åtgärderna att skapa en trovärdig långsiktig inriktning för systemet. En driftsättning av helikopter- systemet kommer att innebära en hög belastning på främst personalen inom helikopterflottiljen eftersom tillgänglig personal sedan tidigare har fördelats på andra uppgifter. En återinsättning av helikoptersystemet underlättas samtidigt av att systemet tidigare varit i drift i myndigheten. Dokumentation, processer, avvikelse- hantering och driftuppföljningssystem har vidmakthållits. Personal som tidigare hanterat systemet finns till viss del kvar inom myndig- heten vilket innebär att tidigare vunna erfarenheter och kunskaper kan överföras. 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att der föreligger ett antal positiva konsekvenser för helikopterflottiljen om helikoptersystemet vid- makthålls. Helikopterflottiljen får bl.a. tillgång till ett en mångsidig och stabilt helikoptersystem för såväl operativ verksamhet som 
 101 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 utbildning och träning. Helikoptersystemet är dessutom efter många års verksamhet inom myndigheten ett beprövat system utan större kända flygsäkerhetsbrister, vilket bedöms initialt underlätta en driftssättning av systemet. Dessutom finns manualer och flyg- operationella profiler sedan tidigare framtaget vilket minskar belastningen under driftsättningen. Vidare finns ackumulerad flyg- tid i systemet varför utbildning kan påbörjas när drifttillstånd erhållits. Det bedöms vidare finnas goda möjligheter att anskaffa utbildningsstöd. Ett återinsättandet underlättas samtidigt av att både myndigheten och Försvarets materielverk samt industrin har vidmakthållit förmågan att driftsätta systemet. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att häremot ska ställas att ett åter- insättande av helikoptersystemet medför ytterligare en förändring av nuvarande inriktning med de negativa effekter det medför för helikopterflottiljen. Alternativet medför på kort sikt en risk för obalans mellan uppgifter och resurser. Bland annat måste organisa- tioner för flygunderhåll och tekniskt systemstöd återtas eller återuppbyggas. Nuvarande organisation bedöms inte ha tillräcklig kapacitet för samtidig drift och utveckling av övriga helikopter- system och avveckling av äldre system. Om tillräckliga resurser inte finns att tillgå för att hantera alla frågor inom tekniskt systemstöd för pågående verksamhet kan flygsäkerheten komma att påverkas negativt. Ett återinsättande av helikoptersystemet måste därför vara en långsiktig åtgärd då konsekvenserna av ytterligare en ominrikt- ning bedöms ha stora negativa konsekvenser för flygsäkerheten inom helikopterverksamheten. Ett återinsättande av helikopter- systemet kommer därför att ställa stora krav på helikopterverk- samheten inom myndigheten och Försvarets materielverk. det kommer att krävas en tydlig inriktning för helikoptersystemet för att motivera personalen så att flygsäkerhet och luftvärdighet inte riskeras. 
  
 6.3.10 
  
 Risker 
  
 Försvarsmakten  
 har analyserat och identifierat risker i genom- förandet av detta alternativ. Myndigheten påpekar att bl.a. utgör de snäva tidsförhållanden som råder mellan leverans efter modifiering och förväntad insats en risk. På längre sikt bedöms riskerna vara mindre och de huvudsakliga anledningarna till detta är att myndig- heten opererat helikoptersystemet under en lång tid. Munoz och 
 102 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 flygoperationella profiler finns till stor del framtagna och är fast- ställda. Myndigheten påpekar att införande av helikoptersystemet innebär att flera aktiviteter måste genomföras parallellt. Åtgärder för att minimera risker måste vidtas tidigt och företrädesvis i förebyggande syfte. Nedan angivna åtgärder bör vidtas för att tidigt kunna nå operativ effekt med helikoptersystemet. Åtgärderna innefattar bland annat: 
  
 framtagande av modifieringsplan, 
  
 driftsättning, 
  
 plan för personalförsörjning, 
  
 planering och verifiering av utbildningar, 
  
 förbandsuppbyggnad. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att åtgärder med validering, verifiering, m.m. är andra exempel på aktiviteter som är förknippat med risker. Dessa processer är normalt tidskrävande och kräver ett utvecklat samarbete, vilket inte bara gäller åtgärder för modifiering utan även eventuella tillkommande uppdragsutrustningar som levereras. 
  
 6.3.11 
  
 Påverkan på övrig verksamhet 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att det pågående stödet med teknisk personal till Norge under perioden  
 2010–2011, 
  stödet till special- förbanden med helikopter 15, den planerade insatsen med heli- kopter 10B i Afghanistan(ISAF), den planerade insatsen med helikopter 15 till NBG 11 och helikopter 15 till pågående insats ATALANTA inte påverkas om helikoptersystem 4 återinförs. Myndigheten konstaterar samtidigt att en förlängning av det plane- rade bidraget med medeltung helikopter till Afghanistan (heli- kopter 10B) inte möjliggörs genom en driftsättning av helikopter- systemet, eftersom det bedöms vara operativt först i slutet av 2015 eller i början av 2016. 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att prioritering och fördelning av personalresurser ska genomföras på sådant sätt att införandet av och driftsättningen av helikoptersysmet inte påverkar införandet av helikoptersystem 14. Myndigheten bedömer vidare att helikopter- system 15 inte påverkas då systemet i allt väsentligt redan är infört. Om helikoptersystemet återinförs frigörs flygtid på helikopter- system 15 för utbildning av nya besättningar, vilket underlättar vidmakthållandet av övriga system. Dessutom kan denna flygtid 
 103 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 användas att vidmakthålla besättningar på de medeltunga systemen vilket frigör flygtid för insats. 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer att en driftssättning och modi- fiering av helikoptersystem 4 kommer att få påtagliga konsekvenser för myndighetens pågående och planerade produktion och därmed stöd till Försvarsmaktens förmågeuppbyggnad. 
  
 6.3.12 
  
 Ekonomi 
  
 Försvarsmakten  
 beräknar att den totala anslagsbelastningen för alternativet att återinsätta helikoptersystem 4 och uppnå operativ effekt uppgår till cirka 1,5 miljarder kronor fördelat på perioden  
 2011–2020. 
  
 16 
  
 6.4 
  
 Helikoptersystem 10 
  
 6.4.1 
  
 Inledning 
  
 Helikoptersystem 10 är ett medeltungt helikoptersystem som i dag är i operativ drift i Försvarsmakten. Helikoptersystemet utgör – enligt hittillsvarande planering – myndighetens medeltunga heli- kopterkapacitet till dess helikoptersystem 14 är infört. 
  
 6.4.2 
  
 Nuvarande status 
  
 Militärhelikopterutredningen redogör i delbetänkandet närmare för helikoptersystem 10, bl.a. vad avser uppdragstyper, prestanda, ut- rustning, materielstatus, m.m. 
  
 17 
  
 Försvarsmakten förfogar i dag över fem helikopter 10A, varav fyra är i luftvärdigt skick, tre helikopter 10B och två helikopter 10D 
  
 18 
  
 . En helikopter har skador som innebär att den inte är i luftvärdigt skick. 
 Helikopter 10A har inte genomgått modifiering på senare år och dess avionik behöver därför modifieras om den ska opereras långsiktigt. Helikopter 10B är den version som har modifierats för 
  
 16 
  
 I försvarsmaktens budgetunderlag för 2011 och materielplan är 500 miljoner inplanerade för helikoptersystemet på anslag 1.3 för perioden  
  
 2011-2013. 
  
 17 
  
 Se kapitel 5 i delbetänkandet. 
  
 18 
  
 Helikopter 10D som saknar uppdragsutrustning för en internationell insats. 
  
 104 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 att ingå i den nordiska stridsgruppen 2008 (NBG 08) och därefter för att ingå i helikopterenheten i Afghanistan (ISAF) från den 1 april 2011. 
  
 6.5 
  
 Alternativ A 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att det finns flera olika varianter avseende val av modifieringar och anskaffning av nya helikoptrar inom helikoptersystemet för att nå de operativa kraven. Myndigheten anger att detta alternativ bygger på att samtliga helikoptrar i systemet genomgår modifiering och att ytterligare fem för helikoptersystemet anpassade helikoptrar anskaffas. Det framtida helikoptersystemet kommer därför i detta alternativ att bestå av åtta helikopter 10B och två helikopter 10D samt fem nyanskaffade helikoptrar. 
  
 6.5.1 
  
 Behov av modifiering 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att det finns goda förutsättningar att ur ett tekniskt perspektiv utöka den operativa förmågan inom heli- koptersystemet genom ett modifieringsprogram av tidigare inte modifierade helikoptrar. Ett problem är dock att helikoptersyste- met består av ett begränsat antal helikoptrar. Ett modifierings- program innebär att helikoptrarna utgår från förbandsproduktion under en period, vilket påverkar tillgängligheten på helikoptrar för insatser. 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att i den planerade modifieringen ingår återuppbyggnad av den helikopter som tidigare som varit utsatt för hård landning på vatten. Fördelen med att nyttja denna helikopter som första helikopter för modifiering är att detta inte påverkar förmågan att producera flygtid och kan ske oberoende av pågående insatser. Denna återuppbyggnad för luftvärdigt skick bör genomföras av ursprungstillverkaren. Det råder i dag dock osäker- het kring företagets leveranstider. Enligt den planerade modifie- ringsplanen bör en återuppbyggnad av helikoptern dock ske senast 2013. 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller vidare att enligt den angivna planen bör samtliga helikopter 10A modifieras till version 10B i syfte att 
 105 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 uppnå motsvarande kravställning som nu gäller för modifierade helikopter 10B. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att vissa system inte inrymdes i den genomförda modifieringen av helikopter 10B för insatsen i Afghanistan (ISAF). De begränsningar som detta medför med tillhörande risker bedöms dock vara accepterbara. Dessa system kan dock komma att krävas i annan insats. 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer att den totala tiden för modi- fiering av fem helikoptrar från det uppdrag ges till slutförd leverans till Försvarsmakten uppgår omkring tre år. 
  
 19  
  
 Helikopterbataljonens kapacitet bedöms nedgå i större omfattning vid en sammanhållen modifieringsperiod och mindre, men under längre tid, vid en utdragen modifieringsperiod. Myndigheten konstaterar att den nu modifierade helikopterversionen 10B ännu inte är prövad i någon insats, varken nationellt eller internationellt, vilket gör det svårt att bedöma om helikoptertypens design är tillräcklig för att återupp- repa på de fem kvarvarande helikoptrarna. Korrigerande åtgärder kan därför behöva vidtas med tillhörande projektrisker. 
  
 6.5.2 
  
 Anskaffning av ytterligare fem helikoptrar 
  
 Försvarsmakten  
 anger att detta alternativ bygger på att ytterligare fem helikoptrar anskaffas till helikoptersystemet. Myndigheten bedömer att förutsättningarna att inkludera en eventuell ny heli- koptertyp inom ramen för materielsystemintyget för helikopter- system 10 är goda. Myndigheten framhåller att organisatorisk kompetens och resurser finns till del att bygga på från tidigare anskaffning av helikoptrar, dock behöver ytterligare resurser tillföras helikoptersystemet vid anskaffning av ytterligare heli- koptrar. 
  
 Försvarets materielverk  
 anger att om en anskaffning av ytter- ligare fem helikoptrar sker bedöms leveranstiden – baserat på uppgifter från en potentiell leverantör – uppgå till mellan två år och sex månader och tre år, beroende på konfiguration och krav. Den bedömda leveranstiden påverkas också av om ledig produktions- kapacitet finns hos leverantören. Myndigheten påpekar att det är svårt att utan genomförd förhandling och eventuella mellanstatliga 
  
 19  
 Försvarets materielverk bedömer att tidsåtgången för upphandling till tre månader, tidsåtgång för industrins modifiering till sex månader per helikopter samt tidsåtgången för verifiering och överlämning av en helikopter till två månader. Utöver detta tillkommer tid för beställning av long lead item vilket måste ske ett år månader innan inleverans. 
 106 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 överenskommelser alternativt överenskommelser med privata kunder kunna genomföra en djupare analys och bedömning av leveranstider. Den totala tiden från det uppdrag ges till slutförd leverans till Försvarsmakten bedöms dock uppgå till omkring fyra år. 
  
 6.5.3 
  
 Personal 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att befintliga personalramar – på motsvarande sätt som i alternativet med helikoptersystem 4 – i allt väsentligt täcker behoven för tre helikoptersystem. Eventuella mindre personalökningar kan krävas för att bemanna materiel- systemkontor och materielsystemansvariga. Orsaken till att per- sonalbehovet i detta alternativ generellt inte ökar är i huvudsak att det totala behovet av flygtid inte ökar då helikopterorganisationen fokuserar mot insatser, främst långvariga internationella insatser. Genom att sänka ambitionen med helikoptersystem 15 kan besätt- ningar överföras från det systemet till helikoptersystem 10. En kritisk tillväxtfaktor blir dock att kunna försörja helikopter- systemet med personal, eftersom man inte har möjlighet att genomföra nyutbildning på helikoptersystemet under insats- perioden  
 2011–2013. 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller vidare att planerad rekrytering måste infrias och att ett mindre behov av ytterligare rekrytering kan på sikt förutspås. På kort sikt då helikoptersystemet genomför insats samtidigt som modifiering sker av helikoptrar och anskaffning av fem nya helikoptrar äger rum kan det ökade personalbehovet innebära att ambitionen på införandet av helikoptersystem 14 tillfälligt måste nedgå. På längre sikt bedöms – på motsvarande sätt som i fråga om helikoptersystem 4 – uppbyggande av operativ effekt i helikoptersystem 10 och helikoptersystem 14 sammanfalla i ett nära tidsperspektiv, vilket gör det svårbedömt att avgöra vilket system som en kraftsamling bör ske mot. Det finns även i detta alternativ en risk för att denna kunskap inte erhålls förrän sent i processen. 
 107 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 6.5.4 
  
 Utbildning 
  
 Försvarsmakten  
 anger att det föreligger ett stort utbildningsbehov i detta alternativ, dels på grund av att helikoptersystemet inte har kunnat nyutbilda besättningar under pågående insats och dels på grund av en utökad helikopterpark. För att tidigt möjliggöra operativ förmåga för insats krävs att utbildning av flygförare och tekniker sker med stöd av extern aktör samt att denna utbildning påbörjas i samband med modifieringar av befintliga helikopter 10 och leveranser av nya helikoptrar. Förmåga att kunna genomföra utbildning på befintliga helikoptrar finns inom helikopterflottiljen och måste även på sikt byggas upp för den nya helikoptertypen. 
  
 6.5.5 
  
 Drift 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att detta alternativ innebär att redan uppnådd erfarenhet av att ha opererat helikopter 10 under en längre tid kan användas för att införa nya anpassade helikoptrar i helikoptersystemet. De nya helikoptrarna är dock att betrakta som ett delvis nytt system som ska driftsättas och införas i drift- uppföljningssystemet. Jämfört med att införa ett beprövat och enhetligt helikoptersystem försvåras driftsättningen av att heli- koptersystemet bygger på olika modifieringar och versioner. Samtidigt finns likheter mellan helikopter 10 och den helikopter som i detta alternativ planeras anskaffas, vilket underlättar införan- det av de nya helikoptrarna. Den fortsatta driften av helikopter- systemet underlättas också av att personal finns utbildad inom helikopterorganisationen. 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att övning och vidmakthållande av personalens operativa status kan ske i Sverige genom rotation av besättningar. Ett flygtidsuttag om cirka 300 flygtimmar per helikopter bedöms som realistiskt då cirka en femtedel av helikoptrarna under en långvarig insats är bundna till insatsområde. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att en nyanskaffning av ytterligare fem helikoptrar till helikoptersystemet innebär att organisationen för genomförande av flygunderhåll vid helikopterflottiljen och tekniskt systemstöd vid materielsystemkontoret behöver förstärkas i jäm- förelse med nuvarande volymer. 
 108 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar också att två olika, om än snarlika system i insatsområdet, för med sig ett ökat krav på logistik, då systemen inte är kompatibla med varandra. 
  
 6.5.6 
  
 Flygtidsproduktion 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att flygtidsproduktionen med helikopter 10 påverkas av pågående modifieringsprogram. Myndigheten påpekar att tillräcklig erfarenhet på systemet är avgörande för att flygtid ska kunna produceras på både kort och lång sikt för uppnå förmågetillväxt. Vidare föreligger vissa flygoperativa som logistiska och tekniska skillnader mellan helikopter 10 och potentiella nya helikoptrar. Om olikheterna är betydande kan detta innebära begränsningar avseende nyttjandet av systemen. 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer – från materiella utgångs- punkter – att en årlig flygtidsproduktion om 3 000 till 4 000 flyg- timmar är möjlig att uppnå med helikoptersystemet. Den bedömda flygtidsproduktion är baserad på en fredsrationell drift i Sverige och att ytterligare åtgärder för vidmakthållande och tillgänglighet vidtas såsom till exempel samgruppering av helikopterverksamhet och underhållsproduktion med flerskift. Då helikoptersystemet används i internationella insatser nedgår möjligheten till flygtids- produktion samtidigt som tillgänglighetskravet för insatsmöjlighet i enskilt uppdrag ökar. Det nuvarande beslutsläget, som innebär att helikopterparken modifieras och därmed delas i tre olika konfigu- rationer, bedöms som ogynnsamt från materiella utgångspunkter och kommer att innebära begränsningar på tillgänglighet och flygtidsproduktion. Den förmåga som skapas är skör från mate- riella utgångspunkter och tål endast små störningar. En enskild ogynnsam störning kan få till konsekvens att förmågan påverkas eller helt utgår. En följd av detta är att det kommer att råda inskränkningar och risker i möjligheten att genomföra den plane- rade insatsen med helikopter 10B i Afghanistan. 
  
 6.5.7 
  
 Operativ effekt 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att den planerade modifieringen av heli- koptersystemet och anskaffningen av nya helikoptrar kan ge operativ effekt i slutet av 2015 eller i början 2016. 
 109 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att om samtliga helikoptrar i detta alternativ erhåller den utrustningsnivå som efterfrågas når systemet upp till samtliga operativa krav som ställs utom de delar av typinsats 2 som rör sjöoperativa uppgifter. Ett en förstärkning av helikoptersystemet medger att även typinsats 7 kan genomföras kontinuerligt och parallellt med typinsatserna 2, 4 och 5, vilket inte är möjligt med helikopterbataljonens nuvarande resurser. En insats inom ramen för typinsats 7 ställer nämligen krav på ett visst minsta antal besättningar för att kunna rotera dessa under tiden för insats. Detta ställer i sin tur krav på en viss volym flygtid för att vidmakthålla en tillräcklig kompetensnivå hos besättningarna. Detta kräver ett visst antal helikoptrar för produktion av flygtid. Myndigheten bedömer att det krävs minst femton helikoptrar i helikoptersystemet för att kontinuerligt möjliggöra typinsats 7. Eftersom typinsats 7 inte binder upp fler än tre till fyra helikoptrar i insatsområdet finns det drygt tio helikopter att använda för andra uppgifter parallellt med att dessa nyttjas för att vidmakthålla besättningarnas operativa status. Den ökade volymen skapar därmed även ökad handlingsfrihet och effekt i övriga typinsatser eftersom långvarig rotationsinsats kan genomföras samtidigt med uppgifter i typinsats 2 (territoriell integritet) typinsats 4 (special- förbandsinsats) och typinsats 5 (internationella snabbinsatser). 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar samtidigt att även i detta alternativ kommer myndigheten inledningsvis att operera flera olika medel- tunga helikoptersystem. Detta leder till en komplex situation eftersom varje helikopter kräver stöd. Ett litet antal enhetliga helikoptertyper bör istället på sikt eftersträvas, eftersom det för- enklar växling mellan helikoptersystem samt säkerställer ledning avseende flygtjänst och luftvärdighet. En anskaffning av ytterligare fem helikoptrar till helikoptersystemet innebär att systemet kommer att bestå av flera olika helikoptertyper eftersom de nya helikoptrarna – trots likheterna med de befintliga helikoptrarna – ändå får betraktas som en ny typ både vad gäller flygtjänst och teknisk tjänst. Dessutom bedöms det finnas en begränsad inter- nationell erfarenhet av den aktuella helikoptertypen. Vid en tidig insats kommer därför myndigheten att ha en relativt liten erfaren- het av den nya helikoptertypen. Detta kan innebära en risk för begränsningar vid lösande av framtida operativa uppgifter. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar vidare att modifieringar av helikopter- systemet i förening med en eventuell nyanskaffning av ytterligare fem helikoptrar kommer att ställa stora krav på såväl myndigheten 
 110 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 som Försvarets materielverk. Myndigheten påpekar att olika versioner inom samma helikoptersystem innebär en begränsning i handlingsfriheten. Att verka med olika versioner, om än av samma system, i ett insatsområde för med sig ett ökade krav på logistik, då systemen inte är kompatibla med varandra. Vidare kan det antas att personal på ett enkelt sätt inte kan operera båda systemen, vilket medför ökat krav på personalvolym i insatsområdet alternativt minskad redundans och flexibilitet. 
 Alternativet medför samtidigt att helikoptersystem 15 frigörs från vissa operativa uppgifter och i större utsträckning kan nyttjas för flygträning. 
  
 6.5.8 
  
 Flygsäkerhet 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att det i detta alternativ på kort sikt uppstår vissa negativa konsekvenser för helikopterflottiljen. Ett vidmakthållande av helikoptersystemet genom ytterligare modifie- ringsåtgärder och anskaffning av ytterligare fem helikoptrar till systemet innebär en förändring av gällande planer och ställer krav på ny planering i helikopterverksamheten. Andra uppgifter inom helikopterverksamheten kommer att behöva nedprioriteras, för- ändras eller skjutas på framtiden. Alternativet innebär på kort sikt en risk för obalans mellan uppgifter och resurser. Samtidigt medför alternativet stora personella påfrestningar på helikopterflottiljen, men även på myndighetens och Försvarets materielverks möjlig- heter att lämna systemstöd. Samtidigt skulle ett vidmakthållande av helikoptersystemet innebära att ett långsiktigt beslut fattas vad avser inriktning för helikopterfunktionen, vilket ur ett flyg- och verksamhetssäkerhetsmässigt perspektiv är positivt på både kort och lång sikt. 
  
 6.5.9 
  
 Risker 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att de risker som är identifierade i detta alternativ är till del beroende av de korta tidsförhållanden som råder mellan leverans till myndigheten och eventuell insats. Vidare föreligger osäkerhet vad avser handhavade av flera versioner av helikoptrar inom samma helikoptersystem. Flera versioner medför t.ex. olika flygoperationella underlag och olika logistiska/tekniska 
 111 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 lösningar. Befintliga manualer och flygoperationella profiler för en tänkbar ny helikoptertyp är ännu inte analyserade. Flera aktiviteter måste genomföras parallellt om nya helikoptrar ska anskaffas. Myndigheten planerar att vidta åtgärder i ett tidigt skede – före- trädesvis i förebyggande syfte – för att minimera riskerna, särskilt mot bakgrund av de korta tidsförhållanden som kan förutses. 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar att flera av de problem som erfarits under införande och modifieringar av nuvarande heli- koptersystem, vilket medfört förseningar och bristande insats- förmåga, torde kunna undvikas om helikopter 10A modifieras till version 10B, eftersom modifieringen redan är genomförd och godkänd. Myndigheten bedömer att en modifiering av helikopter 10 A till version 10B är förenat med låg risk från materiella och projektmässiga utgångspunkter, eftersom det skulle innebära en upphandling av en modifiering som redan är utvecklad och genomförd. Ett modifieringsprogram medför dock samtidigt en påverkan på tillgängligheten av helikoptrar under den period som insatsen i Afghanistan (ISAF) genomförs. Myndigheten har även analyserat möjligheten att återuppbygga den havererade heli- koptern som inte är i luftvärdigt skick och att därefter modifiera den till en HKP 10B. Myndigheten bedömer att det är ett omfattande arbete att återuppbygga helikoptern och att det tar mer än två år i anspråk från beslut. Kostnaden bedöms uppgå till minst 120 miljoner kronor. Därtill krävs ytterligare tid och ekonomiska resurser för modifiering till version 10B. Den tekniska risken att återuppbygga och modifiera den havererade helikopter bedöms dock som låg. En återuppbyggnad av helikoptern bedöms kunna göras utan att det påverkar Försvarsmaktens möjligheter att genomföra den planerade insatsen i Afghanistan eftersom heli- koptern för närvarande inte tillför någon operativ förmåga. 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer att det sätt som sammantaget bedöms vara förenat med minst risk från materiella utgångspunkter för att utöka den medeltunga helikopterförmågan från 2013 och till dess helikopter 14 är operativ är vidmakthålla helikoptersystem 10 och att skapa ett modifieringsprogram för att skapa en enhetlig och numerärt större helikopterpark. 
 112 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Alternativet med anskaffning av begagnade helikoptrar 
  
 Försvarets materielverk  
 har analyserat möjligheten att på marknaden upphandla begagnade helikoptrar av typen Super Puma för att modifiera till helikopter 10 B. Myndigheten bedömer att den svenska versionen av Super Puma har ett antal unika egenskaper och system i jämförelse med de helikoptrar som bedöms kunna anskaffas på marknaden. Möjligheten att anskaffa begagnade Super Puma av tillräcklig konfiguration och kvalitet för ombyggnation är därför osäker. Vidare bedöms riskerna vara stora vid en ombygg- nation av 20 till 30 år gamla helikopterindivider i oklar kon- figuration till helikopter 10B. Myndigheten bedömer att detta alternativ innehåller stora risker, bl.a. vad avser beräknad tid för iordningsställande och modifiering av helikoptrarna. Alternativet bedöms därför inte kunna generera någon kapacitet förrän tidigast under 2014. 
  
 6.5.10 
  
 Påverkan på övrig verksamhet 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att varken det pågående stödet med teknisk personal till Norge under perioden  
 2010–2011, 
  stödet till specialförbanden med helikopter 15, den planerade insatsen med helikopter 10B i Afghanistan, (ISAF), den planerade insatsen med helikopter 15 till NBG 11 eller insatsen med helikopter 15 i opera- tion ATALANTA påverkas av en modifiering av helikopter- systemet i förening med anskaffning av fem nya helikoptrar. Myndigheten bedömer dock att NBG 14 kan komma att påverkas på grund av behovet att frigöra personal för utbildning på helikoptersystemet. Myndigheten framhåller samtidigt att det kan finnas en möjlighet att använda redan modifierade helikopter 10B i NBG 14, men att detta medför en risk för att det kan påverka utbildning och förbandsuppbyggnad inför en kommande långvarig insats. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar samtidigt att en förlängning av det planerade bidraget med medeltung helikopter till Afghanistan inte möjliggörs av en modifiering av helikopter 10, detta oavsett om ytterligare fem nya helikoptrar anskaffas, eftersom helikopter- systemet bedöms vara modifierat, infört och operativt tidigast under andra halvåret 2015. Myndigheten påpekar också att den eventuella handlingsfrihet som föreligger att förlänga den planerade 
 113 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 insatsen i Afghanistan med ytterligare några månader – under förutsättning att de personella och materiella förutsättningarna är gynnsamma – går förlorad om detta alternativ väljs eftersom modifieringsplanerna då troligtvis är fastställda mot industrin. 
  
 6.5.11 
  
 Upphandling 
  
 Försvarsmakten  
 anger att det föreligger behov av ett målsätt- ningsdokument för helikoptersystemet i detta alternativ och att behovet av ett ordinarie TTEM i syfte att kunna påbörja arbetet med en eventuell kontraktsskrivning bör övervägas. 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer att en anskaffning av fem nya helikoptrar till helikoptersystemet utgör en upphandling av ett befintligt helikoptersystem. 
  
 6.5.12 
  
 Ekonomi 
  
 Försvarsmakten  
 beräknar att den totala anslagsbelastningen för detta alternativ uppgår till cirka 4 miljarder kronor fördelat på perioden  
 2011–2020. 
  Vid en realisering av alternativet frigörs medel ur anslaget 1.3 med cirka 770 miljoner kronor relaterat till framtida investeringar för helikopter 4 och helikopter 10. 
  
 6.6 
  
 Alternativ B 
  
 6.6.1 
  
 Behov av modifiering 
  
 Försvarsmakten  
 anger att detta alternativ utgörs av befintlig helikopterpark i helikoptersystem 10 samt att det inte sker någon ytterligare anskaffning av helikoptrar. I alternativet planeras dock för modifiering av samtliga helikopter 10 till version 10B i syfte att skapa en enhetlig helikopterpark. 
  
 Försvarets materielverk  
 har analyserat förutsättningar för att modifiera två helikopter 10D till version 10B i syfte att öka den medeltunga helikopterkapaciteten och att minska skörheten i de materiella förutsättningarna att genomföra en insats i Afghanistan. Myndigheten anger att en modifiering av helikopter 10D till version 10B tidsmässigt kommer att vara av samma storleksordning som en modifiering från helikopter 10A till version10B, dvs. cirka 
 114 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 två och ett halvt år, vilket främst beror på långa ledtider för delsystem. En första leverans av en modifierad helikopter till Försvarsmakten bedöms därför kunna ske cirka två och ett halvt år efter beställning och leveranstakten kommer därefter att vara beroende av vilken tillgänglighet till helikopter 10 som produktion av modifieringar ska balanseras gentemot. Myndigheten uppskattar att kostnaden för modifiering av fyra helikopter 10A till version 10B uppgår till cirka 400 miljoner kronor. 
  
 Försvarets materielverk  
 har även analyserat möjligheten att som ett alternativ modifiera ett antal helikopter 10 till en gemensam markoperativ konfiguration version 10C, i syfte att välja en lösning från ursprungstillverkaren och öka möjligheten för systemstöd. Myndigheten bedömer dock att detta inte är ett ändamålsenligt sätt att öka den medeltunga helikopterkapaciteten, eftersom den numerär som kan byggas om till denna konfiguration skulle vara alltför begränsad. 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar att i det fall helikoptersystem 10 avses att nyttjas långsiktigt, men utan att någon ensning av helikopterparken sker genom modifieringar, så kommer version 10A att behöva genomgå en modifiering av avioniksystemet. Om denna version modifieras till version 10B kommer de samtidigt att genomgå den nödvändiga avionikmodifieringen. 
  
 6.6.2 
  
 Operativ effekt 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att i detta alternativ så minskar möjlig- heten – i jämförelse med alternativ A ovan – att kunna genomföra en långvarig insats utan avbrott. Detta alternativ – där helikopter- systemet består av tio helikopter 10B - medför att man kan genomföra en insats under två år för att därefter återhämta och nyutbilda inom helikoptersystemet under två år. Därefter kan man genomföra en internationell insats igen. Detta motsvarar i allt väsentligt vad helikoptersystemet förmår i dag, dock ökar säker- heten i genomförandet eftersom alla helikoptrar i detta alternativ modifieras till version (10B). 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att om nya helikoptrar inte anskaffas kommer antalet operativa flygförare att minska vilket innebär en reducering av operativ effekt. Om den operativa effekten tillåts minska nedgår behovet av besättningar och fler besättningar kan behållas på övriga system. Myndigheten konstaterar att med nu- 
 115 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 varande uppgifter och organisation ställs särskilda krav på personalplaneringen inom helikopterflottiljen och övriga berörda organisationsenheter, inte minst med tanke på de osäkerheter som helikoptersystem 10 och helikoptersystem 14 är behäftade med. 
  
 Försvarsmakten  
 anger att i detta alternativ bör samtliga heli- kopter 10B utrustas med flottörer för att erhålla operativ förmåga att genomföra insatser över hav. 
  
 6.6.3 
  
 Flygsäkerhet 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller de begränsade flexibiliteten som tidigare påvisats med olika helikopterversioner i ett helikoptersystem inte återfinns inom ramen för ett renodlat alternativ med endast helikopter 10B. Därmed minskar även de flygsäkerhetsrisker som är behäftade med flygning med olika versioner inom samma helikoptersystem. 
  
 6.6.4 
  
 Risker 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att alternativet med endast tio helikopter 10B minskar riskerna, säkerheten och införandet blir mindre komplext jämfört med att anskaffa ytterligare fem nya helikoptrar till helikoptersystemet. Tiden för att nå operativ effekt bedöms inte påverkas då utbildning och modifieringar är de begränsande faktorerna. 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer att de sammantagna riskerna att modifiera nuvarande helikopter 10A för att uppnå en ensning av helikopterparken är mindre än övriga analyserade alternativ för att uppnå ökad medeltung helikopterkapacitet. Det beror dels på att fortsatta modifieringar innebär att produktionsmässigt genomföra modifiering till en känd konfiguration, dels att helikoptersystemet i dag är certifierat och opereras i Försvarsmakten. Begränsningarna i denna lösning ligger främst i antalet helikoptrar, i den påverkan på Försvarsmaktens tillgänglighet på helikoptrar som blir följden av pågående modifiering och i leverantörens möjlighet att erbjuda systemstöd. 
 116 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 6.6.5 
  
 Påverkan på övrig verksamhet 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer att en modifiering och ensning av helikoptersystem 10 får begränsade effekter på myndighetens på- gående och planerade produktion. 
  
 6.7 
  
 Helikoptersystem 14 
  
 6.7.1 
  
 Inledning 
  
 Militärhelikopterutredningen ger i delbetänkandet en översiktlig beskrivning av bakgrunden till anskaffningen av helikopter- system 14. Vidare beskrivs inträffade förseningar i leveranserna av helikoptrarna. Utredningen behandlar anskaffningsprocessen ytter- ligare i kapitel 8. 
  
 6.7.2 
  
 Reviderat leveransavtal 
  
 I januari 2010 överenskom Försvarets materielverk och leveran- tören Rodriguez om en ändring av leveransavtalet för helikopter 14 som en följd av inträffade leveransförseningar. Enligt det reviderade avtalet ska leverans av helikoptrar ske enligt följande. Nio helikoptrar av i två versioner ska enligt plan levereras under 2010. Under 2012 och 2013 planeras en anpass- ning/uppgradering av dessa helikoptrar för internationella insatser samtidigt som ytterligare fyra helikoptrar av versionen TTT, anpassade för internationella insatser (TTT/IM), ska levereras. Under 2014 och 2015 sker uppgradering till den slutliga versionen helikopter 14A samtidigt som fem helikopter 14 B ska levereras. Under hela perioden kommer redan levererade helikoptrar kon- tinuerligt att modifieras till helikopter 14A. Modifieringarna med- för ett behov av validering, verifiering och operativ evaluering av respektive konfiguration, vilket negativt påverkar möjligheten till flygtidsproduktion och utbildning. 
 117 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 6.7.3 
  
 Driftsättning 
  
 Försvarsmakten  
 har ytterligare analyserat förutsättningarna för en driftsättning av helikoptersystem 14 och vid vilken tidpunkt systemet kan vara operativt. 
  
 20  
  
 Myndigheten gör nu bedömningen att en insats med helikopter 14 med markoperativ inriktning, t.ex. motsvarande insatsen i Afghanistan (ISAF), kan påbörjas tidigast 2017. Denna bedömning förutsätter att leverans sker enligt den reviderade leveransplanen, att förutsättningarna för flygtidspro- duktion utvecklas positivt samt att beräknat personal- och utbild- ningsbehov tillgodoses. Efter hand som helikoptrar levereras och modifieras ökar också tillgången till flygtid. Myndigheten fram- håller möjligheterna till utveckling av helikoptersystemet under perioden  
 2010–2012 
  blir avgörande för att uppnå operativ effekt med helikoptersystemet till 2017. Ett särskilt problemområde är dock att flygtiden per helikopter ska räcka till både vidmakthål- lande för influgna flygförare och validering av systemet. Detta påverkar styrketillväxten då antalet flygförare inte kan öka på grund av bristen på tillgänglig flygtid. Vidare påverkas utvecklingen av funktionen flygtjänstledning då det krävs 500 flygtimmar i systemet för att tjänstgöra som befälhavare i en insats. 
  
 6.7.4 
  
 Ytterligare anskaffning av helikopter 14 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer att Försvarsmakten på sikt kom- mer att erhålla en kvalificerad helikopter som i allt väsentligt kommer att lösa de operativa krav som ställdes då helikopter- systemet beställdes. 
  
 21  
  
 Fördelarna med att utöka kapaciteten genom att anskaffa ytterligare helikopter 14 är att Försvarsmakten lång- siktigt skulle få ett större antal helikoptrar i en ensad helikopter- park. Detta kan ge synergier för framtida vidmakthållande, vidareutveckling, underhåll och tillgänglighet. Ytterligare ett antal helikoptrar av en helikoptertyp som redan opereras ger även ett större tillskott till den operativa tillgängligheten än motsvarande tillskott av en ny helikoptertyp. 
  
 Försvarets materielverk  
 bedömer dock att beställning och leve- rans av ytterligare helikopter 14 inte är relevant förrän leverans och 
  
 20 
  
 Försvarsmaktens anger att analysen grundar sig på Försvarets materielverks uppgifter om avtalad leverans av helikoptersystem 14. 
  
 21 
  
 Provisorisk taktisk, teknisk och ekonomisk målsättning (PTTEM) den 20 december 1999, HKV 01 641:75230. 
  
 118 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 driftssättning av hittills beställda helikoptrar har genomförts. 
  
 22  
  
 Den beställda svenska konfigurationen av helikoptern med förhöjd kabin och ledningssystem medför även att det finns små möjlig- heter att kunna överta en annan kunds beställning i produktionen av helikoptrar. Om Försvarsmakten i dag skulle beställa ytterligare helikoptrar bedöms leverans av dessa sannolikt inte kunna påräknas förrän tidigast omkring år 2020. En beställning av fler helikoptrar, oavsett när denna görs, innebär endast att de kommer att kunna levereras vid en senare tidpunkt. Detta innebär att en beställning nu inte skulle lösa ett behov av närtida ökning av medeltung helikopterkapacitet. 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar är utvecklingen av helikoptern ännu inte är slutförd av leverantören. Erfarenhetsmässigt innebär utveckling av komplexa materielsystem och förbandsintroduktion av dessa att ett antal problem identifieras som kräver åtgärder bl.a. i form av modifieringar av produkten. Myndigheten påpekar att ingen av de helikoptrar som är beställda har ännu levererats till Försvarsmakten. Det innebär att det i dag inte finns någon operativ erfarenhet av helikoptersystemet i Försvarsmakten samt att de risker och problem som är förknippade med förbandsintroduk- tionen ännu inte är identifierade och åtgärdade. 
  
 Försvarets materielverk  
 konstaterar sammantaget att det är fördelaktigt att utöka den medeltunga helikopterkapaciteten genom ytterligare anskaffning av helikopter 14. Den främsta fördelen är att den operativa tillgängligheten ökar som en följd av ett större antal helikoptrar av samma typ. En nackdel är dock att en utökad medeltung helikopterkapacitet inte kan skapas under de närmaste åren genom en sådan lösning. Om en lösning ska till- skapas som främst innebär att den medeltunga helikopterkapa- citeten ska ökas under de närmaste åren, är en utökad numerär av helikoptersystem 14 inte en lämplig lösning. 
  
 22  
 Den 26 oktober 2007 beslutade Försvarsmakten att avbryta upphandlingsprocessen av ytterligare fyra stycken helikopter 14B. 
 119 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 6.8 
  
 Anskaffning av nytt medeltungt helikoptersystem 
  
 6.8.1 
  
 Inledning 
  
 Försvarsmakten  
 har med stöd av Försvarets materielverk, genom- fört en fördjupad analys avseende av förutsättningar för anskaff- ning av ytterligare ett medeltungt helikoptersystem. 
  
 6.8.2 
  
 På marknaden förekommande helikoptersystem 
  
 Försvarets materielverk  
 har tidigare lämnat skriftlig underlag med redogörelse för nu aktuella tillgängliga alternativa helikoptersystem på marknaden. 
  
 23,24  
  
 De helikoptersystem som översiktligt beskrivits är Mccullough, Agusta Westland AW 139/149,  
 Donaldson(Lynch), Eurocopter EC725,  
 Mi-17, 
  Sikorsky  
 S-92 
  samt  
 UH-60 
  Banks. 
  
 Försvarets materielverk  
 anger att med antagen kravbild bedöms från materiella utgångspunkter främst Agusta Westland AW101, Barajas 412, Eurocopter EC725,  
 Mi-17, 
  Sikorsky  
 S-92 
  samt  
 UH-60 
  Banks, vara möjliga och ändamålsenliga helikoptertyper att basera en utökad medeltung helikopterförmåga på. Dessa helikoptertyper skiljer sig dock åt på ett antal avgörande punkter avseende vilka förmågor de kan stödja. Myndigheten påpekar att en reviderad kravbild skulle kunna innebära att även andra helikoptertyper kan bedömas vara ändamålsenliga såsom till exempel Ramsey AW 139/149, Barajas  
 UH-1, 
 CH-47 
  Lynch, Eurocopter AS532, Eurocopter AS565 (Mason), HH- 60Edwards samt Sikorsky  
 S-76. 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar också att för den militära helikoptermarknaden finns en påverkan från den civila helikopter- marknaden. Denna påverkan är större än för många andra militära produkter. Skälet är att det för vissa helikoptersystem finns en civil variant. Konjunkturcykler i världsekonomin samt inom branscher med stor användning av helikoptrar, kan därmed påverka möjliga leveranstider för såväl nya helikoptrar som modifieringsprogram för militära ändamål. 
  
 23 
  
 Försvarets materielverks skrivelse den 6 maj 2009, FMV 21781/2009. 
  
 24 
  
 Försvarets materielverks skrivelse den 15 maj 2009, FMV 23799/2009. 
  
 120 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 6.8.3 
  
 Kravställning 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar att avsaknad av en i dag fastställd kravställning och de tidsförhållanden som kan förutses vid en nyanskaffning innebär att det kommer att vara förknippat med stor tidsmässig risk att en upphandling av ett nytt medeltungt heli- koptersystem inte kommer att kunna ge en operativ förmåga från andra halvåret 2013. Detta gäller även i det fall ett beprövat helikoptersystem anskaffas och som kan bedömas ha en lägre projektrisk, eftersom certifiering och driftsöverlämning till Försvarsmakten bedöms komma att ta betydande tid i anspråk. 
  
 6.8.4 
  
 Förutsättningar för driftsättning 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att en förutsättning för att ett nyanskaffat system ska kunna driftsättas under 2013 är att leverantören kan leverera helikoptrar enligt åtagande och att Försvarets materielverk skyndsamt kan avdela resurser. Leverantören bör ha ett helhets- åtagande, vilken bl.a. innebär förmåga att ge stöd i verksamheten. Myndigheten pekar på följande förutsättningar för att ett nytt medeltungt helikoptersystem ska vara operativt under senare delen av 2013. Anskaffningen bör innehålla utbildning av såväl besätt- ningar som helikoptertekniker och att denna utbildning om möjligt tillgodoser behovet även för taktisk flygutbildning samt praktik- skede för teknisk personal. Denna del, tillsammans med de mate- riella förutsättningarna, bedöms vara avgörande för tidpunkten då systemet kan ge effekt. Vidare förutsätts att leverantören kan ge ett omfattande stöd under såväl driftsättningsfasen som under den fortsatta driften vad avser flygtidsproduktionen och den kontinuer- liga luftvärdigheten för att härigenom öka tillväxttakten i flyg- tidsproduktionen. Försvarsmakten och Försvarets materielverk bör tillsammans analysera regelverken och se över processerna i sam- band med driftsättning, bl.a. vad avser leveranskontroller, certi- fiering, validering, systemsäkerhetsarbetet, ackreditering, överläm- ning, beslut om användning (BOA), m.m., så att processerna blir enklare och mindre tidskrävande utan att det ger avkall på säkerheten. Vidare bör ansvarsfördelningen mellan aktörerna klar- läggas och nationella särkrav undvikas. 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar att en nyanskaffning av ett medeltungt helikoptersystem innebär anskaffning av ett nytt 
 121 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 materielsystem. Det innebär att myndigheten troligen inte har tidigare erfarenheter av leverantören eller helikoptersystemet. Detta medför att en ny projektstruktur måste byggas, vilket kan medföra resursproblem på kort sikt. Om nyanskaffningen avser ett befintligt operativt medeltungt helikoptersystem, innebär det att systemet kan antas vara väl prövat och att systemet kan verifieras innan ett avtal undertecknas. Myndigheten bedömer att en leveran- tör i detta fall kan ha en stor precision i leveransåtagandet och en hög förmåga att hantera uppkomna problem. Efter fördjupad analys ser myndigheten även möjligheterna att kunna bära det militära typcertifikatet (MTC) och materielsystemintyget (MSI) om detta skulle krävas. Myndigheten ser inte heller hinder för en certifiering av ett ny beprövad operativ helikopter och avser vid en eventuell anskaffning att föreslå att myndigheten bär de nödvän- diga certifikaten. 
  
 6.8.5 
  
 Driftssättning 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att av erfarenhet har ansvarsfördelning mellan myndigheten och Försvarets materielverk tidigare inte varit fullt klarlagd. En fungerande driftssättning av ett nytt helikopter- system är dock helt beroende av att myndigheternas verksamhet är fullt ut synkroniserad. Myndigheten påpekar vidare att risker innan leverans till myndigheten ofta är förknippade med bristande eller ofullständig dokumentation. Munoz, checklistor, och flygopera- tionella procedurer är exempel på sådan dokumentation. Valide- ring, verifiering och operational evaluation 
  
 25  
  
 utgör andra exempel på kritiska aktiviteter som normalt är tidskrävande och som kräver ett utvecklat samarbete. Detta gäller även eventuell uppdragsutrust- ning som levereras med helikoptersystemet. Efter leverans är tillgången på godkända utbildningsplaner, utbildningsreglemente och flygoperationella procedurer avgörande för fortsatt för- mågetillväxt. Behovet är stort av en samordnad utbildning och förbandsuppbyggnad som vilar på en gemensam uppfattning av hur systemet ska opereras. En sammanhållen målsättning för vad som ska uppnås innan den inledande insatsen är avgörande för en effektiv och säker verksamhet. 
  
 25  
 Operationell Evaluation. 
 122 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Försvarsmakten  
 anger att det föreligger behov av ett målsätt- ningsdokument motsvarande ett förenklat målsättningsdokumentn (TTEM) för att kunna påbörja upphandlingsförfarandet. På sikt, för fortsatt förmågetillväxt, är ett TTEM nödvändigt för att helikoptersystemet eventuellt ska kunna kompletteras med upp- dragsutrustningar för framtida krav. 
 Försvarsmakten har identifierat behov av följande åtgärder för att minska angivna risker: 
  
 en fastställd ansvarsfördelningen mellan Försvarsmakten och Försvarets materielverk, 
  
 en analys av möjligheten att nyttja redan befintliga manualer och operativa procedurer, 
  
 en undersökning av möjligheten att genomföra OPEVAL till del eller helt på redan befintliga helikoptrar hos leverantören, 
  
 en analys av behovet av anpassning av basmateriel, 
  
 processen avseende beslut om användning bör påbörjas avseende all nödvändig materiel för att möjliggöra parallella aktiviteter under driftsättningen, 
  
 utbildning och träning av besättningar och teknisk personal bör genomföras tidigt med stöd av leverantören innan driftsätt- ningen för att förbandsuppbyggnad ska kunna starta vid tid- punkten för driftsättning. 
  
 6.8.6 
  
 Personal 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att det generellt inte föreligger behov av mer personal för att operera ett nytt medeltung helikoptersystem än vad som dimensioneras av gällande förbandsmålsättning. Tillgången på besättningar räknat från nu och framåt med hänsyn tagen till planerad rekrytering och nuvarande tillgång i helikopter- organisationen bedöms svara upp mot kraven på antal besättningar som krävs för att operera tre system. En utmaning är dock den nuvarande geografiska spridningen av besättningar med hänsyn tagen till helikopterflottiljens spridning på tre verksamhetsställen. 
  
 Försvarsmakten  
 anger att avseende tillgången på tekniker förut- spås behov av rekrytering av nya tekniker för insats, det vill säga i huvudsak specialistofficerare. Dessa behöver rekryteras i tids- 
 123 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 perioden  
 2012–2015 
  för att öka flygtidsproduktionen på ett nytt medeltungt system. Antalet tekniker på helikoptersystem 15 kan minskas då de operativa behovet minskar, vilket frigör tekniker till ett nytt medeltungt helikoptersystem. För den flygtidsproduktion på helikoptersystem 15 som används till utbildning och vidmakt- hållande kan civila tekniker eller civil leverantör användas. Samtidigt finns en generell brist på tekniker inom helikoptersyste- men, varför en rekrytering måste påbörjas, oavsett om ytterligare ett helikoptersystem anskaffas. En temporär lösning kan vara att anlita civil leverantör av flygtidsproduktion. Det bedöms finnas goda möjligheter att av en leverantör av ett nytt medeltungt helikoptersystem även upphandla den tekniska tjänsten och drift av systemet, såväl när det gäller utbildning som när det gäller operativ verksamhet. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att försörja systemet med personal bedöms vara en kritisk faktor. Härvid måste hänsyn tas till redan ställda uppgifter i krigsförbandets planering. Befintliga personal- ramar täcker i allt väsentligt behoven för tre helikoptersystem. Eventuella mindre personalökningar kan krävas för att bemanna materielsystemkontor och materielsystemansvariga. Orsaken till att personalbehovet generellt inte ökar är i huvudsak att det totala behovet av flygtid inte ökar då helikopterorganisationen fokuserar mot insatser, främst långvariga internationella insatser, som ett resultat av förändrade operativa krav. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att det planerade flygtidsuttaget ansågs möjligt eftersom de drivande insatserna inte påverkade möjligheten att producera erforderlig flygtid. Med anledning av fokuseringen mot att genomföra internationella insatser inbegripet långvariga rotationsinsatser bör snarare möjligt flygtidsuttag ta hänsyn till de erfarenheter som andra länder erfarit. Erfarenheten säger att för helikoptersystem som genomför insatser i missionsområden med hotbild är flygtidsuttaget avsevärt mindre. Detta medför att det finns reserver för momentana effektökningar. Orsaken till detta är att det under insats i aktuella insatsområden generellt endast är skarpa uppdrag som genomförs. Övning och vidmakthållande av personalens operativa status sker i Sverige genom rotation av besättningar. För myndighetens förhållanden är ett flygtidsuttag om cirka 300 flygtimmar per helikopter realistiskt då omkring en femtedel av helikoptrarna under en långvarig insats är bundna till missionsområdet. 
 124 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Försvarsmakten  
 konstaterar att nuvarande uppgifter och orga- nisation ställer särskilda krav på personalplaneringen inom heli- kopterflottiljen och övriga berörda organisationsenheter. Myndig- heten har identifierat följande åtgärder för att minska riskerna i verksamheten vid en anskaffning av ett nytt medeltungt helikopter- system: 
  
 en omfördelning bör inledningsvis ske av personal till det nya medeltunga helikoptersystemet från helikoptersystem 14, 
  
 helikoptersytem 10 bör avvecklas efter genomförd insats 2013, 
  
 en minskad ambitionen avseende insatser med helikopter 15 efter genomförda planerade insatser till förmån för det nya medeltunga helikoptersystemet och helikoptersystem 14, vilket även medför att värdefull och kostnadseffektiv flygtid för besättningars grundläggande flygslagsutbildning och vidmakt- hållande frigörs, 
  
 en omfördelning av flygtid mellan systemen bör ske utgående från antalet operativa besättningar på respektive helikopter- system, vilket medför att den relativt sett kostnadsdrivande flygtiden på helikoptersystem 14 nedgår till förmån för det nya medeltunga helikoptersystemet och helikoptersystem 15, 
  
 26 
  
 en analys bör ske av möjligheten att omfördela personal inom flygstridskrafterna för att täcka behovet av främst tekniker. 
  
 6.8.7 
  
 Utbildning 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att utbildningsbehovet ät stort när ett nytt helikoptersystem införs. Om en tidig operativ effekt ska uppnås under 2013 bör utbildning av flygförare och tekniker ske med stöd av extern aktör. Utbildningen bör påbörjas innan leverans av de nya helikoptrarna äger rum. Förmågan att kunna genomföra utbildning i egen regi behöver dock på sikt byggas upp. På kort sikt är dock förmågan att utbilda instruktörer för utbildning av olika flygoperationella procedurer gränssättande. Att nå tillräcklig erfarenhet av ett nytt helikoptersystem är avgörande för att flygtid ska kunna produceras för förmågetillväxt på både kort och lång sikt. 
  
 26  
 Flygtidsbehovet kommer dessutom att bättre motsvara kraven på operativ förmåga kopplat till antalet helikopterindivider per system. 
 125 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 6.8.8 
  
 Operativ effekt 
  
 Det nya medeltunga helikoptersystemet är, liksom helikopter- system 14, en medeltung helikopter vilket medför ett brett använd- ningsområde inom samtliga typinsatser, men även vid behov av stöd till samhället (t.ex. livräddning, brandbekämpning och efter- sök av försvunnen person). 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att under förutsättning att det nya medeltunga helikoptersystemet erhåller den utrustningsnivå som efterfrågas i form av bl.a. VMS,  
 IR-supressor, 
  patrikelseparator, m.m. bidrar helikoptersystemet till att lösa samtliga uppgifter som ställs, undantaget de delar av typinsats 2 som rör sjöoperativa uppgifter (undervattensstrid). Det totalt utökade antalet helikopter medger att även typinsats 7 kan genomföras parallellt med 2, 4 och 5, vilket med nuvarande resurser inte är möjligt. Vidare bedöms det finnas ett ökat behov, även nationellt, att nyttja denna resurs för taktisk trupptransport för såväl övningar som insatser. Bakgrunden till detta ligger i förhållandet mellan ett minskat antal förband och en konstant geografisk yta att försvara, vilket medför ökade krav på medeltung helikopterkapacitet för taktiska transporter. 
 Ett införande av ett nytt medeltungt helikoptersystem med minst 15 helikoptrar medför ett resurstillskott som bidrar till att möta de ökade operativa krav som i dag kan förutses. Förutom typinsatserna 2, 4 och 5 enligt nuvarande PTOEM kan en långvarig insats enligt typinsats 7 med efterföljande rotationer genomföras utan att personalramarna ökar. 
  
 6.8.9 
  
 Risker 
  
 Försvarsmakten har genomfört en analys av genomförandesäker- heten i anskaffningen av ett nytt medeltungt helikoptersystem. I begreppet genomförandesäkerhet innefattas möjligheterna att kunna realisera införande och förmågeuppbyggnad av specificerat helikoptersystem inom stipulerade tids- och uppgiftsramar. Analysen av genomförandesäkerheten omfattar tiden från kon- traktsskrivning till fullt operativ förmåga. Särskilda områden som belyses är möjligheten att genomföra utbildningar, produktion av erforderlig flygtid och möjligheten att ta fram erforderlig dokumentation för driftsättning. 
 126 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att myndigheten är väl medveten av de risker och utmaningar som ett införande av ett nytt helikopter- system medför. Risker identifierade i den angivna analysen är uteslutande beroende av de snäva tidsförhållanden som råder mellan leverans till myndigheten och eventuell insats. På längre sikt är dessa risker dock avsevärt mindre och de huvudsakliga anled- ningarna till detta är flera. En anskaffning av ett beprövat operativt medeltungt helikoptersystem innebär en anskaffning av ett utvecklat helikoptersystem som används av flera användare med erfarenheter av insatsverksamhet. Flera av de problem som erfarits under införande och modifieringar av nuvarande helikoptersystem, vilket medfört förseningar och bristande insatsförmåga, kan med stor sannolikhet undvikas om ett beprövat operativt medeltungs helikoptersystem anskaffas och införs i en konfiguration så som den levereras till och opereras av andra andvändare. 
  
 Försvarsmakten  
 påpekar att driftsättningen av ett helikopter- system är erfarenhetsmässigt och jämförelsevis förknippat med de största riskerna, frånsett risker med leveransförseningar från industrin. En av två framgångsfaktorer för att nå målet med ett införande är helikoptersystemets och leverantörens erfarenhet och mognadsgrad, vilket endast kan påverkas vid valet av helikopter- system. Den andra framgångsfaktorn är att driftsättningen leds centraliserat och koordinerat med enkla beslutsvägar där mandat, ansvar och krav på resultat är tydligt formulerat såväl inom Försvarsmakten som mellan Försvarsmakten och andra aktörer. Den senare framgångsfaktorn är direkt beroende på egna vägval och möjligheterna att ta tillvara erfarenheter från tidigare drift- sättningar. 
  
 Försvarsmakten  
 anger att under ett införande ska flera akti- viteter genomföras parallellt. Åtgärder för att minimera risker ska vidtas tidigt och företrädesvis i förebyggande syfte. Detta är inte på något sätt unikt för denna situation men är kanske tydligare accentuerat med anledning av de snäva tidsförhållanden som gäller. Myndigheten har identifierat ett antal aktiviteter som i oberoende ordning tillsammans ger förutsättning för att kunna nå operativ effekt med ett nytt helikoptersystem: 
  
 driftsättning och översyn av erforderlig dokumentation 
  
 personalförsörjning 
  
 planering och verifiering av utbildningar med efterföljande förbandsuppbyggnad 
  
 127 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 Försvarsmaktens bedömning är att de föreslagna åtgärderna minskar riskernas konsekvenser och/eller dess uppkomst. 
  
 6.8.10 
  
 Påverkan på övrig verksamhet 
  
 Påverkan på införande HKP14 
  
 Försvarsmakten  
 framhåller att en tydlig målsättning vid anskaffning av ett nytt medeltungt helikoptersystem är att tidigt uppnå operativ effekt. Driftsättningen av helikoptersystem 14 har begränsningar avseende möjlig flygtidsproduktion under perioden fram till 2014 eller 2015. Anledningen till detta är i huvudsak systemets låga mognadsgrad. En kraftsamling på ett nytt medeltungt helikopter- system tidigt i perioden är därmed inte avgörande för införande- takten av helikoptersystem 14. När systemet mognar och flygtids- produktionen ökar från år 2015 och framåt har tekniker frigjorts från helikoptersystem 10 och helikoptersystem 15 bedöms ha en väl utvecklad civil leverantörslösning för den flygtid som avsätts för utbildning och träning. Det går dock inte att utesluta att resurs- konflikter kan uppstå mellan de medeltunga helikoptersystemen men det är ett aktivt val mellan pågående och kommande insatsverksamhet, vilket får värderas i varje enskilt fall. 
 Påverkan på NBG11 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att anskaffning av ytterligare ett medel- tungt helikoptersystem inte har någon negativ påverkan på den planerade verksamheten med helikopter 15 för NBG 11. 
 Påverkan på NBG14 
  
 Försvarsmakten  
 bedömer att ett eventuellt nyttjande av heli- kopter 15 i NBG 14 kan medföra negativa konsekvenser för utbildningen för de medeltunga systemen, vilka dock kan minskas om i första hand helikopter 15 i sjöoperativ konfiguration används för ändamålet. Ett nytt medeltungt helikoptersystem skulle, vid ett optimalt införande, även kunna nyttjas för NBG 14. 
 128 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Påverkan på Försvarets materielverk 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar även att en anskaffning av ett nytt medeltungt helikoptersystem kommer att medföra påtagliga konse- kvenser för myndighetens pågående och planerade produktion och därmed Försvarsmaktens förmågeuppbyggnad. Statsmakterna och Försvarsmaktens långsiktig strategi har baserats på att helikopter- bataljonen ska operera ett lätt och ett medeltungt helikopter- system. Detta innebär att helikoptersystem 14 är det helikopter- system som skapar förutsättningar för myndighetens operativa förmåga med medeltunga helikoptrar såväl nationellt som inter- nationellt. Myndigheten anger att detta innebär att utgångspunkten är – då möjligheter till förstärkning av den medeltunga helikopter- kapaciteten analyseras – att inte nedprioritera pågående anskaffning av helikoptersystem 14. Vidare är utgångspunkten att inte heller nedprioritera pågående modifiering av helikoptersystem 10 eller vidmakthållandet av helikoptersystem 15. Myndigheten påpekar samtidigt att det långsiktiga perspektivet har analyserats och berörts i begränsad omfattning eftersom den saknar kunskap om hur det långsiktiga behovet av medeltung helikopterkapacitet kan komma att utvecklas. Myndigheten konstaterar samtidigt att Försvarsmakten långsiktigt istället för två helikoptersystem kan komma att operera tre helikoptersystem med ett ökat antal heli- koptrar. Detta kommer att innebära påverkan på den samlade operativa förmågan, kostnader, dimensionering av resurser med mera. Myndigheten påpekar att inte heller detta har analyserats närmare i myndighetens underlag till utredningen. 
  
 6.8.11 
  
 Ekonomi, m.m. 
  
 Försvarsmakten beräknar att den totala anslagsbelastningen för detta alternativ uppgår till cirka 4,7 miljarder kronor fördelat på perioden  
 2011–2020. 
  Vid en realisering av alternativet frigörs medel ur anslaget 1.3 med cirka 1, 3 miljarder kronor relaterat till framtida investeringar för helikoptersystemen 4, 10 och 15. 
 129 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 6.9 
  
 Upphandling 
  
 Försvarsmaktens medeltunga helikopterkapacitet kan som ovan framgår förstärkas antingen genom att ett befintligt medeltungt helikoptersystem utvecklas och moderniseras eller genom att ett nytt medeltung helikoptersystem anskaffas. I båda fallen aktua- liseras frågan om bestämmelserna för upphandling och vilka tidsramar som kan bli aktuella vid olika former av upphandling. I detta avsnitt redovisas översiktligt regelsystemet för upphandling av försvarsmateriel. 
 Initiering av upphandling 
 Av Försvarsmaktens regleringsbrev framgår normalt att myndig- heten ska inhämta regeringens medgivande för beställning av verksamheter som får större betydelse för insatsorganisationens utveckling, viktig inhemsk försvarsindustriell förmåga och kompe- tens eller Sveriges relationer till andra nationer. Försvarsmakten ska även inhämta regeringens medgivande då beställning av verksam- heter som medför stora ekonomiska bindningar eller som påverkar regeringens handlingsfrihet. I regleringsbrevet anges vanligen även ett antal planerade beställningar definierade som investeringar och där myndigheten ska inhämta regeringens medgivande innan beställning sker. 
 Försvarsmakten kan initiera en upphandling då ett behov av materiel eller tjänster uppkommer för att myndigheten ska kunna fullgöra sina uppgifter. Utgående från det behov myndigheten har identifierat fastställs normalt en kravställning för det som ska anskaffas. En kravställning kan i ett tidigt skede snävas av i det fall specifika krav gör att endast ett urval av möjliga försörjnings- lösningar kan vara tillämpliga för att fylla behovet. En kravställning kan utformas så att olika försörjningslösningar är möjliga vid upphandling av materielsystem tjänster, m.m. 
 Bestämmelser om upphandling 
 Försvarets materielverk genomför normalt upphandlingar inom ramen för lagen (2007:1091) om offentligt upphandling (LoU). Utgångspunkten i LoU är att anskaffningar ska ske i konkurrens. Peters ger dock möjlighet att rikta en upphandling till en viss 
 130 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 leverantör bl.a. baserat på synnerliga skäl, tekniska skäl eller ensam- rätt samt vid ytterligare leveranser från den ursprungliga leveran- tören där ett byte av leverantör skulle medföra oskäliga tekniska eller ekonomiska olägenheter. Om det föreligger försvars- och säkerhetspolitiska skäl finns det en möjlighet för regeringen respektive att besluta om undantag från bestämmelserna i LoU. 
 Marknadsundersökning 
 Försvarets materielverk genomför initialt en marknadsanalys i syfte att identifiera möjliga lösningar och aktörer på marknaden. Utgående från den kravställning som fastställts följer myndigheten den gällande materielförsörjningsstrategin vid val av lämpliga lösningar. 
 Försvarets materielverk genomför därefter en annonsering av en upphandling efter att marknadsundersökningen har skett. Detta utgör den formella startpunkten som gör det möjligt för leveran- törer att lämna anbud. Annonseringen (anbudsinfordran) ska ange de krav som ställs på den vara eller tjänst som ska upphandlas, samt redovisa hur inkomna anbud kommer att utvärderas. 
 Handläggning 
 Då anbuden inkommer bereds dessa för att finna vilket anbud som är det mest förmånliga baserat på de urvalskriterier som angivits. Därefter kan, vid komplexa upphandlingar, förhandlingar med möjliga leverantörer genomföras. Vid komplexa upphandlingar är det vanligt förekommande att förhandlingar genomförs fram till dess ett färdigt avtal föreligger och är klart för att undertecknas, men med förbehåll av regeringens godkännande i det fall ett sådant godkännande krävs. 
 Tilldelningsbeslut 
 Försvarets materielverk fattar beslut om val av leverantör genom ett så kallat tilldelningsbeslut, där grunden för beslutet anges. Vid komplexa upphandlingar hemställer myndigheten normalt om regeringens bemyndigande att få beställa en anskaffning av det tänkta materielsystemet. På motsvarande sätt hemställer myndig- 
 131 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 heten om regeringens bemyndigande att få teckna avtal, i det fall ett sådant bemyndigande krävs. Därefter beställer Försvarsmakten den materiel som ska upphandlas av Försvarets materielverk, som avtalar slutligt med en leverantör. Leverantören har därefter att uppfylla sina åtaganden enligt det avtal som ingåtts och leverera varor och tjänster enligt detta avtal. 
 Leveransgodkännande, m.m. 
 Försvarets materielverk måste normalt även verifiera och validera funktionalitet och säkerhet i de system som överlämnas till Försvarsmakten, särskilt vad gäller komplexa materielsystem. Detta är normalt en förutsättning för överlämning av ett komplext flygmaterielsystem till Försvarsmakten. I samband med leveranser genomförs kontroller och leveransgodkännanden av Försvarets materielverk. För komplexa upphandlingar och materiel kan detta arbete vara omfattande. För ett flygmaterielsystem krävs bl.a. att leverantören kan uppvisa ett gällande militärt typcertifikat (MTC). Myndigheten måste vidare för att kunna ta ansvar för de olika ingående delarna i ett komplett materielsystem ansöka och erhålla ett materielsystemintyg (MSI),som utfärdas av Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör. 
  
 6.10 
  
 Överväganden och slutsatser 
  
 6.10.1 
  
 Några utgångspunkter 
  
 Betydelsen av 2009 års försvarspolitiska inriktningsbeslut 
 Militärhelikopterutredningen har analyserat betydelsen av 2009 års försvarspolitiska inriktningsbeslut för Försvarsmaktens fortsatta utveckling och krav på myndighetens framtida operativa förmåga. Utredningen har vidare analyserat vad som anges i regeringens styrdokument om kraven på myndighetens operativa förmåga och krav på medeltung helikopterkapacitet. Utredningen också analyse- rat aktuella och långsiktiga behov av sådan kapacitet. Av analyserna framkommer att det föreligger tydligt behov av en ökad medeltung helikopterkapacitet i myndighetens helikopterverksamhet om stats- maktens krav på Försvarsmakten förmåga att stödja armé- och 
 132 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 marinstridskrafterna samt internationella insatser med medeltung helikopterkapacitet ska mötas. 
 Oklar målbild 
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att Försvarsmaktens, och till viss del även Försvarets materielverks, hantering av heli- kopterverksamheten tidigare präglats av en oklar målbild samt, i vissa fall, brist på långsiktig och stabil hantering av helikopterverk- samheten (se kapitel 8.) Hanteringen av helikopterverksamheten har istället – framförallt under andra hälften av  
 2000-talet 
  – kommit att präglas av en påtaglig obalans mellan uppgifter och resurser, vilket i sig medfört kortsiktiga beslut och tvära kast mellan olika inriktningar av verksamheten. Utredningen anser därför att en grundläggande utgångspunkt vid fortsatta överväganden av möjliga handlingsvägar att förstärka Försvarsmaktens medeltunga heli- kopterkapacitet är att helikopterverksamheten nu måste ges förut- sättningar till en långsiktig stabil utveckling, där balans råder mellan uppgifter och resurser. Detta är inte minst viktigt mot bak- grund av utvecklingen inom flygsäkerhetsområdet och haveri- frekvensen under  
 2000-talet 
  (se kapitel 7). 
 Ingen avveckling innan nytt helikoptersystem införts 
 Militärhelikopterutredningen anser vidare – mot bakgrund av visade erfarenheter – att den operativa medeltunga helikopterkapa- citet som Försvarsmakten idag förfogar över inte ska planeras för avveckling förrän en likvärdig eller bättre kapacitet baserad på ett annat helikoptersystem har tillskapats och validerats. Att skjuta upp beslut och förberedelser för avveckling av helikopter 10 innebär i och för sig extra kostnader, vilka dock ska ställas i relation till risken att den enda tillgängliga medeltunga helikopterkapa- citeten, där erfarenhet av operativ insats skapats med start 2011, avvecklas innan ett fullgod eller en större kapacitet har tillskapats. Mot bakgrund av tidigare erfarenhet bör därför planering och verksamhet ske för att säkerställa handlingsfrihet för fortsatt drift av helikoptersystemet väl bortom den tidpunkt då annan medel- tung helikopterkapacitet bedöms vara operativ i Försvarsmakten. 
 133 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 Detta är enligt utredningens mening en rimlig kostnad i förhållande till hittillsvarande erfarenheter som pekar på att det är lätt att underskatta de samlade riskerna, tidsåtgång, resursåtgång och påverkan på verksamhetssäkerhet vid anskaffning och intro- duktion av ett nytt helikoptersystem. 
 Krav på tydlig kravställning, m.m. 
 Militärhelikopterutredningen kan också konstatera att hittillsvaran- de erfarenheter av anskaffning av ett nytt helikoptersystem eller modifiering av ett befintligt helikoptersystem indikerar att en förutsättning för att nå framgång via nyanskaffning och modifie- ring av helikoptersystem är förekomsten av en klar, tydligt och hållbar kravställning, tillräcklig tid för förberedelser och genom- förande av anskaffningar samt en korrekt värdering av marknadens och leverantörers möjligheter att leverera. Vid vägval av hur den medeltunga helikopterkapaciteten kan ökas, bör därför särskild vikt fästas vid nu angivna mer generella förutsättningar i syfte att minska riskerna vid utvecklingen av helikopterverksamheten. 
 Både långsiktiga och kortsiktiga behov 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar att behovet av ökad medeltung helikopterkapacitet föreligger såväl långsiktigt som i det korta perspektivet. Vid övervägande av möjliga handlingsvägar för en förstärkning av den medeltunga helikopterkapaciteten måste därför såväl det långsiktiga som det kortsiktiga behovet av sådan kapacitet beaktas, vilket innebär att samtidigt som åtgärder vidtas för att möta det kortsiktiga behovet måste det långsiktiga behovet omhändertas på ett sådant sätt att helikopterbataljonens kan ges förutsättningar att uppnå en långsiktigt stabil utveckling för att möta den framtida målbilden och förbandsmålsättningen för helikopterbataljonen. 
 Brister relativt gällande förbandsmålsättning 
 Försvarsmakten helikopterbataljon ska enligt nu gällande prelimi- nära förbandsmålsättning på sikt operera två helikoptersystem, ett medeltungt helikoptersystem 14 och ett lätt helikoptersystem 15. 
 134 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Myndigheten har i dag dock endast ett operativt medeltungt helikoptersystem i form av helikoptersystem 10, vilket enligt för- bandsmålsättningen ska avvecklas när helikoptersysten 14 blir operativt. Helikoptersystem 4 ska enligt tidigare beslut avvecklas men avvecklingen har stoppats i avvaktan på regeringens ställnings- tagande till den framtida helikopterkapaciteten. 
 Helikopterbataljonen uppvisar i dag betydande brister i den operativa förmågan i förhållande till vad som anges i förbands- målsättningen. Bristerna återfinns både vad gäller mark- och sjö- operativ förmåga. Vad gäller den markoperativa förmågan finns brister särskilt vad gäller förmågan att med medeltung helikopter- kapacitet genomföra taktiska trupp- och materieltransporter i såväl nationella som internationella insatser. 
 Bristerna i den sjöoperativa förmågan finns främst i förmågan till ytstrid och ubåtsjakt med medeltung helikopter, där bristerna bedöms bestå till dess helikoptersystem 14 i sjöoperativ konfigura- tion blir operativ omkring 2020. 
 Brister i den medeltunga helikopterkapaciteten relativt den nu gällande förbandsmålsättningen bedöms kvarstå till dess heli- koptersystem 14 – enligt nu gällande planering – blir operativt om- kring 2017, om inte ytterligare medeltunga helikopterresurser tillförs innan dess. 
 Ny förbandsmålsättning 
 Försvarsmakten arbetar nu med framtagande av en ny förbands- målsättning för helikopterbataljonen. Denna målsättning ska i en första etapp beskriva målsättningen 2014. Utredningen anser att ett eventuellt beslut om att förstärka den medeltunga helikopter- kapaciteten inte kan enbart grundas på målsättningen 2014, som endast bör ses som ett delmål, utan bör ha en mer långsiktig inriktning, bl.a. mot bakgrund av kraven på en långsiktighet och stabilitet i helikopterverksamheten samt den beräknade livslängden på militära helikoptersystem, som i vissa fall kan uppgå till  
 30–40 
  år. Utredningen anser att åtgärder för att möta myndighetens lång- siktiga behov av ökad medeltung helikopterkapacitet därför bör ha som utgångspunkt en framtida målbild som sträcker sig minst  
 20–30 
  år framåt i tiden. 
 135 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 Det långsiktiga behovet 
 Som framgår av kapitel 3 medför statsmaktens inriktning av Försvarsmaktens utveckling och krav på operativ förmåga att insatsförbanden ska bli färre men mer lättrörliga och tillgängliga samtidigt som myndigheten ska ha beredskap att kunna genomföra internationella fredsfrämjande insatser i förhöjd hotmiljö, varav minst en större insats och fyra mindre insatser. Helikopter- bataljonen ska därvid kunna stödja både armé- och marinstrids- krafter samt pågående internationella insatser under en längre period med medeltung helikopterkapacitet. 
 Utredningen bedömer att de uppgifter och deluppgifter som återfinns i nuvarande preliminära förbandsmålsättning för heli- kopterbataljonen i allt väsentligt motsvarar de långsiktigt över- blickbara framtida kraven på helikopterbataljonens uppgifter och deluppgifter. De är också i stort i överrensstämmelse med de krav som återfinns i den nuvarande förbandsmålsättningen. 
 Dock innebär den nya inriktningen av Försvarsmaktens del- tagande i internationella insatser att helikopterbataljonen kon- tinuerligt bör kunna stödja internationella insatser med medeltung helikopterkapacitet. Ytterligare helikopterresurser bör därför till- föras för att tillgodose de operativa behoven. Därutöver framträder även ett ökat långsiktigt nationellt behov att kunna nyttja medeltunga helikopterresurser för taktisk trupptransport vid såväl insats som övningar, särskilt efter 2009 års försvarspolitiska inriktningsbeslut med inriktning på mer rörliga och tillgängliga insatsförband. 
 Utredningen kan samtidigt konstatera att Försvarsmaktens förmåga att stödja samhället med medeltunga helikopterresurser har nedgått väsentligt och idag är mycket begränsad. För det fall det civila samhällets resurser inte skulle räcka till skulle detta kunna få allvarliga konsekvenser vid en större naturkatastrof eller olycka där behov av större helikopterresurser föreligger. Utredningen bedömer att det långsiktigt alltjämt kommer att finnas behov av Försvarsmaktens medeltunga helikopterresurser när det civila sam- hällets resurser inte räcker till. En tillförsel av ytterligare medel- tunga helikopterresurser innebär därför att helikopterbataljonens förmåga att stödja samhället med helikoptertransporter kommer att öka betydligt. 
 136 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Det kortsiktiga behovet 
 Militärhelikopterutredningen identifierar i delbetänkandet brister i helikopterbataljonens mark- och sjöoperativa förmåga. Bristerna får till följd att helikopterbataljonen på kort sikt kommer att sakna förmåga att stödja insatsförbanden med medeltung helikopter- kapacitet för taktiska transporter och medicinsk evakuering, bland annat vad gäller under beredskapsperioden och vid en eventuell insats för den nordiska stridgruppen 2011 (NBG 11) respektive 2014 (NBG 14). Vidare kommer det svenska truppbidraget till Afghanistan att sakna egen förmåga till medicinsk evakuering efter andra kvartalet 2013. 
 Militärhelikopterutredningen lägger sammanfattningsvis följan- de till grund för de fortsatta överväganden som görs i frågan om förutsättningar att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten. 
 Statsmaktens beslut om ny försvarspolitisk inriktning med åtföljande krav på Försvarsmaktens operativa förmåga innebär ökade krav på helikopterbataljonen att stödja insatsförbanden med medeltung helikopterkapacitet vid såväl nationella som inter- nationella insatser. Den medeltunga helikopterförmågan ska därvid långsiktigt baseras på helikoptersystem 14. Försvarsmaktens behov av ökad medeltung helikopterkapacitet långsiktigt avser förmåga att understödja arméförband och marina förband med helikopter- enheter. Vidare finns ett särskilt behov av att över tiden kunna stödja markstridsförbanden i internationella insatser med medel- tung helikopterkapacitet för taktiska transporter och medicinsk evakuering. Kortsiktigt finns behov av markoperativ helikopter- kapacitet för taktiska transporter och medicinsk evakuering i den nordiska stridgruppen 2011 (NBG 11) respektive 2014 (NBG 2014) samt medicinsk evakuering i insatsen i Afghanistan efter 2013. Försvarsmaktens behov av sjöoperativ helikopter- kapacitet avser främst ökad förmåga till ytstrid och ubåtsjakt till dess helikoptersystem 14 blir operativ omkring år 2020. 
 Militärhelikopterutredningen gör sammantaget bedömningen att vad regeringen och riksdagens försvarsutskott nu anger i fråga om kraven på helikopterbataljonen innebär väsentligt ökade krav på medeltung helikopterkapacitet relativt den nu gällande preliminära förbandsmålsättning för helikopterbataljonen. 
 137 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 6.10.2 
  
 Förutsättningar att öka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 Militärhelikopterutredningen bedömer att angivna brister i den markoperativa förmågan och de ökade kraven kan avhjälpas genom att den medeltunga helikopterkapaciteten förstärks, antingen genom att befintliga helikoptersystem vidmakthålls , utvecklas och modifieras eller att ett nytt medeltungt helikoptersystem anskaffas. 
 Frågan om ett befintligt system ska utvecklas och modifieras eller om ett nytt medeltungt helikoptersystem bör anskaffas beror på vilken ambitionsnivå som bör gälla för helikopterbataljonens förmåga att stödja insatsförbanden med medeltung helikopter- kapacitet. Utredningen analyserar därför till en början olika möjliga ambitionsnivåer vid en förstärkning av den medeltunga helikopter- kapaciteten. Först måste emellertid förhållandet mellan antalet heli- koptrar och den operativa effekten beröras. 
 Antalet helikoptrar och den operativa effekten 
 Militärhelikopterutredningen vill framhålla att antalet helikopter- system och antalet konfigurationer i ett helikoptersystem i relation till det totala antalet helikoptrar är från materiella utgångspunkter avgörande för vilken operativ effekt som kan uppnås. Den opera- tiva effekt som kommer att kunna skapas är helt beroende av det antal helikoptrar som slutligen modifieras eller anskaffas. Ett blygsamt antal kan komma att ge långsiktiga strukturella begräns- ningar i den operativa effekt som eftersträvas och påverkar således även de uppgifter som kommer att kunna lösas. 
 Militärhelikopterutredningen erfar, bl.a. från besöken vid heli- kopterförbanden i Nederländerna och Storbritannien, att en heli- kopter som är insatt i en internationell insats kräver ytterligare fyra helikoptrar som brukas för utbildning, tillsyner och modifieringar. Det innebär att var femte helikopter i en homogen helikopterpark stadigvarande kan nyttjas i en internationell insats. Denna relation medför att ett helikoptersystem med  
 15–20 
  helikoptrar i ett utförande innebär att tre till fyra helikoptrar stadigvarande skulle kunna nyttjas i internationella operationer. Då insatsmiljöer med förhöjd hotnivå normalt innebär att ett roteuppträdande är nöd- vändigt medför detta att den beredskap och uppdragsfrekvens som kan genomföras blir starkt beroende av hur många helikoptrar som 
 138 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 totalt kan sättas in i en insats. Således är antalet helikoptrar i sig en kvalitativ egenskap för ett helikoptersystem avseende vilken operativ effekt som kan skapas. 
  
 27 
  
 Baserat på andra länders erfarenheter bör numerären i ett medeltungt helikoptersystem därför uppgå till femton helikoptrar för att det ska utgöra en långsiktigt relevant lösning. Då en sådan lösning övervägs måste även haverireserv, m.m. beaktas. Inom ramen för antalet helikoptrar av en helikoptertyp kan tillgänglighet och flygtidsproduktion ökas, respektive sårbarheten för störningar minskas, om helikoptrarna har en och samma konfiguration. Därför bör om möjligt flera olika konfigurationer inom ett heli- koptersystem undvikas. 
  
 27  
 För att upprätthålla beredskap för medicinsk evakuering i ett insatsområde krävs två heli- koptrar (en rote) då man uppträder i förhöjd hotmiljö. Skälet till detta är att den ena helikoptern löser den medicinska evakueringen samtidigt som den andra utgör under- stödshelikopter i syfte att öka uppdragssäkerheten. Upprätthållande av beredskapen förut- sätter i materiella termer minst tre helikoptrar för att med rimlig säkerhet säkerställa att två helikoptrar är tillgängliga över tiden. På den tredje helikoptern genomförs under tiden antingen förebyggande eller avhjälpande underhållsåtgärder. Vidare krävs normalt tre besättningar i insatsområdet som över tiden roterar mellan beredskap och återhämtning/vila. Erfarenheten från andra länder som verkar i insatsområden, bl.a. Afghanistan, visar att om den reella flygtiden för helikoptrar i beredskap vid en insats i hotmiljö är relativt låg kommer besättningarnas färdighet att successivt minska varför det är nödvändigt att rotera besätt- ningarna med tre månaders intervall. Under tiden då besättningarna är i Sverige genomförs flygträning och övning i aktuella flygprofiler. Försvarsmaktens planering bygger på att helikopterenhetens sex besättningar upprätthåller beredskapen i insatsområdet under ett år, tre månaders rotationer. Samtidigt pågår uppbyggnad av de därpå följande sex besättningarna som ska avlösa de förstnämnda. Denna träning pågår i cirka 18 månader. Detta innebär att över tiden är det 15 besättningar som är antingen insatta i insatsområdet eller vidmakthåller sin flygfärdighet eller är i uppbyggnadsfasen. Varje besättning flyger omkring 250 flyg- timmar per år, vilket ger ett årligt flygtidsbehov på sammanlagt 3 750 flygtimmar. För att skapa en långsiktigt hållbar lösning så finns ytterligare nio besättningar som är i återhämtningsfasen och löser andra uppgifter vid förbandet. Under denna tid bedrivs i princip ingen aktiv flygtjänst. Således finns det sammanlagt fyra omgångar om sex besätt- ningar som roterar mellan de tre faserna insats (3+3 månader under ett år), uppbygg- nad/förberedelser och nationella insatser (cirka 18 månader) samt återhämtning/annan verksamhet (cirka 18 månader). Härutöver krävs en nyrekrytering över tiden av tre flyg- förare som genomför grundläggande flygutbildning på den aktuella helikoptertypen, vilket medför ett flygtidsuttag på sammanlagt 450 flygtimmar per år. Härutöver tillkommer behov av flygtid för personal i flygtjänstledande befattningar, t.ex. flygchef/lokal flygchef, chefs- pilot, flygsäkerhetsofficer och divisionschef, med ett årligt flygtidsuttag om totalt 500 flygtimmar per år. Sammantaget innebär detta att det åtgår omkring 4 700 flygtimmar per år för att över tiden kunna ha två helikoptrar (en rote) i beredskap i ett insatsområde. Försvarsmaktens moderna helikoptrar flyger cirka  
 275–325 
  flygtimmar per helikopter och år. 15 helikoptrar kan producera mellan 4 125 och 4 875 flygtimmar. Om tre helikoptrar ska vara insatta i ett insatsområde krävs således att helikoptersystemet omfattar minst 15 heli- koptrar för att kunna producera erforderlig flygtid. 
 139 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 6.10.3 
  
 Olika ambitionsnivåer 
  
 Militärhelikopterutredningen bedömer – mot bakgrund av vad som anges i regeringens styrdokument samt aktuella och långsiktiga behov – att det finns skäl att beskriva tre olika ambitionsnivåer för utvecklingen av Försvarsmaktens medeltunga helikopterkapacitet. Samtliga nivåer har som utgångspunkt att helikopterbataljonen i framtiden långsiktigt ska kunna lösa huvuduppgifter och delupp- gifter som framgår av den nu gällande preliminära förbands- målsättning. I denna anges att helikopterbataljonen är dimensione- rad för att kunna genomföra samtliga typinsatser var för sig. Den är även dimensionerad för att kunna genomföra typinsatserna 2, 4 och 5 samtidigt, men den insats som startar sist ges en lägre ambi- tionsnivå. 
 Med det angivna som utgångspunkt kan utredningen samtidigt konstatera att de kortsiktiga behoven av medeltung helikopter- kapacitet kan uppfyllas på olika sätt och vid på olika tidpunkter beroende på ambitionsnivå och vid de olika tidpunkterna tillgänglig helikopterkapacitet. Avgörande för vilken ambitionsnivå man väljer blir kravet på  
 när  
 den medeltunga helikopterkapaciteten måste förstärkas. 
 Nivå 1 
 Denna ambitionsnivå innebär att helikopterbataljonen ska kunna lämna stöd vid hävdande av territoriell integritet (typinsats 2), lämna stöd till specialförbanden (typinsats 4) och lämna stöd till ett snabbinsatsförband (typinsats 5) samtidigt som helikopter- bataljonen kontinuerligt stöder minst  
 en  
 internationell insats med markoperativ tyngdpunkt med en helikopterenhet (3 medeltunga helikoptrar) (typinsats 7), till exempel den svenska insatsen i Afghanistan från  
 2013. 
  
 Varken helikoptersystem 4 eller helikoptersystem 10 möter kravet på antal helikoptrar i helikoptersystemet eller kan uppnå operativ effekt vid denna tidpunkt för att utgöra ett alternativ i denna ambitionsnivå (avsnitt 6.3 och 6.4). Helikoptersystem 14 bedöms ge operativ effekt omkring 2017. Det enda alternativ som kvarstår i denna ambitionsnivå för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 2013 är att ett nytt medeltungt helikopter- system anskaffas. Utredningen har i avsnitt 6.8 redogjort för vilka 
 140 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 förutsättningar som råder i detta alternativ. Denna ambitionsnivå innebär att Försvarsmakten skulle långsiktigt opera två medeltunga helikoptersystem med ett begränsat antal olika konfigurationer från  
 2017. 
  
 Militärhelikopterutredningen utgår i denna ambitionsnivå från statsmaktens tidigare inriktning att den sjöoperativa förmågan kan tillåtas nedgå under en begränsad period till dess helikopter- system 14 i sjöoperativ konfiguration införs omkring 2017 och uppnår operativ förmåga omkring 2020. 
 I denna ambitionsnivå ökar samtidigt helikopterbataljonens förmåga att stödja samhället med medeltung helikopterkapacitet från 2013. 
 Nivå 2 
 I denna ambitionsnivå antas samma utgångspunkter gälla ifråga om typinsatsen 2,4 och 5 samt att helikopterbataljonen därutöver ska kunna stödja minst  
 en  
 internationell insatser med markoperativ tyngdpunkt med en helikopterenhet kontinuerligt över tiden, till exempel den svenska insatsen i Afghanistan,  
 tidigast 2015 
 . 
 Denna ambitionsnivå utgår från att helikopterbataljonens medeltunga helikopterkapacitet utgörs av helikoptersystem 14 och ytterligare ett medeltungt helikoptersystem om minst 15 heli- koptrar, till exempel tio helikopter 10 i konfiguration 10 B. Härutöver behöver ytterligare fem nya helikoptrar anskaffas till helikoptersystemet. På grund av kraven på fortsatta modifieringar av helikoptersystem 10, behovet av anskaffning av fem nya helikoptrar och leveransförseningarna av helikoptersystem 14 bedöms en ökning av den medeltunga helikopterkapaciteten i denna ambitionsnivå kunna uppnås tidigast omkring  
 2015–2006 
  (se avsnitt 6.5.) 
 Militärhelikopterutredningen utgår även i denna ambitionsnivå från statsmaktens tidigare inriktning att den sjöoperativa förmågan kan tillåtas nedgå under en begränsad period till dess helikopter- system 14 i sjöoperativ konfiguration införs omkring 2017 och uppnår operativ förmåga omkring 2020. 
 I denna ambitionsnivå ökar också helikopterbataljonens för- måga att stödja samhället med medeltung helikopterkapacitet, dock inträffar denna förmåga två eller tre år senare än i ambitionsnivå 1. 
 141 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 Nivå 3 
 I denna nivå antas samma utgångspunkter gälla ifråga om typinsatsen 2,4 och 5 samt att helikopterbataljonen därutöver ska kunna stödja en internationell insatser  
 intermittent  
 med mark- operativ tyngdpunkt med helikopterenheter, t.ex. till exempel den svenska insatsen i Afghanistan från  
 2015 
 . 
 Denna ambitionsnivå utgår från att helikopterbataljonens medeltunga helikopterkapacitet – utöver helikoptersystem 14 – består av ytterligare 10 medeltunga helikoptrar i forma av modifie- rade helikopter 10, samtliga i version RichardsonMilitärhelikopterutredningen utgår även i denna ambitionsnivå från statsmaktens tidigare inriktning att den sjöoperativa förmågan kan tillåtas nedgå under en begränsad period till dess helikopter- system 14 i sjöoperativ konfiguration införs omkring 2017 och uppnår operativ förmåga omkring 2020. 
 På motsvarande sätt som i ambitionsnivå 2 ökar helikopter- bataljonens förmåga att stödja samhället med medeltung heli- kopterkapacitet även i denna ambitionsnivå, om än med mindre kapacitet. 
  
 6.10.4 
  
 Sammanfattande analys 
  
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att det för närvarande föreligger betydande brister i helikopterbataljonens mark- och sjöoperativa förmåga. Bristerna gäller särskilt förmågan att stödja armé- och marinstridskrafterna med medeltung helikopterkapacitet samt att kontinuerligt över tiden kunna stödja insatsförbanden i internationella insatser. 
 Helikoptersystem 14 kommer enligt nuvarande planering att kunne ge operativ effekt 2017. Helikoptersystem 14 är dock inte dimensionerad för att helikopterbataljonen långsiktig ska kunna uppfylla statsmaktens ny krav på medeltung helikopterkapacitet i nu planerad omfattning. Inte heller helikoptersystem 4 eller heli- koptersystem 10 i nuvarande konfiguration möter de angivna resurs- och tidskraven. 
 Det föreligger därför ett behov av att förstärka helikopter- verksamheten med ytterligare medeltunga helikoptrar. En effekt av en förstärkning av helikopterbataljonen med ytterligare femton medeltunga helikoptrar är att det kommer att finnas drygt tio 
 142 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 helikoptrar i helikoptersystemet som – utöver att nyttjas för att vidmakthålla besättningarnas status – även kan nyttjas till andra uppgifter, eftersom en insats enligt typinsats 7 i sig inte binder upp fler än tre eller fyra helikoptrar i insatsområdet. En ökad volym helikoptrar skulle därmed långsiktigt även skapa ökad handlings- frihet och effekt i samtliga typinsatser, långsiktigt även sjöoperativ, genom att helikopter 14 i sjöoperativ konfiguration kan frigöras för sin huvuduppgift. 
 Differensen avseende helikopterkapaciteten med eller utan tillskott illustreras i tabell  
 6.1–6.2 
  sist i detta kapitel. 
 Utredningen har med utgångspunkt i vad regeringen anger om kraven på Försvarsmaktens framtida operativa förmåga och heli- kopterbataljonens medeltunga helikopterkapacitet samt tillgängliga ekonomiska resurser analyserat och identifierat tre ambitionsnivåer att öka helikopterbataljonens medeltunga helikopterkapacitet. 
 Ambitionsnivå 1 tillgodoser krav på att helikopterbataljonen kontinuerligt över tiden ska kunna stödja en internationell insats med medeltung helikopterkapacitet för taktiska transporter och medicinsk evakuering. Vidare finns förutsättningar den förstärkta helikopterkapaciteten kan uppnås tidigt från 2013 och att heli- kopterbataljonen ges en långsiktigt ökad medeltung helikopter- kapacitet från denna tidpunkt. 
 Även ambitionsnivå 2 tillgodoser kravet på att helikopter- bataljonen kontinuerligt över tiden ska kunna stödja minst en inter- nationell insats med medeltung helikopterkapacitet för taktiska transporter och medicinsk evakuering. Denna förmåga uppnås dock inte förrän tidigast 2015. Denna nivå förutsätter också att helikoptersysten 10 modifieras fullt ut och att helikoptersystemet förstärks med ytterligare fem för systemet anpassade helikoptrar. Denna ambitionsnivå medför att Försvarsmakten i praktiken skulle komma att operera tre medeltunga helikoptersystem från 2017. 
 Ambitionsnivå 3 innebär att helikoptersystem 10 i nuvarande omfattning men i modifierad konfiguration vidmaktshålls över tiden tillsammans med helikoptersystem 14. Alternativet möter inte behovet att kortsiktigt förstärka den medeltunga helikopter- kapaciteten eftersom systemet måste modifieras efter att insatsen i Afghanistan avslutas 30 juni 2013. Helikoptersystemet bedömas därefter kunna ge operativ effekt 2015 eller 2016. Alternativet möter inte heller på grund av det begränsade antalet helikoptrar i helikoptersystem behovet att kontinuerligt över tiden kunna stödja 
 143 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 internationella insatser med medeltung helikopterkapacitet för taktiska transport och medicinsk evakuering. 
 Behov och risker om den medeltunga helikopterkapaciteten ska öka 2013 
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att hanteringen av möjligheterna att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten, dvs. det forcerade tempot, avsaknad av en tydlig kravbild och förutsättningarna i övrigt för att skapa en ökad medeltung heli- kopterkapacitet, innehåller ett antal likartade omständigheter som bland annat föregick anskaffningen av helikoptersystem 14 och upphandlingen av modifiering av helikoptersystem 10. Utred- ningen anser att innan ett beslut tas om möjlig handlingsväg för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten bör det föregås av en genomgripande riskanalys. Det gäller dels för valet av hur den medeltunga helikopterkapaciteten kan ökas, dels de kompletteran- de åtgärder som kan behöva vidtas i den verksamhet som för närvarande genomförs. 
 Utredningen bedömer att följande måste uppfyllas för att möjliggöra att ett nytt medeltungt helikoptersystem ska kunna uppnå målsättningen med anskaffningen och bli operativt under 2013: 
  
 att anskaffningen även innehåller utbildning av såväl besätt- ningar som helikoptertekniker och att denna utbildning om möjligt tillgodoser behovet även för taktisk flygutbildning samt praktik skede för teknisk personal. Denna del (tillsammans med de materiella förutsättningarna) är avgörande för tidpunkten då systemet kan ge effekt, 
  
 att leverantören kan ge ett omfattande stöd under såväl drift- sättningsfasen som under den fortsatta driften vad avser flyg- tidsproduktionen och den kontinuerliga luftvärdigheten för att härigenom öka tillväxttakten, 
  
 att Försvarsmakten och Försvarets materielverk tillsammans ser över processerna och tillämpningen av regelverken i samband med driftsättning, t.ex. rörande leveranskontroller, certifiering, validering, systemsäkerhetsarbetet, ackreditering, överlämning, 
  
 144 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 indatering av förvaltningssystem, beslut om användning (BOA), m.m. 
  
 att ansvarsfördelningen mellan myndigheterna klarläggs, 
  
 att upphandlingen och införandet aktivt följs upp även på högre nivåer inom båda myndigheterna, särskilt vad gäller riskbedöm- ning och behovet av korrigerande åtgärder över tiden. 
  
 att volymen helikoptrar som anskaffas står i proportion till den ambition som eftersträvas med anskaffningen, dvs. om ambi- tionen är att säkerställa en långvarig förmåga till medicinsk evakuering med helikopter bör antalet helikoptrar vara  
  
 15–20 
  stycken. 
  
 att nationella särkrav inte förekommer. 
  
 6.11 
  
 Dimensionering, m.m. 
  
 6.11.1 
  
 Försvarsmakten 
  
 Försvarsmakten  
 har analyserat det infrastrukturella behovet vid anskaffning av ett nytt medeltungt helikoptersystem. Myndigheten har i analysen förutsatt ett behov av ny infrastruktur och har analyserat behoven vid anskaffning av ett nytt helikoptersystem bestående av 15 medeltunga helikoptrar. Analysen innefattar bygg- nation av hangarer med erforderlig säkerhets- och brandskydds- nivå, plattor samt lokaler för personal och säkerhetsmaterieltjänst. Data för miljöprövning har ej kunnat analyseras i detalj. Myndig- heten anger att det för närvarande finns viss överkapacitet när det gäller hangarplatser. Överkapaciteten beror på den försenade leveransen av helikoptersystem 14. Beroende på val av handlings- alternativ uppstår möjligen ytterligare kapacitet i samband med avyttring eller omdisponering av helikoptersystem 4. Vid en anskaffning av ett nytt helikoptersystem kommer inte samtliga helikoptrar kunna hangareras på samma plats. Eventuellt måste ytterligare åtgärder, t.ex. installation av brandskyddsutrustning, höjning av säkerhetsskyddsklass, m.m. samt en omdisponering av andra resurser och verksamheter att behöva genomföras. Detta kan även medföra negativ påverkan på annan verksamhet och ökade kostnader. Därefter krävs en investering i infrastruktur som resulterar i en ökad belastning på anslaget 1.1 totalt omfattande 
 145 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 SOU 2010:50 
  
 cirka 400 miljoner fördelat på perioden  
 2011–2020. 
  Efter beslut om grundorganisationens utformning kan en säkrare bedömning av de infrastrukturella behoven fastställas varvid behovet av ytterligare en hangar inte kan uteslutas. En bedömd investeringskostnad för denna hangar bedöms idag till cirka 300 miljoner kronor. 
  
 6.11.2 
  
 Försvarets materielverk 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar att myndigheten har genomföra och hantera pågående upphandlingar, modifieringar samt vidmakt- hållande av helikoptersystem 10, 14 och 15. Att anskaffa och omhänderta ett nytt medeltungt helikoptersystem kommer att påverka myndighetens möjligheter att genomföra avtalade leve- ranser. Om ett nytt medeltungt helikoptersystem ska introduceras i den planerade tidsperioden så kommer ett stort antal funktioner att påverkas. Dessa är bland andra ackreditering, certifiering, initialt vidmakthållande, leveranser, löpande vidmakthållande, modifie- ringsprogram, projektledning, underlag för beslut om användning (BOA), underlag för  
 MSI-deklaration, 
  validering, verifiering och överlämning. De funktioner som påverkas kommer att bedrivas parallellt, eller nära parallellt med motsvarande funktioner/akti- viteter för helikoptersystem 14. 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar att om anskaffning av ett nytt helikoptersystem genomförs, kommer sannolikt ett antal ingående delsystem behöva avmodifieras och ersättas med system som ska anskaffas, verifieras och godkännas med mera på grund av sekretess- skäl. Omfattningen av sådan verksamhet beror av kravställning och vald helikoptertyp samt möjligheten för exporterande land att tillhandahålla denna typ av system till Sverige. 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar vidare att den samlade verk- samheten kommer att ske parallellt, eller nära parallellt, så innebär det att trånga resurser kommer att uppstå. Det leder till att väntetider/stillestånd kommer att uppstå och att verksamheter kommer att behöva genomföras sekventiellt. Således bedöms den största påverkan komma att bli avseende driftssättningen av heli- kopter 14 i Försvarsmakten eftersom resurser och fokus splittras. Myndigheten påpekar att Försvarsmakten prioriterar verksamhet förknippad med pågående och planerade insatser framför annan verksamhet. Om ett nytt medeltungt helikoptersystem skulle anskaffas så kommer den verksamheten att prioriteras framför 
 146 
  
 SOU 2010:50 
  
 Förutsättningar för att förstärka den medeltunga helikopterkapaciteten 
  
 fullföljandet av leveranser, driftssättning och förmågeuppbyggnad av helikopter 14. Baserat på att prioritering inte endast är att rangordna verksamhet, utan att ta bort verksamhet som kon- kurrerar om trånga resurser, så blir innebörden av detta att förutsättningarna för ett framgångsrikt fullföljande av helikopter 14 kraftigt försämras. 
  
 Försvarets materielverk  
 påpekar att osäkerheten kring val av ytterligare medeltung helikoptertyp, ambitionsnivå och tidsför- hållanden samt förutsättningar i övrigt är stor, varför påverkan på myndighetens produktion är svår att kvantifiera. Man bedömer det inte som möjligt att genom omfördelning av resurser och rekryte- ring kunna möta detta behov utan att det får konsekvenser på övrig produktion. Konsekvenserna bedöms bli stora och påverka övrig produktion, inte bara inom helikopterområdet. 
  
 Försvarets materielverk  
 framhåller att myndigheten kommer att löpande balansera det förändrade behovet av stöd med att genomföra rekryteringar, samt att tillföra resurser och kompetens från andra verksamheter inom myndigheten. Man kommer fortsatt att dimensionera den helikopterrelaterade verksamheten utgående från Försvarsmaktens krav. Att introducera ett nytt medeltungt helikoptersystem parallellt, eller nära parallellt med helikopter 14, innebär dock ett ökat behov av resurser och kompetens relativt dagens situation. Det bör noteras att den möjliga rekryteringsbasen i Sverige är begränsad avseende personal som har efterfrågad kompetens. Detta gör att det kommer att råda begränsningar att kunna genomföra en stor resursanpassning givet tidsförhållandena. 
  
 Försvarets materielverk  
 gör sammantaget bedömningen att det inte är möjligt att anskaffa och/eller modifiera ett nytt medeltungt helikoptersystem utan att det kommer att få påtagliga konse- kvenser. Konsekvenserna kommer att vara olika beroende av valt alternativ. Konsekvenserna kommer i huvudsak uppstå i verksam- heter förknippade med upphandlingar, modifieringar, vidmakt- hållande och driftssättning av helikoptersystem 10, 14 och 15 i den tidsperiod som avses. Även annan produktion, främst vad avser flygrelaterad produktion vilken även innefattar åtaganden gentemot andra länder, kommer att påverkas. 
 147 
  
 148 
  
 Tabell 6.1 Nuvarande medeltung helikopterkapacitet - huvuduppgifter 
  
 IOC HKP14 
  
 År 20- 
  
 Huvuduppgifter 
  
 Beskrivning 
  
 11 
  
 12 
  
 13 
  
 14 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 1. 
  
 Ytmålsstrid (YMS) 
  
 Understödja vapeninsats mot ytmål 
  
 2. 
  
 Undervattensstrid (AWS) 
  
 Undervattensmålspaning och vapeninsats 
  
 3. 
  
 Övervakning och 
  
 Passiv undervattensspaning 
  
 Underrättelseinhätning 
  
 Ytövervakning 
  
 4. 
  
 Punktmålsbekämpning 
  
 Vapeninsats mot punktmål 
  
 (Beväpnad HKP15) 
  
 Eskort av mark- och marinförband 
  
 5. 
  
 Taktisk Transport 
  
 Transport av trupp/ materiel inkluderande 
  
 CASEVAC 
  
 6. 
  
 Specialförbands- 
  
 Understöd av specialförband med 
  
 understöd 
  
 uppgifterna  
 3-5, 
 7-8 
  
 7. 
  
 Combat Recovery 
  
 Undsättning av personal i hotmiljö 
  
 8. 
  
 MEDEVAC 
  
 Transport av skadade med möjlighet till kvalificerad vård 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 Starkt Begränsa 
 d 
  
 Begränsat Operat 
 iv 
  
 Delvis Operativ 
  
 Operativ 
  
 helikopterkapaciteten medeltunga den förstärka att för Förutsättningar 
  
 2010:50 SOU 
  
 149 
  
 Tabell 6.2 Förstärkt medeltung helikopterkapacitet - huvuduppgifter 
  
 Cruz Ny 
  
 IOC HKP14 
  
 År 20- 
  
 Huvuduppgifter 
  
 Beskrivning 
  
 11 
  
 12 
  
 13 
  
 14 
  
 1 5 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 1. 
  
 Ytmålsstrid (YMS) 
  
 Understödja vapeninsats mot ytmål 
  
 2. 
  
 Undervattensstrid (AWS) 
  
 Undervattensmålspaning och vapeninsats 
  
 3. 
  
 Övervakning och 
  
 Passiv undervattensspaning 
  
 Underrättelseinhätning 
  
 Ytövervakning 
  
 4. 
  
 Punktmålsbekämpning 
  
 Vapeninsats mot punktmål 
  
 Eskort av mark- och marinförband 
  
 5. 
  
 Taktisk Transport 
  
 Transport av trupp/ materiel inkluderande 
  
 CASEVAC 
  
 6. 
  
 Specialförbands- 
  
 Understöd av specialförband med 
  
 understöd 
  
 uppgifterna  
 3-5, 
 7-8 
  
 7. 
  
 Combat Recovery 
  
 Undsättning av personal i hotmiljö 
  
 8. 
  
 MEDEVAC 
  
 Transport av skadade med möjlighet till kvalificerad vård 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 Starkt Begränsad 
  
 Begränsat Operativ 
  
 Delvis Operativ 
  
 Operativ 
  
 2010:50 SOU 
  
 helikopterkapaciteten medeltunga den förstärka att för Förutsättningar 
  
 150 
  
 Tabell 6.3 Nuvarande medeltung helikopterkapacitet - typinsatser 
  
 IOC HKP14 
  
 År 20- 
  
 Typinsatser 
  
 Beskrivning 
  
 11 
  
 12 
  
 13 
  
 14 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 TI 2 Territoriell integritet 
  
 Hävda vår nationella integritet 
  
 TI 3 Sjöoperativ insats 
  
 Understödja sjöstridsstyrka vi internationella insatser 
  
 TI 4 
  
 Stöd till Specialförband 
  
 Stödja specialförband vid internationella som nationella 
  
 insatser 
  
 TI 5 
  
 Snabbinsatsstyrka 
  
 Stödja snabbinsatsstyrka vid internationella insatser 
  
 TI 6 
  
 Internationell stabiliseringsinsats 
  
 Stödja med en autonom enhet vid internationell 
  
 stabilisering 
  
 TI 7 
  
 Långvarig internationell insats 
  
 Stödja internationellt vid en långvarig insats genom att 
  
 förbandet roterar i insatsområde 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 Starkt Begränsad 
  
 Begränsat Operativ 
  
 Delvis Operativ 
  
 Operativ 
  
 helikopterkapaciteten medeltunga den förstärka att för Förutsättningar 
  
 2010:50 SOU 
  
 Tabell 6.4 Förstärkt medeltung helikopterkapacitet - typinsatser 
  
 IOC HKP Ny 
  
 IOC HKP14 
  
 År 20- 
  
 Typinsatser 
  
 Beskrivning 
  
 11 
  
 12 
  
 13 
  
 14 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 TI 2 Territoriell integritet 
  
 Hävda vår nationella integritet 
  
 TI 3 Sjöoperativ insats 
  
 Understödja sjöstridsstyrka vi internationella insatser 
  
 TI 4 Stöd till Specialförband 
  
 Stödja specialförband vid internationella som nationella 
  
 insatser 
  
 TI 5 Snabbinsatsstyrka 
  
 Stödja snabbinsatsstyrka vid internationella insatser 
  
 TI 6 Internationell stabiliseringsinsats 
  
 Stödja med en autonom enhet vid internationell 
  
 stabilisering 
  
 TI 7 Långvarig internationell insats 
  
 S 
 tödja internationellt vid en långvarig insats genom att 
  
 förbandet roterar i insatsområde 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 Starkt Begränsad 
  
 Begränsat Operativ 
  
 Delvis Operativ 
  
 Operativ 
  
 151 
  
 2010:50 SOU 
  
 helikopterkapaciteten medeltunga den förstärka att för Förutsättningar 
 7 Flygsäkerhet 
 Militärhelikopterutredningens bedömning: 
  
 Utredningen anser att det alltjämt finns utrymme för förbättringsåtgärder i flygsäkerheten i helikopterverksam- heten. 
  
 Försvarsmakten har genomfört ett åtgärdsprogram som medför att förutsättningarna för att kunna åtgärda de tidigare problemen klart förbättrats. 
  
 Utvecklingen av flygsäkerheten utgör inget hinder mot att ytterligare helikopterresurser tillförs verksamheten. 
  
 Försvarsmakten har vidtagit åtgärder för att stärka tillsyns- funktionens oberoende. 
  
 Tillsynsfunktionens oberoende bör utvärderas vid senare tillfälle och innan ett eventuellt förslag om organisatorisk förändring på nytt övervägs. 
  
 7.1 
  
 Inledning 
  
 Militärhelikopterutredningen har i uppdrag att analysera flygsäker- hetsfrågan i Försvarsmaktens helikopterverksamhet och föreslå förbättringsåtgärder Utredningen har i delbetänkandet lämnat en beskrivning över uppgifter och organisation inom det flygsäker- hetsrelaterade området. Vidare finns i delbetänkandet en redo- görelse för inträffade haverier i helikopterverksamheten under  
 2000-talet 
  och efterföljande utredningar av Statens haverikommis- sion och Försvarsmaktens interna utredningar. 
 153 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 7.2 
  
 Bakgrund 
  
 Utvecklingen av flygsäkerheten i helikopterverksamheten 
 Försvarsmakten har under  
 2000-talet 
  drabbats av flera mycket allvarliga helikopterhaverier i verksamheten. Flera olika utredningar har med anledning av haverierna och vid revision av verksamheten pekat på allvarliga brister i flygsäkerheten i helikopterverksam- heten. 
 Statens haverikommission (SHK) har i sina utredningar konsta- terat att resultaten från dessa visar på omfattande problem och brister i flera av de förutsättningar som måste finnas för att Försvarsmakten ska kunna bedriva en säker helikopterverksamhet. Resultaten visar att förhållanden förvärrats under flera år och att myndigheten, trots flera allvarliga haverier, inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att förbättra säkerheten. SHK har i en rad rekom- mendationer lämnat förslag på åtgärder som ska öka flygsäkerheten i helikopterverksamheten. 
 Försvarsmakten har med anledning av dessa rekommendationer påbörjat ett arbete med att åtgärda identifierade flygsäkerhets- problem. Myndigheten har i skrivelse den 19 maj 2010 till SHK redovisat vilka åtgärder som myndigheten hittills vidtagit med anledningen av haverikommissionens rekommendationer (se bi- laga 7). 
  
 1 
  
 7.3 
  
 Det fortsatta arbetet efter delbetänkandet 
  
 Militärhelikopterutredningen har efter delbetänkandet fortsatt att följa utvecklingen av flygsäkerheten i helikopterverksamheten. Utredningens expert på flygsäkerhet och utredningens referens- grupp för flygsäkerhet har med utgångspunkt i Statens haveri- kommissions utredningar och rekommendationer samt Försvars- maktens interna åtgärdsprogram för att öka flygsäkerheten analyse- rat nuvarande status på flygsäkerheten och eventuella behov av ytterligare förbättringsåtgärder. Detta arbete har främst inriktats mot områdena organisation och ledning samt tillsynsverksamheten. I arbetet har även frågor som rör regler för militär luftfart behand- lats. 
  
 1  
 Försvarsmaktens kompletterande svar till SHK på rapport RM 2008:03 den 19 maj 2010, HKV 02 810:58585 och Försvarsmaktens kompletterande svar till SHK på rapport RM 2008:04 den 19 maj 2010, HKV 02 810:58409. 
 154 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 7.3.1 
  
 Försvarsmaktens inriktning Flygsäkerhet 
  
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att Försvarsmakten tillsatt en projektgrupp med uppgift att analysera tidigare olyckor. Projektgruppens rapport resulterade i att ett uppdrag formulerades, där en uppgift inom ramen för uppdraget var att formulera Försvarsmaktens flygsäkerhetsdoktrin. Dokumentet är omfor- mulerat till en inriktning för att passa in i Försvarsmaktens doku- mentstruktur. Inriktning Flygsäkerhet omfattar Försvarsmaktens syn på flygsäkerhetsarbetet utifrån perspektivet militär förmåga. Rollen som tillsynsmyndighet för militär luftfart omfattas inte av dokumentet, men det står heller inte i motsatsförhållande till ut- övandet av tillsyn. Dokumentförslaget behandlades i flygsäkerhets- rådet den 2 december 2009 och den 27 januari 2010. Försvars- maktens Inriktning Flygsäkerhet fastställdes av överbefälhavaren den 5 februari 2010. 
  
 2 
  
 7.4 
  
 Verksamhetssäkerhet 
  
 Inom Försvarsmakten avser arbetsmiljö- och verksamhetssäker- hetsarbete myndighetens förmåga att hantera risker vid all verk- samhet så att författningsenliga krav på arbetsmiljö och säkerhet för personal samt kraven på säkerhet för tredje man, yttre miljö och egendom uppfylls. Verksamhetssäkerheten ska motverka risken för olyckor och skador på personer, materiel och miljö. 
 Verksamhetssäkerheten indelas i militär marksäkerhet, militär sjösäkerhet och militär flygsäkerhet. 
 Överbefälhavaren är i egenskap av myndighetens chef ytterst ansvarig för arbetsmiljön i Försvarsmakten. 
  
 3  
  
 Överbefälhavaren har även ansvar för den militära flygsäkerheten inom Sveriges territo- rium och för flygsäkerheten för svensk militär luftfart utomlands. 
 Chefen för ledningsstaben, produktionschefen och insatschefen är centrala verksamhetsutövare och ansvarar för verksamhetssäker- het och har skyddsansvar enligt arbetsmiljölagen, vilket omfattar arbetsmiljö- och säkerhetsuppgifter inkluderande säkerhet för miljö, informationssäkerhet och materiell säkerhet. Produktions- chefen har till uppgift att samordna verksamhetsutövningen samt arbetsmiljö- och verksamhetssäkerhetsarbetet i hela Försvars- 
  
 2 
  
 Försvarsmaktens inriktning Flygsäkerhet (HKV 02 810:62674). 
  
 3 
  
 I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns grundläggande föreskrifter om arbetsmiljön. 
  
 155 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 makten. Personaldirektören och Försvarsmaktens flygoperatör ska stödja produktionschefen i arbetet. Försvarsmaktens flygoperatör ska granska och, vid behov, samordna planer avseende flygsäkerhet samt till produktionschefen föreslår uppdrag och instruktioner ur flygsäkerhetssynpunkt. Försvarsmaktens flygoperatör ska även vidta de åtgärder och fatta de beslut som krävs för att regler och bestämmelser avseende militär flygsäkerhet ska efterlevas. Produk- tionschefen får besluta om inskränkningar i verksamheten som föranleds av händelser eller bedömningar av flygsäkerhet. 
  
 7.5 
  
 Flygvapnets ledning och organisation 
  
 I detta avsnitt beskrivs flygvapnets ledning och organisation i de delar som berör myndighetens helikopterverksamhet och flyg- säkerhetsrelaterade frågeställningar. 
  
 7.5.1 
  
 Flygvapeninspektören (FVI) 
  
 Flygvapeninspektören (FVI) är försvarsgrenens högsta företrädare. 
  
 7.5.2 
  
 Flygtaktisk stab (FTS) 
  
 Den flygtaktiska staben (FTS) planerar och leder insatser och övningar. 
  
 7.5.3 
  
 Försvarsmaktens flygoperatör (FMFO) 
  
 Försvarsmakten är luftfartsmyndighet för militär luftfart, men är samtidigt operatör, dvs. utövare av verksamhet styrd av Regler för militär luftfart (nedan). Försvarsmaktens flygoperatör (FMFO) ingår organisatoriskt i produktionsledningen från den 1 juli 2009. FMFO ansvarar under chefen för produktionsledningen för att myndighetens uppgifter som operatör inom det militära luftfarts- systemet fullgörs. 
  
 4  
  
 FMFO sammanhåller också arbetet med den militära flygsäkerheten. 
  
 4  
  
 FFS 2009:2  
 Försvarsmaktens föreskrifter med arbetsordning för Försvarsmakten  
 (FM ArbO). 
  
 156 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 Chefen för flygvapenavdelningen i produktionsledningen har tilldelats ansvaret och uppgifter att verka som flygoperatör inom det militära luftfartssystemet. 
 Flygvapenavdelningens interna organisation framgår av figur 7.1 nedan. 
 Figur 7.1 Flygvapenavdelningens interna organisation 
 C  
 FV-avd 
  
 AF 
 Rapportering 
 operationellt 
  
 PROD FLYG 
  
 FMFO 
  
 Rapportering administrativt 
  
 CF 
  
 CT 
  
 CS 
  
 CSIS 
  
 CMF 
  
 C Flygsäk 
  
 CQ 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
 All flygtjänst och därtill hörande stödverksamhet i form av bibehållande av kontinuerlig luftvärdighet (inklusive flygmateriel- underhåll), stridsledning samt upprätthållande av sambands- och informationssystem ska ytterst övervakas och styras av flygope- ratören då det gäller flygsäkerhetspåverkan, s.k. operationella ansvaret. Ansvaret utövas under såväl förbandsproduktion som under insats. Ansvaret utövas i tillämpliga delar under förbandens och förmågornas utveckling, anskaffning, vidmakthållande samt avveckling. 
 157 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den operativa ledning, dvs. utveckling och utnyttjande av försvarsförmågor, under förbandsproduktion respektive insats utövas av de organisationsenheter som har detta ansvar. Inom denna ram har flygoperatören uppgiften att övervaka och styra flygsäkerhetsfrågor. 
  
 7.6 
  
 Försvarsmaktens flygoperatör 
  
 I detta avsnitt lämnas en översiktlig beskrivning över Försvars- maktens flygoperatör i de delar som organisationen och olika befattningshavare berörs av flygsäkerhetsrelaterade frågeställningar som utredningen behandlar. 
  
 7.6.1 
  
 Styrdokument för flygtjänsten 
  
 Försvarsmaktens flygoperativa manual (FOM) föreskriver vad som gäller i flygverksamheten och är utarbetad i enlighet med kraven som anges i regler för militär luftfart (RML). 
  
 7.6.2 
  
 Ansvarig företrädare (AF) 
  
 Chefen för flygvapenavdelning vid produktionsledningen (PROD FLYG) är tillika  
 Ansvarig Företrädare  
 (AF) för FMFO och har det övergripande ansvaret vad gäller flygsäkerhetsarbetet för den mili- tära luftfarten inom Försvarsmakten och därmed för denna del av verksamhetssäkerheten beträffande helikopterverksamheten. Den ansvarige företrädaren har det övergripande ansvaret för att i flygsäkerhetsrelaterade frågor balans råder mellan uppgifter och resurser i den militära luftfarten i Försvarsmakten. 
 Lokal verksamhetsledare 
 Chefen för helikopterflottiljen är lokal verksamhetsledare och lokal företrädare för den ansvarige företrädaren. 
 158 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 7.6.3 
  
 Flygchef (CF) 
  
 Flygchefen (CF) har i uppgift att över tiden möjliggöra att flygförbanden kan leva upp till taktiska krav med en accepterad risknivå. Denne ansvarar bl.a. för: 
  
 att följa upp flygtjänsten på central nivå, 
  
 driften av det centrala haveriförebyggande flygsäkerhetsarbetet, 
  
 innehållet i flygoperationell manual (FOM), 
  
 flygtjänstorder, 
  
 avsteg från flygoperationell manual i operationella frågor, 
  
 all kontakt med den militära flyginspektionen i avstegs- och dispensfrågor som rör regler för militär luftfart (RML). 
  
 Flygchefen ska även avseende flygtjänsten säkerställa: 
  
 att en väl fungerande ledningsstruktur och arbetsmetod är implementerad, och 
  
 att balans föreligger mellan de uppdrag som ges från hög- kvarteret och de resurser som tilldelas respektive förband. 
  
 Flygchefen beslutar även i frågor om operationella begränsningar i flygtjänsten och ansvarar för att sådana distribueras till berörda befattningshavare. 
 Flygchef leder och övervakar flygtjänsten inom Försvarsmakten genom att: 
  
 tillsammans med lokala flygchefer och chefpiloter tillse att flygtjänsten genomförs med hög flygsäkerhet och professionell inställning, 
  
 utarbeta flygtjänstorder 
  
 5 
  
 , 
  
 följa verksamheten vid förbanden och delta i flygningar, 
  
 genomföra periodiska möten med lokala flygchefer minst en gång per kvartal, 
  
 5  
 I det militära luftfartssystemet finns för närvarande ingen behörighetshandling mot- svarande den civila luftfartens certifikat. Försvarsmaktens flygtjänstorder utgör en samman- ställning över personal som innehar behörighet att tjänstgöra ombord på militära luftfartyg. Dessa har i sin grundutbildning för flygtjänst givits kompetens minst motsvarande den civila luftfartens krav för motsvarande verksamhet. I flygtjänstorder kommenderas personal till flygtjänst efter genomförd utbildning Anvisningar för framtagande av underlag till flyg- tjänstorder utges av central flygchef. Lokala flygchefer lämnar underlag och förslag till förändringar. Försvarsmaktens flygtjänstorder fastställs av den ansvarige företrädaren. 
 159 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 genomföra periodiska möten med divisionschefer en gång per halvår, 
  
 ha ett nära samarbete med flygsäkerhetsfunktionen inom försvarsmaktens flygoperatör (FMFO), 
  
 ha uppföljning av den flygande personalens tjänstbarhet. 
  
 7.6.4 
  
 Lokal flygchef (L CF) 
  
 Den lokala flygchefen vid helikopterflottiljen ansvarar under central flygchef för: 
  
 ledning och uppföljning av flygtjänsten inom tilldelat ansvars- område, 
  
 att formulera lokala flygsäkerhetsmål inom eget funktions- område, 
  
 att flygtjänsten bedrivs enligt gällande flygoperationell manual, 
  
 att detekterade avvikelser rapporteras i enlighet med gällande bestämmelser, 
  
 drift av ett haveriförebyggande flygsäkerhetsprogram på lokal nivå samt att korrigerande åtgärder vidtas vid detekterade avvikelser, 
  
 framtagande av åtgärdsplan efter haveri, 
  
 att säkerställa att uppkomna brister som orsakar obalans mellan resurser och uppgifter i flygsäkerhetsavseende rapporteras och åtgärdas. 
  
 Den lokala flygchefen ska även säkerställa att det finns en väl fungerande ledningsstruktur och arbetsmetod på förbandsnivå inom flygtjänsten samt att balans föreligger mellan de uppgifter som ges och de resurser som tilldelas. 
 Den lokala flygchefen har inom angivet ansvarsområde även följande uppgifter: 
  
 att kontrollera uppfyllnad av angiven kravnivå hos den flygande personalen och underrätta flygchefen vid avvikelser, 
  
 att vid behov fatta beslut om flygning (BOF) och därmed ta på sig flygsäkerhetsansvaret för de flygningar beslutet omfattar, 
  
 att hålla en regelbunden och nära kontakt med central flygchef, 
  
 160 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 Lokal flygchef tillsätts av flygchefen och ska vara accepterad av Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektören 
 Lokal flygchef genomför och övervakar flygtjänsten inom tilldelat ansvarsområde genom att bl.a. : 
  
 tillse att denna genomförs med hög flygsäkerhet och profes- sionell inställning, 
  
 följa flygverksamheten och delta i flygningar, 
  
 ha ett nära samarbete med underställd divisionschef, 
  
 ha ett nära samarbete med ansvariga för flygsäkerheten, 
  
 ha uppföljning av den flygande personalens tjänstbarhet. 
  
 Den lokala flygchefen ska vara väl insatt i förhållandena på underställda divisioner och har ett ansvar att begränsa eller avbryta verksamhet då flygsäkerhetsläget så kräver, exempelvis vid obalans mellan uppgifter och resurser. 
  
 7.6.5 
  
 Chefpilot 
  
 Chefpiloten för ett helikoptersystem har i uppgift att kvalitetssäkra flygtjänsten. Chefpiloten ska även bidra med: 
  
 systemstöd (sakkunnig) till flygchef vid flygoperationella beslut på central nivå, 
  
 systemstöd (sakkunnig) till lokal flygchef och divisionschef beträffande frågeställningar på respektive flygsystem, 
  
 7.6.6 
  
 Divisionschef 
  
 Divisionschefen ansvarar för all verksamhet vid divisionen, bl.a. för att verksamheten: 
  
 bedrivs med hög flygsäkerhet, 
  
 bedrivs enligt gällande bestämmelser, 
  
 når uppsatta mål på ett effektivt och kostnadsmedvetet sätt. 
  
 Divisionschefen planerar och leder den flygoperationella verksam- heten inom utpekad division. Detta innebär att divisionschefen under lokal flygchef ansvarar för att verksamheten bedrivs inom 
 161 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 ramen för flygoperationell manual. Divisionschefen ska anmäla till lokal flygchef om obalans råder mellan uppgifter och resurser. Divisionschefen fattar beslut om flygning (BOF) och har därmed flygsäkerhetsansvaret för flygningar som omfattas av detta BOF. Divisionschefen tillsätts av central flygchef och ska vara accepterad av flygsäkerhetsinspektören. 
  
 7.6.7 
  
 Flygsäkerhetsofficer 
  
 Flygsäkerhetsofficeren svarar för flygsäkerhetsarbetet inom ut- pekad organisationsenhet. Flygsäkerhetsofficeren stödjer den lokala flygchefen och divisionschefen med insamlande, bearbet- ning, analys och delgivning av uppgifter om händelser som lett till driftstörningar. Flygsäkerhetsofficeren genomför vid behov även utredningar av flygsäkerhetspåverkande händelser. 
  
 7.7 
  
 Ledning av flygtjänsten 
  
 7.7.1 
  
 Ledning av flygtjänst 
  
 All flygtjänst i Försvarsmakten ska grundas på antingen: 
  
 verksamhetsuppdrag, eller 
  
 order om insats. 
  
 Verksamhetsuppdrag inklusive tilläggsuppdrag ges av högkvarteret till respektive förband. Vid beslut om tilläggsuppdrag som utmyn- nar i flygtjänst ska produktionsledningen/flyg delta i beslutet. Order om insats ges av flygtaktiska staben. 
 162 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 7.8 
  
 Insatsledning 
  
 7.8.1 
  
 Luftoperativ insatsledare vid flygtaktiska staben 
  
 Chefen för insatsledningen har det övergripande ansvarets för ledning av nationella och internationella insatser med flyg- och helikopterförband. Luftoperativ insatsledare vid flygtaktiska staben ansvarar för den taktiska insatsledning av flyginsatser. Den luft- operativa insatsledaren ska vara godkänd av chefen för flygtaktiska staben och accepterad av flygsäkerhetsinspektören. 
 Flygförband som lyder under den flygtaktiska staben vad gäller insatser ska följa bestämmelserna i den flygoperativa manualen. Luftoperativ insatsledare får dock göra avsteg från den flygopera- tiva manualen vid genomförande av insats under förutsättning att: 
  
 riskanalys är gjord och riskbeslut fattat av flygtaktiska staben, 
  
 avsteget rapporteras till central flygchef, lokal flygchef och flyg- säkerhetsinspektören, 
  
 avsteg ej görs från regler för militär luftfart (RML) utan flygsäkerhetsinspektörens godkännande, 
  
 När luftoperativ insatsledare beordrar avsteg från den flygoperativa manualen övertar denne flygsäkerhetsansvaret för gjort avsteg från chef som fattar beslut om flygning. Chef som fattar beslut om flygning bibehåller dock flygsäkerhetsansvaret för övriga delar av flygningen. 
 Utlandsuppdrag 
 Före ett flygande förbands deltagande i utlandsuppdrag ska central flygchef, efter samråd med flygtaktiska staben och det aktuella för- bandet, vid behov anpassa den flygoperativa manualen för aktuellt uppdrag. 
 163 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 Figur 7.2 
  
 Flygtjänstens ledningskedja för insatta förband 
  
 Flygoperationellt 
  
 Operativt/Taktiskt 
  
 ansvar 
  
 ansvar 
  
 CF 
  
 C INS 
  
 LCF 
  
 C FTS 
  
 DC 
  
 LIL 
  
 Taktiskt ansvar 
  
 Befälhavare 
  
 inom ramen för 
  
 FOM 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 7.9 
  
 Tillsyn av militär luftfart 
  
 7.9.1 
  
 Inledning 
  
 Enligt den svenska luftfartslagen är svensk luftfart indelad i två luftfartssystem, ett för civil luftfart och ett för militär luftfart. Militär luftfart får endast bedrivas på villkor som anges i luft- fartslagen och de föreskrifter, förordningar och bestämmelser som följer därav. 
 Luftfartslagen ställer krav på att militär luftfart regleras med hänsyn till samhällets krav avseende liv, personlig säkerhet, hälsa och annan luftfart. Föreskrifter för militär luftfart och tillhörande verksamhet kungörs i Regler för militär luftfart (RML), som fast- ställs av chefen för Försvarsmaktens säkerhetsinspektion. 
 Överbefälhavaren har det odelade ansvaret för den militära flygsäkerheten inom Sveriges territorium och för flygsäkerheten för svensk militär luftfart utomlands. Försvarsmaktens flygsäker- hetsinspektör (FSI) beslutar i luftfartsärenden. Den militära 
 164 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 flyginspektionen, som är en stabsfunktion till flygsäkerhetsinspek- tören, ansvarar för erforderlig faktainsamling och beredning av ärenden. Arbetet vid inspektionen leds av chefen för den militära flyginspektionen. Inom den militära flyginspektionens ansvar faller bl.a. vidmakthållande av regler för militär luftfart och samt utfärdande av olika luftfartsdokument. 
  
 7.9.2 
  
 Säkerhetsinspektionen 
  
 Organisation och ledning 
 Chefen för säkerhetsinspektionen är enhetschef i högkvarteret och lyder direkt under myndighetsledningen avseende eget ansvars- område. Chefen för säkerhetsinspektionen leder och fördelar arbetet på säkerhetsinspektionen, bl.a. vad avser prioritering och fördelning av ärenden inom enheten. 
 Uppgifter 
 Chefen för säkerhetsinspektionen 
  
 6  
  
 har till uppgift att inspektera och utöva tillsyn över verksamhetssäkerheten, bl.a. militär flyg- säkerhet, och myndighetens systematiska arbetsmiljöarbete. I upp- gifterna ingår även att 
  
 besluta regelutveckling för flygsäkerhet, 
  
 genomföra till vissa delar tillsyn inom angivna områden, 
  
 lämna stöd inom arbetsmiljö- och säkerhetsområdet, 
  
 genomföra kontroll av systematiskt arbetsmiljöarbete på organi- sationsenheterna, 
  
 utfärda verksamhetstillstånd, 
  
 företräda Försvarsmakten gentemot Statens haverikommission. 
  
 Inom säkerhetsinspektionens ansvarsområde faller även bl.a. ansvar för regelverk och föreskrifter samt protokoll efter tillsyn vid myndighetens förband, skolor och centrum och de delar av den privata industrin som ingår i det militära luftfartssystemet. 
  
 6  
 Chefen för säkerhetsinspektionen förordnas av regeringen. 
 165 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 7.9.3 
  
 Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör och militära flyginspektionen 
  
 Allmänt 
 Chefen för militära flyginspektionen (C FLYGI), är avdelnings- chef inom enheten säkerhetsinspektionen vid Högkvarteret. C FLYGI planerar, leder, och fördelar arbetet vid inspektionen. Vid inspektionen finns två sektioner, dels för certifiering av luftfartsprodukter och ärenden som rör luftvärdighet, och dels ärenden som gäller flygoperatörer, underhållsorganisationer och flygplatsoperatörer. I uppgifter som gäller luftvärdighetsfrågor får inspektionen stöd i form av externa resurser. För den flyg- medicinska verksamheten inom myndigheten finns en flygmedi- cinsk läkare, tillika rådgivare, som ansvarar för flygmedicinsk tillsyn. 
 Figur 7.3 FLYGI organisation och bemanning 
 Flygsäkerhetsinspektör 
 C FLYGI 
  
 Certifieringssektionen 
  
 Operationella Sektionen 
  
 Flygmedicinsk 
  
 (7) 
  
 (7) 
  
 tillsyn 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
 Certifieringssektionen 
 Certifieringssektionen ansvarar för: 
  
 handläggning av ansökningar för godkännande och acceptans av ansvarshavare inom organisationer, 
  
 granskningar och handläggning ärenden avseende kompletta flygmaterielsystem, 
  
 166 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 granskning och handläggning av större ändringar och kom- pletterande typcertifikat gällande luftfartsprodukter med MSI och MTC, 
  
 7 
  
 handläggning av flyg- och systemutprovningstillstånd, 
  
 8 
  
 handläggning av ansökningar om drifttillstånd för nya typer av obemannade luftfartyg, och förlängning av drifttillstånd, 
  
 handläggning av ansökningar gällande auktorisation för  
  
 design-, 
  provflyg- och produktionsorganisationer, 
  
 9 
  
 genomförande av funktionskontroll av organisationer enligt ovan, 
  
 handläggning av ärenden som avser vidareutveckling och ändringar av RML, 
  
 handläggning av vissa ärenden angående flygtransport av farligt gods. 
  
 Operationella sektionen 
 Operationella sektionen ansvarar för: 
  
 handläggning av ansökningar om auktorisation för underhålls- organisationer, flygbaser och flygplatser, flygoperatörer, flyg- skolor, tekniska skolor och övriga verksamhet som levererar produkter och tjänster till luftfarten, 
  
 handläggning och genomförande av funktionstillsyn av verk- samhetsutövare enligt ovan, 
  
 handläggning av ansökningar gällande personcertifikat, och förlängning av dessas giltighet, 
  
 handläggning av ansökningar för godkännande och acceptans av ansvarshavare inom organisationer, 
  
 handläggning av vissa andra ärenden. 
  
 10 
  
 7 
  
 Ärenden enligt  
  
 RML-V-5D 
  och E. 
  
 8 
  
 Ärenden enligt  
  
 RML-V-5H. 
  
 9 
  
 Ärenden enligt  
  
 RML-V-5. 
  
 10 
  
 Ärenden som avser utveckling av  
  
 RML-V-1, 
 V-2, 
 V-4, 
 V-6, 
 V-7 
  och  
 P-6. 
  
 167 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygmedicinsk tillsyn 
 Militära flyginspektionen ska utarbeta de föreskrifter som behövs avseende säkerheten inom till militär luftfart knuten flygmedicinsk verksamhet. I inspektionen ingår läkare med flygmedicinsk kom- petens, som tillika är flygsäkerhetsinspektörens rådgivare i flyg- medicinska frågor. Befattningshavaren utövar även tillsyn över de flygmedicinska undersökningar som genomförs inom det militära luftfartssystemet, samt utarbetar föreskrifter i RML. 
 Krav på verksamhetsledningssystem 
 Vid militära flyginspektionen ska finnas ett verksamhetslednings- system som uppfyller krav på en organisatorisk struktur och dokumenterade rutiner. Verksamhetsledningssystemet syftar till säkerställa att den militära flyginspektionen utvecklar, underhåller och tillhandahåller lämpliga tjänsteprodukter som är nödvändiga för att bibehålla och utveckla den militära flygsäkerheten i linje med luftfartslagen och överbefälhavarens inriktning av flygsäker- heten. 
  
 11 
  
 Handläggning av ärenden 
 Vid handläggning av tillsynsärenden, till exempel handläggning av ärenden om militärt luftfartsdokument eller beslut om ålägganden och restriktioner, ska flygsäkerhetsinspektören agera självständigt i samband med handläggningen och beslut i det enskilda ärendet. Om flygsäkerhetsinspektörens blivande beslut kommer i konflikt med beslutsavsikt hos en chef som är direkt underställd myndig- hetens egen ledning, och tillika är verksamhetsutövare, ska flyg- säkerhetsinspektören – innan berörd chef fattar sitt beslut – anmäla detta till myndighetschefen (överbefälhavaren) för att redovisa sin avvikande mening och grunderna för denna. 
  
 12 
  
 Flygsäkerhetsinspektören får uppdra och delegera befogenheter att utfärda luftfartsdokument i inspektionens namn till andra befattningshavare inom myndigheten, och Försvarets Materielverk 
  
 11 
  
 De processer och rutiner som används av militära flyginspektionen har sin grund i olika bestämmelser som återfinns i Regler för militär luftfart (RML), Försvarets författnings- samling (FFS) inklusive Försvarsmaktens arbetsordning (FM ArbO), Högkvarterets arbetsordning (HKV ArbO) och Säkerhetsinspektionens arbetsordning (SÄKINSP ArbO). 
  
 12 
  
 RML-G.7.3. 
  
 168 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 (FMV), som uppfyller kraven på kompetens och erfarenhet samt i övrigt bedöms lämpliga. Varje delegering ska ske skriftligen och efter skriftligt godkännande från chefen för Försvarsmaktens säkerhetsinspektion. 
  
 13 
  
 7.10 
  
 Vision och verksamhetsidé 
  
 7.10.1 
  
 Vision 
  
 Militära flyginspektionen har antagit följande vision för det fram- tida arbetet: 
 Flyginspektionen ska genom proaktivt arbete förhindra flygsäkerhets- kritiska avvikelser som kan förutsägas, och genom reaktivt arbete förhindra upprepning av identifierade avvikelser. 
  
 7.10.2 
  
 Deklaration 
  
 Militära flyginspektionens verksamhetsidé är i grunden densamma som säkerhetsinspektionens verksamhetsidé. Inspektionen har även antagit en deklaration 
  
 14  
  
 som tillika utgör myndighetens flygsäker- hetspolicy, och som är en utveckling av säkerhetsinspektionens verksamhetsidé inom området flyg. 
  
 7.10.3 
  
 Flygsäkerhetspolicy 
  
 Militära flyginspektionens har antagit följande flygsäkerhetspolicy för det fortsatta arbetet. 
  
 15  
  
 I dokumentet anges att inspektionen ska: 
  
 13 
  
 RML-G.7.4. 
  
 14 
  
 I deklarationen anges att en innehavare av luftfartsdokument i det svenska militära luft- fartssystemet är skyldig att visa att dess ledningssystem i tillräcklig grad återspeglar en flygsäkerhetsstrategi. Det förväntade resultatet av denna strategi är förbättrad flygsäkerhets- ledning och rutiner för bibehållande av hög flygsäkerhet, inbegripet rapporteringssystem. Vidare anges att inspektionen ställer krav på alla flygoperationella verksamhetsledare inom den militära luftfarten att upprätta och vidmakthålla säkerhetsledningssystem och att inspektionen och också erbjuder stöd i detta arbete. Vidare anges att hos medlemmar i det svenska militära luftfartssystemet är alla nivåer i organisationen ansvariga för att högsta möjliga säkerhetsnivå inom systemet uppnås, även om huvudansvaret ligger hos verksam- hetsledaren i respektive organisation. 
  
 15 
  
 Militära flyginspektionens beslut den 29 maj 2009. 
  
 169 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 utveckla generella regelverk och operativa strategier som bygger på säkerhetsledningssystemprinciper och baseras på analyser av det militära luftfartssystemet, 
  
 samråda med alla medlemmar i luftfartssystemet i frågor om regelverkets utveckling, 
  
 stödja hanteringen av säkerheten i den militära luftfarten genom effektiv säkerhetsrapportering och verkningsfull kommunika- tion, 
  
 effektivt och proaktivt samverka med medlemmar av luftfarts- systemet för att lösa säkerhetsproblem, 
  
 tillse att tillräckliga resurser avsätts inom myndigheten, samt att myndighetens personal har rätt kompetens och är utbildade för att kunna fullgöra sitt ansvar, både säkerhetsrelaterat och inom andra områden, 
  
 utföra tillsyn och revision, med stöd av analyser och prioriterad resursfördelning byggd på identifierade säkerhetsrisker och avvikelser, 
  
 samverka med andra militära luftfartsmyndigheter i syfte att främja gemensamma säkerhets- och kvalitetskrav och stan- darder, 
  
 samverka med Transportstyrelsen Luftfart i syfte att främja gemensamma krav och normer inom lämpliga områden för samarbete, 
  
 tillse att alla flygoperationella verksamhetsledare inom den mili- tära luftfarten upprättar och vidmakthåller säkerhetslednings- system, 
  
 stödja och uppmuntra utvecklingen och genomförandet av säkerhetsledningssystem i övriga organisationer inom den svenska militära luftfarten, 
  
 tillse att skyddet av säkerhetsdata samt system för insamling och bearbetning införs och upprätthålls, 
  
 16 
  
 fastställa och underhålla flygsäkerhetsprogram, 
  
 fastställa flygsäkerhetsstandard och mäta efterlevnaden mot tydligt identifierade säkerhetsindikatorer och säkerhetsmål, 
  
 16  
 Syftet är att säkerställa att grundläggande säkerhetsrelaterad information om risker lämnas, och att det finns ett kontinuerligt flöde och utbyte av flygsäkerhetsrelaterad information mellan den militära flyginspektionen och organisationer inom det militära luftfartssystemet. 
 170 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 föra en policy som garanterar att ingen information som härrör från något säkerhetsrapporteringssystem etablerat inom det militära luftfartssystemet används som grund för bestraffning, utom vid grov vårdslöshet eller uppsåtlig avvikelse. 
  
 7.10.4 
  
 Uppgifter och ansvar 
  
 Den militära flyginspektionens huvuduppgifter är indelade i följan- de sakområden: 
  
 Flygsäkerhetsprogram 
  
 Regelgivning 
  
 Tillsyn. 
  
 Figur 7.4 FLYGI huvuduppgifter 
 Flygsäkerhets- 
 program 
  
 Regelgivning 
  
 Tillsyn 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
 Den militära flyginspektionens huvuduppgifter (flygsäkerhets- program, regelgivning och tillsyn) handläggs med stöd av ett antal processer i form av huvudprocesser, ledningsprocesser och stöd- processer. 
 I figuren nedan ges en översiktligt bild av huvuduppgifterna och huvudprocesserna för respektive huvuduppgift. 
 171 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 Figur 7.5 FLYGI huvuduppgifter och huvudprocesser 
  
 VISION 
  
 MÅL 
  
 FLYGSÄKERHETSPROGRAM 
  
 Ledningsprocesser 
  
 REGELGIVNING 
  
 T 
  
 Inträdes- 
  
 MLD Kap. 
  
 kontroll 
  
 lista 
  
 I 
  
 L 
  
 Funktions- 
  
 Ändrings- 
  
 L 
  
 tillsyn 
  
 hantering 
  
 S 
  
 MLD 
  
 Y 
  
 Avvecklings- 
  
 N 
  
 kontroll 
  
 Stödprocesser 
  
 MLD = Militärt 
  
 Luftfartsdokument 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 Huvuduppgiften flygsäkerhetsprogram genomförs med stöd av en huvudprocess för etablering, vidmakthållande och utveckling av flygsäkerhetsprogrammet. I figuren ovan beskrivs översiktligt denna huvudprocess. 
 Huvuduppgiften regelgivning genomförs med stöd av en huvud- process för framställning och utveckling av regler. 
 Huvuduppgiften tillsyn genomförs med stöd av en huvud- process för inträdeskontroll, funktionstillsyn, ändringshantering och avvecklingskontroll. 
 172 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 7.10.5 
  
 Flygsäkerhetsprogrammet 
  
 Flygsäkerhetsprogrammet 
  
 17  
  
 etablerades den 1 januari 2010. Flyg- säkerhetsprogrammet är i överensstämmelse med 
 grundtankar och krav i RML, och innebär implementering av ett internationellt vedertaget sätt att samordnat beskriva strukturen i flygsäkerhetsarbetet. 
  
 18 
  
 Flygsäkerhetsprogrammet innehåller: 
  
 beskrivning av flygsäkerhetsmål för hela den militära luftfarten och för på ett antal verksamhetsgrenar, 
  
 krav på flygsäkerhetsmål för tillståndshavare/verksamhets- utövare, 
  
 krav på säkerhetsledningssystem för alla flygoperationella orga- nisationer inom det militära luftfartssystemet, 
  
 19 
  
 beskrivning av olika flygsäkerhetsfrämjande aktiviteter, 
  
 beskrivning av ansvar och processer för etablering, vidmakthåll- ande och utveckling av programmet. 
  
 Flygsäkerhetsprogrammet ska säkerställa att myndighetens resurser och aktiviteter styrs till de områden där riskerna bedöms som störst. Aktiviteterna utgörs av regelutveckling, tillsynsplaner, information, analyser, m.m. Programmet ska även beskriva hur de olika aktiviteterna är inbördes sammanlänkade och integrerade i verksamheten. Utvecklingen av flygsäkerheten ska löpade följas upp och utvärderas. 
 Flygsäkerhetsstandard 
 Flygsäkerhetsprogrammet syftar till att fastställa en flygsäkerhets- standard för det militära luftfartssystemet. I programmet anges att denna standard ska vara möjlig att jämföra med standarder i andra luftfartssystem. En verksamhetsplan för flygsäkerhetsprogrammet ska fastställas årligen. Av verksamhetsplanen ska framgå vilka akti- viteter, ansvar, m.m. Chefen för militära flyginspektionen ansvarar planering och ledning av flygsäkerhetsprogrammet. Inspektionens 
  
 17 
  
 Military State Safety Program. 
  
 18 
  
 Flygsäkerhetsprogrammet utformas med grundläggande principer från ICAO State Safety Program, SPP, och anpassas för den militära luftfarten i Sverige. 
  
 19 
  
 Safety Management System. 
  
 173 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 sektionschefer utser ansvariga för att upprätthålla, utveckla och utvärdera programmet. Uppföljning av vilka åtgärder som vidtagits sker enligt rutinerna för verksamhetsuppföljning. Genomförandet av programmet relateras till verksamhetsplan och fastställd budget för enskilda år. 
 Försvarsmakten ska enligt flygsäkerhetsprogrammet etablera en  
 acceptabel flygsäkerhetsnivå 
  
 20 
  
 . Denna flygsäkerhetsnivå ska bedömas i termer av säkerhetsindikatorer och säkerhetsmål. Den militära flyginspektionen ska fastställa formen för rapportering, med syftet att utifrån inkomna rapporter sammanställa myndighetens års- rapport avseende flygsäkerhetsläget i den militära luftfarten. Aktörer inom det militära luftfartssystemet ska genom regel- bunden rapportering tillse att inspektionen har en tydlig bild av flygsäkerhetsläget. Rapporteringen till inspektionen ska ske kvartalsvis, och informationen ska därefter sammanställas i års- rapporter från respektive tillståndshavare i luftfartssystemet. Genom en analys av säkerhetsindikatorer och säkerhetsmål ska militära flyginspektionens verksamhet och resurser inriktas mot de områden där risker identifieras. 
  
 20  
 Acceptable Level of Safety (ALoS). 
 174 
 SOU 2010:50 Flygsäkerhet 
  
 Figur 7.6 
  
 Militära flyginspektionens flygsäkerhetsprogram 
  
 Erfarenheter från regelverk/branschdagar 
  
 Verksamhet (insatser etc.) 
  
 SHK-rekommendationer 
  
 Rapporter från VU 
  
 Omvärldsanalys 
  
 Mtrl-planer 
  
 All indata 
  
 LL 
  
 ÖB 
  
 VISION 
  
 Flyg- 
  
 Fokus- 
  
 DEL- 
  
 Handlings- 
  
 säkerhets- 
  
 FFS 
  
 styrning 
  
 områden 
  
 MÅL 
  
 planer 
  
 analys 
  
 Weaver Etc. 
  
 Via Flygsäkerhetsrådet 
  
 FLYGI 
  
 Flygsäkerhets- 
  
 rapport 
  
 Aktiviteter 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
  
 7.10.6 
  
 Regelgivning 
  
 Inom området för regelgivning ansvarar militära flyginspektionen för: 
  
 framställning och vidareutveckling av Regler för militär luftfart (RML), 
  
 samverkan och kommunikation med medlemmar i luftfarts- systemet i frågor om regelverkets utveckling, samt med Tran- sportstyrelsen inom tillämpliga områden, 
  
 samordning av Försvarsmaktens luftfartsavtal med bland andra Transportstyrelsen, 
  
 samverkan med utländska myndigheter i frågor om regelgivning inom militär luftfart. 
  
 Huvuduppgiften regelgivning genomförs med stöd av huvudpro- cessen framställning och vidareutveckling av RML. I RML anges krav på verksamhetsutövare för att erhålla auktorisation, operativa bestämmelser, m.m. Processen hanterar skapande, utfärdande, 
 175 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 implementering och vidareutveckling av RML. RML utvecklas med hänsyn tagen till de förutsättningar som anges i svenska författ- ningsbestämmelser, Sveriges åtaganden enligt internationella luft- fartsavtal, m.m. 
 Av figuren nedan framgår översiktligt strukturen i regler för militär luftfart (RML) samt samband med internationella regelverk och standarder. 
 Figur 7.7. Regler för militär och sambanden med internationella regelverk och standarder 
 RML - G 
 Grunder 
  
 RML - V 
  
 RML - P 
  
 RML - M 
  
 RML - F 
  
 RML - T 
  
 RML - D 
  
 Verksamheter 
  
 Personal 
  
 Materielsystem 
  
 Mark, 
  
 Trafikregler 
  
 Specifika 
  
 och 
  
 anläggningar 
  
 driftskrav på 
  
 förnödenheter 
  
 och lokaler 
  
 ICAO annex 2 
  
 verksamheter 
  
 JAR FCL 
  
 ICAO annex 14 
  
 Hoffman, ops 
  
 JAR OPS,delar 
  
 EASA P. 66 
  
 JAR 23, 25, 27, 29, 33 
  
 procedures m.m. 
  
 RML-V-1 
  
 AS9001 
  
 Ledning 
  
 RML-V-2 
  
 RML-V-3 
  
 RML-V-4 
  
 RML-V-5 
  
 RML-V-6 
  
 RML-V-7 
  
 RML-V-8 
  
 RML-V-9 
  
 Flygdrift 
  
 Flygplats- 
  
 RML-V-4 
  
 Utveckling, 
  
 Flygunder- 
  
 Luftfarts- 
  
 Flygväder- 
  
 RML-V-9 
  
 Luftrums- 
  
 Fallskärms- 
  
 och 
  
 Luftrums- 
  
 certifiering 
  
 hållstjänst 
  
 Skolor 
  
 tjänst 
  
 Fallskärms- 
  
 systemtjänst 
  
 tjänst 
  
 bastjänst 
  
 systemtjänst 
  
 och 
  
 tjänst 
  
 ICAO 
  
 ICAO 
  
 produktion 
  
 EASA P. 145 
  
 EASA P. 147 
  
 annex 14 
  
 annex 11 
  
 JAR 21 
  
 EASA P. M 
  
 Källa:  
 Försvarsmakten. 
 Samverkan 
 Militära flyginspektionen samverkar med Transportstyrelsen och med utländska militära luftfartsmyndigheter inom ramen för verksamheten för regelgivning. Samverkan med Transportstyrelsen Luftfart sker i syfte att främja gemensamma krav och normer inom tillämpliga områden. Samverkan med medlemmar i luftfartssyste- met sker i frågor om regelverkets utveckling. 
 Militära flyginspektionen samverkar även med övriga aktörer inom bl.a. European Military Aviation Authority Group (EMAAG) 
 176 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 och European Defence Agency (EDA) samt med utländska myndigheter när det gäller utveckling av regelverk för militär luftfart. Ett syfte är att i framtiden ömsesidigt kunna dra fördel av arbeten utförda i andra länder, genom inbördes acceptans av varandras regelverk för till exempel certifiering. 
  
 7.10.7 
  
 Tillsyn 
  
 Inom området för tillsyn ansvarar militära flyginspektionen för: 
  
 regelbunden funktionstillsyn av verksamhetsutövare, 
  
 21 
  
 utfärdande av obligatoriska militära flygsäkerhetsdirektiv 
  
 anvisningar nödvändiga för flygsäkerheten, 
  
 auktorisation eller förlängning av auktorisation för medlem i det militära luftfartssystemet, 
  
 godkännande av förändringar i godkända verksamhetsutövares organisation och verksamhetsledningssystem, 
  
 godkännande av verksamhetsutövares utökade eller ändrade arbetsområden, 
  
 godkännande respektive acceptans av utpekade ansvarshavare, 
  
 utfärdande av personliga certifikat för besättningsmedlemmar, teknisk personal, m.m., 
  
 certifiering och utfärdande av MSI, MTC, luftvärdighetsbevis eller annat luftfartsdokument kopplat till materiel, efter gransk- ning av aktuell organisation och flygmaterielsystem och produkt, 
  
 godkännande av större ändringar och tillägg i befintliga tillstånd för flygmaterielsystem och produkter, 
  
 kontroll av avvecklingshantering av flygmaterielsystem och pro- dukt, 
  
 samverkan med Transportstyrelsen, 
  
 samverkan med utländska myndigheter i frågor som rör utveckling av bl.a. certifiering inom militär luftfart, 
  
 beredande av avstegsärenden vid flygtransport av farligt gods. 
  
 21  
 Som har av flygskerhetsinspektören utfärdad auktorisation. 
 177 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 Huvuduppgiften tillsyn genomförs med stöd av processerna 
  
 inträdeskontroll, 
  
 funktionstillsyn, 
  
 ändringshantering, 
  
 avvecklingskontroll. 
  
 Inträdeskontroll 
 Alla medlemmar i det militära luftfartssystemet ska ha behörighets- handling utfärdad av Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör för att få verka inom systemet. Sådan behörighetshandling, kallad militärt luftfartsdokument, utfärdas efter att verksamhetsutövaren genomgått inträdeskontroll av personer (personliga certifikat), produkter (MTC), system (MSI) och organisation (design, opera- tör, m.m.). Inträdeskontroll sker genom  
 auktorisation  
 för orga- nisationer,  
 certifikatsutfärdande  
 för personer och  
 certifiering av  
 produkter respektive flygmaterielsystem. 
 Auktorisation 
 Alla verksamhetsutövare med integrerad verksamhet inom det militära luftfartssystemet ska ha någon form av auktorisation utfärdad av Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör (FSI). En verksamhetsutövare kan vara en eller flera operativa verksamhets- ledare med befogenheter och ansvar att leda verksamheten så att tillämpliga krav i RML uppfylls. 
 Nedan anges några olika typer verksamhetsutövare  
  
 22 
  
 : 
  
 designorganisation, 
  
 23 
  
 produktionsorganisation, 
  
 24 
  
 underhållsorganisation, 
  
 25 
  
 flygoperatör, 
  
 26 
  
 flygplats- och flygbasoperatör, 
  
 27 
  
 22 
  
 Angiven med hänvisning till tillämpliga bestämmelser i RML. 
  
 23 
  
 RML  
  
 V-1, 
 V-5. 
  
 24 
  
 RML  
  
 V-1, 
 V-5. 
  
 25 
  
 RML  
  
 V-1, 
 V-6. 
  
 26 
  
 RML  
  
 V-1, 
 V-2. 
  
 27 
  
 RML  
  
 V-3. 
  
 178 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 luftrumssystemtjänst, 
  
 28 
  
 luftfartskola, 
  
 29 
  
 flygvädertjänst, 
  
 30 
  
 medicin. 
  
 31 
  
 Till varje militärt luftfartsdokument är knutet en kapabilitetslista, som anger särskilda villkor för respektive tillstånd. 
 För verksamhetsutövare inom Försvarsmakten beviljas aukto- risation när tillämpliga krav, vilka framgår av RML eller annars enligt beslut av flygsäkerhetsinspektören, är uppfyllda. 
 En verksamhetsutövare som inte tillhör Försvarsmakten kan endast beviljas auktorisation om det kan anses att myndigheten har ett behov dess tjänster och produkter. 
 För verksamhetsutövare utanför det svenska militära luftfarts- systemet, kan regler för import av vissa luftfartsprodukter tilläm- pas. 
  
 32 
  
 Vid import av luftfartyg i enskilda fall kan flygsäkerhets- inspektören acceptera ett importförfarande om luftfartyget inte- greras i befintliga materielsystem för vilka en auktoriserad design- och /eller produktionsorganisation ansvarar. 
 Certifiering av luftfartsprodukter, m.m. 
 En av hörnstenarna i flygsäkerhetsarbetet och begreppet luftvärdig- het är typgodkännandet av  
 luftfartsprodukter,  
 till exempel kom- pletta flygplan eller helikoptrar samt motorer, propellrar, m.m. Ett typgodkännande av en specifik typ av luftfartyg innebär bl.a. att dess konstruktion har genomgått en granskning mot en specifi- cerad certifieringsbas med utpekande luftvärdighets- och flygsäker- hetskrav. Dessa krav har i förväg accepterats av flygsäkerhets- inspektören, liksom en överenskommelse med den sökande om ett verifieringsprogram för att visa överensstämmelse med nämnda krav. 
 Om avvikelser från den överenskomna certifieringsbasen kvar- står vid leverans av luftfartsprodukten, måste dessa avvikelser vara 
  
 28 
  
 RML  
  
 V-4 
  (under framtagande). 
  
 29 
  
 RML  
  
 V-1, 
 V-7. 
  
 30 
  
 RML  
  
 V-8 
  (under framtagande). 
  
 31 
  
 RML D. 
  
 32 
  
 RML-V-5N. 
  
 179 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 omhändertagna med restriktioner alternativt begränsningar i använ- dandet för att luftfartyget ska kunna anses vara luftvärdigt. 
 I begreppet luftvärdighet ingår även att luftfartyget ska vara tillverkat och utrustat samt underhållet på sådant sätt och inneha sådana egenskaper att det kan anses säkert inom tänkt använd- ningsområde. 
 Den som ansöker om ett typgodkännande måste som underlag till sin ansökan dels beskriva sitt objekt i en typspecifikation och även bifoga ett underlag som definiera de ramar eller gränser luft- fartyget är avsett att användas inom. Det kan vara livslängd, maximal flygvikt, flygenvelopp, lastspektrum, prestandaklasser, typer av militära operationer m.m. 
 Detsamma gäller även  
 flygmaterielsystem  
 med typgodkännande, som genomgår en större ändring eller komplettering av typ- underlaget, vilket kräver en förnyad granskning vars omfattning avgörs från fall till fall. 
 Det individuella flygplanet kan följaktligen anses säkert att användas, om det kan visas att det är konstruerat, tillverkat, veri- fierat, utrustat och underhållet på ett sådant sätt samt har sådana egenskaper att säkerhetens krav är uppfyllda för tänkt användning. Luftfartyget kan därmed sägas vara luftvärdigt. Det formella beslutet på luftvärdighet är ett luftvärdighetsbevis, som utfärdas av flygsäkerhetsinspektören. 
  
 33 
  
 Militärt typcertifikat (MTC) 
 Militära luftfartyg ska även typgodkännas genom att ett militärt  
 typcertifikat  
 utfärdas för det militära luftfartyget. 
 Innehavaren av ett typcertifikat har ett  
 produktansvar  
 och är därför skyldig att följa upp driftserfarenheterna av sin luftfarts- produkt och om fel eller brister upptäcks, informera alla operatörer och föreslå avhjälpande åtgärder eller begränsningar. Flygsäkerhets- inspektören följer kontinuerligt upp drifterfarenheterna, och kan i vissa fall utfärda obligatoriska direktiv om avhjälpande åtgärder eller restriktioner som alla operatörer inom luftfartssystemet är tvingade att följa. Innehavare ska därför hålla sig med teknisk kompetens för denna tjänst. 
  
 33  
 Befälhavaren är dock den som är ytterst ansvarig för att förvissa sig om att flygplanet är luftvärdigt innan en flygning påbörjas. 
 180 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 Till det kompletta flygplanet eller helikoptern hör en flyghand- bok. Handboken ska vara godkänd av flygsäkerhetsinspektören, och anger bl.a. vilka konfigurationer som tillåts eller kombinationer av påhängbara vapen, extra tankar och annan yttre utrustning som är tillåten. I de fall det inte framgår av skyltar och annan märkning, ska flyghandboken ange vilka restriktioner och permanenta eller tillfälliga begränsningar som gäller enligt certifieringsbasen. 
 Databladet för en luftfartsprodukt anger bl.a. villkoren, begräns- ningar och förutsättningar för vilken produktens certifieringen gäller. Exempel på uppgifter för en komplett helikopter kan vara: minimum antal besättning, maximalt antal passagerare, maximal tillåten massa, tillåtna typer av bränslen,  
 VFR/IFR-operationer, 
  gällande flyghandböcker, certifieringsnorm, uppgifter om miljö- certifiering (buller och emissioner), m.m. 
 En viktig del av denna process är att ta fram reparationsunderlag som innebär mindre men även större ändringar av en luftfarts- produkt. Andra områden att samverka inom kan vara livslängds- förlängningar och driftsuppföljning. 
 Materielsystemintyg (MSI) 
 Ett materielsystemintyg är en form av typgodkännande för flyg- materielsystem, i likhet med det som gäller luftfartyg. Skillnaden är att den  
 designorganisation  
 som ansöker om ett materielsystem- intyg ansöker om ett  
 tekniskt specifikationsansvar  
 med benäm- ningen nivå 2. 
 Det tekniska specifikationsansvaret för flygmaterielsystem på nivå 2 omfattar, utöver luftfartsprodukter som exempelvis heli- kopter 14, även till typen hörande stödsystem, påhängbara vapen, viss flygutrustning och gränssnitt mot andra materielsystem inom försvarssystemet. 
 Designorganisationen för flygmaterielsystem på nivå 2 har samma uppgifter som om denne vore innehavare av typcertifikat, men ansvaret är mer omfattande och sträcker sig över alla de luftfartsprodukter som ingår i flygmaterielsystemet. De under- liggande luftfartsprodukterna kan vara konstruerade av designorga- nisationer med tekniskt specifikationsansvar på nivå 3 och 4. Till detta kommer ansvar i fråga om handböcker, underhållsinstruk- tioner, designsäkring, driftuppföljning m.m. Vidare tillkommer ett 
 181 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 ansvar för tillsyn av underliggande designorganisationer och andra organisationer, ansvariga för nödvändiga produkter och tjänster. 
 Luftvärdighetsbevis 
 Luftvärdighetsbevis utfärdas i form av standard eller speciellt luftvärdighetsbevis. Exempel på luftvärdighetsbevis är flyg- och systemutprovningstillstånd. Villkor och ändamål för luftvärdig- hetsbevis framgår av RML. 
  
 34 
  
 Samråd gällande centralt systemsäkerhetsbeslut 
 För varje system, nytt eller ändrat, som ska tas i bruk inom Försvarsmakten genomförs ett systemsäkerhetsarbete för att avgöra om systemet kan anses tillräckligt säkert för sin avsedda använd- ning under fastställda förutsättningar. Förutsättningarna kan gälla krav på utbildning, driftsinstruktioner och annan upplysning som erfordras för materielens vidmakthållande under hela dess livs- cykel. 
  
 35 
  
 Certifiering av personal 
 Militära flyginspektionen utfärdar, förvaltar och återkallar certifikat och behörighetsbevis för personal som enligt RML kräver särskild behörighet. Utfärdandet av certifikat grundar sig på underlag från skolor auktoriserade inom det militära luftfartssystemet. 
 Air Maintenance Crew Licensing (AML) 
 Regler för militär luftfart innehåller föreskrifter och allmänna råd som riktar sig till sökande till och innehavare av certifikat för luftfartygsunderhåll och till personer som leder och ansvarar för verksamhetsutövare som bedriver motsvarande utbildning och examination. 
  
 36  
  
 Varje verksamhetsutövare som underhåller luft- 
  
 34 
  
 RML-V-5H. 
  
 35 
  
 Militära flyginspektionens rutiner för samråd innan centralt systemsäkerhetsbeslut liksom samråd inför beslut om användning och samråd följer högkvarterets rutiner enligt processen inför Beslut om användning (BOA). 
  
 36 
  
 RML  
  
 P-6. 
  
 182 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 fartyg ska i samband med linjeunderhåll av luftfartyg förfoga över certifierad personal med lämplig typbehörighet för luftfartyg. 
  
 37 
  
 Flight Crew Licensing (FCL) 
 Bestämmelser i RML 
  
 38  
  
 för personal i flygtjänst är under fram- tagande och beräknas vara klar under 2010. I detta arbete ingår framtagandet av process som syftar till att beskriva certifiering av flygande personal, registerhållning, m.m. 
 Godkännande av ansvarshavare 
 Innehavare av verksamhetstillstånd ska utse särskilt utpekade befattningshavare för flygverksamhet, underhållssystem, utbildning av besättningar samt markbunden verksamhet. Operatören ska utse en verksamhetsansvarig chef, så kallad  
 Ansvarig Företrädare  
 och andra befattningshavare för verksamhet som omfattar flygopera- tioner, underhållssystem, utbildning av besättningar samt mark- bunden verksamhet. Militära flyginspektionens sammanfattande beteckning på verksamhetsansvarig chef och befattningshavare är  
 utpekade ansvarshavare 
 . Utpekade ansvarshavare ska – efter ansökan –  
 godkännas  
 av flygsäkerhetsinspektören. Övriga viktigare befattningshavare, angivna i verksamhetsutövares verksamhetsled- ningssystem, ska  
 accepteras  
 av flygsäkerhetsinspektören. Detta sker genom tyst godkännande genom att verksamhetsutövaren infor- merar flygsäkerhetsinspektören om nya personer på dessa befatt- ningar. 
 När flygsäkerhetsinspektören prövar en kandidat för befatt- ningar enligt ovan, är avsikten att bedöma kandidatens förmåga att utföra det uppdrag som RML beskriver med det ansvar som framgår av operatörens verksamhetsledningssystem. Vid bedöm- ning av en kandidats möjligheter att fullgöra rollen som utpekad ansvarshavare, måste hänsyn tas till den aktuella operatörens verk- samhet och förutsättningar. 
  
 37 
  
 Kvalificerad för kategori B1 och B2 i enlighet med  
  
 RML-P-6. 
  
 38 
  
 RML  
  
 P-2. 
  
 183 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 Funktionstillsyn 
 Militära flyginspektionens funktionstillsyn delas in i: 
  
 verksamhetsuppföljning, 
  
 stödjande och korrektiva åtgärder, 
  
 avstegshantering. 
  
 Verksamhetsuppföljning 
 Militära flyginspektionens verksamhetsuppföljning sker genom tillsyn av verksamhetsutövares arbetssätt i det auktoriserade ledningssystemet. Verksamhetsuppföljningen består av periodisk rapportering och periodisk revisionsverksamhet. 
 Periodisk rapportering 
 Periodisk rapportering innebär att militära flyginspektionen begär in periodiska rapporter från auktoriserade verksamhetsutövare. 
 Inspektionen ställer även enligt RML krav på regelbundna rapporter från flygoperationella verksamhetsutövare. För dessa verksamhetsutövare inhämtas kvartalsvis rapportering. 
 Periodisk revision 
 Periodiska revisioner är periodiska besök hos auktoriserade verk- samhetsutövare där utvalda delar av verksamhetsutövarens arbets- sätt och ledningssystem revideras. Varje verksamhetsutövare ska ha genomgått en komplett revision (Anthony) i alla delar av dess verksamhet inom ett  
 36-månaders 
  intervall. 
 Stödjande och korrektiva åtgärder 
 Militära flyginspektionen genomför korrektiva åtgärder genom utfärdande av militärt flygsäkerhetsdirektiv och anvisningar. Stöd- jande och korrektiva åtgärder utgör komplement till den verksam- hetsuppföljning som sker genom rapporter och revisioner. 
  
 39 
  
 39  
 Exempel på andra stödjande åtgärder är informationsöverföring vid de av militära flyg- inspektionen arrangerade informationsträffar. 
 184 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 Stödjande åtgärder utförs vid behov genom direkta kontakter mellan inspektionen och verksamhetsutövare. 
 Flygsäkerhetsdirektiv, m.m. 
 Om flygsäkerhetsinspektören finner att en verksamhetsutövare inte vidtagit tillräckliga åtgärder efter luftfartshändelse kan denne besluta om åtgärder genom utfärdande av militärt flygsäker- hetsdirektiv. 
  
 40  
  
 Detta direktiv är tvingande för berörda verksamhets- utövare. Flygsäkerhetsinspektören kan också ge ut de anvisningar som anses nödvändiga för flygsäkerheten. 
 Krav på säkerhetsledningssystem 
 Regler för militär luftfart ställer krav på att alla operationella verksamhetsledare ska upprätta och vidmakthålla ett lednings- system för flygsäkerhet. 
  
 41  
  
 Säkerhetsledningssystemet ska vara inte- grerat i organisationens verksamhetsledningssystem. Militära flyg- inspektionen erbjuder stöd vid upprättande och vidmakthållande av säkerhetsledningssystemet. Inspektionen stödjer och uppmuntrar också utveckling och implementering av motsvarande system i övriga organisationer inom den svenska militära luftfarten. 
 Militära flyginspektionen normala tillståndsgivnings- och till- synsarbete innefattar granskning av tillståndshavarnas säkerhetsled- ningssystem och en verksamhetsutövare har skyldighet att ge inspektionen tillgång till hela verksamhetsledningssystemet. 
  
 42 
  
 Acceptans av tillståndshavarnas flygsäkerhetsmål 
 Militära flyginspektionen ska acceptera de flygsäkerhetsmål som ska ingå i verksamhetsbeskrivningen för varje verksamhetsutövare i det militära luftfartssystemet. Granskning av tillståndshavarnas implementering och uppföljning av flygsäkerhetsmål ingår i inspektionens normala tillståndsgivnings- och tillsynsarbete. 
  
 40 
  
 RML-V-2.3.6 
  
  eller  
 RML-V-5.3.4. 
  
 41 
  
 Militära flyginspektionens använder termen Säkerhetsledningssystem/Safety Management System (SMS). 
  
 42 
  
 RML-V.1.C.33.2.4 
  
  och  
 RML-G.5.2.9. 
  
 185 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 Tillstånds-, 
  tillsyns- och analysverksamhet 
 Militära flyginspektionens tillsynsverksamhet bidrar till genom- förandet av flygsäkerhetsprogrammet genom tillförsel av data i form av identifierade avvikelser och händelser. Programmet i sig bidrar till tillsynsverksamheten genom att programmets analys av avvikelser och händelser får påverkan inriktning och fördelning av resurser i tillsynsverksamheten. 
 Insamling, analys och utbyte av säkerhetsdata/avvikelsestatistik 
 Varje innehavare av ett militärt luftfartsdokument inom det mili- tära luftfartssystemet måste rapportera och utreda händelser som utgör en fara eller som, om de inte åtgärdas, skulle kunna utgöra en fara och förorsaka död, skada, arbetsskada eller skada på eller förlust av utrustning eller egendom eller skada på miljön. Verk- samheten ska ha system för att samla in, utvärdera, bearbeta och lagra information om händelser som rapporterats i enlighet med ovanstående. 
 Verksamhetsutövare ansvarar för uppföljning sker av verksam- heten. Uppföljningen ska omfatta procedurer för rapportering, avvikelsehantering, analys och värdering, förebyggande åtgärder och fortlöpande utveckling av verksamheten. Följande händelser som har lett eller kan leda till följande konsekvenser ska rappor- teras till den militära flyginspektionen: 
  
 haverier, 
  
 allvarligt tillbud, 
  
 händelser som kan medföra risker för militär luftfart, 
  
 händelser som av annan anledning behöver spridas och komma till militära flyginspektionens kännedom snabbare än med ordinarie rutiner. 
  
 Händelser som bedöms kunna bero på eller medföra en svaghet hos en luftfartsprodukt ska granskas av  
 ansvarig designorganisation 
 . Ansvarig designorganisation ska deklarera om ett osäkert tillstånd råder och vilka initiala åtgärder som ska vidtas för att återställa tillståndet till en acceptabel nivå. 
 Förutom vid tillsyn identifierade avvikelser ingår rapporterade händelser inom den militära luftfarten i inspektionens flygsäker- 
 186 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 hetsanalys. Inkommande rapporter om militära luftfartshändelser följs av utpekade handläggare på militära flyginspektionen. Inspektionen följer därefter vid behov utvecklingen av ärenden och av verksamhetsutövare tagna beslut. 
 Inkomna händelserapporter och undersökningsrapporter hand- läggs med syfte att föreslå åtgärder med anledning av den inträffade händelsen och kunna lärdom för att kunna öka flygsäkerheten. Exempel på åtgärder kan vara att genomföra fördjupade utred- ningar, initiera regelutveckling, vidta tillsynsåtgärder eller att utfärda militärt flygsäkerhetsdirektiv (nedan). 
 Rapporterade händelser inom den militära luftfarten och iden- tifierade avvikelser som uppmärksammas vid tillsyn ligger sedan till grund för inspektionens flygsäkerhetsanalys. 
 Uppföljning 
 Militära flyginspektionen ställer krav på regelbundna rapporter från flygoperationella verksamhetsutövare. Rapporteringen utförs på av inspektionen fastställd form för att underlätta sammanställning och jämförelser. 
 Analys. m.m. 
 Militära flyginspektionens flygsäkerhetsrapport består av en sam- manställning av verksamhetsutövarnas årsrapporter tillsammans med inspektionens flygsäkerhetsanalys. Uppfyllnad av såväl lång- siktiga som kortsiktiga mål mäts, analyseras och presenteras i flygsäkerhetsrapporten. Flygsäkerhetsrapporten, som utges varje år, föredras för Flygsäkerhetsrådet samt görs tillgänglig för samt- liga verksamhetsutövare i det militära luftfartssystemet. 
 Riskbaserad tillsyn 
 Militära flyginspektionen använder insamlade data och flygsäker- hetsanalysen till att anpassa tillsynsstrategi och tillsynsplaner. Med anledning av antingen en stor mängd rapporter från en tillstånds- havare, eller grupp av sådana, eller frånvaro av rapporter från en tillståndshavare, tar inspektionen initiativ till olika typer av mer djupgående analyser och/eller tillsynsåtgärder. Behovet av tillsyn 
 187 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 bedöms mot bakgrund av den befintliga mängden tillståndshavare, tillståndens komplexitet, tillståndshavarnas erfarenhet, förmåga och ekonomiska stabilitet, regeländringar, m.m. Inriktningen och omfattningen av tillsynsverksamheten sker mot bakgrund av kraven på frekvens och omfattning på tillsyn. 
  
 7.10.8 
  
 Militära luftfartsregistret 
  
 Alla luftfartyg som avses flygas med ska tillhöra ett luft- fartsregister. Registrerings- och nationalitetsbeteckningar på ett luftfartyg anger till vilket luftfartsregister luftfartyget hör, och visar därmed också vilken myndighet som utövar tillsyn över luftfartyget. Luftfartsregistret har bl.a. även funktionen att peka ut ägare eller brukare av ett luftfartyg. Den som är ägare eller brukare av ett luftfartyg är den som har strikt ansvar i händelse av skada på tredje man. Med några undantag ägs och brukas de luftfartyg som står under militära flyginspektionens tillsyn av Försvarsmakten. Inspektionen förvaltar Försvarsmaktens luftfartsregister. På upp- drag av flygsäkerhetsinspektören förvaltas alla uppgifter om svenska militära luftfartyg ingående i nämnda luftfartsregister av enheten för luftvärdighet vid Försvarets materielverk. 
  
 7.11 
  
 Överväganden 
  
 Flygsäkerheten i helikopterverksamheten 
 Utvecklingen av flygsäkerheten i helikopterverksamheten 
 Försvarsmakten har under  
 2000-talet 
  drabbats av flera mycket allvarliga helikopterhaverier i verksamheten. Flera olika utredningar har med anledning av haverierna och vid revision av verksamheten pekat på allvarliga brister i flygsäkerheten i helikopterverksam- heten. 
 I militärhelikopterutredningens delbetänkande lämnades en mer ingående redogörelse av problemen inom flygsäkerhetsområdet. 
 Statens haverikommission har i sina utredningar konstaterat att resultaten från dessa visar på omfattande problem och brister i flera av de förutsättningar som måste finnas för att Försvarsmakten ska kunna bedriva en säker helikopterverksamhet. Resultaten visar att förhållanden förvärrats under flera år och att myndigheten, trots 
 188 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 flera allvarliga haverier, inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att förbättra säkerheten. 
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att Försvars- makten under utredningstiden genomfört ett åtgärdsprogram – i allt väsentligt i enlighet med haverikommissionens rekommenda- tioner – som ska leda till ökad flygsäkerhet (se bilaga 7). Bland annat har organisatoriska och andra förändringar genomförts såväl i Försvarsmaktens högkvarter som i helikopterverksamheten. Vidare har Försvarsmaktens Inriktning för flygsäkerhet fastställts den 5 februari 2010 (se bilaga 6).Utredningen gör bedömningen att vidtagna åtgärder medför att förutsättningar för att kunna åtgärda de tidigare problemen klart förbättrats och att en mer stabil verksamhet kan erhållas i framtiden. Helikopterverksamheten har nu också en högre prioritet i myndigheten. Den tidigare obalansen mellan uppgifter och resurser har också reducerats, även om utred- ningen bedömer att det råder en fortsatt ansträngd situation inom främst helikopterbataljonen. 
 Militärhelikopterutredningen anser att det alltjämt finns utrym- me för förbättringsåtgärder i flygsäkerheten i helikopterverksam- heten. De föreslagna åtgärderna är dock av sådan karaktär att förslagen har lämnats direkt till representanter för flygoperatören och behandlas därför inte ytterligare i betänkandet. Utredningen konstaterar att vad gäller Regler för militär luftfart (RML) har ett arbete påbörjats i avsikt att revidera regelsystemet och utveckla de delar som i dag saknas. Utredningen anser att Försvarsmakten i det fortsatta arbetet bör utforma regelsystemet mer som rambestäm- melser och därefter omsätats av flygoperatören till mer detaljerade regler och anvisningar i den flygoperationella manualen (FOM). 
 Militärhelikopterutredningen bedömer att en utökning av heli- kopterverksamheten med ytterligare ett medeltungt helikopter- system i och för sig väcker frågan om en sådan åtgärd kan anses förenlig med flygsäkerheten i helikopterbataljonen. Utredningen noterar dock att Försvarsmakten bedömer att det föreligger övervägande positiva skäl ur flygsäkerhetsaspekter om ytterligare helikopterresurser tillförs verksamheten, främst avseende möjlig- heten till flygträning och att helikopter 15 kan återgå till sitt ursprungliga användningsområde med hänsyn tagen till dess begränsade prestanda/operativa förmåga. En förutsättning är dock att ett införande av systemet sker under flygsäkerhetsmässigt ordnade former där bl.a. uppgifter och resurser balanseras. 
 189 
  
 Flygsäkerhet 
  
 SOU 2010:50 
  
 Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör har tidigare förklarat att han inte motsätter sig en utökad verksamhet under förutsätt- ning att Statens haverikommissions rekommendationer blir omhändertagna och att en ny säkerhetskulturutredning genomförs för att bekräfta att avsedda resultat nåtts samt att den utökade verksamheten i övrigt är förenlig med flygsäkerheten i helikopter- verksamheten. 
 Militärhelikopterutredningen, som konstaterar att Försvars- makten i allt väsentligt vidtagit åtgärder i enlighet med haveri- kommissionens rekommendationer, bedömer att utvecklingen av flygsäkerheten i helikopterverksamheten inte utgör hinder mot att ytterligare helikopterresurser i form av ett medeltungt helikopter- system tillförs verksamheten. 
 Frågan om tillsynsfunktionens oberoende 
 Militärhelikopterutredningen bedömer – i likhet med Statens haverikommission – att en oberoende tillsynsfunktion av flyg- verksamheten i Försvarsmakten är av fundamental betydelse för att säkerställa flygsäkerhet i verksamheten och motverka haverier och allvarliga tillbud. Utredningen har under utredningstiden erhållit tecken som ger anledning att allvarligt ifrågasätta i vilken utsträckning som Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör och den militära flyginspektionen kan anses ha en oberoende ställning i förhållande till tillsynsobjekten och kan anses utgöra en fungerande tillsynsfunktion av Försvarsmaktens helikopterverksamhet. 
 Utredningen har därför övervägt att föreslå en lösning som innebär att flygsäkerhetsinspektören och militära flyginspektionen ges en oberoende organisatorisk ställning utanför myndigheten eller inordnas i annan myndighet, t.ex. transportstyrelsen. 
 Militärhelikopterutredningen kan samtidigt konstatera att flygsäkerhetsinspektören och militära flyginspektionen utgör del av myndighetens säkerhetsinspektion och att ett avskiljande av endast denna del kan medföra vissa organisatoriska utmaningar samt vissa negativa följder, t.ex. förlust av samordningsvinster. 
 Militärhelikopterutredningen kan också konstatera att frågan om tillsynsfunktionen behandlas i departementspromemorian  
 Statsluftfarten 
  
 43  
  
 och att arbetsgruppen föreslagit att flygsäkerhets- inspektören och militära flyginspektionen ska ges en ställning i 
  
 43  
 Ds 2009:56. 
 190 
  
 SOU 2010:50 
  
 Flygsäkerhet 
  
 tillsynsfunktionen som motsvarar Försvarsmaktens generalläkare 
  
 44 
  
 . Utredningen har också under utredningstiden noterat en ökat medvetenhet i myndigheten av betydelsen av en oberoende och fungerande tillsynsfunktion. Försvarsmakten har också vidtagit organisatoriska åtgärder i syfte att stärka tillsynsfunktionens oberoende. Utredningen anser att de vidtagna åtgärderna för att stärka flygsäkerhetsinspektörens och militära flyginspektionens oberoende i tillsynsfunktionen bör utvärderas innan ett eventuellt förslag om organisatorisk förändring på nytt övervägs. 
 Militärhelikopterutredningen föreslår dock att den fortsatta utvecklingen av tillsynsfunktionen måste löpande följas upp och att en oberoende utvärdering av flygsäkerheten och tillsynsfunktionen genomförs vid ett senare tillfälle. 
  
 44  
 Departementspromemorian har remissbehandlats och remissinstanserna delar i allt väsent- ligt arbetsgruppens förslag. Statens haverikommission föreslår dock att tillsynsfunktionen bryts ut från Försvarsmakten och överförs till Transportstyrelsen. 
 191 
  
 8 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 Militärhelikopterutredningen bedömning: 
 Erfarenheterna från genomförda anskaffnings- och modifie- ringsprocesser av helikoptersystem visar på 
  
 behovet av en tydlig och anpassad kravställning 
  
 att nationella särkrav i det längsta bör undvikas, 
  
 behovet av en adekvat riskhantering, 
  
 svårigheter för industrin att i rätt tid fullgöra sina åtaganden i utvecklingsprojekt, 
  
 behovet av en realistisk bedömning av leverantörens förmåga att uppfylla ingångna leveransavtal, 
  
 behovet av att berörda myndigheter avsätter erforderliga resurser vid högriskprojekt, 
  
 nödvändigheten av ökad samverkan mellan berörda myndig- heter och andra aktörer, särskilt i högriskprojekt. 
  
 8.1 
  
 Inledning 
  
 Militärhelikopterutredningen ska enligt direktiven analysera anskaff- nings- och modifieringsprocesserna av nu aktuella helikopter- system. I analysen ingår att kartlägga hur de berörda myndig- heterna har hanterat olika skeden av anskaffnings- och modifie- ringsprocesserna, de förseningar som uppstått, vad förseningarna berott på och vad myndigheterna vidtagit för åtgärder med 
 193 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 SOU 2010:50 
  
 anledning av förseningarna, m.m. Utredningen ska vidare utvärdera erfarenheterna av anskaffnings- och modifieringsprocesserna. 
 Kartläggningen av anskaffnings- och modifieringsprocesserna 
 Som inledningsvis anges (avsnitt 2.2.5) har utredningen tolkat uppdraget i denna del som att utredningen ska avgränsa utred- ningsarbetet till att försöka klarlägga bakgrunden till anskaffnings- och modifieringsprocesserna, inträffade förseningar och vidtagna åtgärder från myndigheternas sida med anledning av inträffade förseningar. Utredningen har haft som en utgångspunkt att försöka klarlägga mer betydande orsaker till förseningarna och har därför varken försökt utreda eller beskriva varje mindre händelse eller tekniskt problem som kan ha påverkat leveranstiden, om inte händelsen eller problemet allvarligt påverkat utvecklingen av pro- cessen. 
 Militärhelikopterutredningen har givit Försvarsmakten och Försvarets materielverk i uppdrag att lämna skriftliga underlag med erforderliga uppgifter om anskaffnings- och modifieringsprocess- erna, bl.a. vilka bedömningar och åtgärder som myndigheterna gjort vid olika tidpunkter med anledning av inträffade förseningar. Försvarets materielverk har, som framgår av bilaga 8, redovisat en mycket omfattade dokumentation över anskaffnings- och modi- fieringsprocesserna under den nu aktuella tioårsperioden. Redo- visningen omfattar bakgrunden till anskaffnings och modifierings- processerna inträffade händelser, inträffade förseningar, vidtagna åtgärder och beslut. Utredningen finner att redovisningen i allt väsentlig möter det i direktiven angivna kravet på redovisning av anskaffnings- och modifieringsprocesserna. Som tidigare angetts har Försvarsmakten emellertid haft svårigheter att lämna en motsvarande redogörelse över myndighetens egna åtgärder och beslut utan har i stor utsträckning lagt Försvarets materielverks underlag till grund för den egna redogörelsen till utredningen. 
 Militärhelikopterutredningen kan konstatera att i många fall kan av det skriftliga underlaget inte utläsas vilka bedömningar och överväganden som lagts till grund för olika åtgärder och beslut i dem angivna processerna. Utredningen har därför även begärt att båda myndigheterna ska redovisa de bedömningar och över- väganden som lagts till grund för åtgärder och beslut i processerna. Utredningen kan dock konstatera att båda myndigheterna, men 
 194 
  
 SOU 2010:50 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 särskilt Försvarsmakten, haft svårighet att fullt ut skriftligen redovisa bedömningar och överväganden bakom varje åtgärd och beslut. Försvarsmakten och Försvarets materielverk har båda hänvisat utredningen till att inhämta information i dessa delar från nuvarande och tidigare anställda i myndigheterna. Utredningen har vid samtal med berörda personer kunnat konstatera att det föreligger olika uppfattningar om bakgrunden och skälen för olika åtgärder som vidtagits och beslut som fattats i anskaffnings- och modifieringsprocesserna samt vad som orsakat de olika för- seningarna av leveranser. Utredningen har mot den bakgrunden begränsat utredningsåtgärderna i dessa delar till att främst få olika problemområden belysta av nuvarande och tidigare anställda i myndigheterna. Utredningen har därför valt att största möjliga utsträckning lägga den skriftliga dokumentationen samt Försvarets materielverks omfattande och detaljerade skriftliga underlag till grund för kartläggningen och beskrivningen av nu aktuella anskaff- nings- och modifieringsprocesser. 
 Internrevisorernas rapport 
 Som framgår av avsnitt 2.5.5 har utredningen också tagit del av den gemensamma granskningsrapport som Försvarsmaktens respektive Försvarets materielverks interrevisor har lämnat i maj 2010 angående bakgrunden och orsaken till leveransförseningar i helikoptersystem 10, främst vad avser helikoptrar till den nordiska stridsgruppen 2008 (NBG 08) och insatsen i Afghanistan 2011 (ISAF) 
  
 1 
  
 . 
 Utredningen kan konstatera att rapporten bygger på en om- fattande dokumentation och uppgifter som lämnats av berörda befattningshavare inom såväl Försvarsmakten som Försvarets materielverk. Utredningen har som tidigare anges haft som en utgångspunkt att inte upprepa samma utredningsåtgärder som interrevisorerna genomför, utan har haft för avsikt att kunna lägga internrevisorernas kartläggning till grund för utredningens fort- satta arbete. Utredningen, som har att självständigt kartlägga och beskriva den angivna modifieringsprocessen, anser dock att granskningsrapporten kan tjäna som utgångspunkt för utred- ningens egna åtgärder med att kartlägga modifieringsprocessen. 
  
 1  
 Granskning av modifiering och anpassning av HELIKOPTER 10, rapport den 4 maj 2010, HKV 23 800:58014. 
 195 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 SOU 2010:50 
  
 Försvarsmaktens respektive Försvarets materielverks inter- revisor har båda upplyst utredningen att det i genomförda gransk- ningen av helikoptersystem 10 inte framkommit några omstän- digheter som motsäger att de bedömningar och slutsatser om brister i myndigheterna organisation och handläggningsrutiner som lämnas i rapporten även kan göras vad avser problemen med försenade leveranser av helikoptersystem 14. Utredningen har mot den bakgrunden anpassat utredningsåtgärderna även vad avser helikoptersystem 14 till att omfatta endast sådana ytterligare åtgärder som krävs för att kunna besvara i utredningsdirektiven angivna frågeställningar. 
 Utgångspunkter för redogörelsen av uppgifter 
 Utredningen kan konstatera att en redogörelse över anskaffnings- och modifieringsprocesserna under en så lång tidsperiod som det nu är fråga om medför att en mängd olika uppgifter skulle kunna redovisas. Med detta avses framförallt händelseförlopp, vidtagna åtgärder och fattade beslut under perioden. Utredningen bedömer att en mer översiktlig redogörelse kan ligga till grund för över- väganden och slutsatser. För mer detaljerad information hänvisas till bilaga 8. 
  
 8.2 
  
 Helikoptersystem 14 
  
 8.2.1 
  
 Bakgrund 
  
 I maj 1998 fastställde Försvarsmakten en långsiktig idéplan för Försvarsmaktens helikoptersystem. 
  
 2  
  
 Med detta som utgångspunkt fattade Försvarsmakten samma år ett beslut om att ändra inrikt- ningen för den framtida utformningen av den för myndigheten gemensamma helikopterorganisationen och dess utrustning med helikoptrar. (Se även avsnitt 5.1.2. samt 5.1.3). En förundersök- ningsgrupp bildades samma år med försvarsmaktsrepresentanter från Danmark, Finland, Norge och Sverige. Inom ramen för gruppens uppgifter blev en konklusion att det fanns förutsättningar för en samnordisk upphandling. 
  
 2  
 Försvarsmaktens helikoptersystem – Långsiktig idéplan, FM HKV H 35 800:90701, 1998-  
 05-28. 
  
 196 
  
 SOU 2010:50 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 Det nordiska helikopterprogrammet (NSHP) 
 Under 1999 undertecknades ett samförståndsavtal avseende NSHP mellan Danmark, Finland, Norge och Sverige. 
  
 3  
  
 Detta syftade till att utgöra grunden, och reglera förutsättningarna, för en samnordisk upphandling. Samma år trädde ett projektavtal i kraft inom NSHP. 
  
 4  
  
 Detta reglerade bl.a. former för framtagande av en gemensam anbudsinfordran, organisering och arbetssätt inom styrkommitté och programkontor, budget, tull och skatter, industrisamverkan (motköp), konfigurationshantering, m.m. En uppgift var att ta fram och harmonisera en gemensam kravkatalog för den samnordiska helikopterupphandlingen. 
 Anbudsinfordran 
 Försvarets materielverk skickade i november 1999, för NSHP:s räkning, ut anbudsinfordran för en samnordisk upphandling av medeltung helikopter i viktklassen  
 9–15 
  ton. 
  
 5  
  
 Anbud skulle inläm- nas senast i april 2000. 
 Försvarsmakten fastställde strax därefter i december 1999 en preliminär taktisk teknisk ekonomisk målsättning (PTTEM) för det nya svenska medeltunga helikoptersystemet. 
  
 6  
  
 Den gemen- samma nordiska kravbilden utgjorde en bilaga till PTTEM. 
 Anbud 
 I april 2000 inkom anbud från ett antal anbudsgivare för ny medel- tung helikopter. Försvaret materielverk fastställde i juni samma år en anskaffnings- och upphandlingsstrategi för helikopteranskaff- ningen. 
  
 7  
  
 Som bilaga till detta beslut bifogades även anskaffnings- strategin för det nordiska standardhelikopterprogrammet. Strategin förutsatte en gemensam samnordisk konkurrensupphandling samt 
  
 3 
  
 Memorandum of Understanding concerning the Nordic Standard Helicopter Program,  
  
 1999-08-13. 
  
 4 
  
 Program Agreement concerning the Nordic Standard Helicopter Program,  
  
 1999-08-13. 
  
 5 
  
 NSHP – Request for quotation, Försvarets materielverk MDIV 35 954:29242/99,  
  
 1999-11- 
  
 6 
  
 PTTEM helikopter 14, FM HKV 01 641:75230,  
  
 1999-12-20. 
  
 7 
  
 Helikopter 14. Anskaffnings- och upphandlingsstrategi, Försvarets materielverk SYST 35 954:14378/00,  
  
 2000-06-16. 
  
 197 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 SOU 2010:50 
  
 att nationella kontrakt skulle slutas och att dessa även skulle tillgodose specifika nationella behov. 
 Utvärderingsrapport 
 Den 30 augusti 2000 lämnade programkontoret en utvärderings- rapport i vilken angavs att fyra kandidater hade utvärderats så långt. De utvärderade kandidaterna var Cougar Mk2+ (Eurocopter), EH 101 (EH Industries), NH90 (NH Industries) och  
 S-92 
  (Sikorsky). Programkontoret rekommenderade styrkommittén i NSHP att förhandlingar skulle inledas med en av kandidaterna. Två av de övriga var också kandidater för förhandling, medan man avrådde från att inleda förhandlingar med en av kandidaterna. 
 Ny förhandlingsplan, m.m. 
 I september 2000 utarbetades inom programkontoret en ny förhandlingsplan som endast omfattade två kandidater. 
  
 8  
  
 Samtidigt fattade Danmark ett beslut om att genomföra förhandlingar med tre kandidater. 
 I april 2001 begärde programkontoret uppdaterade offerter. Dessa förändrade dock inte situationen och tidigare presenterade utvärderingar bedömdes vara fortsatt giltiga. I detta skede av upp- handlingen hade konfigurationerna för kandidaterna ändrats från att vara gemensam till att vara nationella. Vid denna tidpunkt startades också parallella förhandlingar med de två återstående kandidaterna. Danmark hade vid denna tidpunkt redan startat egna förhandlingar. 
 Försvarets materielverks rekommendation den 24 april 2001 
 Den 24 april 2001 översände Försvarets materielverk en rekom- mendation till Försvarsmakten att i turordning inleda slutförhand- ling med i rekommendationen angivna leverantörer. 
  
 9  
  
 Försvarets materielverk hade kännedom om att övriga deltagande länder hade 
  
 8 
  
 The NSHP Program Office Report and Recommendation to the Steering Committee Concerning Selection of the Nordic Standard Helicopter, Program Office,  
  
 2001-09-07. 
  
 9 
  
 Helikopter  
  
 1-Försvarets 
  materielverk rekommendation, Försvarets materielverk PROD H35 800:2264/01,  
 2001-04-24. 
  
 198 
  
 SOU 2010:50 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 bestämda uppfattningar om möjliga, respektive lämpliga, val av helikopter och leverantör. De övriga nordiska ländernas positionering gjorde att Försvarets materielverk bedömde det som svårt att vid denna tidpunkt kunna finna en tillfredsställande gemensam samnordisk lösning. Mot denna bakgrund bedömde myndigheten att det fanns anledning att göra en svensk utvärdering och rekommendation till Försvarsmakten. Syftet var att denna information skulle kunna användas så att Försvarsmakten skulle kunna tillvarata svenska intressen i den samnordiska upphandlingen på bästa sätt. Försvarets materielverk genomförde utvärderingen av de två huvudkandidaterna baserat på de inlämnade offerterna och resultaten av de inledande förhandlingarna. Denna information värderades mot den svenska kravbilden. 
  
 10  
  
 Resultatet blev att myndigheten fann att - utgående från ett strikt svenskt perspektiv – en av kandidaterna var sammantaget det bästa alternativet. 
 Med ovanstående som grund, och i syfte att erhålla det för Försvarsmakten mest kostnadsoptimala alternativet, rekommen- derade Försvarets materielverk att slutförhandlingar skulle genom- föras med de båda huvudkandidaterna, dock med kraftsamling på den ena. 
 Försvarsmakten fastställer förhandlingsriktlinjer 
 I maj 2001 fastställde Försvarsmakten förhandlingsriktlinjer för den svenska förhandlingsdelegationen i NSHP programkontor. 
  
 11  
  
 Försvarets materielverk fastställde därefter en upphandlingsstrategi för anskaffning av helikopter 14. 
  
 12 
  
 I juni 2001 valde Danmark att lämna den samnordiska upp- handlingen. Danmark. Danmark lämnade NSHP formellt i decem- ber 2001. 
  
 10 
  
 De områden som värderades var avtal, leveransplan, pris, livscykelkostnad, konfiguration, logistik, utbildning, leverantörsåtagande, risker och offset. 
  
 11 
  
 Fowler förhandlingsriktlinjer för helikopter 14 (NSHP), FM HKV PM,  
  
 2001-05-16. 
  
 12 
  
 Helikopter 14. Upphandlingsstrategi för Försvarets materielverk i samband med den samnordiska helikopteranskaffningen (NSHP), Försvarets materielverk ProjC H 35 954:3698,  
  
 2001-05-29. 
  
 199 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 SOU 2010:50 
  
 Offertförfrågan 
 Den 25 juni 2001 sände Försvarsmakten en offertförfrågan till Försvarets materielverk avseende helikopter 14. 
  
 13  
  
 Försvarsmakten fastställde därefter i september 2001 det slutliga förhandlings- direktivet för Försvarets materielverk avseende helikopter 14. 
  
 14 
  
 Rekommendation att välja NH90 
 Den 7 september 2001 rekommenderade programkontoret till styrkommittén att välja NH90 som Nordic Standard Helicopter. Programkontoret angav i sin rekommendation att de finska, norska och svenska konfigurationerna var snarlika. Vidare angavs att detta skulle ge länderna den mest kostnadseffektiva lösningen. Valet av NH90 som Nordic Standard Helicopter omfattade två olika versioner, vilka hade olika nationella uppdragskonfigurationer. Även om det finns skillnader mellan helikopterkonfigurationerna såg man ett flertal framtida möjligheter för samarbete inom olika områden, såsom logistik, utbildning samt möjliga krishanterings- operationer. 
 Offert 
 Den 11 september 2001 fastställdes beslutsdelegering för upphandlingsbeslut inom Försvarets materielverk avseende NSHP/helikopter 14. 
  
 15  
  
 Samma dag sände Försvarets materielverk en offert till Försvarsmakten avseende anskaffning av helikopter 14. 
  
 16  
  
 Offerten baserades på ett uppdrag från Försvarsmakten att anskaffa upp till 25 stycken medeltunga helikoptrar. Offerten avsåg tolv stycken  
 TTT 
  
 17 
  
 -helikoptrar 
  och fem stycken  
 ASW-helikoptrar. 
  Milstolpe för leverans av den första  
 TTT-helikoptern 
  var den 30 juli 2005. Milstolpe för leverans av den sjuttonde och sista heli- koptern var den 28 februari 2009. 
  
 13 
  
 Kompletterande offertförfrågan avseende verksamhet inom MS 2A4, FM HKV H23 321:80715,  
  
 2001-06-25. 
  
 14 
  
 Slutliga förhandlingsdirektiv för helikopter 14, FM HKV PM,  
  
 2001-09-03. 
  
 15 
  
 NSHP/helikopter 14. Beslutsdelegering, Försvarets materielverk GD 214361,  
  
 2001-09-11. 
  
 16 
  
 2A4:2101 Anskaffning helikopter 14, Försvarets materielverk SYST 23 323:3627/01, 2001-  
  
 09-11. 
  
 17 
  
 TTT = Tactical Troop Transport. 
  
 200 
  
 SOU 2010:50 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 Hemställan om regeringens bemyndigande 
 Den 12 september 2001 insände Försvarsmakten framställan till regeringen om att få beställa  
 NH90-helikoptrar 
  från tillverkaren NH Industries. 
  
 18  
  
 Av framställan framgick att helikopter 14- systemet anskaffades med ett ledningssystem som uppfyllde kraven inom Försvarsmaktens framtida nätverksbaserade ledningssystem- struktur. Samma dag fattade Försvarets materielverk upphandlings- beslut avseende helikopter 14 med ILS. 
  
 19 
  
 Samtida förfaranden 
 Slutförhandlingen med NHI genomfördes parallellt med För- svarets materielverks offerering till Försvarsmakten. I samband med slutförhandlingen lyckades Försvarets materielverk i ett sent skede förändra prisläget för hela den offererade kalkylen. Detta innebar att Försvarets materielverk på detta sätt kunde inrymma ytterligare en helikopter i leverantörens åtagande inom den givna budgetramen. 
 Kontrakt tecknas 
 Den 26 september 2001 undertecknades leveransavtalet mellan Försvarets materielverk och NHI. Avtalet innebar att den första certifierade trupptransporthelikoptern  
 (TTT-helikopter) 
  skulle levereras till Försvarets materielverk den 30 november 2005 
  
 20  
  
 I november 2001 offererade Försvarets materielverk anskaffning av helikopter 14 till Försvarsmakten. 
  
 21  
  
 Leverans av den första TTT- helikoptern skulle ske den 15 januari 2006. Leverans av den sista helikoptern skulle ske den 10 april 2009. 
  
 18 
  
 Hemställan om att få beställa regeringsobjekt Medeltung helikopter, Helikopter 14 (helikopter 14), FM HKV H 35 900:80972,  
  
 2001-09-12. 
  
 19 
  
 Upphandlingsbeslut Anskaffning av helikopter 14 med ILS, Försvarets materielverk  
  
 214361-LB538202, 
 2001-09-12. 
  
 20 
  
 Contract 214361 – LB 538202 between Försvarets materielverk and NHI dated  
  
 12-09- 
  2001 concerning Swedish helikopter 14, Försvarets materielverk  
 214361-LB538202, 
 2001-09- 
  
 21 
  
 2A4:2101 Anskaffning helikopter 14 (2.2), Försvarets materielverk SYST H 23 323:4410/01,  
  
 2001-11-06. 
  
 201 
  
 Anskaffnings- och modifieringsprocessen av helikoptersystem 
  
 SOU 2010:50 
  
 8.2.2 
  
 Inträffade leveransförseningar och myndigheternas åtgärder 
  
 2003 
 I februari 2003 redovisade Försvarets materielverk projektläget för Försvarsmakten, varvid man angav att projektet bedömdes fortlöpa enligt plan. Ett år senare i april 2004 redovisades ånyo projektläget. Försvarets materielverk angav även då att aktiviteterna med NHI löpte i stort enligt planering. 
 2004 
 Försvarsmakten lämnade direktiv i juni 2004 till Försvarets materielverk om utveckling av ledningssystemet (TMS) och upp- dragssystemet (Mission Management System (MMS)) för heli- kopter 14. 
  
 22 
  
 2005 
 Försvarets materielverk påbörjade under 2005 en omförhandling av avtalet till följd av den leveransförsening som NHI anmält Detta ledde till en förändring av kontraktet. Försvarets materielverk värderade den samlade kommersiella situationen i syfte att ta fram bästa möjliga handlingslinje. Bland annat värderades bedömda konsekvenser om Försvarets materielverk skulle välja att häva kontraktet. Denna värdering innefattade dels den kommersiella situationen, dels bedömning av alternativa handlingsvägar. Värderingen resulterade i att myndigheten beslutade att fortsatt agera inom ramen för det framförhandlade avtalet. 
 I februari 2005 begärde Försvarets materielverk en bekräftelse från NHI att den kontrakterade leveransplanen skulle kunna hållas. 
  
 23  
  
 Skälet till den begäran var att myndigheten hade fått indikationer på förseningar hos NHI. 
 Den 28 februari 2005 besvarade NHI begäran och uppgav att leveransförseningar hade inträffat. 
  
 24  
  
 Av uppgifterna framgick att 
  
 22 
  
 Försvarsmaktens direktiv avseende TMS/MMS för helikopter 14, FM HKV 35 800:69509,  
  
 2004-06-16. 
  
 23 
  
 Delivery schedule for Swedish NH90 helicopters - Request for confirmation, Försvarets materielverk VO Flyg& utredaren ska därvid beskriva olika ambitionsnivåer för en eventuell förmågeökning och lämna en konsekvens- beskrivning, samt 
  
 3. 
  
 klarlägga vilka krav en ökad förmåga att understödja Försvars- maktens insatsförband med medeltunga helikoptrar ställer på dimensionering och organisation av helikopterförbandet samt stödjande myndigheter och funktioner. 
  
 Förlängd tid för uppdraget 
 Utredningstiden förlängs. Uppdraget ska i stället redovisas senast den 23 juni 2010. 
 (Försvarsdepartementet) 
 254 
 Bilaga 5 
 Sammanfattning av Militärhelikopterutredningens delbetänkande Försvarsmaktens helikopter 4  
 -  
 frågan om vidmakthållande eller avveckling (SOU 2009:67) 
 Militärhelikopterutredningens delbetänkande  
 Försvarsmaktens helikopter 4 – frågan om vidmakthållande eller avveckling? (SOU 2009:07)  
 lämnades till regeringen den 30 juni 2009. Utredningen tar i denna delrapport ställning till om helikopter  
 4-systemet, 
  som enligt tidigare beslut ska avvecklas, kan och bör behållas ytterligare en tid med anledning av uppkomna brister i helikopterbataljonens förmåga att stödja insatsförbanden eller avvecklas enligt plan. 
 I detta avsnitt redovisas översiktligt utredningens överväganden och slutsatser i delfrågan om HKP  
 4-systemet 
  ska vidmakthållas eller fortsatt avvecklas. 
 Leveransförseningar av helikoptersystem HKP 14 och HKP 15 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar att enligt den ursprung- liga planeringen skulle de äldre helikoptersystemen avvecklas samtidigt som de nya helikoptersystemen HKP14 och HKP15 skulle levereras under  
 2003–2009. 
  Införandet av helikoptersyste- men har emellertid drabbats av stora förseningar på grund av leveransproblem inom industrin, främst vad avser HKP 14- systemet. I delbetänkandet gör utredningen bedömningen att HKP  
 14-systemet 
  efter nödvändig uppbyggnadsperiod kan uppnå efter- 
 255 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:50 
  
 frågad markoperativ förmåga tidigast omkring 2017 och sjöoperativ förmåga tidigast omkring 2020. 
 Uppkomna brister i Försvarsmaktens operativa förmåga 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar att uppkomna leverans- förseningar av de nya helikoptersystemen får till följd att det uppstår brister i Försvarsmaktens operativa förmåga och i heli- kopterbataljonens förmåga att stödja övriga insatsförband i mark- och sjöoperativa uppgifter. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar i delbetänkandet att inom det markoperativa området i dag föreligger en brist i helikopterbataljonens förmåga att stödja övriga insatsförband med helikopter för medicinsk evakuering och trupptransport i interna- tionella insatser, bland annat vad avser den Nordiska stridgruppen 2011 (NBG11) och, med stor sannolikhet, även den planerade stridsgruppen 2014 (NBG14). 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar vidare att förseningar i modifieringen av HKP  
 10-systemet 
  medför att förmågan till medi- cinsk evakuering med helikopter till stöd för insatsen i Afghanistan (ISAF) fördröjs och bedöms kunna påbörjas först den 1 april 2011. 
 Militärhelikopterutredningen gör i delbetänkandet bedöm- ningen att bristerna inom det markoperativa området bedöms i huvudsak kvarstå till dess HKP  
 14-systemet 
  i markoperativ kon- figuration blir operativt omkring 2017. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar vidare att inom det sjöoperativa området idag föreligger brist i helikopterbataljonens förmåga att stödja sjöstridskrafterna i sjöoperativa uppgifter, främst avseende förmågan till undervattenstrid (ubåtsjakt). Bris- terna inom det sjöoperativa området bedöms kvarstå till dess HKP  
 14-systemet 
  i sjöoperativ konfiguration blir operativt omkring 2020. 
 Kan HKP  
 4-systemet 
  behållas ytterligare en tid? 
 Militärhelikopterutredning gör i delbetänkandet bedömningen att det finns förutsättningar att HKP  
 4-systemet 
 kan  
 behållas ytter- ligare en tid under förutsättning att erforderliga organisatoriska, personella och materiella åtgärder vidtas för att helikoptersystemet 
 256 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 5 
  
 ska uppfylla kraven på flygsäkerhet och genomgå nödvändiga modifieringar, bland annat vad avser utrustning för att helikoptern ska kunna verka i en förhöjd hotbild i internationella insatser. Utredningen gör vidare bedömningen att de organisatoriska, personella och materiella åtgärder som krävs förutsätter en åter- uppbyggnadsperiod, inom vilken HKP  
 4-systemet 
  kan utvecklas för att uppnå kraven på flygsäkerhet, modifiering och operativ effekt. Utredningen gör bedömningen att HKP  
 4-systemet 
  med markoperativ inriktning förutsätter en återuppbyggnadsperiod på fyra till sex innan systemet bedöms kunna ge operativ effekt, dvs. omkring år 2015. 
 Försvarsmakten och Försvarets materielverk har i underlag till utredningen gjort bedömningen att de beräknade kostnaderna för vidmakthållande av helikoptersystemet med markoperativ inrikt- ning uppgår sammantaget till cirka 780 miljoner kronor fram till 2020. 
 Myndigheterna har i samma underlag till utredningen gjort bedömningen att om helikoptersystemet ges en sjöoperativ inrikt- ning krävs en något kortare återuppbyggnadsperiod och systemet bedöms kunna ge operativ effekt omkring 2013 till en beräknad kostad av 550 miljoner kronor fram till 2020. 
 Bör HKP  
 4-systemet 
  behållas ytterligare en tid? 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar i delbetänkandet att HKP  
 4-systemet 
  med markoperativ konfiguration inte utgör något alternativ som medeltung helikopter i NBG 11 eller NBG 14 eller i insatsen i Afghanistan före 2015. 
 Militärhelikopterutredningen bedömer vidare – med utgångs- punkt i vad som anges i de ursprungliga direktiven till utredningen  
 -  
 att den successiva uppbyggnaden av HKP  
 14-systemet 
  mot mark- operativ förmåga 2017 innebär att helikopterbataljonens markope- rativa förmåga successivt ökar i sådan omfattning att kvarstående brist i förmågan under perioden  
 2015–2017 
  inte kan anses utgöra tillräckliga skäl för att vidmakthålla HKP 4  
 –systemet 
  fram till 2020. 
 Militärhelikopterutredningen gör vidare bedömningen att om HKP  
 4-systemet 
  ges sjöoperativ konfiguration kan systemet stödja sjöstridskrafterna tidigast omkring 2013. Utredningen konstaterar 
 257 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:50 
  
 samtidigt att HKP  
 14-systemet 
  i sjöoperativ konfiguration planeras införas 2017 och bedöms uppnå operativ effekt omkring 2020. 
 Mot bakgrund av vad regeringen i sina styrdokument angett om kraven på Försvarsmaktens operativa förmåga i närtid samt sjöstridskrafternas förmåga att i förening med HKP  
 15-systemet 
  successivt utveckla den sjöoperativa förmågan till undervattenstrid (ubåtsjakt) gör utredningen bedömningen att bristen i helikopter- bataljonens sjöoperativa förmåga under angivna period kan godtas. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar vidare i delbetänkan- det att varken Försvarsmakten eller Försvarets materielverk är organisatoriskt eller personellt dimensionerade inom helikopter- området för att utveckla och vidmakthålla ytterligare ett medel- tungt helikoptersystem. Utredningen konstaterar också  
 -  
 mot bakgrund av vad myndigheterna uppgett i fråga om brist på resur- ser inom helikopterområdet i respektive myndighet  
 -  
 att åtgärder för att vidmakthålla HKP  
 4-systemet 
  i det korta perspektivet all- varligt påverkar anskaffningen och utvecklingen av Försvars- maktens övriga helikoptersystem. 
 Militärhelikopterutredningen gör i delbetänkandet även bedöm- ningen att kostnaden för att vidmakthålla HKP  
 4-systemet 
  får sådana ekonomiska konsekvenser att en omavvägning av Försvars- maktens förmågor bör ske vid beslut om vidmakthållande. Utred- ningen konstaterar samtidigt att en bedömning och omavvägning av Försvarsmaktens förmågor utanför helikopterverksamheten lig- ger utanför utredningens uppdrag. 
 Militärhelikopterutredningen gör i delbetänkandet – med utgångs- punkt i vad som anges i de ursprungliga direktiven till utredningen  
 -  
 bedömningen att det sammantaget saknas tillräckliga skäl för att vidmakthålla HKP  
 4-systemet 
  och föreslår därför att HKP  
 4-syste- 
  met avvecklas enligt plan. 
 Frågan om brister i flygsäkerheten 
 Militärhelikopterutredningen har – som ovan angetts – att i del- betänkandet ta ställning till om HKP  
 4-systemet 
  kan och bör vid- makthållas ytterligare en tid eller fortsatt avvecklas. Utredningen konstaterar i delbetänkandet att ett sådant ställningstagande inte kan göras utan att samtidigt analysera och bedöma om ett vid- makthållande av helikoptersystemet är förenligt med nuvarande status på flygsäkerheten i helikopterverksamheten. 
 258 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 5 
  
 Militärhelikopterutredningen konstaterar i delbetänkandet att Försvarsmakten har under  
 2000-talet 
  drabbats av flera mycket all- varliga haverier i helikopterverksamheten. Genom flera olika utred- ningar med anledning av haverierna och vid revision av verksam- heten har framkommit att der föreligger allvarliga brister i flygsäkerheten i helikopterverksamheten. Statens haverikommis- sion (SHK) och den s.k. Säkerhetskulturutredningen har i sina respektive utredningar konstaterat att det föreligger allvarliga problem och brister i flera av de förutsättningar som måste finnas för att Försvarsmakten ska kunna bedriva en säker helikopter- verksamhet. Resultaten visar att förhållanden förvärrats under flera år och att verksamhetens ledning, trots flera haverier, inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att förbättra säkerheten. Bland annat visar utredningarna på förekomsten av en tydlig obalans mellan uppgifter och resurser. Det föreligger också brister inom olika områden vad avser styrning och ledning av helikopterverksam- heten. 
 Militärhelikopterutredningen anför i delbetänkandet att den delar den av SHK och Säkerhetskulturutredningen gjorda bedöm- ningen att de problem som funnits och finns inom helikopter- flottiljen bidrar till att öka sannolikheten för allvarliga tillbud och haverier. Utredningen noterar i delbetänkandet att Försvarsmakten har påbörjat ett åtgärdsprogram som ska leda till ökad flygsäkerhet i helikopterverksamheten. Utredningen konstaterar i delbetänkan- det att denna verksamhet har fått en högre prioritet i myndigheten och att vissa förhållanden nu stabiliserats inom helikopterverksam- heten. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar samtidigt att SHK gör bedömningen att i fråga om flera av de aktuella rekommendatio- nerna redovisar Försvarsmakten mera planer på kommande beslut och åtgärder än faktiskt vidtagna sådana och att det bl.a. därför är för tidigt att nu göra några bedömningar av huruvida de beslut och åtgärder som vidtagits respektive planeras kommer att ge avsett resultat. SHK påpekar att för att det ska vara möjligt kunna bedöma de föreslagna åtgärderna och de effekter som kan förväntas av dessa är det angeläget att Försvarsmakten i dokumenterade beslut om åtgärder till följd av respektive rekommendation redo- visar uppgift om bl.a. motiv för hur respektive beslut kan tillgodose lämnade rekommendationer, förväntade effekter av de olika beslu- ten, planering för genomförande av besluten, hur genomförandet 
 259 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:50 
  
 av respektive beslut och hur de förväntade effekterna av besluten ska följas upp. 
 Militärhelikopterutredningen gör i delbetänkandet bedöm- ningen att även om Försvarsmakten redovisar ett åtgärdsprogram för att komma till rätta med de allvarliga bristerna och problemen inom flygsäkerhetsområdet medför SHK:s bedömning av bristerna i åtgärdsprogrammet att det för närvarande måste anses som oklart vilken effekt som vidtagna och planerade åtgärder har och får i arbetet med att stärka flygsäkerheten i helikopterverksamheten. Detta får till följd att det också – enligt utredningen – föreligger oklarhet om nuvarande status på flygsäkerheten i helikopterverk- samheten, vilket inger allvarliga betänkligheter för den nu löpande helikopterverksamheten. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar i delbetänkandet att Försvarsmakten  
 -  
 efter att myndigheten gjort en förnyad analys och värdering av helikoptersystemet  
 -  
 gör bedömningen att HKP  
 4-systemet 
  kan – från flygsäkerhetsmässiga utgångspunkter – vid- makthållas under vissa närmare angivna förutsättningar. Försvars- makten gör bedömningen att avvecklingen av systemet har kommit så långt att om systemet ska drivas vidare är det inte längre fråga om något vidmakthållande utan snarare en återuppbyggnad av systemet, vilket kräver omfattande organisatoriska, personella, materiella och ekonomiska åtgärder för att bl.a. uppfylla kraven på flygsäkerhet i helikoptersystemet. Med anledning av den personella situationen och därtill hörande uppgifter inom helikopterfunk- tionen, den materiella statusen på  
 HKP4-systemet 
  och SHK rekommendationer bedömer myndigheten att det inte finns för- utsättning att kunna driftsätta systemet utan dessa omfattande åtgärder. Detta kräver en uppbyggnadsperiod för att skapa förutsättningar för att vidmakthålla helikoptersystemet. I denna uppbyggnadsperiod bör en plan utvecklas för hur ledningsstruk- turen inom helikopterflottiljen och materielsystem ska säkerställas, förberedelser för utbildning vidtagas, helikoptrarna modifieras där omfattningen beror på inriktning och ambition med systemet, underhållsavtal med civil underhållsleverantör tecknas, m.m. 
 Den redovisade planen för vidmakthållande förutsätter att tillgängliga resurser avdelas för helikoptersystemets vidmakthål- lande och att alla flygsäkerhetsrelaterade krav som identifierats i SHK:s och Säkerhetskulturutredningens utredningar uppfylls. 
 Försvarsmakten gör bedömningen att efter den inledande uppbyggnadsperioden bör en ny utredning genomföras för att 
 260 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 5 
  
 säkerställa att det från flygsäkerhetsmässiga utgångspunkter före- ligger förutsättningar för att driftsätta systemet. Därefter kan helikoptersystemet bli operativt (ge effekt) två till tre år efter att flygverksamheten återstartats. Sammantaget rör det sig om en tidsperiod på mellan fyra till sex år från det att beslut fattas tills förutsättningar för drift är skapade samt att förmåga kan produ- ceras och ge effekt. Enligt myndigheten kan åtgärder mot sjö- operativ inriktning ta kortare tid och vara avsevärt mindre riskfylld sett till kraven på mer begränsade materiella modifieringar. Detta alternativ kan ge ett operativt tillskott kring 2013. Alternativet med inriktning mot insatser med markoperativ tyngdpunkt bedöms ge effekt i operativa termer kring 2015. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar i delbetänkandet att Försvarsmaktens flygsäkerhetsinspektör har – efter att först ha ställt sig avvisande till ett vidmakthållande av helikoptersystemet på grund av bristerna i flygsäkerheten – numera tillstyrker att heli- koptersystemet kan vidmakthållas under förutsättning att samtliga rekommendationer som lämnats av Statens haverikommission är uppfyllda samt att återuppbyggnad och vidmakthållande av heli- koptersystemet i övrigt är förenligt med kravet på flygsäkerhet i verksamheten. 
 Militärhelikopterutredningen anger i delbetänkandet att utred- ningen delar Försvarsmaktens och flygsäkerhetsinspektörens bedömning att HKP  
 4-systemet 
  kan – utifrån flygsäkerhetsmässiga aspekter – vidmakthållas ytterligare en tid under de förutsättningar som myndigheten anger i denna fråga, dvs. att bl.a. kraven på flygsäkerhet fullt ut tillgodoses. 
 Militärhelikopterutredningen konstaterar i delbetänkandet att HKP  
 4-systemet 
  med markoperativ inriktning kan ge operativ effekt tidigast omkring 2015 och med sjöoperativ inriktning något tidigare, dvs. omkring 2013. Samtidigt notera utredningen att såväl Försvarsmakten som Försvarets materielverk anger att bedöm- ningarna avseende modifiering och återuppbyggnad av HKP 4- systemet präglas av stor osäkerhet vad gäller bedömda tidsintervall för genomförandet av olika åtgärder, vilket innebär att de bedömda tidpunkterna för när helikoptersystemet kan ge operativ effekt får anses präglas av osäkerhet. 
 Militärhelikopterutredningen understryker i delbetänkandet samtidigt vikten av att de rekommendationer som SHK och den s.k. Säkerhetskulturutredningen har lämnat fullt ut genomförs för att förhindra fler allvarliga helikopterhaverier i verksamheten. 
 261 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:50 
  
 Utredningen framhåller särskilt att verksamhetssäkerhet, varav flygsäkerhet är en del, måste utgöra ett högt prioriterat område i Försvarsmaktens verksamhet. Enligt utredningen innebär detta att helikopterflottiljen måste ges en tillräcklig återuppbyggnadsperiod för att återställa balansen mellan uppdrag och resurser i verk- samheten. Vidare måste ledarskapet inom helikopterflottiljen samt arbetssättet för att hantera förändringar och kulturskillnader fort- satt utvecklas. Utredningen framhåller att helikopterflottiljen behöver koncentrera sina resurser på ett fortsatt förbättringsarbete. Ansvariga i högkvarteret måste tillsammans med helikopterflottil- jen fortsätta arbeta med att identifiera och åtgärda brister i säker- hetskulturens olika delar, dvs. riskstyrning, förståelse och be- teende. Samtidigt måste styrning och ledarskap på ansvariga nivåer inom högkvarteret för helikopterverksamheten utvecklas. Utred- ningen framhåller att även övriga av SHK rekommenderade åtgär- der måste genomföras för att i största möjliga utsträckning minska risken för fortsatta helikopterhaverier. 
 Militärhelikopterutredningen anger i delbetänkandet att utred- ningen i det fortsatta utredningsarbetet ska följa utvecklingen av flygsäkerheten i helikopterverksamheten och i slutbetänkandet återkomma till frågan om eventuella åtgärder för att förbättra flygsäkerheten i denna verksamhet. 
 262 
 Bilaga 6 
 Försvarsmakten 
 Inriktning – Flygsäkerhet 
 1 Definitioner 
 Säkerhet 
  
 1 
  
 : 
 Säkerhet är förhållandet som råder då risken för person- eller materielskador kan reduceras till och upprätthållas på en bestämd och tolerabel nivå genom en kontinuerlig och kontrollerad process för riskhantering 
  
 2 
  
 . 
 Försvarsmaktens Inriktning Flygsäkerhet  
 (baserat på ovanstående): 
  
 Försvarsmaktens Inriktning Flygsäkerhet utgör det stöd och den vägledning som, utgående från myndighetsledningen, är ägnad att skapa och vidmakthålla den flygsäkerhetskultur som i alla delar av organisationen är grunden för en kontrollerad och kompetensfylld riskhantering inom flygsäkerhetsområdet. 
 2 Syfte 
 Försvarsmaktens Inriktning Flygsäkerhet riktar sig främst till Försvarsmaktens centrala ledning, förband, skolor och centra, men även till övriga totalförsvarsmyndigheter, samverkande myndig- heter och näringsliv. 
 Försvarsmaktens Inriktning Flygsäkerhet eftersträvar en tydlig koppling till Strategiskt styrdokument för Försvarsmakten. 
  
 1 
  
 Fritt översatt från Internationel Civil Aviation Organization (ICAO) Doc 9859 Safety Management Manual (SMM). 
  
 2 
  
 Försvarsmakten styrs av Förordning (1995:1300) om statliga myndigheters rishantering. 
  
 263 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:50 
  
 Försvarsmaktens Inriktning Flygsäkerhet syftar till att vara det dokument som beskriver skapandet och vidmakthållandet av en flygsäkerhetskultur inom organisationen. 
 3 Flygsäkerhetsinriktning 
 Flygsäkerhetsinriktningen i Försvarsmakten är anpassad till de grundläggande tankar som återfinns i ICAO Safety Management Manual (SMM), vilket innebär att begrepp och arbetsmetoder hämtade från denna används, samtidigt som av riksdag och regering ställda uppgifter på effektivast möjliga sätt ska genomföras. 
 Försvarsmakten nyttjar SMM grundläggande begrepp Safety Management System (SMS) som vägledande för flygsäkerhets- arbetet, men med de anpassningar som erfordras för den militära verksamheten. 
 Försvarsmaktens flygsäkerhetsinriktning kravbestäms i Regler för Militär Luftfart (RML). 
 4 Flygsäkerhetsvision 
 Flygsäkerhetsarbetet inom Försvarsmakten bedrivs så att risken för olyckor och skador i driften effektivt motverkas. Fastställda flygsäkerhetsmål är relevanta och förstådda samt accepterade av alla berörda. Katastrofrisker är eliminerade. 
 5 Flygsäkerhetspolicy 
 Försvarsmaktens uppdrag medför att acceptans för en viss, och vid speciella tillfällen hög, risk kommer att föreligga. Emellertid, måste fokus ligga på flygsäkerheten. Endast på detta sätt kan Försvars- makten leva upp till krav och förväntningar från uppdragsgivare, samhället i övrigt samt hos egen personal. En hög flygsäkerhet är en förutsättning för ett effektivt lösande av förelagda uppgifter och är bevis på en professionell organisation. 
 All flygverksamhet, vid såväl övning som insats, ska planeras, genomföras, övervakas och utvärderas så att risken för personella eller materiella skador reduceras till en tolerabel nivå men som ändå tillåter att förelagda uppgifter löses. 
 264 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 6 
  
 Utveckling av policyn återfinns i instruktioner utgivna av Flyg- operatören. 
 6 Flygsäkerhetskultur 
 Flygsäkerhetskulturen inom Försvarsmakten baseras på ett ömse- sidigt förtroende mellan myndighetsledningen och varje med- arbetare. 
 Det allmänt vedertagna begreppet CRM, till vilket det saknas en heltäckande svensk översättning, betyder i detta fall Company Resource Management. CRM inom Försvarsmakten syftar ytterst till att på bästa möjliga sätt nyttja organisationens resurser så att flygsäkerhetsarbetet optimeras. Människans, dvs. den enskilde med- arbetarens, förmåga, med styrkor och svagheter, ska styras så att risker minimeras, att samspelet mellan olika delar av organisationen underlättas samt att föredömliga insatser belönas. 
 Försvarsmaktens flygsäkerhetskultur byggs med följande kom- ponenter: 
  
 Säkerheten för medarbetare och samhället i övrigt är en stra- tegisk uppgift. 
  
 Kunskap inom och fokus på området Human Factors (mänsk- liga faktorer), med hänsynstagande till såväl mänskliga styrkor som svagheter. 
  
 Allt arbete som Försvarsmakten bedriver inom det militära luftfartssystemet sker i en  
  
 icke-klandrande 
  och  
 icke-straffan- 
  de atmosfär, innebärande att gjorda misstag och felbedöm- ningar används i lärande syfte, utom i fall då grov oaktsamhet, vårdslöshet eller uppsåt orsakat händelsen. 
  
 Flygsäkerhetsarbetet bedrivs som en integrerad del av Försvars- maktens uppgifter, där varje medarbetare bidrar till flygsäker- hetsarbetet genom att utföra sitt arbete med flygsäkerheten ständigt i fokus. 
  
 Alla medarbetare är i tillämplig grad inblandade i besluts- processer då det gäller flygsäkerhet. 
  
 Hela organisationen är förpliktigad till att på det sätt som verksamheten kräver bidra till ett effektivt och ändamålsenligt flygsäkerhetsarbete. 
  
 265 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:50 
  
 En öppen och konstruktiv kommunikation råder då det gäller flygsäkerhetsarbetets bedrivande och utveckling. 
  
 All utbildning syftar till att bygga nödvändig kunskap och kompetens, samt dessutom till att utveckla individerna i att vara föredömen i flygsäkerhetsarbetet. 
  
 7 Grundläggande värden 
 Försvarsmakten lägger största vikt vid att all verksamhet inom det militära luftfartssystemet bedrivs med en god flygsäkerhet som en förutsättning för den militära förmågan. Följande värdegrundande faktorer ska därvid vägleda i arbetet: 
  
 Alla olyckor och allvarliga tillbud är möjliga att förhindra. 
  
 Alla nivåer i och delar av Försvarsmaktens ledning, utgående från Överbefälhavaren, är delaktiga i att en god flygsäkerhets- kultur upprätthålls i hela organisationen. 
  
 Flygsäkerheten är en naturlig och integrerad del av all verksam- het inom och i anslutning till det militära luftfartssystemet. 
  
 En god flygsäkerhet är en förutsättning för berörd personals välbefinnande och förmåga. 
  
 Det militära systemets operativa förmåga stärks av att göra flyg- säkerhetsarbetet till ett prioriterat område. 
  
 Alla operativa beslut präglas av vederbörlig hänsyn till flygsäker- heten. 
  
 Utveckling och anskaffning av materiel avsedd för användning inom det militära luftfartssystemet sker efter noggrann analys av dess påverkan på flygsäkerheten. 
  
 8 Strategisk styrning genom SMS 
 Försvarsmaktens flygsäkerhetsarbete grundar sig på fem grund- läggande faktorer, internationellt accepterade för skapandet av en flygsäkerhetskultur i en stor organisation. I en för verksamheten anpassad form bildar dessa faktorer Försvarsmaktens strategiska styrning av flygsäkerhetsarbetet: 
 266 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 6 
  
 Myndighetsledningens åtagande 
  
 – 
  
 Uttalar att en god flygsäkerhet är en förutsättning för den militära förmågan. 
  
 – 
  
 Nödvändigt stöd ges till ledningen för flygtjänsten så att förelagda uppgifter kan lösas inom ramen för en god flyg- säkerhet. 
  
 – 
  
 Säkrar att obalans mellan uppgifter och resurser inte tillåts påverka flygsäkerheten. 
  
 Varje berörd medarbetares åtagande 
  
 – 
  
 Förståelse för att flygsäkerhetsarbetet och dess resultat är en viktig del av den personliga utvecklingen. 
  
 – 
  
 Inser och erkänner betydelsen av den personliga insatsen i flygsäkerhetsarbetet. 
  
 – 
  
 Nödvändigt stöd och hjälp ska lämnas till övriga medarbetare med syftet att minimera risken för misstag eller felaktiga handhavanden. 
  
 – 
  
 Flygsäkerheten är allas och envars ansvar genom att varje individ vidtar de åtgärder som erfordras för att upprätthålla flygsäkerheten genom rapportering av avvikelser och genom utveckling av verksamheten. 
  
 – 
  
 Innan något arbete som påverkar flygsäkerheten utförs ska nödvändig kunskap om säkerhetsregler och kompetens i arbetets utförande vara inhämtade. 
  
 – 
  
 Öppenhet råder då det gäller utväxlande av flygsäkerhets- information. 
  
 Klart uttryckta målsättningar och förväntningar i flygsäker- hetsarbetet 
  
 – 
  
 Klart uttryckta flygsäkerhetsmål tillförsäkrar allas möjlighet till förståelse och acceptans av dessa mål. 
  
 – 
  
 Ledningens kommunikation och uttryckta förväntningar ger alla möjlighet att fokusera på flygsäkerhetsmålen. 
  
 Strävan efter ständiga förbättringar 
  
 – 
  
 Värderingar av flygsäkerhetsarbetets effektivitet genomförs regelbundet. 
  
 – 
  
 Alla medarbetare är delaktiga i värderingen. 
  
 – 
  
 Värderingarna omfattar de mänskliga funktionerna och de förhållanden som råder vid varje tidpunkt och geografisk plats. 
  
 267 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:50 
  
 – 
  
 Värderingen av flygsäkerhetsarbetet är både inriktat mot framtiden och tillbakablickande. 
  
 RML-relaterat 
  
  ansvar 
  
 – 
  
 De av ÖB beslutade kraven gällande fördelningen av ansvar inom det militära luftfartssystemet föreskrivs i RML. 
  
 – 
  
 All verksamhet inom det militära luftfartssystemet utövas i enlighet med de ansvarsförhållanden och övriga bestämmel- ser som föreskrivs i RML. 
  
 9 Flygsäkerhetsarbete 
 Flygsäkerhetsarbetet inom ramen för SMS omfattar minst: 
  
 Riskidentifiering. 
  
 Definition och genomförande av åtgärder för riskreduktion. 
  
 Kontinuerlig uppföljning, värdering och i förekommande fall mätning av flygsäkerhetsnivån. 
  
 Korrigerande åtgärder efter detekterade avvikelser. 
  
 Instruktioner för flygsäkerhetsarbetet återfinns i Verksamhetsled- ning för Militär Luftfart inom Försvarsmakten (VML) och under- liggande dokument. 
 268 
 Bilaga 7 
 Sammanställning av åtgärder 
 Sammanställning av Försvarsmaktens åtgärder med anledning av Statens haverikommissions rekommendationer (RM 2008:03) 
  
 SHK 
  
 HKV 
  
 Ansvarig 
  
 Beslut 
  
 Slutdatum 
  
 Åtgärd 
  
 Status 
  
 rekommendation 
  
 deluppdrag 
  
 RM 2008:03 R1 
  
 3 
  
 C PROD 
  
 ÖB 
  
 2009-07-01 
  
 Organisera FMFO inom PROD FLYG 
  
 Genomfört 
  
 2009-07-01 
  
 RM 2008:03 R2 
  
 9 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 Inför  
 Multi-Crew 
 co-operation 
  
 Genomfört 
  
 course  
 (MCC)-koncept 
  för samtliga 
  
 2010-01-15 
  
 flerpilotsystem inom FM 
  
 RM 2008:3 R3 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Komplettera SFI Hkp10 avseende 
  
 Genomfört 
  
 gränsvärden för inkoppling av H.HT. 
  
 2006-12-21 
  
 samt säkerställ piloternas kun- 
  
 skaper beträffande hantering av 
  
 denna funktion 
  
 RM 2008:03 R4 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Säkerställ att helikoptrars nöd- 
  
 Genomfört 
  
 utgångar kan öppnas utan svårig- 
  
 under 2009 
  
 het 
  
 RM 2008:03 R5 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Säkerställ att gardin mellan 
  
 Genomfört 
  
 cockpit och kabin i Hkp10 kan 
  
 under 2009 
  
 öppnas från båda sidor 
  
 RM 2008:03 R6 
  
 13 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-01-31 
  
 Säkerställ att ytbärgare i ytbärgar- 
  
 Under 
  
 utrustning kan medföra nödluft- 
  
 handläggning 
  
 apparat 
  
 RM 2008:03 R7 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Ersätt befintlig livflotte i Hkp10 
  
 Anskaffning 
  
 med en dubbelsidig 
  
 under 2010 
  
 RM 2008:03 R8 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Tydliggör SFI Hkp10 avseende 
  
 Genomfört 
  
 beskrivningen för beräkning av 
  
 under 2009 
  
 massa och masscentrum 
  
 RM 2008:03 R9 
  
 13 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-01-31 
  
 Förse Hkp10 nödflottörer med 
  
 Avses ej 
  
 reflexer 
  
 genomföras 
  
 RM 2008:03 R10 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Se över installationen av Hkp10 
  
 Avses ej 
  
 CVFDR avseende  
 G-switch 
  samt 
  
 genomföras 
  
 parametrarna bladvinkel och 
  
 vertikal hastighet 
  
 RM 2002:01 R3 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Definiera tillåtna utrustningsalter- 
  
 Genomfört 
  
 nativ och förbättra övervakning av 
  
 2008-06-01 
  
 att rätt flygutrustning bärs vid 
  
 flygning 
  
 RM 2005:01 R12 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Inför Rodriguez vid alla flygning med 
  
 Genomfört 
  
 helikoptrar som opereras med två 
  
 2006-06-12 
  
 piloter 
  
 RM 2005:01 R13 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Genomför utbildning i besättnings- 
  
 Genomfört 
  
 samarbete för besättningar i 
  
 2009-01-16 
  
 helikoptrar som opereras med två 
  
 piloter 
  
 RM 2005:02 R6 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Säkerställ för förare och övrig 
  
 Genomfört 
  
 besättning ett  
 flygfönster  
 före och 
  
 2009-04-01 
  
 efter varje flygning 
  
 269 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2010:50 
  
 SHK 
  
 HKV 
  
 Ansvarig 
  
 Beslut 
  
 Slutdatum 
  
 Åtgärd 
  
 Status 
  
 rekommendation 
  
 deluppdrag 
  
 RM 2005:03 R5 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Inför bestämmelser för hur övnings- 
  
 Genomfört 
  
 tablåer för flygande personal ska 
  
 2008-06-01 
  
 föras och dokumenteras 
  
 RM 2007:01 R1 
  
 2 
  
 C LEDS 
  
 ÖB 
  
 2010-01-31 
  
 Tydliggör FLYGI oberoende ställning 
  
 Genomfört 
  
 2009-04-16 
  
 RM 2007:02 R2 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Anskaffa markkollisionsvarnings- 
  
 Under 
  
 system för helikoptrar 
  
 handläggning 
  
 RM 2007:02 R5 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Modifiera radarhöjdmätarens 
  
 Genomfört 
  
 ON/OFF-funktion 
  så att felgrepp vid 
  
 2009-01-12 
  
 manövrering av DH inte kan ske 
  
 RM 2007:02 R11 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Inför fastställda flygoperationella 
  
 Genomfört 
  
 procedurer med s.k. Rodriguez och 
  
 2006-06-12 
  
 checklistor 
  
 RM 2007:02 R15 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Inför skalplagg för flygande 
  
 personal som underlättar upptäckt i 
  
 vatten och på land under mörker 
  
 RM 2007:02 R16 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 Vidta åtgärder så att personlig 
  
 Under 
  
 nödutrustning, enligt OSF, kan 
  
 handläggning 
  
 medföras av ytbärgare klädd i 
  
 torrdräkt 
  
 270 
 SOU 2010:50 Bilaga 7 
 Sammanställning av Försvarsmaktens åtgärder med anledning av Statens haverikommissions rekommendationer (RM 2008:04) 
  
 SHK 
  
 HKV 
  
 Ansvarig 
  
 Beslut 
  
 Slutdatum 
  
 Åtgärd 
  
 Status 
  
 rekommendation 
  
 deluppdrag 
  
 RM 2008:04 R1 
  
 – 
  
 ÖB 
  
 ÖB 
  
 – 
  
 ÖB beslutade  
 2008-10-03 
  inrätta 
  
 Slutrapporterad 
  
 en projektgrupp i syfte att öka 
  
 2009-08-21 
  
 flygsäkerheten inom Försvars- 
  
 maktens helikopterverksamhet 
  
 RM 2008:04 R2:2 
  
 1 
  
 May 
  
 ÖB 
  
 2009-10-01 
  
 Formulera FM flygsäkerhetsdoktrin 
  
 Fastställd 
  
 2010-02-05 
  
 RM 2008:04 R2:3 
  
 2 
  
 C LEDS 
  
 ÖB 
  
 2010-01-31 
  
 Tydliggör FLYGI myndighets- 
  
 FM Vaughn 
  
 utövning 
  
 fastställd 
  
 2009-04-16 
  
 RM 2008:04 R2:4 
  
 3 
  
 C PROD 
  
 ÖB 
  
 2009-07-01 
  
 Organisera FVI med relevanta 
  
 Genomfört 
  
 flygkompetenser inom PROD 
  
 2009-07-01 
  
 4 
  
 C PROD 
  
 C LEDS 
  
 2010-06-30 
  
 Harmonisera ledningen av flyg- 
  
 Under 
  
 vapenförbanden 
  
 handläggning 
  
 14 
  
 C PROD 
  
 C LEDS 
  
 2010-06-30 
  
 Inför fasta tidpunkter för byte 
  
 Under 
  
 av (flygsäkerhetskritiska) 
  
 handläggning 
  
 befattningar inom FM 
  
 15 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-06-30 
  
 Reglera minimitid för kommen- 
  
 Under 
  
 dering till flygsäkerhetskritiska 
  
 handläggning 
  
 befattningar till tre år 
  
 16 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-06-30 
  
 Utveckla funktion för central till- 
  
 Under 
  
 sättningsplanering av flygsäker- 
  
 handläggning 
  
 hetskritiska befattningar samt 
  
 fastställd acceptabel vakansgrad 
  
 RM 2008:04 R2:5 
  
 5 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2009-12-31 
  
 Omorganisera lokal ledning av 
  
 Genomfört 
  
 flygtjänst vid Hkpflj 
  
 2008-12-31 
  
 7 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-01-31 
  
 Utveckla interna utbildningar för 
  
 Infört 
  
 flygchefer och divisionschefer 
  
 2010-01-15 
  
 8 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2009-12-31 
  
 Tydliggör definitionen av division 
  
 Infört 
  
 genom krav på tillsatt 
  
 2010-01-15 
  
 divisionschef 
  
 RM 2008:04 R2:6 
  
 4 
  
 C PROD 
  
 C LEDS 
  
 2010-06-30 
  
 Harmonisera ledningen av 
  
 Under 
  
 flygvapenförbanden 
  
 handläggning 
  
 17 
  
 C LEDS 
  
 C LEDS 
  
 2010-06-30 
  
 Tillåt synliggörande av erfaren- 
  
 Under 
  
 het och kompetens, utnyttja 
  
 handläggning 
  
 personalens bakgrund kon- 
  
 struktivt 
  
 RM 2008:04 R2:7 
  
 15 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-06-30 
  
 Reglera minimitid för kommen- 
  
 Under 
  
 dering till flygsäkerhetskritiska 
  
 handläggning 
  
 befattningar till tre år 
  
 16 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-06-30 
  
 Utveckla funktion för central 
  
 Under 
  
 tillsättningsplanering av flyg- 
  
 handläggning 
  
 säkerhetskritiska befattningar 
  
 samt fastställ acceptabel vakans- 
  
 grad 
  
 RM 2008:04 R3 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Förändra metodiken vid forma- 
  
 Rekommen- 
  
 tionsflygning 
  
 dationen införd 
  
 271 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2010:50 
  
 SHK 
  
 HKV 
  
 Ansvarig 
  
 Beslut 
  
 Slutdatum 
  
 Åtgärd 
  
 Status 
  
 rekommendation 
  
 deluppdrag 
  
 RM 2008:04 R4 
  
 9 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 Genomför  
 MCC-kurser 
 (Multi-Crew 
  
 UtbA fastställd 
  
 Cooperation) för  
 hkp-besättningar 
  
 2009-01-16 
  
 10 
  
 C PROD 
  
 C LEDS 
  
 2010-06-30 
  
 Operera Hkp15 med två piloter 
  
 Under 
  
 handläggning 
  
 11 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-06-30 
  
 Se över och likforma pilotsamman- 
  
 Under 
  
 sättningen inom helikopter- 
  
 handläggning 
  
 verksamheten 
  
 RM 2008:04 R5 
  
 6 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-09-01 
  
 Förbättra proceduren för till- 
  
 Infört 
  
 sättande av divisionschef och 
  
 2010-01-15 
  
 lokal flygchef 
  
 RM 2008:04 R6 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Överse rutiner för uppföljning av 
  
 Rekommen- 
  
 flygunderhållsåtgärder i DIDAS 
  
 dationen införd 
  
 RM 2008:04 R7 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 – 
  
 Utveckla rutiner för kontroll och 
  
 Genomfört 
  
 uppföljning av behörighetsregistret 
  
 2007-06-30 
  
 vid Hkpflj 
  
 RM 2008:04 R8 
  
 12 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-01-31 
  
 Korrigerande åtgärder genom- 
  
 Rekommen- 
  
 fört på lokal nivå men central 
  
 dationen införd 
  
 genomförs förbättring av 
  
 processen för anskaffning av 
  
 flygsäkerhetsmateriel 
  
 13 
  
 C PROD 
  
 C PROD 
  
 2010-01-31 
  
 Korrigerande åtgärder genomfört 
  
 Rekommen- 
  
 på lokal nivå men central genom- 
  
 dationen införd 
  
 förs förbättring av processen 
  
 anskaffa beprövad flygsäkerhets- 
  
 materiel – hyllvara då sådan finns 
  
 tillgänglig 
  
 RM 2008:01 R10 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Säkerställ kvalitetssäkring av 
  
 Rekommen- 
  
 läkemedelssatsen 
  
 dationen införd 
  
 RM 2005:03 R5 
  
 – 
  
 May 
  
 C PROD 
  
 – 
  
 Bestämmelser för dokumentation 
  
 Genomfört 
  
 och uppföljning av besättningars 
  
 2009-05-04 
  
 utbildningsstatus införs i FOM 
  
 272 
 Bilaga 8 
 Försvarets materialverks redogörelse för anskaffnings- och modifierings- processerna 
 Svar på begäran om uppgifter från 
 Militärhelikopterutredningen 
 FMV har den 29 oktober 2009 insänt svar till Militärhelikopter- utredningens med anledning av Militärhelikopterutredningens skrivelse den 15 september 2009 avseende punkt 4 – Upphandling av helikoptersystem. 
 Detta underlag 
  
 1  
  
 utgör en komplettering och fördjupning av det underlag FMV inlämnade till Militärhelikopterutredningen den 29 oktober 2009 avseende upphandling av helikoptersystem rörande HKP 10, HKP 14 samt HKP 15. FMV har även delgivit Militär- helikopterutredningen sekretessbelagd information rörande upp- handling av helikoptersystem i samband med föredragningar. 
 FÖRSVARETS MATERIELVERK 
 Hunter 
 På uppdrag av stf Generaldirektören 
  
 1  
 Bilaga 1 till FMV skrivelse  
 10FMV210-2:1. 
  
 273 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Upphandling av helikoptersystem 
 1 Inledning 
 Detta underlag utgör en komplettering och fördjupning av det underlag FMV inlämnade till Militärhelikopterutredningen den 29 oktober 2009 avseende upphandling av helikoptersystem röran- de HKP 10, HKP 14 samt HKP 15. 
  
 2  
  
 Underlaget avser perioden fram till och med 2009. FMV har även delgivit Militärhelikopter- utredningen sekretessbelagd information rörande upphandling av helikoptersystem i samband med föredragningar. 
 2 Överlämnade underlag 
 FMV har tidigare överlämnat följande underlag till Militär- helikopterutredningen. 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, FMV GD 14490/2009,  
  
 2009-03-23. 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, Lewis 21781/2009,  
  
 2009-05-06. 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, Lewis 23799/2009,  
  
 2009-05-15. 
  
 Återkoppling avseende planerad skrivelse och hemställan om bemanning, FMV GD 35 800:40019/2009,  
  
 2009-09-11. 
  
 Yttrande avseende Militärhelikopterutredningens delbetänkande SOU 2009:67, Försvarsmaktens helikopter 4, FMV GD 35 814:42634/2009,  
  
 2009-10-12. 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, FMV GD 47706/2009,  
  
 2009-10-28. 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, Lewis 47707/2009,  
  
 2009-10-28. 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, Lewis 47708/2009,  
  
 2009-10-28. 
  
 2  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, Lewis 35 800:47709/2009,  
 2009-10-29. 
  
 274 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, Lewis 35 800:47709/2009,  
  
 2009-10-29. 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, FMV GD 35 800:50734/2009,  
  
 2009-11-11. 
  
 FMV har sänt följande handlingar till Försvarsdepartementet med kopia till Militärhelikopterutredningen. 
  
 Ang förordnande av experter, Lewis 35 800:49489/2009,  
  
 2009-11-05. 
  
 Bemanning i referensgrupper i Militärhelikopterutredningen,  
  
 10FMV210-1:1, 
 2009-01-13. 
  
 3 Modifiering av HKP 10 för MEDEVAC (HKP 10B) 
 Den 9 juni 2005 lämnade Försvarsmakten en kompletterande beställning till FMV avseende att ta fram ett fördjupat underlag inför framtagande av en enhet inom NBG för  
 MEDEVAC-funk- 
  tion H24. 
  
 3  
  
 Beställningen avsåg ett fördjupat underlag vad avsåg kostnader och modifieringstider för HKP 9 respektive HKP 10. 
 Den 17 juni 2005 presenterade FMV en avionikstudie 
  
 4  
  
 som pekade på möjligheten att vidmakthålla HKP 10 till 2015. Studien var planerad att omfatta de tre delarna åtgärder för att vidmakthålla systemet till 2015, konsekvenser för systemet om fem stycken HKP 10 skulle avdelas för MEDEVAC alternativt CASEVAC i det svenska  
 Battle-Group-konceptet 
  samt att redovisa behov av åtgärder för att anpassa fem stycken HKP 10 för att motsvara krav så att systemet kunde utgöra kompetensbärare mellan HKP 4 och HKP  
 14-systemen. 
  Då erforderligt underlag inte fanns tillgängligt från Försvarsmakten för att genomföra de senare två delarna redovisade FMV åtgärder för att vidmakthålla HKP 10 till 2015. Av studien framgick att behovet av typarbete och modifieringar var omfattande och att tidplaner på mellan två och fyra år kunde förväntas från leverantörerna. Vidare konstaterades att upphandling och definition från FMV och Försvarsmakten erfarenhetsmässigt fordrar ytterligare nio till tolv månader. FMV rekommenderade Försvarsmakten att, för att bibehålla HKP 10 systemet på en hög 
  
 3 
  
 Kompletterande beställning av verksamhet inom MS 2D1 och 2B9, FM HKV 23 321:70207. 
  
 4 
  
 HKP 10 systemets behov av avionikmodifiering – FMV redovisning, FMV VO Flyg& Uppdragsplan för genomförande av TAO/TIO 763784, Flygsäkerhetshöjande åtgärder HKP 10A, FMV 35 810:18787/2008,  
  
 2008-11-27. 
  
 83 
  
 Bakgrund till Risklistan i offert, FMV 35 810:58249/2008,  
  
 2008-12-03. 
  
 84 
  
 FMV förslag till övervägande ang. HKP 10, FMV 35 810:58488/2008,  
  
 2008-12-04. 
  
 295 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 rekommendationer, att FMV bedömde att leverans av de till- kommande modifieringarna och utrustningarna inte skulle kunna ske förrän 2011 avhängigt hur den slutgiltiga kravställningen skulle utformas. FMV angav vidare att eftersom kravbilden för ISAF inte var helt känd för FMV så fanns det en risk att dessa krav skulle kunna komma att leda till modifieringar som sträckte sig långt fram i tiden. FMV föreslog att Försvarsmakten skulle avvakta att fatta beslut om modifiering av två HKP 10A till HKP 10B- (HKP 10D) till dess analysen var klar över vilka krav som skulle behöva tillföras HKP 10B inför ISAF, samt vad detta skulle innebära för en möjlig insats i ISAF både avseende tid och eventuella krav som inte avsågs att uppfyllas. FMV angav att man under denna tid skulle kunna få fram mer beslutsunderlag avseende den modifiering av HKP 10A till HKP 10C som framgick av Försvarsmaktens produktionsplan för fler förmågor än MEDEVAC. Att avvakta detta underlag skulle ge Försvarsmakten möjlighet att fatta beslut om en långsiktig strategi för HKP  
 10-parken. 
  Nackdelen som FMV angav med detta förfaringssätt i syfte att skapa tid för analys var att HKP 10D skulle komma att levereras senare. 
 Grunden för FMVs förslag var kunskapen om att kravställning för att kunna fullgöra  
 ISAF-insats 
  inte var färdigställd, vilket med säkerhet skulle leda till kommande behov av beslut om ytterligare modifieringar och/eller förändringar i det som avsågs beställas. Att splittra en helikopterpark på ett flertal konfigurationer med olika status och där varje konfiguration innehåller ett litet antal helikoptrar leder till att tillgänglighet och uthållighet påverkas i driftsfasen. Med så få helikoptrar som två (HKP 10D), tre (HKP 10B) respektive fyra (HKP 10A alternativt HKP 10C) i respektive konfiguration stod det klart att detta skulle innebära inskränkningar i den framtida tillgängligheten och uthålligheten. Det förslag som FMV gav till Försvarsmakten var detsamma som den rekommendation FMV gav den 26 oktober 2008. 
 Den 8 december 2008 fattade FMV ett tilldelningsbeslut avseende modifiering av två stycken HKP 10A till HKP 10D. 
  
 85 
  
 I tilldelningsbeslutet angav FMV skälen för beslutet och angav att designlösningar var framtagna och ägda av  
 Heli-One 
  samt att Försvarsmaktens tidskrav gjorde att modifiering av så kallad Rodriguez vore tidsmässigt lämpligt att göra vid samma tillfälle. FMV 
  
 85  
 Tilldelningsbeslut  
 HKP10-NBG08 
  Russell modification, Ärende 286247,  
 2008-12-08. 
  
 296 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 förtecknade i sitt tilldelningsbeslut att man upplyst Försvars- makten om långsiktigt säkrare alternativ med HKP 10C med mer förmågor, samt att man kommunicerat de risker som fanns med modifieringen av två stycken HKP 10A till HKP 10D med Försvarsmakten i offerten. FMV bedömde riskerna inom ramen för avtalet som generellt sett låga mot bakgrund av att det som upphandlades var en upprepning av tidigare genomfört arbete på HKP 10B. 
 Den 8 december 2008 beställde FMV modifiering av två stycken HKP 10A till HKP 10D av  
 Heli-One. 
  
 86 
  
 Den första helikopter- individen skulle levereras till FMV den 30 oktober 2009 och den andra helikopterindividen skulle levereras till FMV den 13 novem- ber 2009. Beställningen till leverantören gjordes efter att Försvars- makten hade lämnat muntlig bekräftelse på att Försvarsmakten avsåg att beställa verksamheten och att FMV uppfyllde speciella villkor knutet till resurskonflikter. 
  
 87 
  
 Den 9 december 2008 beställde Försvarsmakten flygsäkerhets- höjande åtgärder på två stycken HKP 10A från FMV. 
  
 88  
  
 Detta var Försvarsmaktens beställning till FMV att modifiera två stycken HKP 10A till HKP 10D. Av beställningen framgick att FMV skulle lösa resursproblem så att risken för negativ påverkan på övrig helikopterproduktion skulle utgå. 
 Den 19 januari 2009, inför föredragning av Försvarsmakten för Försvarsministern den 21 januari 2009, bedömde FMV att leveranser av HKP 10B skulle ske kvartal 2 2009. 
  
 89  
  
 Bedömningen avsåg den kontrakterade konfigurationen enligt kravbild för NBG08, undantaget IRSS. Skälet var att FMVs strategi var att leverera helikoptern i ett utförande utan IRSS, så att lösningen av det tekniska problemet inte skulle förhindra, alternativt senare- lägga, leveranser. FMV angav att man inte kunde bedöma realiserbarhet och leveranser för kravbild gentemot ISAF samt  
 SHK-rekommendationer 
  och krav utgående från ICAO. FMV angav att man bedömde att restriktioner inom uppdraget bedömdes upphöra sent 2009/tidigt 2010. FMV angav särskilt att bedömning av leverans av HKP 10B (för NBG) i beställt utförande respektive HKP 10B (för ISAF) var två olika bedömningar som var väsentliga 
  
 86 
  
 HKP 10 – NBG08 Additional Helicopter modification, FMV 286247 – LB785009, 2008-  
  
 12-08. 
  
 87 
  
 Teckna avtal med H1, FMV  
  
 2008-12-08. 
  
 88 
  
 Försvarsmaktens beställning FM HKV 23 321:900505,  
  
 2008-12-09. 
  
 89 
  
 Svar på uppdrag  
  
 277-08.doc, 
  FMV Flyg& Uppdragsplan för genomförande av Nunez 800142, ISAF och ICAO åtgärder för HKP 10A, B och D, FMV AK Flyg&Rymd 35 810:38356/2009,  
  
 2009-10-14. 
  
 120 
  
 391:0701 anpassning ISAF, FMV AK Flyg&Rymd 23 321:44304/2009,  
  
 2009-10-15. 
  
 303 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 det inte fanns förutsättningar att upphandla tekniska lösningar för dessa krav vid denna tidpunkt. 
 Installation av linsax inkluderades inte i beställningen eftersom den svenska konfigurationen av Super Puma (HKP 10) inte opereras av någon annan kund. Avsikten är att införa linsax baserad på servicebulletin från Eurocopter. Eurocopter bedömdes ha svaga incitament att färdigställa denna på kort tid, varför den lyftes ur modifieringsbeställningen till  
 Heli-One. 
  
 IFF inkluderades inte i beställningen då kravbilden inte var av sådan art att det var möjligt att göra en beställning. FMV noterade vid denna tidpunkt att kravbilden eventuellt även behövde harmoniseras med Försvarsmaktens PTTEM för SWIFF. FMV bedömde att IFF (oberoende av kravställning) inte kunde levereras innan en planerad  
 ISAF-insats 
  är avslutad, vilket även meddelades i offerten till Försvarsmakten. 
 Avseende fastsättning av kabinpersonal skiljde det svenska kravet på viktsgodkännande från andra kunders kravställning. I dag finns två fästen i taket avsedda för en person vardera. Tidigare har dessa varit begränsade till en personvikt om 77 kilo, men genom en operationell order i Försvarsmakten finns inte längre någon viktbegränsning. På uppdrag av Försvarsmakten beställde FMV i februari 2009  
 modifierings-kits 
  för fastsättning av kabinpersonal i form av  
 fastrope-installation 
  för EC225. Detta ger möjlighet till fastsättning av 4*150 kilo. FMV beställning angav att modifie- ringsmaterielen skulle levereras till Saab Aerotech för inleverans till FM LOG. FMV har eftersökt den modifieringsmateriel som leverantören anger att man levererat, men den levererade materielen har inte kunnat återfinnas i Försvarsmakten (FM LOG). Den 3 november 2009 fick FMV information att Försvarsmakten (FM LOG) funnit levererad materiel för att skapa tre  
 modifierings-kits 
  för fastsättning av kabinpersonal. För närvarande undersöker FMV dels hur snabbt de återstående kiten kan vara tillgängliga, dels vilket det lämpligaste sättet att införa kiten är. 
 Avseende FPS uppfattade FMV att kravställningen inte var tydlig. Leverantören har haft tekniska problem med överföringen av data från markstationen till helikoptern, vilket har inneburit att FMV inte kunnat leverera FPS till Försvarsmakten. De två FPSer som finns har under hösten 2009 använts vid Försvarsmakten  
 GEO-SE 
  och en FPS har nyttjats vid  
 Heli-One 
  för verifiering av den tekniska lösningen. FMV kommer att leverera två FPS till Försvarsmakten inklusive  
 Holmes. 
  FMV bereder för närvarande 
 304 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 möjligheten att anskaffa ytterligare programvarulicenser (Euronav 5 för elektroniska kartor respektive  
 CMA-9000 
  för inladdning av Jeppesenkartor) för att möjliggöra inladdning av elektroniska kartor i HKP 10 via en laptop. Enskilda programvarumoduler kan då anskaffas. 
 Den 19 oktober 2009 beställde Försvarsmakten anpassning av HKP 10 från FMV. 
  
 121  
  
 Den modifiering för ISAF som Försvars- makten beställde innebar avslutningen av det samlade bered- ningsarbetet i Försvarsmakten av de krav och de modifieringar som slutligen skulle genomföras inför kommande  
 ISAF-insats. 
  I syfte att minska den samlade risken i modifieringen och att tidsmässigt kunna få relevanta leveranser hade den tidigare kravställningen minskats. FMV hade, med start den 27 maj 2008, konstaterat att ytterligare modifieringar skulle komma att beställas av Försvars- makten. Detta gjorde att den beställning av  
 ISAF-modifiering 
  som Försvarsmakten lade, även innehöll restriktionsavveckling som vid denna tidpunkt inte hade genomförts i avvaktan på denna beställning. Restriktionsavveckling och justering av tidigare dålig teknisk lösning som kvarstod var bland annat att möjliggöra infästning av fyra bårar enligt Vazquez 2040 samt designförbättring för förenklad dataöverföring av kartdata. Exem- pel på ny kravställning i  
 ISAF-modifieringen 
  var solskydd, ändrad fysiskt utformning av decision height knob och search light knob, ändrad kabinlayout i sjukvårdskonfiguration, målning i annan färg, trupptransportsäten samt viss  
 NV-anpassning 
  av kabinen. I beställningen återfinns ett antal modifieringar som kan hänföras både till icke uppfyllda krav respektive ny kravställning. 
 Den 19 oktober 2009 beställde FMV modifiering av HKP 10 för användning i ISAF från  
 Heli-One. 
  
 122,123 
  
 Avtalet omfattade modifiering av tre stycken HKP 10B och två stycken HKP 10D för ISAF samt modifiering av fyra stycken HKP 10A för ökad förmåga och flygsäkerhet. Leverans av de tre stycken modifierade HKP 10B ska ske den 31 augusti 2010, den 23 november 2010 samt den 21 december 2010. Leverans av de två stycken modifierade HKP 10D ska ske den 19 juli 2011 respektive den 12 augusti 2011. Leverans av de fyra stycken modifierade HKP 10A ska ske i perioden 15 mars 2011 till den 31 maj 2011. 
  
 121 
  
 Beställning av verksamhet inom MS 391, FM HKV 23 321:65129,  
  
 2009-10-19. 
  
 122 
  
 ISAF modifications for HKP 10, FMV 352756 – Reed53,  
  
 2009-09-30. 
  
 123 
  
 ISAF modification for HKP10. Misprint of contract date, FMV  
  
 362756-LB800853, 
  2009-  
 11-04. 
  
 305 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 2 november 2009 översände  
 Heli-One 
  Declaration of Compliance för HKP 10D till FMV. 
  
 124 
  
 Den 9 november 2009 offererade  
 Heli-One 
  modifiering för linsax för HKP 10 till FMV. 
  
 125 
  
 Den 13 november gav Försvarsministern Försvarsmakten och FMV i uppgift att undersöka möjligheterna till att tidigarelägga startpunkten för  
 MEDEVAC-kapacitet 
  i ISAF. Detta formalise- rades den 25 november 2009 i en anmodan till Försvarsmakten. 
 Mot bakgrund av viljan att tidigarelägga starttidpunkten för  
 MEDEVAC-kapacitet 
  genomförde FMV en förhandling med Heli- One i syfte att söka få leveranser av modifierade HKP 10 tidigare än som avtalats. FMV efterfrågade en offert av  
 Heli-One. 
  
 Den 14 november 2009 meddelade FMV  
 Heli-One 
  att det mest väsentliga att uppnå var avsevärt tidigarelagda leveransdatum för helikoptrarna. 
  
 126 
  
 Den 15 november 2009 inkom  
 Heli-One 
  med en offert till FMV. 
  
 127  
  
 Offerten avsåg en reviderad leveransplan för ISAF- modifiering av HKP 10B. Omförhandlingen innebar i stora drag att leverans av första HKP 10B sker vid samma tidpunkt som tidigare avtalats. De två efterföljande helikoptrarna kommer att levereras cirka tre månader tidigare än som tidigare avtalats. Leveranserna av HKP 10B till Försvarsmakten har varit avtalade till den 28 oktober 2010, den 27 januari 2011 samt den 27 januari 2011. FMV bedömer att nya datum för leveranser kommer att vara den 28 oktober 2010, den 28 oktober 2010 samt den 5 november 2010. Avtalet berörde inte HKP 10A respektive HKP 10D. 
 Syftet med omförhandlingen gentemot  
 Heli-One 
  var primärt att minska de samlade projektriskerna i genomförandet. Detta skedde bland annat genom att extra personal tillfördes tidigt i projektet vid  
 Heli-One 
  från andra verksamheter i andra länder, särskild testutrustning anskaffades, samt att extra hangarutrymmen för att möjliggöra produktionen förhyrs. 
 FMV gjorde bedömningen att risken att  
 Heli-One 
  inte kan leverera enligt den nya tidplanen för respektive helikopterindivid ökar något, men att risken att helikoptrarna sammantaget ska vara försenade jämfört med ursprunglig tidplan minskar. Sammantaget 
  
 124 
  
 Declaration of Compliance,  
  
 Heli-One 
 AHSE-56242, 
 2009-11-02. 
  
 125 
  
 Commercial proposal  
  
 OPP-4887 
  Wire Strike Protection,  
 Heli-One, 
 2009-11-09. 
  
 126 
  
 Need urgent FMV input on Projectplan, FMV 35 810:54915/2009,  
  
 2009-11-14. 
  
 127 
  
 Commercial Proposal  
  
 OPP-4511R1, 
 Heli-One, 
 2009-11-15 
  (FMV regnr 352756- LB803180,  
 2009-12-01). 
  
 306 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 bedömer FMV att det är en riskminimerande åtgärd att acceptera den föreslagna tidplanen. FMV har utfört en riskvärdering och denna redovisades i uppdragsplanen den 11 december 2009, se nedan. 
 Den 16 november 2009 genomfördes möte mellan Försvars- makten och FMV avseende möjligheten att tidigarelägga startpunkten för  
 MEDEVAC-kapacitet 
  i ISAF. FMV redovisade resultatet av omförhandlingen med  
 Heli-One. 
  Försvarsmakten angav att FMV skulle gå vidare med det framförhandlade resultatet. 
 Den 18 november 2009 meddelade FMV sin avsikt avseende omförhandling av kontrakt med  
 Heli-One 
  inom uppdrag ISAF till Försvarsmakten. 
  
 128  
  
 FMV sände denna skrivelse till Försvarsmakten i syfte att så snart möjligt kunna avtala om en förändrad tidplan med  
 Heli-One. 
  FMV angav att man förutsatte att Försvarsmakten skulle acceptera förfarandet att FMV tecknade avtal med  
 Heli-One 
  utan att en formell omförhandling av  
 ISAF-uppdraget 
  genomförts. 
 Den 19 november 2009 fastställde FMV en upphandlingsstrategi för kontraktstillägg rörande  
 ISAF-modifiering 
  av HKP 10. 
  
 129  
  
 Upphandlingsstrategin avsåg omförhandling för förkortade leveranstider och acceptans av ekonomisk påverkan. 
 Den 19 november 2009 genomförde FMV och  
 Heli-One 
  möte avseende  
 Thompson 
  offert rörande  
 ISAF-modifieringen. 
  
 130 
  
 Den 19 november 2009 fattade FMV ett tilldelningsbeslut avseende nya leveranstider och acceptans av ekonomisk påverkan. 
  
 131  
  
 Kontraktstillägget avsåg modifieringar föranledda av  
 ICAO-krav 
  för fyra stycken HKP 10A och tre HKP 10B. Vidare avsåg kontraktstillägget modifieringar föranledda av  
 ISAF-krav 
  för fyra stycken HKP 10A, tre stycken HKP 10B samt två stycken HKP 10D. 
 Den 20 november 2009 genomförde FMV och Försvarsmakten ett möte i syfte att beskriva nuläget och klarlägga vägen framåt avseende FPS (Flight Planning System). 
 Den 23 november 2009 angav Försvarsmakten till FMV att man medgav att FMV omförhandlade det aktuella avtalet med Heli- 
  
 128 
  
 HKP 10, omförhandling av kontrakt med  
  
 Heli-One 
  inom Uppdrag ISAF, FMV AK Flyg&Rymd 35 810:51989/2009,  
 2009-11-18. 
  
 129 
  
 Upphandlingsstrategi Amendment 2. ISAF modifications for HKP 10, FMV 352756- LB803180,  
  
 2009-11-19. 
  
 130 
  
 Meeting FMV &  
  
 Heli-One, 
  regarding new proposal within ISAF contract (322756- LB800853), FMV 35 810:52807/2009,  
 2009-11-20. 
  
 131 
  
 Tilldelningsbeslut, FMV  
  
 352756-LB803180, 
 2009-11-19. 
  
 307 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 One, med en fördyring om ett maximalt belopp. 
  
 132  
  
 Denna skrivelse innebar att Försvarsmakten accepterade FMVs förslag om att den formella omförhandlingen av  
 ISAF-uppdraget 
  inte skulle inväntas. FMV noterade detta, men konstaterade att detta inte var frågan om en fördyring. Det FMV upphandlade var en minskad total projektrisk, vilken åtagandemässigt uttrycks som tidigarelagd leverans av de två sista helikoptrarna. Det FMV avtalar är att Heli- One ska avsätta mer resurser för genomförandet av den tidigare beställda modifieringen. 
 Den 23 november 2009 fastställde FMV evalueringrapport för HKP 10D helikopterindivid 407. 
  
 133  
  
 Rekommendationen var att FMV, efter stängning av anmärkningar, skulle acceptera leverans av HKP 10D. 
 Den 25 november 2009 sände Regeringskansliet (Försvars- departementet) en anmodan till Försvarsmakten avseende hur förmågan till insatser med helikoptrar kan stärkas. 
  
 134  
  
 Bland annat anmodades Försvarsmakten att, i samråd med Försvarets materiel- verk, redovisa hur en förstärkning av förmågan till insatser med helikoptrar kan ske för nu pågående och planerade insatser. Vid redovisningen skulle beaktas att bidrag med en helikopterenhet till den internationella säkerhetsstyrkan i Afghanistan ska verkställas så snart som möjligt, samt att helikopterenheter ska planeras utgöra en del av idag planerade insatser. Försvarsmakten ska senast den 16 december 2009 skriftligt redovisa sitt svar till Regeringskansliet (Försvarsdepartementet). 
 Den 26 november 2009 genomfördes möte mellan Försvars- makten och FMV avseende IFF till HKP 10. 
  
 135  
  
 Försvarsmakten angav att start för integration av IFF i HKP 10 föreslås att skjutas framåt i tiden mot bakgrund av att framtida strategier för helikopterparken är föremål för övervägande. Försvarsmakten angav att prioriteten att införa IFF i HKP 10 var låg vid denna tidpunkt. Vidare angavs att tidigaste tidpunkt som integration av IFF i HKP 10 kan påbörjas är i kvartal 2 2013, det vill säga efter planerad mission i Afghanistan. Vid mötet konstaterades att kravbild från Försvarsmakten avseende förmågekrav, användning, produktegenskaper och integration av IFF i HKP 10 saknas. 
  
 132 
  
 HKP 10 omförhandling av kontrakt med  
  
 Heli-One 
  inom uppdrag ISAF – Svar, FM HKV 
  
 35 
  
 810:67521,  
  
 2009-11-23. 
  
 133 
  
 HKP 10D. Design and customer acceptance ground and flight tests with 10.407, FMV T&E 35 810:52349/09,  
  
 2009-11-23. 
  
 134 
  
 Anmodan, Fö2009/2334/MIL,  
  
 2009-11-25. 
  
 135 
  
 IFF till HKP 10, FMV AK Flyg & Rymd 35 810:53946/09,  
  
 2009-11-26. 
  
 308 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 27 november tecknade FMV avtal med  
 Heli-One 
  om tidigarelagda leveranser av HKP 10B efter  
 ISAF-modifiering. 
  
 136 
  
 Avtalet innebar att helikopterindivid två och tre skulle levereras tidigare i förhållande till de datum som ursprungligen avtalats. 
 Den 1 respektive 2 december 2009 informerade FMV Försvars- makten att det framförhandlade avtalet med  
 Heli-One 
  innebar att inleveranser av HKP 10B till  
 Heli-One 
  ska ske den 4 januari 2010, den 26 april 2010 samt den 25 maj 2010. 
  
 137,138  
  
 Vidare informerade FMV Försvarsmakten att leveranser till Försvarsmakten kommer att ske den 28 oktober 2010, den 28 oktober 2010 samt den 5 november 2010. 
 Den 11 december 2009 fastställde FMV en uppdaterad utgåva av uppdragsplan för genomförande av ISAF och  
 ICAO-åtgärder 
  för HKP 10A, HKP 10B och HKP 10D. 
  
 139  
  
 Uppdragsplanen innehöll bland annat riskinventering med sammanställning hur riskerna avsågs att hanteras/bemötas. 
 Den 11 december 2009 överlämnade FMV en redovisning av kvarvarande aktiviteter inom uppdrag rörande HKP 10B (NBG08) till Försvarsmakten. 
  
 140  
  
 I redovisningen angav de tre berörda funk- tioner som kvarstod och som krävde en deklaration till FLYGI. För två av de tre funktionerna var all nödvändig provning utförd och det som kvarstod var dokumentationsarbete. FMV samman- fattande restriktionsbilden, pågående restriktionsavveckling och sammanfattade de restriktioner som kommer att kvarstå efter genomförandet av restriktionsavveckling under det första kvartalet 2010. FMV angav vilka funktioner och sjukvårdskonfigurationer som kommer att deklareras. FMV sammanfattade de funktioner som inte ingår i NBG08. FMV angav vidare pågående arbete och förutsedda tidsförhållanden för anskaffning av utbytesenheter och reservdelar. Slutligen angav FMV en kommersiell bedömning på en specificerad frågeställning från Försvarsmakten. 
 Den 15 december 2009 sände FMV in en deklaration avseende större ändring  
 –införande 
  av HKP 10D, till FLYGI (Försvars- 
  
 136 
  
 Amendment 2. ISAF modifications for HKP 10, FMV  
  
 35756-LB803180, 
 2009-11-27. 
  
 137 
  
 SV:Brådskande resultat slutförhandling H1 ang. ny leveransplan, FMV35 810:54673/2009,  
  
 2009-12-01. 
  
 138 
  
 Nya tider från H1, FMV 35 810:54920/2009,  
  
 2009-12-02. 
  
 139 
  
 Uppdragsplan för genomförande av Nunez 800142, ISAF och ICAO åtgärder för HKP 10A, B och D, FMV 35 810:38356/2009,  
  
 2009-12-11. 
  
 140 
  
 HKP10  
  
 –FMV 
  redovisning av HKP 10B (NBG08) kvarvarande aktiviteter, FMV AK Flyg&Rymd HKP 35 810:57011/2009,  
 2009-12-11. 
  
 309 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 makten). 
  
 141  
  
 Av deklarationen framgick bland annat beskrivning av ändringen, krav på HKP 10D, kravuppfyllnad, konfigurations- ledning och systemidentifiering, avsteg och kompenserande faktorer, avveckling av restriktioner, systemsäkerhetsgodkännande, förutsättningar för deklarationen samt själva deklarationen av HKP 10D. 
 Den 17 december 2009 offererade FMV en omförhandling av uppdraget anpassning ISAF till Försvarsmakten. 
  
 142  
  
 Omförhand- lingen avsåg det arbete som genomförts för att korta ner leverans- tiderna för modifieringen av HKP 10B för  
 ISAF-insats. 
  Vidare offererade FMV fem stycken linsaxar (övre linsax) avsedda för HKP 10B och HKP 10D. 
 FMV har den 23 mars 2009 redovisat historiskt flygtidsuttag för HKP 10 till Militärhelikopterutredningen till och med 2008. 
  
 143  
  
 Under 2009 flögs totalt drygt 2100 flygtimmar med HKP 10 (Försvarsmakten 2022h, FMV 105h). Försvarsmakten flög cirka 1770 flygtimmar med HKP 10A. Totalt flögs cirka 340 flygtimmar med HKP 10B (Försvarsmakten 257h, FMV 78h). FMV flög 26 flygtimmar med HKP 10D. 
 4 Anskaffning av HKP 14 
  
 4.1 
  
 Tiden före MoU för NSHP (före den 13 augusti 1999) 
  
 Försvarsmakten bör vara den myndighet som utvecklar och redogör för beskrivning av tiden före bildandet av NSHP. Som stöd till läsaren av denna PM ges i detta avsnitt några kortfattade noteringar som bakgrundsbeskrivning. 
 Den 28 maj 1998 fastställde Försvarsmakten en långsiktig idéplan för Försvarsmaktens helikoptersystem. 
  
 144 
  
 Den 4 juni 1998 fattade Försvarsmakten beslut att ändra inrikt- ningen för den framtida utformningen av den för Försvarsmakten gemensamma helikopterorganisationen och dess utrustning med helikoptrar. Beslutet innebar att det upphandlingsarbete som FMV 
  
 141 
  
 Flygmaterielsystem HKP 10  
  
 –Deklaration 
  avseende större ändring, införande av HKP 10D, FMV AK Flyg&Rymd 35 810:48956/2009,  
 2009-12-15. 
  
 142 
  
 391:0701 anpassning ISAF, FMV AK Flyg&Rymd 23 321:54980/2009,  
  
 2009-12-17. 
  
 143 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, FMV GD 35 800:14490/2009,  
  
 2009-03-23. 
  
 144 
  
 Försvarsmaktens helikoptersystem – Långsiktig idéplan, FM HKV H 35 800:90701,  
  
 1998-05-28. 
  
 310 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 bedrev avseende HKP 12 inte längre var relevant. Mot bakgrund av Försvarsmaktens inriktningsbeslut beslöt FMV att avbryta den då pågående utvärderingen av inkomna offerter avseende HKP 12. För att hantera den uppkomna situationen med den avbrutna upphandlingen informerade FMV samtliga leverantörer om skälen för den avbrutna upphandlingen. Flertalet anbudsgivare skulle sannolikt bli aktuella som anbudsgivare i den kommande samnordiska upphandlingen. 
 Den 10 juni 1998 slutförde den svenska så kallade Förunder- sökningsgrupp Enhetshelikopter (FUG) sitt arbete. 
  
 145  
  
 En Preli- minary Investigating Group for a Nordic Standard Helicopter (IG) hade tidigare bildats med försvarsmaktspersonal ur Danmark, Finland, Norge och Sverige. Syftet var att undersöka förutsätt- ningarna för anskaffning av en gemensam nordisk helikoptertyp. IGs slutsatser blev att det fanns förutsättningar för en samnordisk upphandling. IG föreslog att projekt för upphandling skulle startas omgående. 
 I slutet av 1998 inrättades NSHP programkontor genom beslut av överbefälhavarna i Danmark, Finland, Norge och Sverige. 
 Den 9 februari 1999 sände FMV, för NSHPs räkning i sin roll som Executive Agency, ut en Request For Information (RFI) till tänkbara leverantörer i syfte att undersöka marknaden och se om de samnordiska kraven samt respektive lands krav var rimliga och realistiska. 
  
 146 
  
 4.2 
  
 Tiden från MoU för NSHP till kontrakt på HKP 14 (från och med den 13 augusti 1999 till och med den 12 september 2001) 
  
 Den 13 augusti 1999 trädde ett Memorandum of Understanding (MoU) i kraft som avsåg Nordic Standard Helicopter Program mellan Danmark, Finland, Norge och Sverige. 
  
 147  
  
 MoUet syftade till att utgöra grunden för, och reglera förutsättningarna för, en samnordisk upphandling av Nordic Standard Helicopter. Av MoUet framgår att en styrkommitté (Steering Committee (SC)) tillskapades för den gemensamma styrningen av den samnordiska 
  
 145 
  
 Nordiskt helikoptersamarbete, FM HKV Handbrev,  
  
 1998-06-12. 
  
 146 
  
 Standard Nordic Helicopter Program. Sanchez INFORMATION, FMV 35954- 0001/99,  
  
 1999-02-09. 
  
 147 
  
 Memorandum of Understanding concerning the Nordic Standard Helicopter Program,  
  
 1999-08-13. 
  
 311 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 upphandlingen. Vidare framgick att styrkommitténs beslut skulle vara skriftliga och tas i konsensus. Från respektive land (Danmark, Finland, Norge, Sverige) ingick en ordinarie styrkommittémedlem samt ytterligare en ledamot. I styrkommittén ingick även FMV som organisation eftersom FMV användes som Executive Agency. Således hade FMV en representant i styrkommittén. 
 Den 13 augusti 1999 trädde ett Program Agreement i kraft inom NSHP. 
  
 148  
  
 Detta Program Agreement reglerade bland annat former för framtagande av en gemensam anbudsinfordran (Request For Quotation (RFQ)), organisering och arbetssätt inom styr- kommitté och programkontor, nyttjande av FMV som Executive Agency, budget, tull och skatter, industrisamverkan (motköp), konfigurationshantering, ägande- och nyttjanderätt (Intellectual Property Rights (IPR)), samt sekretess. 
 Då NSHP tillskapades utsågs en svensk som Programme Director för det så kallade  
 NSHP-kontoret. 
  Positionen som Deputy Programme Director bemannades av Finland. 
  
 149  
  
 Pro- gramme Director ingick inte i styrkommittén utan var före- dragande inför styrkommittén.  
 NSHP-kontoret 
  hade en Senior National Representative (SNR) per land som rapporterade direkt till respektive lands ledamöter i styrkommittén. Inom NSHP tillskapades en juridisk grupp samt en industrisamverkansgrupp (motköp), vilka var sidoordnade arbetsgrupper till  
 NSHP-kontoret 
  och som rapporterade till styrkommittén.  
 NSHP-kontoret 
  orga- niserades i ett antal undergrupper. Dessa undergrupper var teknisk grupp, kommersiell grupp samt gruppen för logistik och utbild- ning. 
 NSHPs uppgift kan sammanfattas som att ta fram och harmo- nisera en gemensam kravkatalog för den samnordiska helikopter- upphandlingen. Inom NSHP utarbetades Common Nordic Requirement Document (CNRD). 
  
 150 
  
 Den 29 november 1999 skickade FMV, för NSHPs räkning, ut anbudsinfordran (Request For Quotation – RFQ) för en sam- nordisk upphandling av medeltung helikopter i viktklassen  
 9–15 
  ton. 
  
 151  
  
 Anbud skulle inlämnas senast den 4 april 2000. De inkomna svaren från RFIn utgjorde grund för en justering av kravkatalogen, 
  
 148 
  
 Program Agreement concerning the Nordic Standard Helicopter Program,  
  
 1999-08-13. 
  
 149 
  
 Varken Programme Director eller Deputy Programme Director var SNR, utan deras roll var att renodlat tillvarata NSHP intresse. 
  
 150 
  
 CNRD är en del av den svenska PTTEM som fastställdes den 20 december 1999. 
  
 151 
  
 NSHP – Request for quotation, FMV MDIV 35 954:29242/99,  
  
 1999-11-29. 
  
 312 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 och därmed RFQn, i syfte att skapa förutsättningar för en ko- nkurrensupphandling. 
 Den 20 december 1999 fastställde Försvarsmakten en preliminär taktisk teknisk ekonomisk målsättning (PTTEM) för HKP 14. 
  
 152  
  
 Den gemensamma nordiska kravbilden som benämndes Common Nordic Requirement Document (CNRD) utgjorde en bilaga till PTTEM. 
 Den 4 april 2000 inlämnades anbud från ett antal anbudsgivare för ny medeltung helikopter. 
 Den 16 juni 2000 fastställdes anskaffnings- och upphand- lingsstrategi för HKP 14 inom FMV. 
  
 153  
  
 Som bilaga till detta beslut bifogades det avtal som slutits mellan NSHP och FMV avseende att FMV skulle utgöra så kallad Executive Agency. Vidare framgick att FMVs roll som legal body var begränsad till tiden fram till kontraktstecknande. 
  
 154  
  
 Som bilaga till detta beslut bifogades även Acquisition Strategy for the Nordic Standard Heli- copter Program. 
  
 155  
  
 Strategin förutsatte en gemensam samnordisk konkurrensupphandling samt att nationella kontrakt skulle slutas och att dessa även skulle tillgodose de nationella särbehoven. 
 Den 30 augusti 2000 lämnade NSHP programkontor en utvärderingsrapport och rekommendation till NSHP styrkommitté för fortsatt handlingslinje. 
  
 156  
  
 Utvärderingsrapporten angav att fyra kandidater hade utvärderats så långt. De utvärderade kandidaterna var Cougar Mk2+ (Eurocopter), Combs (EH Industries), NH90 (NH Industries) samt  
 S-92 
  (Sikorsky). NSHPs programkontor rekommenderade till NSHP styrkommitté att förhandlingar skulle inledas med kandidat A. De övriga kandidaterna att förhandla med var kandidat B och D. Man rekommenderade att inte inleda förhandlingar med kandidat C. Vidare rekommenderades att förberedelse för start av förhandlingar skulle ske genom att länderna skulle besluta om huruvida förhandlingar skulle inledas med en, två eller tre kandidater. Vidare rekommenderades att länderna beslutade med vilken kandidat förhandlingar skulle startas, samt att länderna skulle överväga möjliga konsekvenser för 
  
 152 
  
 PTTEM HKP 14, FM HKV 01 641:75230,  
  
 1999-12-20. 
  
 153 
  
 HKP 14. Anskaffnings- och upphandlingsstrategi, FMV SYST 35 954:14378/00,  
  
 2000-06- 
  
 154 
  
 NSHP Steering Committee Agreement No. 1 – Relations and responsibilities between the NSHP Steering Committee and Försvarets materielverk. 
  
 155 
  
 Acquisition Strategy for the Nordic Standard Helicopter Program,  
  
 1999-11-29. 
  
 156 
  
 The Program Office Evaluation Report and Recommendation to the Steering Committeee, NSHP 35 954:30789/00,  
  
 2000-08-30. 
  
 313 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 programmets samlade tidplan. NSHP programkontor hemställde om NSHP styrkommittés beslut senast den 13 september 2000. 
 I det här läget avvaktade FMV NSHP styrkommittés ställningstagande för att därefter fortsatt hantera upphandlingen som Executive Agency för NSHP. Avseende FMVs roll att upphandla HKP 14 åt Försvarsmakten, avvaktade FMV Försvars- maktens vidare inriktning för denna verksamhet. 
 Den 25 september 2000 fastställde NSHP en utvärderings- modell för den samnordiska upphandlingen. 
  
 157 
  
 Den 5 oktober 2000 uppdrog NSHP styrkommitté till NSHP programkontor att utarbeta en ny förhandlingsplan som endast omfattade de två kandidaterna A respektive B. 
  
 158  
  
 Samtidigt fattade Danmark beslut att genomföra förhandlingar med de tre kandi- daterna A, B och D. För kandidat D angavs att vid utvärdering av livscykelkostnad framkom tydligt att kandidat D hade den största livscykelkostnaden i jämförelse med de tre övriga kandidaterna. 
 Under perioden oktober till december 2000 genomfördes kun- skapsuppbyggnad och faktainsamling inom ramen för förhand- lingsarbetet hos kandidat A respektive B. 
  
 159  
  
 Resultatet föredrogs för NSHP styrkommitté den 14 december 2000 och då angavs att kandidat A fortsatt bedömdes vara den mest lovande kandidaten. 
 Med start under 2001 hanterades i Sverige en möjlig under- rättelseinhämtning som skedde gentemot upphandlingen av HKP 14. Hanteringen av detta har utretts och analyserats av andra instanser och beskrivs därför inte närmare i denna PM. 
  
 160 
  
 Den 8 februari 2001 föredrog FMV status för arbetet med NSHP/HKP 14 för riksdagens Försvarsutskott. 
 I april 2001 begärde NSHP programkontor uppdaterade offerter från kandidaterna A, B och D. 
  
 161  
  
 De uppdaterade offerterna förändrade inte situationen och tidigare presenterade utvärderingar bedömdes vara fortsatt giltiga. I detta skede av upphandlingen hade konfigurationerna för kandidat A och B ändrats från att vara gemensam till att vara nationella. För en av kandidaterna hade inriktningen ändrats från huvudoffert till alternativ offert 
  
 157 
  
 NSHP Evaluation Models, tillhör skrivelse FMV ProjC 35 954:37634/00,  
  
 2000-09-25. 
  
 158 
  
 The NSHP Program Office Report and Recommendation to the Steering Committee Concerning Selection of the Nordic Standard Helicopter, Program Office,  
  
 2001-09-07. 
  
 159 
  
 The NSHP Program Office Report and Recommendation to the Steering Committee Concerning Selection of the Nordic Standard Helicopter, Program Office,  
  
 2001-09-07. 
  
 160 
  
 Justitiekanslerns rapport till regeringen med anledning av granskning, JK  
  
 2529-02-90, 
 2003-01-15. 
  
 161 
  
 The NSHP Program Office Report and Recommendation to the Steering Committee Concerning Selection of the Nordic Standard Helicopter, Program Office,  
  
 2001-09-07. 
  
 314 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 genom att man gått från en leveranskonfiguration till två leveranskonfigurationer med olika egenskaper. Vid denna tidpunkt startades parallella förhandlingar med kandidat A och B. Danmark hade vid denna tidpunkt startat egna förhandlingar. 
 Den 24 april 2001 fastställde och översände FMV en rekom- mendation avseende val av leverantörer att i turordning inleda slutförhandling med till Försvarsmakten. 
  
 162  
  
 Av rekommendationen framgår att FMV deltagit i NSHP på uppdrag av Försvarsmakten. 
 Utgångspunkten för upphandlingen av HKP 14 var att det skulle genomföras som en samnordisk upphandling. Vid denna tidpunkt hade övriga länder positionerat sina uppfattningar om möjliga, respektive lämpliga, val av leverantör. FMV hade känne- dom om denna situation, genom sin roll i NSHP. De övriga nordiska ländernas positionering gjorde att FMV bedömde det som svårt att vid denna tidpunkt kunna finna en tillfredsställande gemensam samnordisk lösning. 
 Mot bakgrund av denna situation bedömde FMV att det fanns anledning att göra en svensk utvärdering och rekommendation till Försvarsmakten. Syftet var att denna information skulle kunna användas så att Försvarsmakten skulle kunna tillvarata svenska intressen i den samnordiska upphandlingen på bästa sätt. 
 Vid denna tidpunkt hade inledande förhandlingar genomförts med de två huvudkandidaterna. FMV genomförde en utvärdering av de två huvudkandidaterna baserat på de inlämnade offerterna och resultaten av de inledande förhandlingarna. Denna information värderades mot den svenska kravbilden. 
 De områden som värderades var avtal, leveransplan, pris och LCC, konfiguration, logistik, utbildning, leverantörsåtagande, risker samt offset. 
 Resultatet var att FMV, med dåvarande förutsättningar och tillgänglig information fann att kandidat B var det sammantaget bästa alternativet, utgående från ett strikt svenskt perspektiv. 
 Med ovanstående som grund, och i syfte att erhålla det för Försvarsmakten mest kostnadsoptimala alternativet, rekommen- derade FMV att slutförhandlingar skulle genomföras med de båda huvudkandidaterna, dock med kraftsamling på kandidat B. 
 Den 14 maj 2001 lämnade FMV en lägesredovisning avseende NSHP och anskaffningen av helikoptersystem till Försvars- departementet. 
  
 163 
  
 162 
  
 HKP 14. FMV rekommendation, Ellis H35 800:2264/01,  
  
 2001-04-24. 
  
 163 
  
 NSHP, Lägesredovisning  
  
 2001-05-14, 
  Ellis H 35 954:2670/01,  
 2001-05-14. 
  
 315 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 16 maj 2001 fastställde Försvarsmakten förhandlings- riktlinjer för den svenska förhandlingsdelegationen i NSHP programkontor. 
  
 164 
  
 Den 29 maj 2001 fastställde FMV upphandlingsstrategi för anskaffning av HKP 14. 
  
 165 
  
 Den 30 maj 2001 fastställde Försvarsmakten förnyade förhand- lingsriktlinjer som utgjorde Försvarsmaktens ställningstagande inför möte i NSHP styrkommitté den 31 maj 2001, samt inriktning för den svenska förhandlingsdelegationen i NSHP projekt- kontor. 
  
 166 
  
 I juni 2001 valde Danmark att lämna den samnordiska upphandlingen. Danmark drog i juni tillbaka sin personal från  
 NSHP-kontoret. 
  Danmark deltog således inte i slutförhandlingarna med de två kandidaterna från denna tidpunkt. Danmark lämnade NSHP formellt i december 2001, se nedan. 
 Den 25 juni 2001 sände Försvarsmakten en offertförfrågan till FMV avseende HKP 14. 
  
 167 
  
 Den 16 juli 2001 meddelade NSHP genom FMV den ena av kandidaterna att NSHPs styrkommitté vid denna tidpunkt att utvärdering och analys av den uppdaterade offerten inte för- anledde NSHP att starta slutförhandling med denna kandidat vid denna tidpunkt. 
  
 168 
  
 Den 3 september 2001 fastställde Försvarsmakten slutliga förhandlingsdirektiv för FMV avseende HKP 14. 
  
 169 
  
 Den 7 september 2001 fastställde NSHPs programkontor sin rekommendation till NSHPs styrkommitté för val av helikoptertyp för NSHP. 
  
 170  
  
 NSHP programkontor rekommenderade NHSP styrkommitté att välja NH90 som Nordic Standard Helicopter. NSHP programkontor angav i sin rekommendation att de finska, norska och svenska konfigurationerna var snarlika de så kallade TTH- respektive  
 NFH-helikoptrarna. 
  Vidare angavs att detta skulle ge länderna den mest kostnadseffektiva lösningen. Valet av 
  
 164 
  
 C KRI förhandlingsriktlinjer för HKP 14 (NSHP), FM HKV PM,  
  
 2001-05-16. 
  
 165 
  
 HKP 14. Upphandlingsstrategi för FMV i samband med den samnordiska helikopteranskaffningen (NSHP), FMV ProjC H 35 954:3698,  
  
 2001-05-29. 
  
 166 
  
 Försvarsmaktens förhandlingsriktlinjer för HKP 14 (NSHP), FM HKV PM,  
  
 2001-05-30. 
  
 167 
  
 Kompletterande offertförfrågan avseende verksamhet inom MS 2A4, FM HKV H23 321:80715,  
  
 2001-06-25. 
  
 168 
  
 The NSHP Program Office Report and Recommendation to the Steering Committee Concerning Selection of the Nordic Standard Helicopter, Program Office,  
  
 2001-09-07. 
  
 169 
  
 Slutliga förhandlingsdirektiv för HKP 14, FM HKV PM,  
  
 2001-09-03. 
  
 170 
  
 The NSHP Program Office Report and Recommendation to the Steering Committee Concerning Selection of the Nordic Standard Helicopter, Program Office,  
  
 2001-09-07. 
  
 316 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 NH90 som Nordic Standard Helicopter omfattade två olika versioner, TTH respektive NFH, vilka hade olika nationella uppdragskonfigurationer (system). Även om det finns skillnader mellan helikopterkonfigurationerna såg man ett flertal framtida möjligheter för samarbete inom olika områden, såsom logistik, utbildning samt möjliga krishanteringsoperationer. 
 Rekommendationen från NSHP programkontor innehöll en beskrivning av ländernas positionering och förhandlingsläge i slutet av augusti 2001. Av beskrivningen framgick att NSHP program- kontor, som företrädde Finland, Norge och Sverige slutförde sin gemensamma förhandling med NHI den 7 september 2001. Det angavs att Finland och Sverige därefter hade ett kontraktsutkast som i stort sett var färdigt för beslutsfattande. Danmark hade enbart genomfört nationella förhandlingar och NSHP program- kontor hade inte någon klar bild av Kidd kontraktsför- handling. Danmark hade dock meddelat att de skulle offentliggöra sitt val av leverantör den 13 september 2001, och att de därefter skulle teckna avtal så snart som möjligt. För Finland angavs att deras huvudsyfte avseende industrisamverkan (motköp) hade varit att säkerställa deltagande från finsk industri i produktion och sammansättning av helikoptrar, samt kompetensöverföring. För Norge angavs att det i förhandlingen stått klart att endast en helikoptertyp var möjlig för Norge. För Sverige angavs att industri- samverkan (motköp) hade uppnåtts, samt att denna var koncentre- rad kring integration och produktion av ledningssystemet (TMS). 
 Den 11 september 2001 fastställdes beslutsdelegering för upphandlingsbeslut inom FMV avseende NSHP/HKP 14. 
  
 171 
  
 Den 11 september 2001 sände FMV en offert till Försvars- makten avseende anskaffning av HKP 14. 
  
 172  
  
 Offerten baserades på ett uppdrag från Försvarsmakten att anskaffa upp till 25 stycken medeltunga helikoptrar, varav 5 (bör 8) även skulle ha sjöoperativ förmåga. Offerten avsåg fem stycken  
 ASW-helikoptrar 
  och tolv stycken  
 TTT 
  
 173 
  
 -helikoptrar. 
  Milstolpe för leverans av den första  
 TTT-helikoptern 
  var den 30 juli 2005. Milstolpe för leverans av den sjuttonde och sista helikoptern var den 28 februari 2009. 
 Den 12 september 2001 insände Försvarsmakten hemställan till Regeringen om att få beställa  
 NH90-helikoptrar 
  från tillverkaren 
  
 171 
  
 NSHP/HKP 14. Beslutsdelegering, FMV GD 214361,  
  
 2001-09-11. 
  
 172 
  
 2A4:2101 Anskaffning HKP 14, FMV SYST 23 323:3627/01,  
  
 2001-09-11. 
  
 173 
  
 TTT = Tactical Troop Transport. 
  
 317 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 NH Industries, benämnda HKP 14. 
  
 174  
  
 Av hemställan framgick bland annat att HKP  
 14-systemet 
  anskaffades med ett lednings- system som uppfyllde kraven inom Försvarsmaktens framtida nätverksbaserade ledningssystemstruktur. 
 Den 12 september 2001 fattade FMV upphandlingsbeslut avseende HKP 14 med ILS. 
  
 175 
  
 Slutförhandlingen med NHI genomfördes parallellt med FMVs offerering till Försvarsmakten. I samband med slutförhandlingen lyckades FMV i ett sent skede förändra prisläget för hela den offererade kalkylen. Detta innebar att FMV på detta sätt kunde inrymma en 18e helikopter i leverantörens åtagande inom den givna budgetramen. 
 Den 12 september 2001 ingick FMV avtal med NHIndustries om upphandling av HKP 14, genom att parafera avtalet. 
  
 176  
  
 Avtalet ingicks med förbehåll av regeringens godkännande. 
  
 4.3 
  
 Tiden efter kontrakt (från och med den 13 september 2001) 
  
 Den 13 september 2001 insände Försvarsmakten en komplettering till hemställan. 
  
 177 
  
 Den 13 september 2001 medgav Regeringen att FMV fick beställa 18 stycken medeltunga helikoptrar av typen NH90 från tillverkaren NH Industries. 
  
 178 
  
 Den 13 september 2001 beställde Försvarsmakten anskaffningen av HKP 14 av FMV. 
  
 179 
  
 Den 13 september 2001 genomfördes en presskonferens på Arlanda då försvarsministrarna annonserade att NH90 hade valts. 
 Den 18 september 2001 beslutade Försvarsmakten att reg- eringens medgivande av Försvarsmaktens tidigare hemställan 
  
 174 
  
 Hemställan om att få beställa regeringsobjekt Medeltung helikopter, Helikopter 14 (HKP 14), FM HKV H 35 900:80972,  
  
 2001-09-12. 
  
 175 
  
 Upphandlingsbeslut Anskaffning av HKP 14 med ILS, FMV  
  
 214361-LB538202, 
 2001-09- 
  
 176 
  
 Contract 214361 – LB 538202 between FMV and NHI dated  
  
 12-09-2001 
  concerning Swedish HKP 14, FMV  
 214361-LB538202, 
 2001-09-12. 
  
 177 
  
 Hemställan om att få beställa regeringsobjekt Medeltung helikopter, Helikopter 14 (HKP 14),  
  
 -Komplettering, 
  FM HKV H 35 900:80975,  
 2001-09-13. 
  
 178 
  
 Beställning av medeltung helikopter (Hkp 14), Regeringsbeslut 7 Fö2001/2004/MIL,  
  
 2001-09-13. 
  
 179 
  
 Beställning av verksamhet inom MS 2A4, FM HKV 23 321:70737,  
  
 2001-09-13. 
  
 318 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 innebar att förutsättningarna för Försvarsmaktens beställningar avseende HKP 14 infriats. 
  
 180 
  
 Den 26 september 2001 undertecknades avtalet om anskaffning mellan FMV och NHI. Avtalet innebar att den första certifierade trupptransporthelikoptern  
 (TTT-helikopter) 
  skulle levereras till FMV den 30 november 2005 
  
 181 
  
 . Avtalet omfattade 18 stycken NH90. 
 Den 6 november 2001 offererade FMV anskaffning av HKP 14 till Försvarsmakten. 
  
 182  
  
 Leverans av den första  
 TTT-helikoptern 
  skulle ske den 15 januari 2006. Leverans av den sista helikoptern skulle ske den 10 april 2009. 
 Den 31 december 2001 lämnade Danmark formellt det nordiska samarbetet NSHP. 
 Den 8 februari 2002 redovisade FMV bedömningar avseende anskaffningen av HKP 14 inom ramen för NSHP till Försvars- departementet. 
  
 183 
  
 Den 30 augusti 2002 tecknade FMV avtal om initialt underhåll av HKP 14 syftande till att stödja driftssättningen av HKP 14 i Försvarsmakten. 
  
 184  
  
 Kontraktet benämns Interim Contractor Support (ICS). Kontraktet baserades på betalning per flygtimme med start i samband med leverans av första helikoptern till kunden Norge alternativt Sverige. Kontraktet avsåg 300 flygtimmar per helikopterindivid och år. Kontraktet löper till den 30 juni 2012. 
 Den 6 september 2002 fastställde NSHP programkontor en utvärdering av de svar på RFI som inkommit rörande utbildning för HKP 14. 
  
 185 
  
 Den 10 februari 2003 fastställde FMV instruktion för riskhantering för HKP 14 framgent. 
  
 186 
  
 Den 24 februari 2003 beslutade Försvarsmakten att utlösa en option avseende navigeringssystem i HKP 14. 
  
 187 
  
 180 
  
 Beslut avseende verksamhet inom MS 2A4, FM HKV 23 321:70987,  
  
 2001-09-18. 
  
 181 
  
 Contract 214361 – LB 538202 between FMV and NHI dated  
  
 12-09-2001 
  concerning Swedish HKP 14, FMV  
 214361-LB538202, 
 2001-09-12. 
  
 182 
  
 2A4:2101 Anskaffning HKP 14 (2.2), FMV SYST H 23 323:4410/01,  
  
 2001-11-06. 
  
 183 
  
 Anskaffning av hkp 14 inom ramen för det nordiska helikopterprojektet, Nordic Standard Helicopter Programme (NSHP), Merritt H 14 700:681/02,  
  
 2002-02-08. 
  
 184 
  
 Interim Contractor Support (ICS) Agreement Appendix 4, FMV  
  
 214361-LB538202, 
 2002-08-30. 
  
 185 
  
 Nordic Standard Helicopter Program – Distribution of the report from the evaluation of the responses to the NSHP Training Request for Information, 2002/NSHP/Letter Out/028,  
  
 2002-09-02. 
  
 186 
  
 Instruktion för riskhantering HKP 14, FMV ProjFlyg 35 814:853/03,  
  
 2003-02-10. 
  
 187 
  
 Option avseende navigeringssystem HKP 14, FM HKV 35 800:63283,  
  
 2003-02-24. 
  
 319 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 28 februari 2003 redovisade FMV projektläget avseende HKP 14 för Försvarsmakten i samband med redovisning av objektsramar. 
  
 188  
  
 FMV angav att projektet bedömdes fortlöpa enligt plan vid utgången av 2002. 
 Den 16 september 2003 undertecknades Contract Amend- ment 1 (CA1). 
  
 189  
  
 Kontraktsuppdateringen syftade till att justera kontraktstexterna så att de blev entydiga. Bland annat infördes en bilaga för uppföljning av giltiga utgåvor av kontraktet samt dess bilagor (appendicies and annexes). Kontraktsuppdateringen innebar inga förändringar i åtaganden. 
 Den 10 oktober 2003 gav Försvarsmakten direktiv till FMV avseende hur optioner för HKP 14 skulle omförhandlas. 
  
 190  
  
 För- svarsmakten angav att de framförhandlade tiderna för utlösande av option för anskaffningar av ytterligare helikopterindivider var tillfyllest (denna option benämndes kvantitetsoption). Försvars- makten angav att FMV skulle omförhandla datum för utlösande av optioner omfattande uppdragsutrustningar för att kunna beställas i samband med en eventuell beställning av ytterligare helikopter- individer. 
 För de arton helikopterindivider som upphandlats angav Försvarsmakten att FMV skulle genomföra en förhandling så att optionerna för tilläggsutrustningar i avtalet skulle omförhandlas så att de var giltiga till och med den 31 december 2005 (dessa optioner benämndes kvalitetsoptioner). Försvarsmakten prioriterade de optioner som fanns för uppdragsutrustning för de upphandlade helikoptrarna i tre kategorier. I direktivet angav Försvarsmakten att det efter Försvarsbeslut 2004 skulle kunna bli aktuellt med anskaffning av utrustning som inte fanns som optioner i avtalet. Försvarsmakten angav att uppdragsutrustning för att förbättra HKP 14 möjligheter till överlevnad (analogt med det högst prioriterade uppdragsutrustningarna ovan) i en stridsmiljö där framförallt hot från finkalibriga vapensystem och eldrörssystem ingår kan ballistiskt skydd mot finkalibrig eld och splitter, för besättning och övrig personal i helikoptern komma att erfordras. Vidare angav Försvarsmakten att uppdragsutrustning för att öka överlevnaden (analogt med det högst prioriterade uppdrags- utrustningarna ovan) mot mindre kvalificerade,  
 IR-sökande 
  lv- 
  
 188 
  
 FMV årsredovisning av objektsramar, FMV Plan H 23 386:862,  
  
 2003-02-28. 
  
 189 
  
 FMV NHIndustries Contract Amendment no 1 to 214361 LB 538202, 214361 LB 538202,  
  
 2003-09-16. 
  
 190 
  
 Optioner Helikopter 14 – Försvarsmaktens direktiv, FM HKV 35 800:72078,  
  
 2003-10-10. 
  
 320 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 robotar, kunde  
 IR-dämpare 
  för avgasutloppen komma att erford- ras. 
 Den 21 november 2003 lämnade Försvarsmakten remissyttrande till FMV avseende strategisk verifieringsplan och valideringsplan. 
  
 191 
  
 Den 28 april 2004 redovisade FMV projektläget avseende HKP 14 för Försvarsmakten i samband med redovisning av objekts- ramar. 
  
 192  
  
 FMV redovisade att aktiviteter mellan FMV och NHI löpte i stort enligt planering. 
 Den 16 juni 2004 angav Försvarsmakten direktiv till FMV avseende utveckling av ledningssystemet (TMS) och uppdrags- systemet (Mission Management System (MMS)) för HKP 14. 
  
 193 
  
 Den 15 juli 2004 undertecknades ett MoU mellan Italien, Finland, Frankrike, Nederländerna, Norge, Portugal, Sverige och Tyskland avseende NH90 Community. 
  
 194  
  
 Syftet var bland annat att etablera samarbeten avseende kvalitetssäkring och kvalificering inom projektet samt att uppnå fördelar baserat på kostnadsdelning. 
 Under 2005 påbörjades ett omförhandlingsarbete till följd av förseningsanmälan som NHI gjort. Detta ledde till att ett Contract Amendment 3 (CA3) avtalades den 6 april 2006. Vid förberedelser för denna förhandling värderade FMV den samlade kommersiella situationen i syfte att ta fram bästa möjliga handlingslinje. Bland annat värderades bedömda konsekvenser om FMV skulle välja att häva kontraktet. Då detta värderades har dels den kommersiella situationen inom ramen för det tecknade kontraktet värderats, dels har en bedömning av alternativa handlingsvägar för att säkerställa helikopterförmåga värderats. Värderingen genomfördes med interna respektive externa resurser. Resultatet av värderingen inne- bar att FMV fortsatt agerade inom ramen för det framförhandlade avtalet. De bedömningar och åtgärder FMV vidtog återges nedan. 
 Den 10 februari 2005 efterfrågade FMV en bekräftelse från NHI att den kontrakterade leveransplanen skulle innehållas. 
  
 195 
  
 191 
  
 HKP 14. Hemställan om remissyttrande från FM på Strategisk Verifieringsplan och Valideringsplan, FM HKV 35 814:77454,  
  
 2003-11-21. 
  
 192 
  
 FMV årsredovisning av objektsramar för år 2003, FMV OpVL Prod H 23 386:2566, 2004-  
  
 04-28. 
  
 193 
  
 Försvarsmaktens direktiv avseende TMS/MMS för HKP 14, FM HKV 35 800:69509,  
  
 2004-06-16. 
  
 194 
  
 Memorandum of Understanding relating to the NH90 Community,  
  
 2004-07-15. 
  
 195 
  
 Delivery schedule for Swedish NH90 helicopters - Request for confirmation, FMV VO Flyg&Rymd 35 954:7496,  
  
 2005-02-10. 
  
 321 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Skälet till den formella frågan från FMV var att FMV hade fått indikationer på förseningar hos NHI. 
 Den 28 februari 2005 svarade NHI till FMV med uppgifter om leveransförseningar. 
  
 196  
  
 Av redovisningen framgick att den första certifierade  
 TTT-helikoptern 
  skulle levereras den 31 mars 2006 istället för den avtalade tidpunkten den 30 november 2005, det vill säga fyra månader senare än som avtalats. Mot bakgrund av den formellt anmälda leveransförseningen påbörjade FMV ett analys- arbete av hur denna situation skulle hanteras gentemot NHI respektive Försvarsmakten. FMV orienterade Försvarsmakten om den anmälda förseningen. 
 Den 10 mars 2005 lämnade Försvarsmakten tilläggsdirektiv till FMV avseende optioner för HKP 14. 
  
 197  
  
 Tilläggsdirektivet utgjorde en förändring av de direktiv Försvarsmakten hade givit avseende optioner i mars 2005, se ovan. I tilläggsdirektivet angav Försvarsmakten att FMV skulle omförhandla kvantitetsoptionen så att denna option skulle vara giltig till den 31 december 2010. Vidare skulle denna option omförhandlas så att ett valbart antal ytterligare HKP 14 upp till sju helikopterindivider skulle kunna beställas. Försvarsmakten angav vidare att man önskade att samtliga de kvalitetsoptioner som Försvarsmakten angivit i mars 2003 skulle kunna beställas till och med den 31 december 2005. Slutligen angav Försvarsmakten att man under 2005 sannolikt skulle komma att beställa viss utveckling av andra funktioner i HKP 14, utöver de som tidigare hade angivits. 
 Den 29 mars 2005 redovisade FMV projektläget avseende HKP 14 år 2004 för Försvarsmakten i samband med redovisning av objektsramar. 
  
 198  
  
 FMV redovisade att aktiviteter mellan FMV och NHI i stort löpte enligt planering. FMV redovisade att NHI deklarerade leveransförseningar för leveranser under 2005 för de första fyra helikoptrarna. Förseningen relativt den ursprungliga tidplanen angavs till mellan fem och tio månader per heli- kopterindivid. 
 Den 7 april 2005 genomfördes ett möte på ledningsnivå mellan FMV och NHI där NHI angav att första leverans av en certifierad 
  
 196 
  
 Delivery schedule for Swedish NH90 helicopters, NHI Nr 024/05/GM,  
  
 2005-02-28. 
  
 197 
  
 Optioner Helikopter 14 – Försvarsmaktens tilläggsdirektiv, FM HKV H 35 814:80698,  
  
 2005-03-10. 
  
 198 
  
 FMV årsredovisning av objektsramar för år 2004, FMV OpVL Prod H23 386:25410,  
  
 2005-03-29. 
  
 322 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 HKP 14 kommer att ske den 30 november 2007 till FMV. 
  
 199  
  
 Detta innebar att den försening om fyra månader som NHI angav den 28 februari fem veckor senare, den 7 april 2005, anmäldes som en försening om 24 månader (ytterligare 20 månaders försening). Vidare angav NHI att det största hindret för leveranser utgjordes av förseningar i utvecklingen av TMS samt kvalificeringsprocessen. 
 Mot bakgrund av den förseningsanmälan NHI fört fram genomförde FMV en analys av situationen. Analysarbetet var omfattande och Försvarsmakten hölls löpande informerad. Bland annat genomförde FMV information och avrapportering den 4 maj 2005, den 30 juni 2005, den 21 september 2005 och den 14 november 2005. 
 Den 18 april 2005 undertecknades Contract Amendment 2 (CA2). 
  
 200  
  
 Denna kontraktsuppdatering omfattade bland annat integration av GPS utan tillgång till så kallad  
 P-kod 
  (GFE), hjälmar med NVG 
  
 201  
  
 samt projektsäkerhetsinstruktion (PSI). Vidare utlöstes option för utökad omfattning av initial besättnings- utbildning. 
 Den 10 maj 2005 tillskrev Försvarsmakten FMV avseende leveransalternativ med anledning av förseningen av HKP 14. 
  
 202  
  
 Försvarsmakten önskade inhämta information inför ett ställnings- tagande för bästa väg framåt. Försvarsmaktens skrivelse till FMV var föranledd av den analys och de informationer om förseningar som FMV hade lämnat. 
 Den 7 juni 2005 redovisade FMV ett delsvar till Försvarsmakten inför val av leveransalternativ av HKP 14 med anledning av den försening som uppstått och som NHI hänförde till utvecklingen av TMS. 
  
 203 
  
 Den 15 juni 2005 behandlades frågan om hantering av uppkomna viten inom HKP 14 projektet i FMVs kommersiella råd. 
  
 204  
  
 Det kommersiella rådet angav att utgångspunkten är att viten ska tas ut gentemot leverantören och inte bytas mot tillkommande funktionalitet/materiel. Mot denna bakgrund av detta gjorde rådet ställningstagandet att FMV skulle ha dialog med 
  
 199 
  
 FMV-NHI 
  
  meeting 7th April 2005 presentation,  
 2005-04-06. 
  
 200 
  
 FMV NHIndustries Contract Amendment no 2 to 214361 LB 538202, 214361 LB 538202,  
  
 2005-04-18. 
  
 201 
  
 NVG = Night Vision Goggles. 
  
 202 
  
 Leveransalternativ av HKP 14 p.g.a. försening, FM HKV 35 814:68228,  
  
 2005-05-10. 
  
 203 
  
 HKP 14. FMV delsvar inför val av leveransalternativ pga. försenat TMS, FMV VO Flyg&Rymd 35 814:42923/2005,  
  
 2005-06-07. 
  
 204 
  
 Protokoll kommersiella rådet, FMV Op VL Kom H 09 710:44247/05,  
  
 2005-06-15. 
  
 323 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Försvarsmakten för att efterhöra Försvarsmaktens inriktning i denna fråga. 
 Den 23 juni 2005 beslutade Försvarsmakten om direktiv till FMV avseende leveransalternativ för HKP 14. 
  
 205  
  
 Försvarsmaktens direktiv angav att Försvarsmakten önskade att ytterligare åtagande avseende besättningsutbildning framförhandlades, och att denna besättningsutbildning tidsmässigt anpassades till helikopter- flottiljens behov. Vidare angav Försvarsmakten en inriktning för hur man önskade att betalningslinjalen mellan FMV och Försvarsmakten skulle hanteras. Försvarsmakten angav att det var det så kallade leveransalternativ 2 för HKP 14 som skulle väljas, vilket innebar att helikoptrar i Basic  
 +-utförande 
  (HKP 14eBasic) skulle levereras innan det var möjligt att få leveranser av  
 TTT-utförande. 
  Detta leveransalternativ innebar även att leveranser av  
 ASW-helikoptrar 
 (TMS-funktionalitet) 
  senarelades relativt det som initialt planerats. Leveransalternativ 2 syftade till att mini- mera de negativa konsekvenserna i Försvarsmakten med anledning av de uppkomna förseningarna. Slutligen angav Försvarsmakten direktiv för hur länkfunktionalitet i HKP 14 skulle hanteras. 
 Den 24 juni 2005 tillskrev Huerta med anledning av den försening om 22 månader som NHI angivit som en följd av arbetet med TMS. NHI föreslog att leveranser skulle förändras så att ett ökat antal HKP 14 eBasic (enhanced Basic) skulle avtalas inom ramen för avtalet i syfte att minska effekterna av förseningen. 
  
 206  
  
 Denna förseningsanmälan innebar en formalisering av den förseningsanmälan NHI fört fram vid mötet den 7 april 2005. 
 Den 1 juli 2005 svarade FMV NHI avseende inriktning för leveranser med anledning av den 22 månader försening NHI angivit som en följd av integration av TMS. 
  
 207  
  
 FMV angav att leverans- alternativ 2 var det som föredrogs, och att detta var utgångs- punkten för de förhandlingar som planerades att äga rum. FMV och NHI överenskom med anledning av semesterperioderna att förhandlingsarbetet skulle startas i början av september 2005. Detta möjliggjorde nödvändiga förberedelser inom FMV såsom bland annat framtagande av förhandlingsstrategi. 
  
 205 
  
 Leveransalternativ för HKP 14, Försvarsmaktens beslut, FM HKV H 35 814:87363, 2005-  
  
 06-23. 
  
 206 
  
 Letter Nr NHI 093/05/GM,  
  
 2005-06-24. 
  
 207 
  
 HKP 14. Selected delivery alternative due to TMS delay for Sweden, FMV VO Flyg&Rymd 35 814:53915/05,  
  
 2005-07-01. 
  
 324 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 4 juli 2005 annonserade Saab att man reserverat stora belopp för förluster i detta projekt. Saab angav i en pressrelease den 4 juli 2005 att kontraktsvärdet uppgick till cirka 2 miljarder kronor. Vidare angavs i denna pressrelease att Saabs resultat för 2005 skulle belastas med 250 miljoner kronor. Detta var det första mer handfasta beviset på att allt inte stod rätt till avseende utvecklingen av de delsystem som Saab levererar till NHI. Denna information har därefter förstärkts genom efterföljande ytterligare reservationer av Saab. I Saabs årsredovisning 2005 reserverades 513 miljoner kronor, varav HKP 14 angavs stå för huvuddelen av reservationen. I årsredovisningarna för 2006 och 2007 reserverades 262 miljoner kronor respektive 66 miljoner kronor, varav HKP 14 angavs vara ett av två projekt som utgjorde den huvudsakliga grunden för reservationen. I Saabs årsredovisning för 2008 reserverades 350 miljoner kronor och denna reservation angavs vara kopplad till utvecklingen av det integrerade ledningssystemet (TMS). 
 Den 30 augusti 2005 fastställde FMV förhandlingsstrategi HKP 14 – omförhandling pga leveransförsening. 
  
 208  
  
 FMVs inriktning var att, utgående från Försvarsmaktens inriktning, framförhandla en så bra lösning som möjligt inom ramen för det kontrakt som fanns. 
 Med start i september 2005 påbörjades förhandlingsarbetet gentemot NHI. 
 Den 12 september 2005 tillskrev FMV Försvarsmakten och hemställde om Försvarsmaktens medgivande att få nyttja medel för uppkomna viten i utbyte mot ökad funktionalitet samt utbild- ning. 
  
 209  
  
 Denna handling innebar en formaliserad fråga utgående från den beredning som genomfört. 
 Den 27 oktober 2005 accepterade FMV leverans av BSWA001. 
  
 210  
  
 Detta var en milstolpe mot industrin i kontraktet. Helikoptern disponerades fortsatt av leverantören. Den avtalade lösningen syftade till att denna helikopter skulle användas i det fortsatta utvecklingsarbetet av den svenska ubåtsjaktfunktiona- liteten. Helikoptern får flyga max 500 timmar fram tills den levereras som en HKP 14B till FMV. Leveransen av denna helikopter hade ingen direkt koppling till den pågående omför- 
  
 208 
  
 Förhandlingsstrategi HKP 14 – omförhandling p.g.a. leveransförsening, FMV VO Flyg&Rymd 35 814:60455/05,  
  
 2005-08-30. 
  
 209 
  
 HKP 14. FMV hantering av vite, FMV VO Flgy&Rymd 35 814:62080,  
  
 2005-09-12. 
  
 210 
  
 Certificate of Conformity, Certificate reference No: 51/05 FMV 214361 – LB538202,  
  
 2005-10-27. 
  
 325 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 handlingen, eftersom denna helikopter avtalats att formellt leve- reras och därmed utgöra en milstolpe, men var avsedd att användas av NHI för utvecklingen av den svenska  
 ASW-helikoptern. 
  Milstolpen var definierad som att sammanbyggnaden av heli- koptern var färdigställd, och således var helikoptern i detta skede i produktionslinan hos leverantören. 
 Den 2 november 2005 genomfördes inom FMV en föredragning av förhandlingsläget inom FMV. Vid mötet gavs inriktningen att för NHI föreslå att en oberoende part skulle tillsättas i syfte att undanröja de förhandlingspunkter som blockerade slutförandet av förhandlingen. I november 2005 föreslog FMV för NHI att, inom ramen för förhandlingen, FMV och NHI skulle tillskapa en organisationsoberoende extern utvärderingsgrupp (oberoende part) som förutsättningslöst skulle genomlysa avtals- och projektläge i syfte att undanröja de förhandlingspunkter som då blockerade slutförandet av förhandlingen. FMV hade goda erfarenheter av detta sätt att hantera blockerade förhandlingslägen, bland annat inom ramen för omförhandlingen av  
 Visby-projektet. 
  NHI avböjde detta förslag. 
 I perioden november 2005 till och med mars 2006 genomfördes det avslutande förhandlingsarbetet mellan FMV och NHI. 
 Den 6 april 2006 undertecknades Contract Amendment 3 (CA3). 
  
 211  
  
 Denna kontraktsuppdatering var i grunden en följd av NHIs oförmåga att fullgöra leveranser enligt avtal. Kontrakts- uppdateringen omfattade bland annat en reviderad leveransplan, där den första certifierade  
 TTT-helikoptern 
  skulle levereras till FMV den 15 december 2008. För att mildra konsekvenserna av detta kontrakterades leveranser av en förenklad konfiguration kallad enhanced Basic (eBasic) som avsågs kunna användas för SAR 
  
 212 
  
 - uppgifter. Första leverans av en certifierad eBasic till FMV kon- trakterades till den 31 augusti 2007. De viten som uppstått omsattes i omförhandlingen till större åtaganden från leverantören avseende tekniskt innehåll i helikoptern samt besättningsutbild- ning. Dessa funktioner och verksamheter skulle annars ha behövt beställas som tillägg till det ursprungliga avtalet. Viten erhålls i form av avräkning på leveransbetalning av helikoptrar. Det innebär att upplupna viten inte faller ut förrän FMV accepterar leveranser 
  
 211 
  
 FMV NHIndustries Contract Amendment no 3 to 214361 LB 538202, 214361 LB 538202,  
  
 2006-04-06. 
  
 212 
  
 SAR = Search and Rescue. 
  
 326 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 av helikoptrar. Även  
 ICS-kontraktet 
  omförhandlades som en följd av CA3. 
 Den 12 april 2006 redovisade FMV projektläget avseende HKP 14 för år 2005 för Försvarsmakten i samband med redovisning av objektsramar. 
  
 213  
  
 FMV redovisade att NHI meddelat leveransför- seningar för Basic  
 TTT-helikoptrar 
  med upp till tolv månader på grund av förseningar i kvalificeringsarbetet och förseningar på upp till 22 månader för TMS systemet. 
 Den 12 april 2006 tecknade FMV avtal med Helicopter Flight Training Services GmbH (HFTS) om simulatorutbildning för svenska NH90 besättningar. 
  
 214  
  
 Syftet med avtalet var att säkerställa primära utbildningsbehov. Avtalet baserades på ett befintligt avtal av  
 OPS 
  
 215 
  
 -karaktär 
  mellan den tyska kunden och företaget. Det tyska avtalet är en så kallad  
 PFI 
  
 216 
  
 -lösning. 
  
 Den 13 februari 2007 anmälde Finland sitt intresse för del- tagande i en gemensam upphandling av utbildningskapacitet för HKP 14. 
  
 217 
  
 Den 27 februari 2007 hemställde Försvarsmakten till Regeringen avseende anskaffning av ytterligare HKP 14 enligt option. 
  
 218 
  
 Den 8 mars 2007 framställde FMV till Regeringen om bemyndigande att inleda förhandlingar och ingå internationell överenskommelse med behörig myndighet i Finland avseende gemensam upphandling av utbildningshjälpmedel till helikoptrar av typen NH 90. 
  
 219 
  
 Den 26 mars 2007 uppdrog Försvarsmakten åt FMV att påbörja förhandling med NHI i syfte att beställa ytterligare fyra stycken HKP14B genom att utlösa en option i ursprungskontraktet. 
  
 220 
  
 Den 19 april 2007 fattade Regeringen beslut att bemyndiga FMV att med behörig myndighet i Finland förhandla överens- 
  
 213 
  
 FMV årsredovisning av objektsramar för år 2005, FMV OpVL Prod H 23 386:11348,  
  
 2006-04-12. 
  
 214 
  
 Helicopter Training Service Agreement for the Simulator Training for NH90 Crews of the Swedish Armed Forces, FMV 281912,  
  
 2006-04-12. 
  
 215 
  
 OPS = Offentlig Privat Samverkan. 
  
 216 
  
 PFI = Private Financed Initiative. 
  
 217 
  
 NH90 Training Media  
  
 Co-operation 
  between Finland and Sweden, Finnish Defence Staff AD 4136,  
 2007-02-13. 
  
 218 
  
 Anskaffning av ytterligare HKP 14 enligt option, FM HKV H/S 35 814:80458,  
  
 2007-02- 
  
 219 
  
 Framställan om bemyndigande att förhandla och ingå internationell överenskommelse med Finland, FMV VO Utland 01840:8860/2007,  
  
 2007-03-08. 
  
 220 
  
 Beslut att inleda förhandling av optioner HKP 14, FM HKV 23 321:65606,  
  
 2007-03-26. 
  
 327 
 Bilaga 8 SOU 2010:50 
 kommelse avseende gemensam upphandling av utbildningshjälp- medel för NH90. 
  
 221 
  
 Den 20 juni 2007 levererades BSWA002 av NHI till FMV med ett antal förbehåll i samband med acceptansen. 
  
 222 
  
 Den 20 juni 2007 överfördes HKP 14 BSWA002 av FMV åter till NHI i syfte att bedriva utbildning av svenska piloter i Marignane, Frankrike. 
  
 223 
  
 Den 29 juni 2007 meddelande Finland att man godkände den RFP som skulle ligga till grund för den  
 svensk-finska 
  upphand- lingen av utbildningshjälpmedel för HKP 14. 
  
 224 
  
 Den 2 juli 2007 sände FMV ut anbudsinfordran för utbild- ningshjälpmedel till  
 NH-90. 
  
 225 
  
 Anbud skulle lämnas senast den 28 februari 2008. 
 Den 5 juli 2007 utfärdade FSI ett interimistiskt militärt typcertifikat för HKP 14 till NHI. 
  
 226 
  
 Den 5 september 2007 utfärdade FSI ett interimistiskt militärt luftvärdighetsbevis för BSWA 003 (HKP 14 individ 141043). 
  
 227 
  
 Den 6 september 2007 levererades BSWA003 till FMV, även denna med förbehåll i samband med acceptansen. 
  
 228  
  
 Denna helikopter har sedan dess flugit cirka tolv timmar på grund av tekniska fel och brister i dokumentationen. 
 Den 22 oktober 2007 ansökte Eurocopter hos FMV om luftvärdighetsbevis för BSWA004. 
  
 229 
  
 Den 26 oktober 2007 beslutade Försvarsmakten att avbryta den pågående upphandlingen som beslutats av Försvarsmakten den 26 mars 2007 avseende att beställa ytterligare fyra stycken HKP14B genom att utlösa en option i ursprungskontraktet. 
 Den 15 november 2007 meddelade FMV NHI att man avvisade leverans av BSWA004 till följd av bland annat avsaknad av komplett 
  
 221 
  
 Bemyndigande att förhandla överenskommelse med Finland, Regeringsbeslut 9 Fö2007/751/MIL,  
  
 2007-04-19. 
  
 222 
  
 Certificate of Transfer, NHI 0062/07/QA,  
  
 2007-06-20. 
  
 223 
  
 Certificate of Temporary Assignment, NHI 0064/07/QA,  
  
 2007-06-20. 
  
 224 
  
 Consent, FMV  
  
 295142-AI699588, 
 2007-06-29. 
  
 225 
  
 NH-90 
  
  Training Services, FMV  
 295142-AI699588, 
 2007-07-02. 
  
 226 
  
 Provisional Military Type Certificate and Data Sheet for HKP 14 Basic TTT, FM HKV 
  
 02 
  
 810:715503,  
  
 2007-07-05. 
  
 227 
  
 Helicopter 141043. Provisional Military Airworthiness Certificate, FM HKV 35 814:72856,  
  
 2007-09-05. 
  
 228 
  
 Certificate of Transfer, NHI 0063/07/QA,  
  
 2007-09-06. 
  
 229 
  
 Helicopter BSWA004 – Application for COA, Eurocopter EGQN/036/07/LV,  
  
 2007-10- 
  
 328 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Interactive Electronic Technical Publication (IETP). 
  
 230  
  
 IETP är en elektronisk version av den flyghandbok som erfordras för att operera helikoptern. 
 Den 31 mars 2008 sände NHI ett brev till FMV, FLYGI samt NAHEMA avseende IETP1.3 samt frågeställningar till FLYGI. 
  
 231 
  
 Den 8 april 2008 meddelade FMV i brev till Försvarsmakten att NHI annonserat ytterligare förseningar. 
  
 232  
  
 FMV hemställde i detta brev om Försvarsmaktens mandat inför kommande förhandlingar avseende bland annat krav på funktionalitet vid givna tidpunkter, eventuella ytterligare utrustningar som skulle tas med vid en omförhandling (sandfilter, IR suppressorer, ballistiskt skydd, etc.) samt andra operationella styrningar såsom till exempel modifiering av ett antal HKP 14A till HKP 14B. 
 Den 29 april 2008 bemyndigade Regeringen Försvarsmakten att förhandla och ingå avtal med NAHEMO. 
  
 233 
  
 Den 6 maj 2008 sände FSI brev till NHI avseende status för IETP1.2 och hantering av stora ändringar. 
  
 234 
  
 Den 6 maj 2008 utfärdade FLYGI ett militärt flygsäkerhets- direktiv (MFD) som klassade IETP1.2 som icke luftvärdig. 
  
 235  
  
 Detta innebar i praktiken flygförbud för HKP 14 i Sverige. 
 Den 12 maj 2008 svarade Försvarsmakten på FMV tidigare hemställan den 8 april 2008 om inriktning inför kommande för- handlingar med NHI. 
  
 236  
  
 Försvarsmakten angav att man önskade att FMV undersökte möjligheten att lägga till VMS 
  
 237 
  
 , partikel- separatorer,  
 IR-suppressorer 
  och ballistiskt skydd i HKP 14 eBasic, med leverans senast under 2010. Vidare angav Försvarsmakten att man önskade att FMV undersökte möjligheten att modifiera HKP 14A till HKP 14B i samband med inplanerade uppgraderingar. 
  
 230 
  
 HKP 14. FMV response to Notifaction Ready for CoT, FMV AK Flyg&Rymd 35 814:50335,  
  
 2007-11-15. 
  
 231 
  
 IETP1.3: answers to FMV and NAHEMA letters: Montoya, NHI Letter 0054/08/NPMS,  
  
 2008-03-31. 
  
 232 
  
 HKP 14. NHI information beträffande försenade leveranser, FMV AK Flyg&Rymd 35 814:16418,  
  
 2008-04-08. 
  
 233 
  
 Bemyndigande att förhandla och ingå avtal med NAHEMO m.fl., Regeringsbeslut 3 Fö2008/935/MIL,  
  
 2008-04-29. 
  
 234 
  
 Letter regarding status of IETP1.2 and effect of major changes in general on the (P)MTC Data Sheet, FM HKV 02 810:68016,  
  
 2008-05-06. 
  
 235 
  
 MFD – Military Flight Safety Directive, FM HKV 02 810:68017,  
  
 2008-05-06. 
  
 236 
  
 Svar på skrivelse HKP 14 NHI information beträffande försenade leveranser, FM HKV 
  
 35 
  
 814:67015,  
  
 2008-05-12. 
  
 237 
  
 VMS = Varnar- och motmedelssystem. 
  
 329 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 27 maj 2008 ansökte NHI om FLYGI beslut om godkännande av en så kallad stor ändring för tekniska publikationer (IETP) för HKP 14 i utformande Basic TTT. 
  
 238  
  
 NHI syfte med ansökan var att undanröja det gällande flygförbudet. 
 Den 3 juni 2008 beslutade FSI om ett tillfälligt uppehåll i pågående flygutbildning för svensk personal vid Eurocopter Training Services (ETS) tills oklarheter kring status på IETP för HKP 14 BSWA002 respektive HKP 14 BSWA003 utklarats. 
  
 239 
  
 Den 5 juni 2008 översände FSI en anmodan till FMV att anordna ett möte mellan FLYGI, FMV och Eurocopter Training Services (ETS) där ETS skulle redovisa för FLYGI och FMV hur HKP 14BSWA 003 avsågs att opereras och hållas luftvärdig med den gällande utgåvan av IETPn. 
  
 240 
  
 Den 10 juni 2008 tillskrev FSI NHI i syfte att få ett förtydligande av ansökan om större ändring avseende tekniska publikationer för BSWA Basic TTT. 
  
 241 
  
 Den 11 juni 2008 utfärdade FSI ett militärt flygsäkerhetsdirektiv (MFD) vilket förbjöd flygning med BSWA Basic TTT helikoptrar baserat på ofullständigheter i IETP1.1. 
  
 242 
  
 Den 19 juni 2008 översände NHI ett klargörande till FLYGI avseende certifiering av HKP 14 efter möte den 18 juni 2008. 
  
 243 
  
 Den 19 juni 2008 tillskrev FSI NHI och återkallade det tidigare utfärdade interimistiska luftvärdighetsbeviset för BSWA003 med anledning av brister i de tekniska publikationerna för HKP 14 Basic TTT. 
  
 244 
  
 Den 24 juni 2008 sände FSI en rapport till NHI efter möte för förtydligande rörande certifiering av produkter till NHI. 
  
 245 
  
 Den 26 juni 2008 avslog FLYGI NHIs ansökan om en stor ändring. 
  
 246  
  
 Det innebar att det då rådande flygförbudet fortsatte att gälla. 
  
 238 
  
 Application för Approval of major change of Technical Publication. Helicopter BSWA Basic TTT, NHI 0145/08/TA,  
  
 2008-05-27. 
  
 239 
  
 Militärt Flygsäkerhetsdirektiv avseende flygutbildning för HKP 14, FM HKV 02 810:70048,  
  
 2008-06-03. 
  
 240 
  
 FSI anmodan till FMV, FM HKV 02 810:70911,  
  
 2008-06-05. 
  
 241 
  
 FSI need for clarifications regarding the major change of the Technical Publications for BSWA Basic TTT, FM HKV 02 810:70917,  
  
 2008-06-10. 
  
 242 
  
 MFD – Military Flight Safety Directive, FM HKV 02 810:70924,  
  
 2008-06-11. 
  
 243 
  
 Clarification regarding major change of the Technical Publication for BSWA Basic TTT, NHI Letter 0161/08/TA,  
  
 2008-06-19. 
  
 244 
  
 HKP 14.043. Withdrawal of provisional Certificate of Airworthiness, FM HKV 35 814:70908,  
  
 2008-06-19. 
  
 245 
  
 FLYGI report after clarification meeting with NHI and Eurocopter, FM HKV 02 810:71709,  
  
 2008-06-24. 
  
 330 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 1 juli 2008 tillskrev NHI FLYGI med anledning av FLYGI begäran om möte för förtydligande avseende IETP. 
  
 247 
  
 Den 1 september 2008 godkände FSI den giltiga certifierings- basen för HKP 14 Basic TTT respektive HKP 14 eBasic. 
  
 248 
  
 Den 8 oktober 2008 genomfördes möte på ledningsnivå mellan FMV och NHI. NHI angav då att första leverans av en certifierad  
 TTT-helikopter 
  skulle ske den 30 september 2010. 
  
 249 
  
 Den 13 november 2008 undertecknade FMV och NHI en sammanfattning av vägen framåt för att lösa frågeställningen om IETP. 
  
 250 
  
 Den 1 december 2008 meddelade FMV Finland att man på finländsk begäran avsåg att avbryta den pågående gemensamma upphandlingen av utbildningskapacitet för HKP 14 den 15 decem- ber 2008. 
  
 251 
  
 Den 3 december 2008 initierade FMV en förhandling med NHI. 
  
 252  
  
 Syftet var dels att erhålla en trovärdig och kontrakterad leveransplan (CA4) från NHI, dels att i samband med denna omförhandling utöka kontraktsåtagandet till att inkludera utrust- ning för internationella operationer  
 (IR-suppressorer, 
  sandfilter, ballistiskt skydd samt ytterligare varnar- och motverkanssystem). Vidare angav FMV att man önskade att NHI redovisade en trovärdig plan för att leverera åtta stycken  
 TTT-helikoptrar 
  i en konfiguration som möjliggör internationella insatser som kan levereras till FMV senast den 31 mars 2012. I samband med detta möte den 3 december 2008 redovisade NHI att leverans av den första certifierade  
 TTT-helikoptern 
  till FMV kommer att ske den 30 juni 2011. Vid mötet redovisade NHI att den första helikoptern utrustad med TMS skulle kunna vara leveransklar medio 2011. FMV besvarade presentationen med att påvisa ett behov av åtta stycken helikoptrar för internationella insatser i slutet av första kvartalet 2012. NHI fick i uppgift att besvara hur man skulle kunna lösa detta tills ett planerat möte på ledningsnivå den  
 12–13 
  februari 2009. 
  
 246 
  
 FSI answer to application of Major Change of the Technical Publications for helicopter BSWA Basic TTT, FM HKV 02 810:72252,  
  
 2008-06-26. 
  
 247 
  
 Rejection of IETP 1.3 approval, NHI 0174/08/TA,  
  
 2008-07-01. 
  
 248 
  
 FSI approval of extended Certification Basis for the Basic TTT and  
  
 e-Basic 
  Howard/HKP 14, FM HKV 02 810:74930,  
 2008-09-01. 
  
 249 
  
 Managemantmöte FMV – NHI presentationsunderlag,  
  
 2008-10-08. 
  
 250 
  
 Conclusions from  
  
 IETP-meeting 
 2008-11-13. 
  
 251 
  
 SWE-FIN 
  
  Joint Procurement of NH 90 Training Services, Lewis 35 814:55863/2008,  
 2008-12-01. 
  
 252 
  
 Brainstorming CA4 – Minutes of Meeting,  
  
 2008-12-03. 
  
 331 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 15 december 2008 sände FMV ut meddelande till anbuds- givarna att den pågående upphandlingen av utbildningshjälpmedel till HKP 14 avbröts. 
  
 253,254 
  
 Den 6 februari 2009 fattade Hartman beslut att Eurocopter fick bedriva flygverksamhet med NH90 – BSWA 002 i Frankrike. 
  
 255 
  
 Den 13 februari 2009 genomfördes möte på ledningsnivå mellan FMV och NHI. 
  
 256  
  
 NHI redovisade sin planering för FMV inför de fortsatta förhandlingarna av CA4. NHI redovisade att NHI kunde leverera åtta  
 TTT-helikoptrar 
  med bland annat sandfilter, IR- suppressorer, begränsat ballistiskt skydd och varnar- och mot- verkanssystem med start den 30 juni 2011 och där den åttonde helikoptern kunde levereras den 31 mars 2012. NHIs planering byggde på att ett antal av dessa helikoptrar först levererades i  
 eBasic-utförande 
  under 2009 och 2010, och att dessa helikoptrar därefter genomgick modifiering till  
 TTT-utförande. 
  NHI presen- terade inte någon sammanhållen riskanalys, men angav att relationen mellan NHI och Saab utgjorde den största utmaningen de kunde se avseende förmågan att innehålla denna tidplan. 
 Den 16 februari 2009 redovisade FMV leveransläge för HKP 14, samt möjligheterna att utrusta HKP 14 med de system som bedöms krävas för internationella insatser till Försvarsmakten. 
  
 257  
  
 FMV angav att HKP 14 inte utgör ett sannolikt planerings- alternativ för NBG 14. 
 Den 26 februari 2009 sände FSI svar till NHI avseende krav- ställning och formell hantering av ändringar. 
  
 258 
  
 Den 23 mars 2009 översände FMV kompletterande uppgifter rörande leveranser av HKP 14 till Försvarsmakten. 
  
 259 
  
 Den 2 april 2009 kompletterade FMV de tidigare lämnade uppgifterna rörande leveranser av HKP 14 till Försvarsmakten. 
  
 260 
  
 Den 21 april 2009 fattade FMV beslut att upphäva tidigare fastställd anskaffningsstrategi för HKP 14 utbildning. 
  
 261 
  
 253 
  
 Termination of procurement NH 90 Training Services, FMV 47348/2008,  
  
 2008-12-15. 
  
 254 
  
 Termination of procurement NH 90 Training Services, FMV 60111/2008,  
  
 2008-12-15. 
  
 255 
  
 Autorisation de vol de lhélicoptère NH90 – BSWA 02 (Suéde), DGA Acte Technique No  
  
 0111-09/CEP/ASA/SCA, 
 2009-02-06. 
  
 256 
  
 FMV/NHI Management Meeting, NHI  
  
 0030/09/PM-E, 
 2009-02-13. 
  
 257 
  
 HKP 14. NHI information beträffande leveranser, FMV AK Flyg&Rymd 35 814:9004,  
  
 2009-02-16. 
  
 258 
  
 Answer to NHI Letter  
  
 0015/09/TA/-CA, 
  Approval process for BSWA Technical Management Plan, FM HKV 02 810:53149,  
 2009-02-26. 
  
 259 
  
 HKP 14. Kompletterande uppgifter rörande leveranser, FMV AK Flyg&Rymd 35 814:14618,  
  
 2009-03-23. 
  
 260 
  
 HKP 14. Kompletterande uppgifter rörande leveranser, del 2, FMV AK Flyg&Rymd 35 814:16579,  
  
 2009-04-02. 
  
 332 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 11 juni 2009 insände NHI en ansökan om större ändring för BSWA Basic TTT till FLYGI. 
  
 262 
  
 Den 12 juni 2009 sände NHI ett förslag till konfiguration för HKP 14 i  
 TTT-IM 
  
 263 
  
 -konfiguration 
  till FMV. 
  
 264  
  
 Detta förslag baserades på den förfrågan FMV gjort den 3 december 2008. 
 Den 18 juni 2009 lämnade FMV en rekommendation till Försvarsmakten (FLYGI) avseende IETP1.4. 
  
 265 
  
 Den 24 juni 2009 godkände FSI en så kallad större ändring av tekniska publikationer för HKP 14 (BSWA Basic TTT). 
  
 266 
  
 Den 24 juni 2009 återkallade FSI tidigare utfärdat militärt flygsäkerhetsdirektiv (MFD 02 810:70924 daterat den 11 juni 2008). 
  
 267 
  
 Den 26 juni 2009 utfärdade FSI ett interimistiskt luftvärdig- hetsbevis för HKP 14 Basic TTT BSWA004. 
  
 268 
  
 Den 13 augusti 2009 fattade FMV beslut att bilda en arbets- grupp för att förbereda och genomföra förhandlingar med NHI/Eurocopter. 
  
 269 
  
 Den 19 augusti 2009 levererades BSWA004 till FMV. 
  
 270 
  
 Den 26 augusti 2009 avrapporterade den så kallade utrednings- gruppen, som Försvarsmakten och FMV tillskapat, avseende medeltung helikopterförmåga. 
  
 271 
  
 Den 2 september 2009 sände FMV en redovisning till Försvars- departementet där FMV angav att Finland hade dragit sig ur samarbetet om utbildningshjälpmedel för HKP 14 samt att för- 
  
 261 
  
 Upphävande av anskaffningsstrategi Hkp 14 Utb, FMV SML 01 400:19272/2009, 2009-  
  
 04-21. 
  
 262 
  
 Application for Approval of major change of Technical Publication. Helicopter BSWA Basic TTT, Letter  
  
 0053/09/TA-CA, 
 2009-06-11. 
  
 263 
  
 TTT-IM 
  
  = Tactical Troop Transport – International Mission. 
  
 264 
  
 NHI descriptive proposal of BSWx TTT configuration for Internationel Missions, NHI Letter 0142/09/PMESW,  
  
 2009-06-12. 
  
 265 
  
 HKP 14. FMV confirmation of IETP 1.4 for BSWA Basic TTT configuration, FMV AK Flyg&Rymd 35 814:27843/2009,  
  
 2009-06-18. 
  
 266 
  
 FSI approval of Major Change of the Technical Publications for helicopter BSWA Basic TTT, FM HKV 02 810:58805,  
  
 2009-06-24. 
  
 267 
  
 Cancellation of MFD 02 810:70924, dated  
  
 2008-06-11, 
  Walsh approval of updated IETP, FM HKV 02 810:59593,  
 2009-06-24. 
  
 268 
  
 Helicopter 141044. Provisional Military Airworthiness Certificate, FM 35 814:59835,  
  
 2009-06-26. 
  
 269 
  
 Förberedelsearbeten och förhandlingar med NHI/Eurocopter, Lewis 16 134:34990,  
  
 2009-08-13. 
  
 270 
  
 Certificate of Transfer NHI 0023/09/QA,  
  
 2009-08-19. 
  
 271 
  
 Redovisning av underlag, FMV 36875/2009,  
  
 2009-08-26. 
  
 333 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 handlingarna avbrutits. 
  
 272  
  
 Vidare angav FMV att man inte avsåg att gå vidare med ärendet. 
 Den 15 september 2009 meddelade FMV NHIs ledning att FMVs ståndpunkt var att NHI begått kontraktsbrott. Vidare angav FMV att myndigheten övervägde alternativ för framtida hantering inom, eller utom, ramen för kontraktet i syfte att tillförsäkra Försvarsmakten nödvändiga tekniska förutsättningar för medel- tung helikopterkapacitet för internationella operationer. FMV angav vidare att en förutsättning för FMVs ställningstagande var att NHI deltog med underlag och medverkade i en förhandling om en principöverenskommelse. 
 Därefter har förhandlingar inletts mellan FMV och NHI. 
 Den 9 november 2009 avvisade FMV NHIs leveransanmälan av BSWA007 med anledning av att FMV fått kännedom om att ett MTC inte föreligger för denna helikopter. 
  
 273  
  
 BSWA007 är den första helikoptern i konfiguration eBasic. FMV avvaktar att NHI presenterar en ny leveransanmälan då giltigt MTC finns. 
  
 4.4 
  
 Förseningar 
  
 Anskaffningen av HKP 14 har drabbats av återkommande för- seningar. Hittillsvarande förseningar i leveranser till FMV bedöms främst ha berott på NHIs oförmåga att utveckla och producera grundhelikoptern. Samtliga kundländer har drabbats av detta. FMV har i tidigare underlag till Militärhelikopterutredningen beskrivit och analyserat den svenska anskaffningen av 18 stycken HKP 14 och förseningarna i sitt sammanhang i förhållande till andra aktörer. 
  
 274 
  
 Parallellt med NHIs oförmåga att utveckla och producera grundhelikoptern har FMV från tid till annan fått indikationer att relationen mellan NHI och dess underleverantör Saab har varit ansträngd, samt att arbetet att utveckla och integrera bland annat ledningssystemet TMS drabbats av förseningar. Hittills bedöms resultatet av arbetet mellan NHI och Saab inte ha varit på den 
  
 272 
  
 Redovisning av förhandlingsresultat avseende internationell överenskommelse med Finland, FMV SML 01840:32264/2009,  
  
 2009-09-02. 
  
 273 
  
 HKP 14. Acceptance of BSWA007, FMV AK Flyg&Rymd 35814:49820/2009,  
  
 2009-11- 
  
 274 
  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, FMV GD 35 800:14490/2009,  
  
 2009-03-23. 
  
 334 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 kritiska linjen vad gäller de förseningar som har uppstått i projektet fram till nu. 
 FMV har löpande i projektet utvärderat leverantörens presta- tioner. Inom FMV har projektledningen löpande analyserat hur FMV på bästa sätt ska agera för att tillvarata sina intressen inom ramen för avtalet. FMV har även värderat möjligheten och lämpligheten att frånträda det ingångna avtalet. Denna typ av värderingar har skett löpande, och vid ett antal särskilda tillfällen, bland annat 2005, 2008 och 2009. Vidare har så kallade Programme Progress Reviews (PPR) genomförts löpande. Dessa genomfördes inledningsvis var tredje månad, men detta justerades till var sjätte månad i syfte att följa NHIs rapportering gentemot NAHEMA- länderna. Vid dessa uppföljningstillfällen har en samlad bild av projektläget presenterats av NHI. Vidare har löpande möten och skriftväxling genomförts. Detta sammantaget har över tiden byggt upp det informationsläge FMV har haft och som har legat till grund för de analyser och överväganden FMV genomfört under den tid upphandlingen av HKP 14 pågått. 
 FMV har kontinuerligt hållit Försvarsmakten informerad. Då projektet har spänt över lång tid har Försvarsmaktens och FMVs organisationer förändrats över tiden och formerna/forum för informationsutbyte. Som exempel kan nämnas att Försvarsmaktens materielsystemansvarige (MSA) de inledande åren ingick som observatör i FMVs projektgrupp. Samordningsmöten (SamHkp) samt koordineringsgruppsmöte för HKP 14 och HKP 15 genom- fördes där Försvarsmakten vare sammankallande och där FMVs projektledare var en av de föredragande. Vidare kallade Försvars- makten till förmöten, där FMV deltog, inför Steering Committé möten med NSHP och NAHEMA. 
 5 Anskaffning av HKP 15 
 Den 14 januari 2000 fastställde Försvarsmakten PTTEM för HKP 15. 
  
 275  
  
 PTTEM för HKP 15 beskrev det primära syftet att utgöra ett komplement till HKP 14 för att möjliggöra kostnadseffektiv utbildning och träning av besättningar. Vidare angavs att inom ramen för de prestanda som därvid erfordrades kunde helikoptern 
  
 275  
 PTTEM för HKP 15, FM HKV 01 641:60308,  
 2000-01-14. 
  
 335 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 utnyttjas för transporter samt, med kompletterande utrustning, för andra uppgifter. 
 Den 27 april 2000 fastställde Försvarsmakten kompletteringar till PTTEM för HKP 15. 
  
 276  
  
 I denna komplettering konstaterade Försvarsmakten bland annat att flertalet helikoptrar i den stor- leksordning som är lämplig för HKP 15 är försedda med avionik, i detta avseende presentationsutrustning i cockpit, som är av en annan generation än det som egentligen efterfrågas av Försvars- makten. Med anledning av det konstaterade Försvarsmakten att detta krav kunde innebära vissa fördyringar, förseningar och komplikationer avseende certifiering, vilka dock kunde vara acceptabla om större effektivitet uppnås. 
 Den 8 augusti 2000 lämnade Försvarsmakten yttrande till FMV över remiss för anbudsinfordran för HKP 15. 
  
 277 
  
 Den 1 september 2000 fastställde FMV en anskaffningsstrategi för anskaffning av lätt helikopter (HKP 15). 
  
 278 
  
 Den 1 september 2000 sände FMV ut en anbudsinfordran avseende anskaffning av en lätt helikopter (HKP 15). 
  
 279  
  
 Anbud skulle inlämnas senast den 4 december 2000. 
 Den 10 april 2001 sände Försvarsmakten in hemställan till Regeringen om medgivande att få beställa HKP 15. 
  
 280 
  
 Den 11 juni 2001 offererade FMV anskaffning av HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 281  
  
 Offerten angav att två interimshelikoptrar skulle levereras till Försvarsmakten. Offerten angav vidare att den tredje helikoptern (den första i beställt utförande) skulle levereras den 1 april 2003 och den sista och tjugonde helikoptern skulle levereras den 30 april 2007. 
 Den 19 juni 2001 lade FMV en beställning på Agusta S.p.A. om anskaffning av HKP 15. 
  
 282 
  
 Den 19 juni 2001 tecknade FMV avtal med Villarreal om initialt underhåll av HKP 15 syftande till att stödja driftssättningen (ICS- avtalet) av HKP 15 i Försvarsmakten. 
  
 283 
  
 276 
  
 Kompletteringar till PTTEM för HKP 15, FM HKV 01 641:65633,  
  
 2000-04-27. 
  
 277 
  
 HKV yttrande över remiss anbudsinfordran för HKP 15, FM HKV 35 800:70504, 2000-  
  
 08-08. 
  
 278 
  
 Anskaffningsstrategi för anskaffning av lätt helikopter (Hkp15), FMV ProjC H 35 815:4310/00,  
  
 2000-09-01. 
  
 279 
  
 HKP 15 Light Utility Helicopter, FMV anbudsinfordran  
  
 70569-1, 
 2000-09-01. 
  
 280 
  
 Hemställan om att få beställa regeringsobjekt Lätt helikopter, HKP 15, FM HKV 35 900:80524,  
  
 2001-04-10. 
  
 281 
  
 2A5:3101 HKP 15, Anskaffning, FMV SYST H23 323:2182/01,  
  
 2001-06-11. 
  
 282 
  
 HKP 15 Light Utility Helicopter Agreement between Försvarets materielverk and Agusta S.p.A., FMV 70569 – LB133830,  
  
 2001-06-19. 
  
 336 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 20 juni 2001 beställde Försvarsmakten anskaffning av HKP 
  
 15 
  
 av FMV. 
  
 284 
  
 Den 22 januari 2002 fastställde FMV en riskanalys avseende 
 HKP 15 funktion. 
  
 285 
  
 Den 10 september 2002 levererade Villarreal den första interims- helikoptern till FMV. 
  
 286 
  
 Den 16 september 2002 levererade Villarreal den andra interims- helikoptern till FMV. 
  
 287 
  
 Den 15 januari 2003 fattade Försvarsmakten ett tidsbegränsat beslut om användning för flygning med interimshelikopter 15, HKP 15I. 
  
 288 
  
 Den 28 februari 2003 redovisade FMV projektläget avseende HKP 15 för Försvarsmakten i samband med redovisning av objektsramar. 
  
 289  
  
 FMV konstaterade i redovisningen att Försvars- maktens beställningar avseende HKP 15 överskred av regeringen beviljad objektsram. FMV angav att leveransplanen omförhandlats så att första leverans förskjutits med fyra månader till den 30 juni 2003. Vidare framgick att två stycken civila Agusta 109 Power överlämnats till Försvarsmakten under december 2002. Dessa helikoptrar utgjorde ett lån från leverantören och de skulle återlämnas då de första sex helikoptrarna levererats. FMV bedömde att projektet fortlöpte enligt plan som kommunicerats vid utgången av 2002. 
 Den 6 april 2003 togs en riskhanteringsplan för HKP 15 fram inom FMV. 
  
 290  
  
 Riskhanteringsplanen var resultatet av en risk- genomgång av HKP 15 som genomförts under första delen av 2003. 
 Den 24 april 2003 meddelade Villarreal leveransförsening för de första sex helikoptrarna till FMV. 
  
 291  
  
 Agusta angav att leverans av de första tre helikoptrarna skulle kunna påbörjas den 15 november 2003. Enligt kontraktets amendment 1 skulle dessa helikoptrar 
  
 283 
  
 HKP 15 Light Utility Helicopter Interim Contract Support between FMV and Agusta S.p.A., FMV  
  
 70569-LB530249, 
 2004-12-16. 
  
 284 
  
 Beställning av verksamhet inom MS 2A5, FM HKV 23 321:68347,  
  
 2001-06-20. 
  
 285 
  
 Riskanalys HKP15 funktion, FMV ProjFlyg 35 815:1515/02,  
  
 2002-01-22. 
  
 286 
  
 Certificate of Acceptance,  
  
 70569-LB133830, 
 2002-09-10. 
  
 287 
  
 Certificate of Acceptance,  
  
 70569-LB133830, 
 2002-09-16. 
  
 288 
  
 Tidsbegränsat beslut om användning för flygning med Interimshelikopter 15, HKP 15I, FM 35 800:60782,  
  
 2003-01-15. 
  
 289 
  
 FMV årsredovisning av objektsramar, FMV Plan H 23 386:862,  
  
 2003-02-28. 
  
 290 
  
 Riskbemötandeplan HKP 15,  
  
 2003-04-06. 
  
 291 
  
 Agreement n.  
  
 70569-LB133830, 
  Agusta GL/03/0408,  
 2003-04-24. 
  
 337 
 Bilaga 8 SOU 2010:50 
 levereras den 30 juni 2003, den 31 juli 2003 respektive den 31 augusti 2003. 
 Den 7 maj 2003 svarade FMV till Villarreal med anledning av Anderson anmälan om leveransförsening. 
  
 292 
  
 Den 9 maj 2003 genomfördes ett styrgruppsmöte för HKP 15. 
  
 293  
  
 FMV beskrev vid mötet den information om försening som Villarreal gav, samt att FMVs bedömning var att Villarreal inte skulle kunna följa den reviderade tidplan som de redovisat, då denna tidplan inte innehöll några projektmässiga marginaler. Vid mötet enades Försvarsmakten och FMV om hur milstolpsleveranser skulle hanteras. Vid styrgruppsmötet orienterade FMV Försvars- makten om de risker som identifierats avseende HKP 15, bland annat avseende risken och bedömning för fortsatta leverans- förseningar. Med anledning av det identifierade överskridandet av objektsramen, genomförde FMV en särskild redovisning av ekonomin för HKP 15. Vid mötet redovisade FMV förutsätt- ningarna inför kontraktstillägg 2. 
 Den 15 maj 2003 svarade Försvarsmakten FMV avseende förut- sättningar för leveranser. 
  
 294  
  
 Försvarsmakten angav att man skulle ha svårt att tillgodogöra sig en hög leveranstakt, där den trånga sektorn torde vara FMV:VoVC. Försvarsmakten angav att man önskade att leveranserna skulle spridas ut jämnt över de planerade åren fram till slutleverans, och att man var medveten om att denna tidsplan skulle kunna generera ökade kostnader. 
 Den 3 juli 2003 undertecknades kontraktstillägg 2 som hante- rade förseningen mellan den 30 juni 2003 till den 15 november 2003. 
  
 295  
  
 Uppgörelsen innehöll överenskommelser kring iden- tifierade områden från den kritiska designgranskningen. I för- handlingen överenskom man även om FMVs rätt att leveranser skulle ske med minst två månaders intervall i syfte att möjliggöra nödvändiga acceptanskontroller och en strukturerad tillväxt av antal helikoptrar i Försvarsmakten. I förhandlingen behölls vitesklausulerna oförändrad i förhållande till de nya leveranstiderna, vilket ansågs utgöra en stark drivkraft för Villarreal med hänsyn till den nya leveransplanen. 
  
 292 
  
 Concerning Agusta notification of delay of delivery, FMV 70569,  
  
 2003-05-07. 
  
 293 
  
 Styrgruppsmöte HKP 15, FMV ProjFlyg 35 800:25366/03,  
  
 2003-05-09. 
  
 294 
  
 Leverans av HKP 15, HKV KRI SJÖ Telefax,  
  
 2003-05-15. 
  
 295 
  
 Amendment of agreement  
  
 70569-LB133830 
  HKP Light Utility Helicopter, FMV 70569- LB133830,  
 2003-07-02. 
  
 338 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 11 september 2003 meddelade Mathews att de hade svårigheter att genomföra kvalificeringen av HKP 15 enligt tidplan och att detta bedömdes få stor negativ inverkan på det samlade kvalificeringsprogrammet. 
  
 296  
  
 På grund av utvecklingsarbetets krav på civil och militär certifiering, samt det faktum att systemen var nyutvecklade med en hög teknisk komplexitetsnivå, var Villarreal beroende av den Italienska luftfartsmyndigheten ENAC arbete och senare det europeiska organet EASA. FMV konstaterade att dessa förseningar till en betydande del var orsakade av den avancerade utvecklingen inom avioniksystemet främst avseende kommuni- kationssystem, styrautomat samt presentationssystem. Detta var i linje med den risk som identifierats i tillägg till PTTEM den 27 april 2000. 
 Den 30 september 2003 tillskrev Espinoza med anledning av Anderson anmälan om försening. 
  
 297 
  
 Den 8 till 10 oktober 2003 genomfördes Project Progress Meeting (PPM) mellan FMV och Villarreal. 
  
 298  
  
 Vid detta möte presen- terade Villarreal, i anslutning till beskrivning av leveransproblemen, en möjlig lösning med så kallade intermediate helikoptrar. Dessa helikoptrar skulle ha haft en avvikande konfiguration utan det moderna avioniksystemet. FMV valde att inte anta detta förslag eftersom det skulle innebära ytterligare en konfiguration, samt att FMV hade levererat två stycken interimshelikoptrar till Försvarsmakten för den initiala utbildningen. 
 Den 18 december 2003 fattade Försvarsmakten beslut om förlängd tidsbegränsad användning för flygning med interims- helikopter 15, HKP 15I. 
  
 299 
  
 Den 25 mars 2004 fattade Försvarsmakten auktorisationsbeslut avseende  
 IT-systemet 
  HGS (HUMS Ground Station) för HKP 15. 
  
 300  
  
 HGS är ett stödsystem till HKP 15 för insamling av driftdata, felsökning och underhåll. 
 Den 5 april 2004 anmälde Villarreal leveransförsening av HKP 15 till FMV. 
  
 301  
  
 I förseningsanmälan föreslog Villarreal en leveransplan 
  
 296 
  
 Subject: Agreement n.  
  
 70569-LB133830, 
  Agusta BS/dc/03/0906,  
 2003-09-11. 
  
 297 
  
 Concerning the situation for HKP15 Program, FMV UOFlyg 35 815:47831/03,  
  
 2003-09- 
  
 298 
  
 Minutes of 9th Project Progress Meeting Stockholm,  
  
 8-9 
  and 10 October 2003. 
  
 299 
  
 Tidsbegränsat beslut om användning för flygning med Interimshelikopter 15, HKP 15I – Förläning, FM HKV 35 800:72076,  
  
 2003-12-18. 
  
 300 
  
 Auktorisationsbeslut avseende HGS för HKP 15, FM HKV 09 621:64623,  
  
 2004-03-25. 
  
 301 
  
 Agreement n.  
  
 70569-LB133830 
  – Notifcation of delay in delivery, Agusta GL/04/0323,  
 2004-04-05. 
  
 339 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 där den första helikoptern skulle levereras till FMV den 15 september 2004 och där den sista helikoptern skulle levereras till FMV den 15 november 2007. 
 Den 21 april 2004 fastställde FMV en riskhanteringsplan avseende HKP 15. 
  
 302  
  
 Detta genomfördes i enlighet med den då nya processen för riskhantering inom FMV. Omarbetning av tidigare risklistor genomfördes med planen som grund. 
 Den 28 april 2004 redovisade FMV projektläget avseende HKP 15 för Försvarsmakten i samband med redovisning av objekts- ramar. 
  
 303  
  
 FMV redovisade att förseningar inträffat i projektet till följd av tekniska problem i projektet. FMV bedömde att leveranser av helikoptrar skulle ske så att FMVs leveranskontroll skulle kunna påbörjas i november 2004. 
 Den 28 maj 2004 fattade Försvarsmakten beslut om direktiv avseende tilläggsavtal inom  
 ICS-avtalet, 
  utbildning samt leverans- plan för HKP 15. 
  
 304  
  
 Försvarsmaktens direktiv var föranlett av förändrade behov i Försvarsmakten samt ett antal frågeställningar som FMV lyft fram. Försvarsmakten hade identifierat ett behov av ett tilläggsavtal till  
 ICS-avtalet 
  för att kunna utnyttja tjänster inom  
 ICS-avtalet 
  på ett effektivt sätt. Vidare hade Försvarsmakten under 2004 funnit att det fanns ett behov av att förlägga den kontrakterade personalutbildningen inom ramen för avtalet för så kallad till Intitial training till Sverige, istället för i Italien. Vidare hade Försvarsmakten identifierat ett ytterligare behov av utbildning för teknisk personal. FMV hade den 26 maj 2004 föreslagit en förändrad leveransordning av helikoptrar relativt det avtalade. Avtalet angav att Villarreal skulle leverera SBO (Sea Based Operations)- respektive LBO (Land Based Operations)- heli- koptrar interfolierat med början under 2005. För att möjliggöra att Villarreal skulle kunna kvalificera/certifiera HKP 15 SBO, hade FMV ett ansvar att tillhandahålla fartyg ur Kv  
 Visby-klass. 
  FMV förutsåg problem att tillhandhålla fartyg enligt detta åtagande, vilket skulle kunna påverka Anderson möjlighet att innehålla leveransplanen, och därmed skulle FMV vara den vållande parten till denna försening. FMV föreslog att de åtta HKP 15 SBO skulle levereras sist i stället 
  
 302 
  
 HKP15 Riskhanteringsplan för genomförande av projektledning, FMV UOFlyg 35 815:1824/04,  
  
 2004-04-21. 
  
 303 
  
 FMV årsredovisning av objektsramar för år 2003, FMV OpVL Prod H 23 386:2566, 2004-  
  
 04-28. 
  
 304 
  
 Försvarsmaktens direktiv och beslut avseende tilläggsavtal inom  
  
 ICS-avtalet, 
  utbildning, samt leveransplan, för HKP 15, FM HKV 35 800:69277,  
 2004-05-28. 
  
 340 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 för interfolierat med HKP 15 LBO. Försvarsmakten angav direktiv till FMV enligt ovan för fortsatt förhandlingsarbete, samt beslutade att leveranser av HKP 15 SBO flyttades till att utgöra de sista åtta helikoptrarna i serieleveranserna. 
 Den 1 juni 2004 tillskrev Espinoza med anledning av Anderson förseningsanmälan. 
  
 305  
  
 FMVs svar till Villarreal hade föregåtts av en beredning och bedömning av hur Villarreal skulle kunna full- göra sina åtaganden. Orsaken till förseningen bedömdes i huvudsak kunna hänföras till att Villarreal hade problem att certifiera heli- koptern. FMV bedömde att Villarreal hanterade detta problem med det ansvarstagande som kunde förväntas och bedömde att Villarreal skulle kunna hålla en hög produktionstakt, när certifieringsfrågan var löst. 
 Den 2 juli 2004 fattade Försvarsmakten beslut avseende länk mellan HKP 15 och korvett typ Visby. 
  
 306 
  
 Den 15 december 2004 angav Försvarsmakten direktiv till FMV inför förhandling om utbildningssystem för HKP 15. 
  
 307  
  
 På grund av leveransförseningarna av HKP 15 från Villarreal hade FMV en möjlighet att kräva vite av Villarreal. I syfte att undvika utbetalning av vite hade Villarreal tidigare erbjudit FMV att istället leverera bland annat ett komplett utbildningssystem för HKP 15. Detta system bestod av en Cockpit Procedural Trainer (CPT) och en serie programlicenser för Multi Media Training (vanligen benämnd Computer Based Training, CBT). FMV hade värderat detta erbjudande från Villarreal samt möjligheten att hantera uppkomna viten på detta sätt och hade funnit att, givet att Försvarsmakten hade ett behov av denna utrustning, så skulle detta vara mer förmånligt för Försvarsmakten och FMV än att acceptera vites- utbetalning enligt avtalet. Försvarsmakten angav i sitt direktiv till FMV att FMV skulle eftersträva att framförhandla en lösning så som tidigare hade förordats. 
 Den 16 december 2004 avtalade FMV och Villarreal om en förändring i  
 ICS-avtal 
  för HKP 15. 
  
 308  
  
 Omförhandlingen hanterade framtagningen av administrativa procedurer för avtalet samt anpassning mot Anderson försenade leveranser. 
  
 305 
  
 Answer – Delay in delivery, FMV 70569,  
  
 2004-06-01. 
  
 306 
  
 Försvarsmaktens beslut avseende: FMV Beslutsrekommendation avseende länk mellan HKP 15 och korvett typ Visby, FM HKV 35 800:71499,  
  
 2004-07-02. 
  
 307 
  
 Försvarsmaktens direktiv avseende Utbildningssystem för HKP 15, FM HKV 35 815:78963,  
  
 2004-12-15. 
  
 308 
  
 HKP 15 Light Utility Helicopter Interim Contract Support between Försvarets Materielverk and Agusta S.p.A., FMV  
  
 70569-LB530249, 
 2004-12-16. 
  
 341 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 29 mars 2005 redovisade FMV projektläget avseende HKP 15 för Försvarsmakten i samband med redovisning av objekts- ramar. 
  
 309  
  
 FMV konstaterade i redovisningen att Försvarsmaktens beställningar avseende HKP 15 överskred av regeringen beviljad objektsram. FMV angav att projektet var försenat till följd av tekniska problem hos leverantören. Relativt det ursprungliga kontraktet angavs förseningen vara cirka 18 månader. 
 Den 26 september 2005 angav Försvarsmakten för FMV hur man önskade att viten för HKP 15 skulle hanteras. 
  
 310 
  
 Den 20 december 2005 accepterades den första helikoptern i kontrakterat utförande med vissa identifierade kvarstående anmärkningar. 
  
 311  
  
 I samband med detta överenskoms att vite skulle regleras i en omförhandling samt att avvikelser från kontrakterad teknisk specifikation skulle regleras. Det skedde ingen överföring av luftvärdighetsansvar vid detta tillfälle och heller ingen fysisk överföring av produkten till FMV. Bakgrunden till acceptansen var förhandlingstekniska skäl där FMV bedömde att fördelar kring förhandlingspositionen för vitet kunde uppnås. FMV förbehöll sig rätten till ett fullständigt återtagande av helikopterindividen om en överenskommelse inte var uppnådd före den 15 februari 2006. 
 Den 1 januari 2006 började Försvarsmakten nya systemöverlämningsprocess (SÖL) för materielsystem att gälla. Detta är en utförlig och strukturerad process där en stor mängd så kallade kravelement skulle granskas av dåvarande Försvarsmaktens teknikkontor i samband med överlämningen. Omfattningen av detta arbete, vilket kom att påverka tidsförloppet negativt, framgår av underlaget till det materielsystemintyg som FSI utfärdade den 7 juni 2006 för HKP 15, se nedan. 
 Den 2 februari 2006 träffade FMV och Villarreal en uppgörelse om reglering av viten avseende kontraktet för HKP 15. 
  
 312  
  
 Uppgörelsen innebar bland annat att FMV erhöll en system- simulator (Cockpit Procedural Trainer (CPT)), ett träningsverktyg för utbildning (Computer Based Training CBT) samt ett uppdragsplaneringssystem (Flight Planning System (FPS)). De nya avtalade leveransdatumen omfattades av de ursprungligt kontrakte- 
  
 309 
  
 FMV årsredovisning av objektsramar för år 2004, FMV OpVL Prod H23 386:25410,  
  
 2005-03-29. 
  
 310 
  
 Vitesförhandling HKP 15 – Försvarsmakten val av alternativ, FM HKV 35 815:74685,  
  
 2005-09-26. 
  
 311 
  
 Leveranscertifikat N.  
  
 AG-13752 
  REV. A,  
 70569-LB133830, 
 2005-12-20. 
  
 312 
  
 Amendment XI – Liquidated Damages,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-02-02. 
  
 342 
 SOU 2010:50 Bilaga 8 
 rade vitesklausulerna. Vid leveranstillfället fanns det brister i produkten, som inte bedömdes vara av karaktären att de påverkade förbandsintroduktionen. Bristerna var bland annat sådana som senare skulle avhjälpas via planerade ändringar. Vissa av dessa ändringar krävde förbandserfarenhet från helikoptrarna för att kunna avgöra önskvärd utformning av lösning. Dessa typer av ändringar hanterades i den så kallade retrofit kampanjen som inleddes 2008. Andra typer av brister, var avvikelser från kontraktet där betydelsen bedömdes ringa i förhållande till den ekonomiska insats som krävdes från leverantören. Dessa brister hanterades i en parallell förhandling till den som hanterade förseningen. 
 Den 2 februari 2006 accepterade FMV leverans av den första helikoptern. 
  
 313 
  
 Den 29 mars 2006 accepterade FMV leverans av den andra 
  
 314  
  
 respektive tredje 
  
 315  
  
 helikoptern. 
 Den 12 april 2006 redovisade FMV projektläget avseende HKP 15 år 2005 för Försvarsmakten i samband med redovisning av objektsramar. 
  
 316  
  
 FMV redovisade att leveranser till Försvarsmakten planerades att ske med början i februari 2006 och att sista leverans var planerad att ske i februari 2009. FMV angav att leverans- förseningen uppgick till cirka 2,5 år. 
 Den 10 maj 2006 fastställde FMV den preliminära uppfyllelsen av PTTEM för HKP 15. 
  
 317  
  
 Beslutet avsåg införande av HKP 15A (LBO 
  
 318 
  
 ) i materielsystemet och innebar samtidigt att FMV påtog sig ansvaret som  
 MSI 
  
 319 
  
 -innehavare 
  för materielsystemet HKP 15 enligt RML 5.44. Skälet till att det angavs vara en preliminär uppfyllelse var att den endast omfattade LBO. Den slutliga upp- fyllelsen kunde göras först då SBO, samt överkomna ändringar hade införts. 
 Den 31 maj 2006 accepterade FMV leverans av den fjärde helikoptern. 
  
 320 
  
 313 
  
 Leveranscertifikat AG 13752 Rev: B,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-02-02. 
  
 314 
  
 Leveranscertifikat AG 13754 Rev: B,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-03-29. 
  
 315 
  
 Leveranscertifikat AG 13755 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-03-29. 
  
 316 
  
 FMV årsredovisning av objektsramar för år 2005, FMV OpVL Prod H 23 386:11348,  
  
 2006-04-12. 
  
 317 
  
 Preliminär uppfyllelse av PTTEM HKP15, FMV 35 815:13096/2006,  
  
 2006-05-10. 
  
 318 
  
 LBO = Land Based Operations. 
  
 319 
  
 MSI = MaterielSystemIntyg. 
  
 320 
  
 Leveranscertifikat AG 13756 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-05-31. 
  
 343 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 7 juni 2006 utfärdade FSI Materielsystemintyg för HKP 15. 
  
 321  
  
 Försvarsmakten (FSI) angav att HKP 15 var det första flygmaterielsystem för vilket Försvarsmakten och FMV avsett tillämpa Regler för militär luftfart med avseende på såväl flygoperation och luftvärdighet, omfattande både konstruktion och underhåll, under hela materielsystemets livscykel. Försvarsmakten angav vidare att implementering av RML krav hade, såväl av Försvarsmakten som FMV, genomförts parallellt och inte helt i fas med design och upphandling av materielsystem HKP 15, varför certifieringen av materielsystemet inletts i ett mycket sent skede och enligt en process som avvek från den som framgick av  
 RML-V- 
  5. Detta förhållande i sig gav upphov till anmärkningar med åtföljande krav på åtgärder och kompenserande faktorer som inte nödvändigtvis innebar ofullkomligheter hos materielsystemet eller i FMV verksamhet. Vidare konstaterade FSI det omedelbara behovet av att Försvarsmakten och FMV implementerade en certifierings- process som uppfyllde kraven i  
 RML-V-5 
  och  
 H-Systsäk. 
  Detta ansågs vara en förutsättning för såväl ändringar till detta materielsystemintyg som utfärdande av materielsystemintyg för andra nya materielsystem. Då kraven på innehållet i en Materiel- systemsdeklaration utvecklades och förändrades efterhand som arbetet fortskred, samt att överlämningsprocessen genomfördes för ett flygsystem för första gången, kom arbetet att bli en utdragen process fram till juni 2006 då materielsystemintyg utfärdades. 
 Den 28 juni 2006 accepterade FMV leverans av den femte helikoptern. 
  
 322 
  
 Den 28 juni 2006 överlämnade FMV de två första HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 323 
  
 Den 30 juni 2006 beslutade Försvarsmakten att inte nyttja fortsatt leasingmöjlighet av interimshelikoptrar, HKP 15I. 
  
 324 
  
 Den 16 augusti 2006 fattade Försvarsmakten ett centralt systemsäkerhetsbeslut för flygmaterielsystem Helikopter 15A (HKP 15A). 
  
 325 
  
 321 
  
 Materielsystemintyg för HKP 15, FM HKV 02 810:69053,  
  
 2006-06-07. 
  
 322 
  
 Leveranscertifikat AG 13757 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-06-28. 
  
 323 
  
 Överlämning av HKP 15 individ nr 13752 samt 13754 till Försvarsmakten, FM F7 35 815:71314,  
  
 2006-06-28. 
  
 324 
  
 Leasing av interimshelikoptrar, HKP 15i, FM HKV 35 815:62390,  
  
 2006-06-30. 
  
 325 
  
 Centralt systemsäkerhetsbeslut för flygmaterielsystem Helikopter 15A (HKP 15A), FM HKV 35 815:66909,  
  
 2006-08-16. 
  
 344 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 16 augusti 2006 fattade Försvarsmakten beslut om användning (BOA) för flygmaterielsystem Helikopter 15A (HKP 15A). 
  
 326 
  
 Den 12 september 2006 överlämnade FMV den tredje HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 327 
  
 Den 28 september 2006 accepterade FMV leverans av den sjätte helikoptern. 
  
 328 
  
 Den 12 oktober 2006 överlämnade FMV den fjärde och femte HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 329,330 
  
 Den 15 december 2006 accepterade FMV leverans av den sjunde helikoptern. 
  
 331 
  
 Den 20 december 2006 accepterade FMV leverans av den åttonde helikoptern. 
  
 332 
  
 Den 16 januari 2007 överlämnade FMV den sjätte HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 333 
  
 Den 9 mars 2007 accepterade FMV leverans av den nionde helikoptern. 
  
 334 
  
 Den 9 mars 2007 överlämnade FMV den sjunde och åttonde HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 335 
  
 Den 13 april 2007 överlämnade FMV den nionde HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 336 
  
 Den 16 maj 2007 accepterade FMV leverans av den tionde helikoptern. 
  
 337 
  
 Den 26 juni 2007 accepterade FMV leverans av den elfte helikoptern. 
  
 338 
  
 Den 3 juli 2007 överlämnade FMV den tionde HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 339 
  
 326 
  
 Beslut om användning (BOA) för flygmaterielsystem Helikopter 15A (HKP 15A), FM HKV 35 815:72241,  
  
 2006-08-16. 
  
 327 
  
 Fördelning av HKP15 individ nr 13755 till Flygvapnet, FM 35 815:716 41,  
  
 2006-09-12. 
  
 328 
  
 Leveranscertifikat AG 13758 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-09-28. 
  
 329 
  
 Fördelning av HKP15 individ nr 13756 till Flygvapnet, FM 35 815:71847,  
  
 2006-10-12. 
  
 330 
  
 Fördelning av HKP15 individ nr 13757 till Flygvapnet, FM 35 815:71849,  
  
 2006-10-12. 
  
 331 
  
 Leveranscertifikat AG 13753 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-12-15. 
  
 332 
  
 Leveranscertifikat AG 13759 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2006-12-20. 
  
 333 
  
 Fördelning av HKP15 individ nr 13758 till Flygvapnet, FM 35 815:80058,  
  
 2007-01-16. 
  
 334 
  
 Leveranscertifikat AG 13761 Rev: B,  
  
 70569-LB133830, 
 2007-03-09. 
  
 335 
  
 Fördelning av HKP15 individ nr 13753 och nr 13759 till Flygvapnet, FM 35 815:80633,  
  
 2007-03-16. 
  
 336 
  
 Fördelning av HKP15 individ nr 13761 till Flygvapnet, FM 35 815:80934,  
  
 2007-04-17. 
  
 337 
  
 Leveranscertifikat AG 13762 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2007-05-16. 
  
 338 
  
 Leveranscertifikat AG 13764 Rev: B,  
  
 70569-LB133830, 
 2007-06-26. 
  
 339 
  
 Överlämning av HKP15 individ nr 13762 till Försvarsmakten, FM 35 815:81568,  
  
 2007-07- 
  
 345 
 Bilaga 8 SOU 2010:50 
 Den 7 september 2007 överlämnade FMV den elfte HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 340 
  
 Den 12 september 2007 accepterade FMV leverans av den tolfte helikoptern. 
  
 341 
  
 Den 15 oktober 2007 överlämnade FMV den tolfte HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 342 
  
 Den 30 november 2007 accepterade FMV leverans av den trettonde helikoptern. 
  
 343 
  
 Den 14 december 2007 accepterade FMV leverans av den fjortonde helikoptern. 
  
 344 
  
 Den 27 februari 2008 accepterade FMV leverans av den femtonde helikoptern. 
  
 345 
  
 Den 13 mars 2008 fattade Försvarsmakten beslut om använd- ning (BOA) för flygmaterielsystem Helikopter 15 (HKP 15) 
  
 346  
  
 Detta beslut innebar att HKP 15B tillfördes till materielsystem- intyget. 
 Den 26 mars 2008 avtalade FMV och Villarreal om en modifiering av levererade helikoptrar, den så kallade  
 retrofit-campaign, 
  inom ramen för HKP  
 15-avtalet. 
  
 347 
  
 Syftet med denna modifiering var att samtliga levererade helikoptrar skulle modifieras till en ensad status i enlighet med kontraktet. Denna kampanj planerades att genomföras under ett drygt år. Agusta genomförde denna kampanj så som avtalats, vilket innebar att Villarreal fullföljde överens- kommelsen från den 2 februari 2006. 
 Den 24 april 2008 accepterade FMV leverans av den sextonde helikoptern. 
  
 348 
  
 Den 26 maj 2008 fastställde FMV deklaration av Materielsystem Helikopter 15 i utgåva 2. 
  
 349  
  
 Beslutet avsåg införande av HKP 15B (SBO 
  
 350 
  
 ) i materielsystemet och innebar samtidigt att FMV påtog 
  
 340 
  
 Överlämning av HKP15 individ nr 13764 till Försvarsmakten, FM 35 815:81873,  
  
 2007-09- 
  
 341 
  
 Leveranscertifikat AG 13751 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2007-09-12. 
  
 342 
  
 Överlämning av HKP15 individ nr 13752 till Flygvapnet, FM 35 815:82353,  
  
 2007-10-29. 
  
 343 
  
 Leveranscertifikat AG 13763 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2007-11-30. 
  
 344 
  
 Leveranscertifikat AG 13765 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2007-12-14. 
  
 345 
  
 Leveranscertifikat AG 13766 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2008-02-27. 
  
 346 
  
 Beslut om användning (BOA) för flygmaterielsystem Helikopter 15 (HKP15), FM HKV 
  
 35 
  
 815:64525,  
  
 2008-03-13. 
  
 347 
  
 Amendment XV – Retrofit Campaign Procedures HKP15/A109LUHS, Amendment XV to  
  
 70569-LB133830, 
 2008-03-26. 
  
 348 
  
 Leveranscertifikat AG 13767 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2008-04-24. 
  
 349 
  
 Deklaration Materielsystem Helikopter 15 utgåva 2, FMV VO Flyg&Rymd 35 815:23407,  
  
 2008-05-26. 
  
 350 
  
 SBO = Sea Based Operations. 
  
 346 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 sig ansvaret som  
 MSI 
  
 351 
  
 -innehavare 
  för materielsystemet HKP 15 enligt RML 5.44. 
 Den 28 maj 2008 översände FMV deklaration avseende materielsystem HKP 15 till Försvarsmakten (FSI). 
  
 352 
  
 Den 12 juni 2008 utfärdade FSI materielsystemintyg (MSI) för materielsystem (MS) HKP 15. 
  
 353  
  
 Detta materielsystemintyg omfattade både HKP 15A och HKP 15B. 
 Den 13 juni 2008 överlämnade FMV den trettonde, fjortonde och femtonde HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 354 
  
 Den 18 juni 2008 accepterade FMV leverans av den sjuttonde helikoptern. 
  
 355 
  
 Den 21 augusti 2008 sände Försvarsmakten en offertförfrågan till FMV avseende funktionsutveckling block 1 för HKP 15. 
  
 356  
  
 Funktionsutveckling block 1 avsåg upphandling av tio stycken partikelseparatorer (Engine Particle Separators, EAPS) samt tio stycken uppsättningar av ballistiskt skydd för  
 cock-pit. 
  I offert- förfrågan framgår att målet var att dessa system skulle vara tillgängliga för första insatsberedskap den 1 januari 2010, samt därefter i insatsberedskap för NBG11. Vidare angav Försvars- makten att de önskade leveranstidpunkterna hade hög prioritet. FMV konstaterade att dessa tidsförhållanden innebar att en leverantörsbeställning behövde läggas snarast för att skapa förut- sättningar att kunna innehålla den tidplan som Försvarsmakten angivit. 
 Den 15 september 2008 svarade Försvarsmakten FMV att man accepterade att FMV inte kunde förbinda sig avseende första leverans till november 2009 av ballistiskt skydd samt partikel- separator. Försvarsmakten accepterade att leverans skulle ske sannolikt i augusti 2010. 
  
 357 
  
 Den 30 september 2008 accepterade FMV leverans av den artonde helikoptern. 
  
 358 
  
 351 
  
 MSI = MaterielSystemIntyg. 
  
 352 
  
 MS HKP15. Översändelse av Deklaration Materielsystem Helikopter 15, FMV AK Flyg&Rymd/HKP 35 815:29670/2008,  
  
 2008-05-28. 
  
 353 
  
 Materielsystemintyg för MS HKP 15, FM HKV 02 810:70728,  
  
 2008-06-12. 
  
 354 
  
 Överlämning av HKP15 individ nr 13763,  
  
 -66, 
  13767 till Försvarsmakten, FM 35 815:91484,  
 2008-06-13. 
  
 355 
  
 Leveranscertifikat AG 13768 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2008-06-18. 
  
 356 
  
 Offertförfrågan avseende verksamhet inom MS 395, FM HKV 23 321:74617,  
  
 2008-08-21. 
  
 357 
  
 E-post 
  
  ang. Tolkning offertförfrågan HKP15, 35 815:56956/2009. 
  
 358 
  
 Leveranscertifikat AG 13769 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2008-09-30. 
  
 347 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 11 september 2008 tillskrev Espinoza och angav sin tolkning av hur Villarreal uppfyllt sina åtagande i kontraktet för anskaffning av HKP 15. 
  
 359  
  
 FMV angav bland annat att ofullständiga leveranser kunde indelas i att HKP 15 LBO inte levererats i slutlig avtalad konfiguration, saknade utrustningar enligt CoC, ofullständiga leveranser av uppdragsutrustning, ofullständig utbyt- bar (provisions for inte uppfyllt), avsaknad av viss dokumen- tation samt ej korrekt leverans av dokumentation och material för besättningsutbildning. FMV angav att man avsåg innehålla ett substantiellt belopp vid leverans av den nittonde helikoptern och att det innehållna beloppet skulle utbetalas då samtliga HKP 15 LBO genomgått modifieringskampanj för att fylla de kontraktuella åtagandena. FMV angav slutligen att man avsåg att innehålla ytterligare ett substantiellt belopp vid leverans av den tjugonde helikoptern och att det innehållna beloppet skulle betalas då Villarreal fullgjort samtliga sina åtaganden enligt kontraktet. 
 Den 15 september 2008 beställde FMV partikelseparatorer (Engine Air Particle Separators (EAPS)) och ballistiskt skydd till HKP 15. 
  
 360 
  
 Den 23 september 2008 överlämnade FMV den sextonde och sjuttonde HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 361 
  
 Den 15 oktober 2008 sände FMV ut en RFI avseende en planerad upphandling av underhåll/vidmakthållande av HKP 15. 
  
 362  
  
 RFIn syftade till att samla information för att skapa en logistiklösning för Försvarsmaktens vidmakthållande, drift och underhåll. Bakgrunden till RFIn var att det gällande underhålls- avtalet gäller till och med den 18 september 2010. FMV ville på detta sätt dels informera marknaden att en kommande upphandling av underhållslösning var förestående, dels bygga upp kunskapen inför denna upphandling. Svar på RFIn skulle inlämnas senast den 16 januari 2009. 
 Den 28 oktober 2008 överlämnade FMV den artonde HKP15 till Försvarsmakten. 
  
 363 
  
 359 
  
 Completion of deliveries (HKP 15 A109LUHS) and remaining payments, FMV Air & Space Procurement 70 569:700/2008,  
  
 2008-09-11. 
  
 360 
  
 EAPS and ballistics protection, FMV beställning 70569 – LB766066. 
  
 361 
  
 Fördelning av HKP15 individ nr 13765 och 13768 till Försvarsmakten, FM 35 815:92016,  
  
 2008-09-23. 
  
 362 
  
 Request for Information HKP 15 (Agusta A109LUHS) Helicopter Support Agreement, FMV Air and Space Procurement 35 815:47422/2008,  
  
 2008-10-15. 
  
 363 
  
 Överlämning av HKP15 individ nr 13769 till Försvarsmakten, FM 35 815:92332,  
  
 2008-11- 
  
 348 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 27 november 2008 sände Försvarsmakten en komplette- rande offertförfrågan till FMV avseende funktionsutveckling av HKP 15. 
  
 364 
  
 Den 27 november 2008 accepterade FMV leverans av den nittonde helikoptern. 
  
 365 
  
 Den 17 december 2008 accepterade FMV leverans av den tjugonde (sista) helikoptern. 
  
 366,367 
  
 Den 17 december 2008 överenskom FMV och Villarreal om en utlåning av två HKP 15 under en begränsad tid från FMV till Villarreal för tekniska tester. 
  
 368  
  
 Som motprestation avtalades att Villarreal leverera ytterligare två extra partikelseparatorer utan extra kostnad. Detta innebär att totalt tolv partikelseparatorer kommer att levereras, det vill säga att samtliga HKP 15 LBO utrustas med dessa. Överenskommelsen stadfästes i en kontraktsuppdatering den 4 mars 2009. 
  
 369 
  
 Den 19 december 2008 fastställde FMV en riskhanteringsplan i utgåva 2 avseende HKP 15. 
  
 370 
  
 Den 22 december 2008 beställde FMV en komplettering till beställningen avseende partikelseparatorer och ballistiskt skydd för HKP 15. 
  
 371 
  
 Den 14 januari 2009 tillskrev FMV Försvarsmakten avseende framtida möjlig funktionsutveckling av HKP 15. 
  
 372 
  
 Den 14 januari 2009 offererade FMV funktionsutveckling block 1 för HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 373  
  
 Block 1 avsåg bland annat partikelseparatorer och ballistiskt skydd. 
  
 364 
  
 Kompletterande offertförfrågan avseende verksamhet inom MS 395, FM HKV 23 321:900054,  
  
 2008-11-27. 
  
 365 
  
 Leveranscertifikat AG 13760 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2008-11-27. 
  
 366 
  
 Leveranscertifikat AG 13770 Rev: A,  
  
 70569-LB133830, 
 2008-12-17. 
  
 367 
  
 Certificate of Fulfilment/Acceptance, AG 13770 contract  
  
 70569-LB133830, 
 2008-12-17. 
  
 368 
  
 With reference Gould request of lending HKP15 s/n 13760 and s/n 13770, FMV Air & Space Procurement 70569,  
  
 2008-12-17. 
  
 369 
  
 Amedment 1 to FMV order  
  
 70569-LB766066 
  EAPS and Ballstic Protection (BP), FMV Air & Space Procurement  
 70569-LB766066, 
 2009-03-04. 
  
 370 
  
 HKP15 Riskhanteringsplan för genomförande av projektledning, FMV UOFlyg 35 815:1824/04 utgåva 2.0,  
  
 2008-12-19. 
  
 371 
  
 Complements to EAPS and Ballistic Protection HKP15, FMV beställning 70569 – LB782846,  
  
 2008-12-22. 
  
 372 
  
 MS HKP15 Funktionsutveckling Block 3, FMV AK Flyg&Rymd HKP 35 815:1833/2009.  
  
 2009-01-14. 
  
 373 
  
 395:5402 Funkt. Utveckling block 1, FMV AK Flyg&Rymd 23 321:900/2009,  
  
 2009-01- 
  
 349 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Den 14 januari 2009 offererade FMV projektledning HKP 15 till Försvarsmakten vilken bland annat omfattade verifieringsprov avseende HKP 15 fartygslandningsförmåga. 
  
 374 
  
 Den 16 januari 2009 inkom svar på FMVs RFI avseende upphandling av underhåll/vidmakthållande för HKP 15. Fem anbudsgivare lämnade svar på RFIn. FMV analyserade dessa RFI- svar och noterade att Villarreal inte lämnat något  
 RFI-svar. 
  FMV bedömde att Villarreal inte har som affärsidé att tillhandahålla underhållslösningar och därför överlåter detta åt marknaden. Vidare har Villarreal ett samarbete med Ferguson som är den leverantör som i praktiken fullgör Anderson åtagande i  
 ICS-avtalet. 
  Då FMV analyserat  
 RFI-svaren 
  genomfördes återkoppling till samtliga fem leverantörer som inlämnat  
 RFI-underlag 
  genom besök hos anbudsgivarna under perioden februari till maj 2009. 
 Den 26 januari 2009 offererade FMV anskaffning av kom- pletterande materiel för HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 375 
  
 Den 5 februari 2009 beställde Försvarsmakten funktions- utveckling block 1 för HKP 15 från FMV. 
  
 376 
  
 Den 19 februari 2009 beställde Försvarsmakten omförhandling av verksamhet för anskaffning till HKP 15 från FMV. 
  
 377 
  
 Den 19 februari 2009 beställde Försvarsmakten projektledning HKP 15 från FMV. 
  
 378 
  
 Den 26 februari 2009 överlämnade FMV den nittonde HKP 15 till Försvarsmakten. 
  
 379 
  
 Den 29 april 2009 överlämnade FMV den tjugonde (sista) HKP  
 15. 
  
 380 
  
 Den 4 juni 2009 sände FMV en skrivelse till Villarreal där FMV påtalade att Villarreal inte hade uppfyllt åtaganden inom ramen för underhålIskontraktet (ICS). 
  
 381  
  
 FMV angav att avtalets giltighet ska utsträckas till den 31 december 2011. 
  
 374 
  
 2A5:3002 Projektledning HKP 15, FMV AK Flyg&Rymd 23 321:899/2009,  
  
 2009-01-14. 
  
 375 
  
 2A5:3101 HKP 15, Anskaffning (2.2), FMV AK Flyg&Rymd 23 321:901/2009,  
  
 2009-01- 
  
 376 
  
 Beställning av verksamhet inom MS 395, FM HKV 23 321:51818,  
  
 2009-02-05. 
  
 377 
  
 Omförhandling av beställning för verksamhet inom MS 395, FM HKV 23 321:52962,  
  
 2009-02-19. 
  
 378 
  
 Omförhandling av beställning för verksamhet inom MS 395, FM HKV 23 321:52961. 
  
 379 
  
 Överlämning av HKP15 individ nr 13770 till Försvarsmakten, FM 35 815:10457,  
  
 2009-02- 
  
 380 
  
 Överlämning av HKP15 individ nr 13760 till Försvarsmakten, FM 35 815:11097,  
  
 2009-04- 
  
 381 
  
 Analysis of the ICS agreement for the A109 LUHS (HKP15), FMV AK Flyg&Rymd 35 815:24460/2009,  
  
 2009-06-04. 
  
 350 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 Den 6 juni 2009 sände FMV en begäran om bemyndigande till Försvarsmakten avseende att få inleda förhandling om förlängning av  
 ICS-avtalet. 
  
 382 
  
 FMV hade sedan en tid arbetat med att bereda framtagande av ett nytt underhållsavtal med avsikt att det skulle träda ikraft då det gällande  
 ICS-avtalet 
  upphör den 18 september 2010. FMV saknade vid denna tidpunkt väsentlig information om Försvarsmaktens kravbild för underhållskoncept HKP 15 för den kommande avtals- perioden för att kunna genomföra en upphandling. Vid denna tidpunkt bedömde FMV det inte längre som möjligt att, med den information som fanns till hands, kunna framförhandla ett underhållsavtal på affärsmässiga grunder som skulle kunna träda ikraft med start den 19 september 2010. FMV bedömde vid denna tidpunkt att ett forcerat förfarande dels skulle innehålla ett oacceptabelt mått av risk till följd av oklara förutsättningar, dels att reell konkurrens skulle sättas ur spel till följd av så tidsmässigt kort upphandlingsförfarande skulle tillämpas och att vissa leverantörer därigenom i praktiken skulle utestängas från möjligheten att lämna konkurrenskraftiga anbud. Då fortsatt upphandling inte längre var möjligt tillskrev FMV Försvarsmakten med en begäran om att få bemyndigande att inleda förhandling om förlängning av ICS- avtalet med sex till tolv månaders förlängning. FMV var medvetet om att förhandlingspositionen inte skulle påverkas positivt som en följd av detta, men bedömde sannolikheten som stor att Försvarsmaktens verksamhet med HKP 15 skulle komma att påverkas negativt under 2010 om en förlängning inte säkerställdes. 
 Den 13 augusti 2009 lämnade Försvarsmakten en offert- förfrågan till FMV avseende interimslösning av förlängnings- karaktär för flygunderhåll och logistik för HKP 15 med anledning av att nuvarande  
 ICS-avtal 
  upphör. 
  
 383  
  
 Av offertförfrågan framgick att flygunderhållskonceptet för HKP 15 inte hade definierats av Försvarsmakten. Försvarsmakten angav att FMV, inom interims- lösningen, skulle eftersträva ökad förmåga vid internationell insats vad avsåg möjlighet att få flygunderhållstjänster och/eller logistik tillhandahållen på (säker) plats i anslutning till insatsområde. Försvarsmakten angav att avsikten var att efter en interimslösning inleda en första avtalsperiod om preliminärt tre år, med option till förlängning. 
  
 382 
  
 MS HKP15, Begäran om bemyndigande att inleda förhandling avs förläning av gällande  
  
 ICS-avtal, 
  FMV AK F&R/HKP 25 815:11504/2009,  
 2009-04-06. 
  
 383 
  
 Offertförfrågan avseende verksamhet inom MS 395. 
  
 351 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:50 
  
 Försvarsmakten gav FMV i uppgift att tillse att en interims- lösning tillskapas som gör att minst nuvarande förmåga inom flygunderhåll och logistik bibehålls till och med den 31 december 2011. Inom interimslösningen ska ökad förmåga vid internationella insatser vad avser möjlighet att få flygunderhållstjänster och/eller logistik tillhandahållen på (säker) plats i anslutning till insats- område. Dimensioneringen av ökad förmåga bör ske för att kunna stödja helikopterenhet i  
 NBG-11 
  i resursmässigt rimlig omfattning. 
 FMVs analys av förutsättningarna för det fortsatta arbetet med underhållsavtal för HKP 15 är att det är oklart huruvida en förlängning av nuvarande avtal går att framförhandla till affärs- mässigt acceptabla villkor. Vidare bedömer FMV att Försvars- maktens preliminära inriktning om en första avtalsperiod efter  
 ICS-avtalet 
  om tre år innebär att det inte kommer att finnas förutsättningar att skapa en  
 OPS-liknande 
  lösning för underhålls- avtal för HKP 15. 
 Den 25 augusti 2009 svarade Villarreal till FMV med referens till FMV tidigare skrivelse att Villarreal analyserade ICS avtalet eftersom FMV angivit att Villarreal inte uppfyllt sina åtaganden. 
  
 384 
  
 Den 21 september 2009 översände FMV en rapport till Försvarsmakten avseende anskaffningsbehov för insats med HKP  
 15. 
  
 385 
  
 Den 1 oktober 2009 lämnade Försvarsmakten en offertförfrågan till FMV avseende kompletterande utrustning för HKP 15 med anledning av missionen ATALANTA. 
  
 386 
  
 Den 8 oktober 2009 lämnade Försvarsmakten en offertförfrågan till FMV avseende anskaffning av verktyg och flygunder- hållsutrustningar vid insats med HKP 15, initialt avseende ATALANTA. 
  
 387 
  
 Den 5 november 2009 sände FMV en skrivelse till Villarreal angående omförhandling av underhållsavtalet ICS med Agusta. 
  
 388  
  
 FMV föreslog att  
 ICS-avtalet 
  så snart som möjligt skulle omförhandlas. 
  
 384 
  
 Agusta Subject: HKP15 – Analysis of the ICS agreement for the A109 LUHS, FMV AK Flyg & Rymd 35 815:56959/2009,  
  
 2009-12-11. 
  
 385 
  
 Delrapport 1avs. anskaffningsbehov för Insats HKP15, FMV AK Flyg&Rymd 40981/2009,  
  
 2009-09-21. 
  
 386 
  
 Offertförfrågan avseende verksamhet inom MS 341, FM HKV 23 321:64406,  
  
 2009-10-01. 
  
 387 
  
 Offertförfrågan avseende verksamhet inom MS 395, FM HKV 23 321:64796,  
  
 2009-10-08. 
  
 388 
  
 Renegotiation of ICS agreement Helicopter 15 (A109LUHS), FMV Flyg&Rymd 35 815:49057/2009,  
  
 2009-11-05. 
  
 352 
  
 SOU 2010:50 
  
 Bilaga 8 
  
 FMV har den 23 mars 2009 redovisat historiskt flygtidsuttag för HKP 15 till Militärhelikopterutredningen till och med 2008. 
  
 389  
  
 Under 2009 flögs totalt drygt 3300 flygtimmar med HKP 15, huvudsakligen av Försvarsmakten. Flygtiden fördelades på drygt 2000h på HKP 15A respektive drygt 1300h på HKP 15B. 
  
 389  
 Svar på begäran om uppgifter från Militärhelikopterutredningen, FMV GD 35 800:14490/2009,  
 2009-03-23. 
  
 353 
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Lätt att göra rätt 
  
 – 
  
 om förmedling av brottsskadestånd. Ju. 
  
 2. 
  
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. Ju. 
  
 3. 
  
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. M. 
  
 4. 
  
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
  
 – 
  
 offentlighet och integritet. Ju. 
  
 5. 
  
 Skolgång för alla barn. U. 
  
 6. 
  
 Kunskapslägesrapport på kärnavfalls- området 2010 
  
 – 
  
 utmaningar för slutförvarsprogrammet. M. 
  
 7. 
  
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättig- heter och möjligheter – ett systematiskt målinriktat arbete på tre samhälls- områden. IJ. 
  
 8. 
  
 En myndighet för havs- och vatten- miljö. M. 
  
 9. 
  
 Den framtida organisationen för vissa fiskefrågor. Jo. 
  
 10. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställdhet i skolan. U. 
  
 11. 
  
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. Ku. 
  
 12. 
  
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. Ku. 
  
 13 
  
 Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Fi. 
  
 14. 
  
 Partsinsyn enligt rättegångsbalken. Ju. 
  
 15. 
  
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. Ju. 
  
 16. 
  
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärds- stat, vardagsliv. IJ. 
  
 17. 
  
 Prissatt vatten? M. 
  
 18. 
  
 En reformerad budgetlag. Fi. 
  
 19. 
  
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. U. 
  
 20. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
  
 e-förvaltning. 
  Fi. 
  
 21. 
  
 Bättre marknad för tjänstehundar. Jo. 
  
 22. 
  
 Krigets Lagar – centrala dokument om folkrätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. Fö. 
  
 23. 
  
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutredningsdirektivet, IMO:s olycksutredningskod. N. 
  
 24. 
  
 Avtalad upphovsrätt. Ju. 
  
 25. 
  
 Viss översyn av verksamhet och organisa- tion på informationssäkerhetsområdet. Fö. 
  
 26. 
  
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. A. 
  
 27. 
  
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. N. 
  
 28. 
  
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. U. 
  
 29. 
  
 En ny förvaltningslag. Ju. 
  
 30. 
  
 Tredje inre marknadspaketet för el och naturgas. Fortsatt europeisk harmoni- sering. N. 
  
 31. 
  
 Första hjälpen i psykisk hälsa. S. 
  
 32. 
  
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. UD. 
  
 33. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läro- medel i samhällskunskap. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställd- het i skolan. U. 
  
 34. 
  
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. Ku. 
  
 35. 
  
 Kunskap som befrielse? En metanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
  
 1969–2009. 
  U. 
  
 36. 
  
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. U. 
  
 37. 
  
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottagandet. IJ. 
  
 38. 
  
 Mutbrott. Ju. 
  
 39. 
  
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. S. 
  
 40. 
  
 Cirkulär migration och utveckling 
  
 – kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. Ju. 
  
 41. 
  
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. S. 
  
 42. 
  
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårds- lag. Jo. 
  
 43. 
  
 Förundersökningsbegränsning. Ju. 
  
 44. 
  
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. Ju. 
  
 45. 
  
 Händelseanalys vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. S. 
  
 46. 
  
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
  
 EU-perspektiv. 
  N. 
  
 47. 
  
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? 
  
 En systematisk litteraturöversikt. S. 
  
 48. 
  
 Multipla hälsoproblem bland personer över 60 år. En systematisk litteratur- översikt om förekomst, konsekvenser och vård. S. 
  
 49. 
  
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
  
 1999–2008. 
  Ju. 
  
 50. 
  
 Försvarsmaktens helikopterresurser. Fö. 
  
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Lätt att göra rätt 
 – om förmedling av brottsskadestånd. [1] 
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. [2] 
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
 – offentlighet och integritet. [4] Partsinsyn enligt rättegångsbalken. [14] 
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. [15] 
 Avtalad upphovsrätt. [24] En ny förvaltningslag. [29] Mutbrott. (38) 
 Cirkulär migration och utveckling 
 – kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. [40] 
 Förundersökningsbegränsning. [43] 
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. [44] 
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
 1999–2008. 
  [49] 
 Utrikespartementet 
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. [32] 
 Försvarsdepartementet 
 Krigets Lagar – centrala dokument om folk- rätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. [22] 
 Viss översyn av verksamhet och organisation på informationssäkerhetsområdet. [25] 
 Försvarsmaktens helikopterresurser. [50] 
 Socialdepartementet 
 Första hjälpen i psykisk hälsa. [31] 
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. [39] 
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. [41] 
 Händelseanalys vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. [45] 
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? En systematisk litteraturöversikt. [47] 
 Multipla hälsoproblem bland personer 
 över 60 år. En systematisk litteraturöversikt om förekomst, konsekvenser och vård. [48] 
 Finansdepartementet 
 Upphandling på försvars- och säkerhets- området. [13] 
 En reformerad budgetlag. [18] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
 e-förvaltning. 
  [20] 
 Utbildningsdepartementet 
 Skolgång för alla barn. [5] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av 
 Delegationen för jämställdhet i skolan. [10] 
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. [19] 
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. [28] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i samhällskunskap. En granskning på upp- drag av Delegationen för jämställdhet i skolan. [33] 
 Kunskap som befrielse? En metaanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
 1969–2009. 
  [35] 
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. [36] 
 Jordbruksdepartementet 
 Den framtida organisationen för vissa fiske- frågor. [9] 
 Bättre marknad för tjänstehundar. [21] 
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag. [42] 
 Miljödepartementet 
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. [3] 
 Kunskapslägesrapport på kärnavfallsom- rådet 2010 – utmaningar för slutförvars- programmet. [6] 
 En myndighet för havs- och vattenmiljö. [8] Prissatt vatten? [17] 
 Näringsdepartementet 
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutrednings- direktivet, IMO:s olycksutredningskod. [23] 
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. [27] 
 Tredje inre marknadspaketet för el och natur- gas. Fortsatt europeisk harmonisering. [30] 
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. 
 En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
 EU-perspektiv. 
  [46] 
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter – ett systematiskt mål- inriktat arbete på tre samhällsområden. [7] 
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärdsstat, vardagsliv. [16] 
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottandet. [37] 
 Kulturdepartementet 
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. [11] 
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. [12] 
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. [34] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. [26]