sou 2015 5  
  
 En ny svensk tullagstiftning 
  
 Betänkande av Utredningen om en svensk tullagstiftning i unionen 
  
 Stockholm 2015 
  
 SOU 2015:5 
  
 SOU och Ds kan köpas från Rosales kundtjänst. 
  
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst, 106 47 Stockholm 
  
 Ordertelefon:  
 08-598 
  191 90 
  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se 
  
 Webbplats: fritzes.se 
  
 För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Rosales Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Svara på remiss – hur och varför. 
  
 Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad  
 2009-05-02) 
  
 En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remiss. 
  
 Layout: Kommittéservice, Regeringskansliet. 
  
 Omslag: Lee. 
  
 Tryck: Lee, Stockholm 2015. 
  
 ISBN  
 978-91-38-24229-2 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för 
  
 Finansdepartementet 
  
 Genom beslut den 13 mars 2014 bemyndigade regeringen chefen för Finansdepartementet att utse en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till en ny svensk tullagstiftning. 
  
 Regeringen förordnade Acosta att vara särskild utredare från och med den 1 april 2014. 
  
 Som experter förordnades från och med den 16 april 2014 departementssekreteraren Dominguez, Utrikesdepartemen- tet, Hahn, Stockholms Handelskammare,  
 Bailey 
  Hunter, Transportindustriförbundet, Flynn, Svensk Handel, nationelle chefen för internationell samordning Everett, Tullverket, numera verksjuristen Walker, Tull- verket, ämnesrådet Edwards, Kommerskollegium, verksjuristen Perkins, Tullverket, departementssekreteraren Snow, Finansdepartementet, och verksjuristen Horton, Tullverket. 
  
 Som sekreterare förordnades från och med den 1 april 2014 departementssekreteraren Lawrence och departementssekre- teraren Jacobs. 
  
 Utredningen överlämnar härmed betänkandet En ny svensk tullagstiftning (SOU 2015:5). 
  
 Utredningens uppdrag är med detta avslutat. 
  
 Stockholm i januari 2015 
  
 Acosta 
  
 Gonzalez 
  
 Lawrence 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 1 
  
 Författningsförslag...................................................... 
  
 13 
  
 1.1 
  
 Förslag till tullag ...................................................................... 
  
 13 
  
 1.2 
  
 Förslag till lag om vissa tullbestämmelser .............................. 
  
 54 
  
 1.3 
  
 Förslag till tullförordning........................................................ 
  
 57 
  
 1.4 
  
 Förslag till förordning om vissa tullbestämmelser................. 
  
 70 
  
 1.5Förslag till lag om ändring i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade 
  
 varor, m.m. ............................................................................... 
  
 73 
  
 1.6Förslag till lag om ändring i lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett 
  
 annat land inom Europeiska unionen ..................................... 
  
 75 
  
 1.7Förslag till lag om ändring i lagen (2001:185) om 
  
 behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet 
  
 ................. 80 
  
 2 
  
 Inledning................................................................... 
  
 81 
  
 2.1 
  
 Utredningens uppdrag............................................................. 
  
 81 
  
 2.2 
  
 Utredningens arbete ................................................................ 
  
 81 
  
 2.3 
  
 Det fortsatta arbetet ................................................................ 
  
 82 
  
 2.4 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 83 
  
 3 
  
 Tullunionen ............................................................... 
  
 85 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2015:5 
  
 3.1 
  
 Europeiska unionen är en tullunion ....................................... 
  
 85 
  
 3.2 
  
 En gemensam tullagstiftning .................................................. 
  
 86 
  
 3.3 
  
 Nationella bestämmelser......................................................... 
  
 90 
  
 4 
  
 Den nya tullkodexen för unionen .................................. 
  
 93 
  
 4.1 
  
 Nyheter i unionstullkodexen.................................................. 
  
 94 
  
 4.2 
  
 Allmänna bestämmelser (avdelning I) ................................... 
  
 95 
  
 4.3Faktorer som ska läggas till grund för tillämpningen av import- eller exporttullar och andra åtgärder beträffande 
  
 varuhandel (avdelning II)...................................................... 
  
 100 
  
 4.4 
  
 Tullskuld och garantier (avdelning III)................................ 
  
 101 
  
 4.5 
  
 Införsel av varor i unionens tullområde (avdelning IV) ..... 
  
 104 
  
 4.6Allmänna regler om tullstatus, hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och 
  
 bortskaffande av varor (avdelning V)................................... 
  
 105 
  
 4.7Övergång till fri omsättning och befrielse från 
  
 importtullar (avdelning VI) .................................................. 
  
 106 
  
 4.8 Särskilda förfaranden (avdelning VII).................................. 
  
 107 
  
 4.9Varor som förs ut ur unionens tullområde (avdelning 
  
 VIII) ....................................................................................... 
  
 111 
  
 4.10Elektroniska system, förenklingar, delegering av befogenheter, kommittéförfarande och 
  
 slutbestämmelser (avdelning IX).......................................... 
  
 112 
  
 4.11 
  
 Förordningar som meddelas med stöd av 
  
 unionstullkodexen ................................................................. 
  
 113 
  
 5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning ....................... 
  
 115 
  
 5.1 
  
 Utgångspunkter för utredningens förslag ........................... 
  
 115 
  
 5.1.1 Två lagar och två förordningar .................................. 
  
 115 
  
 5.1.2 Lagarnas struktur följer i huvudsak 
  
 unionstullkodexens .................................................... 
  
 116 
  
 6 
  
 SOU 2015:5 Innehåll 
  
 5.1.3 Förslag med anledning av kommissionens utkast 
  
 till förordningar som meddelas med stöd av 
  
 unionstullkodexen ...................................................... 
  
 118 
  
 5.2 
  
 En ny tullag ............................................................................ 
  
 119 
  
 5.2.1 Bestämmelser om sanktioner, överklaganden och 
  
 kontroll av varor ......................................................... 
  
 122 
  
 5.2.2 Bestämmelser i tullagen som inte är en del av 
  
 tullagstiftningen.......................................................... 
  
 125 
  
 5.2.3 Omprövning av beslut i en fråga som kan ha 
  
 betydelse för tulltaxeringen ....................................... 
  
 130 
  
 5.3 
  
 Brev och andra förtroliga försändelser ................................. 
  
 133 
  
 5.3.1 
  
 Gällande rätt................................................................ 
  
 134 
  
 5.3.2 
  
 Tullkontroller i kurirflödet ........................................ 
  
 136 
  
 5.3.3 
  
 Postspärr ..................................................................... 
  
 137 
  
 5.3.4 
  
 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 137 
  
 5.4 
  
 En ny tullförordning.............................................................. 
  
 139 
  
 5.5 
  
 En ny lag om vissa tullbestämmelser .................................... 
  
 140 
  
 5.6 
  
 En ny förordning om vissa tullbestämmelser....................... 
  
 141 
  
 5.7 
  
 Övergångsbestämmelser enligt unionstullkodexen ............. 
  
 141 
  
 5.8Lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i 
  
 Tullverkets verksamhet.......................................................... 
  
 142 
  
 5.8.1 Tillhandahållande av information enligt 
  
 unionstullkodexen ...................................................... 
  
 142 
  
 5.8.2 
  
 Ändamålsbestämmelserna i tulldatalagen.................. 
  
 146 
  
 5.8.3 Bestämmelser om elektroniskt utlämnande .............. 
  
 147 
  
 5.8.4 Övriga bestämmelser i tulldatalagen och 
  
 tulldataförordningen................................................... 
  
 149 
  
 5.8.5 Sekretess för uppgifter i Tullverkets verksamhet ..... 
  
 149 
  
 5.9 Anslutande ändringar i andra lagar och förordningar.......... 
  
 152 
  
 5.9.1 Lagen (1973:980) om transport, förvaring och 
  
 förstöring av införselreglerade varor, m.m................ 
  
 152 
  
 5.9.2 Lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter 
  
 vid Sveriges gräns mot ett annat land inom 
  
 Europeiska unionen .................................................... 
  
 153 
  
 5.9.3 
  
 Mervärdesskattelagen (1994:200) .............................. 
  
 154 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2015:5 
  
 5.9.4 Övriga lagar och förordningar................................... 
  
 154 
  
 5.10 
  
 Ikraftträdande ........................................................................ 
  
 157 
  
 6 
  
 Konsekvensanalys..................................................... 
  
 161 
  
 7 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 165 
  
 7.1 
  
 Förslaget till tullag................................................................. 
  
 165 
  
 7.2 
  
 Förslaget till lag om vissa tullbestämmelser......................... 
  
 192 
  
 7.3 
  
 Förslaget till tullförordning .................................................. 
  
 195 
  
 7.4 
  
 Förslaget till förordning om vissa tullbestämmelser........... 
  
 205 
  
 7.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade 
  
 varor, m.m.............................................................................. 
  
 208 
  
 7.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om 
  
 Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett 
  
 annat land inom Europeiska unionen................................... 
  
 208 
  
 7.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:185) om 
  
 behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet............... 
  
 210 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2014:35......................................... 
  
 211 
  
 Bilaga 2 
  
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS 
  
 FÖRORDNING (EU) nr 952/2013 av den 
  
 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex 
  
 för unionen (omarbetning)........................................ 
  
 221 
  
 Bilaga 3 
  
 Rättelse till Europaparlamentets och rådets för- 
  
 ordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 
  
 om fastställande av en tullkodex för unionen 
  
 (omarbetning) ............................................................ 
  
 323 
  
 Bilaga 4 
  
 Utkast till artiklar i förordningar som meddelas 
  
 med stöd av unionstullkodexen – ett urval............... 
  
 325 
  
 Bilaga 5 
  
 Paragrafnyckel ............................................................ 
  
 329 
  
 8 
  
 Sammanfattning 
  
 Utredningens uppdrag har varit att anpassa den svenska tullag- stiftningen till den nya unionstullkodexen genom att lämna förslag till en ny svensk tullagstiftning. I uppdraget har ingått att lämna förslag till lagar som ersätter tullagen (2000:1281) och lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. och också att lämna förslag till förordningar som ersätter tull- förordningen (2000:1306) och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Därutöver har det i utredningens uppdrag ingått att bedöma behovet av särskilda regler i den nya tullagen om omprövning, att ta ställning till om tullagens regler för postförsändelser bör vidgas till att omfatta andra för- sändelser och att bedöma behovet av anslutande ändringar i vissa andra lagar och förordningar. 
  
 Utredningens metod har varit att granska bestämmelserna i den nuvarande tullagen i jämförelse med unionstullkodexen och de utkast till delegerade akter och genomförandeakter som EU- kommissionen presenterat. Det bör i detta sammanhang noteras att de sistnämnda akterna fortfarande är under förhandling och alltså inte utgör en stabil grund. Det kan inte uteslutas att ändringar i de förslag som utredningen nu presenterar kan komma att krävas med anledning av detta. 
  
 Utredningen har för att undvika dubbelreglering strävat efter att endast föra över de bestämmelser som har bedömts komplettera kodexen och fortfarande vara relevanta i förslagen till nya natio- nella regler. 
  
 En ny tullag och en ny tullförordning 
  
 Utredningen föreslår att det med anledning av unionstullkodexen införs en ny tullag för att ersätta den nuvarande tullagen och att en 
  
 9 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2015:5 
  
 ny tullförordning införs med anledning av den nya tullagen. Den nya förordningen föreslås ersätta den nuvarande tullförordningen. Utredningen föreslår att bestämmelserna i den nuvarande tullagen om överklaganden och kontroll av varor införs i den nya tullagen. 
  
 Detsamma gäller för bestämmelserna om tullförseelse, tulltillägg och förseningsavgift. Dessa bestämmelser föreslås dock införas i den nya tullagen i ett gemensamt kapitel. Bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel behålls i den nya tullagen och den nya tullförordningen. Bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produktsäkerhet behålls i den nya tullförordningen men under benämningen tullkontroll i samband med marknadskontroll. 
  
 Dagens bestämmelser om kontroll av postförsändelser föreslås fortsättningsvis även omfatta motsvarande försändelser förmedlade via kurirföretag. Ändringen bör avse tullagen och lagen om Tull- verkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. 
  
 En ny lag och en ny förordning om vissa tullbestämmelser 
  
 Med anledning av unionstullkodexen föreslås en ny lag om vissa tullbestämmelser, för att ersätta lagen (1994:1548) om vissa tull- förfaranden med ekonomisk verkan, m.m. En ny förordning om vissa tullbestämmelser föreslås också. Den nya förordningen ersät- ter förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekono- misk verkan, m.m. 
  
 Ändringar i lagen och förordningen om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet 
  
 Utredningen har haft i uppdrag att överväga vilka ändringar, mot bakgrund av bestämmelserna i unionstullkodexen, som kan behövas i lagen (2001:185) och förordningen (2001:646) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet samt att föreslå de författnings- ändringar som kan behövas. Utredningen föreslår att bestämmelsen i 2 kap. 5 § lagen om behandling av uppgifter i Tullverkets verk- samhet om utlämnande av uppgift till enskild anpassas till de förut- 
  
 10 
  
 SOU 2015:5 
  
 Sammanfattning 
  
 sättningar som gäller enligt unionstullkodexen. I övrigt föreslås inga ändringar i lagen eller förordningen. 
  
 Anslutande ändringar i andra lagar och förordningar 
  
 Utredningen har identifierat ett antal lagar och förordningar där anslutande ändringar med anledning av de nya nationella reglerna är nödvändiga. På grund av tidsbrist har utredningen dock endast kunnat lämna vissa ändringsförslag. 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 I utredningens uppdrag har också ingått att analysera de konse- kvenser som utredningens förslag kan komma att få för myndig- heter och företag. Genomförandet av den nya unionstullkodexen kommer att påverka verksamheterna för främst Tullverket och Kommerskollegium och de nya reglerna om elektronisk tullhante- ring och elektronisk kommunikation mellan myndigheter och andra aktörer kommer att innebära en omfattande systemutveck- ling för främst Tullverket. De nya reglerna kommer att också att beröra alla företag som har verksamhet som anknyter till inter- nationell handel. Utöver import- och exportföretagen berörs också andra som i sin näringsverksamhet är involverade i verksamhet som omfattas av tullagstiftningen. Det kan antas att kostnader för kom- petensutveckling med anledning av de förändrade rutinerna och systemen kan komma att uppstå. Det kan också antas att närings- livets kostnader för systemutveckling kan komma att öka. Utred- ningen kan dock konstatera att de kostnadsdrivande reglerna för såväl myndigheter som näringsliv härrör direkt från unions- tullkodexen snarare än från de förslag som presenteras av denna utredning. Utredningen har också haft att bedöma de offentlig- finansiella konsekvenserna av de författningsförslag som lämnas. Utredningen bedömer att några sådana konsekvenser av förslagen inte kommer att uppstå. 
  
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2015:5 
  
 Ikraftträdande 
  
 Den nya tullagen och den nya lagen om vissa tullbestämmelser föreslås träda i kraft den 1 maj 2016. Detsamma gäller för den nya tullförordningen och den nya förordningen om vissa tullbestäm- melser. De föreslagna ändringarna i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m., lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet föreslås också träda i kraft den 1 maj 2016. Utredningen anser att några svenska övergångsbestämmelser inte är nödvändiga. 
  
 12 
  
 1 Författningsförslag 
  
 1.1Förslag till tullag 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 1 kap. Allmänna bestämmelser 
  
 Tillämpningsområde och definitioner 
  
 1 § I denna lag finns bestämmelser som kompletterar 
  
 –Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unio- nen1 och de förordningar som meddelas med stöd av den förord- ningen, 
  
 –Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 608/2013 av den 12 juni 2013 om tullens säkerställande av skyddet för im- materiella rättigheter och upphävande av rådets förordning (EG) nr 1383/20032, och 
  
 –Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av den 26 oktober 2005 om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen3. 
  
 Ytterligare kompletterande bestämmelser till förordning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen finns i lagen (2016:000) om vissa tullbestämmelser. 
  
 1EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 
  
 2EUT L 181, 29.6.2013, s. 15. 
  
 3EUT L 309, 25.11.2005, s. 9. 
  
 13 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 2 § Genom denna lag genomförs 
  
 1.delar av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt4, och 
  
 2.delar av rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt5, samt 
  
 3.artikel 12.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG av den 27 november 2000 om mottagningsanord- ningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester6. 
  
 3 § Vad som sägs i denna lag om tull gäller även annan skatt än tull som ska tas ut för varor vid import och som ska betalas till Tull- verket, om inte något annat uttryckligen anges. 
  
 4 § I denna lag förstås med 
  
 det svenska tullområdet: svenskt territorium, 
  
 EU:s skatteområde: det område inom vilket unionens bestäm- melser om en viss skatt är tillämpliga, 
  
 tullförrättning: sådan klarering av fartyg och luftfartyg i kom- mersiell trafik direkt med tredjeland och av kommersiellt gods som verkställs av tulltjänsteman, 
  
 fordon: transportmedel som är inrättat för färd på marken och inte löper på skenor samt svävare när den framförs över marken. 
  
 I övrigt har uttryck som används i denna lag samma betydelse som i förordning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen. 
  
 Tillhandahållande av information 
  
 5 § Bestämmelser om tillhandahållande av information finns i artiklarna  
 6–17 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Bestämmelser om Tullverkets behandling av uppgifter finns i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tullverkets verk- samhet. 
  
 4EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. 
  
 5EUT L 9, 14.1.2009, s. 12. 
  
 6EGT L 332, 28.12.2000, s. 81. 
  
 14 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 6 § Tullverket ska på begäran tillhandahålla följande myndigheter uppgifter som förekommer hos Tullverket och som rör import eller export av varor: 
  
 –Arbetsmiljöverket, 
  
 –Boverket, 
  
 –Elsäkerhetsverket, 
  
 –Havs- och vattenmyndigheten, 
  
 –Kemikalieinspektionen, 
  
 –Kommerskollegium, 
  
 –Konsumentverket, 
  
 –Kronofogdemyndigheten, 
  
 –Livsmedelsverket, 
  
 –Läkemedelsverket, 
  
 –Myndigheten för radio och tv, 
  
 –Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, 
  
 –Naturvårdsverket, 
  
 –Post- och telestyrelsen, 
  
 –Skatteverket, 
  
 –Skogsstyrelsen, 
  
 –Statens energimyndighet, 
  
 –Statens jordbruksverk, 
  
 –Statistiska centralbyrån, 
  
 –Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, 
  
 –Sveriges riksbank, och 
  
 –Transportstyrelsen. 
  
 Tullverket ska på begäran tillhandahålla Säkerhetspolisen uppgif- ter som förekommer hos Tullverket och som rör export av varor. 
  
 7 § Tullverket ska skriftligen underrätta Skatteverket, om 
  
 1. det finns anledning att anta att någon 
  
 a)på annat sätt än muntligen har lämnat eller kommer att lämna en oriktig uppgift till Skatteverket, eller 
  
 b)har underlåtit eller kommer att underlåta att lämna mer- värdesskattedeklaration, kontrolluppgift eller annan föreskriven uppgift till Skatteverket, och 
  
 2. det därigenom finns risk för att mervärdesskatt undandras, felaktigt tillgodoräknas eller återbetalas. 
  
 Av underrättelsen ska det framgå vilka omständigheter som ligger till grund för antagandet. 
  
 15 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 8 § Följande uppgifter får användas för statistiska ändamål: 
  
 1.uppgifter som någon har lämnat om en vara enligt bestäm- melser i förordning (EU) nr 952/2013, och 
  
 2.uppgifter som någon har lämnat om ett transportmedel enligt artikel 133 i förordning (EU) nr 952/2013 eller enligt 3 eller 6 kap. 
  
 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlämna åt annan att förmedla uppgifter i elektroniska dokument till och från Tullverket. 
  
 Den som i förmedlingsverksamhet som avses i första stycket tar del av sådana uppgifter får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon i verksamheten har fått veta om någon enskilds ekonomiska eller personliga förhållanden. I det allmännas verk- samhet gäller bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 
  
 10 § Om uppgifter i ett elektroniskt dokument förmedlas genom en annan myndighet än Tullverket eller genom en juridisk person efter bemyndigande enligt 9 §, anses dokumentet ha kommit in till Tullverket när det togs emot och kan antas ha avskilts för verket hos förmedlaren. 
  
 11 § Den som i verksamhet vid anläggning för tillfällig lagring, tullager eller frizon tar befattning med tulldeklarationer och andra handlingar som lämnats för tullbehandling av varor får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon i verksamheten har fått veta om någon enskilds ekonomiska eller personliga för- hållanden. 
  
 I det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i offentlig- hets- och sekretesslagen (2009:400). 
  
 Ombud i tullfrågor 
  
 12 § Bestämmelser om ombud i tullfrågor (tullombud) finns i artiklarna  
 18–21 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 16 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 13 § Om ett tullombud har tagit emot medel av en huvudman för betalning av tullräkningar, ska tullombudet hålla medlen skilda från andra tillgångar. 
  
 14 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får i enlighet med artikel 18.3 i förordning (EU) nr 952/2013 meddela föreskrifter om de villkor på vilka ett tullombud får tillhandahålla tjänster i Sverige. 
  
 Bevarande av uppgifter samt avgifter och kostnader 
  
 15 § Den som enligt artikel 15.1 i förordning (EU) nr 952/2013 är skyldig att förse en tullmyndighet med handlingar, ska bevara dessa i fem år eller den längre tid som för vissa uppgifter eller handlingar kan vara föreskriven i annan lag eller författning. 
  
 16 § Tullverket får anlita en särskild sakkunnig om det finns an- ledning att anta att en uppgift som har lämnats enligt tullagstift- ningen är felaktig, för att få fram den information som behövs. Om uppgiften är felaktig, ska den som har lämnat uppgiften stå för kostnaden för den sakkunnige. Detta gäller inte, om den felaktiga uppgiften avser varans tull- eller skattepliktiga värde och det slut- ligen fastställda värdet inte överstiger det uppgivna värdet med mer än tio procent. 
  
 Tullverket får också anlita en särskild sakkunnig när en upp- maning att lämna en uppgift eller en handling om en vara inte har följts. Den som skulle ha lämnat uppgiften eller handlingen ska stå för kostnaden, om Tullverket inte beslutar något annat. 
  
 Om Tullverket haft en kostnad som enligt första eller andra stycket någon annan ska stå för, ska denne ersätta Tullverkets kostnad. 
  
 17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 
  
 1.när en tullförrättning inte är avgiftsfri, och 
  
 2.tullförrättningsavgiftens storlek. 
  
 17 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 2 kap. Tullskuld, skatt och garantier 
  
 1 § Bestämmelser om uppkomst av tullskuld, garanti för en poten- tiell eller befintlig tullskuld, uppbörd, betalning, återbetalning och eftergift av import- eller exporttullbelopp samt upphörande av tull- skuld finns i artiklarna  
 77–126 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 2 § Bestämmelser om skyldighet att med anledning av import eller införsel som avses i 3 kap. 2 § eller 4 kap. 11 § betala annan skatt än tull finns i lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, mer- värdesskattelagen (1994:200), lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt och lagen (1994:1776) om skatt på energi. 
  
 Skatt som avses i första stycket ska fastställas och betalas enligt det förfarande som gäller för tull, om inte annat föreskrivits. Om det i beskattningsunderlaget för sådan skatt ska ingå tullvärde, tull eller motsvarande avgift som fastställts i annan valuta, ska sådant underlag omräknas till svensk valuta efter den kurs som enligt tullagstiftningen gällde den dag som tullvärdet fastställdes. 
  
 3 § Mervärdesskatt som avses i 2 § första stycket ska inte tas ut enligt denna lag utan i enlighet med skatteförfarandelagen (2011:1244), om deklaranten eller, om deklaranten är ett ombud, den för vars räkning ombudet handlar 
  
 1.är registrerad till mervärdesskatt i Sverige vid tidpunkten för beslutet om fastställande av tull, och 
  
 2.agerar i egenskap av beskattningsbar person enligt mervärdes- skattelagen vid importen eller införseln. 
  
 Det som sägs om beskattningsunderlag i 2 § gäller även i de fall som avses i första stycket. 
  
 4 § Om en  
 icke-unionsvara 
  eller dess värde förverkas, ska annan skatt än tull inte tas ut till den del varan eller dess värde förverkats. Ett tidigare meddelat beslut om sådan pålaga ska upphävas eller ändras sedan dom eller beslut som innefattar förverkande har vunnit laga kraft. 
  
 Betald tull ska beaktas vid förverkande av en varas värde och vid bestämmande av påföljd. 
  
 18 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Garanti för en potentiell eller befintlig tullskuld 
  
 5 § Om det behövs för att säkerställa uppbörden får Tullverket i ett enskilt fall besluta att garanti ska ställas för annan skatt än tull som ska betalas till Tullverket. 
  
 Om garanti inte har ställts, utgör varan säkerhet för tullen och skatten så länge den står under Tullverkets övervakning och kontroll. 
  
 Om garanti har ställts eller om varan utgör säkerhet, får Tull- verket ta ut beloppet ur garantin eller varan innan en fordran över- lämnas för indrivning i enlighet med 20 §. 
  
 Uppbörd av import- eller exporttullbelopp 
  
 6 § Om det vid fastställande av import- eller exporttullbelopp en- ligt artikel 101 i förordning (EU) nr 952/2013 saknas nödvändiga uppgifter får beloppet uppskattas till vad som framstår som skäligt. 
  
 7 § Belopp som enligt tullagstiftningen ska betalas till eller ut- betalas från Tullverket ska avrundas till närmaste lägre hela krontal. 
  
 8 § När tullskulden har uppkommit på grund av en handling som när den utfördes skulle ha kunnat ge upphov till straffrättsliga för- faranden, ska den treårsperiod som avses i artikel 103.1 i förordning (EU) nr 952/2013 förlängas till fem år. 
  
 Om gäldenären har åtalats för ett brott enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling får gäldenären underrättas om tullskulden efter utgången av den femårsperiod som avses i första stycket, för den vara som åtalet gäller. En sådan underrättelse får ske senast under kalenderåret efter det år då åtalet väcktes. Ingen under- rättelse om tullskuld får ske efter utgången av en period om 10 år efter den dag då tullskulden uppkom. 
  
 Om en gäldenär har avlidit, får en underrättelse ske senast sex månader efter dödsfallet. 
  
 9 § Bestämmelserna i 8 § ska tillämpas också i fall då den som har företrätt en juridisk person har åtalats för ett brott enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, om brottet avser tull som den juridiska personen skulle ha betalat. 
  
 19 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Betalning av import- eller exporttullbelopp 
  
 10 § Betalning av tullbelopp enligt artikel 108.1 i förordning (EU) nr 952/2013 ska göras till Tullverket inom 10 dagar, om inte an- stånd med betalning enligt artikel 110 i den förordningen har be- viljats. 
  
 11 § Underrättelse om tullskuld enligt artikel 102.1 i förordning (EU) nr 952/2013 får göras till den som lämnat tulldeklaration som direkt ombud för gäldenär, om ombudet gentemot Tullverket åtagit sig att fullgöra gäldenärens betalningsskyldighet. 
  
 Ränta 
  
 12 § Bestämmelserna om kreditränta i artikel 112 och om dröjs- målsränta i artikel 114 i förordning (EU) nr 952/2013 tillämpas även på andra skatter än tull som ska tas ut för varor vid import. 
  
 13 § Ränta tas ut på andra skatter än tull som ska betalas 
  
 1.enligt beslut vid omprövning av Tullverket eller enligt beslut av allmän förvaltningsdomstol, eller 
  
 2.i fall som avses i artikel 79 i förordning (EU) nr 952/2013, när andra skatter än tull undandragits genom förfarandet. 
  
 Om en underrättelse enligt artikel 102.1 i förordning (EU) nr 952/2013 har fördröjts till följd av att den som tagit hand om en vara med tillämpning av ett förenklat förfarande inte lämnat kom- pletterande tulldeklaration inom föreskriven tid, tas ränta ut på andra skatter än tull som ska tas ut för varor vid import. 
  
 14 § Ränta enligt 12 eller 13 § tas inte ut på belopp som får dras av vid redovisning av skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200). 
  
 15 § Vad som föreskrivs i tullagstiftningen om uppbörd, indrivning och återbetalning av tull tillämpas även i fråga om ränta som avses i  
 12–14 
  §§. 
  
 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om befrielse helt eller delvis från skyldigheten att betala 
  
 20 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 ränta på annan skatt än tull enligt 12 och 13 §§, om det finns syn- nerliga skäl. 
  
 17 § Ränta som avses i 13 § första stycket 1 ska beräknas från utgången av den första månaden efter den då varan deklarerades för övergång till fri omsättning till och med den månad då beloppet ska betalas. Ränta på skatt, som motsvarar tidigare återbetalt belopp, beräknas dock från utgången av den månad då beloppet åter- betalades. 
  
 Ränta enligt 13 § andra stycket tas ut för den tid fördröjningen omfattar. 
  
 Räntesatsen för ränta enligt 13 § första stycket 1 ska vara den som anges i 65 kap. 4 § första stycket eller, om det är fråga om skönsbeskattning, den som anges i 65 kap. 11 § första stycket skatte- förfarandelagen (2011:1244). 
  
 Räntesatsen för ränta enligt 13 § första stycket 2 och andra stycket ska vara den som anges i 65 kap. 11 § första stycket skatte- förfarandelagen. 
  
 18 § På belopp som återbetalas i fall som anges i 24 § tillgodoförs ränta. Ränta tillgodoförs även på ränta enligt  
 12–14 
  §§ som åter- betalas. Räntan tillgodoförs från utgången av den månad under vilken beloppet betalats till och med den månad då beloppet åter- betalas. 
  
 Räntesatsen ska vara den som anges i 65 kap. 4 § tredje stycket skatteförfarandelagen (2011:1244). 
  
 19 § Om ett beslut som föranlett ränta enligt 12 eller 13 § har ändrats på sådant sätt att ränta inte skulle ha betalats eller skulle ha betalats med lägre belopp, ska en ny beräkning av räntan göras. För mycket betald ränta ska betalas tillbaka. 
  
 Ränta utgår inte på räntebelopp enligt 12 eller 13 § som ska betalas utöver tidigare betald ränta. 
  
 Om ett beslut som föranlett ränta enligt 18 § har ändrats på sådant sätt att ränta inte skulle ha tillgodoförts eller skulle ha till- godoförts med lägre belopp, ska den som tillgodoräknats räntan betala tillbaka mellanskillnaden. Bestämmelserna i tullagstiftningen om återbetalning av tull ska då tillämpas. 
  
 21 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Indrivning 
  
 20 § Om tull inte har betalats i rätt tid ska fordran lämnas till Kronofogdemyndigheten för indrivning. 
  
 Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte be- 
  
 höver begäras för ett ringa belopp. 
  
 21 § Det som sägs om indrivning av tull i 20 § ska gälla även för ersättning enligt 1 kap. 16 § tredje stycket. 
  
 22 § I fråga om betalningsskyldighet för företrädare för en gäldenär som är juridisk person och som inte har betalat in tull i rätt tid och på rätt sätt tillämpas 59 kap. 13,  
 15–21, 
  26 och 27 §§, 67 kap. 4 §, 68 kap. 1 § samt 70 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244). 
  
 Tullverket beslutar om ansvar för delägare i handelsbolag enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag av- seende tull enligt denna lag. 
  
 Hos den som har blivit ålagd betalningsskyldighet får indrivning ske enligt 20 §. 
  
 23 § Bestämmelser om ränta, indrivning, avräkning och preskrip- tion som gäller i fråga om fordringar mot en gäldenär gäller även motsvarande fordringar mot ett tullombud enligt 11 §. 
  
 Återbetalning och eftergift 
  
 24 § Om en ansökan om återbetalning eller eftergift av tull görs enligt bestämmelserna i artikel 121 i förordning (EU) nr 952/2013 ska även frågan om återbetalning eller eftergift av skatt som avses i 2 § prövas. Omprövning av beslut om sådan skatt ska även i övrigt ske om det finns skäl för det. 
  
 Om annan skatt än tull, har betalats med högre belopp än som rätteligen ska betalas, återbetalas överskjutande belopp. Mot- svarande gäller när annan skatt än tull rätteligen inte skulle ha betalats. Belopp som får dras av vid redovisning av skatt enligt mer- värdesskattelagen (1994:200) eller som medför rätt till återbetal- ning enligt 10 kap.  
 9–13 
  §§ den lagen återbetalas dock inte. 
  
 22 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Vid återbetalning får avdrag göras för sådan beslutad tull och annan skatt som ska betalas till Tullverket. I lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter finns också före- skrifter som begränsar rätten till återbetalning. 
  
 25 § Om det finns synnerliga skäl, får regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer medge nedsättning av eller befrielse från annan skatt än tull. 
  
 3 kap. Införsel av varor till Europeiska unionens tullområde 
  
 1 § Bestämmelser om summarisk införseldeklaration, införsel av varor i unionens tullområde, anmälan, lossning och undersökning av varor samt tillfällig lagring av varor finns i artiklarna  
 127–152 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Införsel av varor och transportmedel 
  
 2 § Den som till Sverige för in eller låter föra in en vara från ett område som ligger inom Europeiska unionens tullområde, men utanför Europeiska unionens skatteområde ska anmäla detta till Tullverket. 
  
 En unionsvara som förs in från ett område enligt första stycket får förvaras i en anläggning för tillfällig lagring samt hänföras till tullförfarandet lagring i tullager eller frizon, aktiv förädling eller tillfällig införsel. 
  
 3 § Den som från en plats utanför det svenska tullområdet, men inom EU:s tullområde, till det svenska tullområdet för in eller låter föra in en  
 icke-unionsvara, 
  som inte är underkastad ett tullför- farande, är skyldig att anmäla införseln till Tullverket vid gräns- passeringen. 
  
 Tullverket tar då ut tull för varan och övervakar att handels- politiska åtgärder vidtas och att andra villkor för övergång till fri omsättning följs. Vad som sägs i 1 kap. 3 § gäller inte vid tillämp- ningen av denna paragraf. 
  
 För kontroll av anmälningsskyldigheten har Tullverket rätt att utföra de kontroller som framgår av lagen (1996:701) om Tull- 
  
 23 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 verkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. 
  
 4 § Ett transportmedel omfattas av tullövervakning om 
  
 1.det ombord på transportmedlet finns varor som omfattas av tullövervakning, eller 
  
 2.transportmedlet kommer till det svenska tullområdet utan att medföra varor, till dess att en anmälan om transportmedlet enligt 6 § har behandlats av Tullverket. 
  
 5 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller luftfartyg som omfattas av tullövervakning ska på förhand meddela när transport- medlet beräknas komma till ett tullkontor eller en annan plats som Tullverket anvisat eller godkänt. 
  
 Föraren eller befälhavaren ska lämna uppgift om transport- medlet och dess last. 
  
 6 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller ett luftfartyg som förs in i det svenska tullområdet ska anmäla transportmedlets ankomst till Tullverket även i andra fall än det som avses i artikel 133.1 första stycket i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 7 § Tullverket får förbjuda en förare av eller en befälhavare på ett transportmedel som omfattas av tullövervakning 
  
 1.att göra något annat uppehåll under färden inom det svenska tullområdet än vad som föranleds av en myndighets åtgärd, och 
  
 2.att utan Tullverkets medgivande ankomma med transport- medlet. 
  
 8 § Tullverket får meddela förbud mot att beträda, lämna, lossa eller lasta ett transportmedel som omfattas av tullövervakning. 
  
 Ett förbud mot att beträda eller lämna ett transportmedel gäller inte för den som i utövning av allmän tjänst behöver få tillträde till transportmedlet. 
  
 24 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Tillfällig lagring av varor 
  
 9 § Tullverket får tillfälligt ta hand om en  
 icke-unionsvara, 
  om det behövs för tullövervakningen. Varan får då läggas upp på en anlägg- ning för tillfällig lagring. 
  
 Tullverket får bestämma att varan inte får tas ut från anläggningen för tillfällig lagring förrän kostnaderna har ersatts eller säkerhet har ställts för dem. 
  
 Innehavaren av en anläggning för tillfällig lagring är skyldig att ta emot  
 icke-unionsvaror, 
  om det kan göras utan avsevärda pro- blem. 
  
 4 kap. Hänförande av varor till ett tullförfarande och bortskaffande av varor 
  
 1 § Bestämmelser om hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll och frigörande av varor samt bortskaffande av varor finns i artiklarna  
 158–200 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Hänförande av varor till ett tullförfarande 
  
 2 § En tulldeklaration får lämnas av någon som är anställd och kan anses ha en förtroendeställning hos deklaranten eller, om tull- deklarationen lämnas genom ett ombud, hos ombudet. 
  
 3 § I fråga om varor som kommer in till det svenska tullområdet i postförsändelser ska ett postbefordringsföretag som regeringen bestämmer anses som deklarant och, i förekommande fall, gäldenär, om varorna inte deklareras för övergång till fri omsättning eller hänförs till ett annat tullförfarande, överlåtelse eller förstöring av någon annan. 
  
 Har försändelsen kommit adressaten till handa, ska dock denne anses som deklarant och, i förekommande fall, gäldenär vid tillämp- ning av regler om omprövning. 
  
 25 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Enhetstillstånd 
  
 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att utfärda enhetstillstånd att använda för- enklat deklarationsförfarande eller lokalt klareringsförfarande för att hänföra varor som befinner sig i ett annat  
 EU-land 
  till en god- känd tullbehandling. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter om hanteringen av ärenden där varor fysiskt befinner sig i Sverige när de övergår till fri omsättning, exporteras eller återexporteras från Sverige med stöd av ett enhets- tillstånd utfärdat i ett annat  
 EU-land. 
  
 5 § En vara får inte fysiskt sättas i fri omsättning i Sverige eller föras ut från landet med stöd av ett enhetstillstånd utfärdat i ett annat  
 EU-land, 
  om det beträffande varan finns 
  
 1.ett i Sverige gällande villkor som inte är uppfyllt, eller 
  
 2.ett i Sverige gällande förbud mot införsel eller utförsel. 
  
 6 § Om det finns en skyldighet att lämna en underrättelse till ett annat  
 Webster 
  behöriga myndighet enligt artikel 266 eller 285a i förordningen (EEG) nr 2454/93, ska en underrättelse med mot- svarande innehåll även lämnas till Tullverket om 
  
 1.varan ska deklareras för övergång till fri omsättning, export eller återexport med stöd av ett enhetstillstånd, och 
  
 2.varan befinner sig inom det svenska tullområdet när den ska övergå till fri omsättning eller föras ut till tredjeland. 
  
 Det är innehavaren av enhetstillståndet som är skyldig att lämna underrättelsen till Tullverket. Underrättelsen ska lämnas inom samma tidsfrist som gäller för underrättelsen enligt förordningen. 
  
 Tullverket får i enskilda fall medge undantag från skyldigheten att lämna underrättelse enligt första stycket. 
  
 7 § Tullverket har samma befogenheter att utföra kontroller av- seende sådana varor som inom det svenska tullområdet är föremål för ett förfarande med stöd av ett enhetstillstånd utfärdat i ett annat  
 EU-land, 
  som avseende sådana varor som är föremål för mot- svarande förfarande med stöd av ett tillstånd utfärdat i Sverige. 
  
 26 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Om en vara som omfattas av ett förfarande enligt första stycket är föremål för ett förbud eller ett villkor som innebär att varan inte får föras in till eller ut från landet, får Tullverket ta hand om varan om det behövs för att hindra att den hanteras i strid med sådant förbud eller villkor. 
  
 En vara som har tagits om hand får läggas upp på en anläggning för tillfällig lagring på bekostnad av den som för in eller för ut varan. Varan får inte tas ut från lagret så länge omhändertagandet består. 
  
 8 § Ett omhändertagande enligt 7 § andra stycket upphör om varan tas i beslag eller förverkas. 
  
 Tullverket får besluta att omhändertagandet ska upphöra om det inte längre finns grund för åtgärden. En gemenskapsvara ska i så fall återlämnas till den som avsåg att föra ut varan. Annan vara ska hänföras till en sådan godkänd tullbehandling för vilken inget hinder finns. 
  
 9 § Om det finns en skyldighet att lämna en underrättelse enligt artikel 266 eller 285a i förordningen (EEG) nr 2454/93 till Tull- verket när ett förfarande med stöd av ett enhetstillstånd tillämpas, och underrättelsen i enlighet med tillståndet ges in till den behöriga myndigheten i det andra  
 EU-landet, 
  ska underrättelsen anses ha kommit in till Tullverket när den togs emot av det andra landets behöriga myndighet. 
  
 10 § Vid tillämpning inom ett annat  
 Webster 
  tullområde av ett förfarande med stöd av ett enhetstillstånd som utfärdats i Sverige får Tullverket överlåta till tullmyndigheten i det andra landet att utföra kontrollåtgärder enligt tullagstiftningen för svensk räkning. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om förfarandet vid överlåtelse av förvaltningsuppgifter enligt första stycket. 
  
 11 § Om en vara deklareras för övergång till fri omsättning med stöd av ett enhetstillstånd utfärdat i ett annat  
 EU-land, 
  och varan fysiskt befinner sig i Sverige när den övergår till fri omsättning, ska importen i skattehänseende anmälas till Tullverket genom en dekla- ration med skatteredovisning. 
  
 27 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Tullverket får tillåta innehavaren av enhetstillståndet att lämna in deklarationen med skatteredovisning till den myndighet i det andra landet som är behörig att ta emot tulldeklarationen. Deklara- tionen med skatteredovisning ska i sådant fall anses ha kommit in till Tullverket när den togs emot av det andra landets behöriga myndighet. 
  
 Första och andra styckena gäller endast när skatt ska fastställas och betalas enligt det förfarande som gäller för tull i enlighet med bestämmelserna i 2 kap. 2 §. 
  
 12 § Den som har fått ett enhetstillstånd av Tullverket är skyldig att förvara sådana handlingar, som avses i 1 kap. 15 § och som hänför sig till den verksamhet som tillståndet omfattar. Hand- lingarna ska förvaras i Sverige i ordnat skick samt på ett betryg- gande och överskådligt sätt. Om informationen förvaras i sådan form att den endast kan läsas med tekniskt hjälpmedel ska utrust- ning och system som behövs för att omedelbart skriva ut informa- tionen i läsbar form finnas tillgängliga. 
  
 Bortskaffande av varor 
  
 13 § Med bortskaffande av varor avses 
  
 –förstöring av varor enligt artikel 197 i förordning (EU) nr 952/2013, 
  
 –försäljning av varor enligt artikel 198.1 i den förordningen, 
  
 och 
  
 –överlåtelse till staten av varor enligt artikel 199 i den förord- ningen. 
  
 Ytterligare bestämmelser om förstöring av varor finns i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselregle- rade varor, m.m. 
  
 14 § Om en vara som förvaras på en anläggning för tillfällig lagring eller ett tullager som innehas av Tullverket inte avhämtas inom rimlig tid, får den säljas. 
  
 15 § Om en vara ska säljas enligt artikel 198 i förordning (EU) nr 952/2013 får detta ske genom Tullverkets försorg på offentlig 
  
 28 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 auktion (tullauktion) eller på annat sätt, om Tullverket finner det vara lämpligare. Detsamma gäller om Tullverket enligt 2 kap. 5 § tredje stycket ska ta ut ett belopp ur en vara som utgör säkerhet. 
  
 Vid försäljning av varor som är föremål för införselförbud eller införselvillkor tillämpas 4 § lagen (1973:980) om transport, förva- ring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. 
  
 16 § En tullauktion ska kungöras i god tid och på lämpligt sätt. Innan en vara säljs på tullauktion eller på annat sätt, ska Tull- 
  
 verket i god tid skicka en underrättelse, om adressen är känd, till gäldenären eller den som skulle ha varit gäldenär om varan varit tullbelagd samt till annan som kan antas vara ägare eller ha särskild rätt till varan. 
  
 5 kap. Övergång till fri omsättning och lagring 
  
 1 § Bestämmelser om övergång till fri omsättning och befrielse från importtullar samt lagring finns i artiklarna  
 201–209 
  och  
 237–249 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Övergång till fri omsättning 
  
 2 § Avlämning från fartyg av fartygsgenererat avfall och lastrester som avses i direktivet 2000/59/EG ska betraktas som övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Lagring 
  
 3 § En vara som omhändertagits av Tullverket enligt 3 kap. 9 § får läggas upp på tullager. I sådant fall tillämpas 3 kap. 9 § andra stycket. 
  
 Innehavaren av ett allmänt tullager är skyldig att ta emot icke- unionsvaror, om det kan göras utan avsevärda problem. 
  
 4 § Regeringen får besluta att en del av det svenska tullområdet ska vara en frizon enligt artikel 243.1 i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska fastställa frizonens gränser och var dess infarts- och utfartsställen ska vara belägna. 
  
 6 kap. Varor som förs ut ur Europeiska unionens tullområde 
  
 1 § Bestämmelser om formaliteter inför eller vid utförsel av varor, export och återexport, summarisk utförseldeklaration, anmälan om återexport samt befrielse från exporttullar finns i artiklarna 263– 277 i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 2 § Den som från Sverige för ut eller låter föra ut en vara till ett område som ligger inom EU:s tullområde, men utanför EU:s skatteområde ska anmäla detta till Tullverket. 
  
 En vara som ska föras ut till ett område enligt första stycket får hänföras till tullförfarandet export eller passiv förädling. 
  
 3 § Ett transportmedel omfattas av tullövervakning om 
  
 1.det ombord på transportmedlet finns varor som omfattas av tullövervakning, eller 
  
 2.transportmedlet ska avgå från det svenska tullområdet direkt till tredjeland utan att medföra varor, sedan en anmälan om detta har gjorts. 
  
 4 § Ett transportmedel som omfattas av tullövervakning ska avgå från 
  
 1.ett tullkontor, eller 
  
 2.en annan plats som Tullverket anvisat eller godkänt. Tullverket kan i vissa fall medge undantag från första stycket, 
  
 om möjligheterna till tullövervakning och tullkontroll inte även- tyras. 
  
 5 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller luftfartyg som omfattas av tullövervakning ska på förhand meddela när trans- portmedlet beräknas avgå från ett tullkontor eller en annan plats som Tullverket anvisat eller godkänt. 
  
 Föraren eller befälhavaren ska lämna uppgift om transport- medlet och dess last. 
  
 30 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 6 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller ett luftfartyg som ska föras ut ur det svenska tullområdet ska anmäla transport- medlets avgång till Tullverket. 
  
 7 § Tullverket får förbjuda en förare av eller en befälhavare på ett transportmedel som omfattas av tullövervakning 
  
 1.att göra något annat uppehåll under färden inom det svenska tullområdet än vad som föranleds av en myndighets åtgärd, och 
  
 2.att utan Tullverkets medgivande avgå med transportmedlet. 
  
 8 § Tullverket får meddela förbud mot att beträda, lämna, lossa eller lasta ett transportmedel som omfattas av tullövervakning. 
  
 Ett förbud mot att beträda eller lämna ett transportmedel gäller inte för den som i utövning av allmän tjänst behöver få tillträde till transportmedlet. 
  
 7 kap. Kontroll av varor och transportmedel 
  
 Inledande bestämmelser 
  
 1 § Ett beslut om en kontrollåtgärd enligt tullagstiftningen får fattas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den enskilde. 
  
 2 § En tulltjänsteman får, i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, använda våld eller tvång för att genomföra en åtgärd som avses i 3 kap. 9 § samt 7, 8, 13, 15 och 18 §§ i detta kapitel. 
  
 Våld mot person får endast användas om tulltjänstemannen möts av motstånd och det med hänsyn till ändamålet med åtgärden är försvarligt. 
  
 3 § Polismyndigheten och Kustbevakningen ska medverka i Tull- verkets kontrollverksamhet enligt denna lag. Då gäller det som sägs i 1 §. 
  
 För Polismyndigheten och Kustbevakningen samt polisman och kustbevakningstjänsteman som medverkar i Tullverkets kontroll- verksamhet gäller också det som sägs i 3 kap. 7 och 8 §§ och 6 kap. 
  
 31 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 7 och 8 §§ samt 2, 7, 8, 10, 13, 15, 16 och  
 47–49 
  §§ i detta kapitel om Tullverket och tulltjänsteman. 
  
 4 § Ett transportföretag som befordrar passagerare från tredjeland ska utan kostnad för Tullverket ställa de lokaler och anordningar till verkets förfogande som enligt verkets bedömning behövs för 
  
 –kontroll av fordon samt bagage, handväskor och liknande som resande för med sig, 
  
 –handläggning av resandes tulldeklarationer, 
  
 –förhör och kroppsvisitation samt kroppsbesiktning av resande, 
  
 och 
  
 –tullpersonalen under uppehåll i tjänstgöringen. 
  
 Tullkontroll av transportmedel 
  
 5 § Ett transportföretag som befordrar varor, passagerare eller fordon till eller från Sverige ska på begäran av Tullverket skynd- samt lämna de aktuella uppgifter om ankommande och avgående transporter som företaget har tillgång till. 
  
 I fråga om passagerare får Tullverket endast begära uppgifter om 
  
 –namn, 
  
 –resrutt, 
  
 –bagage, 
  
 –medpassagerare, 
  
 –betalningssätt, och 
  
 –bokningssätt. 
  
 Tullverket får begära uppgifter enligt första och andra styckena endast om uppgifterna kan antas ha betydelse för Tullverkets brottsbekämpande verksamhet. 
  
 6 § Ett transportföretag får lämna uppgifter enligt 5 § på så sätt att de görs läsbara för Tullverket genom terminalåtkomst. 
  
 Tullverket får ta del av uppgifter genom terminalåtkomst endast i den omfattning och under den tid som behövs för att kontrollera aktuella transporter. Uppgifter som hålls tillgängliga på detta sätt får inte ändras eller på annat sätt bearbetas eller lagras av Tull- verket. 
  
 32 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Uppgifter om enskilda personer som lämnats på annat sätt än genom terminalåtkomst ska omedelbart förstöras, om de visar sig sakna betydelse för utredning av eller lagföring för brott. 
  
 7 § Tullverket får preja ett fartyg inom det svenska tullområdet, om det behövs för att möjliggöra Tullverkets övervakning och kontroll av import eller export av varor. 
  
 Tullverket får föra ett fartyg till en plats inom det svenska tullområdet om 
  
 1.fartyget under färd mellan orter inom Europeiska unionens tullområde lämnar tullområdet och därigenom avviker från sin rätta kurs utan att nöd eller något annat tvingande skäl föreligger, och 
  
 2.befälhavaren inte följer en uppmaning att återvända till Europeiska unionens tullområde. 
  
 En sådan åtgärd får ske utan föregående uppmaning om 
  
 1.uppmaningen inte kan ges, eller 
  
 2.om det finns särskild anledning att anta att en uppmaning skulle förhindra eller avsevärt försvåra åtgärden. 
  
 En åtgärd enligt andra stycket får inte vidtas mot ett utländskt fartyg eller inom en annan stats vattenområde, om det inte medges enligt avtal med den andra staten. 
  
 8 § En förare av eller en befälhavare på ett transportmedel som omfattas av tullövervakning ska stanna på uppmaning av en tull- tjänsteman. 
  
 Även en annan person än föraren eller befälhavaren ska stanna på tulltjänstemannens uppmaning. En sådan uppmaning får endast ges om det finns anledning att anta att personen är anmälnings- skyldig enligt tullagstiftningen. 
  
 9 § En uppmaning enligt 8 § första stycket till föraren av ett fordon får ges 
  
 1. när fordonet finns 
  
 –i trakterna vid Sveriges landgräns mot ett tredjeland, 
  
 –i trakterna vid Sveriges kuster, 
  
 –i närheten av eller inom en anläggning för tillfällig lagring, ett tullager eller en frizon, eller 
  
 –i närheten av eller inom en hamn, en flygplats eller ett annat område som har trafikförbindelser med ett tredjeland, 
  
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 2.om tulltjänstemannen har anledning att anta att varor som står under tullövervakning transporteras med fordonet, eller 
  
 3.när fordonet är försett med interimsskyltar eller registrerings- skyltar från ett tredjeland. 
  
 En uppmaning enligt 8 § andra stycket får riktas till en person som anträffas på en plats enligt första stycket 1. 
  
 10 § Tullverket får tillfälligt ta hand om registreringsbevis och liknande handlingar som avser ett transportmedel som omfattas av tullövervakning, om det behövs för att hindra transportmedlets avgång. 
  
 11 § Ett transportmedel som har kommit till det svenska tull- området och tagits ut för kontroll enligt 15 § omfattas av tullöver- vakning till dess att kontrollen har avslutats. 
  
 Tullkontroll av varor 
  
 12 § Allmänna bestämmelser om tullkontroller finns i artikel 46.1, 46.2 och 46.3 i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 13 § Om det behövs för kontrollverksamheten och det inte medför något väsentligt hinder för trafiken, får Tullverket tillfälligt stänga av områden där transportmedel lossas eller lastas eller passagerare går ombord på eller lämnar transportmedel. 
  
 Första stycket gäller även för annat område i omedelbar närhet av ett transportmedel, liksom infarter till och utfarter från anlägg- ningar för tillfällig lagring, hamnar och flygplatser. 
  
 14 § Om det är absolut nödvändigt för att tullkontroller ska kunna göras får Tullverket 
  
 1.uppehålla ett tåg på en järnvägsstation vid gräns mot ett tredjeland och på tågets slutstation inom Sverige, och 
  
 2.begära att ett luftfartyg hindras att avgå eller uppmanas att landa. 
  
 Bestämmelser om hur en begäran enligt första stycket 2 ska hanteras finns i 8 kap. 7 § luftfartsförordningen (2010:770). 
  
 34 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 15 § För kontroll av 
  
 –att deklarations- och uppgiftsskyldighet enligt tullagstift- ningen har fullgjorts riktigt och fullständigt, och 
  
 –att de dokument som lämnas till Tullverket är äkta, riktiga och fullständiga, eller 
  
 –att varor inte gör intrång i de rättigheter som skyddas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 608/2013 av den 12 juni 2013 om tullens säkerställande av skyddet för im- materiella rättigheter och upphävande av rådets förordning (EG) nr 1383/2003 
  
 får Tullverket undersöka 
  
 1. transportmedel, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras, 
  
 2. anläggningar för tillfällig lagring och tullager samt områden i hamnar och på flygplatser och bangårdar där varor som står under tullövervakning förvaras och även lokaler inom sådana områden, och 
  
 3. bagage samt handväskor och liknande som förs med av en resande vid inresa till eller utresa från EU:s tullområde eller av en person som uppmanats att stanna enligt 8 § andra stycket. 
  
 Bestämmelser om kroppsvisitation finns i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. 
  
 16 § Vid en kontroll enligt 15 § ska den person vars uppgifter ska kontrolleras eller för vars räkning varan förs in i eller ut ur EU:s tullområde ge den tulltjänsteman som verkställer kontrollen tillfälle att undersöka varan, transportmedlet eller bagaget. 
  
 Personen ska också lämna tillträde till de lokaler och andra ut- rymmen som används för den transport, förvaring eller verksamhet som kontrollen avser. 
  
 På tulltjänstemannens begäran ska föraren av eller befälhavaren på det transportmedel som ska undersökas närvara vid undersök- ningen om det är möjligt. 
  
 17 § Ett befordringsföretag ska 
  
 – göra en anmälan till Tullverket, om det i företagets verk- samhet uppkommer en misstanke om att en försändelse innehåller narkotika som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, och 
  
 35 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 – på begäran av Tullverket överlämna försändelsen till verket. Befordringsföretaget ska också på annat sätt medverka i kon- 
  
 trollverksamhet enligt tullagstiftningen i fråga om varor som be- fordras med post, på järnväg eller med luftfartyg. 
  
 För det medverkande företaget gäller inte 2, 7, 8, 13, 15 och 16 §§. 
  
 Tullkontroll av post- och kurirförsändelser 
  
 18 § För en sådan kontroll som avses i 15 § får en tulltjänsteman undersöka post- och kurirförsändelser, såsom paket, brev och lik- nande försändelser. 
  
 En försändelse får öppnas om den finns hos Tullverket, på ett utväxlingspostkontor eller vid ett kurirföretags första sorterings- terminal och det finns anledning att anta att försändelsen innehåller en vara för vilken deklarations- eller uppgiftsskyldigheten inte har fullgjorts. 
  
 19 § Beslut om att öppna en post- eller kurirförsändelse som kan antas innehålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för Tullverket. Om försändelsen innehåller ett förtroligt meddelande ska detta omedelbart tillslutas och skickas vidare till mottagaren. 
  
 20 § En post- eller kurirförsändelse som har öppnats med stöd av 18 och 19 §§ får inte undersökas närmare än vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med undersökningen. 
  
 Protokoll ska föras över undersökningen. Av protokollet ska syftet med undersökningen framgå och vad som har kommit fram vid denna. 
  
 Har en försändelse öppnats ska adressaten och, om det är möj- ligt, avsändaren underrättas så snart som möjligt, om inte särskilda skäl talar emot det. 
  
 21 § En chefstjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för Tullverket får besluta att en postförsändelse som väntas till visst brevbärarkontor och som kommer från tredjeland ska hållas kvar av postbefordringsföretaget när den kommer till brevbärar- kontoret om 
  
 36 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 1.det finns anledning att anta att försändelsen innehåller narko- tika som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, och 
  
 2.det är nödvändigt för att beslag ska kunna ske. 
  
 Ett beslut om kvarhållande ska gälla en begränsad, kortare tid. Beslutet får verkställas omedelbart, men ska snarast prövas av Tull- verkets chef eller av verkets chefsjurist. 
  
 Postbefordringsföretaget är skyldigt att på begäran av Tullverket överlämna en försändelse som hållits kvar enligt första stycket. 
  
 Föreläggande 
  
 22 § Tullverket får förelägga den som är eller kan antas vara deklarations- eller uppgiftsskyldig enligt tullagstiftningen att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling som behövs för kontroll av att deklarations- eller uppgiftsskyldig- heten fullgjorts riktigt och fullständigt. 
  
 Första stycket gäller även den för vars räkning en vara importe- rats eller exporterats. 
  
 23 § Tullverket får förelägga den som bedriver verksamhet i vilken uppgift av betydelse för kontrollen av en annan persons deklara- tions- eller uppgiftsskyldighet enligt tullagstiftningen kan hämtas ur handlingar som rör verksamheten, att lämna uppgift om en rätts- handling med någon annan. 
  
 Revision 
  
 24 § För att göra sådana kontroller som avses i artikel 48 i för- ordning (EU) nr 952/2013 får Tullverket besluta om revision. 
  
 25 § Ett beslut om revision ska innehålla 
  
 1.uppgift om syftet med revisionen, 
  
 2.uppgift om möjligheten att undanta uppgifter och handlingar enligt 34 §, och 
  
 3.förordnande av den eller de tulltjänstemän som ska verkställa revisionen (revisor). 
  
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Av den uppgift som avses i första stycket 1 behöver det inte framgå vilken person eller rättshandling som kontrollen eller upp- gifterna avser om 
  
 1.beslutet om revision gäller för granskning av någon annan än den som revideras, och 
  
 2.det finns särskilda skäl att inte nämna personen eller rätts- handlingen. 
  
 26 § Innan en revision verkställs ska den som ska revideras under- rättas om beslutet om revision. 
  
 Underrättelsen får ske i samband med att revisionen verkställs om en inventering eller en liknande fysisk kontroll behöver göras och kontrollen skulle förlora sin betydelse om den som ska revi- deras underrättas i förväg. 
  
 27 § En revision ska genomföras i samverkan med den reviderade och på ett sådant sätt att den inte onödigt hindrar verksamheten hos denne. 
  
 Om den reviderade inte samverkar finns bestämmelser om vite i 10 kap. 4 § och om bevissäkring i 45 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244). 
  
 28 § Vid en revision får revisorn granska räkenskapsmaterial och andra handlingar som rör verksamheten, om de inte ska undantas enligt 34 §. 
  
 I övrigt framgår revisorns befogenheter av artikel 48 i förord- ning (EU) nr 952/2013. 
  
 29 § En revision får genomföras hos den reviderade, om denne medger det. Revisionen ska genomföras hos den reviderade, om denne begär det och revisionen kan genomföras där utan betydande svårighet. 
  
 Om revisionen genomförs hos den reviderade ska denne, om det är möjligt, ställa en ändamålsenlig arbetsplats till revisorns för- fogande. 
  
 30 § Att den reviderade ska tillhandahålla revisorn de handlingar och lämna de upplysningar samt i övrigt ge revisorn all den hjälp 
  
 38 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 som behövs vid revisionen följer av artikel 15.1 i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Om handlingar ska granskas på någon annan plats än hos den reviderade, ska denne på begäran och mot kvitto överlämna hand- lingarna till revisorn. 
  
 31 § Den reviderade ska på begäran ge revisorn tillfälle att använda tekniska hjälpmedel för att granska en upptagning som kan upp- fattas bara med sådana hjälpmedel. Detta gäller inte om 
  
 1.den reviderade tillhandahåller en kopia av upptagningen, och 
  
 2.kopian utan svårighet kan granskas med tekniska hjälpmedel som revisorn har tillgång till. 
  
 Den reviderade ska ge revisorn möjlighet att kontrollera att den kopia som avses i första stycket stämmer överens med den upp- tagning som finns hos den reviderade. 
  
 Vid granskning av upptagning eller kontroll av kopia får bara de tekniska hjälpmedel och sökbegrepp användas som behövs för att tillgodose syftet med revisionen. Granskningen eller kontrollen får göras via telenätet, om den reviderade medger det. 
  
 32 § En revision får inte pågå under längre tid än nödvändigt. Tullverket ska snarast meddela den reviderade resultatet av revi- 
  
 sionen i de delar som rör den reviderade. 
  
 33 § Tullverket ska lämna tillbaka räkenskapsmaterial och andra handlingar till den reviderade så snart som möjligt och senast när revisionen avslutats. 
  
 Om den reviderade har försatts i konkurs när handlingarna ska lämnas tillbaka, ska Tullverket 
  
 1.överlämna handlingarna till konkursförvaltaren, och 
  
 2.underrätta den reviderade om att handlingarna överlämnats till konkursförvaltaren. 
  
 Handlingar och uppgifter som ska undantas från kontroll 
  
 34 § På begäran av en enskild ska följande handlingar undantas från föreläggande eller revision: 
  
 39 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 1.en handling som inte får tas i beslag enligt 27 kap. 2 § rätte- gångsbalken, och 
  
 2.en handling som har ett betydande skyddsintresse, om det finns särskilda omständigheter som gör att handlingen inte bör komma till någon annans kännedom och skyddsintresset är större än handlingens betydelse för kontrollen. 
  
 Första stycket tillämpas även i fråga om föreläggande enligt 22 eller 23 § att lämna uppgifter. 
  
 35 § En begäran om undantag enligt 34 § ska ges in till förvalt- ningsrätten. Begäran ska vara skriftlig och ges in tillsammans med föreläggandet och den handling eller uppgift som begäran avser. 
  
 Om den som ska revideras begär att en handling ska undantas från revisionen, ska handlingen omedelbart förseglas och överläm- nas till förvaltningsrätten, om Tullverket anser att den bör granskas. 
  
 36 § Om en uppgift i en upptagning ska undantas från granskning, får förvaltningsrätten besluta om sådana begränsningar i Tull- verkets rätt att använda tekniska hjälpmedel som behövs för att uppgiften inte ska bli tillgänglig för verket. 
  
 37 § Om den enskilde begär det, ska förvaltningsrätten pröva om ett beslut om undantag kan fattas utan att rätten granskar hand- lingen. 
  
 Anser den enskilde att en handling eller en uppgift inte omfattas av kontrollen, handläggs frågan om undantagande på det sätt som anges i 35 och 36 §§ samt i första stycket. 
  
 38 § Om en handling eller en uppgift har undantagits från kontroll, får Tullverket inte återge eller åberopa innehållet i handlingen eller uppgiften. 
  
 39 § Ett beslut i fråga om undantagande av en handling eller en uppgift gäller omedelbart, om inte något annat anges i beslutet. 
  
 40 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter 
  
 40 § Uttryck som används i  
 41–45 
  §§ har den innebörd som anges i förordning (EU) nr 608/2013. 
  
 41 § Tullverket ska underrätta innehavaren av ett beslut om sitt beslut enligt artikel 11.3, 13 eller 16 i förordning (EU) nr 608/2013. En sådan underrättelse ska lämnas inom 30 arbetsdagar efter det att Tullverket 
  
 1.fått kännedom om de omständigheter som kan ligga till grund för ett beslut enligt artikel 11.3 eller 16 i den förordningen, eller 
  
 2.tagit emot en sådan begäran som avses i artikel 13 i den för- ordningen. 
  
 42 § Tullverket ska underrätta innehavaren av ett beslut om föl- jande beslut som verket fattar enligt förordning (EU) nr 608/2013: 
  
 1.beslut att avslå eller avvisa en begäran enligt artikel 12.1 om förlängning, eller 
  
 2.beslut enligt artikel 12.5 att återkalla eller ändra ett beslut om förlängning. 
  
 En sådan underrättelse ska lämnas inom 30 arbetsdagar efter det att Tullverket 
  
 1.tagit emot en sådan begäran som avses i artikel 12.1, eller 
  
 2.fått kännedom om de omständigheter som kan ligga till grund för ett beslut enligt artikel 12.5. 
  
 43 § Uppkommer en skada på en vara vid en sådan inspektion som avses i artikel 19.1 i förordning (EU) nr 608/2013, ansvarar den som inspekterar varan för skadan. 
  
 44 § Frågor om en vara gör intrång i en immateriell rättighet och hur en sådan vara ska hanteras prövas av en domstol enligt vad som gäller för den immateriella rättigheten i fråga. 
  
 Domstolen får meddela ett interimistiskt beslut om att ett upp- skov med att frigöra eller hålla kvar en vara ska upphöra. 
  
 Tullverket ska verkställa lagakraftvunna domar och beslut från domstolen om frigörande, ändring eller förstöring av varor vars frigörande skjutits upp eller som hålls kvar av Tullverket. 
  
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 45 § När det finns en lagakraftvunnen dom eller ett beslut om för- störing av eller annan åtgärd med varor vars frigörande har skjutits upp eller som hålls kvar av Tullverket, har innehavaren av ett beslut rätt till ersättning för sina kostnader i samband med Tullverkets ingripande mot varorna. 
  
 Ersättningsskyldig enligt första stycket är den som domstolens beslut har gått emot. Kan ersättningskravet riktas mot flera perso- ner, har dessa ett solidariskt ansvar att ersätta innehavaren av beslutet. 
  
 Tullkontroll av kontanta medel 
  
 46 § En anmälan enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 1889/2005 ska lämnas skriftligt eller elektroniskt. 
  
 47 § För kontroll av att anmälningsplikten enligt förordning (EG) nr 1889/2005 har fullgjorts får Tullverket undersöka transport- medel och bagage, såsom resväskor och portföljer, samt handväskor och liknande som medförs av en resande vid inresa till eller utresa från EU:s tullområde. 
  
 48 § Om det finns anledning att anta att en person inte har fullgjort sin anmälningsplikt enligt förordning (EG) nr 1889/2005, får kroppsvisitation i syfte att eftersöka kontanta medel utföras på honom eller henne. 
  
 Vid kroppsvisitationen ska bestämmelserna i 29 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling tillämpas. 
  
 49 § Om anmälningsplikten enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 1889/2005 inte har fullgjorts, får Tullverket kvarhålla kontanta medel i enlighet med artikel 4.2 i den förordningen om det behövs för att genomföra en kontroll. 
  
 8 kap. Överträdelser och sanktioner 
  
 1 § Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel gäller det som sägs om gäldenär även den som är skyldig att betala skatt enligt 2 kap. 2 §. 
  
 42 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Det som sägs om tulldeklaration gäller även sådan deklaration med skatteredovisning som avses i 4 kap. 11 §. 
  
 Tullförseelse 
  
 2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 
  
 1.föreskrift i tullagstiftningen, eller 
  
 2.anmälningsplikten i artikel 3 i förordning (EG) nr 1889/2005 jämförd med 7 kap. 46 § 
  
 döms för tullförseelse till böter. 
  
 Första stycket gäller också den som uppsåtligen eller av oakt- samhet bryter mot beslut som Tullverket meddelat med stöd av tullagstiftningen 
  
 1.om skyldighet att föra anteckningar och lämna uppgifter om varor som förvaras i en anläggning för tillfällig lagring, tullager eller frizon som är föremål för förenklingar vid tillämpning av ett tull- förfarande, 
  
 2.om skyldighet i övrigt att lämna uppgift eller handling till Tullverket, eller 
  
 3.om användningen eller förbrukningen av en  
 icke-unionsvara. 
  I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. 
  
 3 § Ansvar för tullförseelse inträder inte, om gärningen är belagd med straff i brottsbalken, lagen (2000:1225) om straff för smugg- ling, lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller lagen (2003:148) om straff för terrorist- brott. 
  
 4 § Allmänt åtal för tullförseelse får väckas endast efter medgivande av Tullverket. 
  
 Tulltillägg 
  
 5 § Tulltillägg ska tas ut av den som är gäldenär och skyldig att inge tulldeklaration skriftligen eller med elektronisk databehandlings- teknik och som på något annat sätt än muntligen under förfarandet har lämnat en oriktig uppgift till ledning för fastställande av tull. 
  
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Detsamma gäller, om gäldenären har lämnat en sådan uppgift i ett ärende som avser 
  
 1.omprövning, återbetalning, eftergift eller ett överklagande, 
  
 och 
  
 2.uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. 
  
 6 § En uppgift ska anses vara oriktig om det klart framgår att 
  
 1.en lämnad uppgift är felaktig, eller 
  
 2.en uppgift som ska lämnas till ledning för beslut om tull har utelämnats. 
  
 En uppgift ska dock inte anses vara oriktig om 
  
 1.uppgiften tillsammans med övriga lämnade uppgifter utgör tillräckligt underlag för ett riktigt beslut, eller 
  
 2.den uppenbart inte kan läggas till grund för ett beslut. 
  
 7 § Tulltillägget enligt 5 § är tjugo procent av den tull som inte skulle ha tagits ut, om den oriktiga uppgiften godtagits. 
  
 Avgiftsberäkning enligt första stycket sker efter tio procent när det gäller mervärdesskatt som får dras av vid redovisning av skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200). 
  
 8 § Tulltillägg ska tas ut av gäldenären i de fall då 
  
 1.tull har fastställts på skälig grund på grund av utebliven tull- deklaration och sådan inte har kommit in trots att ett föreläggande sänts ut till gäldenären, eller 
  
 2.då avvikelse från deklarationen har skett när tull har fastställts på skälig grund. 
  
 Tulltillägget är tjugo procent av den tull som fastställts enligt första stycket och som tas ut av gäldenären utöver den tull som annars skulle ha tagits ut av denne. Till den del tulltaxeringen inne- fattar rättelse av en oriktig uppgift från gäldenären tas tulltillägg ut enligt 7 §. 
  
 9 § Tulltillägg ska, även i andra fall än dem som avses i 5 och 8 §§, tas ut om tull ska tas ut på grund av uppkomsten av en tullskuld i enlighet med artikel 79 i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Första stycket gäller endast om gäldenären rätteligen skulle ha lämnat en skriftlig eller med elektronisk databehandlingsteknik upprättad tulldeklaration till ledning för beslut om tull. 
  
 44 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Tulltillägget enligt första stycket är tjugo procent av den tull som tas ut. 
  
 10 § Tulltillägg ska tas ut av den som förfogat över vara som hänförts till tullförfarandet övergång till fri omsättning i strid mot en föreskriven förutsättning för återbetalning eller eftergift av tull. 
  
 Tulltillägget är då tjugo procent av den tullförmån som gälde- nären går miste om. 
  
 11 § Vid tillämpning av 5 och 8 §§ ansvarar gäldenären för hand- lingar och underlåtenhet av hans ombud. Tulldeklaration eller annat dokument som lämnas för en gäldenär som är juridisk person ska anses ha lämnats av gäldenären, om det inte var uppenbart att uppgiftslämnaren saknade behörighet att företräda gäldenären. 
  
 12 § Tulltillägg ska inte tas ut 
  
 1.om gäldenären på eget initiativ har rättat den oriktiga upp- giften eller anmält förhållande som avses i 9 §, eller 
  
 2.om det tullbelopp som kunde ha undandragits genom fel- aktigheten eller passiviteten är obetydligt. 
  
 13 § Tulltillägg ska inte tas ut om en  
 icke-unionsvara 
  eller dess värde förverkas. Om endast en del av varan eller dess värde har förverkats gäller förbudet att ta ut tulltillägg endast för den delen av varan eller värdet som förverkats. Ett tidigare meddelat beslut om tulltillägg ska upphävas eller ändras efter det att dom eller beslut som innefattar förverkande har vunnit laga kraft. 
  
 14 § Tulltillägg tillfaller staten. 
  
 15 § Om betalningsskyldighet för tull inte längre föreligger, får Tullverket inte ta ut tulltillägg på beloppet. 
  
 Förseningsavgift 
  
 16 § Om den som deklarerat en vara med tillämpning av ett förenklat förfarande som medför skyldighet att inge en komplette- rande deklaration inte har ingivit den kompletterande deklara- 
  
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 tionen vid den tidpunkt då denna senast skulle ha lämnats, ska en särskild avgift (förseningsavgift) tas ut av deklaranten. 
  
 Förseningsavgiften är 500 kronor. Om den som uppmanats att lämna deklaration inte fullgjort sin skyldighet inom den bestämda tiden, är avgiften dock 1 000 kronor. 
  
 17 § Förseningsavgift tillfaller staten. 
  
 Gemensamma bestämmelser för tulltillägg och förseningsavgift 
  
 18 § Tullverket ska ompröva beslut om tulltillägg och försenings- avgift om deklaranten eller gäldenären begär det eller om det finns andra skäl. Att omprövning av sådana beslut ska ske om de över- klagats framgår av 9 kap. 4 och 7 §§. 
  
 19 § Gäldenären respektive deklaranten ska helt eller delvis befrias från tulltillägg respektive förseningsavgift om det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. 
  
 Vid bedömningen ska det särskilt beaktas om 
  
 1. den felaktighet eller passivitet som lett till avgiften kan antas 
  
 ha 
  
 –stått i samband med gäldenärens respektive deklarantens ålder, hans eller hans ombuds hälsa eller liknande förhållanden, eller 
  
 –berott på en felbedömning av reglerna eller betydelsen av de faktiska förhållandena, 
  
 2. avgiften inte står i rimlig proportion till felaktigheten eller passiviteten, 
  
 3. en oskäligt lång tid har gått efter det att Tullverket har funnit anledning att anta att avgift ska tas ut utan att den som avgiften gäller kan lastas för dröjsmålet, eller 
  
 4. felaktigheten eller passiviteten även har medfört att den som avgiften gäller fällts till ansvar för brott enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling eller 2 § eller blivit föremål för förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § brottsbalken. 
  
 Deklaranten får helt eller delvis befrias från förseningsavgift även när passiviteten är obetydlig. 
  
 46 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 20 § Tulltillägg eller förseningsavgift får inte tas ut sedan gälde- nären respektive deklaranten har avlidit. 
  
 21 § Frågor om tulltillägg och förseningsavgift prövas av Tull- verket. Allmän förvaltningsdomstol prövar dock, på talan av det all- männa ombud som avses i 9 kap. 1 §, frågor om tulltillägg på grund av oriktiga uppgifter i mål om tull. Sådan talan får föras, om den oriktiga uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak eller inte har prövats i målet. Talan ska väckas genom ansökan inom ett år från utgången av den månad då domen eller det slutliga beslutet i målet har vunnit laga kraft. 
  
 22 § Följande bestämmelser tillämpas även i fråga om tulltillägg och förseningsavgift: 
  
 –artikel 110 om betalningsanstånd i förordning (EU) nr 952/2013, 
  
 –artikel 114 om dröjsmålsränta i den förordningen, och 
  
 –2 kap. 5, 10, 11 och 20 §§. 
  
 9 kap. Överklagande 
  
 1 § Hos Tullverket ska det finnas ett allmänt ombud som utses av regeringen. Det allmänna ombudet får överklaga Tullverkets beslut i sådana ärenden som avses i 3 och 7 §§. 
  
 2 § Tullverkets beslut överklagas till förvaltningsrätten. Tullverkets eller annan förvaltningsmyndighets beslut om nedsättning eller befrielse enligt 2 kap. 16 eller 25 § överklagas till regeringen. 
  
 Tullverkets beslut om revision enligt 7 kap. 24 § får inte över- klagas. 
  
 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Detsamma gäller vid överklagande i mål som avses i 8 kap. 21 §. 
  
 3 § Om ett överklagande enligt 2 § gäller beslut om tull eller beslut om annan skatt än tull enligt 2 kap. 2 § andra stycket, ska över- klagandet ha kommit in till Tullverket inom tre år från den dag då tullskulden uppkom eller skattskyldigheten inträdde. Om beslutet har meddelats senare än två och ett halvt år efter den dag då tull- 
  
 47 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 skulden uppkom eller skattskyldigheten inträdde, får överklagandet dock, om tiden för överklagande därigenom blir längre, komma in inom två månader från den dag då gäldenären eller den skatt- skyldige fick del av beslutet. 
  
 Om beslut som avses i första stycket har ändrats, får även omprövningsbeslutet överklagas inom där angiven treårsfrist. Om omprövningsbeslutet meddelats senare än två och ett halvt år efter den dag då tullskulden uppkom eller skattskyldigheten inträdde, får överklagandet dock, om tiden för överklagande därigenom blir längre, komma in inom två månader från den dag då gäldenären eller den skattskyldige fick del av omprövningsbeslutet. 
  
 4 § Om ett överklagande som avses i 3 § inte avvisas som för sent inkommet, ska Tullverket snarast ompröva det överklagade beslutet. 
  
 Ett överklagande ska inte avvisas om 
  
 1.förseningen beror på att Tullverket har lämnat den som beslutet gäller en felaktig underrättelse om hur man överklagar, eller 
  
 2.det i rätt tid har kommit in till en allmän förvaltningsdomstol. 
  
 5 § Ett överklagande förfaller, om beslutet vid omprövningen ändras så som klaganden begär. Beslutet ska innehålla en uttrycklig upplysning om att det medför denna verkan. 
  
 Om ett beslut enligt första stycket ändras på annat sätt än vad som begärts, ska överklagandet anses omfatta det nya beslutet. Finns skäl för det, får klaganden lämnas tillfälle att återkalla över- klagandet. 
  
 6 § Ett överklagande som inte avvisas såsom för sent inkommet enligt 4 § eller som förfaller enligt 5 § ska tillsammans med hand- lingarna i ärendet överlämnas till den domstol som ska pröva över- klagandet. Om det finns särskilda skäl, får överklagandet överläm- nas utan föregående omprövning. 
  
 7 § Bestämmelserna i  
 3–6 
  §§ gäller också överklagande av beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift. 
  
 En gäldenärs eller skattskyldigs yrkande i fråga om tulltillägg ska, oavsett tidsfristerna i 3 §, prövas om beslutet om den tull som tulltillägget avser inte har vunnit laga kraft. Detsamma gäller om 
  
 48 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Tullverket eller det allmänna ombudet framställt ett sådant yrkande till förmån för gäldenären eller den skattskyldige. Om yrkandet framställs först i domstol, kan domstolen besluta att det ska tas upp till prövning av Tullverket. 
  
 Vad som sägs i andra stycket gäller även en deklarants yrkande i fråga om förseningsavgift. 
  
 8 § Om en part har överklagat Tullverkets beslut i ett sådant ärende som avses i 3 och 7 §§, får också motparten överklaga beslutet, även om den för motparten föreskrivna tiden för överklagande har gått ut. Motpartens skrivelse ska ha kommit in till Tullverket inom två månader från den dag då motparten fick del av den först ingivna skrivelsen med överklagande eller, om motparten inte fått del av den före utgången av den tid inom vilken den senast skulle ha kommit in, från utgången av denna tid. 
  
 Återkallas eller förfaller på annat sätt det första överklagandet, är även det senare överklagandet förfallet. 
  
 9 § Bestämmelser om verkställighet av beslut som överklagas finns i artikel 45 i förordning (EU) nr 952/2013. Dessa bestämmelser gäller även beslut om tulltillägg och förseningsavgift samt beslut om annan skatt än tull som ska betalas till Tullverket. 
  
 10 § Om det allmänna ombudet har överklagat ett beslut om tull, ska talan om tulltillägg eller förseningsavgift med anledning av beslutet föras samtidigt. 
  
 11 § Det allmänna ombudet får överklaga ett beslut av förvaltnings- rätten eller kammarrätten i frågor som avses i 3 och 7 §§ om ombudet inte tidigare har fört det allmännas talan i målet. 
  
 12 § Om någon har överklagat ett beslut av en förvaltningsrätt eller kammarrätt i frågor som avses i 3 och 7 §§, får även någon annan som har haft rätt att överklaga beslutet ge in ett överklagande, även om den tid för överklagande som gäller för honom eller henne har gått ut. Ett sådant överklagande ska ges in inom en vecka från utgången av den tid inom vilken det första överklagandet skulle ha gjorts. 
  
 49 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Återkallas eller förfaller på annat sätt det första överklagandet, är även det senare överklagandet förfallet. 
  
 13 § Om det allmänna ombudet överklagar ett beslut, ska ombudet föra det allmännas talan. 
  
 I mål som gäller beslut i frågor som avses i 3 och 7 §§ förs det allmännas talan i Högsta förvaltningsdomstolen av det allmänna ombudet. 
  
 14 § Det allmänna ombudet får ta över uppgiften att i allmän förvaltningsdomstol föra det allmännas talan i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden som gäller frågor som avses i 3 och 7 §§. 
  
 Det allmänna ombudet får uppdra åt en tjänsteman vid Tull- verket att företräda det allmänna i allmän förvaltningsdomstol. 
  
 Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också i mål om betalningssäkring. 
  
 15 § Det allmänna ombudet får inom den för ombudet gällande tiden för överklagande föra talan i frågor som avses i 3 och 7 §§ till förmån för en enskild part. Ombudet har då samma behörighet som den enskilde. 
  
 Bestämmelserna i första stycket gäller också i mål om betal- ningssäkring. 
  
 16 § I mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§ får talan inte ändras i annat fall än som anges i 17 och 18 §§. 
  
 Det ska dock inte anses vara en ändring av talan när klaganden 
  
 1.inskränker sin talan, eller 
  
 2.åberopar en ny omständighet till stöd för sin talan utan att frågan som ska prövas ändras. 
  
 17 § I ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§ får den som överklagat yrka något nytt under förutsättning att någon ny fråga inte tas upp i målet. 
  
 I mål i förvaltningsrätten får den som överklagat dessutom, inom den tid som gäller för överklagande, ta upp en ny fråga som har samband med den fråga som ska prövas, om förvaltningsrätten finner att frågan utan olägenhet kan prövas i målet. 
  
 50 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 18 § I ett mål om beslut om tull får den som överklagat ta upp en fråga om tulltillägg som har föranletts av den fråga som är föremål för prövning, om domstolen anser att tulltilläggsfrågan utan olägen- het kan prövas i målet. 
  
 19 § Om domstolen i ett fall som avses i 17 § andra stycket och 18 § inte prövar den nya frågan, får domstolen överlämna frågan till Tullverket för prövning. 
  
 20 § Om det finns flera frågor i ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§, får domstolen besluta särskilt i någon av frågorna trots att handläggningen av övriga frågor inte är klar. 
  
 21 § Om det är lämpligt med hänsyn till utredningen i ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§, får domstolen besluta särskilt om 
  
 1.en eller flera omständigheter som var för sig har omedelbar betydelse för utgången i målet, eller 
  
 2.hur en uppkommen fråga, som främst har betydelse för rätts- tillämpningen, ska bedömas vid avgörandet av målet. 
  
 Domstolen bestämmer om beslutet ska få överklagas direkt eller först i samband med domstolens beslut i själva målet. 
  
 Om domstolen bestämmer att ett särskilt beslut får överklagas direkt, får domstolen besluta att målet i övrigt ska vila till dess att det särskilda beslutet har fått laga kraft. 
  
 22 § Förvaltningsrätt och kammarrätt ska hålla muntlig förhandling i ett mål om tulltillägg eller förseningsavgift om en enskild begär det. Muntlig förhandling behöver dock inte hållas, om avgift inte kommer att tas ut. 
  
 23 § Om talan om betalningsskyldighet enligt 59 kap. 13 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) har väckts genom ansökan mot en företrädare för en juridisk person, ska vad som sägs i detta kapitel om skattskyldig, klagande, enskild, part eller motpart även gälla företrädaren. 
  
 51 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 24 § Frågor om bevissäkring prövas av den förvaltningsrätt inom vars domkrets beslut om bevissäkring ska verkställas eller har verk- ställts. 
  
 25 § Frågor om betalningssäkring prövas av den förvaltningsrätt som är behörig enligt 46 kap. 19 § skatteförfarandelagen (2011:1244) eller den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av beslut om den tull, skatt, ränta eller avgift som betalningssäkringen gäller. 
  
 10 kap. Särskilda bestämmelser 
  
 Åtgärder vid nöd eller olycka 
  
 1 § Den som på grund av nöd eller något annat tvingande skäl undandrar varor eller transportmedel från tullövervakning, ska snarast underrätta Tullverket om detta. 
  
 En underrättelse enligt första stycket får göras till Polis- myndigheten i fråga om fordon och luftfartyg och till Kustbevak- ningen i fråga om fartyg. 
  
 2 § Om ett transportmedel som omfattas av tullövervakning eller medför varor som omfattas av tullövervakning förolyckas, ska den som har någon handling som avser transportmedlet eller varorna genast lämna handlingen till Tullverket. 
  
 En handling enligt första stycket får lämnas till Kustbevak- ningen, om transportmedlet är ett fartyg. 
  
 Delgivning 
  
 3 § Om Tullverket vid tillämpningen av tullagstiftningen, förord- ning (EG) nr 1889/2005 eller förordning (EU) nr 608/2013 ska underrätta någon om innehållet i en handling eller om något annat, får det ske genom delgivning. 
  
 Delgivning bör användas bara om det är påkallat med hänsyn till omständigheterna. 
  
 52 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Vite 
  
 4 § Tullverket kan förena ett föreläggande med vite 
  
 1.när verket med stöd av tullagstiftningen förelägger någon att vidta en åtgärd som behövs för Tullverkets kontrollverksamhet, samt 
  
 2.om någon 
  
 –inte har lämnat uppgift eller handling som krävs enligt tullag- stiftningen, eller 
  
 –inte har fullgjort sådan skyldighet som föreskrivs i artikel 15.1 
  
 iförordning (EU) nr 952/2013 eller i 7 kap. 4, 5, 30 eller 31 §. 
  
 5 § Bestämmelserna i 4 § gäller inte om det finns anledning att anta att den som ska föreläggas om vite eller, i förekommande fall, dennes ställföreträdare har begått en gärning som är straffbelagd eller kan leda till tulltillägg och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. 
  
 6 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande döms inte till an- svar enligt 8 kap. 2 § för en gärning som omfattas av föreläggandet. 
  
 Tillämpning av skatteförfarandelagen (2011:1244) 
  
 7 § I ärenden och mål om tull, skatt som ska betalas till Tullverket, ränta, tulltillägg och avgift enligt denna lag gäller bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244) om 
  
 1.ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning i 43 kap., 68 kap. 2 § och 71 kap. 4 §, samt 
  
 2.bevissäkring och betalningssäkring i 3 kap. 8 §, 45 kap.  
 2–16 
  §§, 46 kap., 68 kap. 1 och 3 §§ samt 69 och 71 kap. 
  
 Vid tillämpningen av första stycket ska det som sägs i skatte- förfarandelagen om Skatteverket i stället gälla Tullverket. Vidare ska det som sägs om Kronofogdemyndigheten i 69 kap. 3 och 11 §§ 
  
 istället gälla Tullverket. 
  
 1.Denna lag träder i kraft den 1 maj 2016. 
  
 2.Genom lagen upphävs tullagen (2000:1281). 
  
 53 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 1.2Förslag till 
  
 lag om vissa tullbestämmelser 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 Inledandande bestämmelser 
  
 1 § I denna lag finns bestämmelser som kompletterar Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen7 och de för- ordningar som meddelas med stöd av den förordningen, i fråga om 
  
 –bindande besked, 
  
 –varors klassificering, ursprung och tullvärde, 
  
 –varors tullstatus, och 
  
 –transitering, särskild användning och förädling av varor 
  
 Vissa bestämmelser om autonoma åtgärder för militär utrust- ning finns i rådets förordning (EG) nr 150/2003 av den 21 januari 2003 om upphävande av importtullar på vissa vapen och militär ut- rustning8. 
  
 Ytterligare kompletterande bestämmelser finns i lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. och tullagen (2016:000). 
  
 2 § Uttryck som används i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen samt tullagen (2016:000). 
  
 Bindande besked 
  
 3 § Bestämmelser om beslut om bindande besked finns i artiklarna  
 33–37 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 4 § Om Tullverket vid handläggningen av en ansökan om bindande besked anlitar en särskild sakkunnig, tillämpas 1 kap. 16 § andra och tredje styckena och 2 kap. 21 § tullagen (2016:000). 
  
 7EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 
  
 8EUT L 25, 30.1.2003, s. 1. 
  
 54 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Varors klassificering, ursprung och tullvärde 
  
 5 § Bestämmelser om varors klassificering, ursprung och tullvärde finns i artiklarna  
 56–76 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 6 § Om en uppgift i ett ursprungsbevis för förmånsbehandling eller i en ansökan om ett sådant ursprungsbevis behöver kontrolleras ska bestämmelserna i 1 kap. 16 §, 7 kap. 15, 16 och  
 22–39 
  §§ samt 10 kap. 4 och 5 §§ tullagen (2016:000) tillämpas. 
  
 Varors tullstatus 
  
 7 § Bestämmelser om varors tullstatus finns i artiklarna  
 153–157 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 8 § Oljeprodukter som inte har tullstatus som unionsvara får till- föras sådana märkämnen som avses i 2 kap. 8 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. 
  
 Transitering, särskild användning och förädling av varor 
  
 9 § Bestämmelser om transitering, särskild användning och för- ädling av varor finns i artiklarna  
 226–228, 
  
 231–236 
  och  
 250–262 
  i förordning (EU) nr 952/2013. Vissa ytterligare bestämmelser om dessa förfaranden finns i artiklarna  
 210–225 
  i den förordningen. 
  
 Bestämmelser om transitering finns även i konventionen den 20 maj 1987 om ett gemensamt transiteringsförfarande9. 
  
 Bestämmelser om transitering enligt tullkonventionen den 14 november 1975 om internationell transport av gods upptaget i  
 TIR-carnet 
  
 (TIR-konventionen)10 
  finns i tullförordningen (2016:000). 
  
 10 § Tullverket får tillämpa bestämmelserna i artikel 148.6 i för- ordning (EU) nr 952/2013 på varor som transiteras med tillämp- ning av artikel 2.3 b i konventionen den 20 maj 1987 om ett gemen- 
  
 9Sveriges överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1988:6. 
  
 10Sveriges överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1976:133. 
  
 55 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 samt transiteringsförfarande, när transiteringsdokumentet visar att varorna tidigare exporterats. 
  
 1.Denna lag träder i kraft den 1 maj 2016. 
  
 2.Genom lagen upphävs lagen (1994:1548) om vissa tullförfaran- den med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 56 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 1.3Förslag till tullförordning 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 1 kap. Allmänna bestämmelser 
  
 1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. 
  
 Uttryck som används i denna förordning har samma betydelse som i tullagen (2016:000). 
  
 2 § Vad som sägs i denna förordning om tull gäller även annan skatt än tull som ska tas ut för varor vid import och som ska betalas till Tullverket, om inte något annat uttryckligen anges. 
  
 3 § Tullverket ska utföra de uppgifter som en tullmyndighet eller en behörig myndighet har enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fast- ställande av en tullkodex för unionen11 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen om inget annat sägs i lag eller förordning. 
  
 4 § Tullverket ska fullgöra den informations- och anmälnings- skyldighet till Europeiska kommissionen som framgår av förord- ning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen. 
  
 Tillhandahållande av information 
  
 5 § Tullverket får överlämna åt annan att förmedla uppgifter i elektroniska dokument som avses i 1 kap. 9 § tullagen (2016:000) till och från Tullverket. 
  
 6 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av artik- larna  
 6–17 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 11 EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 
  
 57 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Ombud i tullfrågor 
  
 7 § Tullverket får i ett ombuds tillstånd till förfarandet registrering i deklarantens bokföring medge att en viss angiven huvudmans betalningsanstånd får användas i stället för ombudets, om huvud- mannen lämnat sitt godkännande. 
  
 Den som är direkt ombud enligt artikel 18.1 i förordning (EU) nr 952/2013 får utnyttja tillståndet enligt första stycket endast om ombudet åtagit sig att fullgöra gäldenärens betalningsskyldighet, utom i de fall då huvudmannens betalningsanstånd används vid för- farandet registrering i deklarantens bokföring efter Tullverkets medgivande enligt första stycket. 
  
 8 § Tullverket får meddela föreskrifter om 
  
 –de villkor på vilka ett tullombud får tillhandahålla tjänster i Sverige, i enlighet med artikel 18.3 i förordning (EU) nr 952/2013, och 
  
 –verkställigheten av artiklarna  
 18–21 
  i den förordningen. 
  
 Beslut med stöd av tullagstiftningen 
  
 9 § Bestämmelser om beslut med stöd av tullagstiftningen finns i artiklarna  
 22–32 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. 
  
 Godkänd ekonomisk aktör 
  
 10 § Bestämmelser om godkänd ekonomisk aktör finns i artiklarna  
 38–41 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. 
  
 Bevarande av uppgifter samt avgifter och kostnader 
  
 11 § Tullverket får meddela föreskrifter om 
  
 1.när en tullförrättning inte är avgiftsfri, och 
  
 2.tullförrättningsavgiftens storlek. 
  
 58 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Beslutet om avgiftens storlek får träda i kraft tidigast en månad efter det att föreskriften har beslutats. 
  
 12 § Förrättningsavgiften ska betalas till Tullverket. 
  
 13 § Tullverket får meddela föreskrifter om att avgift ska tas ut för ansökan om medgivande enligt 3 kap. 7 § 2 och 6 kap. 7 § 2 tullagen (2016:000), om ansökan avser tillstånd att föra transportmedlet till eller avgå med det från någon annan plats än ett tullkontor eller en annan plats som Tullverket anvisat eller godkänt. 
  
 För ansökningsavgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i  
 9–14 
  §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass 4 tilläm- pas om ansökan avser ett nytt medgivande och avgiftsklass 1 tilläm- pas om ansökan avser ett förnyat medgivande. 
  
 14 § Avgift får tas ut för bevis, innefattande uppgifter om im- porterade eller exporterade varor, som Tullverket utfärdar efter sär- skild begäran. 
  
 För avgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i  
 20–24 
  §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass B tillämpas. 
  
 Valutaomräkning 
  
 15 § Vissa bestämmelser om valutaomräkning finns i artiklarna 53.2 och 54 i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. 
  
 2 kap. Tullskuld, skatt och garantier 
  
 1 § Tullverket får fatta sådana beslut som avses i 2 kap. 16 och 25 §§ tullagen (2016:000). 
  
 2 § Obetalda avgifter enligt 1 kap.  
 12–14 
  §§ ska på begäran av Tullverket drivas in på det sätt som anges i 2 kap. 20 § tullagen (2016:0000). 
  
 Bestämmelser om begäran om indrivning m.m. finns i  
 4–9 
  §§ indrivningsförordningen (1993:1229). Att den betalningsskyldige 
  
 59 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 ska uppmanas att betala fordran innan ansökan om indrivning görs framgår av 3 § samma förordning. 
  
 Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger 100 kronor, om indrivning inte krävs från allmän synpunkt. 
  
 3 § Tullverket får medge nedsättning av eller befrielse från avgift enligt 1 kap. 12 §, om det finns särskilda skäl. 
  
 4 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av artiklarna  
 77–126 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 3 kap. Införsel av varor till Europeiska unionens tullområde 
  
 1 § Innan Tullverket avgör ett ärende om ett tillstånd enligt artikel 148.1 i förordning (EU) nr 952/2013 bör verket i förekommande fall ge hamn- eller flygplatsinnehavare tillfälle att yttra sig. 
  
 2 § En anläggning för tillfällig lagring får drivas av Tullverket. Tullverket bestämmer den avgift som ska betalas för lagring av 
  
 en vara vid anläggningen. Avgiften ska börja tillämpas tidigast en månad efter det att den har kungjorts. 
  
 Tullverket får besluta att varan ska utgöra säkerhet för avgift enligt andra stycket. 
  
 3 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 –artiklarna  
 127–152 
  i förordning (EU) nr 952/2013, och 
  
 –3 kap. 2, 5, 6 och 9 §§ tullagen (2016:000). 
  
 4 kap. Hänförande av varor till ett tullförfarande och bortskaffande av varor 
  
 Hänförande av varor till ett tullförfarande 
  
 1 § En tillståndshavare får inte anmäla en vara till övergång till fri omsättning med stöd av ett enhetstillstånd om det i det land där varan ska frigöras finns ett särskilt föreskrivet villkor för införsel som inte är uppfyllt eller ett förbud mot införseln. En tillstånds- havare får inte heller anmäla en vara till export eller återexport med stöd av ett enhetstillstånd om det i det land från vilket varan ska 
  
 60 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 föras ut finns ett särskilt föreskrivet villkor för utförsel som inte är uppfyllt eller ett förbud mot utförseln. 
  
 2 § Deklaration som avses i 4 kap. 11 § tullagen (2016:000) ska lämnas i ett elektroniskt dokument på det sätt som Tullverket fast- ställer. Om särskilda skäl föreligger får deklarationen ges in i annan form. 
  
 Tullverket får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av 4 kap. 11 § tullagen (2016:000). 
  
 3 § Vid överlåtelse av förvaltningsuppgifter enligt 4 kap. 10 § första stycket tullagen (2016:0000) ska Tullverket ange vilka åtgärder som den utländska myndigheten ges befogenhet att vidta. Tullverket får meddela ytterligare föreskrifter om förfarandet vid sådan över- låtelse. 
  
 Bortskaffande av varor 
  
 4 § En vara som har överlåtits till staten enligt artikel 199 i för- ordning (EU) nr 952/2013 ska säljas så snart det är möjligt. Då gäller bestämmelserna i 4 kap. 15 och 16 §§ tullagen (2016:000). 
  
 5 § Kungörandet om en tullauktion ska ske i Post- och Inrikes Tidningar och på Tullverkets eller annan lämplig webbplats. Kun- görandet ska ske minst tre veckor före auktionsdagen, om det inte finns särskilda skäl. 
  
 Auktionen får även kungöras på annat sätt, om det är lämpligt med hänsyn till egendomens beskaffenhet eller någon annan om- ständighet. 
  
 6 § Underrättelse enligt 4 kap. 16 § andra stycket tullagen (2016:000) ska innehålla uppgifter om tid och plats för auktionen och sändas senast två veckor före auktionsdagen. Om den som kan antas vara ägare eller ha särskild rätt till varan blir känd först där- efter, ska underrättelse sändas genast. 
  
 7 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av artiklarna  
 158–200 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 61 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 5 kap. Övergång till fri omsättning, lagring och transitering enligt  
 TIR-konventionen 
  
 Övergång till fri omsättning 
  
 1 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av artik- larna  
 201–209 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Lagring 
  
 2 § Bestämmelserna i 3 kap. 2 § andra och tredje styckena tillämpas även i fråga om tullager som innehas av Tullverket. 
  
 3 § Tullverket fastställer en frizons gränser och var dess infarts- och utfartsställen ska vara belägna. 
  
 4 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 –artiklarna  
 237–249 
  i förordning (EU) nr 952/2013, och 
  
 –artiklarna  
 211–225 
  i den förordningen i den utsträckning be- stämmelserna avser lagring. 
  
 Transitering enligt  
 TIR-konventionen 
  
 5 § Tullkonventionen den 14 november 1975 om internationell transport av gods upptaget i  
 TIR-carnet 
  
 (TIR-konventionen) 
  gäller i Sverige. Grundbestämmelserna i  
 TIR-konventionen 
  är publicerade i Sveriges överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1976:133. 
  
 6 § Frågor om godkännande av fordon eller containrar enligt bilaga 3 eller del II av bilaga 7 till  
 TIR-konventionen 
  prövas av Aktiebolaget Svensk Bilprovning. Aktiebolaget Svensk Bilprovning ska ge Tull- verket tillfälle att yttra sig. Detta behövs dock inte i fråga om pröv- ning som avser en förnyelse av tidigare lämnat godkännande. Om det på grund av en olyckshändelse blir nödvändigt att göra en om- lastning till ett fordon eller en container som inte har godkänts, får frågan om medgivande enligt bilaga 1 till  
 TIR-konventionen 
  till fortsatt transport i fordonet eller containrarna prövas av Tullverket. 
  
 62 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 7 § Tullverket får besluta att en sammanslutning har rätt att utfärda  
 TIR-carneter 
  och uppträda som garant i enlighet med bestämmel- serna i  
 TIR-konventionen 
  under villkor att sammanslutningen upp- fyller de minimivillkor och minimikrav som anges i bilaga 9, del I till konventionen. 
  
 Tullverket får besluta att en person har rätt att använda Mitchell i enlighet med bestämmelserna i  
 TIR-konventionen 
  under villkor att personen uppfyller de minimivillkor och minimikrav som anges i bilaga 9, del II till konventionen. 
  
 Tullverket bestämmer det högsta belopp per  
 TIR-carnet 
  som kan krävas av en garanterande sammanslutning på grundval av be- stämmelserna i  
 TIR-konventionen. 
  
 8 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 –artiklarna 229 och 230, samt, i tillämpliga delar, artikel 231 i förordning (EU) nr 952/2013, och 
  
 – 
 5–7 
  §§. 
  
 Innan Tullverket meddelar föreskrifter om godkännande av fordon eller containrar enligt  
 TIR-konventionen 
  bör Transport- styrelsen ges tillfälle att yttra sig i frågor av betydelse för trafik- säkerheten. 
  
 6 kap. Varor som förs ut ur Europeiska unionens tullområde 
  
 1 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 –artiklarna  
 263–277 
  i förordning (EU) nr 952/2013, och 
  
 –6 kap. 2, 5 och 6 §§ tullagen (2016:000). 
  
 7 kap. Kontroll av varor och transportmedel 
  
 Tullkontroll av varor och transportmedel 
  
 1 § Tullverket får ingå en överenskommelse med ett transportföre- tag om terminalåtkomst till företagets bokningsuppgifter under de förutsättningar som anges i 7 kap. 5 och 6 §§ tullagen (2016:000). 
  
 Med bokningsuppgifter avses uppgifter som förekommer i sam- band med en bokning av en transport av varor, fordon eller passa- 
  
 63 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 gerare, med de begränsningar avseende passagerare som framgår av 7 kap. 5 § andra stycket tullagen (2016:000). 
  
 2 § Ett beslut att begära bokningsuppgifter från ett transport- företag får fattas av 
  
 –Tullverkets chef, eller 
  
 –en tjänsteman inom Tullverkets brottsbekämpande verksam- het som förordnats för uppgiften av chefen för verket. 
  
 Transportföretaget ska underrättas om vilka tulltjänstemän som har behörighet att begära bokningsuppgifter. 
  
 3 § Tullverkets chef eller en chefstjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen beslutar om vilka tjänstemän som ska ha be- hörighet att 
  
 –ta del av bokningsuppgifter som lämnats av ett transport- företag, och 
  
 –ta del av bokningsuppgifter genom terminalåtkomst. Behörighet ska endast ges till tulltjänstemän som har nödvändig 
  
 utbildning och som behöver informationen för sina arbetsuppgifter inom Tullverkets brottsbekämpande verksamhet. 
  
 4 § Terminalutrustning som ger Tullverket tillgång till ett trans- portföretags bokningsuppgifter och handlingar med sådana upp- gifter ska hanteras på sådant sätt att obehöriga inte får tillgång till dem. 
  
 5 § Information om innehållet i de inhämtade bokningsuppgifterna får lämnas till 
  
 –andra tulltjänstemän, 
  
 –andra enheter inom Tullverket, 
  
 –Polismyndigheten, och 
  
 –Kustbevakningen 
  
 om uppgiften behövs i Tullverkets brottsbekämpande verksam- het för att klarlägga om brott eller brottslig verksamhet har före- kommit, pågår eller planeras. 
  
 Information enligt första stycket får också lämnas till en ut- ländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, om utlämnandet följer av en konvention som Sverige har tillträtt eller en överens- kommelse som Sverige har ingått. 
  
 64 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 6 § Tullverket ska publicera en förteckning över tullkontoren och andra platser som verket anvisat eller godkänt. 
  
 Av förteckningen ska framgå 
  
 –tullkontorens öppettider, 
  
 –tider när tullförrättning sker utan kostnad för allmänheten, 
  
 och 
  
 –de villkor som gäller för en viss plats. 
  
 7 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 –7 kap.  
 5–21 
  §§ tullagen (2016:000), och 
  
 – 
 1–5 
  §§. 
  
 8 § Tullverket får meddela föreskrifter om lättnader i tullkontrollen i fråga om statsfartyg, fiskefartyg och fritidsfartyg samt även i andra fall, om det kan ske utan att möjligheterna till tullövervak- ning och tullkontroll äventyras. 
  
 Riskhantering 
  
 9 § Bestämmelser om riskhantering finns i artikel 46.4 i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. 
  
 Revision 
  
 10 § Om en begäran enligt 7 kap. 34 § tullagen (2016:000) avser en upptagning, så bestämmer förvaltningsrätten i vilken form eller på vilket sätt upptagningen ska tillhandahållas i målet. 
  
 Tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter 
  
 11 § Tullverket utser den enhet inom verket som enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 608/2013 av den 12 juni 2013 om tullens säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter och upphävande av rådets förordning (EG) 
  
 65 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 nr 1383/200312 är behörig att ta emot och behandla ansökningar. Verket ska informera Europeiska kommissionen om den behöriga tullenheten. 
  
 12 § När Tullverket har fått en underrättelse från innehavaren av ett beslut om att ett förfarande har inletts vid behörig domstol för att fastställa om ett intrång har gjorts i en immateriell rättighet, ska verket underrätta domstolen om sitt ingripande beträffande de varor som misstänks göra intrång. 
  
 13 § Den domstol som har fått en underrättelse enligt 12 § ska informera Tullverket om sina beslut i frågan samt om besluten har överklagats eller vunnit laga kraft. 
  
 Första stycket gäller också den domstol som ska pröva ett överklagande. 
  
 14 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 1.artiklarna 13, 19.2 och 26.5 i förordning (EU) nr 608/2013, 
  
 och 
  
 2.7 kap. 44 § tredje stycket tullagen (2016:000). 
  
 Tullkontroll av kontanta medel 
  
 15 § Har Polismyndigheten eller Kustbevakningen vid genom- förandet av en kontrollåtgärd enligt 20 eller 21 § hittat sådana om- ständigheter som utgör grund för registrering och bearbetning av information enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av den 26 oktober 2005 om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen13, ska dessa uppgifter lämnas ut till Tullverket. 
  
 16 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 7 kap. 46 § tullagen (2016:000). 
  
 12EUT L 181, 29.6.2013, s. 15. 
  
 13EUT L 309, 25.11.2005, s. 9. 
  
 66 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Tullkontroll i samband med marknadskontroll 
  
 17 § Tullverket ska utföra de uppgifter som enligt artiklarna  
 27–29 
  i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förord- ning (EEG) nr 339/9314 ankommer på de myndigheter som an- svarar för yttre gränskontroll. 
  
 18 § Har Tullverket kostnader för förvaring, hantering och liknande på grund av att verket har skjutit upp varors övergång till fri omsättning med stöd av artikel 27.3 i förordning (EG) nr 765/2008, ska kostnaderna ersättas av den berörda marknads- kontrollerande myndigheten. 
  
 19 § Tullverket får, efter att ha gett de marknadskontrollerande myndigheterna enligt förordningen (2014:1039) om marknads- kontroll av varor och annan närliggande tillsyn möjlighet att yttra sig, meddela föreskrifter om verkställigheten av bestämmelserna i 17 §. 
  
 Medverkan av Polismyndigheten och Kustbevakningen 
  
 20 § Polismyndigheten ska på begäran av Tullverket 
  
 –bistå Tullverket, om det behövs för att verket ska kunna vidta en kontrollåtgärd, och 
  
 –medverka vid Tullverkets kontroll av utrikes flygtrafik. 
  
 21 § Kustbevakningen ska på begäran av Tullverket 
  
 –bistå Tullverket, om det behövs för att verket ska kunna vidta en kontrollåtgärd, och 
  
 –medverka i Tullverkets kontrollverksamhet genom att utöva tullkontroll av sjötrafiken. 
  
 22 § Vid en underrättelse enligt 10 kap. 1 § andra stycket tullagen (2016:000) ska Polismyndigheten eller Kustbevakningen vidare- befordra underrättelsen till Tullverket. 
  
 14 EUT L 218, 13.8.2008, s. 30. 
  
 67 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Om en handling lämnas till Kustbevakningen enligt 10 kap. 2 § andra stycket tullagen, ska Kustbevakningen vidarebefordra hand- lingen till Tullverket. 
  
 23 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 20– 22 §§. 
  
 Rapporteringsskyldighet 
  
 24 § En polisman som får kännedom om att ett luftfartyg har landat i strid mot förbud som har meddelats med stöd av 3 kap. 7 § 2 tullagen (2016:000) ska skyndsamt underrätta Tullverket och, om det kan göras utan att annan polisverksamhet hindras, hålla kvar luftfartyget och vidta de andra åtgärder som behövs för tull- kontrollen. 
  
 Motsvarande gäller om en polisman får kännedom om att en svensk eller utländsk tullförsegling har skadats eller tagits bort vid transitering eller att ett fordon har använts i strid mot bestämmel- serna om tillfällig införsel. 
  
 25 § Om en tulltjänsteman eller en kustbevakningstjänsteman får kännedom om ett brott enligt en författning, som Tullverket ska se till att den följs, ska tjänstemannen rapportera brottet till sin för- man så snart som möjligt. Tjänstemannen behöver inte göra någon rapport, om brottet med hänsyn till omständigheterna i det sär- skilda fallet är obetydligt och det är uppenbart att brottet inte skulle ge någon annan påföljd än böter. 
  
 8 kap. Särskilda bestämmelser 
  
 Tillämpning av skatteförfarandeförordningen (2011:1261) 
  
 1 § I ärenden och mål som avses i 10 kap. 7 § tullagen (2016:000) gäller bestämmelserna om bevissäkring och betalningssäkring i 11 kap., 16 kap. 1 och 2 §§, 17 kap. 7 och 8 §§, 18 kap. 6 § och 19 kap. 3 § skatteförfarandeförordningen (2011:1261). 
  
 Vid tillämpningen av bestämmelserna i första stycket ska det som sägs i skatteförfarandeförordningen om Skatteverket i stället 
  
 68 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 gälla Tullverket. Vidare ska det som sägs om Kronofogdemyndig- heten i 17 kap. 7 § skatteförfarandeförordningen i stället gälla Tull- verket. 
  
 Särskilda bestämmelser om varor som befordras på järnväg, med post eller med luftfartyg 
  
 2 § PostNord Sverige AB eller något av dess dotterbolag är i den egna verksamheten att anse som deklarant och i förekommande fall gäldenär i enlighet med vad som anges i 4 kap. 3 § tullagen (2016:000). 
  
 Tullverket får efter att ha gett Transportstyrelsen och PostNord Sverige AB tillfälle att yttra sig meddela föreskrifter om hur varor som befordras på järnväg, med post eller med luftfartyg ska anmälas till ett tullförfarande, överlåtelse eller förstöring. 
  
 För Tullverkets räkning utövas tullkontroll av järnvägsföretaget i fråga om varor som befordras på järnväg och av PostNord Sverige AB eller något av dess dotterbolag i fråga om varor som befordras med post. Vid sådan kontrollverksamhet tillämpas 3 kap. 9 § och 7 kap. 17 § tullagen. 
  
 Ytterligare föreskrifter 
  
 3 § Tullverket får meddela ytterligare föreskrifter om verkställig- heten av 
  
 –tullagen (2016:000), och 
  
 –denna förordning. 
  
 1.Denna förordning träder i kraft den 1 maj 2016. 
  
 2.Genom förordningen upphävs tullförordningen (2000:1306). 
  
 69 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 1.4Förslag till 
  
 förordning om vissa tullbestämmelser 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 Inledande bestämmelser 
  
 1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. 
  
 Uttryck som används i denna förordning har samma betydelse som i lagen (2016:000) om vissa tullbestämmelser. 
  
 2 § Tullverket ska utföra de uppgifter som en tullmyndighet eller en behörig myndighet har enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fast- ställande av en tullkodex för unionen15 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen om inget annat sägs i lag eller förordning. 
  
 3 § Tullverket ska fullgöra den informations- och anmälnings- skyldighet till Europeiska kommissionen som framgår av förord- ning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen. 
  
 Bindande besked 
  
 4 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 1.artiklarna  
 33–37 
  i förordning (EU) nr 952/2013, och 
  
 2.4 § lagen (2016:000) om vissa tullbestämmelser. 
  
 15 EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 
  
 70 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 Varors klassificering, ursprung och tullvärde samt autonoma åtgärder 
  
 5 § En ansökan om eller invändning mot tillämpning av sådana autonoma åtgärder som avses i artikel 56.2 f i förordning (EU) nr 952/2013 görs till Kommerskollegium. 
  
 Vid handläggningen av en ansökan enligt första stycket bör Kommerskollegium ge Tullverket tillfälle att yttra sig. 
  
 Kommerskollegium beslutar om en ansökan eller invändning enligt första stycket ska överlämnas till Europeiska kommissionen. 
  
 6 § Kommerskollegium får meddela föreskrifter om verkställig- heten av 5 § första stycket. 
  
 7 § Kommerskollegium får, efter att ha gett Tullverket tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om verkställigheten av artikel 61.1 och 61.2 om ursprungsbevis i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 8 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 1.artiklarna  
 56–58 
  om varors klassificering i förordning (EU) nr 952/2013, 
  
 2.artiklarna  
 59–68 
  om varors ursprung i den förordningen, och 
  
 3.artiklarna  
 69–76 
  om tullvärde i den förordningen. 
  
 Innan Tullverket meddelar föreskrifter om varors klassificering eller ursprung bör Kommerskollegium och andra berörda myndig- heter ges tillfälle att yttra sig. 
  
 9 § Tullverket får, efter att ha gett Sveriges riksbank tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om verkställigheten av artiklarna 53.1 a och 54 om valutaomräkning i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 Varors tullstatus 
  
 10 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av artiklarna  
 153–157 
  i förordning (EU) nr 952/2013. 
  
 71 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Transitering, särskild användning och förädling av varor 
  
 11 § Vid handläggningen av en ansökan enligt artikel 211.1 i förordning (EU) nr 952/2013 avseende förfarandet för aktiv för- ädling eller för passiv förädling ska Tullverket överlämna ärendet till Kommerskollegium när de ekonomiska villkoren inte är upp- fyllda för vidare undersökning av dessa villkor på unionsnivå. 
  
 12 § Tullverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av 
  
 1.artiklarna  
 226–228 
  och  
 231–236 
  om transitering i förordning (EU) nr 952/2013, 
  
 2.artiklarna  
 250–254 
  om särskild användning i den förord- ningen, 
  
 3.artiklarna  
 255–262 
  om förädling i den förordningen, och 
  
 4.artiklarna  
 211–225 
  i den förordningen i tillämpliga delar. 
  
 Överklagande 
  
 13 § Kommerskollegiums beslut enligt 5 § tredje stycket att inte överlämna en ansökan eller invändning till Europeiska kommis- sionen får överklagas till regeringen. 
  
 Avslutande bestämmelser 
  
 14 § Tullverket får meddela ytterligare föreskrifter om verkställig- heten av 
  
 –lagen (2016:000) om vissa tullbestämmelser, och 
  
 –denna förordning. 
  
 1.Denna förordning träder i kraft den 1 maj 2016. 
  
 2.Genom förordningen upphävs förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 72 
  
 1. transporteras och anmälas till Tullverket i enlighet med artiklarna 134, 135, 137 och 139 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställ- ande av en tullkodex för unionen18, 
  
 2. transiteras genom det svenska tullområdet eller mellan orter inom detta område enligt de bestämmelser som gäller för tullförfarandet transitering, 
  
 3. förvaras på en anläggning för tillfällig lagring eller ett tullager eller i en frizon, 
  
 4. förstöras av Tullverket eller av annan enligt beslut av Tullverket, eller 
  
 73 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 1.5Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införsel- reglerade varor, m.m. 
  
 Härigenom föreskrivs att 2 och 4 §§ lagen (1973:980) om trans- port, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 §16 
  
 En vara som förs in i landet från tredje land får utan hinder av förbud eller villkor som avses i 1 § 
  
 1. transporteras och uppvisas för Tullverket i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 37– 42 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen17, 
  
 2. transiteras genom det svenska tullområdet eller mellan orter inom detta område enligt de föreskrifter och villkor som gäller för tullförfarandet transi- tering, 
  
 3. förvaras på tillfälligt lager eller tullager eller i frizon eller frilager, 
  
 4. förstöras genom Tullverkets försorg, eller 
  
 5. återutföras. 
  
 16Senaste lydelse 2000:1282. 
  
 17EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. 
  
 18EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 Vad som sägs i första stycket gäller även för en vara som förs in i landet från en annan med- lemsstat i Europeiska unionen under ett tullförfarande. 
  
 Vad som sägs i första stycket gäller även för en vara som förs in i landet från en annan med- lemsstat i Europeiska unionen om den under transporten är i tillfällig lagring eller hänförd till ett tullförfarande. 
  
 4 §19 
  
 Om en vara som är föremål för införselvillkor som avses i 1 § enligt bestämmelse i annan författning skall försäljas genom Tullverkets försorg, skall införsel- villkoret vara uppfyllt. Kan för- säljning inte ske, bestämmer till- synsmyndigheten hur det skall förfaras med varan. 
  
 Om en vara som är föremål för ett införselvillkor som avses i 1 § enligt bestämmelse i annan författning ska försäljas av Tull- verket, ska införselvillkoret vara uppfyllt. Kan försäljning inte ske, bestämmer tillsynsmyndig- heten hur varan ska hanteras. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 maj 2016. 
  
 19 Senaste lydelse 2000:1282. 
  
 74 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 1.6Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen 
  
 Härigenom föreskrivs att 4, 8, 9, 11, 13, 17 och 18 §§ lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
  
 4 §20 
  
 Den som för in en vara från ett annat  
 EU-land 
  till Sverige ska anmäla varan till Tullverket om varan omfattas av ett förbud mot införsel eller ett villkor för införsel som inte är uppfyllt eller om varan förs in med stöd av ett tillstånd som meddelats på grund av en oriktig uppgift eller en utelämnad föreskriven uppgift. En sådan anmälan ska göras också av den som för ut en vara från Sverige till ett annat  
 EU-land 
  om varan omfattas av ett förbud mot utförsel eller ett villkor för utförsel som inte är uppfyllt eller om varan förs ut med stöd av ett tillstånd som meddelats på grund av en oriktig uppgift eller en utelämnad föreskriven uppgift. 
  
 Den som från ett annat  
 EU-land 
  till Sverige för in eller från Sverige till ett sådant land för ut en vara som avses i 3 § 1, 3, 8, 10 eller 11, eller 15 när det gäller tillståndspliktiga sprängämnes- prekursorer enligt 3 § lagen (2014:799) om sprängämnesprekurso- 
  
 rer, ska dock alltid anmäla varan till Tullverket. 
  
 Anmälan 
  
 enligt 
  
 första 
  
 Anmälan 
  
 enligt 
  
 första 
  
 stycket ska göras utan dröjsmål 
  
 stycket ska göras utan dröjsmål 
  
 vid närmaste bemannade tull- 
  
 till närmaste bemannade tull- 
  
 plats. Regeringen eller, efter 
  
 kontor. Regeringen eller, efter 
  
 regeringens bemyndigande, Tull- 
  
 regeringens bemyndigande, Tull- 
  
 verket får 
  
 meddela 
  
 närmare 
  
 verket får 
  
 meddela 
  
 närmare 
  
 föreskrifter 
  
 om 
  
 anmälnings- 
  
 föreskrifter 
  
 om 
  
 anmälnings- 
  
 skyldigheten 
  
 enligt 
  
 första och 
  
 skyldigheten 
  
 enligt 
  
 första och 
  
 andra styckena. 
  
 andra styckena. 
  
 20 Senaste lydelse 2014:800. 
  
 75 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 8 §21 
  
 En tulltjänsteman får under- söka postförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser, för att kontrollera om sådana förbud eller villkor som anges i 4 § första stycket iakttagits och om anmälningsskyldigheten en- ligt 4 § andra stycket fullgjorts riktigt och fullständigt. En så- dan försändelse får öppnas, om det finns anledning att anta att den innehåller en vara som avses i 3 § och att denna vara kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling samt för- sändelsen finns hos Tullverket eller på utväxlingspostkontoret. 
  
 En tulltjänsteman får under- söka post- och kurirförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser, för att kontrollera om sådana förbud eller villkor som anges i 4 § första stycket iakttagits och om anmälnings- skyldigheten enligt 4 § andra stycket fullgjorts riktigt och fullständigt. 
  
 En sådan försändelse får öpp- nas, om det finns anledning att anta att den innehåller en vara som avses i 3 § och att denna vara kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smugg- ling samt försändelsen finns hos Tullverket eller på utväxlingspost- kontoret. 
  
 9 §22 
  
 Beslut om att med stöd av 
  
 8 § öppna brev och andra sådana försändelser som kan antas inne- hålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för Tullverket. Om en 
  
 Beslut om att med stöd av 
  
 8 § öppna post- och kurir- försändelser som kan antas inne- hålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för Tullverket. Om en 
  
 21Senaste lydelse 2003:811. 
  
 22Senaste lydelse 2004:208. 
  
 76 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningsförslag 
  
 försändelse innehåller ett för- troligt meddelande, skall detta omedelbart tillslutas och skickas vidare till mottagaren. 
  
 försändelse innehåller ett för- troligt meddelande, ska detta omedelbart tillslutas och skickas vidare till mottagaren. 
  
 11 §23 
  
 En chefstjänsteman som för- 
  
 En chefstjänsteman som för- 
  
 ordnats för uppgiften av chefen 
  
 ordnats för uppgiften av chefen 
  
 för Tullverket får besluta att en 
  
 för Tullverket får besluta att en 
  
 postförsändelse som väntas till 
  
 postförsändelse som 
  
 väntas 
  
 till 
  
 ett visst postkontor och som 
  
 ett visst brevbärarkontor 
  
 och 
  
 kommer från ett annat  
 EU-land 
  
 som kommer från ett annat EU- 
  
 skall hållas kvar av postbeford- 
  
 land ska hållas kvar av post- 
  
 ringsföretaget när den kommer 
  
 befordringsföretaget 
  
 när 
  
 den 
  
 till postkontoret, om 
  
 kommer till brevbärarkontoret, 
  
 om 
  
 1. det finns anledning att anta att försändelsen innehåller narko- tika som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för 
  
 smuggling, och 
  
 2. det är nödvändigt för att 
  
 2. det är nödvändigt för att 
  
 beslag skall kunna ske. 
  
 beslag ska kunna ske. 
  
 Ett 
  
 beslut om 
  
 kvarhållande 
  
 Ett beslut 
  
 om 
  
 kvarhållande 
  
 skall meddelas att gälla viss an- 
  
 ska gälla en begränsad, kortare 
  
 given, kortare tid. Beslutet får 
  
 tid. Beslutet 
  
 får 
  
 verkställas 
  
 verkställas omedelbart, men skall 
  
 omedelbart, men 
  
 ska snarast 
  
 snarast 
  
 prövas av 
  
 Tullverkets 
  
 prövas av Tullverkets chef eller 
  
 chef eller av verkets chefsjurist. 
  
 av verkets chefsjurist. 
  
 Postbefordringsföretaget är skyldigt att på begäran av Tull- verket till verket överlämna en försändelse som kvarhållits enligt första stycket. 
  
 13 §24 
  
 Vid kontroll enligt denna lag 
  
 Vid kontroll enligt denna lag 
  
 skall den vars uppgifter skall 
  
 ska den vars uppgifter ska kon- 
  
 kontrolleras, eller för vars räk- 
  
 trolleras, eller för vars räkning 
  
 ning varan införs eller utförs, ge 
  
 varan införs eller utförs, ge den 
  
 23Senaste lydelse 2004:208. 
  
 24Senaste lydelse 2000:1301. 
  
 77 
  
 Författningsförslag SOU 2015:5 
  
 den 
  
 som verkställer kontrollen 
  
 som verkställer kontrollen till- 
  
 tillfälle att undersöka varan och 
  
 fälle att undersöka varan och 
  
 transportmedlet och utan kost- 
  
 transportmedlet och utan kost- 
  
 nad 
  
 tillhandahålla de varuprov 
  
 nad 
  
 tillhandahålla de varuprov 
  
 som behövs. Den som utför 
  
 som behövs. Den som utför 
  
 kontrollen 
  
 skall också lämnas 
  
 kontrollen ska också lämnas till- 
  
 tillträde till de lokaler och andra 
  
 träde till de lokaler och andra 
  
 utrymmen som används för den 
  
 utrymmen som används för den 
  
 transport, förvaring eller verk- 
  
 transport, förvaring eller verk- 
  
 samhet som kontrollen avser. 
  
 samhet som kontrollen avser. 
  
 Den vars uppgifter skall kon- 
  
 Den vars uppgifter ska kon- 
  
 trolleras eller för vars räkning 
  
 trolleras eller för vars räkning 
  
 varan införs eller utförs skall 
  
 varan införs eller utförs ska 
  
 svara för den transport av varan 
  
 svara för den transport av varan 
  
 som behövs samt för uppack- 
  
 som behövs samt för uppack- 
  
 ning 
  
 och 
  
 återinpackning. Han 
  
 ning 
  
 och 
  
 återinpackning. Han 
  
 skall 
  
 även 
  
 tillhandahålla någon 
  
 ska 
  
 även 
  
 tillhandahålla 
  
 någon 
  
 som hjälper till vid provtagning 
  
 som hjälper till vid provtagning 
  
 och vägning. Den som åsido- 
  
 och vägning. Den som åsido- 
  
 sätter dessa skyldigheter skall 
  
 sätter dessa skyldigheter ska en- 
  
 enligt beslut av Tullverket ersät- 
  
 ligt beslut av Tullverket ersätta 
  
 ta staten för dess kostnader för 
  
 staten för dess kostnader för 
  
 åtgärderna i fråga. Vad som sägs 
  
 åtgärderna i fråga. Vad som sägs 
  
 i 5 kap. 23 § tullagen (2000:1281) 
  
 i 2 kap. 20 § tullagen (2016:000) 
  
 om indrivning av tull skall gälla 
  
 om indrivning av tull ska gälla 
  
 även sådan ersättning. Tull- 
  
 även sådan ersättning. Tull- 
  
 verket får besluta om befrielse 
  
 verket får besluta om befrielse 
  
 helt eller delvis från ersättnings- 
  
 helt eller delvis från ersättnings- 
  
 skyldigheten. 
  
 skyldigheten. 
  
 17 §25 
  
 Tullverket får ta hand om en 
  
 Tullverket får ta hand om en 
  
 vara om det behövs för att 
  
 vara om det behövs för att 
  
 genomföra 
  
 en kontroll enligt 
  
 genomföra en kontroll 
  
 enligt 
  
 denna lag. Tullverket får även ta 
  
 denna lag. Tullverket får även ta 
  
 hand om en vara på den grunden 
  
 hand om en vara på den grunden 
  
 att varan inte får föras in till 
  
 att varan 
  
 inte får föras 
  
 in till 
  
 25 Senaste lydelse 2000:1232. 
  
 78 
  
 SOU 2015:5 Författningsförslag 
  
 eller ut från landet till följd av 
  
 eller ut från landet till följd av 
  
 att varan omfattas av ett sådant 
  
 att varan omfattas av ett sådant 
  
 förbud eller villkor som avses i 
  
 förbud eller villkor som avses i 
  
 4 § första stycket eller att varan 
  
 4 § första stycket eller att varan 
  
 förs in eller ut med stöd av ett 
  
 förs in eller ut med stöd av ett 
  
 tillstånd som föranletts av orik- 
  
 tillstånd som föranletts av orik- 
  
 tig uppgift 
  
 eller underlåtenhet 
  
 tig 
  
 uppgift 
  
 eller underlåtenhet 
  
 att lämna 
  
 föreskriven uppgift. 
  
 att 
  
 lämna 
  
 föreskriven uppgift. 
  
 Varan får därvid läggas upp på 
  
 Varan får då läggas upp på en 
  
 tillfälligt lager. De kostnader 
  
 anläggning för tillfällig lagring. 
  
 som Tullverket haft för varans 
  
 De 
  
 kostnader som Tullverket 
  
 uppläggning och förvaring skall 
  
 haft för varans uppläggning och 
  
 ersättas av den som för in eller 
  
 förvaring ska ersättas av den 
  
 för ut varan. 
  
 som för in eller för ut varan. 
  
 Tullverket kan besluta att varan inte får tas ut från lagret förrän kostnaderna ersatts eller säkerhet ställts för dem. 
  
 Tullverket får besluta om befrielse helt eller delvis från er- sättningsskyldigheten, om det finns särskilda skäl. 
  
 18 §26 
  
 Tullverket har rätt att göra kontrollbesök och revisioner hos den som för ut sådana varor som nämns i 3 § 1, 3 och 7 samt hos den som för in sådana varor som nämns i 3 § 3. Vid sådana kontrollbesök och revisioner tillämpas 6 kap.  
 25–38 
  §§ och 10 kap. 4 § tullagen (2000:1281). 
  
 Tullverket har rätt att göra kontrollbesök och revisioner hos den som för ut sådana varor som nämns i 3 § 1, 3 och 7 samt hos den som för in sådana varor som nämns i 3 § 3. Vid sådana kontrollbesök och revisioner tillämpas 7 kap.  
 24–39 
  §§ och 10 kap. 4 § tullagen (2016:000). 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 maj 2016. 
  
 26 Senaste lydelse 2011:468. 
  
 79 
  
 Utöver vad som följer av ett för Sverige bindande internatio- nellt åtagande får uppgifter i data- basen lämnas ut till en enskild på medium för automatisk be- handling endast om regeringen har meddelat föreskrifter om det. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:5 
  
 1.7Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet 
  
 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 § lagen (2001:185) om be- handling av uppgifter i Tullverkets verksamhet ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 kap. 
  
 5 § 
  
 Uppgifter i databasen får läm- nas ut till en enskild på medium för automatisk behandling en- dast om regeringen har med- delat föreskrifter om det. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 maj 2016. 
  
 80 
  
 2 Inledning 
  
 2.1Utredningens uppdrag 
  
 Den 13 mars 2014 beslutade regeringen om kommittédirektiv för utredningen om en ny svensk tullagstiftning. Direktiven (dir. 2014:35) finns i bilaga 1. 
  
 Enligt direktiven ska en särskild utredare lämna förslag till en ny svensk tullagstiftning. Syftet är att anpassa den svenska tullagstift- ningen till den nya tullkodexen för unionen (unionstullkodexen) som ska tillämpas från och med den 1 maj 2016. 
  
 Utredaren ska bl.a. 
  
 lämna förslag till lagar som ersätter tullagen (2000:1281) och lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m., 
  
 lämna förslag till förordningar som ersätter tullförordningen (2000:1306) och förordningen (1994:1606) om vissa tullför- faranden med ekonomisk verkan, m.m., 
  
 bedöma behovet av regler om omprövning, 
  
 ta ställning till om reglerna för postförsändelser bör vidgas till att omfatta andra försändelser, och 
  
 bedöma behovet av anslutande ändringar i vissa andra lagar och förordningar. 
  
 2.2Utredningens arbete 
  
 Arbetet inleddes i april 2014. Utredningen har haft 5 möten och arbetet har skett i nära samarbete med experter från Regerings- 
  
 81 
  
 Inledning 
  
 SOU 2015:5 
  
 kansliet, Tullverket, Kommerskollegium och näringslivsorganisa- tioner. 
  
 Utredningen har hållit sig underrättad om arbetet inom EU av- seende utkasten till förordningar meddelade med stöd av unions- tullkodexen. 
  
 Den korta tid som har stått till utredningens förfogande, knappt tio månader, och bl.a. den omständigheten att det ännu inte före- ligger några förordningar meddelade med stöd av unionstull- kodexen, har gjort att utredningen inte helt och hållet har kunnat fullfölja utredningsuppdraget. Vissa delar av uppdraget har fått lämnas därhän, vilka dessa är redovisas i kapitel 5. 
  
 2.3Det fortsatta arbetet 
  
 De kommande åren, troligen fram till 2020 och möjligen längre, kommer unionstullkodexen kontinuerligt att kompletteras och fyllas ut genom kommissionsförordningar antagna med stöd av kodexen. Enligt utredningens bedömning är det viktigt att det arbetet bevakas från svensk sida och att den svenska tullagstift- ningen följer med i förändringarna. När EU:s nya tullagstiftning väl är på plats bör enligt utredningens uppfattning en grundlig översyn göras av den svenska tullagstiftningen, så att den verkligen anpassas till EU:s tullagstiftning. 
  
 Den korta tid som har stått till den här utredningens för- fogande, och den omständigheten att en mycket stor del av regel- verket ännu inte har antagits, har inte möjliggjort någon grund- ligare utredning av den svenska tullagstiftningen i förhållande till EU:s tullagstiftning. Inte heller inför  
 EU-inträdet 
  den 1 januari 1995 fanns det tillräckligt med tid för att göra en sådan genom- lysning av den dåvarande svenska tullagstiftningen. Detsamma gäller för mellantiden, trots införandet av en ny tullag, då huvud- sakligen punktinsatser med anledning av förändringar i  
 EU-rätten 
  har gjorts. Inte heller förändringar i det nationella regelverket av betydelse för den svenska tullagstiftningen synes under tiden sedan  
 EU-inträdet 
  ha beaktats annat än punktvis. I det stora hela har den svenska tullagstiftningen således varit orörd sedan Sverige gick med i EU. 
  
 82 
  
 SOU 2015:5 
  
 Inledning 
  
 Av dessa skäl – många förändringar på gång avseende EU:s tullagstiftning och frånvaron av en grundlig genomlysning av den svenska tullagstiftningen – anser utredningen att man bör göra en ordentlig genomgång av den svenska tullagstiftningen när de kompletterande kommissionsförordningar som antagits med stöd av unionstullkodexen och de tekniska system som behövs för tillämpning av kodexens bestämmelser väl är på plats, dvs. någon gång efter utgången av 2020 enligt den tidtabell som framgår av unionstullkodexen. 
  
 2.4Betänkandets disposition 
  
 Betänkandet består av sju kapitel och fem bilagor. I kapitel 1 och 7 finns författningsförslag och kommentarer till dessa. Över- väganden till författningsförslagen finns i kapitel 5. Bakgrunden till förslagen finns kapitel 3 och 4. Konsekvensbeskrivning finns i kapitel 6. I bilagorna finns bl.a. unionstullkodexen och en paragraf- nyckel. 
  
 83 
  
 3 Tullunionen 
  
 3.1Europeiska unionen är en tullunion 
  
 Sedan tillkomsten av Europeiska ekonomiska gemenskapen 1958 har den gemensamma tullpolitiken utgjort en av hörnstenarna vid skapandet av den gemensamma eller, numera, den inre marknaden. Den gemensamma tullpolitiken är därför ett område där harmoni- seringen av EU:s lagstiftning har gått mycket långt. 
  
 Uppbörden av tullar har alltid varit av stor nationell betydelse då den traditionellt har utgjort en viktig källa för nationalstatens inkomster. Efter Romfördragets ikraftträdande den 1 januari 1958 skedde en gradvis harmonisering av medlemsstaternas tullagstift- ning och den 1 juli 1968 trädde tullunionen i kraft. Tullunionen innebär att medlemsstaterna tillämpar en gemensam extern tulltaxa och avskaffar de nationella tulltaxorna. Ursprungligen var EU- budgeten beroende av medlemsstaternas ekonomiska bidrag men till följd av ett beslut från den 21 april 1970 ersattes medlems- staternas bidrag med egna medel, dvs. pengar som medlemsstaterna överför till  
 EU-budgeten 
  för att finansiera EU:s utgifter. Till de traditionella egna medlen räknas bl.a. jordbruksavgifter, socker- avgifter och tullar. Av de tullavgifter som medlemsstaterna samlar in går 75 procent till EU och 25 procent får behållas i syfte att finansiera de kostnader som medlemstaterna har för uppbörden av dessa tullar. Denna fördelning kommer att ändras till 80 respektive 20 procent, jfr artikel 2.3 i rådets beslut nr 335/2014/EU, Euratom av den 26 maj 2014 om systemet för Europeiska unionens egna medel1. Rådsbeslutet beräknas kunna träda i kraft under 2016, men det ska tillämpas fr.o.m. den 1 januari 2014, se regeringens pro- 
  
 1 EUT L 168, 7.6.2014, s. 105. 
  
 85 
  
 Tullunionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 position Godkännande av rådets beslut om systemet för EU- budgetens finansiering (prop. 2013/14:238 s. 9). 
  
 Från att ha varit den enskilda statens angelägenhet har tullag- stiftningen inom EU utvecklats och är numera fullt ut harmoni- serad. Detta innebär bland annat att tullagstiftningen är densamma i alla dagens 28 medlemstater. I dag återfinns grunden för tull- unionen i artikel 28 i fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt  
 (EUF-fördraget). 
  
 Förutom att utgöra en inkomstkälla och möjliggöra EU:s inre marknad har den gemensamma tullpolitiken också en stor be- tydelse för EU:s handel med omvärlden. Det finns ett negativt samband mellan komplicerade tullprocedurer och handel mellan länder. EU utgör i dag en av de största aktörerna i världshandeln och den gemensamma exporten står för ungefär 20 procent av EU:s samlade bruttonationalprodukt. Att EU:s 28 tulladministrationer ansvarar för hanteringen av en stor del av varorna i den inter- nationella handeln gör att förändringar, till exempel införandet av tullprocedurer som ökar företagens administrativa börda, kan få stora konsekvenser för EU:s ekonomi. Därför har ett viktigt mål med EU:s tullagstiftning alltid varit att upprätthålla en balans mellan kontroll av varor och att skapa tullprocedurer som gynnar företagens import och export. 
  
 3.2En gemensam tullagstiftning 
  
 Kärnan i den gemensamma tullagstiftningen utgörs i dag av Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (om- arbetning)2 (unionstullkodexen). Från att ha funnits i en mängd olika rättsakter kodifierades gemenskapens tullagstiftning 1992 i den första tullkodexen, rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen3 (gemenskapstullkodexen). Detta innebar en mer överskådlig tullag- stiftning med de allmänna regler och förfaranden som behövs för att säkerställa genomförandet av tulltaxebestämmelser och andra be- 
  
 2EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 
  
 3EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. 
  
 86 
  
 SOU 2015:5 
  
 Tullunionen 
  
 stämmelser som införts på gemenskapsnivå i samband med handeln med varor mellan gemenskapen och tredjeland. Till gemenskaps- tullkodexen hör tillämpningsföreskrifterna i kommissionens förord- ning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföre- skrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen4. 
  
 Säkerhetsändringen och  
 e-tullbeslutet 
  
 Genom de ändringar av gemenskapstullkodexen som föreskrevs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 648/2005 av den 13 april 2005 om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen5 (den s.k. säkerhetsändringen) infördes ett antal åtgärder i syfte att införa snabbare och bättre inriktade tullkontroller för att skärpa säker- heten i fråga om varor som förs in i eller ut ur gemenskapen. 
  
 Åtgärderna var följande: 
  
 analys och elektroniskt utbyte av riskinformation mellan tullmyndigheter och mellan dessa och  
 EU-kommissionen 
  inom en gemensam riskhanteringsram, 
  
 ett krav på att uppgifter ska lämnas till tullmyndigheterna före ankomst respektive före avgång beträffande samtliga varor som förs in i eller ut ur gemenskapens tullområde, och 
  
 beviljande av status som godkänd ekonomisk aktör till tillför- litliga ekonomiska aktörer som uppfyller vissa kriterier och som kommer att omfattas av förenklingar i enlighet med tullbestäm- melserna och lättnader när det gäller tullkontroller. 
  
 Europaparlamentets och rådets beslut nr 70/2008/EG av den 15 januari 2008 om en papperslös miljö för tullen och handeln6 (det s.k.  
 e-tullbeslutet) 
  fastställde principen om att all framtida tull- hantering skulle vara elektronisk. Beslutet innebar att medlems- staterna förband sig att upprätta system för import- och export- klarering (såväl tullmyndigheterna emellan som mellan dessa och 
  
 4EGT L 253, 11.10.1993, s. 1. 
  
 5EUT L 117, 4.5.2005, s. 13. 
  
 6EUT L 23, 26.1.2008, s. 21. 
  
 87 
  
 Tullunionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 de ekonomiska aktörerna), system för registrering av ekonomiska aktörer (inklusive godkända ekonomiska aktörer) samt system som ger de ekonomiska aktörerna tillgång till den information som krävs för att genomföra import- och exporttransaktioner inom hela gemenskapen. Inom fem år från beslutets ikraftträdande, dvs. senast den 15 februari 2013, skulle det vidare upprättas ett system som möjliggör för de ekonomiska aktörerna att insända tulldeklara- tionerna centralt (en s.k. ”single access point”), även om själva tullhanteringen sker i en annan medlemsstat. Slutligen ska medlems- staterna i samarbete med  
 EU-kommissionen 
  upprätta system som möjliggör för de ekonomiska aktörerna att lämna all information som krävs för import- eller exportklarering till tullmyndigheterna, även då de aktuella uppgifterna krävs enligt annan lagstiftning än tullagstiftningen (ett s.k. ”single window”). 
  
 Den moderniserade tullkodexen 
  
 Som en följd av diskussionerna om en enkel och papperslös miljö för tullen och handeln  
 (”e-tull”) 
  som inleddes 2003 och för att anpassa gemenskapstullkodexen till den snabba utvecklingen inom informationstekniken lade kommissionen 2005 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (moderniserad tullkodex). Förslaget syftade till att förenkla och modernisera tullmyndigheternas verk- samhet genom att bl.a. utveckla rationella arbetsmetoder så som riskanalys och kvalitetssäkring av företagen. Den resulterande rätts- akten, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 450/2008 av den 23 april 2008 om fastställande av en tullkodex för gemen- skapen (Moderniserad tullkodex)7, omfattade medlemsstaternas gemensamma tullförfaranden samtidigt som den förstärkte till- närmningen av de vid den tiden 27 olika tullförvaltningarnas data- behandlingssystem. Genom den moderniserade tullkodexen genom- fördes principen om elektroniska deklarationer som huvudregel och ett elektroniskt informationsutbyte mellan tulladministrationerna infördes. Dessutom inarbetades de så kallade säkerhetsrelaterade ändringarna av kodexen (jfr ovan om säkerhetsändringen). Vidare 
  
 7 EUT L 145, 4.6.2008, s. 1. 
  
 88 
  
 SOU 2015:5 
  
 Tullunionen 
  
 infördes principen om ”centraliserad klarering”, vilken enkelt uttryckt innebär att platsen för tulldeklarationens ingivande inte behöver vara den plats där varorna rent fysiskt befinner sig. Den moderniserade tullkodexen trädde i kraft den 24 juni 2008 och skulle börja tillämpas senast den 24 juni 2013, detta datum ändrades senare till den 1 november 20138. 
  
 Unionstullkodexen 
  
 I och med Lissabonfördragets ikraftträdande den 1 november 2009 uppstod ett behov av att ersätta den ännu inte tillämpade moderni- serade tullkodexen, eftersom den inte var anpassad till de nya rättsliga förhållandena. Det fanns också ett behov av att anpassa tullkodexen till den utveckling som skett sedan 2008 och att tids- anpassa förordningen för utvecklingen av de nödvändiga  
 IT-syste- 
  men. För att ta om hand detta lade kommissionen 2012 fram ett förslag till omarbetad tullkodex – en tullkodex för unionen. 
  
 Unionstullkodexen trädde i kraft den 30 oktober 2013 och ska tillämpas fullt ut fr.o.m. den 1 maj 2016. Införandet av de elektro- niska systemen kommer dock att ske stegvis och förväntas vara slutfört den 31 december 2020. För att stödja genomförandet av unionstullkodexen och för att säkerställa nödvändiga övergångs- perioder har  
 EU-kommissionen 
  med stöd av artikel 280 i kodexen antagit ett arbetsprogram9 avseende utveckling och införande av alla de nödvändiga  
 IT-systemen. 
  Arbetsprogrammet, som baseras på ett flerårigt strategiskt planeringsdokument (”MASP”), anger prioriteringen för  
 IT-utvecklingen 
  och är av betydelse när det gäller att fastställa övergångsbestämmelser avseende de elektroniska systemen samt tidsplaneringen i de fall då systemen ännu inte är i drift den dag från och med vilken kodexen ska tillämpas fullt ut, dvs. den 1 maj 2016. För att stötta medlemsstaterna ekonomiskt i detta arbete finns åtgärdsprogrammet Tull 202010. 
  
 8Enligt artikel 1 i förordning (EU) nr 528/2013, EUT L 165, 18.6.2013, s. 62. 
  
 9Se kommissionens genomförandebeslut av den 29 april 2014 om fastställande av arbets- programmet för unionens tullkodex (2014/255/EU), EUT L 134, 7.5.2014, s. 46. 
  
 10Se Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1294/2013 av den 11 december 2013 om ett åtgärdsprogram för tullfrågor i Europeiska unionen för perioden 2014‒2020 (Tull 2020) och om upphävande av beslut nr 624/2007/EG, EUT L 347, 20.12.2013, s. 209. 
  
 89 
  
 Tullunionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 För att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar i unionstullkodexen har kommissionen getts befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290.1 första stycket i EUF- fördraget. Enligt andra stycket i den artikeln ska mål, innehåll, omfattning och varaktighet för delegeringen av befogenhet ut- tryckligen avgränsas i lagstiftningsakterna. I kodexen framgår dessa avgränsningar av artikel 284. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av unionstullkodexen har kommissionen tilldelats genomförandebefogenheter i enlighet med artikel 291.2 i  
 EUF-för- 
  draget. Av skäl 5 i kodexen framgår att dessa befogenheter bör ut- övas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av all- männa regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kom- missionens utövande av sina genomförandebefogenheter11. I artikel 285 i kodexen preciseras i vilken utsträckning förordning (EU) nr 182/2011 ska vara tillämplig. I januari 2014 presenterade kommis- sionen utkast till delegerade akter och genomförandeakter avseende unionstullkodexen. Arbetet med utkasten beräknas vara avslutat under våren 2015. 
  
 En sammanfattning av unionstullkodexen finns i kapitel 4. 
  
 3.3Nationella bestämmelser 
  
 Bestämmelser som kompletterar gemenskapstullkodexen och tillämp- ningsföreskrifterna till den kodexen finns i tullagen (2000:1281) och tullförordningen (2000:1306) samt i lagen (1994:1548) och förord- ningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 Tullagen 
  
 I samband med det svenska  
 EU-inträdet 
  den 1 januari 1995 in- fördes en ny tullag, tullagen (1994:1550), som då kom att kom- plettera gemenskapstullkodexen och dess tillämpningsföreskrifter inom Finansdepartementets ansvarsområde, se regeringens pro- position Den svenska tullagstiftningen vid ett  
 EU-medlemskap 
  
 11 EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. 
  
 90 
  
 SOU 2015:5 
  
 Tullunionen 
  
 (prop. 1994/95:34). Samtidigt infördes en ny tullförordning, tull- förordningen (1994:1558). 
  
 Eftersom 1994 års tullag tillkom under stor tidspress blev det snart nödvändigt att göra en översyn, vilket föranledde regeringen att 1997 tillsätta en utredning, som antog namnet Tullagsutred- ningen. Genom propositionen En ny tullag (prop. 1999/2000:126) överlämnade regeringen sitt förslag till ny tullag, vilket byggde på Tullagsutredningens betänkande En ny tullag (SOU 1999:54). Den nu gällande tullagen (2000:1281), som innehåller bestämmelser inom Finansdepartementets ansvarsområde, trädde i kraft den 1 januari 2001. Samtidigt med tullagen infördes också tullförord- ningen (2000:1306). 
  
 Lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan 
  
 I samband med  
 EU-inträdet 
  infördes också lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m., se prop. 1994/95:34, och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Dessa författningar kompletterar gemenskapstullkodexen inom Utrikesdepartementets ansvarsområde. 
  
 91 
  
 4 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (omarbetning)1 (unionstullkodexen) har antagits av Europaparla- mentet och rådet med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt  
 (EUF-fördraget), 
  särskilt artiklarna 33, 114 och 207, vilka avser tullsamarbete, tillnärmning av lagstiftning samt den gemensamma handelspolitiken.  
 EUF-fördraget 
  ger EU exklu- siv befogenhet på bl.a. den gemensamma handelspolitikens område, se artikel 3.1 i det fördraget. Att en  
 EU-förordning 
  till alla delar är bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat framgår av artikel 288 i samma fördrag. 
  
 Unionstullkodexen består av 59 skäl, 288 artiklar, som är indelade i nio avdelningar, och en bilaga, som innehåller en jäm- förelsetabell avseende unionstullkodexen och förordning (EG) nr 450/2008 (se avsnitt 3.2). Detta kapitel innehåller en samman- fattning av unionstullkodexen. Kodexen finns i bilaga 2. 
  
 Notera att den svenska språkversionen innehåller en del fel, somliga delas med andra språkversioner, medan andra är unika för den svenska versionen. Förutom redaktionella och språkliga fel, som exempelvis en hänvisning på engelska i innehållsförteckningen och märkliga avstavningar, så finns det också vissa felaktiga artikel- hänvisningar, exempelvis i artiklarna 131 a, 217, 265 b och 284. I den sistnämnda artikeln hänvisas till artikel 213 på tre ställen, när det torde vara artikel 216 som avses. Ytterligare ett fel framgår av skäl 57 och artikel 288.2 och avser en tillämpningstidpunkt. Det står ”den 1 juni 2016”, när det borde ha stått ”den 1 maj 2016”, vilket framgår av rättelsen i bilaga 3. 
  
 1 EUT L 269, 10.10.2013, s. 1. 
  
 93 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 4.1Nyheter i unionstullkodexen 
  
 En del av de ändringar som har gjorts i unionstullkodexen är av redaktionell och lagteknisk natur men det har också gjorts väsent- liga ändringar i sak. Dessa är i huvudsak följande. 
  
 Elektronisk kommunikation (skäl 17). I det s.k.  
 e-tullbeslutet 
  (se avsnitt 3.2) fastställdes principen om att all framtida tullhantering skulle vara elektronisk, eftersom det är av grundläggande betydelse för att underlätta handeln och samtidigt sörja för effektiva tull- kontroller, vilket både minskar företagens kostnader och riskerna för samhället. I kodexen införs den rättsliga ram inom vilken  
 e-tull- 
  beslutet kan genomföras. Av artikel 6.1 framgår att alla utbyten av uppgifter mellan tullmyndigheterna samt mellan ekonomiska aktö- rer och tullmyndigheterna ska ske med hjälp av elektronisk data- behandlingsteknik, liksom lagring av de uppgifter som krävs enligt tullagstiftningen. 
  
 Centraliserad klarering (skäl 44). Centraliserad klarering är en förenkling som innebär att en person får inge en tulldeklaration till det ansvariga tullkontoret på den ort där personen är etablerad för varor som anmälts vid ett annat tullkontor, se artikel 179.1. Det motsvarar det förfarande som i gemenskapstullkodexen kallas enhetstillstånd för förenklade förfaranden. Av skäl 18 framgår att den procedur som nu används för det förfarandet kommer att behållas tills de nödvändiga elektroniska systemen för centraliserad klarering har tagits i drift och  
 EU-kommissionen 
  kommer att specificera närmare hur detta ska ske. 
  
 Särskilda förfaranden (skälen 47 och 50). De särskilda förfaran- dena i unionstullkodexen motsvarar det som i gemenskapstull- kodexen benämndes tullförfaranden med ekonomisk verkan. Syftet med de nya bestämmelserna är att fastställa gemensamma och enkla regler som kompletteras med en mindre uppsättning regler för varje särskilt förfarande för att göra det enklare för de ekonomiska aktörerna. En konkret förändring är att ett enda förfarande för aktiv förädling införs. Det sker genom att aktiv förädling (suspen- sionssystemet) slås samman med bearbetning under tullkontroll och att aktiv förädling (restitutionssystemet) avskaffas. De fördelar som förut erbjudits inom ramen för dessa tullförfaranden finns kvar men har samlats i det nya förfarandet som enbart benämns aktiv förädling. 
  
 94 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 Allmänna ursprungsregler (artiklarna 60 och 62). En viktig för- ändring i unionstullkodexen gäller de allmänna ursprungsreglerna. Genom dessa regler fastställs en varas ursprung, dvs. varifrån varan kommer. Reglerna används för att man ska kunna tillämpa handels- politiska skyddsinstrument och av handelsstatistiska skäl. En grundläggande regel för att fastställa en varas ursprung är att en vara som framställts i två eller flera länder får ursprung i det land där den genomgick den sista väsentliga bearbetningen, jfr art 60.2 i unionstullkodexen. Genom gemenskapstullkodexen och tillämp- ningsföreskrifterna till den fastställdes det för ett fåtal produkter vilka behandlingar som ger ursprung. Unionstullkodexen gör det möjligt att införa produktspecifika urspungsregler för alla produk- ter, se art 62. 
  
 Den fortsatta genomgången av kodexens innehåll följer dess indelning i avdelningar och rubriksättning. 
  
 4.2Allmänna bestämmelser (avdelning I) 
  
 Avdelning I innehåller 55 artiklar, indelade i tre kapitel: 
  
 kapitel 1, Tullagstiftningens tillämpningsområde, tullens uppgif- ter och definitioner (artiklarna  
 1–5), 
  
 kapitel 2, Personers rättigheter och skyldigheter enligt tullag- stiftningen (artiklarna  
 6–52), 
  och 
  
 kapitel 3, Valutaomräkning och tidsfrister (artiklarna  
 53–55). 
  
 I unionstullkodexen fastställs de allmänna regler och förfaranden som ska tillämpas på varor som förs in i eller ut ur EU:s tull- område. Kodexen ska tillämpas enhetligt inom hela detta tull- område. Detta framgår av artikel 1.1. I artikel 4 definieras EU:s tullområde. Andra viktiga begrepp, exempelvis tullagstiftning, defi- nieras i artikel 5. 
  
 Av artikel 3 framgår att tullmyndigheterna har det primära an- svaret för att övervaka EU:s internationella handel och därigenom bidra till en rättvis och öppen handel, till genomförandet av de externa aspekterna av den inre marknaden, den gemensamma handelspolitiken och annan gemensam politik på unionsnivå som 
  
 95 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 har betydelse för handeln och till säkerhet i hela leveranskedjan. Tullmyndigheterna ska vidta åtgärder med särskilt följande syften: 
  
 a)att skydda EU:s och dess medlemsstaters ekonomiska intressen, 
  
 b)att skydda EU från illojal och olaglig handel samtidigt som legitim affärsverksamhet får stöd, 
  
 c)att säkerställa EU:s och dess invånares säkerhet och skydd, samt skyddet av miljön, vid behov i nära samarbete med andra myndigheter, och 
  
 d)att bevara en lämplig balans mellan tullkontroll och att underlätta den lagliga handeln. 
  
 I unionstullkodexen införs enligt skäl 17 den rättsliga ram inom vilken Europaparlamentets och rådets beslut nr 70/2008/EG av den 15 januari 2008 om en papperslös miljö för tullen och handeln2 genomförs, särskilt den rättsliga principen att alla tull- och handels- transaktioner hanteras elektroniskt. Principen kommer till uttryck i artikel 6.1 där det sägs att alla utbyten av uppgifter, såsom deklara- tioner, ansökningar eller beslut, mellan tullmyndigheterna, eller mellan dessa och ekonomiska aktörer (se artikel 5.5), och lagring av de uppgifter som krävs enligt tullagstiftningen ska ske med hjälp av elektronisk databehandlingsteknik, utom i vissa fall som framgår av punkterna 3 och 4 i artikel 6. Som framgår av artikel 16.1 ska medlemsstaterna samarbeta med kommissionen för att utveckla, underhålla och använda elektroniska system för utbyte av uppgifter mellan olika tullmyndigheter och med kommissionen samt för lagring av sådan information i enlighet med kodexen. 
  
 Alla uppgifter som tullmyndigheterna får vid utövandet av sin verksamhet, och som är av konfidentiell natur eller tillhandahålls på konfidentiell grund, ska enligt artikel 12 omfattas av ett krav på tystnadsplikt. Uppgifterna får i princip inte röjas av de behöriga myndigheterna utan uttryckligt tillstånd av den person eller myn- dighet som tillhandahållit dem, såvida inte tullmyndigheterna är skyldiga eller bemyndigade att röja uppgifterna enligt gällande bestämmelser, särskilt beträffande uppgiftsskydd, eller i samband 
  
 2 EUT L 23, 26.1.2008, s. 21. 
  
 96 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 med rättsliga förfaranden. Om uppgifter röjs eller meddelas ska det ske så att en lämplig nivå på uppgiftsskyddet säkerställs i full överensstämmelse med gällande bestämmelser om uppgiftsskydd. 
  
 Tullmyndigheter och ekonomiska aktörer får enligt artikel 13 ha ett utbyte av uppgifter som inte särskilt föreskrivs i tullagstift- ningen, särskilt om det sker inom ramen för ömsesidigt samarbete för att identifiera och motverka risk (se artikel 5.7). Ett sådant utbyte får ske enligt ett skriftligt avtal och får inbegripa rätt för tullmyndigheterna att få tillträde till de ekonomiska aktörernas datorsystem. Alla uppgifter som en part tillhandahåller den andra parten inom ramen för utbytet ska vara konfidentiella, såvida inte parterna kommit överens något annat. 
  
 Varje person som direkt eller indirekt är involverad i full- görandet av tullformaliteter eller i tullkontroller ska enligt artikel 15, på tullmyndigheternas begäran och inom föreskriven tid, till- handahålla dessa myndigheter alla nödvändiga dokument och upp- gifter i lämplig form, och ge dem all nödvändig hjälp för att fullgöra dessa formaliteter eller kontroller. En person, eller ett tullombud (se nedan) för personen i fråga, som inger en tulldeklaration, en deklaration för tillfällig lagring, en summarisk införseldeklaration, en summarisk utförseldeklaration, en deklaration om återexport eller en anmälan om återexport till tullmyndigheterna, eller en an- sökan om ett tillstånd eller något annat beslut, ansvarar för att de uppgifter som lämnas i deklarationen, i anmälan eller i ansökan är riktiga och fullständiga, att de dokument som lämnas till stöd för deklarationen, anmälan eller ansökan är äkta, riktiga och fullstän- diga och, i tillämpliga fall, att alla skyldigheter när det gäller hän- förande av de berörda varorna till det berörda tullförfarandet eller genomförande av de godkända transaktionerna är fullgjorda. 
  
 Varje person får enligt artikel 18 utse ett tullombud (se artikel 5.6). Detta ombudskap får vara direkt, varvid tullombudet ska agera i en annan persons namn och för dennes räkning, eller indirekt, varvid tullombudet ska agera i eget namn men för en annan persons räkning. Ett tullombud ska vara etablerat i unionens tullområde. Medlemsstaterna får i enlighet med unionslagstiftningen fastställa de villkor på vilka ett tullombud får tillhandahålla tjänster i den medlemsstat där denne är etablerad. Vid sina kontakter med tull- myndigheterna ska tullombud enligt artikel 19 uppge att de agerar för huvudmannens räkning och ange om ombudskapet i tullfrågor 
  
 97 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 är direkt eller indirekt. Tullmyndigheterna får kräva att personer som uppger att de agerar som tullombud styrker att de har fullmakt från personen de företräder. 
  
 Med beslut förstås enligt artikel 5.39 varje åtgärd av tull- myndigheterna i fråga om tullagstiftningen (se artikel 5.2) för att ta ställning i ett visst fall, och då denna åtgärd har rättslig verkan för den eller de berörda personerna. Enligt skäl 22 bör alla beslut som avser tillämpningen av tullagstiftning, inbegripet beslut som avser bindande besked, omfattas av samma regler. I artiklarna  
 22–37 
  finns bestämmelser om sådana beslut. Besluten ska vara giltiga i hela unionen (se artikel 26) och kan upphävas (se artikel 27) eller ändras eller återkallas (se artikel 28) om de inte är förenliga med tullag- stiftningen eller med tolkningen av denna lagstiftning. Som framgår av artikel 22.7 ska ett beslut som är negativt för den sökande innehålla en beskrivning av de grunder på vilka det baseras och en hänvisning till rätten att överklaga enligt artikel 44 (se nedan). 
  
 Enligt skäl 24 bör pålitliga ekonomiska aktörer som följer bestämmelserna få ställning som godkänd ekonomisk aktör under förutsättning att de har beviljats tillstånd för tullförenkling eller för säkerhet och skydd. Beroende på vilken typ av tillstånd som har be- viljats bör godkända ekonomiska aktörer dra största möjliga nytta av en utbredd användning av tullförenklingar eller dra nytta av lättnader i fråga om säkerhet och skydd. De bör också behandlas på ett mer förmånligt sätt när det gäller tullkontroller, t.ex. genom färre fysiska och dokumentbaserade kontroller. I artiklarna  
 38–41 
  finns bestämmelser om ansökan om och beviljande av status som godkänd ekonomisk aktör. Pålitliga ekonomiska aktörer som efter- lever bestämmelserna bör enligt skäl 25 kunna dra nytta av ett inter- nationellt erkännande av status som godkänd ekonomisk aktör. 
  
 En effektivisering av tullförfarandena i en elektronisk miljö förutsätter enligt skäl 23 att tullmyndigheterna från olika medlems- stater delar på ansvaret. Det är nödvändigt att säkerställa effektiva, avskräckande och proportionella sanktioner på lämplig nivå på hela den inre marknaden. I artikel 42.1 åläggs varje medlemsstat att fastställa sanktioner för överträdelser av tullagstiftningen. 
  
 I enlighet med Europeiska unionens stadga om de grund- läggande rättigheterna är det enligt skäl 27 nödvändigt att före- skriva att alla personer har rätt att överklaga varje beslut som fattas av tullmyndigheterna och att varje person har rätt att bli hörd innan 
  
 98 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 ett beslut fattas som skulle beröra denne negativt. Begränsningar av denna rätt kan dock vara motiverade, i synnerhet om typen eller omfattningen av hotet mot säkerheten och skyddet för unionen och dess invånare, mot människors, djurs och växters hälsa, mot miljön eller mot konsumenter så kräver. Rätten att överklaga kom- mer till uttryck i artikel 44. 
  
 Tullmyndigheterna får enligt artikel 46.1 genomföra alla tull- kontroller som de anser nödvändiga. Kontrollerna kan särskilt bestå i att undersöka varor, utföra provtagning, kontrollera att de uppgifter som lämnas i en deklaration eller en anmälan är riktiga och fullständiga, kontrollera att dokument finns och är äkta, riktiga och giltiga, granska ekonomiska aktörers räkenskaper och annan bokföring eller undersöka transportmedel, bagage och andra varor som personer för med sig eller bär på sig samt utföra officiella undersökningar och andra liknande handlingar. Kontrollerna ska enligt artikel 46.2 främst baseras på riskanalys som görs med hjälp av elektronisk databehandlingsteknik i syfte att identifiera och bedöma risker och utarbeta nödvändiga motåtgärder. Om andra kontroller än tullkontroller ska genomföras av andra behöriga myndigheter än tullmyndigheterna i fråga om samma varor, ska enligt artikel 47.1 tullmyndigheterna i nära samarbete med de andra myndigheterna om möjligt göra dessa kontroller vid samma tid- punkt och på samma plats som tullkontrollerna, varvid tullmyndig- heterna ska ha den samordnande rollen för kontrollerna. I syfte att minimera risker och bekämpa bedrägerier får enligt artikel 47.2 in- formationsutbyte ske mellan tullmyndigheterna och andra behöriga myndigheter och mellan de behöriga myndigheterna och kommis- sionen. 
  
 I artiklarna  
 51–55 
  finns slutligen bestämmelser om bevarande av dokument och andra uppgifter, avgifter och kostnader samt valuta- omräkning och tidsfrister. 
  
 99 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 4.3Faktorer som ska läggas till grund för tillämp- ningen av import- eller exporttullar och andra åtgärder beträffande varuhandel (avdelning II) 
  
 Avdelning II innehåller 21 artiklar, indelade i tre kapitel: 
  
 kapitel 1, Gemensamma tulltaxan och varors klassificering enligt tulltaxan (artiklarna  
 56–58), 
  
 kapitel 2, Varors ursprung (artiklarna  
 59–68), 
  och 
  
 kapitel 3, Varors värde för tulländamål (artiklarna  
 69–76). 
  
 Import- och exporttullar som ska betalas ska enligt artikel 56.1 grunda sig på Gemensamma tulltaxan. Att Gemensamma tulltaxan ska omfatta bl.a. Kombinerade nomenklaturen för varor enligt rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan3 framgår av artikel 56.2. Vid tillämpning av Gemensamma tulltaxan ska enligt artikel 57.1 klassificering enligt tulltaxan av varor innebära att man fastställer enligt vilket undernummer eller enligt vilken ytterligare underuppdelning av Kombinerade nomenklaturen dessa varor ska klassificeras. 
  
 Varors ursprung kan vara förmånsberättigande eller icke- förmånsberättigande. Om varor har förmånsberättigande ursprung så omfattas de av bestämmelser om förmånstull, jfr artikel 56.2 d eller e. I artiklarna 60 och 61 fastställs regler för att bestämma  
 icke-förmånsberättigande 
  ursprung och i artikel 64 fastställs regler för att bestämma förmånsberättigande ursprung. 
  
 För tillämpningen av Gemensamma tulltaxan och  
 icke-tariffära 
  åtgärder som fastställs i unionsbestämmelser på särskilda områden som rör varuhandeln ska enligt artikel 69 varors tullvärde fast- ställas. Detta ska göras i enlighet med artiklarna 70 och 74. Enligt artikel 70.1 ska grundvalen för varors tullvärde vara trans- aktionsvärdet, dvs. det pris som faktiskt betalats eller ska betalas för varorna när de säljs för export till unionens tullområde, vid behov justerat. Det pris som faktiskt betalats eller ska betalas ska enligt artikel 70.2 utgöras av hela den betalning som gjorts eller ska 
  
 3 EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. 
  
 100 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 göras av köparen till säljaren eller av köparen till en tredje part till förmån för säljaren för de importerade varorna och inkluderar alla betalningar som gjorts eller ska göras som ett villkor för försälj- ningen av den importerade varan. Om varors tullvärde inte kan fastställas enligt artikel 70, ska det fastställas genom att metoderna i artikel 74 tillämpas. 
  
 4.4Tullskuld och garantier (avdelning III) 
  
 Avdelning III innehåller 50 artiklar, indelade i fyra kapitel: 
  
 kapitel 1, Uppkomst av en tullskuld (artiklarna  
 77–88), 
  
 kapitel 2, Garanti för en potentiell eller befintlig tullskuld (ar- tiklarna  
 89–100), 
  
 kapitel 3, Uppbörd, betalning, återbetalning och eftergift av import- eller exporttullbelopp (artiklarna  
 101–123), 
  och 
  
 kapitel 4, Upphörande av tullskuld (artiklarna  
 124–126). 
  
 Med tullskuld förstås enligt artikel 5.18 en persons skyldighet att betala den importtull eller den exporttull som gäller för särskilda varor enligt gällande tullagstiftning. 
  
 Vid import uppkommer enligt artikel 77 en tullskuld genom att  
 icke-unionsvaror 
  som omfattas av importtullar hänförs till något av följande tullförfaranden: övergång till fri omsättning, inbegripet bestämmelserna om slutanvändning, eller tillfällig införsel med par- tiell befrielse från importtullar. Tullskulden uppkommer vid den tidpunkt då tulldeklarationen godtas. Deklaranten ska vara gälde- när. Vid indirekt ombudskap (se artikel 18.1) ska också den person för vars räkning tulldeklarationen görs vara gäldenär. 
  
 Vid export uppkommer enligt artikel 81 en tullskuld genom att exporttullpliktiga varor hänförs till förfaranden som avser export eller passiv förädling. Tullskulden uppkommer vid den tidpunkt då tulldeklarationen godtas. Deklaranten ska vara gäldenär. Vid in- direkt ombudskap ska också den person för vars räkning tull- deklarationen görs vara gäldenär. 
  
 Bestämmelser om tullskuld som uppkommer genom bristande efterlevnad finns i artikel 79 för varor som omfattas av importtull och i artikel 82 för varor som omfattas av exporttull. 
  
 101 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 Vid import eller export uppkommer enligt artikel 83 en tull- skuld även om den gäller varor som är föremål för någon form av förbud eller restriktioner vid import eller export. Någon tullskuld uppkommer emellertid inte vid olaglig införsel i EU:s tullområde av falsk valuta eller införsel i EU:s tullområde av annan narkotika och andra psykotropa ämnen än den narkotika och de psykotropa ämnen som noggrant övervakas av de behöriga myndigheterna i syfte att användas för medicinska och vetenskapliga ändamål. Om flera personer är gäldenärer för det import- eller exporttullbelopp som motsvarar en och samma tullskuld ska de enligt artikel 84 solidariskt ansvara för betalningen av det beloppet. En tullskuld anses enligt artikel 87.1 uppkomma på den plats där den tull- deklaration eller deklaration om återexport som avses i artiklarna 77 och 81 (se ovan) inges. I alla andra fall ska platsen för uppkomst av tullskuld vara den plats där de omständigheter uppstår som förorsakar skulden. 
  
 För att bättre skydda EU:s och medlemsstaternas ekonomiska intressen bör en garanti enligt skäl 36 täcka odeklarerade eller felaktigt deklarerade varor i en sändning eller deklaration för vilka den ställs. I artiklarna  
 89–100 
  finns bestämmelser om garanti för en potentiell eller befintlig tullskuld, vilken motsvarar import- eller exporttullbeloppet och de andra avgifter som ska betalas i samband med import eller export av varor. Enligt artikel 92.1 får en garanti ställas i form av en kontant deposition eller något annat betalnings- medel som av tullmyndigheterna erkänns som likvärdigt med en kontant deposition eller ett åtagande från en borgensman (se artikel 94) eller i någon annan form som ger likvärdig säkerhet för att det import- eller exporttullbelopp som motsvarar tullskulden och andra avgifter kommer att betalas. Tullmyndigheterna ska enligt artikel 98.1 omedelbart frisläppa garantin, när tullskulden eller betalningsskyldigheten avseende andra avgifter har upphört eller inte längre kan uppkomma. 
  
 Det import- eller exporttullbelopp som ska betalas ska enligt artikel 101.1 fastställas av de tullmyndigheter som är behöriga för den plats där tullskulden har uppkommit eller anses ha uppkommit i enlighet med artikel 87 (se ovan), så snart som de har nödvändiga uppgifter. Gäldenären ska enligt artikel 102.1 underrättas om tull- skulden. Detta gäller enligt artikel 103.1 inte efter utgången av en period om tre år efter den dag då tullskulden uppkom. Denna 
  
 102 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 treårsperiod ska förlängas till minst fem år och högst tio år i enlighet med nationell lagstiftning, när tullskulden har uppkommit på grund av en handling som när den utfördes skulle ha kunnat ge upphov till straffrättsliga förfaranden, se artikel 103.2. 
  
 Import- eller exporttullbelopp motsvarande en tullskuld som gäldenären underrättats om i enlighet med artikel 102 (se ovan) ska enligt artikel 108.1 betalas av denne inom den tid som föreskrivs av tullmyndigheterna. Tidsfristen får inte överskrida tio dagar från och med det att gäldenären underrättats om tullskulden. Tull- myndigheterna får förlänga tidsfristen på ansökan av gäldenären. Betalning ska enligt artikel 109.1 ske kontant eller på något annat sätt med liknande betalningseffekt, inbegripet genom justering av ett kreditsaldo i enlighet med nationell lagstiftning. Tullmyndig- heterna kan bevilja anstånd i 30 dagar med betalningen, se artik- larna 110 och 111.1. Om import- eller exporttullbeloppet inte har betalats inom föreskriven tid, ska tullmyndigheterna enligt artikel 113 säkerställa betalning av det beloppet med alla medel som står till buds enligt den berörda medlemsstatens lagstiftning. Dröjs- målsränta kan debiteras för import- eller exporttullbelopp som inte har betalats i tid, se artikel 114. 
  
 Att import- eller exporttullbelopp kan återbetalas eller efterges framgår av artikel 116.1. Återbetalning eller eftergift kan ske av något av följande skäl: 
  
 a)import- eller exporttull har tagits ut med ett för stort belopp (se artikel 117), 
  
 b)varorna är defekta eller uppfyller inte villkoren i avtalet (se artikel 118), 
  
 c)de berörda myndigheterna har begått ett fel (se artikel 119), eller 
  
 d)av rättviseskäl (se artikel 120). 
  
 Vilka tidsfrister som gäller för ansökan om återbetalning eller efter- gift framgår av artikel 121. 
  
 Av artikel 124.1 framgår elva fall som medför att en tullskuld vid import eller export upphör. Det är exempelvis genom betalning av import- eller exporttullbeloppet eller genom att import- eller exporttullbeloppet efterges. 
  
 103 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 4.5Införsel av varor i unionens tullområde (avdelning IV) 
  
 Avdelning IV innehåller 26 artiklar, indelade i två kapitel: 
  
 kapitel 1, Summarisk införseldeklaration (artiklarna  
 127–132), 
  och 
  
 kapitel 2, Varors ankomst (artiklarna  
 133–152). 
  
 Varor som förs in i EU:s tullområde (se artikel 4) ska enligt artikel 127.1 omfattas av en summarisk införseldeklaration. Deklarationen ska enligt huvudregeln i artikel 127.3 inges till tullkontoret för första införsel inom en särskild tidsfrist, innan varorna förs in i unionens tullområde. Den ska innehålla de upplysningar som krävs för riskanalys av säkerhets- och skyddsskäl, jfr artikel 128. Någon deklaration behöver enligt artikel 127.2 a inte lämnas i fråga om transportmedel och varor som transporteras på dessa som endast passerar genom territorialvatten eller luftrum inom EU:s tull- område utan att göra uppehåll. 
  
 Varor som förs in i unionens tullområde ska enligt artikel 134.1 omfattas av tullövervakning och får underkastas tullkontroller från och med tidpunkten för införseln. Varorna ska enligt artikel 135.1 utan dröjsmål transporteras via den rutt som tullmyndigheterna angivit, och enligt deras anvisningar, till det tullkontor som utsetts av tullmyndigheterna, till någon annan plats som de anvisat eller godkänt eller till en frizon. Omedelbart vid ankomst till någon av dessa platser ska enligt artikel 139.1 införseln av varorna anmälas till tullen. 
  
 Vid den tidpunkt varorna anmäls till tullen ska  
 icke-unionsvaror 
  enligt artikel 144 anses vara i tillfällig lagring.4  
 Icke-unionsvaror 
  i tillfällig lagring ska enligt artikel 149 hänföras till ett tullförfarande eller återexporteras inom 90 dagar. Om inget annat föreskrivs ska deklaranten enligt artikel 150 fritt få välja till vilket tullförfarande varorna ska hänföras, enligt villkoren för det förfarandet, obero- ende av varornas beskaffenhet, mängd, ursprungsland, avsändnings- land eller destinationsland. 
  
 4 Egentligen står det ”ska hänföras till tillfällig lagring” i den svenska språkversionen. Det synes vara en felöversättning, i exempelvis de engelska och danska språkversionerna har mot- svarande fras lydelsen ”shall be in temporary storage” respektive ”skal være under midlertidig opbevaring”. 
  
 104 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 4.6Allmänna regler om tullstatus, hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och bortskaffande av varor (avdelning V) 
  
 Avdelning V innehåller 48 artiklar, indelade i fyra kapitel: 
  
 kapitel 1, Varors tullstatus (artiklarna  
 153–157), 
  
 kapitel 2, Hänförande av varor till ett tullförfarande (artiklarna  
 158–187), 
  
 kapitel 3, Kontroll och frigörande av varor (artiklarna  
 188–196), 
  och 
  
 kapitel 4, Bortskaffande av varor (artiklarna  
 197–200). 
  
 Alla varor som befinner sig i unionens tullområde ska enligt artikel 153.1 antas ha tullstatus som unionsvaror, såvida inte det fastställs att de inte har tullstatus som unionsvaror. Varorna förlorar sin tullstatus som unionsvaror och blir  
 icke-unionsvaror, 
  om de exempelvis förs ut ur unionens tullområde, i den mån reglerna om intern transitering inte är tillämpliga, eller har hänförts till för- farandet för extern transitering, ett förfarande för lagring eller förfarandet för aktiv förädling, i den mån det är tillåtet enligt tullagstiftningen, se artikel 154. 
  
 Alla varor som ska hänföras till ett tullförfarande, utom förfaran- det för frizoner, ska enligt artikel 158.1 omfattas av en tulldeklara- tion som är anpassad till förfarandet i fråga. Tulldeklarationen ska, utom i särskilda fall, inges genom elektronisk databehandlings- teknik, jfr artikel 158.2, till ett behörigt tullkontor, se artikel 159. Tulldeklarationen kan vara en standardtulldeklaration eller en förenklad tulldeklaration, se artiklarna  
 162–165 
  respektive  
 166–169. 
  En tulldeklaration får enligt artikel 170.1 inges av varje person som kan lämna alla de uppgifter som krävs för tillämpningen av bestämmelserna om det tullförfarande för vilket varorna deklareras. Denna person, dvs. deklaranten, ska även vara i stånd att anmäla eller låta anmäla varornas ankomst till tullen. Deklaranten ska, utom i vissa undantagsfall, vara etablerad i unionens tullområde, se artiklarna 170.2 och 170.3. Om tulldeklarationen uppfyller villko- ren för vad som gäller för hänförande av varor till ett tullförfarande ska den enligt artikel 172.1 omedelbart godtas av tullmyndig- 
  
 105 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 heterna, förutsatt att de varor som den avser har anmälts till tullen. Att en godtagen tulldeklaration kan ändras eller ogiltigförklaras framgår av artikel 173 respektive 174. Andra förenklingar än förenklad tulldeklaration som unionstullkodexen ger utrymme för är centraliserad klarering, se artiklarna  
 179–181, 
  och registrering i deklarantens bokföring, se artiklarna  
 182–184. 
  
 I syfte att kontrollera riktigheten av uppgifterna i en godtagen tulldeklaration får tullmyndigheterna enligt artikel 188 granska deklarationen och de styrkande handlingarna och begära att dekla- ranten lämnar andra handlingar samt undersöka varorna och ta prover för analys eller för fördjupad undersökning av varorna, jfr artiklarna 189 och 190. Resultatet vid en kontroll av en tulldeklara- tion ska enligt artikel 191.1 användas vid tillämpningen av be- stämmelserna om det tullförfarande till vilket varorna hänförs. Resultatet av kontrollen har enligt artikel 191.3 samma bevisvärde i hela EU:s tullområde. 
  
 Om villkoren för att hänföra varorna till förfarandet i fråga är uppfyllda och förutsatt att eventuella restriktioner har tillämpats och att varorna inte är föremål för några förbud, ska tullmyndig- heterna enligt artikel 194.1 frigöra varorna så snart uppgifterna i tulldeklarationen har kontrollerats eller godtagits utan kontroll. 
  
 Varor kan enligt unionstullkodexen bortskaffas på tre sätt: 
  
 förstöring av varor enligt artikel 197, 
  
 försäljning av varor enligt artikel 198.1, eller 
  
 överlåtelse av varor till staten enligt artikel 199. 
  
 4.7Övergång till fri omsättning och befrielse från importtullar (avdelning VI) 
  
 Avdelning VI innehåller nio artiklar, indelade i två kapitel: 
  
 kapitel 1, Övergång till fri omsättning (artiklarna 201 och 202), och 
  
 kapitel 2, Befrielse från importtullar (artiklarna  
 203–209). 
  
 106 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 Eftersom övergång till fri omsättning är ”ett av de allra viktigaste tullförfarandena”5 har detta förfarande behandlats i ett eget, om än kort, kapitel i unionstullkodexen. Huvudregeln avseende förfaran- det framgår av artikel 201.  
 Icke-unionsvaror, 
  som är avsedda att släppas ut på unionens marknad eller är avsedda för privat använd- ning eller konsumtion inom EU:s tullområde, ska hänföras till förfarandet för övergång till fri omsättning. En övergång till fri omsättning medför att tillämpliga importtullar tas ut, att andra eventuella avgifter tas ut i enlighet med gällande bestämmelser för dessa avgifter, att handelspolitiska åtgärder (jfr artikel 202) och förbud och restriktioner tillämpas, i den mån de inte ska tillämpas i ett tidigare skede, samt att de övriga formaliteter som införts för import av varorna fullgörs. Övergång till fri omsättning innebär att  
 icke-unionsvaror 
  får tullstatus som unionsvaror. 
  
 I övrigt innehåller avdelning VI i artiklarna  
 203–209 
  bestäm- melser om befrielse från importtullar för varor som återinförs till unionens tullområde i samma skick som de var i när de exporte- rades och för produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet. 
  
 4.8Särskilda förfaranden (avdelning VII) 
  
 Avdelning VII innehåller 53 artiklar, indelade i fem kapitel: 
  
 kapitel 1, Allmänna bestämmelser (artiklarna  
 210–225), 
  
 kapitel 2, Transitering (artiklarna  
 226–236), 
  
 kapitel 3, Lagring (artiklarna  
 237–249), 
  
 kapitel 4, Särskild användning (artiklarna  
 250–254), 
  och 
  
 kapitel 5, Förädling (artiklarna  
 255–262). 
  
 Varor får enligt artikel 210 hänföras till någon av följande kate- gorier av särskilda förfaranden: 
  
 a)transitering, som ska omfatta extern transitering (se artikel 226) och intern transitering (se artikel 227), 
  
 5 KOM (2005) 608 slutlig, s. 11. 
  
 107 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 b)lagring, som ska omfatta lagring i tullager (se artiklarna 240– 
  
 242)och frizoner (se artiklarna  
 243–249), 
  
 c)särskild användning, som ska omfatta tillfällig införsel (se artiklarna  
 250–253) 
  och slutanvändning (se artikel 254), eller 
  
 d)förädling, som ska omfatta aktiv förädling (se artiklarna 256– 
  
 258)och passiv förädling (se artiklarna  
 259–262). 
  
 Tillstånd från tullmyndigheterna krävs enligt artikel 211.1 vid användning av förfarandet för aktiv eller passiv förädling, för till- fällig införsel eller för slutanvändning samt vid drift av anlägg- ningar för lagring i tullager, utom i de fall då den driftansvarige för anläggningen är tullmyndigheten själv. 
  
 Ett särskilt förfarande ska enligt artikel 215.1 avslutas när de varor som hänförts till förfarandet, eller de förädlade produkterna, hänförs till ett påföljande tullförfarande, har förts ut ur unionens tullområde, eller har förstörts utan att något avfall återstår, eller överlåts till staten i enlighet med artikel 199 (se avsnitt 4.6). Detta gäller inte för förfarandet för transitering som enligt artikel 215.2 ska avslutas av tullmyndigheterna när de kan fastställa att för- farandet har slutförts på ett korrekt sätt, på grundval av en jäm- förelse mellan de uppgifter som är tillgängliga vid avgångstull- kontoret och de som är tillgängliga vid destinationstullkontoret. 
  
 Varor som har hänförts till tullagerförfarandet eller ett för- farande för förädling eller lagts upp i en frizon får enligt artikel 220 genomgå sådana vanliga former av hantering som är avsedda att bevara dem, förbättra deras utseende eller marknadsmässiga kvalitet eller förbereda dem för distribution eller återförsäljning. 
  
 Förfarandet för extern transitering innebär enligt artikel 226 att  
 icke-unionsvaror 
  får transporteras från en plats till en annan inom unionens tullområde utan att omfattas av importtullar eller andra avgifter i enlighet med andra tillämpliga bestämmelser eller han- delspolitiska åtgärder, i den mån de inte innebär förbud mot in- försel av varor i eller utförsel av varor ur unionens tullområde. Transiteringen kan ske bl.a. enligt förfarandet för extern unions- transitering (se artiklarna  
 233–236), 
  under vissa förutsättningar i 
  
 108 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 enlighet med  
 TIR-konventionen6 
  eller i enlighet med ATA- konventionen/Istanbulkonventionen7 om en transiteringsbefordran äger rum. I artikel 227 finns en motsvarande bestämmelse avseende unionsvaror. 
  
 Ett förfarande för lagring, dvs. tullager (se artiklarna  
 240–242) 
  eller frizon (se artiklarna  
 243–249), 
  innebär enligt artikel 237 att  
 icke-unionsvaror 
  får lagras i unionens tullområde utan att omfattas av importtullar eller andra avgifter i enlighet med andra tillämpliga bestämmelser eller handelspolitiska åtgärder, i den mån de inte innebär förbud mot införsel av varor i eller utförsel av varor ur unionens tullområde. Under vissa omständigheter kan också unions- varor hänföras till ett förfarande för lagring. Varor får enligt artikel 238 kvarstå under ett förfarande för lagring under obestämd tid, såvida inte typen av varor eller deras beskaffenhet vid långtids- lagring kan innebära ett hot mot människors eller djurs hälsa, mot växter eller miljön. 
  
 Särskild användning omfattar förfarandena för tillfällig införsel och slutanvändning. Förfarandet för tillfällig införsel innebär enligt artikel 250.1 att  
 icke-unionsvaror 
  som är avsedda för återexport (jfr avsnitt 4.9) får bli föremål för särskild användning i unionens tullområde med fullständig eller partiell befrielse från importtullar, utan att varorna blir föremål för andra avgifter i enlighet med andra tillämpliga bestämmelser eller handelspolitiska åtgärder, i den mån de inte innebär förbud mot införsel av varor i eller utförsel av varor ur unionens tullområde. För att förfarandet ska få användas måste vissa villkor vara uppfyllda, bl.a. att varorna inte får vara avsedda att genomgå någon förändring, förutom normal värdeminskning till följd av att de används. Tullmyndigheterna ska enligt artikel 251 fastställa den tid inom vilken varor som hänförts till förfarandet måste återexporteras eller hänföras till ett påföljande tullförfarande. Denna tid ska vara så lång att ändamålet med den tillåtna använd- ningen kan uppnås. Den totala tid under vilken varor får kvarstå 
  
 6Tullkonventionen den 14 november 1975 om internationell transport av gods upptaget i  
 TIR-carnet 
  
 (TIR-konventionen) 
  gäller i Sverige. Grundbestämmelserna i  
 TIR-konventionen 
  är publicerade i Sveriges överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1976:133. En ändring av artikel 18 i konventionen har publicerats i SÖ 1989:76. Konventionens bilagor samt andra ändringar i konventionen finns publicerade i Tullverkets författningssamling (TFS). 
  
 7Tullkonventionen den 6 december 1961 om  
 ATA-carnet 
  för tillfällig införsel av varor (SÖ 1964:8) och konventionen den 26 juni 1990 om temporär import (jfr prop. 1995/96:32). 
  
 109 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 under förfarandet får inte överstiga tio år, förutom vid oförutsedda händelser. Inom ramen för förfarandet för användning för särskilda ändamål får varor enligt artikel 254.1 övergå till fri omsättning tull- fritt eller till nedsatt tullsats på grund av deras särskilda använd- ning. 
  
 Inom ramen för förfarandet för aktiv förädling får enligt artikel 256  
 icke-unionsvaror 
  användas i EU:s tullområde i en eller flera förädlingsprocesser (se artikel 5.37) utan att varorna omfattas av importtullar eller andra avgifter i enlighet med andra tillämpliga be- stämmelser eller handelspolitiska åtgärder, i den mån de inte för- bjuder införsel av varor i eller utförsel av varor ur unionens tullområde. Förfarandet får användas i andra fall än vid reparationer och förstöring endast när de varor som hänförts till förfarandet kan identifieras i de förädlade produkterna, utom om de använts som produktionstillbehör. Förfarandet får också användas för varor avsedda för att genomgå processer för att uppfylla de tekniska villkoren för deras övergång till fri omsättning samt varor som måste genomgå vanliga former av hantering i enlighet med artikel 220 (se ovan). Tullmyndigheterna ska enligt artikel 257.1 ange den tid inom vilket förfarandet ska avslutas. 
  
 Inom ramen för förfarandet för passiv förädling får enligt artikel 259 unionsvaror temporärt exporteras från unionens tullområde för att genomgå förädlingsprocesser. De förädlade produkter som framställts av dessa varor får övergå till fri omsättning med fullständig eller partiell befrielse från importtullar på ansökan av tillståndshavaren eller en annan person som är etablerad på unio- nens tullområde, förutsatt att den personen har fått tillstånds- havarens samtycke och villkoren i tillståndet är uppfyllda. För- farandet får inte tillåtas för vissa typer av unionsvaror, bl.a. varor vars export medför att importtullar återbetalas eller efterges. Tullmyndigheterna ska ange den tid inom vilken de temporärt exporterade varorna ska återimporteras till unionens tullområde i form av förädlade produkter och övergå till fri omsättning, för att varorna ska kunna omfattas av fullständig eller partiell befrielse från importtullar. De får bevilja en rimlig förlängning av denna tid om tillståndshavaren lämnar in en motiverad ansökan om detta. 
  
 110 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 4.9Varor som förs ut ur unionens tullområde (avdelning VIII) 
  
 Avdelning VIII innehåller 15 artiklar, indelade i sex kapitel: 
  
 kapitel 1, Formaliteter inför utförsel av varor (artiklarna  
 263–266), 
  
 kapitel 2, Formaliteter vid utförsel av varor (artiklarna 267 och 268), 
  
 kapitel 3, Export och återexport (artiklarna 269 och 270), 
  
 kapitel 4, Summarisk utförseldeklaration (artiklarna  
 271–273), 
  
 kapitel 5, Anmälan om återexport (artiklarna  
 274–276), 
  och 
  
 kapitel 6, Befrielse från exporttullar (artikel 277). 
  
 Avdelningen innehåller bestämmelser om formaliteter i samband med export av unionsvaror och återexport av  
 icke-unionsvaror 
  ut ur unionens tullområde. 
  
 Varor som ska föras ut ur tullområdet ska enligt artikel 263.1 omfattas av en deklaration före avgång som ska inges till det be- höriga tullkontoret inom en fastställd tidsfrist innan varorna förs ut ur unionens tullområde. Deklarationen ska enligt artikel 263.3 utgöras av något av följande: en tulldeklaration (jfr artikel 5.12), en deklaration om återexport i enlighet med artikel 270 eller en sum- marisk utförseldeklaration enligt artikel 271. Deklarationen ska innehålla de uppgifter som krävs för riskanalys av säkerhets- och skyddsskäl, jfr artikel 264. Någon deklaration behöver enligt artikel 263.2 a inte lämnas i fråga om transportmedel och varor som trans- porteras på dessa som endast passerar genom territorialvatten eller luftrum inom unionens tullområde utan att göra uppehåll. 
  
 Varor som ska föras ut ur unionens tullområde ska enligt artikel 267.1 omfattas av tullövervakning och får underkastas tullkon- troller. 
  
 Det framgår av artikel 277 att unionsvaror som exporteras tem- porärt från unionens tullområde omfattas av befrielse från export- tullar under förutsättning att de återimporteras. 
  
 111 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 4.10Elektroniska system, förenklingar, delegering av befogenheter, kommittéförfarande och slutbestämmelser (avdelning IX) 
  
 Avdelning IX innehåller 11 artiklar, indelade i fyra kapitel: 
  
 kapitel 1, Utveckling av elektroniska system (artiklarna  
 278–281), 
  
 kapitel 2, Förenklingar av tillämpningen av tullagstiftningen (ar- tiklarna 282 och 283), 
  
 kapitel 3, Delegering av befogenheter och kommittéförfarande (artiklarna 284 och 285), och 
  
 kapitel 4, Slutbestämmelser (artiklarna  
 286–288). 
  
 Enligt unionstullkodexen är elektronisk kommunikation huvud- regeln och pappersbaserad kommunikation undantaget, jfr skäl 17 och artikel 6.1. Den 31 december 2020 ska de elektroniska system som krävs för tillämpningen av kodexens bestämmelser senast vara i drift. Under tiden som elektroniska system utvecklas och införs finns i artiklarna  
 278–281 
  bestämmelser som gör det möjligt att under en övergångsperiod använda andra metoder för utbyte och lagring av information än elektronisk databehandlingsteknik. I det här sammanhanget kan man också notera den möjlighet  
 EU-kom- 
  missionen har enligt artikel 282 att låta en eller flera medlemsstater under en begränsad tid särskilt testa  
 it-relaterade 
  förenklingar av tillämpningen av tullagstiftning. 
  
 I artiklarna 284 och 285 finns bestämmelser som rör delegerade akter respektive genomförandeakter. Bestämmelserna i unionstull- kodexen om denna typ av rättsakter beskrivs närmare i avsnitt 4.11. 
  
 I de återstående tre artiklarna,  
 286–288, 
  framgår när kodexen träder i kraft och från vilka tidpunkter den ska tillämpas samt att vissa rättsakter upphör att gälla respektive ändras med anledning av unionstullkodexen, se också avsnitt 5.10. 
  
 112 
  
 SOU 2015:5 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 4.11Förordningar som meddelas med stöd av unionstullkodexen 
  
 Delegerade akter 
  
 För att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar i unions- tullkodexen har kommissionen getts befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290.1 första stycket i  
 EUF-fördraget. 
  Enligt andra stycket i den artikeln ska mål, innehåll, omfattning och varaktighet för delegeringen av befogenhet uttryckligen av- gränsas i lagstiftningsakterna. I kodexen framgår dessa avgräns- ningar av artikel 284. 
  
 Befogenheten att anta delegerade akter framgår av artiklarna 2, 7, 10, 20, 24, 31, 36, 40, 62, 65, 75, 88, 99, 106, 115, 122, 126, 131, 142, 151, 156, 160, 164, 168, 175, 180, 183, 186, 196, 206, 212, 216, 221, 224, 231, 235, 253, 265 och 279. Befogenheten är enligt artikel 284.2 tidsbegränsad. Den ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 30 oktober 2013 och kan genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga. 
  
 Befogenheten får enligt artikel 284.3 när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning (EUT) eller vid ett senare datum som anges i beslutet. Det påverkar dock inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 
  
 När kommissionen antar en delegerad akt ska den enligt artikel 284.4 samtidigt lämnas till Europaparlamentet och rådet. Den dele- gerade akten ska enligt artikel 284.5 träda i kraft endast om varken parlamentet eller rådet har gjort invändningar mot akten inom en period av två månader från den dag då akten lämnades till parla- mentet och rådet, eller om både parlamentet och rådet, före ut- gången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att ha några invändningar. Denna period kan för- längas med två månader på parlamentets eller rådets initiativ. 
  
 Genom en särskilt inrättad expertgrupp har medlemsstaterna involverats i arbetet med dessa akter. 
  
 113 
  
 Den nya tullkodexen för unionen 
  
 SOU 2015:5 
  
 Genomförandeakter 
  
 För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av unions- tullkodexen har kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter i enlighet med artikel 291.2 i  
 EUF-fördraget. 
  Av skäl 5 i kodexen framgår att dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter8. I artikel 285 i kodexen preciseras i vil- ken utsträckning förordning (EU) nr 182/2011 ska vara tillämplig. 
  
 Av artikel 285.1 framgår att kommissionen ska biträdas av den s.k. tullkodexkommittén. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 
  
 Befogenheten för kommissionen att anta genomförandeakter framgår av artiklarna 8, 11, 17, 21, 25, 32, 37, 41, 50, 54, 58, 63, 66, 68, 76, 100, 107, 123, 132, 138, 143, 152, 157, 161, 165, 169, 176, 178, 181, 184, 187, 193, 200, 207, 209, 213, 217, 222, 225, 232, 236, 239, 266, 268, 273, 276, 281 och 283. 
  
 Av dessa artiklar framgår om genomförandeakten ska antas enligt det rådgivande förfarandet, se artikel 285.2 som hänvisar till artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011, eller granskningsförfaran- det, se artikel 285.4 som hänvisar till artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011. Tre artiklar, dvs. artiklarna 8, 37 och 123, hänvisar till både det rådgivande förfarandet och granskningsförfarandet. Åter- stående 45 artiklar hänvisar enbart till granskningsförfarandet. 
  
 Genom hänvisningen till artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 i artikel 285.3 och 285.5 framgår att genomförandeakten i vissa fall ska kunna tillämpas omedelbart. 
  
 8 EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. 
  
 114 
  
 5Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 5.1Utgångspunkter för utredningens förslag 
  
 Unionstullkodexen trädde i kraft den 30 oktober 2013 och ska tillämpas fullt ut fr.o.m. den 1 maj 2016, se artiklarna 287 och 288 i kodexen. Den nya kodexen innehåller flera väsentliga nyheter, se avsnitt 4.1. Med anledning av detta är det nödvändigt att se över den svenska tullagstiftningen, dvs. tullagen (2000:1281) och tullför- ordningen (2000:1306) samt lagen (1994:1548) och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (jfr avsnitt 3.3). 
  
 Följande utgångspunkter ligger i huvudsak till grund för dels ut- redningens översyn av den gällande svenska tullagstiftningen, dels utredningens förslag till ny sådan lagstiftning. 
  
 5.1.1Två lagar och två förordningar 
  
 Inom Regeringskansliet finns en uppdelning av tullfrågorna mellan Finansdepartementet och Utrikesdepartementet. Detta följer av 12 § förordningen (1996:1515) med instruktion för Regeringskansliet enligt vilken Finansdepartementet har ansvar för tullväsendet och Utrikesdepartementet för utrikeshandel och handelspolitik. 
  
 När det gäller tullagstiftningen så har Finansdepartementet huvudansvaret och Utrikesdepartementet ansvarar för vissa delar av den. Uppdelningen mellan departementen avspeglas i den gällande tullagstiftningen på så sätt att Finansdepartementet har ansvar för tullagen (2000:1281) och tullförordningen (2000:1306) och Utrikes- departementet har ansvar för lagen (1994:1548) och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 115 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 En uppdelning av tullagstiftningen efter dessa linjer är inte ny utan kommer till uttryck i såväl propositionen Den svenska tullagstift- ningen vid ett  
 EU-medlemskap 
  (prop. 1994/95:34) som proposi- tionen En ny tullag (prop. 1999/2000:126). 
  
 Enligt utredningsdirektiven (se bilaga 1) ska också den nya tullagstiftningen följa uppdelningen av tullfrågorna mellan Finans- departementet och Utrikesdepartementet. Detta har därför beak- tats vid utformningen av förslagen till nya lagar som ersätter tullagen och lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (se avsnitt 5.2 respektive 5.5) samt förslagen till nya förord- ningar som ersätter tullförordningen och förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (se avsnitt 5.4 respek- tive 5.6). 
  
 5.1.2Lagarnas struktur följer i huvudsak unionstullkodexens 
  
 Enligt utredningsdirektiven har tullagen och lagen om vissa tull- förfaranden med ekonomisk verkan, m.m. en struktur som avviker från den som finns i gemenskapstullkodexen (se avsnitt 3.2) vilket sägs i viss mån ha medfört svårigheter i att sätta sig in i tullagstift- ningen. Strukturen för de nya lagarna bör i den mån det är möjligt därför följa strukturen i unionstullkodexen. 
  
 Unionstullkodexen är indelad i avdelningar. Med beaktande av ansvarsfördelningen mellan Finansdepartementet och Utrikes- departementet fördelar sig avdelningarna i kodexen mellan departe- menten enligt utredningsdirektiven på följande sätt. 
  
 Finansdepartementet: 
  
 Avdelning I (Allmänna bestämmelser), utom bestämmelserna om bindande besked, dvs. artiklarna  
 1–32 
  och  
 38–55, 
  
 Avdelning III (Tullskuld och garantier), dvs. artiklarna  
 77–126, 
  
 Avdelning IV (Införsel av varor i unionens tullområde), dvs. artiklarna  
 127–152, 
  
 Avdelning V (Allmänna regler om tullstatus, hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och bortskaf- fande av varor), utom kapitel 1 om varors tullstatus, dvs. artik- larna  
 158–200, 
  
 116 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Avdelning VI (Övergång till fri omsättning och befrielse från importtullar), dvs. artiklarna  
 201–209, 
  
 Avdelning VII (Särskilda förfaranden), endast kapitel 3 om lag- ring, dvs. artiklarna  
 237–249, 
  
 Avdelning VIII (Varor som förs ut ur unionens tullområde), dvs. artiklarna  
 263–277, 
  och 
  
 Avdelning IX (Elektroniska system, förenklingar, delegering av befogenheter, kommittéförfarande och slutbestämmelser), dvs. artiklarna  
 278–288. 
  
 Utrikesdepartementet: 
  
 Avdelning I (Allmänna bestämmelser), endast bestämmelserna om bindande besked, dvs. artiklarna  
 33–37, 
  
 Avdelning II (Faktorer som ska läggas till grund för tillämp- ningen av import- eller exporttullar och andra åtgärder beträf- fande varuhandel), dvs. artiklarna  
 56–76, 
  
 Avdelning V (Allmänna regler om tullstatus, hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och bortskaf- fande av varor), endast kapitel 1 om varors tullstatus, dvs. artik- larna  
 153–157, 
  och 
  
 Avdelning VII (Särskilda förfaranden), utom kapitel 3 om lag- ring, dvs. artiklarna  
 210–236 
  och  
 250–262. 
  
 Enligt direktiven ska utredningen ha denna fördelning som ut- gångspunkt för uppdelningen av bestämmelserna mellan de nya lagar som föreslås. Detta krav, liksom önskemålet att strukturen för de nya lagarna i möjligaste mån bör följa strukturen i unions- tullkodexen, har beaktats vid utformningen av förslagen till nya lagar som ersätter tullagen och lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Förslagen till nya förordningar som ersätter tullförordningen och förordningen om vissa tullförfaran- den med ekonomisk verkan, m.m. har fått en motsvarande ut- formning. 
  
 117 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 5.1.3Förslag med anledning av kommissionens 
  
 utkast till förordningar som meddelas med stöd av unionstullkodexen 
  
 I utredningens direktiv anges ”I unionstullkodexen har kommissio- nen tilldelats befogenheter att anta delegerade akter och genomför- andeakter. Avsikten är att dessa akter ska ha trätt i kraft den 1 maj 2016 så att de kan bli tillämpliga samtidigt med unionstullkodexen. När unionstullkodexen omnämns i det följande avses även dessa dele- gerade akter och genomförandeakter.” I uppdraget ingår alltså att, med anledning av unionstullkodexen och de förordningar som kommer att meddelas av kommissionen med stöd av kodexen, se över behovet av och lämna förslag till nya nationella regler. 
  
 Kommissionen presenterade i mitten av januari 2014 sina utkast till genomförandeförordning och delegerad förordning, cirka 600 artiklar. Enligt kommissionen måste dessa förordningar vara antagna och träda i kraft i mitten av 2015. En svensk text kan förväntas föreligga i mars 2015 och den fullständiga processen beräknas vara avslutad i maj 2015. 
  
 Kommissionen presenterade i augusti 2014 nya utkast (REV 2) baserade på den synpunktshantering som företagits tillsammans med medlemstaterna och kommer i januari 2015 att presentera ytterligare reviderade versioner. Utredningen har i sitt arbete utgått från förslagen i REV 2. 
  
 Med beaktande av att det, under utredningens tid, inte kommer att finnas färdigförhandlade förordningar som meddelats med stöd av unionstullkodexen har utredningen haft att ta ställning till hur den uppkomna situationen bäst hanteras. Utredningen har i sitt arbete kommit fram till att det i kommissionens förordningsutkast finns ett antal bestämmelser som bör beaktas vid utformandet av de författningsförslag som utredningen presenterar. Givet den stora mängd artiklar som kommissionens förordningsutkast består av och det faktum att utkasten inte utgör en stabil grund, har utredningen kommit fram till att det inte är lämpligt att presentera de fullständiga förordningsutkasten som bilaga till betänkandet. Utredningen har i stället valt att endast redovisa de utkast till artiklar som av utredningen bedömts vara väsentliga och som direkt kan kopplas till specifika författningsförslag. Dessa artiklar åter- finns i bilaga 4. 
  
 118 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 En fråga belyses särskilt i det här avsnittet. Enligt 3 kap. 12 § andra stycket i den nuvarande tullagen meddelar regeringen beslut om att en flygplats ska utgöra internationell gemenskapsflygplats enligt artikel 190 b i tillämpningsföreskrifterna till gemenskaps- tullkodexen, dvs. en flygplats som har tillstånd för flygtrafik med tredjeland. I de utkast till föreskrifter meddelade med stöd av unionstullkodexen som utredningen haft tillgång till så finns det också bestämmelser om flygplatser som har tillstånd för flygtrafik med tredjeland, i utkasten benämnda internationella unionsflyg- platser. En förutsättning i utkasten verkar vara att det är tull- myndigheterna som bestämmer om en flygplats ska utgöra inter- nationell unionsflygplats, vilket för svensk del inte överensstämmer med ordningen enligt den nuvarande tullagen. Bör dessa beslut fortsättningsvis fattas av Tullverket? Enligt utredningens bedöm- ning går den frågan inte att besvara för närvarande eftersom det är oklart hur  
 EU-bestämmelserna 
  slutligen kommer att lyda. En annan fråga är om det vore en lämplig ordning, men inte heller den frågan kan belysas i nuläget. 
  
 Frågan om hur beslut om internationell unionsflygplats ska hanteras får därmed lämnas till den fortsatta hanteringen av det här ärendet. 
  
 5.2En ny tullag 
  
 Förslag: Med anledning av unionstullkodexen införs en ny tullag för att ersätta tullagen (2000:1281). 
  
 Den nya tullagen innehåller främst kompletterande bestäm- melser till unionstullkodexen. 
  
 Enligt ansvarsfördelningen mellan Finansdepartementet och Utrikes- departementet (se avsnitt 5.1.2) ligger följande bestämmelser i unions- tullkodexen under Finansdepartementets ansvar: 
  
 artiklarna  
 1–32 
  och  
 38–55, 
  dvs. allmänna bestämmelser, utom bestämmelserna om bindande besked, 
  
 artiklarna  
 77–126, 
  dvs. bestämmelser om tullskuld och garantier, 
  
 119 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 artiklarna  
 127–152, 
  dvs. bestämmelser om införsel av varor i unionens tullområde, 
  
 artiklarna  
 158–200, 
  dvs. bestämmelser om hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och bortskaffande av varor, 
  
 artiklarna  
 201–209, 
  dvs. bestämmelser om övergång till fri om- sättning och befrielse från importtullar, 
  
 artiklarna  
 237–249, 
  dvs. bestämmelser om lagring, 
  
 artiklarna  
 263–277, 
  dvs. bestämmelser om varor som förs ut ur unionens tullområde, och 
  
 artiklarna  
 278–288, 
  dvs. bestämmelser om elektroniska system, förenklingar, delegering av befogenheter, och kommittéförfa- rande samt slutbestämmelser. 
  
 Utredningens förslag till ny tullag är baserat på dessa bestämmelser. Unionstullkodexens struktur har beaktats vid förslagets utform- ning, men vissa avvikelser har varit nödvändiga för att ge förslaget till lag en logisk disposition. Förslaget består av följande kapitel: 
  
 –1 kap. Allmänna bestämmelser 
  
 –2 kap. Tullskuld, skatt och garantier 
  
 –3 kap. Införsel av varor till Europeiska unionens tullområde 
  
 –4 kap. Hänförande av varor till ett tullförfarande och bort- skaffande av varor 
  
 –5 kap. Övergång till fri omsättning och lagring 
  
 –6 kap. Varor som förs ut ur Europeiska unionens tullområde 
  
 –7 kap. Kontroll av varor och transportmedel 
  
 –8 kap. Överträdelser och sanktioner 
  
 –9 kap. Överklagande 
  
 –10 kap. Särskilda bestämmelser 
  
 Unionstullkodexen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat, jfr artikel 288 andra stycket i  
 EUF-fördraget. 
  
 120 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Unionstullkodexen är den primära rättskällan på tullområdet och nationellt finns bara ett tämligen begränsat utrymme för kom- pletterande bestämmelser. Dessa får inte på något sätt gå utöver eller avvika från unionstullkodexen. Någon dubbelreglering får inte heller ske, vilket innebär att den svenska tullagstiftningen inte ska innehålla sådant som redan regleras i unionstullkodexen. Alla be- stämmelser i den nuvarande tullagen har granskats utifrån dessa förutsättningar och endast de bestämmelser som har bedömts komplettera unionstullkodexen och fortfarande vara relevanta har införts i förslaget till ny tullag. Vilka dessa bestämmelser är framgår av paragrafnyckeln i bilaga 5. Bestämmelsernas innehåll beskrivs närmare i författningskommentaren, se avsnitt 7.1. 
  
 I nuläget har utredningen inte identifierat några bestämmelser i unionstullkodexen som motiverar några helt nya bestämmelser i den nya tullagen. Så snart det föreligger förordningar som har med- delats med stöd av kodexen kan denna bedömning behöva revide- ras, men det får omhändertas i den fortsatta hanteringen av ärendet. 
  
 Den nuvarande tullagens ränteregler är enligt utredningens uppfattning inte helt enkla att förstå. Till viss del hänvisar reglerna till gemenskapstullkodexens bestämmelser om kompensationsränta och kreditränta, då dessa bestämmelser ska tillämpas även på andra skatter än tull som ska tas ut för varor vid import. Därutöver finns också andra regler om ränta som hänvisar till bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244). Det har under utredningens gång inte gått att utreda om dessa regler kompletterar varandra eller om det kan vara fråga om en dubbelreglering. Utredningen har därför valt att föra in de nuvarande räntereglerna (med nya hänvisningar till unionstullkodexens artiklar) i förslaget till ny tullag. Frågan om eventuella ändringar i räntereglerna får tas om- hand i den fortsatta hanteringen av det här ärendet. 
  
 I linje med principen att förfarandereglerna på  
 skatte-, 
  avgifts- och tullområdet ska vara så likformiga som möjligt, vilken kommit till uttryck i flera propositioner och betänkanden på skatte- och tullagstiftningens område, har skatteförfarandelagen (2011:1244) beaktats där så varit lämpligt. I den utsträckning tiden har medgivit det har även annan relevant lagstiftning beaktats. 
  
 Den nya tullagen ersätter tullagen (2000:1281). 
  
 I avsnitten  
 5.2.1–5.2.3 
  och 5.3 beskrivs närmare vilka övervägan- den som ligger till grund för utredningens förslag i vissa avseenden. 
  
 121 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 5.2.1Bestämmelser om sanktioner, överklaganden och kontroll av varor 
  
 Förslag: Bestämmelserna om överklaganden och kontroll av varor i den nuvarande tullagen införs i den nya tullagen. 
  
 Detsamma gäller för bestämmelserna om tullförseelse, tull- tillägg och förseningsavgift. Dessa bestämmelser införs i den nya tullagen i ett gemensamt kapitel. 
  
 Unionstullkodexen innehåller i vissa delar bestämmelser som när- mast har formen av ramlagstiftning. Detta gäller bestämmelserna om sanktioner (artikel 42), överklaganden (artiklarna  
 43–45) 
  och kon- troll av varor (artiklarna  
 46–49). 
  Där är utrymmet för komplet- terande nationella bestämmelser något större. Bestämmelserna om överklaganden och kontroll av varor har sina motsvarigheter i gemenskapstullkodexen medan bestämmelsen om sanktioner är ny i förhållande till den kodexen. Den nuvarande tullagen innehåller be- stämmelser om sanktioner i 8 och 10 kap. (Tulltillägg och förse- ningsavgift respektive Ansvarsbestämmelser), överklaganden i 9 kap. (Överklagande) och kontroll av varor i 6 kap. (Övervaknings- och kontrollverksamhet). 
  
 Kontroll av varor 
  
 Enligt utredningens bedömning är bestämmelserna om kontroll av varor i den nuvarande tullagen i överensstämmelse med unions- tullkodexens motsvarande bestämmelser och har därför införts i förslaget till ny tullag. 
  
 Överklaganden 
  
 Enligt utredningens bedömning är bestämmelserna om överklagan- den i den nuvarande tullagen i huvudsak i överensstämmelse med unionstullkodexens motsvarande bestämmelser och har därför in- förts i förslaget till ny tullag. Den nuvarande tullagen saknar emel- lertid en bestämmelse om dröjsmålstalan. 
  
 I artikel 243.1 andra stycket i gemenskapstullkodexen finns en bestämmelse om dröjsmålstalan. Frågan om dröjsmålstalan har 
  
 122 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 därför varit föremål för överväganden i både betänkandet Tullag- stiftningen och EG (SOU 1994:89) s. 152 och prop. 1999/2000:126 s. 126ff. Några förslag beträffande dröjsmålstalan har emellertid inte lämnats, i propositionen motiverades detta med att sådana kompletterande bestämmelser måste föregås av mycket noggranna överväganden, vilket det inte fanns utrymme för inom ramen för det lagstiftningsärendet. 
  
 I artikel 44.1 andra stycket i unionstullkodexen finns också en bestämmelse om dröjsmålstalan, vilket motiverar nya överväganden i frågan. Såvitt utredningen förstår den bedömning som gjordes i prop. 1999/2000:126 är frågan om dröjsmålstalan mycket komplex. Komplexiteten framgår också i betänkandet En ny förvaltningslag (SOU 2010:29) som för närvarande bereds inom Regeringskansliet. Betänkandet har ännu inte lett till någon lagstiftning. 
  
 Den korta tid som har stått till den här utredningens förfogande har inte gett utrymme för analyser av den omfattning som denna fråga kräver. Något förslag om dröjsmålstalan lämnas därför inte i det här betänkandet. Frågan får omhändertas i den fortsatta hante- ringen av det här ärendet. 
  
 Sanktioner 
  
 Eftersom artikel 42 om sanktioner i unionstullkodexen är ny i för- hållande till gemenskapstullkodexen behöver det göras en be- dömning av om den nuvarande tullagens sanktionsbestämmelser är i överensstämmelse med unionstullkodexen. 
  
 I artikel 42 sägs att varje medlemsstat ska fastställa sanktioner för överträdelser av tullagstiftningen. Sanktionerna ska vara effek- tiva, proportionerliga och avskräckande. Eventuella administrativa sanktioner kan vara antingen en penningavgift eller ett återkallande, en tillfällig indragning eller ändring av ett tillstånd som innehas av den person som drabbas av sanktionen. Medlemsstaterna ska vidare senast 180 dagar från kodexens tillämpningsdag till kommissionen anmäla dessa nationella bestämmelser. 
  
 Bestämmelserna om tulltillägg och förseningsavgift finns i 8 kap. i den nuvarande tullagen. Tulltillägg är en sanktion som i huvudsak riktar sig mot vissa brister vid fullgörandet av anmälnings- och uppgiftsskyldigheten i tullbehandlingen av den 
  
 123 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 kommersiella importen och tillämpas endast i det kommersiella flödet, jfr prop. 1985/86:41 s. 22 ff. Tulltillägget är 20 procent av den tull som inte skulle ha påförts om en oriktig uppgift hade god- tagits. Om det gäller mervärdesskatt som får dras av vid redovis- ning av skatt enligt mervärdesskattelagen ska beräkningen av tilläg- get i stället ske efter 10 procent (8 kap. 2 §  
 andra–fjärde 
  styckena tullagen). Tulltillägg påförs vidare när tull tas ut på grund av olaga införsel och andra olagliga förfaranden (8 kap. 3 § tullagen). 
  
 Förseningsavgift kan enligt 8 kap. 9 § tullagen påföras den som deklarerat en vara för övergång till fri omsättning genom att använda ett förenklat deklarationsförfarande eller ett lokalt klare- ringsförfarande och inte i tid har inkommit med en kompletterande tulldeklaration. Förseningsavgiften är 400 kronor. Om en påmin- nelse har skickats och den kompletterande deklarationen trots detta inte inkommit inom föreskriven tid uppgår försenings- avgiften dock till 800 kronor. 
  
 Bestämmelserna om tullförseelse finns i 10 kap. i den nuvarande tullagen. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift i tullagstiftningen eller mot anmälningsplikten i artikel 3 i förordningen (EG) nr 1889/2005 jämförd med 7 a kap. 2 § döms för tullförseelse till böter. Detsamma gäller den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot beslut som Tullverket meddelat med stöd av tullagstiftningen om skyldighet att föra anteckningar och lämna uppgifter om varor som förvaras i tillfälligt lager, tullager, frizon eller frilager eller som är föremål för förenklat förfarande vid tillämpning av ett tullförfarande. Detta gäller även den som uppsåtligen eller av oaktsamhet, bryter mot beslut som Tullverket meddelat med stöd av tullagstiftningen om skyldighet i övrigt att lämna uppgift eller handling till Tullverket eller om användningen eller förbrukningen av en  
 icke-gemenskapsvara. 
  I ringa fall ska dock inte dömas till ansvar (10 kap 1 § tullagen). 
  
 I 10 kap. 2 § tullagen anges att ansvar för tullförseelse inte ska inträda om gärningen är belagd med straff i brottsbalken, lagen (2000:1225) om straff för smuggling, lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. 
  
 I 10 kap. 4 § finns en bestämmelse om vitesföreläggande. Ett vitesföreläggande utgör ett tvångsmedel snarare än en sanktion, bestämmelsen behandlas därför inte närmare här. 
  
 124 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Med den moderniserade tullkodexen (se avsnitt 3.2) infördes ett krav på medlemsstaterna att ha sanktioner som är effektiva, proportionerliga och avskräckande, detta krav infördes därefter i unionstullkodexen. Det finns i den nuvarande tullagen bestämmel- ser om sanktioner som ska vara tillämpliga när någon inte iakttar sina skyldigheter enligt tullagstiftningen. Enligt utredningens bedömning är dessa sanktioner tillräckliga för att säkerställa att tullagstiftningen följs. Sanktionsbestämmelserna i den nuvarande tullagen är således i överensstämmelse med unionstullkodexen. Utredningen föreslår därför att bestämmelserna införs i förslaget till ny tullag. För att i möjligaste mån följa unionstullkodexens struktur föreslås att bestämmelserna om tullförseelse, tulltillägg och förseningsavgift förs samman i ett gemensamt kapitel i den nya tullagen. Utredningen föreslår vidare att förseningsavgiften höjs från 400 kronor och 800 kronor till 500 kronor respektive 1 000 kronor. 
  
 I december 2013 lade  
 EU-kommissionen 
  fram ett förslag till direktiv om en unionsrättslig ram för tullrättsliga överträdelser och sanktioner. Förslaget innehåller en gemensam förteckning över överträdelser av reglerna i tullagstiftningen och lägger också fast gemensamma sanktionsskalor. I förslaget finns även vissa pro- cessuella frågor reglerade. Förslaget behandlas för närvarande i ministerrådet. Om det antas torde en översyn av tullagens sank- tionsbestämmelser vara nödvändig. 
  
 5.2.2Bestämmelser i tullagen som inte är en del av tullagstiftningen 
  
 Förslag: Bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel behålls i den nya tullagen och den nya tullförordningen. 
  
 Bestämmelserna om övervakning beträffande regler om pro- duktsäkerhet behålls i den nya tullförordningen men under be- nämningen tullkontroll i samband med marknadskontroll. 
  
 Den nuvarande tullagen innehåller, förutom bestämmelser som kompletterar och genomför EU:s tullagstiftning, även bestämmel- ser som rör Tullverkets verksamhet men som egentligen inte är en 
  
 125 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 del av tullagstiftningen, exempelvis bestämmelserna om skönstull- taxering, tulltillägg och förseningsavgift samt annan skatt än tull som ska betalas till Tullverket, jfr prop. 1999/2000:126 s. 139. Här kan också nämnas bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel i 7 kap. respektive 7 a kap. i den nuvarande tullagen samt bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produkt- säkerhet i den nuvarande tullförordningen. 
  
 Enligt utredningsdirektiven bör det göras en bedömning av om bestämmelserna i dessa kapitel kan lyftas ut ur tullagen för att i stället ligga i separat lagstiftning. Den lag som ersätter tullagen skulle då bli mer renodlad som en del i ett nationellt genomförande av unionens tullagstiftning. Enligt utredningens uppfattning bör en sådan bedömning också omfatta bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produktsäkerhet i den nuvarande tullförord- ningen. 
  
 I den nya lagen bör det enligt direktiven kunna finnas bestäm- melser som berör andra områden där dessa på ett naturligt sätt anknyter till tullagstiftningen. Detta har därför varit utgångs- punkten för utredningens bedömning av vilka bestämmelser, som trots att de inte är en del av tullagstiftningen, bör ingå i den nya tullagen och den nya tullförordningen. 
  
 I den fortsatta framställningen ligger särskilt fokus på bestäm- melserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel i den nuvarande tullagen samt bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produktsäkerhet i den nuvarande tullförordningen. Bestämmel- serna om tulltillägg och förseningsavgift samt om Tullverkets roll som beskattningsmyndighet vid import berörs i avsnitten 5.2.1 och 5.9.3. 
  
 Tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter 
  
 När Sverige blev medlem i EU den 1 januari 1995 blev rådets förordning (EEG) nr 3842/86 av den 1 december 1986 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning av varumärkes- 
  
 126 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 förfalskade varor1 gällande rätt i Sverige. Regeringen gjorde i prop. 1994/95:34 (s. 114) bedömningen att vissa utfyllande bestämmelser behövdes till rådsförordningen. Efter riksdagens antagande trädde därför lagen (1994:1552) om tullkontroll av varumärkesintrång i kraft vid  
 EU-inträdet. 
  
 Tullagsutredningen hade enligt sina direktiv (dir. 1996:103) i uppdrag att göra en allmän översyn av bl.a. lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m.2 Översynen utmynnade i att utredningen i sitt betänkande SOU 1999:54 (s. 136) föreslog att de bestämmelser som finns i lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. skulle läggas in i tullagen och att bestämmelserna i den tillhörande förord- ningen, förordningen (1994:1559) om tullkontroll av varumärkes- intrång m.m., skulle läggas in i tullförordningen. De direkta skälen bakom utredningens förslag synes ha varit dels att varken lagen eller förordningen var särskilt omfattande, de bestod vid den tid- punkten av sex respektive fyra paragrafer, dels att den kontroll Tullverket utförde beträffande varumärkesintrång torde ligga mycket nära de kontroller som görs enligt tullagen. 
  
 Ett annat, övergripande skäl till den utredningens förslag torde ha varit att tullagen, som får antas vara den författning som den enskilde i första hand tar del av, bör vara den författning som inne- håller hänvisningar till de normerande  
 EG-rättsakterna 
  på tull- området, exempelvis gemenskapstullkodexen, jämte alla de mate- riella bestämmelser som den enskilde behöver känna till för att i tullhänseende kunna utföra sin verksamhet på ett korrekt sätt, jfr a.bet. s. 89 f. 
  
 Som framgår av prop. 1999/2000:126 (s. 110 f.) så delade rege- ringen Tullagsutredningens bedömning att de bestämmelser som vid den tidpunkten fanns i lagen om tullkontroll av varumärkes- intrång m.m. borde tas in i tullagen, liksom att bestämmelserna i den till lagen hörande förordningen borde tas in i tullförordningen. Regeringen föreslog därför att bestämmelserna i lagen om tull- kontroll av varumärkesintrång m.m. tas in i 7 kap. tullagen. Efter riksdagens antagande trädde kapitlet i kraft, liksom den nuvarande tullagen i övrigt, den 1 januari 2001. 
  
 1EGT L 357, 18.12.1986, s. 1 (svensk specialutgåva: område 2, volym 4, s. 213). 
  
 2Lagens rubrik ändrades den 1 juli 1995. 
  
 127 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 Sjunde kapitlet i tullagen har för närvarande rubriken ”Tull- kontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter” och består av åtta paragrafer. Omfattande ändringar i kapitlet föreslogs i propositionen 2013/14:164 Nya bestämmelser om Tullverkets säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter. Efter riks- dagens antagande trädde dessa ändringar i kraft den 1 juli 2014. I den nuvarande tullförordningen finns ett motsvarande avsnitt som består av fyra paragrafer. 
  
 Tullkontroll av kontanta medel 
  
 Bestämmelser om tullkontroll av kontanta medel infördes i 7 a kap. nuvarande tullagen genom propositionen 2006/07:68 Tullkontroll av kontanta medel, m.m. med anledning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av den 26 oktober 2005 om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemen- skapen3. Efter riksdagens antagande trädde kapitlet i kraft den 15 juni 2007. 
  
 Skälen som regeringen anförde för denna lösning ansluter till och utvecklar de skäl som regeringen anförde vid införandet av 7 kap. Skälen är således dels att tullagen, som får antas vara den författning som den enskilde i första hand tar del av, bör vara den författning som innehåller hänvisningar till de normerande EG- rättsakterna, som exempel på en sådan rättsakt nämns EU:s be- stämmelser om tullmyndigheternas ingripande mot varor som misstänks göra intrång i vissa immateriella rättigheter, dels att de åtgärder som ska vidtas i enlighet med förordning (EG) nr 1889/2005 inte skiljer sig nämnvärt från de kontroller av deklarations- och uppgiftsskyldighet som utförs med stöd av 6 kap. tullagen, jfr a.prop. s. 14 f. 
  
 7 a kap. tullagen har för närvarande rubriken ”Tullkontroll av kontanta medel” och består av sex paragrafer. Mindre ändringar har gjorts i kapitlet sedan det infördes. I den nuvarande tullförord- ningen finns ett motsvarande avsnitt som består av två paragrafer. 
  
 3 EUT L 309, 25.11.2005, s. 9. 
  
 128 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Övervakning beträffande regler om produktsäkerhet 
  
 Ytterligare bestämmelser i den här kategorin finns i 66 och 66 a §§ i den nuvarande tullförordningen under rubriken ”Övervakning be- träffande regler om produktsäkerhet”. 
  
 I 70 § tullförordningen (1994:1558) fanns en bestämmelse genom vilken kompletterande bestämmelser till rådets förordning (EEG) nr 339/93 av den 8 februari 1993 om kontroll av att produkter som importeras från tredje land är i överensstämmelse med reglerna för produktsäkerhet4 vad avser tullmyndighets roll vid tillämpningen av den nämnda  
 EG-förordningen 
  infördes i svensk rätt. 
  
 Motsvarande bestämmelse infördes i den nuvarande tullförord- ningen genom 66 §. Med ikraftträdande den 1 januari 2006 infördes senare 66 a §. Bestämmelserna har med verkan från och med den 1 september 2014 fått ny lydelse. 
  
 Vilka skäl som låg bakom att dessa bestämmelser infördes i 1994 års tullförordning och senare i den nuvarande tullförordningen har inte gått att klargöra. Det kan därför inte uteslutas att det var samma överväganden som senare gjorde att bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel infördes i den nuvarande tullagen och tullförordningen. 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Utredningen har inte funnit anledning att göra någon annan bedömning än vad som gjordes i prop. 1999/2000:126 och prop. 2006/07:68 vad avser bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel. Dessa bestämmelser behålls därför i den nya tullagen. Av systematiska skäl föreslår utredningen att bestämmelserna inarbe- tas i kapitlet om kontroll av varor. Därmed får man ett samman- hållet kapitel som behandlar olika kontrollfrågor. Motsvarande görs i den nya tullförordningen, i det avsnittet inarbetas också bestämmelserna om övervakning beträffande regler om produkt- säkerhet, fortsättningsvis under benämningen tullkontroll i sam- band med marknadskontroll. 
  
 4 EGT L 40, 17.2.1993, s. 1 (svensk specialutgåva: område 15, volym 12, s. 81). 
  
 129 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 5.2.3Omprövning av beslut i en fråga som kan ha betydelse för tulltaxeringen 
  
 Bedömning: Någon bestämmelse som motsvarar 5 kap. 2 § och 3 § första stycket den nuvarande tullagen behövs inte i den nya tullagen. Motsvarande bestämmelser finns i unionstullkodexen. 
  
 Det finns i unionstullkodexen bestämmelser om bl.a. återbetalning och eftergift. Samtidigt innehåller den nuvarande tullagen särskilda bestämmelser om omprövning i frågor som kan ha betydelse för tulltaxeringen. Utredningen har fått i uppdrag att bedöma behovet av särskilda regler om omprövning i den nya tullagen. 
  
 Omprövningsbestämmelserna i unionstullkodexen 
  
 I unionstullkodexen finns allmänna bestämmelser om bland annat beslut som tullmyndighet fattar på ansökan från en enskild i artiklarna 22 och 23. Av artikel 23.4 framgår även att tullmyndig- heterna i särskilda fall ska ompröva ett beslut. Enligt artikel  
 27–30 
  i unionstullkodexen ska tullmyndigheterna, om samtliga i artikeln angivna villkor är uppfyllda, upphäva, återkalla eller ändra ett för- månligt beslut. Upphävande, återkallelse eller ändring av beslut kan ske efter ansökan eller på tullmyndighetens eget initiativ. Av artikel 32 i unionstullkodexen framgår att specificerade förfaranderegler om upphävande, återkallelse och ändring av förmånliga beslut ska fastställas genom genomförandeakter. I unionstullkodexen finns också i artiklarna  
 116–123 
  specifika bestämmelser om återbetalning och eftergift. Vidare finns i artikel 173 bestämmelser om möjlig- heten för en deklarant att ändra i en lämnad tulldeklaration. Själva begreppet ompröva används dock endast i samband med artikel 23.4. 
  
 Omprövningsbestämmelser i den nuvarande tullagen 
  
 I 5 kap. tullagen finns bestämmelser om tulltaxering och betalning av tull m.m. I 5 kap. 2 § regleras deklarantens eller gäldenärens möjlighet att begära rättelse av en uppgift. Av 5 kap. 3 § tullagen framgår när Tullverket ska ompröva ett beslut. Bestämmelserna om 
  
 130 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 omprövning i 5 kap. tullagen omfattar även beslut om annan skatt än tull samt beslut om tulltillägg och förseningsavgift. I 9 kap. tullagen finns bestämmelser om överklaganden och i 9 kap. 4 § an- ges en skyldighet för Tullverket att ompröva ett överklagat beslut. 
  
 Dubbelreglering eller kompletterande omprövningsbestämmelser i nationell tullagstiftning? 
  
 Begreppet omprövning har i den svenska tullagstiftningen använts som ett samlingsbegrepp för Tullverkets prövningar mot bakgrund av olika rättsgrunder, t.ex. en prövning vid begäran om återbetal- ning eller eftergift, så länge det har betydelse för tulltaxeringen eller vid anmälan om en rättelse av en felaktig uppgift i tulldeklara- tion. Begreppet används även i samband med överklaganden av tulltaxeringsbeslut, beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift. Den omfattande användningen av begreppet inom den nationella tullagstiftningen kan därmed skapa en viss förvirring kring var i processen ärendet befinner sig. En del ärenden som en deklarant eller gäldenär avser att ompröva benämns överklaganden och vice versa. 
  
 Ändring av en tulldeklaration enligt 5 kap. 2 § tullagen 
  
 Enligt 5 kap. 2 § tullagen har en deklarant eller gäldenär möjlighet att göra en ändring av en tulldeklaration genom att anmäla rättelse av uppgift i tulldeklaration, om förhållandena föranlett eller kan föranleda att tull undandras eller att en vara införs eller utförs i strid mot förbud eller villkor. I paragrafen används inte begreppet omprövning men ett sådant ärende handläggs av Tullverket som en omprövning. I artikel 173 i unionstullkodexen finns bestämmelser om när deklaranten kan begära en ändring av en tulldeklaration. Av artikel 176 i unionstullkodexen framgår att specificerade förfarande- regler om när en ändring av en tulldeklaration efter det att varorna frigjorts i enlighet med artikel 173.3. får ske, ska fastställas genom genomförandeakter. Bestämmelserna om rättelse kan därför anses motsvara möjligheten till ändring i tulldeklaration enligt artikel 173 i unionstullkodexen. 
  
 131 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 Omprövning enligt 5 kap. 3 § tullagen 
  
 Som tidigare angetts används inte begreppet omprövning på samma sätt i unionstullkodexen. Bestämmelserna om möjlighet till om- prövning av tulltaxeringsbeslut i 5 kap. 3 § första stycket tullagen kan dock anses motsvara bestämmelserna om möjligheten till att an- söka om återbetalning eller eftergift i artiklarna  
 116–121 
  i unions- tullkodexen. I enlighet med de förutsättningar som anges där ska tullmyndigheterna återbetala eller efterge import- eller exporttull- belopp. Återbetalning eller eftergift kan ske efter ansökan eller på tullmyndighetens eget initiativ. Av artikel 123 i unionstullkodexen framgår att specificerade förfaranderegler om återbetalning och eftergift ska fastställas genom genomförandeakter. 
  
 Det kan därmed konstateras att unionstullkodexen, i likhet med gemenskapstullkodexen, innehåller bestämmelser som innebär att tulltaxeringsbeslut kan ändras på initiativ av tullmyndigheten eller efter ansökan av en deklarant eller en gäldenär. Vad som i dag anges i 5 kap. 3 § första stycket tullagen, tycks därför utgöra en dubbel- reglering. Motivet till omprövningsinstitutet i 5 kap. 3 § tullagen, dvs. att det gav en möjlighet att snabbt rätta felaktigheter, bör i dag anses uppfyllas genom gemenskapstullkodexens och unionstull- kodexens bestämmelser om möjligheten att ansökan om återbetal- ning och eftergift. Det finns också i artikel 23.4 b i unionstull- kodexen möjligheter för tullmyndigheterna att ompröva ett beslut. 
  
 Bestämmelserna i tullkodexen och unionstullkodexen omfattar dock endast tull. Andra skatter än tull regleras i nationell lagstift- ning. Därför anges det i nuvarande 5 kap. 3 § andra stycket, att bestämmelserna i tullagstiftningen om omprövning av beslut, även gäller beslut enligt 11 § andra stycket, dvs. beslut om annan skatt än tull i fall då det inte är fråga om tulltaxering. Vidare återfinns den rättsliga grunden för återbetalning av annan skatt än tull i 5 kap. 13 § andra stycket tullagen. Det torde därmed finnas ett fortsatt behov av en reglering motsvarande 5 kap. 3 § andra stycket, som ger stöd för omprövning av annan skatt än tull. 
  
 Den 1 januari 2015 blir Skatteverket beskattningsmyndighet vid import när en importör är registrerad till mervärdesskatt i Sverige och agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen. Mervärdesskatt kommer därmed i dessa fall att tas ut enligt skatte- förfarandelagen (2011:1244). Denna förändring innebär att skatte- 
  
 132 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 förfarandelagens regler om omprövning kommer att gälla för den importör som är registrerad till mervärdesskatt i Sverige och som vill begära ändring av ett beslut om mervärdesskatt vid import. 
  
 Vidare finns det även ett fortsatt behov av möjlighet till om- prövning av beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift. En ansökan om återbetalning och eftergift i enlighet med unions- tullkodexens bestämmelser omfattar, som tidigare angetts, endast import- och exporttull. Bestämmelserna i artikel 23 i unionstull- kodexen, vilka ger tullmyndigheterna rätt att ompröva ett beslut, avser beslut som i sin tur grundas på en ansökan från besluts- innehavaren. Tullverkets beslut om att påföra en deklarant eller gäldenär ränta, tulltillägg och förseningsavgift torde ske på främst tullmyndighetens initiativ. 
  
 Utredningens bedömning 
  
 Det kan konstateras att unionstullkodexen, liksom gemenskaps- tullkodexen, innehåller bestämmelser som innebär en möjlighet för en deklarant eller en gäldenär att under vissa förhållanden begära rättelse av en uppgift i en tulldeklaration. Bestämmelserna i 5 kap. 2 § och 3 § första stycket i den nuvarande tullagen torde därmed kunna anses utgöra dubbelreglering. Någon bestämmelse som mot- svarar dessa bestämmelser behövs därmed inte i den nya tullagen. Däremot kvarstår ett behov av bestämmelser som medger om- prövning av beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift samt beslut om skatt för deklaranter och ombud som inte är registrerade till mervärdesskatt i Sverige. Likaså kvarstår ett behov av be- stämmelser om obligatorisk omprövning vid ett överklagat beslut, motsvarande de bestämmelser som finns i 9 kap i den nuvarande tullagen. 
  
 5.3Brev och andra förtroliga försändelser 
  
 Förslag: Bestämmelserna om kontroll av postförsändelser ska även omfatta motsvarande försändelser förmedlade via kurir- företag. Ändringen ska avse tullagen och lagen om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Euro- 
  
 133 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 peiska unionen. Bestämmelserna om postspärr ändras inte, för- utom att ordet postkontor ersätts med brevbärarkontor. 
  
 Enligt utredningens direktiv behöver det bedömas om det finns skäl att göra ändringar i reglerna om kontroll av brev och andra förtroliga försändelser så att kontrollmöjligheterna blir desamma oavsett om det rör sig om en postförsändelse eller inte. 
  
 I betänkandet Kontroll av varor vid inre gräns (SOU 2006:9) föreslog inregränslagsutredningen att de bestämmelser som finns om kontroll av postförsändelser också ska gälla för försändelser som förmedlas av sådana andra befordringsföretag än postföretag som regelmässigt åtar sig att befordra brev och andra försändelser som sannolikt innehåller förtroliga meddelanden (s.k. kurirföre- tag). Inregränslagsutredningens förslag har ännu inte lett till lag- stiftning. Utredningen har därför att ta ställning till om bestäm- melserna om kontroll av postförsändelser bör vidgas till att också omfatta försändelser som förmedlas av andra än postföretag. 
  
 5.3.1Gällande rätt 
  
 Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen är varje medborgare tillförsäkrad skydd mot bland annat undersökning av brev eller annan för- sändelse som kan antas innehålla ett förtroligt meddelande. För be- gränsning av de fri- och rättigheter som anges i 2 kap. regerings- formen, krävs lagstöd. Enligt 12 § andra stycket i samma kapitel får begränsning göras endast för att tillgodose ändamål, som är godtag- bara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som föranlett begränsningen och inte heller sträcka sig så långt, att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Begränsning kan till exempel ske i syfte att beivra brott. I artiklarna 6 och 8 i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna finns även bestämmelser av be- tydelse i detta avseende. 
  
 I 6 kap. 11 § i den nuvarande tullagen anges att för sådan kon- troll som avses i 10 § i det kapitlet får en tulltjänsteman undersöka postförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser. En sådan försändelse får öppnas, om den finns hos Tullverket eller på utväxlingspostkontoret och det finns anledning att anta att den 
  
 134 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 innehåller en vara för vilken deklarations- eller uppgiftsskyldig- heten inte fullgjorts. Beslut om att öppna brev och andra försän- delser som kan antas innehålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för Tullverket. Om försändelsen innehåller ett förtroligt meddelande ska detta omedelbart tillslutas och skickas vidare till mottagaren. 
  
 I 6 kap. 12 § tullagen anges vidare att en postförsändelse som öppnats med stöd av 11 § i det kapitlet inte får undersökas närmare än vad som behövs med hänsyn till ändamålet med undersök- ningen. 
  
 Protokoll ska föras över undersökningen. Av protokollet ska ändamålet med undersökningen framgå liksom vad som har kom- mit fram vid denna. Adressaten och, om det är möjligt, avsändaren ska så snart som möjligt underrättas om att försändelsen öppnats, om inte särskilda skäl talar emot det. 
  
 I 8 § lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (fortsättnings- vis inregränslagen) anges att en tulltjänsteman får undersöka post- försändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser, för att kontrollera om sådana förbud eller villkor som anges i 4 § första stycket iakttagits och om anmälningsskyldigheten enligt 4 § andra stycket fullgjorts riktigt och fullständigt. En sådan försändelse får öppnas, om det finns anledning att anta att den innehåller en vara som avses i 3 § samma lag och att denna vara kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling samt under förutsätt- ning att försändelsen finns hos Tullverket eller på utväxlingspost- kontoret. 
  
 I 9 § inregränslagen anges att beslut om att med stöd av 8 § öppna brev och andra sådana försändelser som kan antas innehålla förtroliga meddelanden får fattas endast av en tjänsteman som förordnats för uppgiften av chefen för Tullverket. Om en för- sändelse innehåller ett förtroligt meddelande, ska detta omedelbart tillslutas och skickas vidare till mottagaren. 
  
 I 10 § inregränslagen anges att en försändelse som öppnas med stöd av 8 och 9 §§ inte får undersökas närmare än vad som behövs med hänsyn till ändamålet med undersökningen. Protokoll ska föras över undersökningen. Av protokollet ska framgå ändamålet med undersökningen och vad som har kommit fram vid denna. Har en försändelse öppnats ska adressaten och, om det är möjligt, av- 
  
 135 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 sändaren underrättas så snart som möjligt, om inte särskilda skäl talar emot det. 
  
 Med postförsändelser avses i både tullagen och inregränslagen paket, brev och liknande försändelser. Någon närmare definition finns inte i tullagen eller inregränslagen. Med brev avses enligt 1 kap. 2 § postlagen (2010:1045) en adresserad försändelse som är innesluten i kuvert eller annat omslag och som väger högst två kg samt vykort, brevkort och liknande försändelser. Enligt samma lagrum utgör en postförsändelse en adresserad försändelse som väger högst 20 kg och som överlämnas i den slutliga form i vilken den ska transporteras av en tillhandahållare av posttjänster. I be- greppet postförsändelse inkluderas brev som överstiger två kg. Postverksamhet är enligt postlagen regelbunden insamling, sorte- ring, transport och utdelning av brev, mot betalning. För att få be- driva postverksamhet krävs tillstånd enligt 2 kap. 1 § postlagen. 
  
 5.3.2Tullkontroller i kurirflödet 
  
 I betänkandet SOU 2006:9 konstateras att kurirföretagen trans- porterar liknande saker som postföretagen, dvs. brevförsändelser och paket. Då verksamheten inte sker med regelbundenhet, det vill säga enligt ett förutbestämt schema, krävs dock inget tillstånd enligt postlagen och de försändelser som kurirföretagen förmedlar betraktas heller inte som postförsändelser i den lagens bemärkelse. Även kurirföretagens försändelser kan dock innehålla förtroliga meddelanden. Kurirförsändelser skickas i dag via olika center som finns runt om i Europa. Vid dessa center sorteras försändelserna för att sedan skickas vidare, oftast med flyg, till t.ex. Sverige där försändelserna sedan går till olika sorteringsterminaler för olika kurirföretag i landet. Sådana anläggningar finns på flera platser, de flesta i anslutning till Arlanda, Landvetter och Malmö flygplatser. 
  
 Tullkontrollen av varor i kurirflödet sker med stöd av allmänna bestämmelser om tullkontroll enligt 6 kap. 10 § tullagen. Till skill- nad från s.k. paketföretag, som distribuerar paket innehållande varor, så kan dock kurirföretagen även distribuera försändelser som kan antas innehålla förtroliga meddelanden. Tullverkets rätt att öppna sådana försändelser omfattas inte av lagtexten i 6 kap. 11 § tullagen som begränsas till ”postförsändelser”, det vill säga för- 
  
 136 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 sändelser förmedlade via företag som har tillstånd att bedriva post- verksamhet enligt 2 kap. 1 § postlagen. 
  
 Vid kontroller av kurirförsändelser kan det i en del fall finnas förtroliga meddelanden bipackat med varor. I dessa fall öppnas inte det förtroliga meddelandet men själva försändelsen kontrolleras för att eftersöka narkotika eller andra varor som är belagda med re- striktion eller förbud. Om en försändelse misstänks innehålla ren skriftväxling öppnas denna inte annat än efter ett beslut om hus- rannsakan fattat av åklagare i enlighet med rättegångsbalkens regler. 
  
 5.3.3Postspärr 
  
 Tullverket har enligt 6 kap. 13 § tullagen och 11 § inregränslagen rätt att besluta om så kallad postspärr. När ett beslut om postspärr fattats av Tullverket innebär detta att en postförsändelse som väntas anlända till ett specifikt postkontor kommer att hållas kvar där, av postbefordringsföretaget, så att Tullverket ska kunna utföra sina kontroller i enlighet med 6 kap. 10 § tullagen. Ett beslut om postspärr får fattas om det finns anledning att anta att försändelsen innehåller narkotika som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, och om det är nödvändigt för att beslag ska kunna ske (6 kap. 13 §). Postspärren läggs vid det lokala brev- bärarkontoret, dvs. det utväxlingskontor eller annat utdelnings- ställe, dit en internationell försändelse väntas komma från utväx- lingskontoret. En motsvarande reglering finns i 11 § inregränslagen men inte i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter. 
  
 5.3.4Överväganden och förslag 
  
 Utredningen anser att det finns goda skäl att överväga en ändring av reglerna om Tullverkets kontroll av postförsändelser så att det av lagstiftningen klart framgår att reglerna här även omfattar mot- svarande försändelser som förmedlas av kurirföretag (kurirför- sändelser). En tydlig reglering motiveras av samhällets intresse av att bekämpa brottslighet och då särskilt sådan allvarlig brottslighet som narkotikasmuggling men även av behovet av konkurrens- neutralitet samt med hänvisning till det grundläggande skyddet för 
  
 137 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 den personliga integriteten. Då skillnaderna mellan kurirföretagens verksamhet och övrig postverksamhet med tiden minskat är det ur ett konkurrensperspektiv motiverat att jämställa kurirföretagens verksamhet avseende förmedling av brev, paket och liknande för- sändelser med övrig posthantering när det gäller öppning av brev och andra försändelser som kan antas innehålla förtroliga med- delanden. Tullverkets möjligheter att öppna dylika försändelser bör dock endast omfatta kontroll på de platser där försändelserna först sorteras vid ankomst till Sverige. Ändringen bör avse tullagen och lagen om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Det finns även bestämmelser om Tullverkets befogenheter att öppna postförsändelser i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkohol- varor, tobaksvaror och energiprodukter. Avseende reglerna om postöppning enligt den lagen är utredningen dock av den upp- fattningen att dessa behöver utredas vidare, men att detta ligger utanför utredningens uppdrag. 
  
 Då kurirföretagens verksamhet i dag inte omfattas av krav på tillstånd enligt postlagen saknas också en legaldefinition av vad som ska anses vara ett kurirföretag. I betänkandet SOU 2006:9 före- slogs att med kurirföretag skulle förstås ”ett annat företag än post- företag vars verksamhet till en inte oväsentlig del består i att transportera brev eller andra försändelser som sannolikt innehåller förtroliga meddelanden”. Tullverket ifrågasatte i sitt remissyttrande rekvisitet ”som sannolikt innehåller förtroliga meddelanden” och kunde inte se syftet med tillägget. Tullverket ansåg vidare att den citerade formuleringen verkade sakna betydelse för tillämpningen. Tullverket menade slutligen att det måste övervägas huruvida någon definition av kurirföretag över huvud taget var nödvändig. 
  
 Utredningen instämmer i dessa synpunkter. 
  
 Utredningen föreslår därför att reglerna om Tullverkets möjlig- heter att öppna brev och andra försändelser som kan antas inne- hålla ett förtroligt meddelande utvidgas till att omfatta även mot- svarande försändelser som förmedlas av kurirföretag (kurirför- sändelser). Det är i detta sammanhang viktigt att förtydliga att det med kurirförsändelser här inte avses sådan diplomatisk kurir- försändelse som avses i artikel 27 i Wienkonventionen om diploma- tiska förbindelser av den 18 april 1961. Inte heller sådan konsulär 
  
 138 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 post som avses i Wienkonventionen om konsulära förbindelser av den 24 april 1963 omfattas. 
  
 I betänkandet SOU 2006:9 övervägdes också huruvida möjlig- heten att lägga postspärr skulle medges även i kurirföretagens verksamhet. Utredningen är av uppfattningen att frågan om post- spärr i kurirflödet bör utredas vidare men att detta inte ryms inom den givna tidsramen. Utredningen finner dock, i likhet med inre- gränsutredningen, att begreppet postkontor bör ändras till brev- bärarkontor då begreppet postkontor numera ersatts med brev- bärarkontor. Ändringen ska avse tullagen och lagen om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Euro- peiska unionen. 
  
 5.4En ny tullförordning 
  
 Förslag: En ny tullförordning införs med anledning av den nya tullagen. Den nya förordningen ersätter tullförordningen (2000:1306). 
  
 Förslaget till ny tullag föranleder ett förslag till ny tullförordning. Utredningen föreslår att den nya tullförordningen meddelas med stöd av 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen, dvs. regeringens egen kompetens enligt regeringsformen, m.a.o. restkompetensen, rätten att meddela verkställighetsföreskrifter och möjligheten att delegera föreskriftsrätt till en myndighet. 
  
 Strukturen i den nya tullförordningen föreslås följa strukturen i den nya tullagen, jfr avsnitt 5.2. Vid utformningen av bestäm- melserna i den nya tullförordningen har bestämmelserna i den nuvarande tullförordningen beaktats, i den utsträckning de fort- farande är relevanta. Bestämmelsernas innehåll beskrivs i författ- ningskommentaren. 
  
 Den nya förordningen ersätter tullförordningen (2000:1306). 
  
 139 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 5.5En ny lag om vissa tullbestämmelser 
  
 Förslag: Med anledning av unionstullkodexen införs en ny lag, lagen om vissa tullbestämmelser, för att ersätta lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 Enligt ansvarsfördelningen mellan Finansdepartementet och Utrikes- departementet (se avsnitt 5.1.2) ligger följande bestämmelser i unionstullkodexen under Utrikesdepartementet ansvar: 
  
 artiklarna  
 33–37, 
  dvs. bestämmelserna om bindande besked, 
  
 artiklarna  
 56–76, 
  dvs. faktorer som ska läggas till grund för tillämpningen av import- eller exporttullar och andra åtgärder beträffande varuhandel, 
  
 artiklarna  
 153–157, 
  dvs. bestämmelserna om varors tullstatus, och 
  
 artiklarna  
 210–236 
  och  
 250–262, 
  dvs. bestämmelser om särskilda förfaranden, utom bestämmelserna om lagring. 
  
 Utredningens förslag till ny lag om vissa tullbestämmelser är Nichols rad på dessa bestämmelser. Förslaget består av följande avsnitt: 
  
 –Inledande bestämmelser 
  
 –Bindande besked 
  
 –Varors klassificering, ursprung och tullvärde 
  
 –Varors tullstatus 
  
 –Transitering, särskild användning och förädling av varor 
  
 Avsnittens ordning och rubriker avspeglar unionstullkodexens ut- formning. 
  
 Vid utformningen av bestämmelserna i förslaget till ny lag har bestämmelserna i den nuvarande lagen beaktats, i den utsträckning de fortfarande är relevanta. Bestämmelsernas innehåll beskrivs i författningskommentaren. 
  
 Den nya lagen ersätter lagen (1994:1548) om vissa tullförfaran- den med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 140 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 5.6En ny förordning om vissa tullbestämmelser 
  
 Förslag: En ny förordning om vissa tullbestämmelser införs med anledning av den nya lagen om vissa tullbestämmelser. Den nya förordningen ersätter förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 Förslaget till ny lag om vissa tullbestämmelser föranleder ett för- slag till ny förordning om vissa tullbestämmelser. Utredningen föreslår att den nya förordningen meddelas med stöd av 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen, dvs. regeringens egen kompetens en- ligt regeringsformen, m.a.o. restkompetensen, rätten att meddela verkställighetsföreskrifter och möjligheten att delegera föreskrifts- rätt till en myndighet. 
  
 Strukturen i den nya förordningen föreslås följa strukturen i den nya lagen, jfr avsnitt 5.5. Förutom bestämmelser som kompletterar lagens bestämmelser så innehåller förordningen också vissa be- stämmelser om s.k. autonoma åtgärder. Vid utformningen av be- tämmelserna i den nya förordningen har bestämmelserna i den nuvarande förordningen beaktats, i den utsträckning de fortfarande är relevanta. Bestämmelsernas innehåll beskrivs i författnings- kommentaren. 
  
 Den nya förordningen ersätter förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 5.7Övergångsbestämmelser enligt unionstullkodexen 
  
 Av utredningsdirektiven framgår att det vid utformning av över- gångsbestämmelser för de nya lagarna bör beaktas i vilken ut- sträckning dessa påverkas av övergångsbestämmelserna i artikel 278 i unionstullkodexen. Av dessa övergångsbestämmelser framgår att under en övergångsperiod till utgången av 2020 får andra metoder för utbyte av information än elektronisk databehandlingsteknik användas, när de elektroniska system som krävs för tillämpningen av kodexens bestämmelser ännu inte är i funktion. Det har i artikel 279 delegerats till  
 EU-kommissionen 
  att specificera regler om ut- byte och lagring av uppgifter i den situation som avses i artikel 278. 
  
 141 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 Kommissionen har i november 2014 presenterat ett förslag till principer som ska följas vid utarbetande av den delegerade akten och ett slutligt utkast till delegerad akt kommer att presenteras under våren 2015. Arbetet förväntas vara avslutat i slutet av 2015. 
  
 Kommissionen konstaterar bland annat att systemet för cen- traliserad klarering kommer att vara i drift först i oktober 2020. Kommissionen konstaterar vidare att, med beaktande av skäl 18 i unionstullkodexen, det kommer att användas en procedur som ligger nära den för enhetstillstånd för förenklade förfaranden mellan 2016 och 2020. Utredningen har med beaktande av det faktum att systemen och reglerna för centraliserad klarering och det faktum att det förutsätts att medlemsstaterna i perioden fram till 2020 ska använda de befintliga procedurerna för enhetstillstånd för förenklade förfaranden valt att inte föreslå några regler för centraliserad klarering. 
  
 Utredningen har med anledning av tidsramarna ovan inte heller kunnat beakta unionstullkodexens övergångsbestämmelser i sitt arbete. 
  
 5.8Lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet 
  
 Utredningen har i uppdrag att överväga vilka ändringar som kan behövas i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tull- verkets verksamhet och förordningen (2001:646) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet mot bakgrund av bestämmel- serna i unionstullkodexen samt att föreslå de författningsändringar som kan behövas. 
  
 5.8.1Tillhandahållande av information enligt unionstullkodexen 
  
 Genom artikel 6 i unionstullkodexen införs krav på att alla utbyten av uppgifter, såsom deklarationer, ansökningar eller beslut mellan tullmyndigheter och mellan ekonomiska aktörer och tullmyndig- heter samt all lagring av de uppgifter som krävs enligt tullagstift- ningen ska ske elektroniskt. Undantag föreskrivs så att andra metoder för utbyte och lagring av uppgifter får användas på per- 
  
 142 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 manent basis endast när det motiveras av typen av varuflöden eller när elektronisk databehandlingsteknik inte är lämplig för de be- rörda tullformaliteterna, samt på tillfällig basis, vid tillfälliga fel i tullmyndigheternas eller andra berördas informationssystem. Kom- missionen får vidare i undantagsfall anta beslut om att tillåta en eller flera medlemsstater att använda andra metoder för utbyte och lagring av uppgifter än elektronisk databehandlingsteknik. Undan- tagen är emellertid begränsade och den nationella regleringen får inte hindra elektroniskt utbyte och elektronisk lagring av uppgifter i enlighet med unionstullkodexen. 
  
 Av artikel 12 följer att alla uppgifter som tullmyndigheterna erhåller vid utövandet av sin verksamhet och som är av konfiden- tiell natur eller tillhandahålls på konfidentiell grund ska omfattas av kravet på tystnadsplikt. De får inte röjas av de behöriga myndig- heterna utan uttryckligt tillstånd av den person eller myndighet som tillhandahållit dem. Undantag gäller om myndigheterna är skyldiga eller bemyndigade att röja sådan uppgift enligt gällande bestämmelser, i samband med rättsliga förfaranden eller vid tull- samarbete. 
  
 Genom unionstullkodexen ställs således krav på att hantering och informationsutbyte ska ske elektroniskt. Utbytet ska ske mel- lan tullmyndigheter och mellan tullmyndigheter och ekonomiska aktörer. Systemen för informations- och kommunikationsteknik ska erbjuda de ekonomiska aktörerna samma möjligheter i varje medlemsstat. Önskvärt är att uppgifterna bara ska behöva lämnas en gång och kunna återanvändas i ett senare led (jfr skäl  
 17–20 
  i unionstullkodexen). 
  
 På unionsnivå regleras skyddet för personuppgifter i detta sam- manhang genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med av- seende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter5. 
  
 Nationellt regleras skyddet av den enskildes personliga inte- gritet i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet (tulldatalagen) och förordningen (2001:646) om be- handling av uppgifter i Tullverkets verksamhet (tulldataförord- ningen). Denna reglering gäller vid utbyte och annan behandling av 
  
 5 EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. 
  
 143 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 personuppgifter i Tullverkets verksamhet (i annan verksamhet än den brottsbekämpande och den som äger rum i samband med interna och administrativa åtgärder), om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgäng- liga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Av tulldatalagen följer vidare att vissa av bestämmelserna i person- uppgiftslagen (1998:204) gäller. 
  
 Med personuppgifter menas all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet (1 kap. 3 § tulldatalagen och 3 § personuppgiftslagen). Denna definition anses inte i sig omfatta uppgifter om juridiska personer6. Bestäm- melserna i 1 kap.  
 4–6 
  och 8 §§ samt 2 kap. tulldatalagen gäller dock även vid behandling av uppgifter om juridiska personer. 
  
 Ändamålen regleras i 1 kap. 4, 4 a och 5 §§ tulldatalagen. Enligt 1 kap. 4 § den lagen får uppgifter behandlas för tillhandahållande av information som behövs hos Tullverket för bestämmande, redo- visning, betalning och återbetalning av tull, annan skatt och av- gifter, övervakning, revision och annan analys- eller kontroll- verksamhet, fullgörande av åliggande som följer av ett för Sverige bindande internationellt åtagande, och tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten. Av 1 kap. 4 a § tulldatalagen följer vidare att uppgifter får behandlas för att informera allmänheten om tillstånd och om certifikat för godkända ekonomiska aktörer. Härutöver följer av 1 kap. 5 § samma lag att Tullverket får behandla uppgifter för tillhandahållande av information som behövs i för- fattningsreglerad verksamhet hos någon annan än Tullverket för fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betal- ning och återbetalning av skatter eller avgifter, revision och annan analys- eller kontrollverksamhet, tillsyn samt lämplighets- och till- ståndsprövning och annan liknande prövning, och utsökning och indrivning. Utlämnande av uppgifter till personer som direkt eller indirekt berörs av ett ärende, t.ex. skattskyldiga, omfattas av de ändamål som är direkt anpassade till den verksamhet som bedrivs av den personuppgiftsansvariga myndigheten (4 § och 4 a §), efter- som ett sådant utlämnande utgör ett normalt led i myndighetens verksamhet, se prop. 2000/01:33 s. 99. 
  
 6 Reid/Becker, Personuppgiftslagen En kommentar, 3 u., s. 73, med hänvisningar. 
  
 144 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Föreskrifter om tulldatabasen och dess innehåll ges i 2 kap. 1– 4 §§ samma lag. I Tullverkets verksamhet ska det enligt 2 kap. 1 § tulldatalagen finnas en samling uppgifter som med hjälp av auto- matiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 1 kap.  
 4–5 
  §§ angivna målen (tulldatabas). Av 2 kap. 2 § den lagen följer att uppgifter om personer som omfattas av verksamhet enligt 1 kap. 4 §  
 1–3 
  den lagen får behandlas i tulldatabasen samt att uppgifter om andra personer också får behandlas om det behövs för handläggningen av ett ärende. Enligt 2 kap. 3 § tulldatalagen får för de ändamål som anges i 1 kap. 4 § samma lag följande uppgifter behandlas i tulldatabasen; en fysisk persons identitet och bosätt- ning, en juridisk persons identitet, säte, firmatecknare och andra företrädare, identitetsbeteckningar för transportmedel, containrar och tankar, tulltaxor, registrering för skatter och avgifter, underlag för tull, annan skatt och avgifter, bestämmande av tull, annan skatt och avgifter, revision och annan kontroll av tull, annan skatt och avgifter, tillstånd och licenser som krävs för import eller export av varor, yrkanden och grunder i ett ärende, och beslut, betalning, redovisning och övriga åtgärder i ett ärende. I databasen får även andra uppgifter behandlas som behövs för fullgörande av ett åliggande som följer av ett för Sverige bindande internationellt åtagande. Av 4 § tulldataförordningen framgår att Tullverket i vissa fall har en skyldighet att lämna ut uppgifter som rör import eller export, jfr 11 kap. 6 § tullagen. 
  
 I 2 kap.  
 5–8 
  §§ tulldatalagen samt  
 5–7 
  §§ tulldataförordningen finns bestämmelser om utlämnande på medium för automatiserad behandling och om direktåtkomst. Enligt 2 kap. 5 § tulldatalagen får uppgifter i tulldatabasen lämnas ut till en enskild på medium för automatiserad behandling endast om regeringen har meddelat föreskrifter om det. Med den enskilde själv har, i detta samman- hang, även intolkats dess ombud utifrån artikel 5 i gemenskaps- tullkodexen som föreskriver en ovillkorlig rätt att anlita ett ombud i tullsammanhang. I 5 § tulldataförordningen föreskrivs att upp- gifter i tulldatabasen om den enskilde själv får lämnas ut till denne på medium för automatiserad behandling, om det inte finns hinder mot det enligt någon författning, jfr prop. 2000/01:33 s.112ff. Utlämnande till en svensk myndighet av uppgifter i tulldatabasen får ske på medium för automatiserad behandling utan att detta särskilt har medgetts i lag eller förordning, jfr prop. 2000/01:33 
  
 145 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 s. 223. Av 6 § tulldataförordningen följer att uppgifter i tulldata- basen får lämnas ut på medium för automatiserad behandling till behörig myndighet i ett annat land om det följer av en inter- nationell överenskommelse eller en författning. Enligt 2 kap. 7 § tulldatalagen får Skatteverket och Kronofogdemyndigheten ha direktåtkomst till vissa närmare angivna uppgifter i tulldatabasen. I 2 kap. 8 § samma lag föreskrivs vidare att en enskild får ha direkt- åtkomst till uppgifter om sig själv i tulldatabasen, som får lämnas ut till denne, om regeringen har meddelat föreskrifter om det. Regeringen har i 7 § första stycket tulldataförordningen föreskrivit dels att en enskild får ha sådan direktåtkomst till uppgifter om sig själv som avses i 2 kap. 8 § första stycket tulldatalagen, dels att Tullverket meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får omfattas av enskilds direktåtkomst. Av Tullverkets föreskrifter (TFS 2014:5) om enskilds direktåtkomst till uppgifter i tulldata- basen om sig själv följer att en sådan åtkomst får avse vissa där närmare angivna uppgifter, jfr prop. 2000/01:33 s.113 ff. 
  
 5.8.2Ändamålsbestämmelserna i tulldatalagen 
  
 Bedömning: Inga ändringar avseende ändamålsbestämmelserna i tulldatalagen föreslås. 
  
 Enligt 1 kap. 4 § tulldatalagen får uppgifter behandlas för till- handahållande av information som behövs hos Tullverket för vissa närmare angivna primära ändamål – bl.a. fullgörande av ett ålig- gande som följer av ett för Sverige bindande internationellt åta- gande. Unionstullkodexen är ett sådant bindande åtagande. 
  
 Föreskrivna ändamål rymmer därmed de behandlingar för att ta emot uppgifter som Tullverket behöver utföra vid sitt informa- tionsutbyte med andra aktörer. Uppgifter som är hänförliga till ett sådant åtagande får också enligt 2 kap.  
 1–2 
  §§ tulldatalagen be- handlas i tulldatabasen. Eftersom Tullverket får behandla uppgifter för fullgörande av ett åliggande som följer av ett för Sverige bin- dande internationellt åtagande utgör inte heller de enligt tulldata- lagen tillåtna ändamålen för behandling hinder mot att Tullverket lämnar ut uppgifter i enlighet med vad som föreskrivs i unions- tullkodexen. 
  
 146 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Vid sådana förhållanden ger reglerna i registerförfattning om tillåtna ändamål för att behandla uppgifter det utrymme som be- hövs från ändamålssynpunkt för att tillämpa unionstullkodexen. 
  
 5.8.3Bestämmelser om elektroniskt utlämnande 
  
 Förslag: Bestämmelsen i 2 kap. 5 § tulldatalagen om utlämnande av uppgift till enskild anpassas till de förutsättningar som gäller enligt unionstullkodexen. 
  
 Utlämnande till annan aktör än den enskilde själv 
  
 Genom artikel 6 i unionstullkodexen införs krav, med vissa begrän- sade undantag, på att alla utbyten av uppgifter mellan tullmyndig- heter och mellan ekonomiska aktörer och tullmyndigheter samt all lagring av de uppgifter som krävs enligt tullagstiftningen ska ske elektroniskt. Med ekonomisk aktör avses enligt artikel 5.5 i unions- tullkodexen person som i sin näringsverksamhet är involverad i verksamhet som omfattas av tullagstiftningen. Exempel på aktörer som faller under denna definiton är avsändare, deklarant, mot- tagare, gäldenär, exportör, fraktförare, transportörer, lagerhavare, speditörer, leverantörer, skeppsmäklare, rederier, befälhavare, ham- nar, flygplatser och tillståndshavare. Av artikel 18 i unionstull- kodexen följer att varje person får utse ett tullombud för sina kon- takter med tullmyndigheterna. I artikel 19 anges krav på fullmakt och när sådan ska presenteras. 
  
 Kravet på elektronisk hantering avser alla utbyten av uppgifter mellan tullmyndigheter och ekonomiska aktörer (artikel 6 i unions- tullkodexen). Exempelvis avses uppgifter i deklarationer (deklarant, ombud, mottagare, avsändare, avsändningsland, taricnr, avgifter m.m.), olika typer av beslut, meddelanden om status till ekono- miska aktörer, tullräkningar, kvittenser av olika slag, anmälningar t.ex. om att varor ankommit till tullkontor eller annan anvisad plats eller godkänts av tullmyndigheterna eller att varor är tillgängliga för tullkontroller samt anmälningar i syfte att frigöra varor. Här bör också nämnas statistiska sammanställningar som ska skickas till kommissionen och till andra myndigheter, transaktionsvisa avräk- 
  
 147 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 ningar av licenser till utfärdande myndigheter och förfrågningar av olika slag som äger rum enligt författning. 
  
 I nuvarande nationell registerlagstiftning är elektroniskt ut- lämnande, både på medium för automatiserad behandling och genom direktåtkomst, begränsat till uppgifter till den enskilde om den enskilde själv. Med enskild avses såväl privatpersoner som företag och organisationer (prop. 2000/01:33 s 113). 
  
 Som redogjorts för ovan förutsätter unionstullkodexen att allt utbyte ska ske elektroniskt, vilket innebär att i de fall uppgifter ska lämnas till en aktör, t.ex. ett ombud eller en annan aktör, ska detta ske elektroniskt. 
  
 Reglerna om elektroniskt utlämnande av uppgifter måste an- passas så att samtliga fall av utlämnande som följer av unionstull- kodexen innefattas. Det bör tydligt framgå av nationell lagstiftning att utlämnande får ske om detta följer av unionstullkodexen. Bestämmelsen i 2 kap. 5 § tulldatalagen om utlämnande av uppgift till enskild bör därför anpassas till de förutsättningar som gäller enligt unionstullkodexen. 
  
 Avseende utländska myndigheter är bedömningen att 6 § tull- dataförordningen är tillräcklig för att möjliggöra ett elektroniskt utlämnande på medium till utländska myndigheter och att ingen ändring behöver göras. 
  
 Utlämnande genom direktåtkomst 
  
 Det är ännu inte helt klarlagt hur det informationsutbyte som avses i artikel 6 och skäl 20 i unionstullkodexen (mellan ekonomiska aktörer, tullmyndigheter och andra organ) kommer att ske. 
  
 I detta sammanhang kan noteras att Tullverkets verksamhet redan i dag är präglad av automatiserad handläggning och automa- tiserade beslut till den enskilde själv (s.k. automatklareringar). Automatiserad hantering förekommer i flera andra medlemsstater, t.ex. Danmark, Holland och Irland. 
  
 Unionstullkodexen innehåller, till skillnad från nationell svensk rätt, ingen uppdelning mellan olika sätt att lämna ut uppgifter elektroniskt. Informationshanteringsutredningen (Ju 2011:11) har getts i uppdrag att utreda om det finns skäl att upprätthålla en åtskillnad mellan dessa olika former av utlämnande (dir. 2011:86). 
  
 148 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Vår bedömning är att behovet av att ge direktåtkomst till någon annan än den enskilde själv med anledning av unionstullkodexen behöver utredas ytterligare, men att en sådan utredning bedöms vara beroende av vad informationshanteringsutredningen kommer fram till. 
  
 5.8.4Övriga bestämmelser i tulldatalagen och tulldataförordningen 
  
 Bedömning: Unionstullkodexen föranleder inga ytterligare änd- ringar i tulldatalagen och tulldataförordningen. 
  
 Utredningen har efter en genomgång av tulldatalagen och tulldata- förordningen inte funnit behov av andra författningsändringar än dem som redovisats ovan rörande elektroniskt utlämnande. Frågan kan dock behöva utredas på nytt med anledning av informations- hanteringsutredningens resultat. 
  
 5.8.5Sekretess för uppgifter i Tullverkets verksamhet 
  
 Bedömning: Några ändringar av gällande sekretessregler med an- ledning av unionstullkodexen är inte nödvändiga. 
  
 Enligt 27 kap. 1 § första stycket lagen (2009:400) om offentlighet och sekretess gäller sekretess i verksamhet av visst slag på skatte- området m.m. för uppgift om en enskilds personliga eller ekono- miska förhållanden. Enligt 27 kap. 1 § andra stycket 1 samma lag gäller sekretess vidare i verksamhet som avser förande av eller uttag ur beskattningsdatabasen enligt lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som har till- förts databasen. Sekretessen är absolut. 
  
 Av 21 kap. 1 § tredje stycket lagen om offentlighet och sekretess framgår att med skatt menas i 27 kap. lagen om offentlighet och sekretess även tull och annan indirekt skatt. Sekretessen omfattar uppgifter om såväl den som är föremål för bestämmande av skatt etc. som tredje man, vilkens förhållanden är berörda. 
  
 149 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 Enligt 27 kap. 3 § första stycket samma lag gäller sekretessen enligt 1 och 2 §§ för uppgift hos Tullverket. Sekretessens styrka är visserligen här begränsad till ett omvänt skaderekvisit – dvs. att sekretess gäller om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men – men utrymmet för att lämna ut uppgifter är begränsat. Motsvarande sekretess gäller enligt paragrafens andra stycke i en myndighets verksamhet som avser förande av eller uttag ur tulldatabasen enligt tulldatalagen för uppgift som har tillförts databasen. Denna bestämmelse, som är tillämplig både hos Tullverket och hos de myndigheter som har direktåtkomst till uppgifter i databasen, innebär att uppgifter som andra myndigheter än Tullverket har tillgång till genom direktåtkomst till tulldatabasen omfattas av sekretess även hos en sådan myndighet (prop. 2004/05:164 s 107). 
  
 Andra sekretessbestämmelser kan också bli tillämpliga i Tull- verkets verksamhet. Frågan blir om sekretessregleringen till skydd för allmänna intressen eller för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden hindrar direktåtkomst eller utläm- nande på medium för automatiserad behandling till enskilda och myndigheter i syfte att kommunicera elektroniskt så som unions- tullkodexen kräver. 
  
 Sekretess gäller som huvudregel inte bara i förhållande till enskilda utan också mellan myndigheter samt inom en myndighet, om där finns olika verksamhetsgrenar som är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra (8 kap. 1 och 2 §§ lagen om offentlighet och sekretess). 
  
 Sekretessbrytande regler 
  
 I vissa fall måste myndigheter kunna utbyta information för att kunna utföra sina uppgifter. Sekretessregleringen innehåller därför särskilda sekretessbrytande bestämmelser. Dessa har utformats efter en intresseavvägning mellan myndigheternas behov av att ut- byta uppgifter och det intresse som den aktuella sekretessbestäm- melsen ska skydda. 
  
 Att sekretess till skydd för en enskild inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan enskild eller till en myndighet, om den enskilde samtycker till det, följer av 12 kap. lagen om offentlighet 
  
 150 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 och sekretess och gäller med de begränsningar som anges där (jfr 10 kap. 1 § den lagen). Enligt 12 kap. 1 § samma lag gäller sekretess till skydd för en enskild inte i förhållande till den enskilde själv, om inte annat anges i lagen om offentlighet och sekretess, och av 2 § samma kapitel följer att en enskild kan helt eller delvis häva sekretess som gäller till skydd för honom eller henne, om inte annat anges i den lagen. När det gäller sekretess som även gäller i förhållande till tredje man krävs, för att sekretessen ska kunna hävas i förhållandet till utomstående, att samtycke ges av samtliga enskilda som skyddas av sekretessbestämmelsen. Ett samtycke till att sekretessen för en sekretessbelagd uppgift hävs behöver inte vara uttrycklig, det kan under vissa omständigheter presumeras. Vidare anges det att ett samtycke kan vara partiellt. Ett samtycke kan också ges i förväg om den enskilde på förhand vet om att det skulle bli aktuellt. Det anges särskilt att ett sådant samtycke i förhållande till myndigheten alltid kan återkallas av den enskilde. Vidare får ett samtycke inte ges ett så generellt innehåll att en enskild allmänt förklarar sig avstå från sekretess hos en viss myndighet. 
  
 Enligt 10 kap. 3 § första stycket lagen om offentlighet och sekretess hindrar sekretess inte att en enskild eller en myndighet som är part i ett mål eller ärende hos domstol eller annan myndig- het och som på grund av sin partsställning har rätt till insyn i handläggningen, tar del av en handling eller annat material i målet eller ärendet. 
  
 Utlämnande på medium 
  
 Vid utlämnande på medium för automatiserad behandling är det möjligt att göra en sekretessprövning i varje enskilt fall innan ut- lämnandet sker. Dessa förutsättningar påverkas inte vid en ändring av bestämmelserna i tulldatalagen till att utvidga utlämnandet av uppgifter även till andra än den enskilde själv. Bedömningen är att det för närvarande inte behövs några ändringar av sekretess- bestämmelserna med anledning av unionstullkodexen. Utlämnande på medium tenderar att bli allt mer likt utlämnande genom direkt- åtkomst, vilket på sikt kan komma att få betydelse för möjligheten att göra sekretessprövning i varje enskilt fall. Det är i nuläget svårt 
  
 151 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 att bedöma i vilken omfattning sådant utlämnande av sekretess- belagda uppgifter till annan än den enskilde själv kan komma att krävas och i vilken mån sådant utlämnande inte kan ske inom ramen för befintliga sekretessbrytande regler. Blir det fråga om ett sådant utlämnande i en större omfattning kan det bli aktuellt att överväga behovet av en ny sekretessbrytande bestämmelse. 
  
 5.9Anslutande ändringar i andra lagar och förordningar 
  
 5.9.1Lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. 
  
 Förslag: Lagen behålls. Vissa ändringar görs i den bl.a. med an- ledning av unionstullkodexen. 
  
 Såväl i prop. 1994/95:34 (s. 116) som i prop. 1999/2000:126 (s. 117 f.) gjordes bedömningen att lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. skulle behållas. En- ligt utredningsdirektiven bör det åter övervägas om bestämmel- serna ska vara kvar i den lagen eller om de ska överföras till den nya lag som ska ersätta tullagen. Det behöver dessutom bedömas om det med anledning av unionstullkodexen behöver göras ändringar i bestämmelserna. 
  
 Att lagen är tillämplig på varor som förs in i Sverige från ett tredjeland, dvs. ett land som inte är medlem i EU, framgår av dess 2 §. Av 3 § framgår vidare att lagen också är tillämplig på varor som förs in i landet från en annan medlemsstat i EU. Den bestämmelsen infördes i lagen fr.o.m. den 1 januari 2001. 
  
 Att ta in lagens bestämmelser i den nya tullagen vore troligen en lämplig lösning om dess bestämmelser endast avsåg varor som förs in i Sverige från tredjeland. Lagen träffar dock även varor som förs in i landet från en annan medlemsstat i EU och kan därför i sin helhet inte föras in den nya tullagen. Då det ligger utanför utredningens uppdrag att överväga andra lösningar, t.ex. att över- föra delar av lagen till lagen (1996:701) om Tullverkets befogen- heter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, föreslår utredningen att lagen tills vidare behålls. Vissa 
  
 152 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 ändringar med anledning av unionstullkodexen behöver dock göras. Samtidigt görs vissa språkliga och redaktionella ändringar. Änd- ringarna beskrivs närmare i författningskommentaren. 
  
 5.9.2Lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen 
  
 Förslag: Mindre ändringar görs i lagen om Tullverkets befogen- heter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen med anledning av unionstullkodexen och den nya tullagen. 
  
 Lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (fortsättningsvis inre- gränslagen) ansluter inte till gemenskapstullkodexen. Lagen inne- håller bestämmelser om införsel eller utförsel av varor över Sveriges gräns mot annat  
 EU-land 
  medan tullkodexen reglerar handel med länder utanför EU. Det bör därför inte finnas något större behov av ändringar i lagen med anledning av unionstullkodexen. 
  
 Det kan enligt utredningsdirektiven dock finnas behov av änd- ringar i inregränslagen eller i förordningen (1996:702) om Tull- verkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, i den mån regleringen motsvarar den som finns i den nuvarande tullagen och införandet av en ny tullag skulle innebära en förändring. Detta gäller i de fall där avsikten är att bestämmelser om Tullverkets kontrollverksamhet ska vara i huvud- sak likalydande för införsel och utförsel över gräns mot länder utanför EU (dvs. 6 kap. i den nuvarande tullagen) och för införsel och utförsel över gräns mot annat  
 EU-land 
  (dvs.  
 5–18 
  §§ i inre- gränslagen). 
  
 Redovisningen i det här avsnittet avser inte bestämmelserna om kontroll av post- och kurirförsändelser. De bestämmelserna be- handlas i stället i avsnitt 5.3. 
  
 Enligt utredningens bedömning påverkas inregränslagen, men inte inregränsförordningen, av unionstullkodexen och den nya tullagen. P.g.a. att vissa begrepp och hänvisningar blir inaktuella i och med den nya tullagstiftningen behöver mindre ändringar göras i tre paragrafer i inregränslagen. 
  
 153 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 5.9.3Mervärdesskattelagen (1994:200) 
  
 Bedömning: Ändringar behöver göras i mervärdesskattelagen och mervärdesskatteförordningen med anledning av unionstull- kodexen och den nya tullagen. 
  
 Det finns ett samband mellan den nuvarande tullagen och mer- värdesskattelagstiftningen exempelvis avseende tillämplig beskatt- ningsmyndighet för mervärdesskatt vid import, skattskyldighet för mervärdesskatt vid import, beskattningsunderlaget för mervärdes- skatt vid import, enhetstillstånd, undantag från mervärdesskatt vid import, tidpunkt för redovisning av och avdrag för mervärdesskatt vid import. Enligt utredningsdirektiven behöver det därför göras en bedömning av om en ny tullag påverkar mervärdesskattelagen (1994:200) och mervärdesskatteförordningen (1994:223). 
  
 Såvitt utredningen kan bedöma påverkar både unionstull- kodexen och den nya tullagen mervärdesskattelagen och mer- värdesskatteförordningen. En genomgång av dessa författningar ger vid handen att ett flertal paragrafer behöver ses över p.g.a. att vissa begrepp och hänvisningar blir inaktuella i och med den nya tullagstiftningen. På grund av tidsbrist har utredningen dock inte hunnit utarbeta några förslag till ändringsförfattningar. 
  
 5.9.4Övriga lagar och förordningar 
  
 Följdändringar behöver åtminstone göras i de författningar som räknas upp i detta avsnitt7. På grund av tidsbrist har utredningen dock inte hunnit utarbeta några förslag till ändringsförfattningar. Detta får omhändertas i den fortsatta hanteringen av ärendet. 
  
 7 Sökning gjord i Regeringskansliets rättsdatabas den 7 januari 2015. Ändringar gjorda där- efter har inte kunnat beaktas. 
  
 154 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Lagar och förordningar som behöver ändras med anledning av att gemenskapstullkodexen upphör att gälla 
  
 Lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam Handelskammarförordningen (1990:733) Förordningen (1992:1303) om krigsmateriel 
  
 Lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. 
  
 Lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. Lagen (1994:1563) om tobaksskatt 
  
 Lagen (1994:1564) om alkoholskatt Lagen (1994:1776) om skatt på energi 
  
 Förordningen (1997:969) om import- och exportreglering Lagen (1999:445) om exportbutiker 
  
 Lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg Förordningen (1999:1134) om belastningsregister Förordningen (1999:1135) om misstankeregister 
  
 Förordningen (2000:1217) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd 
  
 Förordningen (2001:650) om vägtrafikregister Lagen (2004:487) om sjöfartsskydd 
  
 Lagen (2006:1209) om hamnskydd 
  
 Lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster 
  
 Förordningen (2010:173) om alkoholskatt Förordningen (2010:177) om tobaksskatt Förordningen (2010:178) om skatt på energi. 
  
 Lagar och förordningar som behöver ändras med anledning av att tillämpningsföreskrifterna till gemenskapstullkodexen upphör att gälla 
  
 Handelskammarförordningen (1990:733) 
  
 Lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. 
  
 Förordningen (1999:1134) om belastningsregister 
  
 Förordningen (1999:1135) om misstankeregister 
  
 Förordningen (2010:173) om alkoholskatt 
  
 Förordningen (2010:177) om tobaksskatt 
  
 Förordningen (2010:178) om skatt på energi. 
  
 155 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 Lagar och förordningar som behöver ändras med anledning av att tullagen (2000:1281) upphör att gälla 
  
 Lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam Bötesverkställighetsförordningen (1979:197) 
  
 Lagen (1979:1088) om gränsövervakningen i krig m.m. Utsökningsbalken (1981:774) 
  
 Lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter 
  
 Strålskyddslagen (1988:220) 
  
 Lagen (1992:1602) om valuta- och kreditreglering Lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. 
  
 Lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. Lagen (1994:1563) om tobaksskatt 
  
 Lagen (1994:1564) om alkoholskatt Förordningen (1994:1605) om tullfrihet m.m. Lagen (1994:1776) om skatt på energi 
  
 Lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter 
  
 Lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder 
  
 Förordningen (1999:1134) om belastningsregister Inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 Lagen (2000:1225) om straff för smuggling 
  
 Förordningen (2001:646) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet 
  
 Förordningen (2002:1054) om gränstullsamarbete med Norge Lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i Tullverkets brotts- bekämpande verksamhet 
  
 Lagen (2006:1329)om handel med vissa varor som kan användas till dödsstraff eller tortyr, m.m. 
  
 Förordningen (2007:782) med instruktion för Tullverket Offentlighets- och sekretessförordning (2009:641) Postlagen (2010:1045) 
  
 Alkohollagen (2010:1622) Skatteförfarandelagen (2011:1244). 
  
 156 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Förordningar som behöver ändras med anledning av att tullförordningen (2000:1306) upphör att gälla 
  
 Bötesverkställighetsförordningen (1979:197) Förordningen (1994:1605) om tullfrihet m.m. Förordningen (2000:3) om gränstullsamarbete med Finland 
  
 Förordningen (2000:604) om gränstullsamarbete med Danmark Förordningen (2002:1054) om gränstullsamarbete med Norge Förordningen (2006:812) om offentlig kontroll av livsmedel som importeras från tredje land 
  
 Förordningen (2006:817) om växtskydd m.m. 
  
 5.10Ikraftträdande 
  
 Förslag: Den nya tullagen och den nya lagen om vissa tull- bestämmelser ska träda i kraft den 1 maj 2016. Detsamma gäller för den nya tullförordningen och den nya förordningen om vissa tullbestämmelser. 
  
 De föreslagna ändringarna i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m., lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet ska också träda i kraft den 1 maj 2016. 
  
 Övergångsbestämmelser är inte nödvändiga. 
  
 Av artikel 287 i förordning (EU) nr 952/2013 framgår att för- ordningen träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (EUT). Förordningen publicerades i EUT den 10 oktober 2013 och trädde i kraft den 30 oktober det året. 
  
 Två tillämpningstidpunkter gäller enligt artikel 288 för förord- ningen. Merparten av artiklarna ska tillämpas från och med den 1 maj 2016. Detta gäller dock inte för de artiklar som ger kommis- sionen befogenhet att anta delegerade akter och genomförande- akter. Dessa artiklar – artiklarna 2, 7, 8, 10, 11, 17, 20, 21, 24, 25, 31, 32, 36, 37, 40, 41, 50, 52, 54, 58, 62, 63, 65, 66, 68, 75, 76, 88, 99, 100, 106, 107, 115, 122, 123, 126, 131, 132, 138, 142, 143, 151, 152, 
  
 157 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 SOU 2015:5 
  
 156, 157, 160, 161, 164, 165, 168, 169, 175, 176, 178, 180, 181, 183, 184, 186, 187, 193, 196, 200, 206, 207, 209, 212, 213, 216, 217, 221, 222, 224, 225, 231, 232, 235, 236, 239, 253, 265, 266, 268, 273, 276, 279, 280, 281, 283, 284, 285 och 286 – ska tillämpas från och med den 30 oktober 2013. 
  
 I och med förordning (EU) nr 952/2013 upphör enligt artikel 286 också vissa  
 EU-förordningar 
  att gälla. Det gäller 
  
 den moderniserade tullkodexen (se avsnitt 3.2), 
  
 rådets förordning (EEG) nr 3925/91 av den 19 december 1991 om avskaffande av de kontroller och formaliteter som gäller för handbagage och incheckat bagage som tillhör personer som reser med flyg inom gemenskapen, samt för bagage som tillhör personer som reser med fartyg inom gemenskapen8, 
  
 gemenskapstullkodexen (se avsnitt 3.2), och 
  
 rådets förordning (EG) nr 1207/2001 av den 11 juni 2001 om förfaranden för att i enlighet med bestämmelserna om förmåns- handel mellan Europeiska gemenskapen och vissa länder under- lätta utfärdande eller upprättande i gemenskapen av ursprungs- intyg och utfärdande av vissa tillstånd för ekonomiska aktörer att fungera som godkända exportörer9. 
  
 De tre sistnämnda förordningarna ska upphöra att gälla från och med den 1 maj 2016. Hänvisningar till de upphävda förordningarna ska anses som hänvisningar till förordning (EU) nr 952/2013 och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellerna i bilagan till den förordningen. 
  
 Den nya tullagen och den nya lagen om vissa tullbestämmelser bör träda i kraft när unionstullkodexen i huvudsak ska börja tilläm- pas, dvs. den 1 maj 2016. Detsamma gäller för den nya tullförord- ningen och den nya förordningen om vissa tullbestämmelser. 
  
 De föreslagna ändringarna i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m., lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och lagen (2001:185) om be- 
  
 Mitchell 374, 31.12.1991, s. 4 (svensk specialutgåva: område 07, volym 04, s. 64). 
  
 Villarreal 165, 21.6.2001, s. 1. 
  
 158 
  
 SOU 2015:5 
  
 Förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 handling av uppgifter i Tullverkets verksamhet bör träda i kraft vid samma tidpunkt. 
  
 Utredningen har gjort bedömningen att övergångsbestämmelser inte är nödvändiga. 
  
 159 
  
 6 Konsekvensanalys 
  
 För kommittéers och särskilda utredares arbete gäller kommitté- förordningens (1998:1474) bestämmelser. Av kommittéförord- ningen följer bl.a. att eventuella kostnader och intäkter för staten, företag eller andra enskilda, till följd av förslagen, ska redovisas i betänkandet. 
  
 Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt ska dessa också redovisas, se 14 § kommittéförordningen. Om det har betydelse ska utredningen också redovisa konsekvenser för brottslighet, brottsförebyggande arbete, betydelse för små företags arbetsförutsättningar och konkurrensförmåga i förhållande till större företag, jämställdhet mellan kvinnor och män samt möjlighet att nå de integrationspolitiska målen, se 15 § kommittéförordningen. 
  
 Om betänkandet innehåller förslag till nya eller ändrade regler ska förslagens kostnadsmässiga och andra konsekvenser anges i betänkandet, se 15 a § kommittéförordningen. Av kommittédirek- tiven följer även att effekterna för Tullverket och Kommers- kollegium ska belysas. I detta kapitel redogörs för konsekvenserna av att utredningens förslag i kapitel 5 genomförs. 
  
 Behovet av en ny svensk tullagstiftning 
  
 Unionstullkodexen trädde i kraft den 30 oktober 2013. Den fast- ställer de allmänna regler och förfaranden som ska tillämpas på varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde. Unionstull- kodexen ska ersätta gemenskapstullkodexen, som upphör att gälla vid den tidpunkt då unionstullkodexen blir tillämplig, dvs. den 1 maj 2016. 
  
 I samband med det svenska  
 EU-inträdet 
  infördes en ny tullag (1994:1550) som då kom att komplettera gemenskapstullkodexen inom Finansdepartementets ansvarsområde. 1994 års tullag är i dag 
  
 161 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 SOU 2015:5 
  
 ersatt genom den nu gällande tullagen (2000:1281). Tullagen inne- håller bestämmelser inom Finansdepartementets ansvarsområde och trädde i kraft den 1 januari 2001. Samtidigt med tullagen in- fördes också tullförordningen (2000:1306). 
  
 I samband med  
 EU-inträdet 
  infördes också lagen (1994:1548) och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaranden med ekono- misk verkan, m.m. Dessa författningar kompletterar gemenskaps- tullkodexen inom Utrikesdepartementets ansvarsområde. 
  
 Med anledning av att unionstullkodexen kommer att ersätta gemenskapstullkodexen den 1 maj 2016 har det varit nödvändigt att på nytt se över den svenska tullagstiftningen, bland annat har unionstullkodexen till stora delar ett nytt innehåll. Här bör särskilt nämnas elektronisk kommunikation. I det s.k.  
 e-tullbeslutet 
  (se avsnitt 3.2) fastställdes principen om att all framtida tullhantering skulle vara elektronisk, eftersom det är av grundläggande betydelse för att underlätta handeln och samtidigt sörja för effektiva tull- kontroller, vilket både minskar företagens kostnader och riskerna för samhället. I unionstullkodexen införs nu den rättsliga ram inom vilken  
 e-tullbeslutet 
  kan genomföras. Av kodexen framgår att alla utbyten av uppgifter mellan tullmyndigheterna samt mellan ekono- miska aktörer och tullmyndigheterna ska ske med hjälp av elektro- nisk databehandlingsteknik, liksom lagring av de uppgifter som krävs enligt tullagstiftningen. En annan betydande förenkling är införandet av centraliserad klarering, som kommer att börja tilläm- pas 2020. Centraliserad klarering är en förenkling som innebär att en person får inge en tulldeklaration till det ansvariga tullkontoret på den ort där personen är etablerad för varor som anmälts vid ett annat tullkontor och motsvarar det förfarande som i gemenskaps- tullkodexen kallas enhetstillstånd för förenklade förfaranden. 
  
 Det finns alltså skäl att ersätta tullagen och lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. med helt nya lagar. Detta föranleder också att tullförordningen och förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. ersätts med nya förordningar. 
  
 Särskilt övergången från pappershantering till elektroniskt in- formationsutbyte kommer att vara kostnadsdrivande för både före- tag och myndigheter då stora omställningar kommer att krävas och  
 IT-system 
  kommer att behöva byggas om under en period fram till 2020. I detta sammanhang är det dock av vikt att påtala att dessa 
  
 162 
  
 SOU 2015:5 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 kostnader har uppkommit med anledning av den nya unionstull- kodexen snarare än med anledning av förslagen till ny svensk tullag- stiftning. 
  
 Konsekvenser för myndigheter 
  
 Genomförandet av den nya unionstullkodexen kommer att påverka verksamheterna för främst Tullverket och Kommerskollegium. De nya reglerna om elektronisk tullhantering och elektronisk kom- munikation mellan myndigheter och andra aktörer kommer att innebära en omfattande systemutveckling för främst Tullverket under perioden fram till 2020. Tullverkets verksamhet är dock redan i dag är präglad av automatiserad handläggning och automa- tiserade beslut till den enskilde själv. Totalt under 2013 hanterade Tullverket 5,6 miljoner tulldeklarationer och andelen elektroniska import- och exportärenden uppgick till 99,5 procent. De kostnader som kan komma att uppstå med anledning av den nya unions- tullkodexen är snarare relaterade till ombyggnad av de befintliga  
 IT-systemen 
  än till utvecklandet av nya. 
  
 Som ovan angetts härrör de kostnadsdrivande reglerna direkt från unionstullkodexen och inte från de förslag som presenteras av denna utredning. Tullverket har uppskattat kostnaden för utveck- lingen av de nödvändiga  
 IT-systemen 
  till 626 miljoner kronor fram till år 2020. 
  
 Enligt nationella regler anses även Polismyndigheten och Werner bevakningen vara tullmyndighet i vissa fall. Utredningens bedöm- ning är dock att de nya reglerna inte har någon inverkan på dessa myndigheter. 
  
 Konsekvenser för företagen 
  
 De nya reglerna kommer att beröra alla företag som har verk- samhet som anknyter till internationell handel. Av Tullverkets statistik framgår att 15 504 företag exporterar till tredje land och att 18 710 företag bedriver importverksamhet. Utöver dessa import- och exportföretag berörs också andra som i sin näringsverksamhet är involverade i verksamhet som omfattas av tullagstiftningen. Exempel på aktörer som faller under denna definiton är gäldenär 
  
 163 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 SOU 2015:5 
  
 enligt tullagstiftningen, fraktförare, transportörer, lagerhavare, speditörer, leverantörer, rederier, hamnbolag och tillståndshavare. 
  
 Som ovan angetts härrör de kostnadsdrivande reglerna direkt från unionstullkodexen och inte från de förslag till ny tullagstiftning som presenteras i detta betänkande. Det kan antas att kostnader för kompetensutveckling med anledning av de förändrade rutinerna och systemen kan komma att uppstå. Likaså kan det antas att närings- livets kostnader för systemutveckling kan komma att öka. Det är dock inte möjligt att i dagsläget uppskatta dessa kostnadsökningar. 
  
 Utredningen föreslår en höjning av förseningsavgiften från 400 kronor till 500 kronor (dvs. 20 procent), vilket endast motsvarar en inflationsuppräkning. Då utgångspunkten är att tulldeklarationer ska lämnas inom de givna tidsramarna förutses höjningen dock inte få några ekonomiska konsekvenser för företagen. Då förslagen till nya lagar inte innehåller några nya betungande regler i förhållande till befintlig lagstiftning kan förslaget inte anses medföra några ökade administrativa kostnader för företagen. I förlängningen kan det däremot antas att övergången till en fullt ut elektronisk tullhantering kan komma att minska de administrativa kostnaderna. 
  
 Ingen påverkan på företagens konkurrensförhållanden eller på- verkan i andra avseenden förutses. Då unionstullkodexen gäller för alla företag som är involverade i import- eller exportverksamhet kan ingen särskild hänsyn tas till små företag. 
  
 Övriga bedömningar 
  
 Några offentligfinansiella konsekvenser med anledning av utred- ningens förslag bedöms inte uppstå. Några sociala och miljömäs- siga konsekvenser förutses inte heller. Den föreslagna regleringen bedöms överensstämma med de skyldigheter som följer av Sveriges anslutning till Europeiska unionen och bedöms inte gå utöver dessa skyldigheter. 
  
 Då både företag och myndigheter står inför stora omställningar, inbegripet utvecklandet av nya rutiner och  
 IT-system, 
  bedöms det som önskvärt att tidpunkten för ikraftträdandet för reglerna sker med så god marginal som möjlig, med beaktande av det faktum att unionstullkodexen kommer att börja tillämpas den 1 maj 2016. Några särskilda informationsinsatser bedöms inte vara nödvändiga. 
  
 164 
  
 7 Författningskommentar 
  
 7.1Förslaget till tullag 
  
 I den nuvarande tullagen finns många upplysningsbestämmelser, dels sådana av upplysande karaktär som innehåller information om innehållet i gemenskapstullkodexen och dess tillämpningsföreskrif- ter samt andra författningar, dels upplysningsbestämmelser om verkställighetsföreskrifter. Utredningen har valt att behålla sådana upplysningsbestämmelser som innehåller information om andra bestämmelser, särskilt unionstullkodexen eftersom den är ny, men har försökt att begränsa dem till ett minimum. Upplysnings- bestämmelserna om verkställighetsföreskrifter har utredningen där- emot valt att ta bort, eftersom dessa bestämmelser synes misstas för faktiska bemyndiganden, såvitt utredningen har kunnat bedöma. Informationen i sådana bestämmelser i den nuvarande tullagen har i den utsträckning det har varit möjligt inarbetats i förslagen till bemyndiganden i förslaget till ny tullförordning. 
  
 I linje med principen att förfarandereglerna på  
 skatte-, 
  avgifts- och tullområdet ska vara så likformiga som möjligt, vilken kommit till uttryck i flera propositioner och betänkanden på skatte- och tullagstiftningens område, har skatteförfarandelagen (2011:1244) beaktats där så varit lämpligt. 
  
 Ändringar som endast innebär att hänvisningar till gemenskaps- tullkodexen i den nuvarande tullagen har ändrats till hänvisningar till unionstullkodexen i förslaget till ny tullag kommenteras inte särskilt. 
  
 165 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 1 kap. Allmänna bestämmelser 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 1 kap. 1 § och 2 § första och fjärde styckena, 4 kap. 23 §, 7 kap. 1 § första stycket och 7 a kap. 1 § i den nuvarande tullagen. 
  
 Hänvisningen till lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. i 1 kap. 2 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen har inte fått någon mot- svarighet i förslaget till ny tullag, eftersom lagen om tullfrihet m.m. inte innehåller några kompletterande bestämmelser till unionstull- kodexen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 2 § andra och tredje styckena i den nuvarande tullagen. 
  
 Hänvisningarna till direktiven i punkterna 1 och 2 har aktuali- serats. 
  
 Direktiven genomförs genom dels bestämmelser om förfarandet avseende skatt på varor som förs in i Sverige från s.k. tredje terri- torier, dvs. delar av Europeiska unionens tullområde som ligger utanför Europeiska unionens skatteområde (p. 1 och 2), dels en be- stämmelse om avlämning från fartyg av avfall (p. 3). 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 3 § i den nuvarande tullagen. För ytterligare information, se prop. 1999/2000:126 s. 138. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 5 § i den nuvarande tullagen. I paragrafen framgår de begrepp som fortfarande anses vara nöd- vändiga att definiera på nationell nivå. 
  
 Begreppen tullagstiftning, EU:s tullområde, tredje land, unions- vara och  
 icke-unionsvara 
  i 1 kap. 5 § i den nuvarande tullagen har ingen motsvarighet i förslaget till ny tullag, eftersom dessa begrepp 
  
 166 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 definieras i unionstullkodexen och de förordningar som meddelas med stöd av kodexen. 
  
 Begreppen tullförrättning, tullklarering och förtullning föreslås utgå då dessa begrepp inte längre synes fylla någon funktion. 
  
 Begreppet fartyg har också tagits bort, eftersom detta får anses vara ett allmänt vedertaget begrepp. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 2 kap. 1 § i den nuvarande tullagen. 
  
 Då artikel 6 i unionstullkodexen anger att alla utbyten av upp- gifter mellan tullmyndigheterna och mellan ekonomiska aktörer och tullmyndigheterna som krävs enligt tullagstiftningen ska ske med hjälp av elektronisk databehandlingsteknik har någon mot- svarighet till 2 kap. 2 § första och andra styckena inte ansetts nöd- vändig. 
  
 Bestämmelsen i 2 kap. 2 § tredje stycket om vad som anses vara ett elektroniskt dokument har inte längre någon motsvarighet i unionstullkodexen och har därför heller ingen motsvarighet i för- slaget till ny tullag. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 11 kap. 6 § i den nuvarande tullagen. Den kompletterar artikel 12.1 i förordning (EU) nr 952/2013. För att öka tydligheten har paragrafen genomgått viss redaktionell be- arbetning. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar 11 kap. 6 a § i nuvarande tullagen. För mer information, se prop. 2013/14:16 s. 43 f. 
  
 167 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 11 kap. 1 § i den nuvarande tullagen. För att öka tydligheten har paragrafen genomgått viss redaktionell be- arbetning. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 2 kap. 4 § i den nuvarande tullagen. 
  
 10 § 
  
 Paragrafen motsvarar 2 kap. 5 § andra stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 Bestämmelsen i 2 kap. 5 § första stycket i den nuvarande tullagen om när ett elektroniskt dokument ska anses vara inkom- met framgår av förvaltningslagen (1986:223) och har därför inte tagits in i förslaget till ny tullag. 
  
 11 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 11 § och 4 kap. 18 § i den nu- varande tullagen. 
  
 Begreppet tillfälligt lager har ändrats till anläggning för tillfällig lagring som är det begrepp som används i unionstullkodexen och begreppet frilager har tagits bort eftersom den lagringsformen inte återfinns i unionstullkodexen. 
  
 12–14 
  §§ 
  
 Paragraferna kompletterar artiklarna  
 18–21 
  i unionstullkodexen. Utredningen föreslår att bestämmelser om tullombud i den ut- sträckning det är möjligt samlas i 1 kap. 
  
 12 § motsvarar 1 kap. 6 § första stycket i den nuvarande tullagen. Att varje person får utse ett tullombud framgår av artikel 18.1 i unionstullkodexen och behöver inte framgå av den nya tullagen. 
  
 168 
  
 SOU 2015:5 Författningskommentar 
  
 13 § motsvarar 5 kap. 8 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 14 § motsvarar i sak 1 kap. 6 § andra stycket i den nuvarande tullagen. Paragrafen har kompletterats med en hänvisning till artikel 18.3 i förordning (EU) nr 952/2013 som anger att medlems- staterna får fastställa de villkor som gäller för att tullombud ska få tillhandahålla tjänster. 
  
 15 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 5 § första stycket i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 51.1 i unionstullkodexen. Fem- årsgränsen har behållits för att följa preskriptionstiden för brott av normalgraden enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, jfr prop. 1994/95:34 s 130. 
  
 16 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 18 § i den nuvarande tullagen. Den kompletterar artikel 52.2 b i unionstullkodexen som anger att tullmyndigheterna får ta ut avgifter för analyser och expertutlåtan- den. 
  
 Paragrafen har genomgått vissa språkliga ändringar. Någon änd- ring i sak är inte avsedd. 
  
 17 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 11 kap. 3 och 4 §§ i den nuvarande tullagen. Paragrafen har genomgått vissa språkliga och redaktionella ändringar. 
  
 2 kap. Tullskuld, skatt och garantier 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 5 kap. 1 § första stycket, 7 § första stycket, 9 § första stycket och 13 § första stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 169 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 Skyldigheten i den nuvarande 5 kap. 2 § för en deklarant att an- mäla en felaktig eller ofullständig uppgift i en tulldeklaration följer av artikel 23.2 i unionstullkodexen, någon motsvarighet till den paragrafen är därför inte nödvändig i förslaget till ny tullag. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar 5 kap. 11 § i den nuvarande tullagen. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar 5 kap. 11 a § i den nuvarande tullagen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 12 § i den nuvarande tullagen. Begreppet  
 icke-gemenskapsvara 
  har ersatts med  
 icke-unionsvara. 
  
 5 § 
  
 Paragrafens första och andra stycken motsvarar i sak 5 kap. 9 § andra och tredje styckena i den nuvarande tullagen. Begreppet säkerhet har ersatts av garanti i enlighet med terminologin i unions- tullkodexen. Paragrafens tredje stycke motsvarar 5 kap. 23 § andra stycket sista meningen i den nuvarande tullagen. I andra och tredje styckena har dock begreppet säkerhet behållits då varan utgör säkerheten i detta fall. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 6 § i den nuvarande tullagen. Bestämmelsen har fått en ny utformning med 59 kap. 4 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) som förebild. Då begreppet sköns- tulltaxering inte återfinns i unionstullkodexen har det utmönstrats. 
  
 170 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar 11 kap. 2 § i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 101.3 i unionstullkodexen som anger hur av- rundning får ske och hur en medlemsstat som inte har euron som valuta får tillämpa bestämmelserna. 
  
 8 § 
  
 Paragrafens första stycke har ändrats så att det följer de angivna tidsgränserna för begränsning av tullskuld som framgår av artikel 103.1 i unionstullkodexen. Paragrafens andra stycke motsvarar 5 kap. 5 § andra stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen motsvarar 5 kap. 5 § tredje stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 10 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 7 § andra stycket i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 108 i unionstullkodexen. 
  
 11 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande tullagen och anger hur en underrättelse om tullskuld får göras. Förutsättningarna för beviljande av betalningsanstånd framgår av artikel 110 i unionstullkodexen och 5 kap. 8 § första stycket be- höver därför inte föras över i den nya tullagen. Bestämmelsen i 5 kap. 8 § fjärde stycket återfinns nu i 1 kap. 13 §. 
  
 12–19 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak 5 kap.  
 14–22 
  §§ i den nuvarande tullagen. Bestämmelsen i 5 kap. 15 § första stycket 1 har utgått då 
  
 171 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 detta anses omfattas av de fall då Tullverket på nytt prövat ett beslut eller vid ett beslut av allmän förvaltningsdomstol. 
  
 20 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 23 §, utom sista meningen i andra stycket, i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 113 i unionstullkodexen. Bestämmelsen i 5 kap. 23 § andra stycket sista meningen finns i 5 § tredje stycket i detta kapitel. 
  
 21 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 18 § tredje stycket andra me- ningen i den nuvarande tullagen. 
  
 22 § 
  
 Paragrafen motsvarar 5 kap. 24 § i den nuvarande tullagen. 
  
 23 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 25 § i den nuvarande tullagen. 
  
 24 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 13 § andra och tredje styckena i den nuvarande tullagen. Den nuvarande paragrafens fjärde stycke återfinns i nya 25 §. 
  
 25 § 
  
 Paragrafen motsvarar 5 kap. 13 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 172 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 3 kap. Införsel av varor till Europeiska unionens tullområde 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 3 kap. 1 § första stycket och 6 § första stycket samt delvis 6 kap. 3 § i den nuvarande tullagen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 3 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen, men har ändrats på så sätt att den endast omfattar införsel. 
  
 Genom paragrafen genomförs delar av direktiv 2006/112/EG och direktiv 2008/118/EG. 
  
 Begreppet tillfälligt lager har ersatts med begreppet anläggning för tillfällig lagring och hänvisningen till de olika tullförfarandena har justerats i enlighet med vad som anges i unionstullkodexen. 
  
 Beroende på hur  
 EU-kommissionen 
  använder bemyndigandet i artikel 2 i unionstullkodexen kan paragrafen behöva ses över. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella ändringar i andra stycket, 3 kap. 4 § i den nuvarande tullagen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 4 § första stycket i den nuvarande tullagen. Då paragrafen nu endast omfattar införsel finns ingen motsvarighet till punkten 3 i det nuvarande första stycket. Viss språklig och redaktionell bearbetning har också skett. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen är baserad på 6 kap. 5 § första stycket 2 i den nuvarande tullagen. Den bestämmelsen är, såvitt utredningen kan bedöma, en upplysningsbestämmelse om verkställighetsföreskrifter. Det mot- svarande bemyndigandet finns i 51 § i den nuvarande tullförord- 
  
 173 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 ningen. Den här utredningen har valt en annan teknik. Den nu- varande bestämmelsen har gjorts om till en uttrycklig regel. Det motsvarande bemyndigandet att utfärda verkställighetsföreskrifter finns i 3 kap. 3 § i den nya tullförordningen. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen är baserad på 6 kap. 5 § första stycket 1 i den nuvarande tullagen. Den bestämmelsen är, såvitt utredningen kan bedöma, en upplysningsbestämmelse om verkställighetsföreskrifter. Det mot- svarande bemyndigandet finns i 51 § i den nuvarande tullförord- ningen. Den här utredningen har valt en annan teknik. Den nu- varande bestämmelsen har gjorts om till en uttrycklig regel och har utformats så att den kompletterar artikel 133.1 första stycket i unionstullkodexen. Det motsvarande bemyndigandet att utfärda verkställighetsföreskrifter finns i 3 kap. 3 § i förslaget till ny tullförordning. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 8 § tredje stycket i den nuvarande tullagen. Uttrycket ”står under tullövervakning” har ändrats till ”omfattas av tullövervakning” som är den formulering som används i unionstullkodexen. 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 8 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 140.1 i unionstullkodexen. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 7 § tredje stycket sista meningen och 3 kap. 8 § i den nuvarande tullagen. Begreppen  
 icke-gemen- 
  skapsvara och tillfälligt lager har ersatts med  
 icke-unionsvara 
  re- spektive anläggning för tillfällig lagring. 
  
 174 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 4 kap. Hänförande av varor till ett tullförfarande och bortskaffande av varor 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 1 § första stycket och 4 kap. 19 § första stycket första meningen i den nuvarande tullagen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 7 § i den nuvarande tullagen. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 4 § i den nuvarande tullagen. Be- greppet annan godkänd tullbehandling har ersatts med annat tull- förfarande, överlåtelse eller förstöring. Ingen ändring i sak är avsedd. Begreppet bokföring i efterhand i andra stycket har ersatts med omprövning för att närmare följa unionstullkodexen. 
  
 4–12 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 3 kap. 3 a § och 5 § andra stycket samt 4 kap.  
 24–30 
  §§ i den nuvarande tullagen. Paragraferna överförs i sin helhet till förslaget till ny tullag då unionstullkodexens regler om centralisrad klarering inte kommer att börja tillämpas förrän år 2020. Enligt skäl 18 i unionstullkodexen behålls det förfarande som för närvarande kallas enhetstillstånd för förenklade förfaranden till dess. 3 kap. 5 § första stycket i den nuvarande tullagen flyttas till det föreslagna 1 kap. då det där stadgas en generell regel om skyldighet att bevara handlingar. 
  
 13 § 
  
 I paragrafens första stycke redogörs för vilka situationer i unions- tullkodexen som omfattas av begreppet bortskaffande av varor. Paragrafens andra stycke motsvarar 4 kap. 21 § i den nuvarande tullagen. 
  
 175 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 14 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 9 § och 4 kap. 10 § i den nu- varande tullagen. Hänvisningen till lagen (1985:982) om närings- idkares rätt att sälja saker som inte har hämtats har tagits bort, eftersom rätten till försäljning framgår av artikel 198.1 i unions- tullkodexen. Begreppet tillfälligt lager är ersatt med begreppet anläggning för tillfällig lagring. 
  
 15 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 26 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 198 i unionstull- kodexen. Tullmyndigheterna pekas i artikel 198 ut som ansvarig för att bland annat försäljning ska ske vilket medför att det inte längre är nödvändigt att nämna Tullverket i paragrafen. Den nuvarande paragrafens tredje stycke är inte längre nödvändigt då den nya tullagens bestämmelser om bortskaffande har samlats på ett ställe. 
  
 16 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 27 § i den nuvarande tullagen. 5 kap. 28 § har utgått då det av kommissionens utkast till artikel IA  
 V-4-03 
  framgår att en försäljning endast får ske om köparen omedelbart hänför varan till en tullprocedur, eller återexporterar den. I andra fall ska tullmyndigheterna hänföra varan till en tull- procedur, återexportera den eller låta förstöra den. 
  
 5 kap. Övergång till fri omsättning och lagring 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 5 § första stycket, 8 § första stycket och 13 § första stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 176 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar 4 kap. 5 § andra stycket i den nuvarande tullagen. Sista meningen i den bestämmelsen är dock struken efter- som artikel 45 i gemenskapstullkodexen är upphävd. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 9 § i den nuvarande tullagen. Begreppet  
 icke-gemenskapsvara 
  har ersatts med  
 icke-unionsvara. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 14 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen är omskriven för att närmare följa artikel 243.1 i unions- tullkodexen. Utredningen har i andra stycket dock valt att använda uttrycket ”frizonens gränser” i stället för ”frizonens yta”, trots att det uttrycket skulle ligga närmare ordalydelsen i artikel 243.1 andra stycket, eftersom det första uttrycket synes ligga närmare normalt språkbruk. Det avvikande ordvalet torde inte ge upphov till några större tillämpningssvårigheter, då en yta ju definieras av sina gränser. 
  
 6 kap. Varor som förs ut ur Europeiska unionens tullområde 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 4 kap. 12 § första stycket och delvis 6 kap. 3 § i den nuvarande tullagen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar 3 kap. 3 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen, men har ändrats på så sätt att den endast om- fattar utförsel. 
  
 Genom paragrafen genomförs delar av direktiv 2006/112/EG och direktiv 2008/118/EG. 
  
 Beroende på hur  
 EU-kommissionen 
  använder bemyndigandet i artikel 2 i unionstullkodexen kan paragrafen behöva ses över. 
  
 177 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 4 § första stycket i den nuvarande tullagen. Då paragrafen nu endast omfattar utförsel finns ingen motsvarighet till punkten 2 i det nuvarande första stycket. Viss språklig och redaktionell bearbetning har också skett. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande tullagen vad avser utförsel. En bestämmelse om införsel vore en upprepning av artikel 135.1 i unionstullkodexen, därför finns inte någon sådan bestämmelse i förslaget till ny tullag. Begreppet tull- plats har ersatts med tullkontor. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen är baserad på 6 kap. 5 § första stycket 2 i den nuvarande tullagen. Den bestämmelsen är, såvitt utredningen kan bedöma, en upplysningsbestämmelse om verkställighetsföreskrifter. Det mot- svarande bemyndigandet finns i 51 § i den nuvarande tullförord- ningen. Den här utredningen har valt en annan teknik. Den nuvarande bestämmelsen har gjorts om till en uttrycklig regel. Det motsvarande bemyndigandet att utfärda verkställighetsföreskrifter finns i 6 kap. 1 § i den nya tullförordningen. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen är baserad på 6 kap. 5 § första stycket 1 i den nuvarande tullagen. Den bestämmelsen är, såvitt utredningen kan bedöma, en upplysningsbestämmelse om verkställighetsföreskrifter. Det mot- svarande bemyndigandet finns i 51 § i den nuvarande tullförord- ningen. Den här utredningen har valt en annan teknik. Den nuvarande bestämmelsen har gjorts om till en uttrycklig regel. Det motsvarande bemyndigandet att utfärda verkställighetsföreskrifter finns i 6 kap. 1 § i den nya tullförordningen. 
  
 178 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 8 § tredje stycket nuvarande tullagen. Uttrycket ”står under tullövervakning” har ändrats till ”omfattas av tullövervakning” som är den formulering som används i unionstullkodexen. 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 8 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 140.1 i unionstullkodexen. 
  
 7 kap. Kontroll av varor och transportmedel 
  
 Kapitlet motsvarar 6 kap. i den nuvarande tullagen. I syfte att få ett renodlat och sammanhängande kapitel med i huvudsak kontroll- bestämmelser har dels bestämmelser som närmast avser tullöver- vakning, jfr art. 5.27 i unionstullkodexen, placerats i 3 resp. 6 kap., dels bestämmelserna om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och tullkontroll av kontanta medel i 7 re- spektive 7 a kap. i den nuvarande tullagen inarbetats i kapitlet. 
  
 För att tydliggöra innehållet och underlätta orienteringen har kapitlet fått fler mellanrubriker än vad nuvarande 6 kap. har. 
  
 Vid utformningen av bestämmelserna om föreläggande, revision samt handlingar och uppgifter som ska undantas från kontroll har skatteförfarandelagen använts som förebild. 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 1 § i den nuvarande tullagen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 2 § i den nuvarande tullagen men har getts en utformning som ligger närmare 10 § polislagen (1984:387) och 69 kap. 11 § skatteförfarandelagen. 
  
 179 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 20 § i den nuvarande tullagen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 22 § i den nuvarande tullagen. Den har bearbetats språkligt och redaktionellt, någon ändring i sak är inte avsedd. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 23 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen har bearbetats språkligt och redaktionellt, bl.a. på så sätt att den har fått tre stycken i stället för två. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 24 § i den nuvarande tullagen. Tredje stycket har bearbetat språkligt och föreslås få samma lydelse som motsvarande bestämmelse i polislagen, dvs. 26 § tredje stycket den lagen. Någon ändring i sak är inte avsedd. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella ändringar, i sak 6 kap. 6 § i den nuvarande tullagen. 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 7 § i den nuvarande tullagen. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 59 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 180 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 Bestämmelsen har flyttats till förslaget till ny tullag eftersom bestämmelsen är av sådan karaktär att den passar bättre i lagen. 
  
 Begreppet export- eller turistvagnsskylt har ersatts med interimsskylt, som är det begrepp som gäller enligt förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. Paragrafen har dessutom genom- gått vissa redaktionella ändringar. 
  
 10 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 14 § andra meningen i den nu- varande tullagen. 
  
 11 § 
  
 Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella ändringar, 6 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 12 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 10 § första stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 13 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 9 § i den nuvarande tullagen. 
  
 I det andra stycket har hamnar lagts till då det torde vara ett förbiseende i den nuvarande tullagen att dessa inte omnämns i sammanhanget. Paragrafen har vidare delats i två stycken. 
  
 14 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 60 § i den nuvarande tullförordningen. Den bestämmelsen får anses vara av sådan ingripande karaktär att regeln bör placeras i lagen. Paragrafen har vidare genomgått redak- tionella ändringar i syfte att öka tydligheten. 
  
 181 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 15 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 10 § andra och fjärde styckena i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 46.1 i unionstull- kodexen. 
  
 Hänvisningen till kroppsbesiktning i nuvarande 6 kap. 10 § fjärde stycket har tagits bort, då det inte är aktuellt att tillgripa ett så ingripande tvångsmedel vid de administrativa kontroller som förslaget till paragraf avser. 
  
 16 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 15 § första stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 17 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 21 § första stycket i den nu- varande tullagen. 
  
 18 och 19 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak 6 kap. 11 § i den nuvarande tullagen men har ändrats på så sätt att det tydligt framgår att även sådana försändelser som förmedlas av så kallade kurirföretag (kurirförsän- delser) omfattas då det kan förutsättas att även sådana försändeler kan innehålla förtroliga meddelanden. Se även avsnitt 5.3. 
  
 20 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 12 § i den nuvarande tullagen men har ändrats så att även kurirförsändelser omfattas. Tredje stycket har utformats med 10 § tredje stycket lagen (1996:701) om Tull- verkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen som förebild. Se även avsnitt 5.3. 
  
 182 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 21 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap 13 § i den nuvarande tullagen, begreppet postkontor har dock ersatts med brevbärarkontor. Vissa språklig bearbetning har också skett, någon ändring i sak är dock inte avsedd. 
  
 22 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 25 § i den nuvarande tullagen. Sista meningen i den nuvarande paragrafen har dock inte förts över då vad som avses med begreppet handling framgår av tryckfrihets- förordningen och inte behöver upprepas här. 
  
 23 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 26 § i den nuvarande tullagen. Den har utformats med 37 kap. 9 § skatteförfarandelagen som förebild (för mer information om den bestämmelsen, se prop. 2010/11:165 s. 853 f). Någon ändring i sak är inte avsedd. 
  
 24 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 28 § i den nuvarande tullagen och kompletterar artikel 48 i unionstullkodexen. Paragrafen har fått en ny utformning för att närmare följa unionstullkodexen. 
  
 25 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 29 § första, andra och tredje styckena i den nuvarande tullagen. Den har utformats efter 41 kap. 4 § skatteförfarandelagen. 
  
 183 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 26 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 29 § fjärde stycket i den nu- varande tullagen och har utformats efter 41 kap. 5 § skatteför- farandelagen. 
  
 27 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 30 § första och tredje styckena och har utformats med 41 kap. 6 § skatteförfarandelagen som före- bild. 
  
 Andra stycket i den nuvarande paragrafen har flyttats till 29 § nedan för att närmare följa skatteförfarandelagens uppbyggnad. 
  
 28 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 31 § i den nuvarande tullagen. Andra stycket har en ny formulering i enlighet med motsvarande bestäm- melse i skatteförfarandelagen. 
  
 29 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 30 § andra stycket första och andra meningarna samt 6 kap. 32 § andra stycket i den nuvarande tullagen. Utformningen har sin förebild i 41 kap. 8 § skatteför- farandelagen. 
  
 30 § 
  
 Paragrafens första stycke motsvarar 6 kap. 32 § första stycket i den nuvarande tullagen. Paragrafens andra stycke motsvarar 6 kap. 30 § andra stycket tredje meningen. Paragrafen har utformats efter 41 kap. 9 och 11 §§ skatteförfarandelagen. 
  
 184 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 31 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 32 § tredje stycket första och andra meningarna samt 32 § fjärde stycket i den nuvarande tullagen och har hämtat sin utformning från 41 kap. 10 § skatteförfarandelagen. 
  
 32 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap 33 § första stycket första meningen och 33 § tredje stycket i den nuvarande tullagen. Paragrafen har ut- formats i enlighet med 41 kap. 13 § skatteförfarandelagen. 
  
 33 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 33 § första stycket andra meningen och 33 § andra stycket i den nuvarande tullagen och har utformats efter skatteförfarandelagens 41 kap. 14 §. 
  
 34 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 34 § i den nuvarande tullagen och har hämtat vägledning i 47 kap.  
 1–3 
  §§ i skatteförfarandelagen. 
  
 35 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 35 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen. Någon motsvarighet till tredje stycket i den paragrafen har inte införts i den nya tullagen då det som sägs där följer av rättsliga grundprinciper, jfr prop. 2010/11:165 s. 924 sista stycket. Paragrafens utformning följer 47 kap. 4 § skatteför- farandelagen. 
  
 36 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 36 § andra stycket i den nu- varande tullagen och har utformats efter 47 kap. 5 § skatteför- farandelagen. 
  
 185 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 37 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 37 § i den nuvarande tullagen och paragrafens första stycke har utformats efter 47 kap 6 § skatte- förfarandelagen. För mer information, se prop. 2010/11:165 s. 925. 
  
 38 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 38 § första stycket i den nu- varande tullagen och har utformats efter 47 kap. 7 § skatteför- farandelagen. För mer information, se prop. 2010/11:165 s. 926. 
  
 39 § 
  
 Paragrafen motsvarar 6 kap. 38 § andra stycket i den nuvarande tullagen. Motsvarande regel kan läsas ut av 68 kap. 1 och 3 §§ skatteförfarandelagen. 
  
 40–45 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 7 kap. 1 § andra stycket och  
 3–7 
  §§ i den nuvarande tullagen. 
  
 Motsvarigheten till nuvarande 7 kap. 2 § finns nu i 7 kap. 11 § i förslaget till ny tullförordning, eftersom bestämmelser som avser de statliga myndigheternas organisation, arbetsuppgifter och inre verksamhetsformer ligger inom den s.k. restkompetensen, se av- snitt 7.3. 
  
 Informationen i nuvarande 7 kap. 8 § har inarbetats i bemyn- digandet i 7 kap. 14 § i förslaget till ny tullförordning. För mer in- formation om dessa bestämmelser, se prop. 2013/14:164. 
  
 46–49 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 7 a kap.  
 2–5 
  §§ i den nuvarande tullagen. Bemyndigandet i nuvarande 7 a kap. 6 § har tagits bort eftersom det, såvitt utredningen kan bedöma, avser verkställighetsföre- skrifter. Ett motsvarande bemyndigande finns i stället i 7 kap. 16 § i 
  
 186 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 förslaget till ny tullförordning. För mer information om dessa bestämmelser, se prop. 2006/07:68. 
  
 8 kap. Överträdelser och sanktioner 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 8 kap. 1 § i den nuvarande tullagen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 10 kap. 1 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen har genomgått vissa redaktionella justeringar, någon ändring i sak är dock inte avsedd. Begreppet tillfälligt lager är ersatt med anläggning för tillfällig förvaring och  
 icke-gemenskapsvara 
  har ersatts med  
 icke-unionsvara. 
  Begreppet frilager har strukits då det inte längre förekommer i unionstullkodexen. 
  
 3 och 4 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 10 kap. 2 och 3 §§ i den nuvarande tullagen. 
  
 5–7 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak 8 kap. 2 § i den nuvarande tullagen. Regeln om att tulltillägg ska utgå vid oriktig uppgift skapas i föreslagna 5 §, i 6 § finns regeln om när en uppgift ska anses vara oriktig och inte. 6 § motsvarar 8 kap 2 § andra och tredje styckena i den nuvarande tullagen. Tulltilläggets storlek regleras i 7 §. 7 § motsvarar 8 kap 2 § fjärde och femte styckena i den nuvarande tullagen. För tydlighetens skull har en hänvisning till 5 § införts. 
  
 Paragraferna har formulerats med skatteförfarandelagens regler som vägledning. Utöver detta har en felhänvisning i nuvarande i 8 kap. 2 § femte stycket respektive 2 a § rättats till. Med ompröv- ning avses här att ytterligare tull påförs. 
  
 187 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 8 kap. 2 a § i den nuvarande tullagen och är utformad med 57 kap. 1 § skatteförarandelagen som vägledning. Begreppet skönstulltaxering har ersatts med tull har fastställts på skälig grund. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 8 kap. 3 § i den nuvarande tullagen och reglerar att tulltillägg ska tas ut på grund av uppkomsten av en tullskuld i enlighet med artikel 79 i unionstullkodexen. 
  
 10 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 8 kap. 4 § i den nuvarande tullagen. I paragrafen regleras när tulltillägg ska tas ut av den som förfogat över en vara som hänförts till tullförfarandet övergång till fri om- sättning i strid mot en föreskriven förutsättning för återbetalning av tull samt storleken på tulltillägget. 
  
 11 och 12 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak 8 kap. 5 och 6 §§ i den nuvarande tullagen. Begreppet frivilligt har i 12 § ersatts med på eget initiativ för att följa skatteförfarandelagen, någon ändring i sak är dock inte avsedd. 
  
 13 § 
  
 Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 8 kap. 12 § i den nuvarande tullagen. 
  
 14 och 15 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar, med viss redaktionell ändring av 8 §, 8 kap. 7 och 8 §§ i den nuvarande tullagen. 
  
 188 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 16 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 8 kap. 9 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen är omformulerad då begreppet lokalt klarerings- 
  
 förfarande inte längre finns i unionstullkodexen. Det finns heller inte något skäl att begränsa bestämmelsen till ”övergång till fri omsättning” varför detta har utgått. 
  
 Förseningsavgiften har höjts från 400 och 800 kronor till 500 re- spektive 1 000 kronor, vilket motsvarar inflationsutvecklingen sedan beloppen senast höjdes (den 1 januari 2001) fram till i dag (den 1 januari 2015). 
  
 17 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i den nuvarande tullagen. Den införs för att få bättre överensstämmelse med skatteförfarande- lagen. 
  
 18 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 5 kap 3 § andra stycket i den nuvarande tullagen men har getts en tydligare formulering avseende vilka beslut som avses. De skattebeslut som tidigare nämndes i 5 kap. 3 § andra stycket omfattas nu av 2 kap. 24 § i den nya tullagen. 
  
 19 och 20 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 8 kap. 10 och 11 §§ i den nuvarande tullagen. 
  
 21 § 
  
 Paragrafen motsvarar 8 kap. 13 § första stycket i den nuvarande tullagen. Ingen motsvarighet till nuvarande 8 kap. 13 § andra stycket behövs då rätten att yttra sig framgår av artiklarna 22.6 och 29 i unionstullkodexen. 
  
 189 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 22 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 8 kap. 15 § i den nuvarande tullagen. Paragrafen har dock genomgått vissa redaktionella ändringar. 
  
 9 kap. Överklagande 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 9 kap. 1 § första stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 Det nuvarande andra stycket har inte fått någon motsvarighet, eftersom det framgår av 10 § andra stycket förordningen (2007:782) med instruktion för Tullverket att en ersättare för det allmänna ombudet utses av Tullverket efter en anmälan av det allmänna ombudet. 
  
 Paragrafen är utformad med 67 kap. 3 § skatteförfarandelagen som förebild. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar 9 kap. 2 § i den nuvarande tullagen. Första stycket har dock formulerats om med 67 kap. 6 § skatteförfarande- lagen som förebild. Någon ändring i sak är inte avsedd. 
  
 Att Tullverkets beslut om föreskrifter inte får överklagas fram- går av 30 § myndighetsförordningen (2007:515). Därför har det nuvarande fjärde stycket inte någon motsvarighet i förslaget till ny tullag. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 9 kap 3 § i den nuvarande tullagen. I stället för ”tulltaxering i en fråga som kan antas ha betydelse för fastställande av tull” används nu begreppet beslut om tull. 
  
 190 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar 9 kap. 4 § första stycket i den nuvarande tullagen. Paragrafen har utformats med 67 kap. 19 § skatteför- farandelagen som förebild. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen motsvarar 9 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande tullagen men har utformats i enlighet med 67 kap. 21 § skatteför- farandelagen. 
  
 6–11 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 9 kap.  
 5–10 
  §§ i den nuvarande tullagen och har formulerats med förebild i 67 kap. skatteförfarandelagen. 
  
 12–15 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 9 kap.  
 12–15 
  §§ i den nuvarande tullagen. 
  
 16–25 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak 9 kap.  
 16–25 
  §§ i den nuvarande tullagen. 
  
 Paragraferna har utformats med 67 kap.  
 31–37 
  §§ skatteför- farandelagen som förebild. 
  
 10 kap. Särskilda bestämmelser 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 19 § första stycket i den nu- varande tullagen och 64 § första stycket första meningen i den nu- varande tullförordningen och kompletterar artikel 137 i unionstull- kodexen. 
  
 191 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 19 § andra stycket i den nu- varande tullagen och 64 § andra stycket första meningen i den nuvarande tullförordningen och kompletterar artikel 134.1 andra stycket i unionstullkodexen avseende händelser i samband med införsel. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar 1 kap. 9 § i den nuvarande tullagen. För ytter- ligare information, se prop. 2013/14:164. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar 10 kap. 4 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen motsvarar 10 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande tullagen. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar 10 kap. 5 § i den nuvarande tullagen. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar 1 kap. 8 § i den nuvarande tullagen. 
  
 7.2Förslaget till lag om vissa tullbestämmelser 
  
 Ändringar som endast innebär att hänvisningar till gemenskapstull- kodexen i lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med eko- nomisk verkan, m.m. har ändrats till hänvisningar till unionstull- 
  
 192 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 kodexen i förslaget till lag om vissa tullbestämmelser kommenteras inte särskilt. 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 1 § lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Uppräkningen av ämnesområden i första stycket motsvarar de delar av unionstullkodexen som enligt ut- redningsdirektiven ligger under Utrikesdepartementets ansvar, se bilaga 1. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 2 § lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Bestämmelsen har bearbetats språkligt. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den är en upplysningsbestämmelse som säger att bestämmelser om beslut om bindande besked finns i artiklarna  
 33–37 
  i unionstullkodexen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den motsvarar 5 § första stycket i den nuvarande tullförordningen, men har placerats i förslaget till lag eftersom liknande bestämmelser finns i nuvarande tullagen (se 6 kap. 18 §) och lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (se 3 §, som hänvisar till 6 kap. 18 § tullag- en). I sin utformning har paragrafen knutits till bestämmelsen om anlitande av sakkunnig i förslaget till ny tullag. 
  
 Andra stycket i nuvarande 5 § tullförordningen har ingen mot- svarighet, eftersom det som sägs där framgår av artikel 33.1 andra stycket i unionstullkodexen. 
  
 193 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 5 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den är en upplysningsbestämmelse som säger att bestämmelser om varors klassificering, ursprung och tullvärde finns i artiklarna  
 56–76 
  i unionstullkodexen. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 3 § lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Bestämmelsen har bearbetats språkligt och redaktionellt. 
  
 Hänvisningen till bestämmelser i förslaget till ny tullag avser bestämmelser om anlitande av sakkunnig, kontroll, revision och vite. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den motsvarar 24 f § i den nu- varande tullförordningen. 
  
 Paragrafen är en upplysningsbestämmelse som säger att bestäm- melser om varors tullstatus finns i artiklarna  
 153–157 
  i unionstull- kodexen. 
  
 8 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den motsvarar 3 kap. 2 § i den nu- varande tullagen. 
  
 Eftersom varans tullstatus i det här fallet är avgörande för tillämpningen av lagen (1994:1776) om skatt på energi, och frågor om tullstatus faller inom Utrikedepartementets ansvarsområde, har utredningen valt att placera bestämmelsen i förslaget till lag om vissa tullbestämmelser. 
  
 194 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 9 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den motsvarar närmast 4 kap. 7 § första stycket i den nuvarande tullagen vad avser transitering. 
  
 Paragrafen är en upplysningsbestämmelse som i första stycket säger att bestämmelser om transitering, särskild användning och förädling av varor finns i artiklarna  
 226–228, 
  
 231–236 
  och  
 250–262 
  i unionstullkodexen. Vissa ytterligare bestämmelser om dessa för- faranden finns i artiklarna  
 210–225 
  i den förordningen. Andra och tredje styckena innehåller information om vissa transiteringsbestäm- melser. Bestämmelser om transitering enligt  
 TIR-konventionen 
  finns i förslaget till ny tullförordning i enlighet med ansvarfördel- ningen mellan Finansdepartementet och Utrikesdepartementet. 
  
 10 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den motsvarar närmast 26 § andra stycket i den nuvarande tullförordningen, men har anpassats till de förutsättningar som gäller enligt unionstullkodexen. Utredningen har gjort bedömningen att bestämmelsen är av sådant slag att den bör placeras i förslaget till lag, eftersom bestämmelsen gör det möjligt att hantera varor som skickas tillbaka till Sverige på en s.k.  
 T2-transitering 
  som återinförda varor. 
  
 7.3Förslaget till tullförordning 
  
 1 kap. Allmänna bestämmelser 
  
 1 § 
  
 Paragrafens första stycke har ingen motsvarighet i den nuvarande tullförordningen. Det innebär att förordningen är meddelad med stöd av regeringens egen kompetens enligt regeringsformen, dvs. restkompetensen eller rätten att meddela verkställighetsföreskrifter enligt 8 kap. 7 § regeringsformen samt möjligheten att enligt 8 kap. 11 § regeringsformen delegera föreskriftsrätt till en myndighet. 
  
 195 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 Paragrafens andra stycke motsvarar 2 § i den nuvarande tullför- ordningen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar, med en redaktionell ändring, 1 § i den nu- varande tullförordningen. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 3 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen anger att Tullverket ska fullgöra den informations- och anmälningsskyldighet till Europeiska kommissionen som framgår av förordning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som med- delas med stöd av den förordningen. Sådana bestämmelser fanns i 20 §, 27 § andra stycket, 32 § tredje stycket och 40 § i den nu- varande tullförordningen men har nu samlats i en paragraf. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen motsvarar, med en mindre redaktionell ändring, 6 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 21 § 6 i den nuvarande tullförordningen. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 23 § i den nuvarande tullförordningen. Kravet i det nuvarande första stycket på att ombudet har beviljats betalningsanstånd har utgått då något sådant krav inte kan ställas enligt unionstullkodexen. 
  
 196 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar 21 § 7 i den nuvarande tullförordningen. Då inga nationella inskränkningar är tillåtna enligt unionstullkodexen har detta inte överförts till den nya tullförordningen. Paragrafen anger också att Tullverket får utfärda de verkställighetsföreskrifter som kan bli nödvändiga för tillämpningen av artiklarna  
 18–21 
  i unionstullkodexen om ombud i tullfrågor. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i den nuvarande tullförord- ningen. Tullverket får i andra stycket bemyndigande att meddela verkställighetsföreskrifter till artiklarna  
 22–32 
  i unionstulkodexen. 
  
 10 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 5 a § i den nuvarande tullagen och 10 a § i den nuvarande tullförordningen. Tullverket får i andra stycket bemyndigande att meddela verkställighetsföreskrifter till artiklarna  
 38–41 
  i unionstulkodexen. 
  
 11 och 12 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak 73 § första meningen och 74 § i den nuvarande tullförordningen. De ändringar som gjorts är av redak- tionell karaktär. 
  
 13 och 14 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak 75 och 76 §§ i den nuvarande tullför- ordningen. Begreppet tullplats i nuvarande 75 § har ersatts med ett tullkontor eller en annan plats som Tullverket anvisat eller godkänt. 
  
 197 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 15 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i den nuvarande tullförord- ningen. Tullverket får i andra stycket bemyndigande att meddela verkställighetsföreskrifter till artiklarna 53.2 och 54 i unionstull- kodexen. 
  
 2 kap. Tullskuld, skatt och garantier 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 46 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar 78 §  
 första–tredje 
  styckena i den nuvarande tullförordningen. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar 78 § fjärde stycket i den nuvarande tullför- ordningen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 45 och 48 §§ i den nuvarande tullförord- ningen. 
  
 3 kap. Införsel av varor till Europeiska unionens tullområde 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 14 § andra stycket i den nuvarande tullförordningen. 
  
 198 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 18 § i den nuvarande tullförordningen, men har genomgått vissa redaktionella ändringar. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 11 § andra stycket samt 12, 13, 16, 19 och 51 §§ i den nuvarande tullförordningen. Någon hänvisning om att föreskrifter endast får meddelas i den utsträckning som EU- rätten medger anses inte längre vara nödvändig. 
  
 4 kap. Hänförande av varor till ett tullförfarande och bortskaffande av varor 
  
 1–3 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 24  
 b–d 
  §§ i den nuvarande tullförordningen och har förts över till den nya tullförordningen oförändrade i av- vaktan på att ett utkast till övergångsbestämmelser kommer att presenteras av  
 EU-kommissionen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 43 § första stycket första och andra meningarna i den nuvarande tullförordningen. Någon upplysning motsvarande den i nuvarande första styckets tredje mening har inte ansetts vara nödvändig. Vem som ska stå för kostnaden vid för- störing av varor i olika fall framgår av artiklarna 197 och 198.3 i unionstullkodexen. Någon motsvarighet till 43 § andra stycket är därför inte nödvändig. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 49 § i den nuvarande tullförordningen men har fått en ny utformning för att närmare följa formule- ringarna i utsökningsförordningen (1981:981). 
  
 199 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar 50 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 21 §  
 1–5 
  i den nuvarande tullförord- ningen. Någon upplysning om att föreskrifter endast får meddelas i den utsträckning som  
 EU-rätten 
  medger anses inte längre vara nödvändig. 
  
 5 kap. Övergång till fri omsättning, lagring och transitering enligt  
 TIR-konventionen 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 24 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar 32 § andra stycket i den nuvarande tullför- ordningen. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 34 § första stycket i den nuvarande tull- förordningen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen motsvarar 32 § första stycket och 41 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 5 § 
  
 Paragrafen motsvarar 29 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 200 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar, med vissa redaktionella ändringar, 30 § första stycket i den nuvarande tullförordningen. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar 31 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 30 § andra stycket i den nuvarande tull- förordningen. Därtill har tillkommit att Tullverket får utfärda de verkställighetsföreskrifter som behövs med anledning av bestäm- melserna om godkänd mottagare för  
 TIR-ändamål 
  som finns i artikel 230 i unionstullkodexen. 
  
 6 kap. Varor som förs ut ur Europeiska unionens tullområde 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 12, 33 och 51 §§ i den nuvarande tull- förordningen. 
  
 7 kap. Kontroll av varor och transportmedel 
  
 1–5 
  §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak  
 52–57 
  §§ i den nuvarande tullförord- ningen. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar, efter viss redaktionell bearbetning, i sak 58 § första stycket i den nuvarande tullförordningen. 
  
 201 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 51 § och 58 § andra stycket i den nu- varande tullförordningen. 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar 65 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 5 b § i den nuvarande tullagen och 10 b § i den nuvarande tullförordningen. Tullverket får i andra stycket bemyndigande att meddela verkställighetsföreskrifter till artikel 46.4 i unionstullkodexen. 
  
 10 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 36 § första stycket i den nuvarande tullagen. Bestämmelsen placeras i förslaget till ny tull- förordning eftersom det är frågan om en verkställighetsföreskrift, jfr analogt resonemang i prop. 2010/11:165 s. 925. 
  
 11 § 
  
 Paragrafens första mening, med en redaktionell ändring, motsvarar 7 kap. 2 § i den nuvarande tullagen och andra meningen motsvarar 67 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 Bestämmelsen i nuvarande 7 kap. 2 § placeras i förslaget till ny tullförordning, eftersom bestämmelser som avser de statliga myn- digheternas organisation, arbetsuppgifter och inre verksamhets- former ligger inom den s.k. restkompetensen. 
  
 12 och 13 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 68 och 69 §§ i den nuvarande tullförord- ningen. 
  
 202 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 14 § 
  
 Paragrafens motsvarar i sak 7 kap. 8 § i den nuvarande tullagen och 70 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 15 och 16 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar 70 a och b §§ i den nuvarande tullförord- ningen, men ordningen har kastats om. 
  
 17 § 
  
 Paragrafen motsvarar, med viss redaktionell ändring, 66 § andra stycket i den nuvarande tullförordningen. 
  
 18 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 66 § fjärde stycket i den nuvarande tull- förordningen med vissa redaktionella ändringar. 
  
 19 § 
  
 Paragrafen motsvarar, med en mindre redaktionell ändring, 66 a § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 20 och 21 §§ 
  
 Paragraferna motsvarar i sak 61 och 62 §§ i den nuvarande tullför- ordningen med vissa redaktionella ändringar. 
  
 22 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 64 § första stycket andra meningen och 64 § andra stycket andra meningen i den nuvarande tullförord- ningen. 
  
 203 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 23 § 
  
 Paragrafen har ingen exakt motsvarighet i den nuvarande tull- förordningen. Verkställighetsföreskrifter till nuvarande 61, 62 och 64 §§ har kunnat meddelas med stöd av restbemyndigandet i 79 §. Det har uttrycks ett önskemål om ett bemyndigande som direkt gör det möjligt att utfärda verkställighetsföreskrifter till motsvarande bestämmelser i förslaget till ny tullförordning, dvs. 7 kap.  
 20–22 
  §§. 
  
 24 § 
  
 Paragrafen motsvarar 63 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 25 § 
  
 Paragrafen motsvarar 11 kap. 7 § i den nuvarande tullagen. Be- stämmelsen har placerats i förslaget till ny tullförordning, eftersom bestämmelser som avser de statliga myndigheternas organisation, arbetsuppgifter och inre verksamhetsformer ligger inom den s.k. restkompetensen. 
  
 8 kap. Särskilda bestämmelser 
  
 1 § 
  
 Paragrafen motsvarar 3 a § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen motsvarar i sak 22 § i den nuvarande tullförordningen, dock har Posten AB ersatts med PostNord Sverige AB eftersom Posten AB numera är en del av PostNord Sverige AB. PostNord Sverige AB utför bl.a. den samhällsomfattande posttjänsten i Sverige. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar 79 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 204 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 7.4Förslaget till förordning om vissa tullbestämmelser 
  
 1 § 
  
 Paragrafens första stycke har ingen motsvarighet i den nuvarande tullförordningen. Det innebär att förordningen är meddelad med stöd av regeringens egen kompetens enligt regeringsformen, dvs. restkompetensen eller rätten att meddela verkställighetsföreskrifter enligt 8 kap. 7 § regeringsformen samt möjligheten att enligt 8 kap. 11 § regeringsformen delegera föreskriftsrätt till en myndighet. 
  
 2 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i förordningen om vissa tull- förfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den motsvarar närmast 3 § i den nuvarande tullförordningen. 
  
 Paragrafen innebär exempelvis att ansökningar enligt artiklarna 33.1, 35, 56.3, 73, 223.2, 233.4, 258 och 261.2. i unionstullkodexen görs till Tullverket. 
  
 3 § 
  
 Paragrafen motsvarar närmast 7 § andra stycket och 13 § förord- ningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. samt 27 § andra stycket i den nuvarande tullförordningen. 
  
 Paragrafen säger att Tullverket ska fullgöra sådan informations- och anmälningsskyldighet till  
 EU-kommissionen 
  som framgår av unionstullkodexen och de förordningar som meddelas med stöd av kodexen. 
  
 4 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i förordningen om vissa tull- förfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den säger att Tullverket får meddela verkställighetsföreskrifter till artiklarna  
 33–37 
  om bindande besked i unionstullkodexen och 4 § lagen (2016:000) om vissa tullbestämmelser (se ovan). 
  
 205 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 5 § 
  
 Paragrafens första och tredje stycken motsvarar 10 § första stycket förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Andra stycket är nytt och kodifierar gällande praxis. 
  
 6 § 
  
 Paragrafen motsvarar 10 § tredje stycket förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 7 § 
  
 Paragrafen motsvarar närmast 3 § femte stycket förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den har an- passats till de förutsättningar som gäller enligt unionstullkodexen. 
  
 8 § 
  
 Paragrafen motsvarar närmast 7 § första stycket och 8 § andra stycket förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den säger att Tullverket får meddela verkställighets- föreskrifter till artiklarna  
 56–58 
  (om varors klassificering),  
 59–68 
  (om varors ursprung) och  
 69–76 
  (om tullvärde) i unionstullkodexen. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen motsvarar närmast 3 § fjärde stycket och 6 § för- ordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den säger att Tullverket får meddela verkställighetsföreskrifter till artiklarna 53.1 a och 54 om valutaomräkning i unionstullkodexen, efter att ha gett Sveriges riksbank tillfälle att yttra sig. 
  
 10 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i förordningen om vissa tull- förfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den säger att Tullverket 
  
 206 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 får meddela verkställighetsföreskrifter till artiklarna  
 153–157 
  om varors tullstatus i unionstullkodexen. 
  
 11 § 
  
 Paragrafen motsvarar närmast 11 § andra stycket förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den har an- passats till de förutsättningar som gäller enligt unionstullkodexen. Paragrafen återspeglar den arbetsfördelning som i dag finns mellan Tullverket och Kommerskollegium vid handläggningen av dessa ärenden. 
  
 12 § 
  
 Paragrafen har ingen motsvarighet i förordningen om vissa tull- förfaranden med ekonomisk verkan, m.m. Den motsvarar närmast 25 §, 27 § första stycket och 28 § i den nuvarande tullförordningen vad avser transitering. 
  
 Paragrafen säger att Tullverket får meddela verkställighets- föreskrifter till artiklarna  
 226–228 
  och  
 231–236 
  (om transitering), artiklarna  
 250–254 
  (om särskild användning), artiklarna  
 255–262 
  (om förädling) och, i tillämpliga delar, artiklarna  
 211–225 
  i unions- tullkodexen. Med ”i tillämpliga delar” avses i den utsträckning artiklarna  
 211–225 
  rör de särskilda förfarandena transitering, sär- skild användning och förädling. 
  
 13 § 
  
 Paragrafen motsvarar 10 § andra stycket förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 14 § 
  
 Paragrafen motsvarar 16 § förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 207 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 7.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. 
  
 2 § 
  
 I första stycket 1 och 3 samt andra stycket görs följdändringar med anledning av unionstullkodexen. Hänvisningarna i punkten 1 till artiklar i gemenskapstullkodexen ersätts med motsvarande hän- visningar i unionstullkodexen. I punkten 3 har begreppet ”tillfälligt lager” ersatts med motsvarande begrepp i unionstullkodexen, dvs. ”anläggning för tillfällig lagring”. Samtidigt tas begreppet ”frilager” bort eftersom det är en lagringsform som inte finns i unions- tullkodexen. I andra stycket har uttrycket ”under ett tullförfarande” ersatts med det uttryck som används i unionstullkodexen, dvs. 
  
 ”hänförd till ett tullförfarande”, jfr artikel 158.1 i kodexen. 
  
 I första stycket 2 och 4 görs vissa språkliga ändringar, någon ändring i sak är inte avsedd. 
  
 4 § 
  
 Vissa språkliga ändringar görs. Någon ändring i sak är inte avsedd. 
  
 7.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen 
  
 4 § 
  
 I tredje stycket ersätts det nationella begreppet ”tullplats”, som också har tagits bort ur förslaget till ny tullag, med begreppet 
  
 ”tullkontor”, som är det begrepp som används i unionstullkodexen. 
  
 8 § 
  
 I första stycket ersätts ”postförsändelser” med ”post- och kurir- försändelser” för att tydliggöra att även den senare typen av för- sändelser omfattas av de särskilda reglerna som gäller avseende en 
  
 208 
  
 SOU 2015:5 
  
 Författningskommentar 
  
 tulltjänstemans rätt att undersöka denna sorts försändelser. Para- grafen indelas också i två stycken. 
  
 9 § 
  
 I första stycket ersätts som en följd av ändringen i 8 § ”brev och andra sådana försändelser” med ”post- och kurirförsändelser”. 
  
 11 § 
  
 I första stycket ersätts begreppet ”postkontor” med ”brevbärar- kontor” som numera är det begrepp som används. Vidare har be- greppet ”skall meddelas att gälla viss angiven tid” ersatts med ”ska gälla en begränsad, kortare tid”. Någon ändring i sak är dock inte avsedd. 
  
 13 § 
  
 Förutom vissa mindre, språkliga ändringar i paragrafen, så ändras hänvisningen i andra stycket till 5 kap. 23 § i den nuvarande tullagen till motsvarande paragraf i förslaget till ny tullag, dvs. 2 kap. 20 §. 
  
 17 § 
  
 I första stycket ersätts begreppet ”tillfälligt lager” med begreppet ”anläggning för tillfällig lagring”, som är det begrepp som används i unionstullkodexen. Samtidigt görs vissa mindre, språkliga ändringar. 
  
 18 § 
  
 Hänvisningarna till 6 kap.  
 25–38 
  §§ och 10 kap. 4 § i den nuvarande tullagen ändras till motsvarande paragrafer i förslaget till ny tullag, dvs. 7 kap.  
 24–39 
  §§ och 10 kap. 4 §. 
  
 209 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:5 
  
 7.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet 
  
 2 kap. 
  
 5 § 
  
 Bestämmelsen förtydligas så att det framgår att, utöver vad som följer av ett för Sverige bindande internationellt åtagande, ett ut- lämnade av uppgifter till en enskild på medium för automatisk be- handling får ske endast om regeringen har meddelat föreskrifter om det. 
  
 210 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2014:35 
  
 En svensk tullagstiftning i unionen 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 13 mars 2014 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ska lämna förslag till en ny svensk tullag- stiftning. Syftet är att anpassa den svenska tullagstiftningen till den nya tullkodex för unionen som ska bli tillämplig den 1 maj 2016. 
  
 Utredaren ska bl.a. 
  
 lämna förslag till lagar som ersätter tullagen (2000:1281) och lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m., 
  
 lämna förslag till förordningar som ersätter tullförordningen (2000:1306) och förordningen (1994:1606) om vissa tullförfaran- den med ekonomisk verkan, m.m., 
  
 bedöma behovet av regler om omprövning, 
  
 ta ställning till om reglerna för postförsändelser bör vidgas till att omfatta andra försändelser, och 
  
 bedöma behovet av anslutande ändringar i vissa andra lagar och förordningar. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 30 januari 2015. 
  
 211 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:5 
  
 Uppdraget att lämna förslag till en ny svensk tullagstiftning 
  
 Tullkodexen 
  
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (unionstullkodexen) trädde i kraft den 30 oktober 2013. Den fast- ställer de allmänna regler och förfaranden som ska tillämpas på varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde. Unions- tullkodexen ska ersätta rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (nu gällande tullkodex), som upphör att gälla vid den tidpunkt då unionstullkodexen blir tillämplig, dvs. den 1 maj 2016. 
  
 I unionstullkodexen har kommissionen tilldelats befogenheter att anta delegerade akter och genomförandeakter. Avsikten är att dessa akter ska ha trätt i kraft den 1 maj 2016 så att de kan bli tillämpliga samtidigt med unionstullkodexen. När unionstullkodexen om- nämns i det följande avses även dessa delegerade akter och genom- förandeakter. 
  
 Tullagen och lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. 
  
 I samband med det svenska  
 EU-inträdet 
  infördes en ny tullag (1994:1550) som då kom att komplettera nu gällande tullkodex inom Finansdepartementets ansvarsområde. Eftersom den tullagen tillkom under stor tidspress blev det snart nödvändigt att göra en översyn, vilket föranledde regeringen att 1997 tillsätta en utredning som antog namnet Tullagsutredningen. Genom propositionen En ny tullag (prop. 1999/2000:126) överlämnade regeringen sitt för- slag till ny tullag, som byggde på Tullagsutredningens betänkande. Den nu gällande tullagen (2000:1281), som innehåller bestämmel- ser inom Finansdepartementets ansvarsområde, trädde i kraft den 1 januari 2001. Samtidigt med tullagen infördes också tullförord- ningen (2000:1306). 
  
 I samband med  
 EU-inträdet 
  infördes också lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (lagen om vissa tullförfaranden) och förordningen (1994:1606) om vissa tull- förfaranden med ekonomisk verkan, m.m. (förordningen om vissa 
  
 212 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 1 
  
 tullförfaranden) Dessa författningar kompletterar nu gällande tull- kodex inom Utrikesdepartementets ansvarsområde. 
  
 Behovet av en ny svensk tullagstiftning 
  
 Med anledning av att unionstullkodexen kommer att ersätta nu gällande tullkodex den 1 maj 2016 är det nödvändigt att på nytt se över den svenska tullagstiftningen. Unionstullkodexen har i stora delar ett nytt innehåll. Dessutom har ytterligare erfarenheter dragits av innebörden av medlemskapet i EU och tillämpningen av unionens tullagstiftning. Det finns alltså skäl att ersätta tullagen och lagen om vissa tullförfaranden med helt nya lagar. Detta för- anleder också att tullförordningen och förordningen om vissa tull- förfaranden ersätts med nya förordningar för de delar av regel- verket som bör beslutas av regeringen. 
  
 Utredaren ska 
  
 lämna förslag till nya lagar som ersätter tullagen och lagen om vissa tullförfaranden, och 
  
 lämna förslag till nya förordningar som ersätter tullförord- ningen och förordningen om vissa tullförfaranden. 
  
 I det följande avses även tullförordningen och förordningen om vissa tullförfaranden där tullagen och lagen om vissa tullförfaranden om- nämns. Där behovet av nya lagar omnämns avses även behovet av nya förordningar. 
  
 Tullagstiftningens fördelning mellan Finansdepartementet och Utrikesdepartementet 
  
 Ansvarsfördelningen inom Regeringskansliet är sådan att Finans- departementet ansvarar för tullväsendet medan Utrikesdeparte- mentet ansvarar för handelspolitiken. Denna fördelning innebär att det finns en uppdelning av tullfrågorna mellan departementen. Även om Finansdepartementet har det huvudsakliga ansvaret för tullagstiftningen medför uppdelningen av tullfrågorna att Utrikes- departementet har ansvaret för vissa delar av lagstiftningen. 
  
 213 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:5 
  
 I det följande redovisas vilka delar av bestämmelserna i unions- tullkodexen som ligger under Finansdepartementets ansvar och vilka delar som ligger under Utrikesdepartementets ansvar. Utgångs- punkten för redovisningen är unionstullkodexen och dess indelning i avdelningar. 
  
 Avdelning I – Allmänna bestämmelser 
  
 Hela avdelningen ligger under Finansdepartementets ansvar, med undantag för bestämmelserna om bindande besked, som ligger under Utrikesdepartementets ansvar. 
  
 Avdelning II – Faktorer som ska läggas till grund för tillämpningen av import- eller exporttullar och andra åtgärder beträffande varu- handel 
  
 Hela avdelningen ligger under Utrikesdepartementets ansvar. 
  
 Avdelning III – Tullskuld och garantier 
  
 Hela avdelningen ligger under Finansdepartementets ansvar. 
  
 Avdelning IV – Införsel av varor i unionens tullområde Hela avdelningen ligger under Finansdepartementets ansvar. 
  
 Avdelning V – Allmänna regler om tullstatus, hänförande av varor till ett tullförfarande, kontroll, frigörande och bortskaffande av varor 
  
 Hela avdelningen ligger under Finansdepartementets ansvar, med undantag för kapitel 1 om varors tullstatus, som ligger under Utrikes- departementets ansvar. 
  
 Avdelning VI – Övergång till fri omsättning och befrielse från importtullar 
  
 Hela avdelningen ligger under Finansdepartementets ansvar. 
  
 Avdelning VII – Särskilda förfaranden 
  
 Hela avdelningen ligger under Utrikesdepartementets ansvar, med undantag för kapitel 3 om lagring, som ligger under Finansdeparte- mentets ansvar. 
  
 214 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 1 
  
 Avdelning VIII – Varor som förs ut ur unionens tullområde Hela avdelningen ligger under Finansdepartementets ansvar. 
  
 Avdelning IX – Elektroniska system, förenklingar, delegering av befogenheter, kommittéförfarande och slutbestämmelser 
  
 Hela avdelningen ligger under Finansdepartementets ansvar. 
  
 Utredaren ska 
  
 ha den ovan beskrivna fördelning av ansvaret till utgångspunkt för uppdelningen av bestämmelserna mellan de nya lagar som föreslås. 
  
 Allmänna utgångspunkter 
  
 Tullagen och lagen om vissa tullförfaranden har en struktur som avviker från den som finns i nu gällande tullkodex, vilket i viss mån har medfört svårigheter i att sätta sig in i tullagstiftningen. Struk- turen för de nya lagarna bör, i den mån det är möjligt, följa struktu- ren i unionstullkodexen. 
  
 De bestämmelser som finns i tullagen och i lagen om vissa tull- förfaranden utgör en utgångspunkt för utformningen av bestämmelser i de nya lagarna, till den del bestämmelserna fortfarande är relevanta. Andra utgångspunkter är att Tullverket ska kunna utöva en god tullövervakning och att myndigheternas och näringslivets kostnader inte blir högre än vad som är nödvändigt för ett genomförande av unionstullkodexen. 
  
 Bestämmelser i tullagen som inte är en del av tullagstiftningen 
  
 Tullagen innehåller förutom bestämmelser som kompletterar och genomför EU:s tullagstiftning även bestämmelser som rör Tullverkets verksamhet men som egentligen inte är en del av tullagstiftningen. Här kan särskilt nämnas 7 kap. som innehåller bestämmelser om tull- kontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och 7 a kap. som innehåller bestämmelser om tullkontroll av kontanta medel. Det bör göras en bedömning av om bestämmelserna i dessa 
  
 215 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:5 
  
 kapitel kan lyftas ut ur tullagen för att i stället ligga i separat lagstiftning. Den lag som ersätter tullagen skulle då bli mer renodlad som en del i ett nationellt genomförande av EU:s tullagstiftning. 
  
 I den nya lagen bör det dock kunna finnas bestämmelser som berör andra områden där dessa på ett naturligt sätt anknyter till tullagstiftningen. Som exempel kan nämnas regleringen av den roll Tullverket har som beskattningsmyndighet vid import. Det be- höver också beaktas att annan lagstiftning innehåller bestämmelser som anknyter till tullagen och att det även i en ny lag kan behövas bestämmelser som gör det möjligt att tillämpa sådana bestämmelser i annan lagstiftning, exempelvis mervärdesskattelagen (1994:200). 
  
 Utredaren ska 
  
 bedöma vilka bestämmelser som trots att de inte är en del av tullagstiftningen bör ingå i en ny lag som ersätter tullagen, 
  
 ta ställning till om tullagens bestämmelser om tullkontroll beträf- fande intrång i vissa immateriella rättigheter och om tullkontroll av kontanta medel kan placeras i separat lagstiftning, och 
  
 lämna de författningsförslag som behövs. 
  
 Övergångsbestämmelser 
  
 Vid utformning av övergångsbestämmelser för de nya lagarna bör det beaktas i vilken utsträckning dessa påverkas av övergångsbe- stämmelserna i artikel 278 i unionstullkodexen. Av dessa över- gångsbestämmelser framgår att under en övergångsperiod till ut- gången av 2020 får andra metoder för utbyte av information än elektronisk databehandlingsteknik användas, när de elektroniska system som krävs för tillämpningen av kodexens bestämmelser ännu inte är i funktion. Det har i artikel 279 delegerats till kommis- sionen att specificera regler om utbyte och lagring av uppgifter i den situation som avses i artikel 278. 
  
 Behövs det särskilda regler om omprövning? 
  
 Det finns i nu gällande tullkodex och i unionstullkodexen bestäm- melser om återbetalning och eftergift. Samtidigt innehåller tullagen särskilda bestämmelser om omprövning i frågor som kan ha be- 
  
 216 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 1 
  
 tydelse för tulltaxeringen. Det behöver bedömas om detta är en dubbelreglering och om bestämmelserna i unionstullkodexen är ut- tömmande. Finns det ett behov av särskilda regler om omprövning i frågor som kan ha betydelse för tulltaxeringen i en ny lag? 
  
 Utredaren ska 
  
  bedöma behovet av särskilda regler om omprövning. 
  
 Brev och andra förtroliga försändelser 
  
 Inregränslagsutredningen föreslog i sitt betänkande Kontroll av varor vid inre gräns (SOU 2006:9) att de bestämmelser som finns om kontroll av postförsändelser också ska gälla för försändelser som förmedlas av sådana andra befordringsföretag än postföretag som regelmässigt åtar sig att befordra brev och andra försändelser som sannolikt innehåller förtroliga meddelanden (kurirföretag). Inregränslagsutredningens förslag har ännu inte lett till ändrad lag- stiftning. Det behöver nu bedömas om det finns skäl att i en ny lag som ersätter tullagen göra ändringar i reglerna om kontroll av brev och andra förtroliga försändelser så att kontrollmöjligheterna blir desamma oavsett om det rör sig om postförsändelse eller inte. 
  
 Utredaren ska 
  
 ta ställning till om bestämmelserna om kontroll av postför- sändelser bör vidgas till att också omfatta försändelser som för- medlas av andra än postföretag. 
  
 Anslutande ändringar i andra lagar 
  
 Lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. 
  
 Såväl i propositionen Den svenska tullagstiftningen vid ett EU- medlemskap (prop. 1994/95:34) som i propositionen En ny tullag (prop. 1999/2000:126) gjordes bedömningen att lagen om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. skulle be- hållas, dock med ändringar vid bägge tillfällen. 
  
 Det bör nu övervägas om bestämmelserna ska vara kvar i 1973 års lag eller om de ska överföras till en ny lag som ersätter tullagen. 
  
 217 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:5 
  
 Det behöver dessutom bedömas om det med anledning av unions- tullkodexen behövs några ändringar i bestämmelserna. 
  
 Utredaren ska 
  
 bedöma om bestämmelserna i lagen bör föras över till en ny lag som ersätter tullagen, 
  
 bedöma behovet av ändringar i bestämmelserna, och 
  
 lämna de författningsförslag som behövs. 
  
 Lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen 
  
 Den s.k. inregränslagen ansluter inte till nu gällande tullkodex. Lagen innehåller bestämmelser om införsel eller utförsel över Sveriges gräns mot annat  
 EU-land 
  medan tullkodexen reglerar han- del med länder utanför EU. Det bör därför inte finnas något behov av lagändring med anledning av unionstullkodexen. Det kan dock finnas behov av ändringar i inregränslagen eller i förordningen (1996:702) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, i den mån regleringen mot- svarar den som finns i tullagen och en ny lag som ersätter tullagen medför en förändring. Detta gäller för de fall där avsikten är att regler om Tullverkets kontrollverksamhet ska vara i stort sett lika- lydande såväl för införsel och utförsel över gräns mot annat  
 EU-land 
  som för införsel och utförsel över gräns mot länder utanför EU. 
  
 Utredaren ska 
  
 bedöma behovet av ändringar i lagen och förordningen om Tull- verkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, och 
  
 lämna de författningsförslag som behövs. 
  
 Lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i 
  
 Tullverkets verksamhet 
  
 Unionstullkodexen, framför allt det avsnitt som handlar om till- handahållande av information (art.  
 6–17), 
  innehåller vissa bestäm- melser som rör användning av uppgifter. Det behöver därför göras 
  
 218 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 1 
  
 en bedömning av om bestämmelserna i unionstullkodexen för- anleder någon ändring i lagen om behandling av uppgifter i Tull- verkets verksamhet eller i förordningen (2001:646) om behandling av uppgifter i Tullverkets verksamhet. Detta gäller särskilt frågan om ändamålsbestämmelserna är tillräckliga för att Tullverket på ett effektivt sätt ska kunna bedriva den verksamhet som unions- tullkodexen förutsätter. 
  
 Utredaren ska 
  
 bedöma behovet av ändringar i lagen och förordningen om be- handling av uppgifter i Tullverkets verksamhet, och 
  
 lämna de författningsförslag som behövs. 
  
 Mervärdesskattelagen (1994:200) 
  
 Det finns ett samband mellan tullagen och mervärdesskattelagstift- ningen bl.a. avseende tillämplig beskattningsmyndighet för mer- värdesskatt vid import, skattskyldighet för mervärdesskatt vid import, beskattningsunderlaget för mervärdesskatt vid import, enhetstillstånd, undantag från mervärdesskatt vid import, tidpunkt för redovisning av och avdrag för mervärdesskatt vid import. Det behöver därför göras en bedömning av hur en ny lag som ersätter tullagen påverkar mervärdesskattelagstiftningen. 
  
 Utredaren ska 
  
 bedöma behovet av ändringar i mervärdesskattelagen och i mer- värdesskatteförordningen (1994:223), och 
  
 lämna de författningsförslag som behövs. 
  
 Övrigt 
  
 Det är möjligt att det finns behov av andra ändringar i lag eller för- ordning som har ett naturligt samband med tullagstiftningen och som nu inte har förutsetts. 
  
 Utredaren ska 
  
 bedöma behovet av ändringar i andra lagar och förordningar än de som har nämnts särskilt, och 
  
 lämna de författningsförslag som behövs. 
  
 219 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:5 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 Utredaren ska bedöma de offentligfinansiella konsekvenserna och konsekvenserna i övrigt av de författningsförslag som lämnas. I konsekvenserna i övrigt ingår att bedöma vilken påverkan förslagen ger på berörda myndigheter och företag om de genomförs. Om förslagen kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna, ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. 
  
 Samråd och redovisning av uppdraget 
  
 Utredaren ska samråda med Tullverket och andra berörda myndig- heter. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 30 januari 2015. 
  
 (Finansdepartementet) 
  
 220 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/1 
  
 SV 
  
 I 
  
 (Lagstiftningsakter) 
  
 FÖRORDNINGAR 
  
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 952/2013 
  
 av den 9 oktober 2013 
  
 om fastställande av en tullkodex för unionen 
  
 (omarbetning) 
  
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR 
  
 (3) 
  
 För att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar 
  
 ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
  
 i denna förordning bör kommissionen ges befogenhet att 
  
 anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF- 
  
 fördraget. Det är av särskild betydelse att kommissionen 
  
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions­ 
  
 genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbe­ 
  
 te, inklusive på expertnivå. Kommissionen 
  
 bör, då den 
  
 sätt, särskilt artiklarna 33, 114 och 207, 
  
 förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att rele­ 
  
 vanta handlingar översänds samtidigt till Europaparla­ 
  
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, 
  
 mentet och rådet och att detta sker så snabbt som Adams 
  
 ligt och på lämpligt sätt. 
  
 efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio­ nella parlamenten, 
  
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit­ téns yttrande (1), 
  
 i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och 
  
 av följande skäl: 
  
 (1)Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 450/2008 av den 23 april 2008 om fastställande av en tullkodex för gemenskapen (Moderniserad tullkodex) (3) behöver ändras på ett flertal punkter. Av tydlighetsskäl bör den förordningen omarbetas. 
  
 (2) 
  
 Det är lämpligt att se till att förordning (EG) 
  
 nr 450/2008 är förenlig med fördraget om Europeiska 
  
 unionens funktionssätt  
 (EUF-fördraget), 
  särskilt artiklarna 
  
 290 och 291. Det är även lämpligt att förordningen 
  
 beaktar utvecklingen av unionsrätten och att anpassa 
  
 vissa bestämmelser i förordningen så att de blir enklare 
  
 att tillämpa. 
  
 (1) EUT C 229. 31.7.2012, s. 68. 
  
 (2) 
  
 Europaparlamentets ståndpunkt av den 11 september 2013 (ännu ej 
  
 (3) 
  
 offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 27 september 2013. 
  
 EUT L 145, 4.6.2008, s. 1. 
  
 (4)Kommissionen bör då den förbereder och utarbetar de­ legerade akter särskilt säkerställa öppna samråd med medlemsstaternas experter och näringslivet. 
  
 (5)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genom­ förandebefogenheter för att närmare ange format och koder för de gemensamma uppgiftskraven för utbyte av uppgifter mellan tullmyndigheterna och mellan ekono­ miska aktörer och tullmyndigheterna och lagring av så­ dana uppgifter och förfaranderegler om det utbyte och 
  
 den lagring av uppgifter som kan ske med andra metoder än elektronisk databehandlingsteknik; för att anta beslut om att tillåta en eller flera medlemsstater att använda andra metoder för utbyte och lagring av information än elektronisk databehandlingsteknik; för att närmare ange de tullmyndigheter som ansvarar för registrering av ekonomiska aktörer och av andra personer; för att närmare ange de tekniska arrangemangen för utveckling, underhåll och användning av elektroniska system; för att närmare ange förfaranderegler om beviljande och styr­ kande av rätten för ett tullombud att tillhandahålla tjäns­ ter i en annan medlemsstat än den där han eller hon är etablerad, förfaranderegler om inlämnande och godkän­ nande av en ansökan om beslut med avseende på till­ lämpningen av tullagstiftningen och om antagande och övervakning av ett sådant beslut, förfaranderegler om upphävande, återkallelse och ändring av förmånliga be­ slut, förfaranderegler om utnyttjande av ett beslut som rör bindande besked sedan dess giltighet upphört eller 
  
 221 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/2 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 det återkallats, förfaranderegler om anmälan till tullmyn­ digheterna om att antagande av sådana beslut tillfälligt upphör och om återkallelse av sådant tillfälligt upphöran­ de; för att anta beslut om att begära att medlemsstaterna återkallar beslut som rör bindande besked; för att anta former för tillämpning av kriterierna för att bevilja status som godkänd ekonomisk aktör; för att anta åtgärder för att säkerställa enhetlig tillämpning av tullkontroller, in­ begripet utbyte av riskinformation och riskanalys, 
  
 gemensamma riskkriterier och riskstandarder, kontroll­ åtgärder och prioriterade kontrollområden; för att fast­ ställa förteckningen över de hamnar och flygplatser där tullkontroller och  
 -formaliteter 
  ska tillämpas på handba­ gage och incheckat bagage; för att fastställa reglerna för valutaomräkning; för att anta åtgärder för enhetlig för­ valtning av tullkvoter och tulltak och övervakning av varors övergång till fri omsättning eller export; för att anta åtgärder för fastställande av varors klassificering en­ ligt tulltaxan; för att närmare ange förfaranderegler om bestämmelser för och kontroll av intyg om  
 icke-förmåns­ 
  berättigande ursprung, regler om förfaranden för att un­ derlätta fastställande i unionen av förmånsberättigande ursprung för varor; beviljandet av ett tillfälligt undantag från reglerna om förmånsberättigande ursprung för varor som omfattas av förmånsåtgärder som antagits ensidigt av unionen; för att fastställa f särskilda varors ursprung; för att närmare ange förfaranderegler om bestämning av varors tullvärde, för att närmare ange förfaranderegler om ställande av en garanti, bestämning av garantibelop­ pet och dess övervakning och frisläppande samt återkal­ lelse och uppsägning av en borgensmans åtagande, för att närmare ange förfaranderegler för tillfälligt förbud mot användning av samlade garantier; för att anta åtgärder för säkerställande av ömsesidigt bistånd mellan tullmyndig­ heterna i samband med uppkomst av en tullskuld; för att närmare ange förfaranderegler om återbetalning och ef­ tergift av ett import- eller exporttullbelopp och de upp­ gifter som ska lämnas till kommissionen; för att anta beslut om återbetalning eller eftergift av import- och exporttullbelopp; för att närmare ange förfaranderegler om ingivande, ändring och ogiltigförklaring av en sum­ marisk införseldeklaration; för att närmare ange tidsfris­ ten inom vilken en riskanalys ska genomföras på grund­ val av den summariska införseldeklarationen; för att när­ mare ange förfaranderegler om anmälan av ett havs­ gående fartygs eller ett luftfartygs ankomst och om trans­ port av varor till avsedd plats; 
  
 för att närmare ange förfaranderegler om anmälan av varor till tullen, förfaranderegler om ingivande, ändring och ogiltigförklaring av deklaration för tillfällig lagring och om befordran av varor i tillfällig lagring, förfarande­ regler om tillhandahållande och kontroll av bevis på tull­ status för unionsvaror, förfaranderegler om bestämning av behöriga tullkontor och om ingivandet av tulldeklara­ tioner i de fall då andra metoder än elektronisk databe­ handlingsteknik används, förfaranderegler om ingivande av en standardiserad tulldeklaration och tillhandahållande 
  
 av styrkande handlingar, förfaranderegler om ingivande av en förenklad deklaration och en kompletterande de­ klaration, förfaranderegler om ingivande av en tulldekla­ ration före anmälan av varor till tullen, godkännande av tulldeklarationen och ändring av tulldeklarationen efter det att varorna frigjorts; för att anta åtgärder för faststäl­ lande av undernummer enligt tulltaxan för de varor som omfattas av den högsta import- eller exporttullsatsen i de fall varor som omfattas av olika undernummer ingår i en sändning; för att närmare ange förfaranderegler om cen­ traliserad klarering och om undantag från kravet på att varorna ska anmälas i samband därmed, förfaranderegler om registrering i deklarantens bokföring, förfaranderegler om de tullformaliteter och tullkontroller som ska genom­ föras av tillståndshavaren inom ramen för egen bedöm­ ning; för att anta åtgärder för kontroll av att uppgifterna i en deklaration är riktiga, undersökning och provtagning av varor och resultat av kontrollerna, 
  
 förfaranderegler om bortskaffande av varor, förfarande­ regler om tillhandahållande av uppgifter av vilka det framgår att villkoren för befrielse från importtullar för återinförda varor är uppfyllda och om tillhandahållande av bevisning som styrker att villkoren för befrielse från importtullar för produkter från havsfiske och andra pro­ dukter som hämtats ur havet är uppfyllda, förfarande­ regler om undersökning av de ekonomiska villkoren inom ramen för särskilda förfaranden, förfaranderegler om avslutande av särskilda förfaranden, förfaranderegler om överföring av rättigheter och skyldigheter och för­ flyttning av varor inom ramen för särskilda förfaranden, förfaranderegler om användning av likvärdiga varor inom ramen för särskilda förfaranden, förfaranderegler om till­ lämpning av bestämmelserna i internationella transite­ ringsinstrument i unionens tullområde, förfaranderegler om hänförande av varor till förfarandet för unionstran­ sitering och om ändamålet med detta förfarande, om den förenklade tillämpningen av det förfarandet och om tull­ övervakningen av varor som passerar genom ett land eller ett territorium utanför unionens tullområde inom ramen för förfarandet för extern unionstransitering, för­ faranderegler om hänförande av varor till tullagerför­ farandet eller förfarandet för frizoner; för att fastställa den tidsfrist inom vilken riskanalys ska genomföras på grundval av deklarationer före avgång; för att närmare ange förfaranderegler om utförsel av varor, 
  
 förfaranderegler om ingivande, ändring och ogiltigförkla­ ring av den summariska utförseldeklarationen, förfaran­ deregler om ingivande, ändring och ogiltigförklaring av anmälan om återexport; för att anta ett arbetsprogram som stöder utvecklingen av relaterade elektroniska sy­ stem och reglerar fastställandet av övergångsperioder; för att anta beslut om att ge medlemsstaterna tillåtelse att testa förenklingar av tillämpningen av tullagstiftning, särskilt när dessa förenklingar är relaterade till infor­ mationsteknologi (it). Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning 
  
 222 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/3 
  
 SV 
  
 (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om faststäl­ lande av allmänna regler och principer för medlemssta­ ternas kontroll av kommissionens utövande av sina ge­ nomförandebefogenheter (1). 
  
 (6)Med tanke på det samarbete som behövs mellan med­ lemsstaterna och kommissionen för att utveckla, under­ hålla och använda de elektroniska system som krävs för att genomföra unionens tullkodex (nedan kallad kodexen), bör kommissionen inte anta arbetsprogrammet som stö­ der denna utveckling och reglerar fastställandet av över­ gångsperioder om inget yttrande avges av kommittén som granskar utkastet till genomförandeakt. 
  
 (10)I syfte att säkerställa effektiv administrativ förenkling bör vederbörlig hänsyn tas till de ekonomiska aktörernas syn­ punkter vid ytterligare modernisering av tullagstiftningen. 
  
 (11)I enlighet med kommissionens meddelande av den 9 au­ gusti 2004 med titeln Skydd av gemenskapens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Handlingsplan  
 2004–2005 
  är det lämpligt att den rättsliga ramen för skyddet av unionens ekonomiska intressen anpassas. 
  
 (7)Det rådgivande förfarandet bör användas på följande om­ råden: beslut om att tillåta en eller flera medlemsstater att använda andra metoder för utbyte och lagring av infor­ mation än elektronisk databehandlingsteknik, med tanke på att dessa beslut inte berör samtliga medlemsstater; beslut om att begära att medlemsstaterna upphäver beslut som rör bindande besked, med tanke på att dessa beslut enbart berör en medlemsstat och syftar till efterlevnad av tullagstiftningen; beslut om återbetalning eller eftergift av import- och exporttullbelopp, med tanke på att dessa beslut direkt berör den person som ansökt om återbetal­ ningen eller eftergiften. 
  
 (8)I vederbörligen motiverade fall som motiveras av tving­ ande skäl till skyndsamhet bör kommissionen anta ome­ delbart tillämpliga genomförandeakter på följande områ­ den: åtgärder för att säkerställa enhetlig tillämpning av tullkontroller, inbegripet utbyte av riskinformation och riskanalys, gemensamma riskkriterier och riskstandarder, kontrollåtgärder och prioriterade kontrollområden; fast­ ställande av varors klassificering enligt tulltaxan; bestäm­ ning av särskilda varors ursprung; åtgärder för tillfälligt förbud mot användning av samlade garantier. 
  
 (9)Unionen bygger på en tullunion. Gällande tullagstiftning bör samlas i en tullkodex för unionen, vilket ligger i både de ekonomiska aktörernas och unionens tullmyndighe­ ters intresse. Med utgångspunkt i den inre marknadens principer bör denna kodex innehålla de allmänna regler och förfaranden som behövs för att säkerställa genom­ förandet av på unionsnivå införda tulltaxebestämmelser och andra bestämmelser inom ramen för gemensam po­ litik som har anknytning till handeln med varor mellan unionen och länder och territorier utanför unionens tull­ område, varvid behoven hos denna gemensamma politik bör beaktas. Tullagstiftningen bör bli bättre anpassad till bestämmelserna om uppbärandet av importavgifter, utan att de gällande skattereglernas räckvidd ändras. 
  
 (1) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. 
  
 (12)Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (2) hade som syfte att integrera tullförfaranden som hade tillämpats separat i var och en av medlemsstaterna under  
 1980-talet. 
  Sedan den infördes har den förordningen 
  
 upprepade gånger ändrats avsevärt, i syfte att ta itu med särskilda problem som skyddet av god tro eller beaktandet av säkerhetskrav. Ytterligare ändringar av den förordningen infördes genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 648/2005 av den 13 april 2005 (3) - och därefter inkluderade i förordning (EG) nr 450/2008 - till följd av viktiga lagstiftningsändringar under de senaste åren, både på unionsnivå och på inter­ nationell nivå, exempelvis med anledning av att fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenska­ pen har upphört att gälla, att 2003, 2005 och 2011 års anslutningsakter trädde i kraft och att ändringsprotokol­ let till internationella konventionen om förenkling och harmonisering av tullförfaranden (nedan kallad den revide­ rade Kyotokonventionen), till vilken unionen anslutit sig, vilket godkändes genom rådets beslut 2003/231/EG av den 17 mars 2003 (4), har ändrats. 
  
 (13)Det är lämpligt att i kodexen införa en rättslig ram för tillämpningen av vissa bestämmelser i tullagstiftningen på handeln med unionsvaror mellan de delar av tullområdet på vilka bestämmelserna i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (5) eller rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punkt­ skatt (6) tillämpas och de delar av tullområdet där de bestämmelserna inte tillämpas, eller på handeln mellan de delar av tullområdet där de bestämmelserna inte till­ lämpas. Med tanke på att de berörda varorna är unions­ varor och på den skattemässiga arten av de åtgärder som det gäller i denna handel inom unionen är det motiverat att införa lämpliga förenklingar av de tullformaliteter som ska tillämpas på dessa varor. 
  
 (2) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. (3) EUT L 117, 4.5.2005, s. 13. (4) EUT L 86, 3.4.2003, s. 21. (5) EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. (6) EUT L 9, 14.1.2009, s. 12. 
  
 223 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/4 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 (14)För att beakta de särskilda skattereglerna i vissa delar av unionens tullområde bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommissionen när det gäller de tullformaliteter och tullkontroller som ska tillämpas på handeln med unions­ varor mellan dessa delar och de övriga delarna av unio­ nens tullområde. 
  
 (15)För att underlätta legitim handel och bekämpa bedrägeri krävs det enkla, snabba och standardiserade förfaranden och arbetsmetoder. I linje med kommissionens medde­ lande av den 24 juli 2003 med titeln En enkel och papperslös miljö för tullen och handeln är det följaktligen lämpligt att förenkla tullagstiftningen, vilket möjliggör användning av moderna verktyg och tekniker, samt att ytterligare främja en enhetlig tillämpning av tullagstift­ ningen och modernare tillvägagångssätt vid tullkontrol­ len, vilket bidrar till att skapa en grundval för effektiva och enkla klareringsförfaranden. Tullförfaranden bör slås samman eller anpassas till varandra, och antalet förfaran­ den bör minskas så att bara de ekonomiskt berättigade förfarandena kvarstår, i syfte att öka näringslivets kon­ kurrenskraft. 
  
 (16)Genom fullbordandet av den inre marknaden, minsk­ ningen av hindren för internationell handel och interna­ tionella investeringar och det ökade behovet av säkerhet och skydd vid unionens yttre gränser har tullmyndighe­ terna fått en ny roll och blivit en viktig del inom leve­ ranskedjan och, genom sin roll när det gäller att övervaka och hantera internationell handel, en faktor som starkt kan påverka länders och företags konkurrenskraft. Tul­ lagstiftningen bör därför återspegla den nya ekonomiska verkligheten och tullmyndigheternas nya roll och arbets­ uppgifter. 
  
 (17)Användningen av informations- och kommunikationstek­ nik enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 70/ 2008/EG av den 15 januari 2008 om en papperslös miljö för tullen och handeln (1) är av grundläggande be­ tydelse för att underlätta handeln och samtidigt sörja för effektiva tullkontroller, vilket både minskar företagens kostnader och riskerna för samhället. Det är därför nöd­ vändigt att i kodexen införa den rättsliga ram inom vil­ ken det beslutet kan genomföras, särskilt den rättsliga principen att alla tull- och handelstransaktioner hanteras elektroniskt och att systemen för informations- och kom­ munikationsteknik på tullområdet erbjuder de ekono­ miska aktörerna samma möjligheter i varje medlemsstat. 
  
 (18)För att skapa en papperslös miljö för tullen och handeln bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommissionen när det gäller gemensamma uppgiftskrav för utbyte och 
  
 (1) EUT L 23, 26.1.2008, s. 21. 
  
 lagring av uppgifter med användning av elektronisk da­ tabehandlingsteknik, fall där andra metoder kan användas för det ändamålet samt registrering av personer. Andra metoder än elektronisk databehandlingsteknik skulle sär­ skilt kunna användas under en övergångsfas när de nöd­ vändiga elektroniska systemen ännu inte är i drift, men inte längre än till den 31 december 2020. När det gäller centraliserad klarering skulle sådana övergångsmetoder tills de nödvändiga elektroniska systemen är operativa innebära att man behåller det förfarande som för närva­ rande kallas enhetstillstånd för förenklade förfaranden. 
  
 (19)Användning av informations- och kommunikationsteknik bör åtföljas av harmoniserade och standardiserade tull­ kontroller från medlemsstaternas sida för att säkerställa en likvärdig nivå av tullkontroll i hela unionen som inte ger upphov till beteenden vid unionens olika infarts- och utförselställen som motverkar konkurrensen. 
  
 (20)I syfte att underlätta företagsamhet och samtidigt sörja för att varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde kontrolleras tillräckligt är det önskvärt att, med beak­ tande av relevanta bestämmelser om uppgiftsskydd, de uppgifter som lämnas av ekonomiska aktörer utbyts mel­ lan tullmyndigheterna och med andra organ som är in­ volverade i denna kontroll. Dessa kontroller bör harmo­ niseras så att de ekonomiska aktörerna bara behöver lämna uppgifterna en gång och så att varorna kontrolle­ ras av dessa myndigheter vid samma tidpunkt och på samma plats. 
  
 (21)I syfte att underlätta affärsverksamhet bör varje person fortfarande ha rätt att utse ett ombud för sina kontakter med tullmyndigheterna. Det bör emellertid inte längre vara möjligt för en medlemsstat att genom egen lagstift­ ning förbehålla sig denna rätt att utse ombud. Dessutom bör ett tullombud som uppfyller kriterierna för att bevil­ jas ställning som godkänd ekonomisk aktör för tullför­ enklingar ha rätt att tillhandahålla sina tjänster i en an­ nan medlemsstat än den medlemsstat där denne är eta­ blerad. Som allmän regel bör ett tullombud vara etablerat i unionens tullområde. Undantag från denna skyldighet bör göras om tullombudet agerar för sådana personers räkning som inte behöver vara etablerade i unionens tull­ område, samt i andra motiverade fall. 
  
 (22)Alla beslut som avser tillämpningen av tullagstiftning, inbegripet beslut som avser bindande besked, bör omfat­ tas av samma regler. Alla sådana beslut bör vara giltiga i hela unionen och bör kunna upphävas, ändras (om inget annat föreskrivs) eller återkallas om de inte är förenliga med tullagstiftningen eller med tolkningen av sådan lags­ tiftning. 
  
 224 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/5 
  
 SV 
  
 (23)En effektivisering av tullförfarandena i en elektronisk miljö förutsätter att tullmyndigheterna från olika med­ lemsstater delar på ansvaret. Det är nödvändigt att säker­ ställa effektiva, avskräckande och proportionella sanktio­ ner på lämplig nivå på hela den inre marknaden. 
  
 (24)Pålitliga ekonomiska aktörer som efterlever bestämmel­ serna bör åtnjuta ställning som godkänd ekonomisk aktör under förutsättning att de har beviljats tillstånd för tull­ förenkling och/eller för säkerhet och skydd. Beroende på vilken typ av tillstånd som har beviljats bör godkända ekonomiska aktörer dra största möjliga nytta av en ut­ bredd användning av tullförenklingar eller dra nytta av lättnader i fråga om säkerhet och skydd. De bör också behandlas på ett mer förmånligt sätt när det gäller tull­ kontroller, t.ex. genom färre fysiska och dokumentbase­ rade kontroller. 
  
 (25)Pålitliga ekonomiska aktörer som efterlever bestämmel­ serna bör kunna dra nytta av internationellt erkännande av status som godkänd ekonomisk aktör. 
  
 (26)För att säkra en jämn avvägning mellan å ena sidan tull­ myndigheternas behov av att säkerställa en korrekt till­ lämpning av tullagstiftningen, å andra sidan de ekono­ miska aktörernas rätt till rättvis behandling, bör tullmyn­ digheterna få omfattande kontrollbefogenheter och de ekonomiska aktörerna få rätt att överklaga. 
  
 (27)I enlighet med Europeiska unionens stadga om de grund­ läggande rättigheterna är det nödvändigt att föreskriva att alla personer har rätt att överklaga varje beslut som fattas av tullmyndigheterna och att varje person har rätt att bli hörd innan ett beslut fattas som skulle beröra honom eller henne negativt. Begränsningar av denna rätt kan dock vara motiverade, i synnerhet om typen eller omfatt­ ningen av hotet mot säkerheten och skyddet för unionen och dess invånare, mot människors, djurs och växters hälsa, mot miljön eller mot konsumenter så kräver. 
  
 (28)För att minimera risken för unionen och dess medbor­ gare och handelspartner bör en harmoniserad tillämpning av tullkontroller från medlemsstaternas sida baseras på en 
  
 gemensam ram för riskhantering och på ett elektroniskt system för dess tillämpning. Inrättandet av en för alla medlemsstater gemensam ram för riskhantering bör inte hindra dem från att kontrollera varor genom slump­ visa kontroller. 
  
 (29)För att säkerställa en konsekvent och likvärdig behand­ ling av personer som berörs av tullformaliteter och tull­ kontroller, bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommissionen när det gäller att fastställa andra fall i vilka tullombudet inte måste vara etablerat i unionens tullområde samt regler som rör beslut som fattas av tull­ myndigheterna, inbegripet avseende bindande besked, godkända ekonomiska aktörer och förenklingar. 
  
 (30)Det är nödvändigt att fastställa de faktorer på grundval av vilka import- eller exporttullar och andra åtgärder avse­ ende varuhandel tillämpas. Det bör även införas mer detaljerade bestämmelser för utfärdandet av ursprungsin­ tyg i unionen, när detta krävs för handeln. 
  
 (31)För att komplettera de faktorer på grundval av vilka import- eller exporttullar och andra åtgärder tillämpas bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommissionen när det gäller regler om varors ursprung. 
  
 (32)Det är önskvärt att sammanföra alla de fall där en tulls­ kuld uppkommer vid import, utom när tullskulden upp­ kommit efter uppvisande av en tulldeklaration för över­ gång till fri omsättning eller tillfällig införsel med partiell tullbefrielse, så att man undviker svårigheter vid faststäl­ landet av den rättsliga grunden för tullskuldens upp­ komst. Samma bestämmelser bör gälla när en tullskuld uppkommer vid export. 
  
 (33)Det bör anges regler om fastställande av den plats där en tullskuld anses uppkomma och den plats där import- eller exporttullar bör uppbäras. 
  
 (34)Reglerna för särskilda förfaranden bör möjliggöra att en enhetsgaranti kan användas för alla kategorier av sär­ skilda förfaranden och att denna garanti är samlad och täcker flera transaktioner. 
  
 (35)En samlad garanti till ett nedsatt belopp, som inbegriper tullskulder och andra avgifter som kan ha uppkommit, eller ett undantag från skyldigheten att ställa en garanti, bör godkännas på vissa villkor. En samlad garanti till ett nedsatt belopp för tullskulder och andra avgifter som har uppkommit bör vara likvärdigt med tillhandahållandet av en garanti för hela det import- eller exporttullbelopp som ska betalas, särskilt för frigörandet av de berörda varorna och för bokföringen. 
  
 225 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/6 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 (36)För att bättre skydda unionens och medlemsstaternas ekonomiska intressen bör en garanti täcka odeklarerade eller felaktigt deklarerade varor i en sändning eller dekla­ ration för vilka den ställs. Av samma skäl bör borgens­ mannens åtagande också täcka beloppet av de import- eller exporttullar som förfaller till betalning efter det att kontroller efter frigörandet av varor har utförts. 
  
 (37)För att skydda unionens och medlemsstaternas ekono­ miska intressen och förebygga bedrägerier bör det fast­ ställas bestämmelser om gradvisa åtgärder när det gäller att tillämpa en samlad garanti. I sådana fall där det finns en ökad risk för bedrägerier bör det, med beaktande av de berörda ekonomiska aktörernas särskilda situation, vara möjligt att tillfälligt förbjuda användningen av en samlad garanti. 
  
 (38)När en tullskuld uppkommer på grund av att tullagstift­ ningen inte efterlevts bör den berörda personens goda tro beaktas, och verkningarna av vårdslöshet från gäldenä­ rens sida bör minimeras. 
  
 (39)För att skydda unionens och medlemsstaternas ekono­ miska intressen och komplettera reglerna om tullskuld och garantier bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommissionen när det gäller fastställande av platsen för uppkomst av tullskuld, beräkning av import- och export­ tullbelopp, garantier för dessa belopp och uppbörd, åter­ betalning, eftergift och upphörande av tullskuld. 
  
 (40)Det är nödvändigt att fastställa principerna för hur man fastställer varors tullstatus som unionsvaror och de om­ ständigheter under vilka denna status förloras, samt en grund för att avgöra när denna status kvarstår i de fall varor temporärt förs ut ur unionens tullområde. 
  
 (41)För att säkerställa fri rörlighet för unionsvaror i unionens tullområde och tullbehandling av  
 icke-unionsvaror 
  som förs in i det området bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommissionen när det gäller att fastställa varors tull­ status, hur unionsvaror förlorar sin tullstatus, hur varor som temporärt lämnar unionens tullområde behåller denna status och tullbefrielse för återinförda varor. 
  
 (42)När en ekonomisk aktör i förväg har lämnat de uppgifter som krävs för riskbaserade kontroller av huruvida varor kan godtas bör ett snabbt frigörande av varorna vara 
  
 huvudregeln. Skatterelaterade och handelspolitiska kont­ roller bör i första hand utföras av det tullkontor som är behörigt för den ekonomiska aktörens anläggningar. 
  
 (43)Regler om tulldeklarationer och om att hänföra varor till ett tullförfarande bör moderniseras och effektiviseras och i synnerhet bör det föreskrivas att tulldeklarationer som regel upprättas elektroniskt och att det endast ska finnas en typ av förenklad deklaration och att det ska vara möjligt att inge en tulldeklaration i form av en registre­ ring i deklarantens bokföring. 
  
 (44)Eftersom det enligt den reviderade Kyotokonventionen är att föredra att tulldeklarationen inges, registreras och kontrolleras innan varorna ankommer och att den plats där deklarationen inges inte är den plats där varorna fysiskt befinner sig är det lämpligt att föreskriva en cen­ traliserad klarering på den plats där den ekonomiska aktören är etablerad. 
  
 (45)Det bör fastställas regler på unionsnivå om tullmyndig­ heternas förstöring eller bortskaffande på annat sätt av varor, eftersom detta avser frågor som hittills krävt na­ tionell lagstiftning. 
  
 (46)För att komplettera reglerna om hänförande av varor till ett tullförfarande och sörja för likvärdig behandling av de berörda personerna bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommissionen när det gäller regler som rör tulldekla­ rationer och frigörande av varor. 
  
 (47)Det bör fastställas gemensamma och enkla regler för de särskilda förfarandena, kompletterade av en mindre regel­ uppsättning för varje kategori av särskilt förfarande, för att göra det enkelt för den ekonomiska aktören att välja rätt förfarande, undvika fel och minska antalet uppbörder och återbetalningar efter frigörandet av varorna. 
  
 (48)Beviljandet av tillstånd till att flera särskilda förfaranden omfattas av en enhetsgaranti och ett enda övervaknings­ tullkontor bör underlättas, och i dessa fall bör det finnas enkla regler om uppkomst av tullskuld. Grundprincipen bör vara att de varor som hänförs till ett särskilt för­ farande, eller de produkter som tillverkas av dem, vär­ deras vid den tidpunkt då tullskulden uppkommer. Om 
  
 det är ekonomiskt motiverat bör det emellertid också vara möjligt att varorna värderas vid den tidpunkt då de hänförs till ett särskilt förfarande. Samma principer bör gälla i fråga om vanliga former av hantering. 
  
 226 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/7 
  
 SV 
  
 (49)Med hänsyn till det ökade antalet säkerhetsrelaterade åt­ gärder bör uppläggning av varor i frizoner bli ett tull­ förfarande, och dessa varor bör omfattas av tullkontroller vid införseln och med avseende på bokföringen. 
  
 (50)Eftersom det inte längre krävs en avsikt att återexportera, bör förfarandet för aktiv förädling (suspensionssystemet) slås samman med förfarandet för bearbetning under tull­ kontroll och förfarandet för aktiv förädling (restitutions­ systemet) avskaffas. Detta enda förfarande för aktiv för­ ädling bör även omfatta förstöring av varor, utom när förstöringen utförs av tullen eller under tullens övervak­ ning. 
  
 (51)För att komplettera reglerna om särskilda förfaranden och sörja för likvärdig behandling av de berörda perso­ nerna bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommis­ sionen när det gäller regler som rör fall där varor är hänförda till särskilda förfaranden, befordran, vanliga for­ mer av hantering av och likvärdighet för dessa varor samt avslutande av dessa förfaranden. 
  
 (52)Säkerhetsrelaterade åtgärder som avser unionsvaror som förs ut ur unionens tullområde bör också gälla återexport av  
 icke-unionsvaror. 
  Samma regler bör gälla för alla typer av varor, med möjlighet till undantag vid behov, ex­ empelvis i fråga om varor som endast transiteras genom unionens tullområde. 
  
 (53)För att säkerställa tullövervakning av varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde och tillämpning av sä­ kerhetsrelaterade åtgärder bör befogenhet att anta delege­ rade akter i enlighet med artikel 290 i  
 EUF-fördraget 
  delegeras till kommissionen när det gäller att fastställa regler om summariska införseldeklarationer och deklara­ tioner före avgång. 
  
 (54)För att undersöka ytterligare förenklingar när det gäller tullkontroll och handel, i synnerhet genom användningen av de allra nyaste verktygen och den nyaste tekniken, bör medlemsstaterna på vissa villkor och på ansökan bemyn­ digas att under en begränsad tid testa förenklingar i fråga om tillämpningen av tullagstiftningen. Den möjligheten bör inte få äventyra tillämpningen av tullagstiftningen, eller ge upphov till nya skyldigheter för ekonomiska ak­ törer, som endast får delta i dessa test på frivillig basis. 
  
 (55)I överensstämmelse med proportionalitetsprincipen som anges i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU- fördraget) är det nödvändigt och lämpligt, för att uppnå de grundläggande målen att skapa en välfungerande tul­ lunion och genomföra den gemensamma handelspoliti­ Buckley, att fastställa de allmänna regler och förfaranden som är tillämpliga på varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde. I enlighet med artikel 5.4 första stycket i EU- fördraget denna förordning inte utöver vad som är nöd­ vändigt för att uppnå dessa mål. 
  
 (56)I syfte att förenkla och rationalisera tullagstiftningen och för att uppnå större klarhet har ett antal bestämmelser som finns i självständiga unionsrättsakter införts i kodex­ en. Rådets förordning (EEG) nr 3925/91 av den 19 de­ cember 1991 om avskaffande av de kontroller och for­ maliteter som gäller för handbagage och incheckat ba­ gage som tillhör personer som reser med flyg inom ge­ menskapen, samt för bagage som tillhör personer som reser med fartyg inom gemenskapen (1), förordning (EEG) nr 2913/92, rådets förordning (EG) nr 1207/2001 av den 11 juni 2001 om förfaranden för att i enlighet med bestämmelserna om förmånshandel mellan Europeiska gemenskapen och vissa länder underlätta utfärdande eller upprättande i gemenskapen av ursprungsintyg och utfär­ dande av vissa tillstånd för ekonomiska aktörer att fun­ gera (2) och förordning (EG) nr 450/2008 bör därför upphöra att gälla. 
  
 (57)Bestämmelserna i denna förordning om delegering av befogenheter och tilldelning av genomförandebefogenhe­ ter och bestämmelserna om avgifter och kostnader bör tillämpas från och med den dag då denna förordning träder i kraft. De övriga bestämmelserna bör tillämpas från och med den 1 juni 2016. 
  
 (58)Denna förordning påverkar inte tillämpningen av existe­ rande eller kommande unionsbestämmelser om tillgång till handlingar som antagits i enlighet med artikel 15.3 i  
 EUF-fördraget. 
  Den påverkar inte heller nationella be­ stämmelser om tillgång till handlingar. 
  
 (59)Kommissionen bör göra allt för att säkerställa att delege­ rade akter och genomförandeakter enligt denna förord­ ning ska träda i kraft i tillräckligt god tid före den dag då kodexen börjar tillämpas för att medlemsstaterna ska kunna genomföra den i tid. 
  
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
  
 (1) EGT L 374, 31.12.1991, s. 4. (2) EGT L 165, 21.6.2001, s. 1. 
  
 227 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/8 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 AVDELNING I 
  
 KAPITEL 1 
  
 KAPITEL 2 
  
 A v s n i t t 1 A v s n i t t 2 A v s n i t t 3 A v s n i t t 4 A v s n i t t 5 A v s n i t t 6 A v s n i t t 7 A v s n i t t 8 
  
 KAPITEL 3 
  
 AVDELNING II 
  
 KAPITEL 1 
  
 KAPITEL 2 
  
 A v s n i t t 1 A v s n i t t 2 A v s n i t t 3 
  
 KAPITEL 3 
  
 AVDELNING III 
  
 KAPITEL 1 
  
 A v s n i t t 1 A v s n i t t 2 A v s n i t t 3 
  
 KAPITEL 2 
  
 KAPITEL 3 
  
 INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
  
 Sida 
  
 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 11 
  
 Tullagstiftningens tillämpningsområde, tullens uppgifter och definitioner . . . 
  
 11 
  
 Personers rättigheter och skyldigheter enligt tullagstiftningen . . . . . . . . . . . . 
  
 15 
  
 T i l l h a n d a h å l l a n d e a v i n f o r m a t i o n . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 15 
  
 O m b u d i t u l l f r å g o r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 18 
  
 B e s l u t m e d s t ö d a v t u l l a g s t i f t n i n g e n . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 19 
  
 G o d k ä n d e k o n o m i s k a k t ö r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 24 
  
 S a n k t i o n e r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 25 
  
 Ö v e r k l a g a n d e n . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 26 
  
 K o n t r o l l a v v a r o r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 26 
  
 B e v a r a n d e a v d o k u m e n t o c h a n d r a u p p g i f t e r , o c h a v ­ 
  
 g i f t e r o c h k o s t n a d e r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 28 
  
 Valutaomräkning och tidsfrister . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 29 
  
 FAKTORER SOM SKA LÄGGAS TILL GRUND FÖR TILLÄMPNINGEN AV IM­ 
  
 PORT- ELLER EXPORTTULLAR OCH ANDRA ÅTGÄRDER BETRÄFFANDE VA­ 
  
 RUHANDEL . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 29 
  
 Gemensamma tulltaxan och varors klassificering enligt tulltaxan . . . . . . . . . 
  
 29 
  
 Varors ursprung . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 31 
  
 I c k e - f ö r m å n s b e r ä t t i g a n d e u r s p r u n g . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 31 
  
 F ö r m å n s b e r ä t t i g a n d e u r s p r u n g . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 31 
  
 F a s t s t ä l l a n d e a v s ä r s k i l d a v a r o r s u r s p r u n g . . . . . . . . . . . . 
  
 32 
  
 Varors värde för tulländamål . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 33 
  
 TULLSKULD OCH GARANTIER . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 35 
  
 Uppkomst av en tullskuld . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 35 
  
 T u l l s k u l d v i d i m p o r t . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 35 
  
 T u l l s k u l d v i d e x p o r t . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 37 
  
 B e s t ä m m e l s e r s o m g ä l l e r b å d e t u l l s k u l d v i d i m p o r t 
  
 o c h t u l l s k u l d v i d e x p o r t . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 38 
  
 Garanti för en potentiell eller befintlig tullskuld . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 39 
  
 Uppbörd, betalning, återbetalning och eftergift av import- eller exporttull­ 
  
 belopp . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 42 
  
 228 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/9 
  
 Sida 
  
 A v s n i t t 1 
  
 F a s t s t ä l l a n d e a v i m p o r t - e l l e r e x p o r t t u l l b e l o p p , u n ­ 
  
 d e r r ä t t e l s e o m t u l l s k u l d o c h b o k f ö r i n g . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 42 
  
 A v s n i t t 2 
  
 B e t a l n i n g a v i m p o r t - e l l e r e x p o r t t u l l b e l o p p e t . . . . . . . . 
  
 44 
  
 A v s n i t t 3 
  
 Å t e r b e t a l n i n g o c h e f t e r g i f t . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 47 
  
 KAPITEL 4 
  
 Upphörande av tullskuld . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 50 
  
 AVDELNING IV INFÖRSEL AV VAROR I UNIONENS TULLOMRÅDE . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 51 
  
 KAPITEL 1 
  
 Summarisk införseldeklaration . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 51 
  
 KAPITEL 2 
  
 Varors ankomst . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 53 
  
 A v s n i t t 1 
  
 I n f ö r s e l a v v a r o r i u n i o n e n s t u l l o m r å d e . . . . . . . . . . . . . . 
  
 53 
  
 A v s n i t t 2 
  
 A n m ä l a n , l o s s n i n g o c h u n d e r s ö k n i n g a v v a r o r . . . . . . . . 
  
 54 
  
 A v s n i t t 3 
  
 T i l l f ä l l i g l a g r i n g a v v a r o r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 55 
  
 AVDELNING V 
  
 ALLMÄNNA REGLER OM TULLSTATUS, HÄNFÖRANDE AV VAROR TILL ETT 
  
 58 
  
 TULLFÖRFARANDE, KONTROLL OCH BORTSKAFFANDE AV VAROR . . . . . . . 
  
 KAPITEL 1 
  
 Varors tullstatus . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 58 
  
 KAPITEL 2 
  
 Hänförande av varor till ett tullförfarande . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 59 
  
 A v s n i t t 1 
  
 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 59 
  
 A v s n i t t 2 
  
 S t a n d a r d t u l l d e k l a r a t i o n e r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 60 
  
 A v s n i t t 3 
  
 F ö r e n k l a d e t u l l d e k l a r a t i o n e r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 60 
  
 A v s n i t t 4 
  
 B e s t ä m m e l s e r s o m g ä l l e r a l l a t u l l d e k l a r a t i o n e r . . . . . . . 
  
 61 
  
 A v s n i t t 5 
  
 A n d r a f ö r e n k l i n g a r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 63 
  
 KAPITEL 3 
  
 Kontroll och frigörande av varor . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 65 
  
 A v s n i t t 1 
  
 K o n t r o l l . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 65 
  
 A v s n i t t 2 
  
 F r i g ö r a n d e . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 66 
  
 KAPITEL 4 
  
 Bortskaffande av varor . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 66 
  
 AVDELNING VI ÖVERGÅNG TILL FRI OMSÄTTNING OCH BEFRIELSE FRÅN IMPORTTULLAR 
  
 68 
  
 KAPITEL 1 
  
 Övergång till fri omsättning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 68 
  
 KAPITEL 2 
  
 Befrielse från importtullar . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 68 
  
 A v s n i t t 1 
  
 Å t e r i n f ö r d a v a r o r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 68 
  
 A v s n i t t 2 
  
 H a v s f i s k e o c h p r o d u k t e r s o m h ä m t a t s u r h a v e t . . . . . . . 
  
 69 
  
 229 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/10 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 AVDELNING VII 
  
 KAPITEL 1 
  
 KAPITEL 2 
  
 A v s n i t t 1 A v s n i t t 2 
  
 KAPITEL 3 
  
 A v s n i t t 1 A v s n i t t 2 A v s n i t t 3 
  
 KAPITEL 4 
  
 A v s n i t t 1 A v s n i t t 2 
  
 KAPITEL 5 
  
 A v s n i t t 1 A v s n i t t 2 A v s n i t t 3 
  
 TITLE VIII 
  
 KAPITEL 1 
  
 KAPITEL 2 
  
 KAPITEL 3 
  
 KAPITEL 4 
  
 KAPITEL 5 
  
 KAPITEL 6 
  
 AVDELNING IX 
  
 KAPITEL 1 
  
 KAPITEL 2 
  
 KAPITEL 3 
  
 KAPITEL 4 
  
 BILAGA 
  
 Sida 
  
 SÄRSKILDA FÖRFARARANDEN . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 70 
  
 Allmänna bestämmelser . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 70 
  
 Transitering . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 73 
  
 E x t e r n o c h i n t e r n t r a n s i t e r i n g . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 73 
  
 U n i o n s t r a n s i t e r i n g . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 75 
  
 Lagring . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 76 
  
 G e m e n s a m m a b e s t ä m m e l s e r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 76 
  
 T u l l a g e r f ö r f a r a n d e t . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 76 
  
 F r i z o n e r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 77 
  
 Särskild användning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 78 
  
 T i l l f ä l l i g i n f ö r s e l . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 78 
  
 S l u t a n v ä n d n i n g . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 79 
  
 Förädling . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 80 
  
 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 80 
  
 A k t i v f ö r ä d l i n g . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 80 
  
 P a s s i v f ö r ä d l i n g . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 81 
  
 VAROR SOM FÖRS UT UR UNIONENS TULLOMRÅDE . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 82 
  
 Formaliteter inför utförsel av varor . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 82 
  
 Formaliteter vid utförsel av varor . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 83 
  
 Export och återexport . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 83 
  
 Summarisk utförseldeklaration . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 84 
  
 Anmälan om återexport . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 85 
  
 Befrielse från exporttullar . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 86 
  
 ELEKTRONISKA SYSTEM, FÖRENKLINGAR, DELEGERING AV BEFOGENHETER, 
  
 KOMMITTÉFÖRFARANDE OCH SLUTBESTÄMMELSER . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 86 
  
 Utveckling av elektroniska system . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 86 
  
 Förenklingar av tillämpningen av tullagstiftning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 86 
  
 Delegering av befogenheter och kommittéförfarande . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 87 
  
 Slutbestämmelser . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 87 
  
 JÄMFÖRELSETABELL . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 
  
 89 
  
 230 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/11 
  
 SV 
  
 AVDELNING I 
  
 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 
  
 KAPITEL 1 
  
 Tullagstiftningens tillämpningsområde, tullens uppgifter och definitioner 
  
 Artikel 1 
  
 Syfte och tillämpningsområde 
  
 1. Genom denna förordning fastställs en tullkodex för unio­ nen (nedan kallad kodexen) som fastställer de allmänna regler och förfaranden som ska tillämpas på varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde. 
  
 Utan att det påverkar tillämpningen av internationell rätt, inter­ nationella konventioner eller unionslagstiftning på andra områ­ den ska kodexen tillämpas enhetligt inom hela unionens tull­ område. 
  
 2.Vissa av tullagstiftningens bestämmelser kan tillämpas utanför unionens tullområde inom ramen för lagstiftning på särskilda områden eller internationella konventioner. 
  
 3.Vissa av bestämmelserna i tullagstiftningen, inbegripet de förenklingar som föreskrivs i denna, ska tillämpas på handeln med unionsvaror mellan de delar av unionens tullområde på vilka bestämmelserna i direktiv 2006/112/EG eller direktiv 2008/118/EG tillämpas och de delar av tullområdet där de bestämmelserna inte tillämpas, eller på handeln mellan de delar av unionens tullområde där de bestämmelserna inte tillämpas. 
  
 Artikel 2 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att specificera de bestämmelser i tullags­ tiftningen och förenklingen av denna som avser tulldeklaratio­ ner, de bevis på tullstatus och den användning av förfarandet för intern unionstransitering som inte påverkar en korrekt till­ lämpning av de skattemässiga åtgärder som berörs, som gäller för sådan handel med unionsvaror som avses i artikel 1.3. Dessa akter kan behandla särskilda omständigheter som gäller för handel med unionsvaror som berör enbart en medlemsstat. 
  
 Artikel 3 
  
 Tullmyndigheternas uppgifter 
  
 Tullmyndigheterna ska ha det primära ansvaret för att övervaka unionens internationella handel och därigenom bidra till rättvis och öppen handel, till genomförandet av de externa aspekterna av den inre marknaden, den gemensamma handelspolitiken och annan gemensam politik på unionsnivå som har betydelse för handeln och till säkerhet i hela leveranskedjan. Tullmyndighe­ terna ska inrätta åtgärder med särskilt följande syften: 
  
 a)Att skydda unionens och dess medlemsstaters ekonomiska intressen. 
  
 b)Att skydda unionen från illojal och olaglig handel samtidigt som legitim affärsverksamhet får stöd. 
  
 c)Att säkerställa unionens och dess invånares säkerhet och skydd, samt skyddet av miljön, vid behov i nära samarbete med andra myndigheter. 
  
 d)Att bevara en lämplig balans mellan tullkontroll och under­ lättande av laglig handel. 
  
 Artikel 4 
  
 Tullområde 
  
 1. Unionens tullområde ska omfatta följande territorier, in­ begripet deras territorialvatten, inre vatten och luftrum: 
  
 —Konungariket Belgiens territorium. 
  
 —Republiken Bulgariens territorium. 
  
 —Republiken Tjeckiens territorium. 
  
 —Konungariket Danmarks territorium, utom Färöarna och Grönland. 
  
 —Förbundsrepubliken Tysklands territorium, utom ön Helgo­ land och området Büsingen (avtal av den 23 november 1964 mellan Tyskland och Schweiz). 
  
 —Republiken Estlands territorium. 
  
 —Irlands territorium. 
  
 —Republiken Greklands territorium. 
  
 —Konungariket Spaniens territorium, utom Cross och Melilla. 
  
 —Republiken Frankrikes territorium, utom de franska utom­ europeiska länder och territorier på vilka bestämmelserna i fjärde delen i  
 EUF-fördraget 
  ska tillämpas. 
  
 231 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/12 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 —Republiken Kroatiens territorium. 
  
 —Republiken Italiens territorium, utom kommunerna Livigno och Campione d’Italia och de italienska delar av Luganosjön som är belägna mellan stranden och den politiska gränsen för området mellan Garza och Mitchell. 
  
 —Republiken Cyperns territorium, i enlighet med 2003 års anslutningsakt. 
  
 —Republiken Lettlands territorium. 
  
 —Republiken Litauens territorium. 
  
 —Storhertigdömet Buchanan territorium. 
  
 —Ungerns territorium. 
  
 —Maltas territorium. 
  
 —Konungariket Nederländernas territorium i Europa. 
  
 —Republiken Österrikes territorium. 
  
 —Republiken Polens territorium. 
  
 —Republiken Portugals territorium. 
  
 —Rumäniens territorium. 
  
 —Republiken Sloveniens territorium. 
  
 —Republiken Slovakiens territorium. 
  
 —Republiken Finlands territorium. 
  
 —Konungariket Sveriges territorium. 
  
 —Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands ter­ ritorium inklusive Kanalöarna och Isle of Man. 
  
 2. Följande utanför medlemsstaternas territorier belägna ter­ ritorier, inklusive deras territorialvatten, inre vatten och luftrum, ska med beaktande av de konventioner och fördrag som är till­ lämpliga på dem anses utgöra en del av unionens tullområde: 
  
 a)FRANKRIKE 
  
 Furstendömet Monacos territorium, som det definieras i den tullkonvention som undertecknades i Paris den 18 maj 1963 (Journal officiel de la République française (Frankrikes offici­ Baker) av den 27 september 1963, s. 8679). 
  
 b)CYPERN 
  
 Förenade kungarikets suveräna basområden Barrett och Dhekelias territorium, som det definieras i fördraget om upp­ rättandet av Republiken Cypern, undertecknat i Nicosia den 16 augusti 1960 (United Kingdom Treaty Series No 4 (1961) Cmnd. 1252). 
  
 Artikel 5 
  
 Definitioner 
  
 I denna kodex gäller följande definitioner: 
  
 1.tullmyndigheter: de tullförvaltningar i medlemsstaterna som ansvarar för tillämpningen av tullagstiftningen samt alla andra myndigheter som enligt nationell lagstiftning har befogenhet att tillämpa viss tullagstiftning. 
  
 2.tullagstiftning: det regelverk som utgörs av allt följande: 
  
 a)Kodexen och de bestämmelser för att komplettera eller genomföra den som antagits på unionsnivå eller natio­ nell nivå. 
  
 b)Gemensamma tulltaxan. 
  
 c)Den lagstiftning som fastställer ett unionssystem för tullbefrielser. 
  
 d)Internationella avtal som innehåller tullbestämmelser, i den mån de är tillämpliga i unionen. 
  
 232 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/13 
  
 SV 
  
 3.tullkontroller: särskilda åtgärder som vidtas av tullmyndighe­ terna för att säkerställa efterlevnad av tullagstiftningen och annan lagstiftning om införsel, utförsel, transitering, beford­ ran, lagring och slutanvändning av varor som befordras mellan unionens tullområde och länder eller territorier som är belägna utanför det området, och om förekomst och befordran inom unionens tullområde av  
 icke-unions­ 
  varor och varor som omfattas av förfarandet för slut­ användning. 
  
 4.person: en fysisk eller juridisk person eller en sammanslut­ ning av personer som enligt unionslagstiftning eller natio­ nell lagstiftning tillerkänns rättskapacitet utan att vara juri­ disk person. 
  
 5.ekonomisk aktör: en person som i sin näringsverksamhet är involverad i verksamhet som omfattas av tullagstiftningen. 
  
 6.tullombud: varje person som av en annan person har utsetts att genomföra de åtgärder och formaliteter som enligt tul­ lagstiftningen erfordras vid den senares kontakter med tull­ myndigheter. 
  
 7.risk: sannolikheten för och effekterna av att det i samband med införsel, utförsel, transitering, befordran eller slut­ användning av varor som befordras mellan unionens tull­ område och länder eller territorier som är belägna utanför det området eller i samband med förekomsten av icke- unionsvaror inom unionens tullområde inträffar en hän­ delse som skulle 
  
 a)förhindra att unionsåtgärder eller nationella åtgärder till­ lämpas korrekt, 
  
 b)äventyra unionens och dess medlemsstaters ekonomiska intressen, eller 
  
 c)innebära ett hot mot säkerhet och skydd för unionen och dess invånare, mot människors, djurs och växters hälsa, mot miljön eller mot konsumenter. 
  
 8.tullformaliteter: all verksamhet som genomförs av en person och av tullmyndigheterna för att följa tullagstiftningen. 
  
 9.summarisk införseldeklaration: den handling genom vilken en person anger för tullmyndigheterna, i föreskriven form och på föreskrivet sätt och inom en särskild tidsfrist, att varor ska föras in i unionens tullområde. 
  
 10.summarisk utförseldeklaration: den handling genom vilken en person anger för tullmyndigheterna, i föreskriven form och på föreskrivet sätt och inom en särskild tidsfrist, att varor ska föras ut ur unionens tullområde. 
  
 11.deklaration för tillfällig lagring: den handling genom vilken en person anger, i föreskriven form och på föreskrivet sätt, att varor lagras tillfälligt. 
  
 12.tulldeklaration: den handling genom vilken en person i fö­ reskriven form och på föreskrivet sätt anger ett önskemål om att hänföra varor till ett visst tullförfarande, i tillämp­ liga fall med uppgift om vilka eventuella särskilda arrange­ mang som önskas. 
  
 13.deklaration om återexport: den handling genom vilken en 
  
 person i föreskriven form och på föreskrivet sätt anger ett önskemål om att föra  
 icke-unionsvaror, 
  med undantag för varor som omfattas av förfarandet för frizoner eller är i tillfällig lagring, ut ur unionens tullområde. 
  
 14.anmälan om återexport: den handling, genom vilken en per­ son i föreskriven form och på föreskrivet sätt anger ett önskemål om att föra  
 icke-unionsvaror 
  som omfattas av förfarandet för frizoner eller är i tillfällig lagring ut ur unionens tullområde. 
  
 15.deklarant: den person som inger en tulldeklaration, en de­ klaration för tillfällig lagring, en summarisk införseldekla­ ration, en summarisk utförseldeklaration, en deklaration om återexport eller en anmälan om återexport i eget namn eller den person i vars namn en sådan deklaration eller en sådan anmälan inges. 
  
 16.tullförfarande: vart och ett av följande förfaranden till vilka varor får hänföras i enlighet med kodexen: 
  
 a)Övergång till fri omsättning. 
  
 b)Särskilda förfaranden. 
  
 c)Export. 
  
 17.tillfällig lagring: den situation där  
 icke-unionsvaror 
  tillfälligt lagras under tullövervakning under perioden från det att varornas ankomst har anmälts till tullen till dess att varorna har hänförts till ett tullförfarande eller återexport. 
  
 233 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/14 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 18.tullskuld: en persons skyldighet att erlägga den importtull eller den exporttull som gäller för särskilda varor enligt gällande tullagstiftning. 
  
 19.gäldenär: varje person som är skyldig att betala en tullskuld. 
  
 20.importtullar: tullar som ska betalas vid import av varor. 
  
 21.exporttullar: tullar som ska betalas vid export av varor. 
  
 22.tullstatus: varornas status som unionsvaror eller icke- unionsvaror. 
  
 23.unionsvaror: varor som tillhör någon av följande kategorier: 
  
 a)Varor som i sin helhet har framställts i unionens tull­ område och i vilka det inte införlivats varor som im­ porterats från länder eller territorier som är belägna utanför unionens tullområde. 
  
 b)Varor som förts in i unionens tullområde från länder eller territorier belägna utanför detta tullområde och som övergått till fri omsättning. 
  
 c)Varor som har framställts i unionens tullområde, an­ tingen endast av varor som avses i led b eller av varor som avses i leden a och b. 
  
 24. 
 icke-unionsvaror: 
  andra varor än de som avses i led 23 eller varor som har förlorat sin tullstatus som unionsvaror. 
  
 25.riskhantering: systematisk riskidentifiering, även genom slumpvisa kontroller, och genomförande av alla åtgärder som krävs för att begränsa riskexponering. 
  
 26.frigörande av varor: den åtgärd genom vilken tullmyndighe­ terna gör varor tillgängliga för de ändamål som föreskrivs enligt det tullförfarande som de har hänförts till. 
  
 27.tullövervakning: varje allmän åtgärd som vidtas av tullmyn­ digheterna i syfte att sörja för att tullagstiftningen och, i förekommande fall, andra bestämmelser som gäller varor som omfattas av sådana åtgärder, iakttas. 
  
 28.återbetalning: återbetalning av ett import- eller exporttull­ belopp som har betalats. 
  
 29.eftergift: befrielse från skyldigheten att betala ett import- eller exporttullbelopp som inte har betalats. 
  
 30.förädlade produkter: varor som har hänförts till ett förfarande för förädling och som har genomgått förädlingsprocesser. 
  
 31.person etablerad i unionens tullområde: 
  
 a)Beträffande fysiska personer, varje person som har sin vanliga vistelseort i unionens tullområde. 
  
 b)Beträffande juridiska personer och sammanslutningar av personer, varje person som har sitt säte, sitt huvudkon­ tor eller ett fast etableringsställe i unionens tullområde. 
  
 32.fast etableringsställe: en stadigvarande plats för affärsverk­ samhet där både nödvändiga personal- och tekniska resur­ ser är permanent närvarande och genom vilket en persons tullrelaterade transaktioner helt eller delvis bedrivs. 
  
 33.anmälan till tullen av varors ankomst: en anmälan till tull­ myndigheterna om att varor har ankommit till tullkontoret eller till någon annan plats som anvisats eller godkänts av tullmyndigheterna och om att varorna är tillgängliga för tullkontroller. 
  
 34.innehavare av varor: den person som äger varorna eller har en liknande förfoganderätt över dem eller har fysisk kont­ roll över dem. 
  
 35.person som är ansvarig för förfarandet: 
  
 a)Den person som inger tulldeklarationen eller för vars räkning den deklarationen inges, eller 
  
 b)den person till vilken rättigheter och skyldigheter i fråga om ett tullförfarande har överförts. 
  
 234 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/15 
  
 SV 
  
 36. handelspolitiska åtgärder:  
 icke-tariffära 
  åtgärder som inom ramen för den gemensamma handelspolitiken har införts i form av unionsbestämmelser för internationell handel med varor. 
  
 37.förädlingsprocesser: var och en av följande processer: 
  
 a)Behandling av varor, inbegripet uppsättning eller mon­ tering av varorna eller anpassning av varorna till andra varor. 
  
 b)Förädling av varor. 
  
 c)Förstöring av varor. 
  
 d)Reparation av varor, inklusive återställande och justering av varor. 
  
 e)Användning av varor som inte ingår i de förädlade produkterna men som möjliggör eller underlättar pro­ duktionen av dessa produkter, även om de helt eller delvis förbrukas i processen (produktionstillbehör). 
  
 38.avkastningsgrad: den kvantitet eller procentsats förädlade produkter som erhålls vid förädling av en bestämd kvan­ titet varor som hänförts till ett förfarande för förädling. 
  
 39.beslut: varje åtgärd av tullmyndigheterna i fråga om tullags­ tiftningen för att ta ställning i ett visst fall, och då denna åtgärd har rättslig verkan för den eller de berörda perso­ nerna. 
  
 40.fraktförare: 
  
 a)i samband med införsel, den person som för in varorna eller som tar på sig ansvaret för varornas transport in i unionens tullområde. Emellertid gäller följande: 
  
 i)Vid kombinerad transport avses med fraktförare den person som sköter det transportmedel, som när det förts in i gemenskapens tullområde, går av sig självt som ett aktivt transportmedel. 
  
 ii)Vid sjötrafik eller lufttrafik inom ramen för ett far­ tygsandelsavtal eller fraktarrangemang avses med 
  
 fraktförare den person som ingår ett avtal och utfär­ dar ett konossement eller en flygfraktsedel för att föra varorna in i unionens tullområde. 
  
 b)i samband med utförsel, den person som för ut varorna eller som tar på sig ansvaret för varornas transport ut ur unionens tullområde. Emellertid gäller följande: 
  
 i)Vid kombinerad transport, där det aktiva transport­ medel som lämnar unionens tullområde endast trans­ porterar ett annat transportmedel, som efter det ak­ tiva transportmedlets ankommer till dess destination, kommer att gå av sig självt som ett aktivt transport­ medel, avses med fraktförare den person som kom­ mer att sköta det transportmedel, som efter det att det har lämnar unionens tullområde och har anlänt till sin destination, kommer att gå av sig självt. 
  
 ii)Vid sjötrafik eller lufttrafik inom ramen för ett far­ tygsandelsavtal eller fraktarrangemang avses med fraktförare den person som har ingår ett avtal och utfärdar ett konossement eller en flygfraktsedel för att föra varorna ut ur unionens tullområde. 
  
 41.inköpsprovision: en avgift som en importör betalar till en agent för att denne företräder honom eller henne vid in­ köpet av varor som värderas. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Personers rättigheter och skyldigheter enligt tullagstiftningen 
  
 A v s n i t t 1 
  
 T i l l h a n d a h å l l a n d e a v i n f o r m a t i o n 
  
 Artikel 6 
  
 Metoder för utbyte och lagring av uppgifter och gemensamma uppgiftskrav 
  
 1.Alla utbyten av uppgifter såsom deklarationer, ansök­ ningar eller beslut mellan tullmyndigheterna och mellan ekono­ miska aktörer och tullmyndigheterna och lagring av de upp­ gifter som krävs enligt tullagstiftningen ska ske med hjälp av elektronisk databehandlingsteknik. 
  
 2.Gemensamma uppgiftskrav ska upprättas för utbyte och lagring av uppgifter enligt punkt 1. 
  
 3.Andra metoder för utbyte och lagring av uppgifter än elektronisk databehandlingsteknik enligt punkt 1 får användas enligt följande: 
  
 235 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/16 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 a)På permanent basis när det motiveras av typen av varuflöden eller när elektronisk databehandlingsteknik inte är lämplig för de berörda tullformaliteterna. 
  
 b)På tillfällig basis, vid ett tillfälligt fel i tullmyndigheternas eller de ekonomiska aktörernas datorsystem. 
  
 4. Genom undantag från punkt 1 får kommissionen i un­ dantagsfall anta beslut om att tillåta en eller flera medlemsstater att använda andra metoder för utbyte och lagring av uppgifter än elektronisk databehandlingsteknik. 
  
 Ett sådant beslut om undantag ska motiveras av den särskilda situationen i den medlemsstat som begär det och undantaget ska beviljas för en specifik tidsperiod. Undantaget ska ses över regelbundet och får förlängas för ytterligare särskilda tidsperio­ der genom en ny ansökan från den medlemsstat som det är riktat till. Det ska återkallas om det inte längre är motiverat. 
  
 Undantaget ska inte påverka vare sig utbytet av uppgifter mellan den medlemsstat som det är riktat till och andra medlemsstater eller utbytet och lagringen av information i andra medlemsstater inom ramen för tillämpningen av tullagstiftningen. 
  
 Artikel 7 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de gemensamma uppgiftskrav som avses i artikel 6.2, med beaktande av behovet att fullgöra de tullformaliteter som fastställts i tullagstiftningen och beskaffenheten hos och syf­ tet med det utbyte och den lagring av uppgifter som avses i artikel 6.1, 
  
 b)de särskilda fall i vilka andra metoder för utbyte och lagring av uppgifter än elektronisk databehandlingsteknik får använ­ das i enlighet med artikel 6.3, 
  
 c)vilken typ av uppgifter och detaljer som ska finnas i den bokföring som avses i artiklarna 148.4 och 214.1. 
  
 Artikel 8 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 1.Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera 
  
 a)format och koder för de gemensamma uppgiftskrav som avses i artikel 6.2, när så krävs, 
  
 b)förfaranderegler om det utbyte och den lagring av uppgifter som kan göras med andra metoder än elektronisk databe­ handlingsteknik enligt artikel 6.3. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 2. Kommissionens ska anta de beslut om undantag som av­ ses i artikel 6.4 genom genomförandeakter. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgi­ vande förfarande som avses i artikel 285.2. 
  
 Artikel 9 
  
 Registrering 
  
 1.De ekonomiska aktörer som är etablerade i unionens tull­ område ska registrera sig hos de tullmyndigheter som ansvarar för de platser där de är etablerade. 
  
 2.I särskilda fall ska ekonomiska aktörer som inte är etable­ rade i unionens tullområde registrera sig hos de tullmyndigheter som ansvarar för den plats där de först inger en deklaration eller ansöker om ett beslut. 
  
 3.Andra personer än ekonomiska aktörer ska inte vara skyl­ diga att registrera sig hos tullmyndigheterna, om inget annat föreskrivs. 
  
 Om de personer som avses i första stycket ska vara skyldiga registrera sig ska följande gälla: 
  
 a)Om de är etablerade i unionens tullområde ska de registrera sig hos de tullmyndigheter som ansvarar för de platser där de är etablerade. 
  
 236 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/17 
  
 SV 
  
 b)Om de inte är etablerade i unionens tullområde ska de re­ gistrera sig hos de tullmyndigheter som ansvarar för de plat­ ser där de först inlämnar en deklaration eller ansöker om ett beslut. 
  
 4. I särskilda fall ska tullmyndigheterna ogiltigförklara regi­ streringen. 
  
 Artikel 10 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de fall som avses i artikel 9.2, när ekonomiska aktörer som inte är etablerade i unionens tullområde är skyldiga att regi­ strera sig hos tullmyndigheterna, 
  
 b)de fall som avses i artikel 9.3 första stycket, när andra per­ soner än ekonomiska aktörer är skyldiga att registrera sig hos tullmyndigheterna, 
  
 c)de fall som avses i artikel 9.4, när tullmyndigheterna ogiltig­ förklarar en registrering. 
  
 Artikel 11 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera de tullmyndigheter som ansvarar för registrering enligt artikel 9. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 12 
  
 Meddelande av uppgifter och dataskydd 
  
 1. Alla uppgifter som tullmyndigheterna erhåller vid utövan­ det av sin verksamhet och som är av konfidentiell natur eller tillhandahålls på konfidentiell grund ska omfattas av kravet på tystnadsplikt. De får inte röjas av de behöriga myndigheterna utan uttryckligt tillstånd av den person eller myndighet som tillhandahållit dem, utom i de fall som föreskrivs i artikel 47.2. 
  
 Sådana uppgifter får dock röjas utan tillstånd om tullmyndig­ heterna är skyldiga eller bemyndigade att göra detta enligt gäl­ lande bestämmelser, särskilt beträffande uppgiftsskydd, eller i samband med rättsliga förfaranden. 
  
 2.Konfidentiella uppgifter som avses i punkt 1 får meddelas tullmyndigheterna och andra behöriga myndigheter i länder el­ ler territorier som är belägna utanför unionens tullområde när det gäller tullsamarbete med dessa länder eller territorier inom ramen för ett internationellt avtal eller unionslagstiftning på området för den gemensamma handelspolitiken. 
  
 3.Om uppgifter röjs eller meddelas enligt punkterna 1 och 2 ska det ske så att en lämplig nivå på uppgiftsskyddet säkerställs 
  
 ifull överensstämmelse med gällande bestämmelser om upp­ giftsskydd. 
  
 Artikel 13 
  
 Utbyte av ytterligare uppgifter mellan tullmyndigheter och ekonomiska aktörer 
  
 1.Tullmyndigheter och ekonomiska aktörer får ha ett utbyte av uppgifter som inte särskilt föreskrivs i tullagstiftningen, sär­ skilt om det sker inom ramen för ömsesidigt samarbete för att identifiera och motverka risk. Ett sådant utbyte får ske enligt ett skriftligt avtal och får inbegripa rätt för tullmyndigheterna att få tillträde till de ekonomiska aktörernas datorsystem. 
  
 2.Alla uppgifter som en part tillhandahåller den andra par­ ten inom ramen för det samarbete som avses i punkt 1 ska vara konfidentiella, såvida parterna inte överenskommit något annat. 
  
 Artikel 14 
  
 Uppgifter från tullmyndigheterna 
  
 1.Varje person får begära uppgifter av tullmyndigheterna om tillämpningen av tullagstiftningen. En sådan begäran får avslås om den inte gäller en verksamhet som avser internationell va­ ruhandel och som är faktiskt förestående. 
  
 2.Tullmyndigheterna ska ha en regelbunden dialog med eko­ nomiska aktörer och andra myndigheter som är involverade i internationell varuhandel. De ska främja öppenhet genom att göra tullagstiftningen och allmänna förvaltningsbeslut och an­ sökningshandlingar fritt tillgängliga, där så är möjligt kostnads­ fritt, och via internet. 
  
 Artikel 15 
  
 Uppgifter till tullmyndigheterna 
  
 1. Varje person som direkt eller indirekt är involverad i full­ görandet av tullformaliteter eller i tullkontroller ska, på tullmyn­ digheternas begäran och inom föreskriven tid, tillhandahålla dessa myndigheter alla nödvändiga dokument och uppgifter i lämplig form, och ge dem all nödvändig hjälp för att fullgöra dessa formaliteter eller kontroller. 
  
 237 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/18 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 2. En person som inger en tulldeklaration, en deklaration för tillfällig lagring, en summarisk införseldeklaration, en summa­ risk utförseldeklaration, en deklaration om återexport eller en anmälan om återexport till tullmyndigheterna, eller en ansökan om ett tillstånd eller något annat beslut, ska ansvara för allt följande: 
  
 a)Att de uppgifter som lämnas i deklarationen, i anmälan eller i ansökan är riktiga och fullständiga. 
  
 b)Att de dokument som lämnas till stöd för deklarationen, anmälan eller ansökan är äkta, riktiga och fullständiga. 
  
 c)I tillämpliga fall, att alla skyldigheter när det gäller hän­ förande av de berörda varorna till det berörda tullförfarandet eller genomförande av de godkända transaktionerna är full­ gjorda. 
  
 Första stycket ska också gälla tillhandahållande av alla de upp­ gifter i all annan form som krävs av eller lämnas till tullmyn­ digheterna. 
  
 Om deklarationen eller anmälan inges, ansökan lämnas eller uppgifter tillhandahålls av ett tullombud för den berörda perso­ nen, som avses i artikel 18, ska även det tullombudet iaktta de skyldigheter som anges i första stycket i den här punkten. 
  
 Artikel 16 
  
 Elektroniska system 
  
 1.Medlemsstaterna ska samarbeta med kommissionen för att utveckla, underhålla och använda elektroniska system för utbyte av uppgifter mellan olika tullmyndigheter och med kommissio­ nen och för lagring av sådan information i enlighet med kodex­ en. 
  
 2.Medlemsstater som har beviljats undantag enligt artikel 6.4 behöver inom räckvidden för detta undantag inte utveckla, un­ derhålla och använda de elektroniska system som avses i punkt 
  
 1i den här artikeln. 
  
 Artikel 17 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 O m b u d i t u l l f r å g o r 
  
 Artikel 18 
  
 Tullombud 
  
 1.Varje person får utse ett tullombud. 
  
 Detta ombudskap får vara direkt, varvid tullombudet ska agera i en annan persons namn och för dennes räkning, eller indirekt, varvid tullombudet ska agera i eget namn men för en annan persons räkning. 
  
 2.Ett tullombud ska vara etablerat i unionens tullområde. 
  
 Om inget annat föreskrivs ska denna skyldighet frångås när tullombudet agerar för sådana personers räkning som inte be­ höver vara etablerade i unionens tullområde. 
  
 3. Medlemsstaterna får i enlighet med unionslagstiftningen fastställa de villkor på vilka ett tullombud får tillhandahålla tjänster i den medlemsstat där denne är etablerad. Utan att det påverkar den berörda medlemsstatens tillämpning av mindre stränga kriterier ska emellertid ett tullombud som uppfyller kriterierna i artikel 39  
 a–d 
  ha rätt att tillhandhålla sådana tjäns­ ter i en annan medlemsstat än den där denne är etablerad. 
  
 4. Medlemsstaterna får tillämpa villkoren fastställda i enlighet med punkt 3 första meningen på tullombud som inte är eta­ blerade i unionens tullområde. 
  
 Artikel 19 
  
 Fullmakt 
  
 1. Vid sina kontakter med tullmyndigheterna ska tullombud uppge att de agerar för huvudmannens räkning och ange om ombudskapet i tullfrågor är direkt eller indirekt. 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera de tekniska arrangemangen för utveckling, underhåll och använd­ ning av de elektroniska system som avses i artikel 16.1. 
  
 Personer som inte uppger att de agerar som tullombud eller som uppger att de agerar som tullombud utan att ha fullmakt att göra detta, ska anses agera i eget namn och för egen räkning. 
  
 238 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/19 
  
 2. Tullmyndigheterna får kräva att personer som uppger att de agerar som tullombud styrker att de har fullmakt från den person som de företräder. 
  
 I särskilda fall ska tullmyndigheterna inte begära ett sådant styrkande. 
  
 3. Tullmyndigheterna ska inte begära att en person som agerar som tullombud och regelbundet genomför åtgärder och formaliteter varje gång styrker att denne har fullmakt, förutsatt att den personen kan styrka detta på tullmyndigheternas begä­ ran. 
  
 Artikel 20 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de fall där det undantag som avses i artikel 18.2 andra stycket inte ska tillämpas, 
  
 b)de fall där tullmyndigheterna inte behöver begära ett sådant styrkande av fullmakt som avses i artikel 19.2 första stycket. 
  
 Artikel 21 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler om beviljande och styrkande av den rätt som avses i artikel 18.3. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 3 
  
 B e s l u t m e d s t ö d a v t u l l a g s t i f t n i n g e n 
  
 Artikel 22 
  
 Beslut som fattas på ansökan 
  
 1. En person som ansöker om ett beslut som rör tillämp­ ningen av tullagsstiftningen ska tillhandahålla alla uppgifter som de behöriga tullmyndigheterna behöver för att kunna fatta det beslutet. 
  
 Även flera personer får gemensamt ansöka om och omfattas av ett beslut, i enlighet med villkoren i tullagstiftningen. 
  
 Om inget annat föreskrivs ska den behöriga tullmyndigheten vara myndigheten för den plats där den sökandes huvudsakliga bokföring för tulländamål förs eller är tillgänglig och där åtmin­ stone en del av den verksamhet som omfattas av beslutet avses bedrivas. 
  
 2. Tullmyndigheterna ska, utan dröjsmål och senast inom 30 dagar från det att ansökan om ett beslut mottagits, kontrollera om villkoren för godtagande av denna ansökan är uppfyllda. 
  
 Om tullmyndigheterna fastställer att ansökan innehåller alla de uppgifter som krävs för att de ska kunna fatta detta beslut, ska de meddela sitt godtagande till den sökande inom den tids­ period som anges i första stycket. 
  
 3. Den behöriga tullmyndigheten ska fatta ett beslut enligt punkt 1, och ska meddela den sökande utan dröjsmål och senast inom 120 dagar från den dag då ansökan har godtagits, om inget annat föreskrivs. 
  
 Om tullmyndigheterna inte kan iaktta tidsfristen för att fatta ett beslut, ska de underrätta den sökande om detta innan tiden gått ut, ange skälen till detta överskridande och ange den ytterligare tid som de bedömer nödvändig för att kunna fatta ett beslut. Om inget annat föreskrivs ska denna ytterligare tid uppgå till högst 30 dagar. 
  
 Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i det andra stycket får tullmyndigheterna förlänga tidsfristen för att fatta ett beslut, enligt tullagstiftningen, om sökanden begär en förlängning för att genomföra anpassningar i syfte att säkerställa att villkoren och kriterierna uppfylls. Dessa anpassningar och den ytterligare tid som är nödvändig för att genomföra dem ska meddelas till tullmyndigheten, som ska besluta om förlängning­ en. 
  
 4.Om inget annat föreskrivs i beslutet eller tullagstiftningen, ska beslutet börja gälla från och med den dag då den sökande mottar det eller ska anses ha mottagit det. Utom i de fall som avses i artikel 45.2 ska fattade beslut kunna verkställas av tull­ myndigheterna från och med den dagen. 
  
 5.Om inget annat föreskrivs i tullagstiftningen ska beslutet vara giltigt utan tidsbegränsning. 
  
 239 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/20 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 6. Innan tullmyndigheterna fattar ett beslut som skulle vara negativt för den sökande, ska de meddela på vilka grunder de avser att basera sitt beslut till den sökande, som ska ges Adams lighet att framföra sin ståndpunkt inom en föreskriven tid från och med den dag då denne mottar meddelandet eller ska anses ha mottagit det. När den tiden löpt ut ska den sökande i lämplig form meddelas beslutet. 
  
 Första stycket ska inte tillämpas i något av följande fall: 
  
 a)I fråga om ett beslut som avses i artikel 33.1. 
  
 b)I fall av vägran att tillämpa en tullkvot om den fastställda tullkvotvolymen uppnås enligt artikel 56.4 första stycket. 
  
 c)Om typen eller omfattningen av hotet mot säkerhet och skydd för unionen och dess invånare, mot människors, djurs och växters hälsa, mot miljön eller mot konsumenter så kräver. 
  
 d)Om beslutet syftar till att säkerställa genomförandet av ett annat beslut där första stycket har tillämpats, utan att det påverkar tillämpningen av den berörda medlemsstatens lags­ tiftning. 
  
 e)Om det skulle inverka menligt på utredningar som inletts i syfte att bekämpa bedrägeri. 
  
 f)I andra särskilda fall. 
  
 7. Ett beslut som är negativt för den sökande ska innehålla en beskrivning av de grunder på vilka det baseras och ska innehålla en hänvisning till rätten att överklaga enligt artikel 44. 
  
 Artikel 23 
  
 Hantering av beslut som fattats på ansökan 
  
 1.Innehavaren av beslutet ska fullgöra de skyldigheter som följer av det beslutet. 
  
 2.Innehavaren av beslutet ska utan dröjsmål underrätta tull­ myndigheterna om alla händelser som inträffat efter det att beslutet fattats och som kan inverka på beslutets upprätthål­ lande eller innehåll. 
  
 3.Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelser på andra områden som anger de fall där beslut är ogiltiga eller förlorar sin giltighet, får de tullmyndigheter som fattat ett beslut när som helst upphäva, ändra eller återkalla beslutet om det inte är förenligt med tullagstiftningen. 
  
 4.I särskilda fall ska tullmyndigheterna 
  
 a)ompröva ett beslut, 
  
 b)tillfälligt dra in ett beslut som inte ska upphävas, återkallas eller ändras. 
  
 5. Tullmyndigheterna ska övervaka de villkor och kriterier som innehavaren av ett beslut ska fullgöra. De ska också över­ vaka att de skyldigheter som följer av beslutet fullgörs. Om innehavaren av beslutet har varit etablerad i mindre än tre år ska tullmyndigheterna noggrant övervaka det under det första året efter det att beslutet fattats. 
  
 Artikel 24 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)undantag från artikel 22.1 tredje stycket, 
  
 b)villkor för godtagande av en ansökan enligt artikel 22.2, 
  
 c)tidsfristen för att fatta ett särskilt beslut, inbegripet en even­ 
  
 tuell förlängning av denna tidsfrist, i enlighet med arti­ kel 22.3, 
  
 d)de fall, enligt artikel 22.4, där beslutet börjar gälla en annan dag än den då den sökande mottar det eller anses ha mot­ tagit det, 
  
 e)de fall, enligt artikel 22.5, där beslutet inte är giltigt under obegränsad tid, 
  
 f)den period som avses i artikel 22.6 första stycket, 
  
 g)de särskilda fall som avses i artikel 22.6 andra stycket f där den sökande inte får möjlighet att framföra sin ståndpunkt, 
  
 240 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/21 
  
 h)fall och regler för omprövning och tillfällig indragning av beslut enligt artikel 23.4. 
  
 Artikel 25 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler 
  
 a)för inlämnande och godtagande av ansökan om ett beslut, enligt artikel 22.1 och 22.2, 
  
 b)för fattande av beslut enligt artikel 22, i förekommande fall inbegripet samråd med de berörda medlemsstaterna, 
  
 c)för övervakning av ett beslut i enlighet med artikel 23.5. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 26 
  
 Besluts giltighet i hela unionen 
  
 Utom i de fall där ett beslut har verkan endast i en eller flera medlemsstater ska beslut som rör tillämpningen av tullagstift­ ning vara giltiga överallt i unionens tullområde. 
  
 Artikel 27 
  
 Upphävande av förmånliga beslut 
  
 1. Tullmyndigheterna ska upphäva ett beslut som är till för­ del för innehavaren av beslutet, om samtliga följande villkor är uppfyllda: 
  
 a)Beslutet fattades på grundval av felaktiga eller ofullständiga uppgifter. 
  
 b)Innehavaren av beslutet visste eller borde rimligen ha vetat att uppgifterna var felaktiga eller ofullständiga. 
  
 c)Beslutet skulle ha varit annorlunda om uppgifterna hade varit korrekta och fullständiga. 
  
 2.Innehavaren av beslutet ska underrättas om att det upp­ 
  
 hävts. 
  
 3.Upphävandet ska börja gälla från och med den dag då det ursprungliga beslutet började gälla, om inget annat föreskrivs i beslutet i enlighet med tullagstiftningen. 
  
 Artikel 28 
  
 Återkallelse och ändring av förmånliga beslut 
  
 1. Ett förmånligt beslut ska återkallas eller ändras i andra fall än de som avses i artikel 27 
  
 a)om ett eller flera av villkoren för att fatta beslutet inte var uppfyllda eller inte längre uppfylls, eller 
  
 b)på ansökan av innehavaren av beslutet. 
  
 2.Om inget annat föreskrivs får ett förmånligt beslut som riktas till flera personer återkallas endast i fråga om en person som inte fullgör en skyldighet som gäller inom ramen för be­ slutet. 
  
 3.Innehavaren av beslutet ska underrättas om dess återkal­ lelse eller ändring. 
  
 4.Artikel 22.4 ska gälla vid återkallelse eller ändring av ett beslut. 
  
 Emellertid får tullmyndigheterna i undantagsfall och om berät­ tigade intressen för innehavaren av beslutet så kräver skjuta upp den dag då återkallelsen eller ändringen börjar gälla upp till ett år. Det datumet ska anges i beslutet om återkallelse eller änd­ ring. 
  
 Artikel 29 
  
 Beslut som fattas utan föregående ansökan 
  
 Utom när en tullmyndighet agerar som en rättslig myndighet ska artiklarna 22.4, 22.5, 22.6, 22.7, 23.3, 26, 27 och 28 också gälla beslut som tullmyndigheterna fattar utan en föregående ansökan från den berörda personen. 
  
 Artikel 30 
  
 Begränsningar som är tillämpliga på beslut om varor som hänförts till ett tullförfarande eller som lagras tillfälligt 
  
 Utom när den berörda personen begär det ska en återkallelse eller ändring eller tillfällig indragning av ett förmånligt beslut inte gälla för varor som vid den tidpunkt då återkallelsen, änd­ ringen eller den tillfälliga indragningen börjar gälla redan är hänförda till och fortfarande omfattas av ett tullförfarande eller lagras tillfälligt genom tillämpning av det återkallade, ändrade eller tillfälligt indragna beslutet. 
  
 241 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/22 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 31 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de fall som avses i artikel 28.2 där ett förmånligt beslut som vänder sig till flera personer får återkallas också när det gäller andra personer än den som inte fullgör en skyldighet som föreskrivits enligt det beslutet, 
  
 b)de undantagsfall i vilka tullmyndigheterna får skjuta upp den dag då återkallelsen eller ändringen börjar gälla i enlighet med artikel 28.4 andra stycket. 
  
 a)för tullmyndigheterna gentemot innehavaren av beslutet en­ dast i fråga om varor för vilka tullformaliteterna fullgörs efter den dag då beslutet får verkan, 
  
 b)för innehavaren av beslutet gentemot tullmyndigheterna med verkan först från och med den dag då denne mottar eller anses ha mottagit underrättelse om beslutet. 
  
 3.Beslut om bindande klassificeringsbesked eller om bin­ dande ursprungsbesked ska vara giltiga i tre år från och med den dag då beslutet börjar gälla. 
  
 4.När det gäller en ansökan om ett beslut om bindande klassificeringsbesked eller om bindande ursprungsbesked i sam­ band med ett visst tullförfarande ska innehavaren av beslutet kunna styrka följande: 
  
 Artikel 32 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ farandereglerna för att upphäva, återkalla eller ändra förmånliga beslut. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 a)När det gäller ett beslut om bindande klassificeringsbesked, att de deklarerade varorna i alla avseenden motsvarar de varor som beskrivs i beslutet. 
  
 b)När det gäller ett beslut om bindande ursprungsbesked, att de berörda varorna och de omständigheter som avgör visst ursprung i alla avseenden motsvarar de varor och omstän­ digheter som beskrivs i beslutet. 
  
 Artikel 33 
  
 Artikel 34 
  
 Beslut som avser bindande besked 
  
 Hantering av beslut som rör bindande besked 
  
 1. Tullmyndigheterna ska på grundval av en ansökan fatta beslut som rör bindande klassificeringsbesked eller beslut som rör bindande ursprungsbesked. 
  
 En sådan ansökan ska inte godtas i någon av följande situatio­ ner: 
  
 a)Om ansökan upprättas eller redan har upprättats vid samma eller ett annat tullkontor av innehavaren av ett beslut avse­ ende samma varor eller för denna persons räkning och, när det gäller ett beslut om bindande ursprungsbesked, enligt samma omständigheter som avgör visst ursprung. 
  
 b)Om ansökan inte hänför sig till något avsett utnyttjande av beslutet om bindande klassificeringsbesked eller beslutet om bindande ursprungsbesked eller avsedd användning av ett tullförfarande. 
  
 2. Beslut om bindande klassificeringsbesked eller om bin­ dande ursprungsbesked ska vara bindande endast i fråga om en varas klassificering enligt tulltaxan eller bestämning av en varas ursprung 
  
 1. Ett beslut om bindande klassificeringsbesked ska upphöra att gälla innan den period som avses i artikel 33.3 löper ut om det inte längre är förenligt med lagstiftningen på grund av något av följande: 
  
 a)antagandet av en ändring av de nomenklaturer som avses i artikel 56.2 a och b, 
  
 b)antagandet av åtgärder enligt artikel 57.4, 
  
 med verkan från och med den dag då ändringen eller åtgärderna börjar tillämpas. 
  
 2. Ett beslut om bindande ursprungsbesked ska upphöra att gälla innan den period som avses i artikel 33.3 löper ut i något av följande fall: 
  
 a)Om en förordning antas eller ett avtal ingås av unionen och börjar tillämpas i unionen och beslutet om bindande ur­ sprungsbesked inte längre överensstämmer med den lagstift­ ning som därmed fastställs, med verkan från och med den dag då förordningen eller avtalet börjar tillämpas. 
  
 242 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/23 
  
 b)Om det inte längre är förenligt med det avtal om ursprungs­ regler som utarbetats inom ramen för Världshandelsorgani­ sationen (WTO) eller med de förklarande anmärkningar eller yttranden om ursprung som antagits för tolkningen av detta avtal, med verkan från och med den dag då de offentliggörs i 
  
 Europeiska unionens officiella tidning. 
  
 3.Beslut om bindande klassificeringsbesked eller om bin­ dande ursprungsbesked ska inte upphöra att gälla med Roberson aktiv verkan. 
  
 4.Med undantag från artikel 23.3 och artikel 27 ska beslut om bindande klassificeringsbesked och om bindande ursprungs­ besked upphävas om de grundas på felaktiga eller ofullständiga uppgifter från de sökande. 
  
 5.Beslut om bindande klassificeringsbesked och om bin­ dande ursprungsbesked ska återkallas i enlighet med artikel 23.3 och artikel 28. Sådana beslut ska dock inte återkallas på ansö­ kan av innehavaren av beslutet. 
  
 6.Beslut om bindande klassificeringsbesked och om bin­ dande ursprungsbesked får inte ändras. 
  
 7.Tullmyndigheterna ska återkalla beslut om bindande klas­ sificeringsbesked 
  
 a)när de inte längre är förenliga med tolkningen av någon av de nomenklaturer som avses i artikel 56.2 a och b till följd av något av följande: 
  
 i) Sådana förklarande anmärkningar som avses i artikel 9.1 a andra strecksatsen i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och sta­ tistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (1) med verkan från och med den dag då de offentliggörs i 
  
 Europeiska unionens officiella tidning. 
  
 ii)En dom från Europeiska unionens domstol, med verkan från och med den dag då domslutet offentliggörs i Eu­ ropeiska unionens officiella tidning. 
  
 iii)Klassificeringsbeslut, klassificeringsuttalanden eller änd­ ringar i de förklarande anmärkningarna till nomenkla­ 
  
 turen till systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering som antagits av den organisation som inrättats genom konventionen om inrättandet av ett tull­ samarbetsråd, undertecknad i Bryssel den 15 december 1950, med verkan från och med den dag då kommis­ sionens meddelande offentliggörs i  
 C-serien 
  av Europeiska unionens officiella tidning. 
  
 b) i andra särskilda fall. 
  
 (1) EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. 
  
 8.Beslut om bindande ursprungsbesked ska återkallas 
  
 a)när de inte längre är förenliga med en dom från Europeiska unionens domstol, med verkan från och med den dag då domslutet offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller 
  
 b)i andra särskilda fall. 
  
 9. Om punkt 1 b eller punkterna 2, 7 eller 8 tillämpas, får ett beslut om bindande klassificeringsbesked eller om bindande ursprungsbesked fortfarande användas i samband med bindande kontrakt som baserades på det beslutet och som ingicks innan det upphörde att gälla eller återkallades. Den förlängda använd­ ningen ska inte tillämpas när ett beslut om bindande ursprungs­ besked fattas för varor som ska exporteras. 
  
 Den förlängda användning som avses i första stycket ska inte överstiga sex månader från och med den dag då beslutet om bindande klassificeringsbesked eller bindande ursprungsbesked upphör att gälla eller återkallas. Genom en sådan åtgärd som avses i artikel 57.4 eller artikel 67 kan dock denna förlängda användning uteslutas eller en kortare tidsperiod föreskrivas. Om det gäller produkter för vilka en import- eller exportlicens in­ lämnas när tullformaliteterna genomförs, ska tiden på sex må­ nader ersättas med licensens giltighetstid. 
  
 För att den förlängda användningen av ett beslut om bindande klassificeringsbesked eller bindande ursprungsbesked ska kunna utnyttjas ska innehavaren av detta beslut inge en ansökan till den tullmyndighet som fattade beslutet inom 30 dagar från och med den dag då beslutet upphör att gälla eller återkallas, med angivande av de kvantiteter för vilka en förlängd användnings­ period begärs och den medlemsstat eller de medlemsstater i vilka varorna kommer att klareras under den förlängda använd­ ningsperioden. Denna tullmyndighet ska fatta beslut om för­ längd användning och utan dröjsmål underrätta innehavaren, och senast inom 30 dagar från den dag då den mottar alla de uppgifter som krävs för att den ska kunna fatta detta beslut. 
  
 10.Kommissionen ska underrätta tullmyndigheterna när 
  
 a)fattande av beslut om bindande klassificeringsbesked eller om bindande ursprungsbesked i fråga om varor där en kor­ rekt och enhetlig klassificering enligt tulltaxan eller bestäm­ ning av varors ursprung inte är säkerställd tillfälligt ska upp­ höra, eller 
  
 b)ett tillfälligt upphörande enligt led a dras tillbaka. 
  
 11. I syfte att säkerställa en korrekt och enhetlig klassifice­ ring enligt tulltaxan eller bestämning av varors ursprung får kommissionen anta beslut där medlemsstaterna uppmanas att återkalla beslut om bindande klassificeringsbesked eller om bin­ dande ursprungsbesked. 
  
 243 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/24 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 35 
  
 Beslut som rör bindande besked avseende andra faktorer 
  
 I särskilda fall ska tullmyndigheterna på grundval av en ansökan fatta beslut som gäller bindande besked när det gäller andra faktorer som avses i avdelning II, på grundval av vilka import- eller exporttullar och andra åtgärder avseende handel med varor tillämpas. 
  
 Artikel 36 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de särskilda fall enligt artikel 34.7 b och 34.8 b i vilka beslut om bindande klassificeringsbesked och bindande ursprungs­ besked ska återkallas, 
  
 b)de fall enligt artikel 35 i vilka beslut som rör bindande besked fattas när det gäller andra faktorer på grundval av vilka import- eller exporttullar och andra åtgärder avseende handel med varor tillämpas. 
  
 Artikel 37 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 1. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta för­ faranderegler för 
  
 a)användning av ett beslut om bindande klassificeringsbesked eller bindande ursprungsbesked efter det att giltigheten har upphört eller det har återkallats, i enlighet med artikel 34.9, 
  
 b)kommissionens underrättelser till tullmyndigheterna i enlig­ het med artikel 34.10 a och b, 
  
 c)användning av beslut som avses i artikel 35 och som fast­ ställts i enlighet med artikel 36 b efter det att giltigheten upphört, 
  
 d)tillfälligt upphörande av beslut som avses i artikel 35 och som fastställts i enlighet med artikel 36 b och underrättelser om det tillfälliga upphörandet eller återkallelsen av uppskju­ tandet till tullmyndigheterna. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 2. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta de be­ slut genom vilka medlemsstaterna uppmanas att återkalla 
  
 a)beslut som avses i artikel 34.11, eller 
  
 b)beslut som avses i artikel 35 och som fastställts i enlighet med artikel 36 b. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgi­ vande förfarande som avses i artikel 285.2. 
  
 När ett yttrande från den kommitté som avses i artikel 285.1 ska erhållas genom ett skriftligt förfarande ska artikel 285.6 till­ lämpas. 
  
 A v s n i t t 4 
  
 G o d k ä n d e k o n o m i s k a k t ö r 
  
 Artikel 38 
  
 Ansökan och tillstånd 
  
 1. En ekonomisk aktör som är etablerad i unionens tull­ område och uppfyller kriterierna i artikel 39 får ansöka om status som godkänd ekonomisk aktör. 
  
 Tullmyndigheterna ska, vid behov efter samråd med andra be­ höriga myndigheter, bevilja denna status, som ska vara föremål för övervakning. 
  
 2. Status som godkänd ekonomisk aktör ska beviljas genom följande typer av tillstånd: 
  
 a)Tillstånd som godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar, vilket ska göra det möjligt för innehavarenatt åtnjuta vissa förenklingar i enlighet med tullagstiftningen. 
  
 b)Tillstånd som godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd, vilket ska ge innehavaren rätt till lättnader i fråga om säkerhet och skydd. 
  
 3.Båda typerna av tillstånd enligt punkt 2 kan innehas sam­ 
  
 tidigt. 
  
 4.Status som godkänd ekonomisk aktör ska, om inte annat följer av artiklarna 39, 40 och 41, erkännas av tullmyndighe­ terna i alla medlemsstater. 
  
 244 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/25 
  
 5.På grundval av erkännandet av status som godkänd eko­ nomisk aktör för tullförenklingar och under förutsättning att kraven för en särskild form av förenkling enligt tullagstiftningen har uppfyllts ska tullmyndigheterna låta aktören omfattas av denna förenkling. Tullmyndigheterna ska inte granska de krite­ rier på nytt som redan har granskats när status som godkänd ekonomisk aktör beviljades. 
  
 6.Den godkända ekonomiska aktör som avses i punkt 2 ska 
  
 ienlighet med den typ av tillstånd som har beviljats behandlas på ett mer förmånligt sätt än andra ekonomiska aktörer när det gäller tullkontroller, inbegripet färre fysiska och dokumentbase­ rade kontroller. 
  
 7.Tullmyndigheterna ska bevilja förmåner som följer av sta­ tus som godkänd ekonomisk aktör till personer som är etable­ rade i länder eller territorier utanför unionens tullområde som uppfyller villkor och fullgör skyldigheter som har fastställts ge­ nom relevant lagstiftning i dessa länder eller territorier, under förutsättning att dessa villkor och skyldigheter erkänns av unio­ nen som likvärdiga med dem som ålagts godkända ekonomiska aktörer som är etablerade i unionens tullområde. Ett sådant beviljande av förmåner ska vara baserat på ömsesidighetsprinci­ pen om inte annat beslutats av unionen, och ska stödjas genom ett internationellt avtal eller unionslagstiftning på området för den gemensamma handelspolitiken. 
  
 Artikel 39 
  
 Beviljande av status 
  
 Kriterierna för att bevilja status som ”godkänd ekonomisk aktör” ska innefatta följande: 
  
 a)Frånvaro av alla former av allvarliga överträdelser eller upp­ repade överträdelser av tullagstiftningen och skattereglerna, inbegripet att den sökande inte får vara dömd för allvarliga brott som rör hans eller hennes ekonomiska verksamhet. 
  
 b)Den sökandes uppvisande av en hög grad av kontroll över dennes transaktioner och av varuflödet, genom ett system för affärsbokföring och, vid behov, bokföring av transporter, som möjliggör lämpliga tullkontroller. 
  
 c)Ekonomisk solvens, som ska anses ha bevisats om den sö­ kande har en god ekonomisk ställning som innebär att denne kan fullfölja sina åtaganden, med vederbörlig hänsyn tagen till den aktuella affärsverksamhetens särdrag. 
  
 d)När det gäller det tillstånd som avses i artikel 38.2 a, prak­ tiska normer i fråga om kunskaper eller yrkeskvalifikationer som direkt avser den verksamhet som utförs. 
  
 e)När det gäller det tillstånd som avses i artikel 38.2 b, lämp­ liga säkerhets- och skyddsnormer, som ska anses vara upp­ fyllda om den sökande visar att denne har vidtagit lämpliga åtgärder för att garantera den internationella leveranskedjans säkerhet och skydd, bland annat när det gäller fysisk integ­ ritet och åtkomstkontroller samt logistiska processer för och hantering av särskilda typer av varor, personal och identifie­ ring av dennes affärspartner. 
  
 Artikel 40 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de förenklingar som avses i artikel 38.2 a, 
  
 b)de lättnader som avses i artikel 38.2 b, 
  
 c)den mer förmånliga behandling som avses i artikel 38.6. 
  
 Artikel 41 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter anta metoder för tillämpningen av de kriterier som avses i artikel 39. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 5 
  
 S a n k t i o n e r 
  
 Artikel 42 
  
 Tillämpning av sanktioner 
  
 1.Varje medlemsstat ska fastställa sanktioner för överträdel­ ser av tullagstiftningen. Sanktionerna ska vara effektiva, propor­ tionella och avskräckande. 
  
 2.Om administrativa sanktioner tillämpas får de bland annat ha en eller båda av följande former: 
  
 a)En penningavgift som tas ut av tullmyndigheterna, inbegri­ pet, vid behov, en betalning som gäller i stället för en straff­ rättslig påföljd. 
  
 245 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/26 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 b)Återkallelse, tillfällig indragning eller ändring av ett tillstånd som innehas av den berörda personen. 
  
 3.Medlemsstaterna ska inom 180 dagar från tillämpnings­ 
  
 dagen för denna artikel, som fastställs i enlighet med arti­ kel 288.2, till kommissionen anmäla de nationella bestämmelser som är i kraft med stöd av punkt 1 i den här artikeln och ska utan dröjsmål anmäla alla senare ändringar av dessa bestämmel­ ser. 
  
 A v s n i t t 6 
  
 Ö v e r k l a g a n d e n 
  
 Artikel 43 
  
 Beslut fattade av en rättslig myndighet 
  
 Artiklarna 44 och 45 ska inte tillämpas på överklaganden som inges i syfte att upphäva, återkalla eller ändra ett beslut rörande tillämpningen av tullagstiftningen som fattas av en rättslig myn­ dighet eller av tullmyndigheter som agerar som rättsliga myn­ digheter. 
  
 Artikel 44 
  
 Rätt att överklaga 
  
 Artikel 45 
  
 Uppskjutande av genomförandet 
  
 1.Ett överklagande får inte medföra att genomförandet av det ifrågasatta beslutet skjuts upp. 
  
 2.Tullmyndigheterna ska dock helt eller delvis skjuta upp genomförandet av ett sådant beslut, om de har goda skäl att anta att det ifrågasatta beslutet är oförenligt med tullagstift­ ningen eller om det är fara att den person som har överklagat kan vållas irreparabel skada. 
  
 3.I de fall som avses i punkt 2, om det ifrågasatta beslutet innebär att import- eller exporttullar ska betalas, ska uppskju­ tandet av genomförandet av beslutet förutsätta att det ställs en garanti, såvida det inte på grundval av en dokumenterad be­ dömning fastställs att en sådan garanti sannolikt skulle åsamka gäldenären allvarliga ekonomiska eller sociala svårigheter. 
  
 A v s n i t t 7 
  
 K o n t r o l l a v v a r o r 
  
 Artikel 46 
  
 Riskhantering och tullkontroller 
  
 1. Varje person ska ha rätt att överklaga beslut som fattats av tullmyndigheterna när det gäller tillämpningen av tullagstift­ ningen om beslutet eller sanktionen berör personen direkt och personligen. 
  
 Varje person som hos tullmyndigheterna ansökt om ett beslut och inte fått ett beslut med anledning av ansökan inom den tidsfrist som avses i artikel 22.3 ska också ha rätt att överklaga. 
  
 2.Rätten att överklaga får utövas i åtminstone två instanser: 
  
 a)I första instans, vid tullmyndigheterna eller en rättslig myn­ dighet eller ett annat organ som utsetts för det ändamålet av medlemsstaterna. 
  
 b)I andra instans, vid ett högre oberoende organ, som kan vara en rättslig myndighet eller ett likvärdigt specialiserat organ, enligt gällande bestämmelser i medlemsstaterna. 
  
 3.Överklagandet ska inges i den medlemsstat där beslutet har fattats eller där ansökan om beslutet har ingetts. 
  
 4.Medlemsstaterna ska se till att förfarandet för överklagan­ den gör det möjligt att skyndsamt bekräfta eller rätta till beslut som fattats av tullmyndigheterna. 
  
 1. Tullmyndigheterna får genomföra alla tullkontroller som de anser nödvändiga. 
  
 Tullkontrollerna kan särskilt bestå i att undersöka varor, utföra provtagning, kontrollera att de uppgifter som lämnas i en de­ klaration eller en anmälan är riktiga och fullständiga, kontrollera att dokument finns och är äkta, riktiga och giltiga, granska ekonomiska aktörers räkenskaper och annan bokföring eller undersöka transportmedel, bagage och andra varor som perso­ ner för med sig eller bär på sig samt utföra officiella under­ sökningar och andra liknande handlingar. 
  
 2.Andra tullkontroller än slumpvisa kontroller ska främst baseras på riskanalys som görs med hjälp av elektronisk data­ behandlingsteknik i syfte att, på grundval av kriterier som ut­ arbetats på nationell nivå, unionsnivå och, i förekommande fall, internationell nivå, identifiera och bedöma risker och utarbeta nödvändiga motåtgärder. 
  
 3.Tullkontroller ska utföras inom en gemensam ram för riskhantering som grundar sig på utbyte av riskinformation och riskanalysresultat mellan tullförvaltningar och genom vilken det fastställs gemensamma riskkriterier och standarder, kontroll­ åtgärder och prioriterade kontrollområden. 
  
 Kontroller som grundar sig på sådan information och sådana kriterier ska utföras utan att det påverkar andra kontroller som utförs i enlighet med punkt 1 eller med andra gällande bestäm­ melser. 
  
 246 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/27 
  
 4. Tullmyndigheterna ska bedriva en riskhantering som inne­ bär att de skiljer mellan de olika risknivåer som är förknippade med varor som är föremål för tullkontroller eller tullövervak­ ning samt för att fastställa om varorna ska underkastas särskilda tullkontroller, och i så fall var. 
  
 Riskhanteringen ska innefatta aktiviteter som insamling av upp­ gifter och information, riskanalys och riskbedömning, föreskrif­ ter om och vidtagande av åtgärder samt regelbunden övervak­ ning och översyn av denna process och dess resultat, baserat på internationella och nationella källor och strategier, källor i unio­ nen och unionsstrategier. 
  
 5. Tullmyndigheterna ska utbyta riskinformation och resultat av riskanalys när 
  
 a)en tullmyndighet bedömer att riskerna är betydande samt kräver en tullkontroll och det av kontrollresultaten framgår att en händelse som utlöser riskerna har inträffat, eller 
  
 b)det av kontrollresultaten inte framgår att en händelse som utläser riskerna har inträffat, men den berörda tullmyndig­ heten bedömer att hotet utgör en hög risk någon annanstans i unionen. 
  
 6. Vid fastställandet av gemensamma riskkriterier och stan­ darder, kontrollåtgärder och prioriterade kontrollområden enligt punkt 3 ska allt följande beaktas: 
  
 a)Proportion till risken. 
  
 b)Hur angelägna de nödvändiga kontrollerna är. 
  
 c)Den troliga inverkan på handelsflödet, enskilda medlemssta­ ter och resurser för kontroll. 
  
 7. De gemensamma riskkriterier och standarder som avses i punkt 3 ska innefatta allt följande: 
  
 a)En beskrivning av riskerna. 
  
 b)De riskfaktorer eller riskindikatorer som ska användas för att välja ut vilka varor eller ekonomiska aktörer som ska ge­ nomgå tullkontroll. 
  
 c)Den typ av tullkontroll som tullmyndigheterna ska utföra. 
  
 d)Perioden för tillämpning av de tullkontroller som avses i led c. 
  
 8.Prioriterade kontrollområden ska täcka särskilda tullför­ faranden, varutyper, transportrutter, transportsätt eller ekono­ miska aktörer som är föremål för mer omfattande riskanalys och tullkontroller under en viss period, utan att detta påverkar andra kontroller som normalt utförs av tullmyndigheterna. 
  
 Artikel 47 
  
 Samarbete mellan myndigheter 
  
 1.Om andra kontroller än tullkontroller ska genomföras av andra behöriga myndigheter än tullmyndigheterna i fråga om samma varor, ska tullmyndigheterna i nära samarbete med dessa andra myndigheter, anstränga sig för att få dessa kontroller utförda om möjligt vid samma tidpunkt och på samma plats som tullkontrollerna  
 (”one-stop-shop”), 
  varvid tullmyndighe­ terna ska ha den samordnande rollen för att uppnå detta. 
  
 2.Inom ramen för de kontroller som avses i detta avsnitt och om det är nödvändigt för att minimera risker och bekämpa bedrägerier, får tullmyndigheterna och andra behöriga myndig­ heter med varandra och med kommissionen utbyta uppgifter som mottas om införsel, utförsel, transitering, befordran, lagring och slutanvändning, inbegripet posttrafik, som befordras mellan unionens tullområde och länder eller territorier utanför unio­ nens tullområde, om förekomst och befordran inom unionens tullområde av  
 icke-unionsvaror 
  och varor som omfattas av för­ farandet för slutanvändning samt om resultaten av eventuella kontroller. Tullmyndigheterna och kommissionen får också ut­ byta sådana uppgifter med varandra i syfte att säkerställa en enhetlig tillämpning av tullagstiftningen. 
  
 Artikel 48 
  
 Kontroll efter frigörande 
  
 För tullkontrolländamål får tullmyndigheterna kontrollera att de uppgifter som lämnas i en tulldeklaration, en deklaration för tillfällig lagring, en summarisk införseldeklaration, en summa­ risk utförseldeklaration, en deklaration om återexport eller en anmälan om återexport är riktiga och fullständiga, kontrollera att styrkande handlingar finns och är äkta, riktiga och giltiga och får granska deklarantens räkenskaper och annan bokföring som avser transaktionerna för varorna eller de tidigare eller efterföljande kommersiella transaktioner som berör varorna ef­ ter att ha frigjort dessa varor. Tullmyndigheterna får också un­ dersöka dessa varor och/eller ta prover av varorna om det fort­ farande är möjligt för dem att göra detta. 
  
 Dessa kontroller får genomföras på plats hos innehavaren av varorna eller innehavarens företrädare eller hos varje annan person som av yrkesmässiga skäl är direkt eller indirekt inblan­ dad i dessa transaktioner eller hos varje annan person som innehar dessa dokument och uppgifter i kommersiellt syfte. 
  
 247 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/28 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 49 
  
 Flygningar och sjöförbindelser inom unionen 
  
 1.Tullkontroller eller tullformaliteter ska utföras för handba­ gage och lastrumsbagage som tillhör personer som antingen reser med flyg inom unionen eller reser med fartyg inom unio­ nen, endast då tullagstiftningen föreskriver sådana kontroller eller formaliteter. 
  
 2.Punkt 1 ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av någondera av följande: 
  
 a)Säkerhets- och skyddskontroller. 
  
 b)Kontroller med anledning av förbud eller restriktioner. 
  
 Artikel 50 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 1. Kommissionen ska i form av genomförandeakter anta åt­ gärder för att säkerställa en enhetlig tillämpning av tullkontrol­ ler, inklusive utbyte av resultaten av riskinformation och risk­ analys, gemensamma riskkriterier och standarder, kontrollåtgär­ der och prioriterade kontrollområden som avses i artikel 46.3. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 När det finns tvingande skäl till skyndsamhet i fråga om sådana åtgärder, vederbörligen motiverade av behovet att snabbt upp­ datera den gemensamma ramen för riskhantering och anpassa utbytet av riskinformation och riskanalys, gemensamma riskkri­ terier och riskstandarder, kontrollåtgärder och prioriterade kont­ rollområden till riskutvecklingen, ska kommissionen anta ome­ delbart tillämpliga genomförandeakter i enlighet med det för­ farande som avses i artikel 285.5. 
  
 När ett yttrande från den kommitté som avses i artikel 285.1 ska erhållas genom ett skriftligt förfarande ska artikel 285.6 till­ lämpas. 
  
 2. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa vid vilka hamnar och flygplatser tullkontroller och tullformali­ teter ska tillämpas på följande i enlighet med artikel 49: 
  
 a)Handbagage och lastrumsbagage som tillhör personer som 
  
 i)reser med flyg som kommer från en flygplats utanför unionen och som efter en mellanlandning på en flygplats i unionen fortsätter till en annan flygplats i unionen, 
  
 ii)reser med flyg som mellanlandar på en flygplats i unio­ nen innan de fortsätter till en flygplats utanför unionen, 
  
 iii)använder en sjöfartsservice som tillhandahålls av samma fartyg och som innehåller flera etapper med avresa, up­ pehåll eller slutdestination i hamnar utanför unionen, 
  
 iv)är ombord på en fritidsbåt eller ett turist- eller affärsflyg­ plan. 
  
 b)Handbagage och lastrumsbagage som 
  
 i)anländer till en flygplats i unionen ombord på ett flyg­ plan som kommer från en flygplats utanför unionen och på denna flygplats flyttas över till ett annat flygplan som flyger vidare inom unionen, 
  
 ii)lastas vid en flygplats i unionen på ett flygplan som flyger inom unionen för transferering vid en annan flygplats inom unionen till ett flygplan vars destination är en flygplats utanför unionen. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 8 
  
 B e v a r a n d e a v 
  
 d o k u m e n t o c h a n d r a u p p g i f ­ 
  
 t e r , o c h 
  
 a v g i f t e r o c h k o s t n a d e r 
  
 Artikel 51 
  
 Bevarande av dokument och andra uppgifter 
  
 1. Den berörda personen ska för tullkontrolländamål bevara de dokument och uppgifter som avses i artikel 15.1 under minst tre år, med alla medel som är tillgängliga för och god­ kända av tullmyndigheterna. 
  
 För varor som övergår till fri omsättning under andra omstän­ digheter än dem som avses i tredje stycket eller varor som deklareras för export ska tiden löpa från utgången av det år under vilket tulldeklarationen för övergång till fri omsättning eller exportdeklarationen godtas. 
  
 För varor som övergår till fri omsättning tullfritt eller till nedsatt importtullsats på grund av deras användning för slutändamål ska tiden löpa från utgången av det år under vilket varorna upphör att vara föremål för tullövervakning. 
  
 För varor som hänförs till ett annat tullförfarande eller för varor i tillfällig lagring ska tiden löpa från utgången av det år under vilket tullförfarandet i fråga har avslutats eller den tillfälliga lagringen har upphört. 
  
 248 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/29 
  
 2. Om en tullkontroll beträffande en tullskuld visar att bok­ föringsposten i fråga måste rättas och om den berörda personen har underrättats om detta, ska dokumenten och uppgifterna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 103.4, bevaras tre år efter utgången av den tid som fastställs i punkt 1 i den här artikeln. 
  
 Om ett överklagande har ingetts eller om ett domstolsförfarande har inletts, ska dokumenten och uppgifterna bevaras under den tid som föreskrivs i punkt 1 eller tills överklagandeförfarandet eller domstolsförfarandet har slutförts, beroende på vilket som infaller senare. 
  
 Artikel 52 
  
 Avgifter och kostnader 
  
 1.Tullmyndigheterna får inte ta ut avgifter för tullkontroller eller annan tillämpning av tullagstiftningen som äger rum under de behöriga tullkontorens officiella öppettider. 
  
 2.Tullmyndigheterna får ta ut avgifter eller ersättning för särskilda tjänster, särskilt följande: 
  
 a)Tullpersonals närvaro, på begäran, under annan tid än offi­ ciell kontorstid eller på annan plats än i tullens lokaler. 
  
 b)Analyser eller expertutlåtanden avseende varor samt postav­ gifter för att återlämna varor till en sökande, särskilt när det är fråga om beslut som fattas enligt artikel 33 eller tillhan­ dahållande av uppgifter enligt artikel 14.1. 
  
 c)Undersökning eller provtagning av varor för kontrollända­ mål eller förstöring av varor, om andra kostnader än kost­ nader för att ta tullpersonal i anspråk uppstår. 
  
 d)Exceptionella kontrollåtgärder som är nödvändiga till följd av varornas beskaffenhet eller en potentiell risk. 
  
 KAPITEL 3 
  
 Valutaomräkning och tidsfrister 
  
 Artikel 53 
  
 Valutaomräkning 
  
 1. De behöriga myndigheterna ska offentliggöra och/eller göra tillgänglig på internet den växelkurs som ska tillämpas när en valutaomräkning krävs i ett av följande två fall: 
  
 a)Faktorer som används för att fastställa varors tullvärde ut­ trycks i en annan valuta än den som används i den med­ lemsstat där tullvärdet fastställs. 
  
 b)Ett motvärde i nationell valuta till euro behövs i syfte att fastställa varors klassificering enligt tulltaxan och beloppet av import- och exporttull inklusive värdetrösklar enligt Gemen­ samma tulltaxan. 
  
 2. För valutaomräkning som krävs av andra orsaker än de som avses i punkt 1 ska det inom ramen för tillämpning av tullagstiftningen användas ett motvärde i nationell valuta till euro som ska fastställas minst en gång per år. 
  
 Artikel 54 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa regler om valutaomräkning för de ändamål som avses i artikel 53.1 och 53.2. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 55 
  
 Tider, dagar och tidsfrister 
  
 1.Om en tid, dag eller tidsfrist är fastställd i tullagstiftningen, får denna tid inte förlängas eller förkortas och denna dag eller tidsfrist får inte skjutas upp eller tidigareläggas, om inte annat anges. 
  
 2.De regler som är tillämpliga på tider, dagar eller tidsfrister 
  
 enligt rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister (1), ska tillämpas utom när det finns andra bestäm­ melser om detta i tullagstiftningen. 
  
 AVDELNING II 
  
 FAKTORER SOM SKA LÄGGAS TILL GRUND FÖR TILLÄMPNINGEN AV IMPORT- ELLER EXPORTTULLAR OCH ANDRA ÅTGÄRDER BETRÄFFANDE VARUHANDEL 
  
 KAPITEL 1 
  
 Gemensamma tulltaxan och varors klassificering enligt tulltaxan 
  
 Artikel 56 
  
 Gemensamma tulltaxan och övervakning 
  
 1. Import- och exporttullar som ska betalas ska grunda sig på Gemensamma tulltaxan. 
  
 Andra åtgärder som föreskrivs i unionsbestämmelser på sär­ skilda områden som rör varuhandeln ska i förekommande fall tillämpas enligt varornas klassificering enligt tulltaxan. 
  
 (1) EGT L 124, 8.6.1971, s. 1. 
  
 249 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/30 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 2.Gemensamma tulltaxan ska omfatta allt följande: 
  
 a)Kombinerade nomenklaturen för varor enligt förordning (EEG) nr 2658/87. 
  
 b)Varje annan nomenklatur som helt eller delvis bygger på Kombinerade nomenklaturen eller som lägger ytterligare un­ deruppdelningar till denna och som har upprättats genom unionsbestämmelser på särskilda områden med tanke på till­ lämpningen av tulltaxeåtgärder som rör varuhandeln. 
  
 c)Avtalsenliga eller normala autonoma tullar som ska tillämpas på varor som omfattas av Kombinerade nomenklaturen. 
  
 d)Bestämmelser om förmånstull som anges i avtal som unio­ nen har ingått med vissa länder eller territorier som är be­ lägna utanför unionens tullområde eller med grupper av sådana länder eller territorier. 
  
 e)Bestämmelser om förmånstull som antagits ensidigt av unio­ nen beträffande vissa länder eller territorier som är belägna utanför unionens tullområde eller beträffande grupper av sådana länder eller territorier. 
  
 f)Autonoma åtgärder som för vissa varor föreskriver en ned­ sättning av tull eller tullfrihet. 
  
 g)Gynnsam tullbehandling som fastställts för vissa varor på grund av deras beskaffenhet eller slutanvändning inom ra­ men för de åtgärder som avses i leden  
 c–f 
  eller h. 
  
 h)Andra tulltaxebestämmelser som anges i jordbrukslagstift­ ning, handelslagstiftning eller annan unionslagstiftning. 
  
 3.Om de berörda varorna uppfyller villkoren i bestämmel­ serna enligt punkt 2  
 d–g, 
  ska bestämmelserna i de leden på ansökan av deklaranten gälla i stället för de som avses i punkt 
  
 2c. En ansökan om detta får inges i efterhand, under förutsätt­ ning att tillämpliga tidsfrister och villkor enligt den berörda bestämmelsen eller kodexen efterlevs. 
  
 4.Om en tillämpning av de bestämmelser som avses i punkt 
  
 2 
 d–g 
  eller befrielse från de bestämmelser som avses i punkt 2 h är begränsad till en viss import- eller exportvolym, ska, i fråga om tullkvoter, tillämpningen eller befrielsen upphöra så snart som den fastställda import- eller exportvolymen uppnås. 
  
 I fråga om tulltak ska tillämpningen upphöra genom en unions­ rättsakt. 
  
 5. Övergång till fri omsättning eller export av sådana varor som omfattas av åtgärder enligt punkterna 1 och 2 får bli föremål för övervakning. 
  
 Artikel 57 
  
 Varors klassificering enligt tulltaxan 
  
 1.Vid tillämpning av Gemensamma tulltaxan ska klassifice­ ring enligt tulltaxan av varor innebära att man fastställer enligt vilket undernummer eller enligt vilken ytterligare underuppdel­ ning av Kombinerade nomenklaturen dessa varor ska klassifice­ ras. 
  
 2.Vid tillämpning av  
 icke-tariffära 
  åtgärder ska klassificering enligt tulltaxan av varor innebära att man fastställer enligt vilket undernummer eller enligt vilken ytterligare underuppdelning av Kombinerade nomenklaturen, eller av varje annan nomenklatur som har upprättats genom unionsbestämmelser och som helt eller delvis grundar sig på Kombinerade nomenklaturen eller lägger ytterligare underuppdelningar till denna, dessa varor ska klassificeras. 
  
 3.Det undernummer eller den ytterligare underuppdelning som fastställs enligt punkterna 1 och 2 ska användas för till­ lämpningen av åtgärder som är knutna till det undernumret. 
  
 4.Kommissionen får anta åtgärder för att fastställa varors klassificering enligt tulltaxan i enlighet med punkterna 1 och 2. 
  
 Artikel 58 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 1. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta åtgär­ der för enhetlig förvaltning av de tullkvoter och tulltak som avses i artikel 56.4 och för förvaltning av den övervakning av varors övergång till fri omsättning eller export som avses i artikel 56.5. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 2. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta de åt­ gärder som avses i artikel 57.4. 
  
 250 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/31 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ 
  
 Artikel 61 
  
 ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Ursprungsbevis 
  
 När det finns tvingande skäl till skyndsamhet i fråga om sådana åtgärder, vederbörligen motiverade av behovet att snabbt säker­ ställa en korrekt och enhetlig tillämpning av Kombinerade no­ menklaturen, ska kommissionen anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter i enlighet med det förfarande som avses i artikel 285.5. 
  
 När ett yttrande från den kommitté som avses i artikel 285.1 ska erhållas genom ett skriftligt förfarande ska artikel 285.6 till­ lämpas. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Varors ursprung 
  
 A v s n i t t 1 
  
 I c k e - f ö r m å n s b e r ä t t i g a n d e u r s p r u n g 
  
 Artikel 59 
  
 Räckvidd 
  
 I artiklarna 60 och 61 fastställs regler för att bestämma icke- förmånsberättigande ursprung för varor vid tillämpning av föl­ jande: 
  
 a)Gemensamma tulltaxan, med undantag av de åtgärder som avses i artikel 56.2 d och e. 
  
 b)Andra åtgärder än tulltaxeåtgärder, som fastställs genom unionsbestämmelser på särskilda områden som rör varuhan­ deln. 
  
 c)Andra unionsåtgärder som rör varors ursprung. 
  
 Artikel 60 
  
 Förvärv av ursprung 
  
 1.Varor som är helt framställda i ett enda land eller territo­ rium ska anses ha sitt ursprung i det landet eller territoriet. 
  
 2.Varor vars tillverkning sker inom mer än ett land eller territorium ska anses ha sitt ursprung i det land eller territorium där de genomgick den sista väsentliga och ekonomiskt berätti­ gade bearbetning eller behandling som skedde i ett företag ut­ rustat för det ändamålet och som resulterade i tillverkningen av en ny produkt eller innebar ett viktigt steg i tillverkningen. 
  
 1.Om ursprung har angivits i tulldeklarationen i enlighet med tullagstiftningen, får tullmyndigheterna begära att deklaran­ ten styrker varornas ursprung. 
  
 2.Om bevisning för varors ursprung uppvisas i enlighet med tullagstiftningen eller annan unionslagstiftning på särskilda om­ råden, får tullmyndigheterna i fall av rimliga tvivel begära ytter­ ligare bevisning som är nödvändig för att säkerställa att ur­ sprungsbeteckningen överensstämmer med reglerna i tillämplig unionslagstiftning. 
  
 3.När detta krävs för handeln får ett dokument som styrker ursprung utfärdas i unionen i enlighet med gällande ursprungs­ regler i destinationslandet eller destinationsterritoriet eller med någon annan metod för fastställande av det land där varorna i sin helhet framställdes eller genomgick den sista väsentliga be­ arbetningen. 
  
 Artikel 62 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa de regler enligt vilka varor, för vilka fastställandet av deras  
 icke-förmånsberättigade 
  ur­ sprung krävs för tillämpningen av de unionsåtgärder som avses i artikel 59, anses vara helt framställda i ett enda land eller territorium eller anses ha genomgått den sista väsentliga, ekono­ miskt berättigade bearbetning eller behandling som skedde i ett företag utrustat för det ändamålet och som resulterade i tillverk­ ningen av en ny produkt eller innebar ett viktigt steg i tillverk­ ningen i ett land eller territorium, i enlighet med artikel 60. 
  
 Artikel 63 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter anta förfarande­ regler för tillhandahållande och kontroll av det ursprungsbevis som avses i artikel 61. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 F ö r m å n s b e r ä t t i g a n d e u r s p r u n g 
  
 Artikel 64 
  
 Förmånsberättigande ursprung för varor 
  
 1. För att varor ska kunna omfattas av de åtgärder som avses 
  
 iartikel 56.2 d eller e eller av  
 icke-tariffära 
  förmånsåtgärder ska de uppfylla de regler om förmånsberättigande ursprung som avses i punkterna  
 2–5 
  i den här artikeln. 
  
 251 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/32 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 2.För varor som omfattas av förmånsåtgärder enligt avtal som unionen har ingått med vissa länder eller territorier som är belägna utanför unionens tullområde eller med grupper av sådana länder eller territorier ska regler om förmånsberättigande ursprung fastställas i dessa avtal. 
  
 3.För varor som omfattas av förmånsåtgärder som antagits ensidigt av unionen beträffande vissa länder eller territorier som är belägna utanför unionens tullområde eller beträffande grup­ per av sådana länder eller territorier, andra än de varor som avses i punkt 5, ska kommissionen anta regler om förmåns­ berättigande ursprung. 
  
 Dessa regler ska bygga antingen på kriteriet att varorna har framställts i sin helhet eller på kriteriet att varorna härrör från tillräcklig bearbetning eller behandling. 
  
 4. För varor som omfattas av förmånsåtgärder för handel mellan unionens tullområde och Ceuta och Melilla och som anges i protokoll nr 2 till 1985 års anslutningsakt, ska regler om förmånsberättigande ursprung antas i enlighet med artikel 9 i det protokollet. 
  
 5.För varor som omfattas av förmånsåtgärder i enlighet med förmånsordningar för utomeuropeiska länder och territorier som är associerade med unionen ska regler om förmånsberätti­ gande ursprung antas i enlighet med artikel 203 i  
 EUF-fördra­ 
  get. 
  
 6.Kommissionen får på eget initiativ eller på begäran av ett land eller territorium som omfattas av en förmånsordning, för vissa varor, bevilja det landet eller territoriet ett tillfälligt undan­ tag från de regler om förmånsberättigande ursprung som avses i punkt 3. 
  
 Det tillfälliga undantaget ska motiveras av något av följande skäl: 
  
 a)Interna eller externa faktorer gör att det land eller territorium som omfattas av förmånsordningen tillfälligt inte är i stånd att följa reglerna om förmånsberättigande ursprung. 
  
 b)Det land eller territorium som omfattas av förmånsord­ ningen behöver tid för att förbereda sig för att följa dessa regler. 
  
 En begäran om undantag ska lämnas skriftligen till kommissio­ nen av det berörda land eller territorium som omfattas av för­ månsordningen. Begäran ska ange skälen, enligt andra stycket, till att undantag begärs anges, och den ska innehålla lämpliga styrkande handlingar. 
  
 Det tillfälliga undantaget ska inte ha längre varaktighet än ef­ fekterna av de interna eller externa faktorer som gett upphov till det eller den tid som det land eller territorium som omfattas av förmånsordningen behöver för att kunna efterleva reglerna. 
  
 När ett undantag beviljas ska det berörda land eller territorium som omfattas av förmånsordningen uppfylla alla krav i fråga om vilka uppgifter som ska lämnas till kommissionen beträf­ fande användning av undantaget och förvaltning av de kvan­ titeter som omfattas av undantaget. 
  
 Artikel 65 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa de regler om förmånsberätti­ gande ursprung som avses i artikel 64.3. 
  
 Artikel 66 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter anta 
  
 a)regler om förfaranden, som avses i artikel 64.1, för att un­ derlätta fastställande i unionen av förmånsberättigande ur­ sprung för varor, 
  
 b)åtgärder som beviljar ett land eller territorium som omfattas av en förmånsordning ett tillfälligt undantag som avses i artikel 64.6. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 3 
  
 F a s t s t ä l l a n d e a v s ä r s k i l d a v a r o r s u r s p r u n g 
  
 Artikel 67 
  
 Åtgärder som vidtas av kommissionen 
  
 Kommissionen får anta åtgärder för att fastställa särskilda varors ursprung i enlighet med de ursprungsregler som är tillämpliga på dessa varor. 
  
 Artikel 68 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter anta de åtgärder som avses i artikel 67. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i arti­ kel 285.4. 
  
 252 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/33 
  
 När det finns tvingande skäl till skyndsamhet i fråga om sådana åtgärder, vederbörligen motiverade av behovet att snabbt säker­ ställa en korrekt och enhetlig tillämpning av reglerna om ur­ sprung, ska kommissionen anta omedelbart tillämpliga genom­ förandeakter i enlighet med det förfarande som avses i arti­ kel 285.5. 
  
 När ett yttrande från den kommitté som avses i artikel 285.1 ska erhållas genom ett skriftligt förfarande ska artikel 285.6 till­ lämpas. 
  
 KAPITEL 3 
  
 Varors värde för tulländamål 
  
 Artikel 69 
  
 Tillämpningsområde 
  
 Varors tullvärde ska för tillämpningen av Gemensamma tull­ taxan och  
 icke-tariffära 
  åtgärder som fastställs i unionsbestäm­ melser på särskilda områden som rör varuhandeln fastställas i enlighet med artiklarna 70 och 74. 
  
 Artikel 70 
  
 Fastställande av tullvärde grundat på transaktionsvärde 
  
 1.Grundvalen för varors tullvärde ska vara transaktionsvär­ det, det vill säga det pris som faktiskt betalats eller ska betalas för varorna när de säljs för export till unionens tullområde, vid behov justerat. 
  
 2.Det pris som faktiskt betalats eller ska betalas ska utgöras av hela den betalning som gjorts eller ska göras av köparen till säljaren eller av köparen till en tredje part till förmån för sälja­ ren för de importerade varorna och inkluderar alla betalningar som gjorts eller ska göras som ett villkor för försäljningen av den importerade varan. 
  
 3.Transaktionsvärdet ska tillämpas under förutsättning att samtliga följande villkor är uppfyllda: 
  
 a)Att köparen fritt får förfoga över eller använda varorna utan andra inskränkningar än någon av följande inskränkningar: 
  
 i)Restriktioner som införs eller krävs enligt lag eller av de offentliga myndigheterna i unionen. 
  
 ii)Begränsningar av det geografiska område inom vilket varorna får återförsäljas. 
  
 iii)Restriktioner som inte avsevärt påverkar varornas tullvär­ de. 
  
 b)Att försäljningen eller priset inte är beroende av något villkor eller någon ersättning som inte kan åsättas ett bestämt värde med avseende på de varor som ska värderas. 
  
 c)Att förtjänsten från en av köparen vidtagen efterföljande återförsäljning, förfogande eller användning av varorna inte till någon del direkt eller indirekt tillfaller säljaren, om inte en lämplig justering kan göras. 
  
 d)Att köparen och säljaren inte är varandra närstående eller att förhållandet dem emellan inte påverkar priset. 
  
 Artikel 71 
  
 Delar av transaktionsvärdet 
  
 1. Vid fastställandet av tullvärdet enligt artikel 70 ska föl­ jande läggas till det pris som faktiskt har betalats eller ska betalas för de importerade varorna: 
  
 a)Följande kostnader, i den utsträckning de utgör kostnader som köparen svarar för men som inte ingår i det pris som faktiskt har betalats eller ska betalas för varan: 
  
 i)Provisioner och mäklararvoden, med undantag för in­ köpsprovisioner. 
  
 ii)Kostnaden för förpackningar som för tulländamål be­ handlas gemensamt med varorna i fråga. 
  
 iii)Emballeringskostnader, inklusive kostnader för arbete och material. 
  
 b)Värdet av följande varor och tjänster, fördelat på vederbörligt sätt, om de tillhandahållits direkt eller indirekt av köparen utan kostnad eller till nedsatt pris för användning i samband med framställning och försäljning för export av de impor­ terade varorna, i den utsträckning detta värde inte ingår i det pris som faktiskt har betalats eller ska betalas: 
  
 i)Material, komponenter, delar och liknande artiklar som ingår i de importerade varorna. 
  
 ii)Verktyg, matriser, formar och liknande artiklar som an­ vänts vid framställningen av de importerade varorna. 
  
 iii)Material som förbrukats vid framställningen av de impor­ terade varorna. 
  
 253 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/34 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 iv)Konstruktionsarbete, utvecklingsarbete, konstnärligt arbe­ te, formgivningsarbete, ritningar och skisser som utförts utanför unionen och är nödvändiga för framställningen av de importerade varorna. 
  
 c)Royaltyer och licensavgifter som avser de varor som ska värderas och som köparen ska betala, antingen direkt eller indirekt, som ett villkor för försäljning av de varor som ska värderas, i den utsträckning dessa royaltyer och avgifter inte 
  
 ingår i det pris som faktiskt har betalats eller ska betalas. 
  
 d)Värdet av den del av förtjänsten av varje efterföljande åter­ försäljning, förfogande eller användning av importerade va­ ror som direkt eller indirekt tillfaller säljaren. 
  
 e)Följande kostnader fram till den plats där varorna har förts in i unionens tullområde: 
  
 i)Kostnaderna för transport och försäkring av de impor­ terade varorna. 
  
 ii)Lastning och hantering som hänför sig till transporten av de importerade varorna. 
  
 2.Tillägg till det pris som faktiskt har betalats eller ska betalas enligt punkt 1 ska endast göras på grundval av objektiva och mätbara uppgifter. 
  
 3.Vid fastställande av tullvärdet ska inga andra tillägg än sådana som föreskrivits i den här artikeln göras till det pris som faktiskt har betalats eller ska betalas. 
  
 Artikel 72 
  
 Delar som inte ska inbegripas i tullvärdet 
  
 Vid fastställande av tullvärdet enligt artikel 70 ska inget av följande inbegripas: 
  
 a)Kostnader för transport av de importerade varorna efter det att de förts in till unionens tullområde. 
  
 b)Kostnader för arbete med konstruktion, uppförande, sam­ mansättning, underhåll eller tekniskt bistånd som utförts efter att de importerade varorna förts in till unionens tull­ område, såsom industrianläggningar, maskiner eller utrust­ ning. 
  
 c)Räntekostnader enligt en överenskommelse om finansiering som ingåtts av köparen och som gäller köpet av de impor­ terade varorna, oavsett om finansieringen tillhandahålls av säljaren eller av någon annan person, under förutsättning att överenskommelsen om finansiering har träffats skriftligen och att köparen om så krävs kan visa att följande villkor är uppfyllda: 
  
 i)Sådana varor säljs verkligen till det pris som uppges som det pris som faktiskt har betalats eller ska betalas. 
  
 ii)Den räntesats som begärts överstiger inte den nivå som är vanlig för sådana transaktioner i det land där och vid den tidpunkt då finansieringen tillhandahölls. 
  
 d)Kostnader för rätten att reproducera de importerade varorna 
  
 iunionen. 
  
 e)Inköpsprovisioner. 
  
 f)Importtullar eller andra avgifter som ska betalas i unionen på grund av importen eller försäljningen av varorna. 
  
 g)Utan hinder av vad som sägs i artikel 71.1 c, betalningar som gjorts av köparen för rätten att distribuera eller åter­ försälja de importerade varorna, såvida dessa betalningar inte är ett villkor för försäljningen av varorna för export till unionen. 
  
 Artikel 73 
  
 Förenkling 
  
 Tullmyndigheterna får på ansökan godkänna att följande belopp fastställs på grundval av särskilda kriterier, om dessa belopp inte kan mätas den dag då tulldeklarationen godtas: 
  
 a)Belopp som ska inbegripas i tullvärdet enligt artikel 70.2. 
  
 b)Belopp som avses i artiklarna 71 och 72. 
  
 Artikel 74 
  
 Metoder som ska användas i andra hand för fastställande av tullvärde 
  
 1. Om varors tullvärde inte kan fastställas enligt artikel 70, ska det fastställas genom att punkt 2  
 a–d 
  genomgås i ordnings­ följd fram till och med det första led enligt vilket tullvärdet kan fastställas. 
  
 254 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/35 
  
 Punkt 2 c och d får, på begäran av deklaranten, tillämpas i omvänd ordning. 
  
 2. Det tullvärde som fastställs enligt punkt 1 ska motsvara följande: 
  
 a)Transaktionsvärdet av identiska varor som sålts för export till unionens tullområde och exporterats vid samma eller nästan samma tidpunkt som de varor som ska värderas. 
  
 b)Transaktionsvärdet av liknande varor som sålts för export till unionens tullområde och exporterats vid samma eller nästan samma tidpunkt som de varor som ska värderas. 
  
 c)Ett värde som grundas på det pris per enhet till vilket de importerade varorna eller identiska eller liknande impor­ terade varor säljs inom unionens tullområde i den största sammanlagda kvantiteten till personer som inte är säljarna närstående. 
  
 d)Det beräknade värde som består av summan av 
  
 i)kostnaden för eller värdet av material och tillverkning eller annan bearbetning som ägt rum vid framställningen av de importerade varorna, 
  
 Artikel 75 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa villkoren för beviljande av det tillstånd som avses i artikel 73. 
  
 Artikel 76 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)fastställande av tullvärdet i enlighet med artiklarna 70.1, 70.2, 71 och 72 inklusive regler om justering av det pris som faktiskt betalats eller ska betalas, 
  
 b)tillämpningen av de villkor som avses i artikel 70.3, 
  
 c)fastställande av det tullvärde som avses i artikel 74. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 AVDELNING III 
  
 ii)ett belopp för vinst och allmänna omkostnader som är lika med det som vanligen återfinns vid försäljning av varor av samma klass eller slag som de varor som ska värderas och som tillverkats i exportlandet för export till unionen, 
  
 iii)kostnaden för eller värdet på de poster som avses i ar­ tikel 71.1 e. 
  
 TULLSKULD OCH GARANTIER 
  
 KAPITEL 1 
  
 Uppkomst av en tullskuld 
  
 A v s n i t t 1 
  
 T u l l s k u l d v i d i m p o r t 
  
 Artikel 77 
  
 Övergång till fri omsättning och tillfällig införsel 
  
 3. Om tullvärdet inte kan fastställas enligt punkt 1, ska det fastställas på grundval av tillgängliga uppgifter i unionens tull­ område genom användning av rimliga metoder som är förenliga med principerna och de allmänna bestämmelserna i samtliga följande texter: 
  
 a)Avtalet om tillämpning av artikel VII i allmänna tull- och handelsavtalet. 
  
 b)Artikel VII i allmänna tull- och handelsavtalet. 
  
 c)Detta kapitel. 
  
 1. En tullskuld vid import ska uppkomma genom att icke- unionsvaror som omfattas av importtullar hänförs till något av följande tullförfaranden: 
  
 a)Övergång till fri omsättning, inbegripet bestämmelserna om slutanvändning. 
  
 b)Tillfällig införsel med partiell befrielse från importtullar. 
  
 2. Tullskulden ska uppkomma vid den tidpunkt då tulldekla­ rationen godtas. 
  
 255 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/36 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 3. Deklaranten ska vara gäldenär. Vid indirekt ombudskap ska också den person för vars räkning tulldeklarationen görs vara gäldenär. 
  
 Om en tulldeklaration för ett av de förfaranden som anges i punkt 1 upprättas på grundval av uppgifter som leder till att importtullar helt eller delvis inte tas ut, ska den person som har lämnat de för deklarationen nödvändiga uppgifterna och som visste eller som rimligen borde ha vetat att dessa uppgifter var felaktiga också vara gäldenär. 
  
 Artikel 78 
  
 Särskilda bestämmelser för  
 icke-ursprungsvaror 
  
 1.Om ett förbud mot restitution av importtull eller tullfrihet vid import gäller för  
 icke-ursprungsvaror 
  som använts vid till­ verkningen av produkter för vilka ett ursprungsintyg utfärdats eller upprättats inom ramen för en förmånsordning mellan unionen och vissa länder eller territorier som är belägna utanför unionens tullområde eller med grupper av sådana länder eller territorier, ska en tullskuld vid import uppkomma för dessa  
 icke-ursprungsvaror, 
  genom godtagande av en deklaration om återexport för de berörda produkterna. 
  
 2.När en tullskuld uppkommer enligt punkt 1, ska beloppet av den importtull som motsvarar denna skuld fastställas på samma villkor som när en tullskuld uppkommer till följd av ett godtagande samma dag av en tulldeklaration för övergång till fri omsättning av  
 icke-ursprungsvaror 
  som använts vid till­ verkning av de berörda produkterna vilken inges i syfte att slutföra ett förfarande för aktiv förädling. 
  
 3.Artikel 77.2 och 77.3 ska gälla. I fråga om sådana icke- unionsvaror som avses i artikel 270 ska emellertid den person som inger deklarationen om återexport vara gäldenär. Vid in­ direkt ombudskap ska den person för vars räkning deklaratio­ nen inges också vara gäldenär. 
  
 Artikel 79 
  
 Tullskuld som uppkommer genom bristande efterlevnad 
  
 1. För varor som omfattas av importtull ska en tullskuld vid import uppkomma genom bristande efterlevnad av något av följande: 
  
 a) En skyldighet enligt tullagstiftningen som rör införsel av  
 icke-unionsvaror 
  i unionens tullområde, undandragande från tullövervakning eller befordran, förädling, tillfällig lag­ ring, tillfällig införsel eller bortskaffande av sådana varor inom det området. 
  
 b)En skyldighet enligt tullagstiftningen som rör slutanvändning inom unionens tullområde. 
  
 c)Ett villkor som rör hänförande av  
 icke-unionsvaror 
  till ett tullförfarande eller beviljande av tullfrihet eller nedsatt im­ porttullsats på grund av varornas slutanvändning. 
  
 2. Tullskulden ska anses uppkomma vid någon av följande tidpunkter: 
  
 a)Den tidpunkt då den skyldighet som, genom att den inte uppfylls, ger upphov till tullskulden inte uppfylls eller inte längre är uppfylld. 
  
 b)Den tidpunkt då en tulldeklaration godtas genom vilken varorna hänförs till ett tullförfarande, om det i efterhand fastställs att ett av villkoren för hänförande av varorna till det förfarandet eller för beviljande av tullfrihet eller nedsatt importtullsats på grund av varornas användning för slutän­ damål i själva verket inte var uppfyllt. 
  
 3. I de fall som avses i punkt 1 a och b ska någon av följande personer vara gäldenär: 
  
 a)Varje person som var skyldig att fullgöra de berörda skyl­ digheterna. 
  
 b)Varje person som var medveten om eller rimligen borde ha varit medveten om att en skyldighet enligt tullagstiftningen inte var fullgjord och som agerat för den persons räkning som var skyldig att fullgöra skyldigheten eller som medver­ kat i den handling som ledde till att skyldigheten inte full­ gjordes. 
  
 c)Varje person som förvärvat eller tagit hand om varorna i fråga och som vid förvärvet eller mottagandet av varorna var medveten om eller rimligen borde ha varit medveten om att en skyldighet enligt tullagstiftningen inte var full­ gjord. 
  
 4. I de fall som avses i punkt 1 c ska gäldenären vara den person som är skyldig att uppfylla villkoren för att hänföra varorna till ett tullförfarande, eller tulldeklarationen för de varor som hänförts till det tullförfarandet eller för att tullfrihet eller nedsatt importtullsats på grund av varornas användning för slutändamål ska beviljas. 
  
 256 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/37 
  
 Om en tulldeklaration för något av de tullförfaranden som avses i punkt 1 c upprättas och sådana uppgifter som krävs enligt tullagstiftningen beträffande villkoren för att hänföra varor till det tullförfarandet lämnas till tullmyndigheterna och detta leder till att importtullar helt eller delvis inte tas ut, ska också den person som lämnade de uppgifter som krävdes för att upprätta tulldeklarationen och som visste eller rimligen borde ha vetat att dessa uppgifter var felaktiga vara gäldenär. 
  
 Artikel 80 
  
 Avdrag för redan betalt importtullbelopp 
  
 1. Om en tullskuld uppkommit i enlighet med artikel 79.1 för varor som övergått till fri omsättning till nedsatt importt­ ullsats på grund av deras användning för slutändamål, ska det importtullbelopp som betalades när varorna övergick till fri omsättning dras av från det importtullbelopp som motsvarar tullskulden. 
  
 Första stycket ska gälla om en tullskuld uppkommit för skrot och avfall från förstöring av sådana varor. 
  
 2. Om en tullskuld uppkommit i enlighet med artikel 79.1 för varor som hänförts till ett förfarande för tillfällig införsel med partiell befrielse från importtullar, ska det importtullbelopp som betalats inom ramen för den partiella befrielsen dras av från den importtull som motsvarar tullskulden. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 T u l l s k u l d v i d e x p o r t 
  
 Artikel 81 
  
 Export och passiv förädling 
  
 1.En tullskuld vid export ska uppkomma genom att export­ tullpliktiga varor hänförs till förfaranden som avser export eller passiv förädling. 
  
 2.Tullskulden ska uppkomma vid den tidpunkt då tulldekla­ rationen godtas. 
  
 3.Deklaranten ska vara gäldenär. Vid indirekt ombudskap ska också den person för vars räkning tulldeklarationen görs vara gäldenär. 
  
 Om en tulldeklaration upprättas på grundval av uppgifter som leder till att exporttullar helt eller delvis inte tas ut, ska också 
  
 den person som har lämnat de för deklarationen nödvändiga uppgifterna vara gäldenär, om den personen visste eller rimligen borde ha vetat att dessa uppgifter var felaktiga. 
  
 Artikel 82 
  
 Tullskuld som uppkommer genom bristande efterlevnad 
  
 1. För varor som är exporttullpliktiga ska en tullskuld vid export uppkomma genom bristande efterlevnad av något av följande: 
  
 a)En skyldighet enligt tullagstiftningen som rör utförsel av varor. 
  
 b)De villkor enligt vilka varorna tilläts föras ut ur unionens tullområde med fullständig eller partiell befrielse från export­ tullar. 
  
 2. Tullskulden ska anses uppkomma vid någon av följande tidpunkter: 
  
 a)Den tidpunkt då varorna faktiskt förs ut ur unionens tull­ område utan någon tulldeklaration. 
  
 b)Den tidpunkt då varorna når en annan destination än den för vilken de tilläts föras ut ur unionens tullområde med fullständig eller partiell befrielse från exporttullar. 
  
 c)Om tullmyndigheterna inte kan fastställa den tidpunkt som avses i led b, den tidpunkt då tidsfristen för att uppvisa bevisning för att villkoren för sådan befrielse är uppfyllda löper ut. 
  
 3. I de fall som avses i punkt 1 a ska någon av följande personer vara gäldenär: 
  
 a)Varje person som var skyldig att fullgöra den berörda skyl­ digheten. 
  
 b)Varje person som var medveten om eller rimligen borde ha varit medveten om att skyldigheten i fråga inte var fullgjord och som agerat för den persons räkning som var skyldig att fullgöra skyldigheten. 
  
 257 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/38 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 c)Varje person som medverkade i den handling som ledde till att en skyldighet inte fullgjordes och som var medveten om eller rimligen borde ha varit medveten om att en tulldekla­ ration inte hade ingetts men borde ha ingetts. 
  
 4. I de fall som avses i punkt 1 b ska gäldenären vara den person som är skyldig att fullgöra de villkor enligt vilka varorna tilläts föras ut ur unionens tullområde med fullständig eller partiell befrielse från exporttullar. 
  
 A v s n i t t 3 
  
 B e s t ä m m e l s e r s o m g ä l l e r b å d e t u l l s k u l d v i d i m p o r t o c h t u l l s k u l d v i d e x p o r t 
  
 Artikel 83 
  
 Förbud och restriktioner 
  
 1.En tullskuld vid import eller export ska uppkomma även om den gäller varor som är föremål för någon form av förbud eller restriktioner vid import eller export. 
  
 2.Emellertid ska ingen tullskuld uppkomma vid något av följande: 
  
 a)Olaglig införsel i unionens tullområde av falsk valuta. 
  
 b)Införsel i unionens tullområde av annan narkotika och andra psykotropa ämnen än den narkotika och de psykotropa äm­ nen som noggrant övervakas av de behöriga myndigheterna i syfte att användas för medicinska och vetenskapliga ändamål. 
  
 3. Vid tillämpning av sanktioner för tullöverträdelser ska en tullskuld dock anses ha uppkommit om import- eller exporttul­ lar eller förekomst av en tullskuld enligt en medlemsstats lags­ tiftning utgör grund för att fastställa sanktioner. 
  
 Artikel 84 
  
 Flera gäldenärer 
  
 Om flera personer är gäldenärer för det import- eller exporttull­ belopp som motsvarar en och samma tullskuld ska de solida­ riskt ansvara för betalningen av det beloppet. 
  
 Artikel 85 
  
 Allmänna regler för beräkning av import- eller exporttullbelopp 
  
 1. Beloppet av import- eller exporttull ska fastställas på grundval av de regler för beräkning av tull som var tillämpliga på de berörda varorna vid den tidpunkt då tullskulden för dem uppkom. 
  
 2. Om det inte är möjligt att exakt fastställa den tidpunkt då tullskulden uppkom, ska denna tidpunkt anses vara den tid­ punkt då tullmyndigheterna drar slutsatsen att varorna befinner sig i en situation som gör att en tullskuld har uppkommit. 
  
 Om de uppgifter som är tillgängliga för tullmyndigheterna gör det möjligt för dem att fastställa att tullskulden uppkom före den tidpunkt då de drog denna slutsats, ska emellertid tulls­ kulden anses ha uppkommit vid den tidigaste tidpunkt då en sådan situation kan konstateras ha förelegat. 
  
 Artikel 86 
  
 Särskilda regler för beräkning av importtullbelopp 
  
 1. Om kostnader för lagring eller vanliga former av hante­ ring har uppstått i unionens tullområde för varor som hänförts till ett tullförfarande eller i tillfällig lagring, ska dessa kostnader eller ökningen av varornas värde inte beaktas vid beräkningen av beloppet av importtull om deklaranten lämnar tillfredsstäl­ lande bevisning för dessa kostnader. 
  
 Vid beräkningen av importtullbeloppet ska emellertid hänsyn tas till tullvärde, kvantitet, beskaffenhet och ursprung för de  
 icke-unionsvaror 
  som använts i verksamheten. 
  
 2. Om klassificeringen enligt tulltaxan av varor som hänförts till ett tullförfarande ändras som ett resultat av vanliga former av hantering inom unionens tullområde, ska på begäran av deklaranten den ursprungliga klassificeringen enligt tulltaxan av de varor som hänförts till förfarandet tillämpas. 
  
 3.Om en tullskuld uppkommer för förädlade produkter som framställts enligt förfarandet för aktiv förädling, ska det import­ tullbelopp som motsvarar denna skuld på begäran av deklaran­ ten fastställas på grundval av klassificeringen enligt tulltaxan av, tullvärdet för, kvantiteten av, beskaffenheten hos och ursprunget för de varor som hänfördes till förfarandet för aktiv förädling när tulldeklarationen för dessa varor godtogs. 
  
 4.För att undvika kringgående av de tulltaxebestämmelser som avses i artikel 56.2 h ska importtullbeloppet i särskilda fall fastställas i enlighet med punkterna 2 och 3 i den här artikeln utan att deklaranten begär det. 
  
 5.Om en tullskuld uppkommer för förädlade produkter som framställts enligt förfarandet för passiv förädling eller ersätt­ ningsprodukter enligt artikel 261.1, ska importtullbeloppet be­ räknas på grundval av kostnaden för förädlingsverksamheten utanför unionens tullområde. 
  
 258 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/39 
  
 6. Om det i tullagstiftning föreskrivs gynnsam tullbehandling för varor, befrielse från import- eller exporttullar eller fullständig eller partiell tullfrihet vid import eller export, i enlighet med artikel 56.2  
 d–g, 
  203, 204, 205, 208 eller  
 259–262 
  i den här förordningen eller enligt rådets förordning (EG) nr 1186/2009 av den 16 november 2009 om upprättandet av ett gemenskaps­ system för tullbefrielse (1), ska denna gynnsamma tullbehand­ ling, befrielse eller tullfrihet också tillämpas när en tullskuld uppkommer enligt artikel 79 eller 82 i den här förordningen, förutsatt att den underlåtenhet som medförde att tullskulden uppkom inte var uppsåtlig. 
  
 Artikel 87 
  
 Plats för uppkomst av tullskuld 
  
 1. En tullskuld ska anses uppkomma på den plats där den tulldeklaration eller deklaration om återexport som avses i ar­ tiklarna 77, 78 och 81 inges. 
  
 I alla andra fall ska platsen för uppkomst av tullskuld vara den plats där de omständigheter uppstår som förorsakar skulden. 
  
 Om det inte är möjligt att fastställa den platsen, ska tullskulden anses ha uppkommit på den plats där tullmyndigheterna drar slutsatsen att varorna befinner sig i en situation som gör att en tullskuld har uppkommit. 
  
 2.Om varorna har hänförts till ett tullförfarande som inte har avslutats eller varit i tillfällig lagring som inte har avslutats på korrekt sätt, och om platsen för uppkomst av tullskuld inte kan fastställas inom en särskild tidsfrist genom tillämpning av punkt 1 andra eller tredje stycket, ska tullskulden anses ha uppkommit på den plats där varorna hänfördes till det berörda förfarandet eller infördes i unionens tullområde enligt det för­ farandet eller var i tillfällig lagring. 
  
 3.Om de uppgifter som är tillgängliga för tullmyndigheterna gör det möjligt för dem att fastställa att tullskulden kan ha uppkommit på flera platser, ska tullskulden anses ha uppkom­ mit på den plats där den först uppkom. 
  
 4.Om en tullmyndighet fastställer att en tullskuld har upp­ kommit enligt artikel 79 eller 82 i en annan medlemsstat och det import- eller exporttullbelopp som motsvarar denna skuld är lägre än 10 000 EUR, ska tullskulden anses ha uppkommit i den medlemsstat där fastställandet gjordes. 
  
 Artikel 88 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 (1) EUT L 324, 10.12.2009, s. 23. 
  
 a)regler för beräkning av de import- eller exporttullbelopp som ska tillämpas på varor för vilka en tullskuld uppkommer i samband med ett särskilt förfarande, som kompletterar de regler som anges i artiklarna 85 och 86, 
  
 b)de fall som avses i artikel 86.4 
  
 c)den tidsfrist som avses i artikel 87.2. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Garanti för en potentiell eller befintlig tullskuld 
  
 Artikel 89 
  
 Allmänna bestämmelser 
  
 1.Detta kapitel ska gälla garantier för både tullskulder som har uppkommit och tullskulder som kan uppkomma, om inget annat föreskrivs. 
  
 2.När tullmyndigheterna kräver att en garanti ställs för en potentiell eller befintlig tullskuld, ska denna garanti täcka im­ port- eller exporttullbeloppet och de andra avgifter som ska betalas i samband med import eller export av varor när: 
  
 a)Garantin används för hänförande av varor till förfarandet för unionstransitering, eller 
  
 b)Garantin kan användas i mer än en medlemsstat. 
  
 En garanti som inte kan användas utanför den medlemsstat där den krävs ska vara giltig endast i den medlemsstaten och ska täcka minst import- eller exporttullbeloppet. 
  
 3.När tullmyndigheterna kräver att en garanti ställs ska den krävas av gäldenären eller den person som kan komma att bli gäldenär. De får även medge att garantin ställs av en annan person än den person från vilken den avkrävs. 
  
 4.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 97 ska tull­ myndigheterna kräva endast en garanti för bestämda varor eller en bestämd deklaration. 
  
 En garanti som ställs för en bestämd deklaration ska gälla för det import- eller exporttullbelopp som motsvarar tullskulden och andra avgifter för alla de varor som omfattas av eller frigörs på grundval av den deklarationen, oavsett om deklarationen är korrekt eller inte. 
  
 259 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/40 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Om garantin inte har frigjorts får den, inom det säkrade belop­ pet, också användas för betalning av import- eller exporttull­ belopp och andra avgifter som ska betalas efter en kontroll efter frigörandet av dessa varor. 
  
 5.På ansökan av den person som avses i punkt 3 i den här artikeln får tullmyndigheterna i enlighet med artikel 95.1, 95.2 och 95.3 ge tillstånd till att en samlad garanti ställs för att täcka det import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld för två eller flera transaktioner, deklarationer eller tullförfaran­ den. 
  
 6.Tullmyndigheterna ska övervaka garantin. 
  
 7.Garanti ska inte krävas av stater, regionala och lokala myndigheter eller andra offentligrättsliga organ i fråga om verk­ samheter som de bedriver i egenskap av offentliga myndigheter. 
  
 8.Garanti ska inte krävas i någon av följande situationer: 
  
 a)När varor transporteras på Rhen och på Moran vattenvägar samt på Donau och på Donaus vattenvägar. 
  
 b)När varor transporteras via fasta transportinstallationer. 
  
 c)I särskilda fall där varor hänförs till förfarandet för tillfällig införsel. 
  
 d)Varor som hänförts till förfarandet för unionstransitering för vilka de förenklingar som avses i artikel 233.4 e används och som transporteras sjövägen eller med flyg mellan ham­ nar eller mellan flygplatser i unionen. 
  
 9.Tullmyndigheterna får frångå kravet på garanti när det 
  
 import- eller exporttullbelopp för vilket garanti 
  
 skall ställas 
  
 inte överstiger det statistiska tröskelvärde för 
  
 deklarationer 
  
 som fastställts i enlighet med artikel 3.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 471/2009 av den 6 maj 2009 om gemenskapsstatistik över utrikeshandeln med  
 icke-medlems­ 
  stater (1). 
  
 Artikel 90 
  
 Obligatorisk garanti 
  
 1. Om det är obligatoriskt att ställa en garanti, ska tullmyn­ digheterna fastställa garantibeloppet till en nivå som motsvarar det exakta import- eller exporttullbelopp som motsvarar tulls­ kulden och övriga avgifter, om detta belopp med säkerhet kan fastställas vid den tidpunkt då garantin krävs. 
  
 (1) EUT L 152, 16.6.2009, s. 23 
  
 Om det inte är möjligt att fastställa det exakta beloppet, ska garantin fastställas till det högsta belopp som tullmyndigheterna uppskattar att det import- eller exporttullbelopp som motsvarar tullskulden och övriga avgifter uppgår till eller kan komma att uppgå till. 
  
 2. Om en samlad garanti ställs för det import- eller export­ tullbelopp som motsvarar tullskulder och övriga avgifter vars belopp varierar i storlek över tiden, ska, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 95, garantibeloppet fastställas till en sådan nivå att det import- eller exporttullbelopp som motsvarar tullskulderna och övriga avgifter alltid är täckt. 
  
 Artikel 91 
  
 Valfri garanti 
  
 Om det är valfritt att ställa en garanti, ska tullmyndigheterna ändå kräva att en garanti ställs när de är osäkra på huruvida det import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld och övriga avgifter kommer att betalas inom föreskriven tid. Dessa myndigheter ska då fastställa garantibeloppet till en nivå som inte överstiger den nivå som avses i artikel 78. 
  
 Artikel 92 
  
 Ställande av en garanti 
  
 1.En garanti får ställas på något av följande sätt: 
  
 a)I form av en kontant deposition eller något annat betalnings­ medel som av tullmyndigheterna erkänns som likvärdigt med en kontant deposition, som görs i euro eller i valutan för den medlemsstat där garantin krävs. 
  
 b)I form av ett åtagande från en borgensman. 
  
 c)I någon annan form som ger likvärdig säkerhet för att det import- eller exporttullbelopp som motsvarar tullskulden och andra avgifter kommer att betalas. 
  
 2. En garanti i form av en kontant deposition eller något annat likvärdigt betalningsmedel ska ställas enligt gällande be­ stämmelser i den medlemsstat där garantin krävs. 
  
 Om en garanti ställs i form av en kontant deposition eller något annat likvärdigt betalningsmedel, ska tullmyndigheterna inte be­ tala ränta för denna deposition. 
  
 260 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/41 
  
 Artikel 93 
  
 Val av garanti 
  
 Den person som ska ställa en garanti får fritt välja mellan de former av garantier som fastställs i artikel 92.1. 
  
 Tullmyndigheterna får dock vägra att godta den valda formen av garanti, om den inte är förenlig med ett korrekt genom­ förande av det berörda tullförfarandet. 
  
 Tullmyndigheterna får kräva att den valda formen av garanti ska bibehållas under en bestämd tid. 
  
 2.I de fall där en samlad garanti ska ställas för tullskulder och övriga avgifter som kan uppkomma, får en ekonomisk aktör använda en samlad garanti till ett nedsatt belopp eller beviljas undantag från skyldigheten att ställa en garanti, förutsatt att aktören uppfyller de villkor som anges i artikel 39 b och c. 
  
 3.Om en samlad garanti ska ställas för tullskulder och andra avgifter som har uppkommit ska en godkänd ekonomisk aktör för tullförenkling på ansökan få tillstånd att använda en samlad garanti till ett nedsatt belopp. 
  
 4.Den samlade garantin till ett nedsatt belopp som avses i punkt 3 ska vara likvärdig med ställandet av en garanti. 
  
 Artikel 94 
  
 Fields 
  
 1.Borgensmannen enligt artikel 92.1 b ska vara en tredje person som är etablerad i unionens tullområde. Borgensmannen ska godkännas av de tullmyndigheter som kräver en garanti, såvida borgensmannen inte utgörs av ett kreditinstitut, finansi­ ellt institut eller försäkringsföretag med ackreditering i unionen i enlighet med gällande unionsbestämmelser. 
  
 2.Borgensmannen ska skriftligen åta sig att betala det im­ port- eller exporttullbelopp som motsvarar tullskuldbeloppet och de övriga avgifter för vilka en garanti ställs. 
  
 3.Tullmyndigheterna får vägra att godkänna den föreslagna borgensmannen eller formen av garanti, om det inte förefaller säkert att borgensmannen eller garantin inom den föreskrivna tiden kan säkerställa betalning av det import- eller exporttull­ belopp som motsvarar tullskulden och övriga avgifter. 
  
 Artikel 95 
  
 Samlad garanti 
  
 1. Det tillstånd som avses i artikel 89.5 ska endast beviljas personer som uppfyller samtliga följande villkor: 
  
 a)De är etablerade i unionens tullområde, 
  
 b)de uppfyller de kriterier som anges i artikel 39 a, 
  
 c)de använder sig regelbundet av de berörda tullförfarandena eller driver anläggningar för tillfällig lagring eller uppfyller de kriterier som anges i artikel 39 d. 
  
 Artikel 96 
  
 Tillfälliga förbud mot användningen av samlade garantier 
  
 1. Inom ramen för särskilda förfaranden eller tillfällig lagring får kommissionen besluta att tillfälligt förbjuda användningen av något av följande: 
  
 a)En samlad garanti för ett nedsatt belopp eller ett undantag från skyldigheten att ställa en garanti enligt artikel 95.2. 
  
 b)En samlad garanti enligt artikel 95 för varor som har fast­ ställts vara föremål för bedrägeri i stor omfattning. 
  
 2. Om punkt 1 a eller b i den här artikeln tillämpas får användning av en samlad garanti för ett nedsatt belopp eller ett undantag från skyldigheten att ställa en garanti eller använd­ ning av en samlad garanti enligt artikel 95 tillåtas om den berörda personen uppfyller något av följande villkor: 
  
 a)Denna person kan visa att det inte uppkommit någon tulls­ kuld med avseende på de berörda varorna inom ramen för de transaktioner som den personen har inlett under de två år som föregått det beslut som avses i punkt 1. 
  
 b)Den berörda personen kan, om tullskulder har uppkommit under de två år som föregått det beslut som avses i punkt 1,, visa att dessa skulder till fullo betalats av gäldenären eller gäldenärerna eller borgensmannen inom den föreskrivna tidsfristen. 
  
 För att få tillstånd att använda en samlad garanti vars använd­ ning tillfälligt förbjudits ska den berörda personen även uppfylla de kriterier som fastställs i artikel 39 b och c. 
  
 261 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/42 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 97 
  
 Ytterligare garanti eller ersättningsgaranti 
  
 Om tullmyndigheterna fastställer att den ställda garantin inte säkerställer eller inte längre klart eller i tillräcklig omfattning säkerställer betalning inom föreskriven tid av det import- eller exporttullbelopp som motsvarar tullskulden och andra avgifter, ska de kräva att någon av de personer som avses i artikel 89.3 efter eget val antingen ställer en ytterligare garanti eller ersätter den ursprungliga garantin med en ny garanti. 
  
 Artikel 98 
  
 Frisläppande av garantin 
  
 a)för fastställande av garantins belopp, inbegripet det nedsatta belopp som avses i artikel 95.2 och 95.3, 
  
 b)när det gäller ställandet och övervakningen av den garanti som avses i artikel 89, den återkallelse och uppsägning av en borgensmans åtagande som avses i artikel 94 och det fri­ släppande av garantin som avses i artikel 98, 
  
 c)när det gäller de tillfälliga förbud som avses i artikel 96. 
  
 1.Tullmyndigheterna ska omedelbart frisläppa garantin, när tullskulden eller betalningsskyldigheten avseende andra avgifter har upphört eller inte längre kan uppkomma. 
  
 2.När tullskulden eller betalningsskyldigheten avseende an­ dra avgifter delvis har upphört eller endast kan uppkomma i fråga om en del av det belopp för vilket en garanti har ställts, ska en motsvarande del av garantin frisläppas på begäran av den berörda personen, såvida inte det berörda beloppet gör en sådan åtgärd oberättigad. 
  
 Artikel 99 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de särskilda fall, som avses i artikel 89.8 c, där en garanti inte krävs för varor som hänförts till förfarandet för tillfällig införsel c, 
  
 b)formen av den garanti som avses i artikel 92.1 c och reg­ lerna avseende den borgensman som avses i artikel 94, 
  
 c)villkoren för beviljande av ett tillstånd att använda en samlad garanti till ett nedsatt belopp eller en befrielse från skyldig­ heten att ställa en garanti enligt artikel 95.2, 
  
 d)tidsfrister för frisläppandet av en garanti. 
  
 Artikel 100 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 1. Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera förfaranderegler 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 2. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta de åt­ gärder som avses i artikel 96. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 När det finns tvingande skäl till skyndsamhet i fråga om sådana åtgärder, vederbörligen motiverade av behovet av att snabbt stärka skyddet av unionens och dess medlemsstaters ekono­ miska intressen, ska kommissionen anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter i enlighet med det förfarande som avses i artikel 285.5. 
  
 När ett yttrande från den kommitté som avses i artikel 285.1 ska erhållas genom ett skriftligt förfarande ska artikel 285.6 till­ lämpas. 
  
 KAPITEL 3 
  
 Uppbörd, betalning, återbetalning och eftergift av import- eller exporttullbelopp 
  
 A v s n i t t 1 
  
 F a s t s t ä l l a n d e a v i m p o r t - e l l e r e x p o r t t u l l ­ b e l o p p , u n d e r r ä t t e l s e o m t u l l s k u l d o c h b o k f ö r i n g 
  
 Artikel 101 
  
 Fastställande av import- eller exporttullbelopp 
  
 1. Det import- eller exporttullbelopp som ska betalas ska fastställas av de tullmyndigheter som är behöriga för den plats där tullskulden har uppkommit eller anses ha uppkommit i enlighet med artikel 87, så snart som de har nödvändiga upp­ gifter. 
  
 262 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/43 
  
 2.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 48 får tull­ myndigheterna godta det av deklaranten fastställda import- eller exporttullbelopp som ska betalas. 
  
 3.Om import- eller exporttullbeloppet som ska betalas inte är ett heltal får beloppet avrundas. 
  
 Om det belopp som avses i första stycket uttrycks i euro får avrundningen inte vara större än en avrundning uppåt eller nedåt till närmaste heltal. 
  
 En medlemsstat som inte har euron som valuta får antingen i tillämpliga delar tillämpa bestämmelserna i andra stycket eller avvika från det stycket, förutsatt att de regler som är tillämpliga på avrundning inte har större ekonomiska konsekvenser än de regler som anges i andra stycket. 
  
 Artikel 102 
  
 Underrättelse om tullskuld 
  
 1. Gäldenären ska underrättas om tullskulden på det sätt som anges på den plats där tullskulden har uppkommit eller anses ha uppkommit i enlighet med artikel 87. 
  
 Den underrättelse som avses i första stycket ska inte lämnas i något av följande fall: 
  
 a)När en provisorisk handelspolitisk åtgärd i form av en im­ port- eller exporttull har införts i avvaktan på ett slutgiltigt fastställande av tullbeloppet. 
  
 b)När import- eller exporttullbeloppet överstiger det som fast­ 
  
 ställts på grundval av ett beslut i enlighet med artikel 33. 
  
 c)När det ursprungliga beslutet att inte underrätta gäldenären om tullskulden eller att underrätta gäldenären om ett lägre import- eller exporttullbelopp än det import- eller exportbe­ lopp som ska betalas fattades på grundval av allmänna be­ stämmelser som senare förklarats ogiltiga genom domstols­ beslut. 
  
 d)När tullmyndigheterna enligt tullagstiftningen är befriade från kravet på att underrätta gäldenärer om tullskulden. 
  
 2. När det import- eller exporttullbelopp som ska betalas är lika med det belopp som har tagits upp i tulldeklarationen ska tullmyndigheternas frigörande av varorna anses likvärdigt med underrättelse till gäldenären om tullskulden. 
  
 3. I de fall där punkt 2 inte är tillämplig ska gäldenären underrättas om tullskulden av tullmyndigheterna när de är i stånd att fastställa det import- eller exporttullbelopp som ska betalas och fatta ett beslut om detta. 
  
 Om underrättelsen om tullskuld skulle inverka menligt på en brottsutredning får tullmyndigheterna dock skjuta upp denna underrättelse till dess att den inte längre inverkar menligt på brottsutredningen. 
  
 4. Om garanti har ställts får den tullskuld som motsvarar hela import- eller exporttullbeloppet för alla varor som frigörs till en och samma person under en tid som har fastställts av tullmyndigheterna meddelas vid slutet av den tiden. Den tid som fastställs av tullmyndigheterna får inte överstiga 31 dagar. 
  
 Artikel 103 
  
 Begränsning av tullskuld 
  
 1.Gäldenären ska inte underrättas om någon tullskuld efter en utgången av en period om tre år efter den dag då tullskulden uppkom. 
  
 2.När tullskulden har uppkommit på grund av en handling som när den utfördes skulle ha kunnat ge upphov till straff­ rättsliga förfaranden, ska den treårsperiod som avses i punkt 1 förlängas till minst fem år och högst tio år i enlighet med nationell lagstiftning. 
  
 3.De perioder som avses i punkterna 1 och 2 ska tillfälligt upphöra att löpa om 
  
 a)ett överklagande inges i enlighet med artikel 44; ett sådant tillfälligt upphörande ska tillämpas från och med den dag då överklagandet inges och ska gälla så länge som överklagan­ deförfarandet varar, eller 
  
 b)tullmyndigheterna, i enlighet med artikel 22.6, har meddelat gäldenären på vilka grunder de avser att underrätta tullskul­ den; ett sådant tillfälligt upphörande ska tillämpas, från och med dagen för detta meddelande till och med slutet av den period inom vilken gäldenären givits möjlighet att framföra sin ståndpunkt. 
  
 4. Om en tullskuld återinförs i enlighet med artikel 116.7 ska de perioder som avses i punkterna 1 och 2 anses ha till­ fälligt upphört att löpa från och med den dag då ansökan om återbetalning eller eftergift lämnats in i enlighet med artikel 121 och fram till och med den dag då beslutet om återbetalning eller eftergift fattas. 
  
 263 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/44 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 104 
  
 Bokföring 
  
 1. De tullmyndigheter som avses i artikel 101 ska, i enlighet med den nationella lagstiftningen, i sin bokföring införa de import- eller exporttullbelopp som ska betalas enligt vad som fastställs i enlighet med den artikeln. 
  
 Första stycket ska inte gälla sådana fall som avses i artikel 102.1 andra stycket. 
  
 2.Tullmyndigheterna behöver inte bokföra sådana import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld som gälde­ nären i enlighet med artikel 103 inte längre kan underrättas om. 
  
 3.Medlemsstaterna ska fastställa de praktiska förfarandena för bokföring av import- eller exporttullbeloppen. Dessa för­ faranden får vara olika beroende på tullmyndigheternas förviss­ ning om huruvida beloppen kommer att betalas eller inte med hänsyn till omständigheterna då tullskulden uppkom. 
  
 Artikel 105 
  
 Tidpunkt för bokföring 
  
 1. Om en tullskuld uppkommer till följd av att en tulldekla­ ration av varor för ett annat tullförfarande än tillfällig införsel med partiell befrielse från importtullar godtas eller till följd av någon annan åtgärd med samma rättsliga verkan, ska tullmyn­ digheterna bokföra det import- eller exporttullbelopp som ska betalas inom fjorton dagar efter det att varorna frigjorts. 
  
 3.Om en tullskuld uppkommer under omständigheter som inte omfattas av punkt 1 ska det import- eller exporttullbelopp som ska betalas bokföras inom fjorton dagar från och med den dag då tullmyndigheterna är i stånd att fastställa import- eller exporttullbeloppet i fråga och fatta ett beslut. 
  
 4.Punkt 3 ska gälla i fråga om det import- eller exporttull­ belopp som ska uppbäras eller som återstår att uppbära om det import- eller exporttullbelopp som ska betalas inte har bokförts 
  
 ienlighet med punkterna 1, 2 och 3 eller har fastställts och bokförts till ett lägre belopp än det som ska betalas. 
  
 5.De tidsfrister för bokföring som avses i punkterna 1, 2 och 3 ska inte gälla vid oförutsebara omständigheter eller i fall av force majeure. 
  
 6.Bokföringen får skjutas upp i det fall som avses i arti­ kel 102.3 andra stycket, tills underrättelsen om tullskuld inte längre inverkar menligt på en brottsutredning. 
  
 Artikel 106 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa de fall enligt artikel 102.1 d där tullmyndigheterna är befriade från kravet på att underrätta gäldenärer om en tullskuld, 
  
 Artikel 107 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Om en garanti har ställts får dock hela import- eller exporttull­ beloppet för alla varor som frigörs till en och samma person under en tid som fastställs av tullmyndigheterna och som inte får överstiga 31 dagar tas upp som en enda bokföringspost vid slutet av perioden. Sådan bokföring ska ske inom fjorton dagar efter periodens utgång. 
  
 2. Om varor får frigöras på vissa villkor som reglerar an­ tingen fastställande eller uttag av det import- eller exporttull­ belopp som ska betalas, ska bokföringen äga rum inom fjorton dagar efter den dag då det import- eller exporttullbelopp som ska betalas eller skyldigheten att betala denna tull fastställs. 
  
 Om tullskulden avser en provisorisk handelspolitisk åtgärd i form av en tull ska dock det import- eller exporttullbelopp som ska betalas bokföras inom två månader efter den dag då den förordning genom vilken den slutgiltiga handelspolitiska åtgärden fastställs offentliggörs i Europeiska unionens officiella tid­ ning. 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter anta åtgärder för att säkerställa ömsesidigt bistånd mellan tullmyndigheterna när en tullskuld uppkommer. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 B e t a l n i n g a v i m p o r t - e l l e r e x p o r t t u l l ­ b e l o p p e t 
  
 Artikel 108 
  
 Allmänna tidsfrister för betalning och tillfälligt upphörande av tidsfristen för betalning 
  
 1. Import- eller exporttullbelopp motsvarande en tullskuld som gäldenären underrättats om i enlighet med artikel 102 ska betalas av denne inom den tid som föreskrivs av tullmyn­ digheterna. 
  
 264 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/45 
  
 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 45.2 ska Payne fristen inte överskrida tio dagar från och med det att gäldenären underrättats om tullskulden. Vid sammanföring av flera bokfö­ ringsposter enligt artikel 105.1 andra stycket ska tidsfristen fast­ ställas så, att gäldenären inte erhåller längre tidsfrist för betal­ ningen än om denne hade beviljats anstånd med betalningen enligt artikel 110. 
  
 Tullmyndigheterna får förlänga tidsfristen på ansökan av gälde­ nären, om det import- eller exporttullbelopp som ska betalas har fastställts vid en kontroll efter frigörande enligt artikel 48. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 112.1 ska sådana förlängningar inte överskrida den tid som gäldenären behöver för att vidta lämpliga åtgärder för att fullgöra sina skyldigheter. 
  
 2.Om gäldenären är berättigad till någon av de betalnings­ lättnader som fastställs i artiklarna  
 110–112, 
  ska betalning ske inom den tidsfrist eller de tidsfrister som bestämts för dessa betalningslättnader. 
  
 3.Tidsfristen för betalning av import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld ska tillfälligt upphöra att löpa i något av i följande fall: 
  
 a)När en ansökan om eftergift av tull görs enligt artikel 121. 
  
 b)När varor ska förverkas, förstöras eller överlåtas till staten. 
  
 c)När tullskulden har uppkommit i enlighet med artikel 79 och det finns flera gäldenärer. 
  
 Artikel 109 
  
 Betalning 
  
 1.Betalning ska ske kontant eller på något annat sätt med liknande betalningseffekt, inbegripet genom justering av ett kre­ ditsaldo i enlighet med nationell lagstiftning. 
  
 2.Betalning får göras av en tredje person i gäldenärens ställe. 
  
 3.Gäldenären får i vilket fall som helst betala hela eller delar av import- eller exporttullbeloppet utan att invänta utgången av den betalningstidsfrist denne har beviljats. 
  
 Artikel 110 
  
 Anstånd med betalning 
  
 Tullmyndigheterna ska på ansökan av den berörda personen och förutsatt att en garanti ställts, bevilja anstånd med betal­ ningen av tull på något av följande sätt: 
  
 a)Separat för varje import- eller exporttullbelopp som bokförts i enlighet med artikel 105.1 första stycket eller artikel 105.4. 
  
 b)Gemensamt för alla import- eller exporttullbelopp som bok­ förts i enlighet med artikel 105.1 första stycket under en period som fastställts av tullmyndigheterna och som inte överstiger 31 dagar. 
  
 c)Gemensamt för alla import- eller exporttullbelopp som tagits upp som en enda bokföringspost i enlighet med artikel 105.1 andra stycket. 
  
 Artikel 111 
  
 Tider för vilka anstånd med betalning beviljas 
  
 1.Den tid för vilken anstånd med betalning beviljas enligt artikel 110 ska vara 30 dagar. 
  
 2.När anstånd med betalning beviljas i enlighet med arti­ kel 110 a ska tiden börja löpa dagen efter den dag då gäldenä­ ren underrättades om tullskulden. 
  
 3.När anstånd med betalning beviljas i enlighet med arti­ kel 110 b ska tiden börja löpa dagen efter den dag då perioden för de sammanförda bokföringsposterna löper ut. Tiden ska minskas med det antal dagar som motsvarar hälften av antalet dagar i perioden för de sammanförda bokföringsposterna. 
  
 4.När anstånd med betalning beviljas i enlighet med arti­ kel 110 c ska tiden börja löpa dagen efter utgången av den period som fastställts för frigörande av de berörda varorna. Tiden ska minskas med det antal dagar som motsvarar hälften av antalet dagar i perioden i fråga. 
  
 5.Om antalet dagar i de perioder som avses i punkterna 3 och 4 utgör ett ojämnt antal, ska det antal dagar som ska dras av från perioden om 30 dagar enligt dessa punkter motsvara hälften av det närmast lägre jämna antalet. 
  
 265 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/46 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 6. Om de perioder som avses i punkterna 3 och 4 utgör veckor, får medlemsstaterna föreskriva att det import- eller ex­ porttullbelopp för vilket anstånd med betalning beviljas ska betalas senast på fredagen den fjärde veckan efter veckan i fråga. 
  
 Om dessa perioder utgör månader, får medlemsstaterna före­ skriva att det import- eller exporttullbelopp för vilket anstånd med betalning beviljas ska betalas senast den sextonde dagen i månaden efter månaden i fråga. 
  
 Artikel 112 
  
 Andra betalningslättnader 
  
 1.Tullmyndigheterna får bevilja gäldenären andra betalnings­ lättnader än anstånd med betalning, på villkor att en garanti ställs. 
  
 2.Om lättnader beviljas i enlighet med punkt 1, ska kredit­ ränta debiteras för import- eller exporttullbeloppet. 
  
 För en medlemsstat som har euro som valuta ska kreditränte­ satsen motsvara den räntesats som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning,  
 C-serien, 
  och som Europeiska central­ banken tillämpade vid sina huvudsakliga refinansieringstrans­ aktioner på den första dagen i den månad som innehåller för­ fallodagen, med tillägg av en procentenhet. 
  
 För en medlemsstat som inte har euron som valuta ska kredit­ räntesatsen motsvara den ränta som den nationella centralban­ Buckley tillämpade vid sina huvudsakliga refinansieringstransaktio­ ner på den första dagen i den berörda månaden, med tillägg av en procentenhet eller, för en medlemsstat som inte har tillgång till den nationella centralbankens räntesats, den mest likvärdiga räntesats som tillämpades på den första dagen i den berörda månaden på medlemsstatens penningmarknad, med tillägg av en procentenhet. 
  
 3.Tullmyndigheterna får frångå kravet på en garanti eller en debitering av kreditränta, om det på grundval av en dokumen­ terad bedömning av gäldenärens situation fastställs att detta skulle medföra allvarliga ekonomiska eller sociala svårigheter. 
  
 4.Tullmyndigheterna ska avstå från att debitera kreditränta om beloppet för varje uppbörd är mindre än 10 EUR. 
  
 Artikel 113 
  
 Åtgärder för att driva in betalning 
  
 Om import- eller exporttullbeloppet inte har betalats inom fö­ reskriven tid, ska tullmyndigheterna säkerställa betalning av det 
  
 beloppet med alla medel som står till buds enligt den berörda medlemsstatens lagstiftning. 
  
 Artikel 114 
  
 Dröjsmålsränta 
  
 1. Dröjsmålsränta ska debiteras för import- eller exporttull­ beloppet från och med den dag då den föreskrivna perioden löper ut till och med dagen för betalning. 
  
 För en medlemsstat som har euro som valuta ska dröjsmåls­ räntesatsen motsvara den räntesats som offentliggjorts i Europe­ iska unionens officiella tidning,  
 C-serien, 
  och som Europeiska cen­ tralbanken tillämpade vid sina huvudsakliga refinansieringstrans­ aktioner på den första dagen i den månad som innehåller för­ fallodagen, med tillägg av två procentenheter. 
  
 För en medlemsstat som inte har euron som valuta ska dröjs­ målsräntesatsen motsvara den ränta som den nationella central­ banken tillämpade vid sina huvudsakliga refinansieringstrans­ aktioner på den första dagen i den berörda månaden, med till­ lägg av två procentenheter eller, för en medlemsstat som inte har tillgång till den nationella centralbankens räntesats, den mest likvärdiga räntesats som tillämpades på den första dagen i den berörda månaden på medlemsstatens penningmarknad, med tillägg av två procentenheter. 
  
 2.Om tullskulden uppkommit på grundval av artikel 79 
  
 eller 82, eller om underrättelsen om en tullskuld är en följd av en kontroll efter frigörande, ska dröjsmålsränta debiteras utöver import- eller exporttullbeloppet från och med den dag då tullskulden uppkommit till och med dagen för underrättel­ sen. 
  
 Dröjsmålsräntesatsen ska fastställas i enlighet med punkt 1. 
  
 3.Tullmyndigheterna får frångå kravet på att debitera dröjs­ målsränta om det på grundval av en dokumenterad bedömning av gäldenärens situation fastställs att en sådan debitering skulle medföra allvarliga ekonomiska eller sociala svårigheter. 
  
 4.Tullmyndigheterna ska avstå från att debitera dröjsmåls­ ränta om beloppet för varje uppbörd är mindre än 10 EUR. 
  
 Artikel 115 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 284 för att fastställa regler om tillfälligt upphörande av tidsfristen för betalning av ett import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld enligt artikel 108.3 och perioden för det tillfälliga upphörandet. 
  
 266 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/47 
  
 A v s n i t t 3 
  
 Å t e r b e t a l n i n g o c h e f t e r g i f t 
  
 Artikel 116 
  
 Allmänna bestämmelser 
  
 1. Om inte annat följer av detta avsnitt ska import- eller exporttullbelopp återbetalas eller efterges av något av följande skäl: 
  
 a)Import- eller exporttull har tagits ut med ett för stort belopp. 
  
 b)Varorna är defekta eller uppfyller inte villkoren i avtalet. 
  
 c)De berörda myndigheterna har begått ett fel. 
  
 d)Av rättviseskäl. 
  
 I de fall import- eller exporttullbelopp har betalats och den berörda tulldeklarationen förklarats ogiltig i enlighet med arti­ kel 150, ska detta belopp återbetalas. 
  
 2.Tullmyndigheterna ska återbetala eller efterge det import- eller exporttullbelopp som avses i punkt 1 om det är 10 EUR eller mer, utom när den person som berörs begär återbetalning eller eftergift av ett lägre belopp. 
  
 3.Om tullmyndigheterna anser att återbetalning eller efter­ gift bör beviljas på grundval av artikel 119 eller 120 ska den berörda medlemsstaten vidarebefordra ärendet till kommissio­ nen för beslut i något av följande fall: 
  
 a)Om tullmyndigheterna anser att de särskilda omständighe­ terna följer av att kommissionen har försummat att fullgöra sina skyldigheter. 
  
 b)Om tullmyndigheterna anser att kommissionen har begått ett misstag i den mening som avses i artikel 119. 
  
 c)Om omständigheterna i det berörda fallet har samband med resultatet av en unionsutredning som genomförts i enlighet med rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administra­ tiva myndigheter och om samarbete mellan dessa och kom­ missionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av 
  
 tull- och jordbrukslagstiftningen (1) eller genomförts på grundval av annan unionslagstiftning eller avtal som ingåtts av unionen med vissa länder eller grupper av länder där det ingår bestämmelser om genomförande av sådana unions­ utredningar. 
  
 d)Om det belopp som den berörda personen är skyldig att betala och som kan hänföras till en eller flera import- eller exporttransaktioner motsvarar eller överstiger 500 000 EUR till följd av ett misstag eller särskilda omständigheter. 
  
 Trots vad som sägs i första stycket, ska ärenden dock inte vidarebefordras i någon av följande situationer: 
  
 a)Om kommissionen redan har antagit ett beslut i ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter. 
  
 b)Om kommissionen redan har förelagts ett fall med jämför­ bara faktiska och rättsliga omständigheter. 
  
 4 Med förbehåll för regler om vem som är behörig att fatta ett beslut ska tullmyndigheterna, när de själva inom de tids­ ramar som avses i artikel 121.1 upptäcker att ett import- eller exporttullbelopp ska återbetalas eller efterges enligt artikel 117, 119 eller 120, på eget initiativ återbetala eller efterge tullar. 
  
 5.Någon återbetalning eller eftergift får inte beviljas när den situation som ledde till underrättelsen om tullskulden är ett resultat av bedrägligt beteende från gäldenärens sida. 
  
 6.Vid återbetalning behöver de berörda tullmyndigheterna inte betala ränta. 
  
 Ränta ska dock betalas om ett beslut att bevilja återbetalning inte genomförs inom tre månader från den dag då beslutet fattades, såvida inte underlåtenheten att iaktta tidsfristen låg utanför tullmyndigheternas kontroll. 
  
 I sådana fall ska ränta betalas från och med den dag då tremå­ nadersperioden löper ut till och med dagen för återbetalning. Räntesatsen ska fastställas i enlighet med artikel 112. 
  
 7. Om tullmyndigheterna felaktigt har beviljat återbetalning eller eftergift ska skyldigheten att betala den ursprungliga tulls­ kulden återinföras i den mån uppbörden av den inte är förbju­ den av tidsmässiga skäl enligt artikel 103. 
  
 (1) EGT L 82, 22.3.1997, s. 1. 
  
 267 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/48 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 I sådana fall ska ränta som betalats enligt punkt 5 andra stycket återbetalas. 
  
 Artikel 117 
  
 Import- eller exporttullar som har tagits ut med ett för stort belopp 
  
 1.Import- eller exporttullbelopp ska återbetalas eller efterges 
  
 iden mån det belopp som motsvarar den tullskuld som ur­ sprungligen meddelades överstiger det belopp som skulle beta­ lats eller om gäldenären har underrättats om tullskulden i strid med artikel 102.1 c eller d. 
  
 2.Om ansökan om återbetalning eller eftergift grundar sig på att det vid den tidpunkt då deklarationen för övergång till fri omsättning godtogs kunde tillämpas en nedsatt importtullsats eller en nolltullsats för varorna enligt en tullkvot, ett tulltak eller andra gynnsamma tulltaxeåtgärder, ska återbetalning eller efter­ gift beviljas förutsatt att något av följande villkor är uppfyllda då ansökan tillsammans med de nödvändiga handlingarna inges: 
  
 a)Om, i fråga om en tullkvot, denna inte har uttömts. 
  
 b)Om, i övriga fall, den normala tullsatsen inte har återinförts. 
  
 Artikel 118 
  
 Defekta varor eller varor som inte uppfyller villkoren i avtalet 
  
 1. Importtullbelopp ska återbetalas eller efterges om under­ rättelsen om tullskulden avser varor som avvisats av importören därför att de vid tidpunkten för frigörandet var defekta eller inte uppfyllde villkoren i det avtal som låg till grund för importen. 
  
 Defekta varor ska anses innefatta varor som skadats innan de frigjordes. 
  
 2.Trots vad som sägs i punkt 3 ska återbetalning eller efter­ gift beviljas förutsatt att varorna inte har använts, utom i fråga om en inledande användning som kan ha varit nödvändig för att fastställa att de var defekta eller inte uppfyllde villkoren i avtalet och under förutsättning att de förs ut ur unionens tull­ område. 
  
 3.Återbetalning eller eftergift ska inte beviljas när 
  
 a)varorna, innan de övergått till fri omsättning, hänförts till ett särskilt förfarande för testning, såvida det inte fastställs att 
  
 det faktum att varorna var defekta eller inte uppfyllde vill­ koren i avtalet normalt sett inte kunde ha upptäckts vid dessa tester, 
  
 b)defekter hos varorna har beaktats vid fastställande av vill­ koren i avtalet, särskilt när det gäller priset, innan varorna har hänförts till ett tullförfarande som innebär att en tulls­ kuld uppkommer, eller 
  
 c)varorna säljs av den sökande efter det att det har konstaterats att de är defekta eller att de inte uppfyller villkoren i avtalet. 
  
 4. I stället för att varorna förs ut ur unionens tullområde och på ansökan av den berörda personen ska tullmyndigheterna till­ låta att dessa hänförs till ett förfarande för aktiv förädling, in­ begripet förstöring, eller ett förfarande för extern transitering, tullagerförfarandet eller ett förfarande för frizoner. 
  
 Artikel 119 
  
 Fel från de behöriga myndigheternas sida 
  
 1. I andra fall än dem som nämns i artikel 116.1 andra stycket, och i artiklarna 117, 118 och 120, ska ett import- eller exporttullbelopp återbetalas eller efterges, om det belopp som svarar mot den tullskuld som ursprungligen meddelades till följd av ett fel från de behöriga myndigheternas sida är lägre än det belopp som ska betalas, förutsatt att följande villkor är upp­ fyllda: 
  
 a)Gäldenären kunde inte rimligen ha upptäckt felet. 
  
 b)Gäldenären agerade i god tro. 
  
 2.Om de villkor som fastställs i artikel 117.2 inte är upp­ fyllda, ska återbetalning eller eftergift beviljas, om den nedsatta tullsatsen eller nolltullsatsen inte kunde tillämpas till följd av ett fel från tullmyndigheternas sida, och tulldeklarationen för över­ gång till fri omsättning innehöll alla de uppgifter och åtföljdes av alla de handlingar som krävdes för tillämpning av den ned­ satta tullsatsen eller nolltullsatsen. 
  
 3.Om varor erhåller förmånsbehandling på grundval av ett system för administrativt samarbete som inbegriper myndighe­ ter i ett land eller territorium som är beläget utanför unionens tullområde, ska ett intyg som utfärdats av dessa myndigheter, 
  
 om det skulle visa sig vara felaktigt, betraktas som ett fel som inte rimligen kunde ha upptäckts på det sätt som avses i punkt 1 a. 
  
 268 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/49 
  
 Ett utfärdande av ett felaktigt intyg ska emellertid inte betraktas som ett fel när det grundar sig på felaktiga uppgifter från ex­ portören, utom när det är uppenbart att de utfärdande myndig­ heterna var eller borde ha varit medvetna om att varorna inte uppfyllde villkoren för förmånsbehandling. 
  
 Gäldenären ska anses vara i god tro om denne kan visa att denne under den period då den berörda kommersiella verksam­ heten pågick iakttog noggrannhet när det gäller att försäkra sig om att samtliga villkor för förmånsbehandling var uppfyllda. 
  
 Gäldenären kan dock inte åberopa god tro när kommissionen i 
  
 Europeiska unionens officiella tidning har offentliggjort ett tillkän­ nagivande om att det finns välgrundade tvivel om huruvida det land eller territorium som omfattas av förmånsordningen till­ lämpar den korrekt. 
  
 Artikel 120 
  
 Rättviseskäl 
  
 1.I andra fall än sådana som avses i artikel 116.1 andra stycket och i artiklarna 117, 118 och 119 ska import- eller exporttullbelopp återbetalas eller efterges av rättviseskäl när en tullskuld uppkommit under särskilda omständigheter, vid vilka varken uppsåt eller uppenbar vårdslöshet kan tillskrivas gälde­ nären. 
  
 2.Särskilda omständigheter enligt punkt 1 ska anses före­ ligga om det framgår av omständigheterna i fallet att gäldenären befinner sig i en exceptionell situation jämfört med andra ak­ törer som bedriver samma verksamhet, och att denne inte skulle ha lidit skada av att import- eller exporttullbeloppet togs ut, om dessa omständigheter inte hade förelegat. 
  
 Artikel 121 
  
 Förfarande för återbetalning och eftergift 
  
 1. Ansökan om återbetalning eller eftergift i enlighet med artikel 116 ska inges till tullmyndigheterna inom följande tids­ frister: 
  
 a)När det rör sig om import- eller exporttullbelopp som tagits ut till ett för stort belopp, fel av den behöriga myndigheten eller rättviseskäl, inom tre år från dagen för underrättelse om tullskulden. 
  
 b)När det rör sig om defekta varor eller varor som inte upp­ fyller villkoren i avtalet, inom ett år från dagen för under­ rättelse om tullskulden. 
  
 c)När en tulldeklaration förklarats ogiltig, inom den period som anges i de regler som gäller ogiltigförklarande. 
  
 De tidsfrister som anges i första stycket a och b ska förlängas om bevisning lämnas av den sökande för att denne hindrats från att lämna en ansökan inom den föreskrivna tiden till följd av oförutsebara omständigheter eller force majeure. 
  
 2.Om tullmyndigheterna inte kan bevilja återbetalning eller eftergift av ett import- eller exporttullbelopp på grundval av de skäl som anförts, ska de pröva en ansökan om återbetalning eller eftergift i sak mot bakgrund av de andra skäl för återbe­ talning eller eftergift som avses i artikel 116. 
  
 3.Om ett överklagande inges enligt artikel 44 avseende en underrättelse om tullskuld, ska den period som avses i punkt 1 första stycket tills vidare tillfälligt upphöra att löpa från och med den dag då överklagandet inges och så länge som över­ klagandeförfarandet varar. 
  
 4.Om en tullmyndighet beviljar återbetalning eller eftergift i enlighet med artiklarna 119 och 120 ska den berörda medlems­ staten informera kommissionen om detta. 
  
 Artikel 122 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa regler som den ska efterleva när den fattar ett beslut som avses i artikel 116.3 och i syn­ nerhet om följande: 
  
 a)Villkor för godtagande av ärendet. 
  
 b)Tidsfrist för att fatta beslut och tillfälligt upphörande av denna tidsfrist. 
  
 c)Meddelandet om den grundval som kommissionen avser att basera sitt beslut på innan den fattar ett beslut som skulle vara negativt för den person det berör. 
  
 d)Underrättelse om beslutet. 
  
 e)Följderna av underlåtenhet att fatta beslut eller att meddela ett sådant beslut. 
  
 269 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/50 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 123 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 1. Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera förfaranderegler för 
  
 a)återbetalning och eftergift enligt artikel 116, 
  
 b)att informera kommissionen i enlighet med artikel 121.4 och vilka uppgifter som ska lämnas. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 2. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta de be­ slut som avses i artikel 116.3. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgi­ vande förfarande som avses i artikel 285.2. 
  
 När ett yttrande från den kommitté som avses i artikel 285.1 ska erhållas genom ett skriftligt förfarande ska artikel 285.6 till­ lämpas. 
  
 KAPITEL 4 
  
 Upphörande av tullskuld 
  
 Artikel 124 
  
 Upphörande 
  
 1. Utan att det påverkar tillämpningen av gällande bestäm­ melser om de fall när ett import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld inte uppbärs på grund av att gäldenä­ rens insolvens har fastställts på rättslig väg, ska en tullskuld vid import eller export upphöra på något av följande sätt: 
  
 a)När gäldenären inte längre kan underrättas om tullskulden i enlighet med artikel 103. 
  
 b)Genom betalning av import- eller exporttullbeloppet. 
  
 c)Om inte annat sägs i punkt 5, genom att import- eller exporttullbeloppet efterges. 
  
 d)Om, i fråga om varor som deklarerats för ett tullförfarande som medför skyldighet att betala import- eller exporttullar, tulldeklarationen förklaras ogiltig. 
  
 e)Om varor som omfattas av import- eller exporttullar förver­ kas eller beslagtas och samtidigt eller därefter förverkas. 
  
 f)Om varor som omfattas av import- eller exporttullar förstörs under tullövervakning eller överlåts till staten. 
  
 g)Om det faktum att varor försvinner eller skyldigheter enligt tullagstiftningen inte fullgörs beror på att dessa varor full­ ständigt förstörts eller gått helt förlorade som en följd av deras faktiska beskaffenhet, oförutsebara omständigheter eller force majeure, eller till följd av instruktioner från tullmyn­ digheterna. Vid tillämpningen av detta led ska varor anses som helt förlorade när de har gjorts oanvändbara för var och en. 
  
 h)Om tullskulden uppkommit enligt artikel 79 eller 82 och följande villkor är uppfyllda: 
  
 i)Den underlåtenhet som medförde att en tullskuld upp­ kom hade ingen avgörande inverkan på det korrekta ge­ nomförandet av det berörda tullförfarandet och utgjorde inte ett försök till bedrägeri. 
  
 ii)Alla formaliteter som krävs för att varornas situation ska uppfylla gällande krav fullgörs därefter. 
  
 i)Om varor som övergår till fri omsättning tullfritt eller till nedsatt importtullsats på grund av deras användning för slutändamål har exporterats med tullmyndigheternas till­ stånd. 
  
 j)Om tullskulden uppkommit enligt artikel 78 och de forma­ liteter som fullgjorts för att erhålla förmånlig tullbehandling enligt den artikeln ogiltigförklaras. 
  
 k)Om, med förbehåll för vad som sägs i punkt 6, tullskulden uppkommit enligt artikel 79 och för tullmyndigheterna till­ fredsställande bevisning lämnas för att varorna inte har an­ vänts eller förbrukats och har förts ut ur unionens tullområ­ de. 
  
 2. I de fall som avses i punkt 1 e ska tullskulden emellertid, vid tillämpning av sanktioner för tullöverträdelser, inte anses ha upphört om import- eller exporttullar eller förekomst av en tullskuld enligt en medlemsstats lagstiftning utgör grund för att fastställa sanktioner. 
  
 270 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/51 
  
 3.Om tullskulden i enlighet med punkt 1 g upphör för varor som övergår till fri omsättning tullfritt eller till nedsatt importt­ ullsats på grund av deras användning för slutändamål, ska allt skrot eller avfall från förstöringen av dem anses vara icke- unionsvaror. 
  
 4.Den gällande lagstiftningen om schablonsatser när varor gått helt förlorade på grund av deras beskaffenhet ska tillämpas, om den berörda personen inte kan visa att den verkliga för­ lusten överstiger den som beräknats genom tillämpning av scha­ blonsatsen för varorna i fråga. 
  
 5.Om flera personer ansvarar för betalning av import- eller exporttullbelopp som svarar mot tullskulden och eftergift bevil­ jas, ska tullskulden upphöra bara för den eller de personer som beviljats eftergiften. 
  
 6.I de fall som avses i punkt 1 k ska tullskulden inte upp­ höra för den eller de personer som har försökt agera bedrägligt. 
  
 7.Om tullskulden uppkommit enligt artikel 79, ska den upphöra för sådana personer vars beteende inte varit bedrägligt och som bidragit till kampen mot bedrägeri. 
  
 2. Den skyldighet som avses i punkt 1 ska frångås i följande fall: 
  
 a)I fråga om de transportmedel och varor som transporteras på dessa som endast passerar genom unionens tullområdes territorialvatten eller luftrum utan att göra uppehåll. 
  
 b)I andra fall, när det motiveras av typen av varor eller varuf­ löden eller föreskrivs i internationella avtal. 
  
 3. En summarisk införseldeklaration ska inges av den ansva­ riga personen till tullkontoret för första införsel inom en sär­ skild tidsfrist, innan varorna förs in i unionens tullområde. 
  
 Tullmyndigheterna får medge att den summariska införseldekla­ rationen inges till ett annat tullkontor under förutsättning att det sistnämnda omedelbart överför de nödvändiga uppgifterna till tullkontoret för första införsel eller gör dem elektroniskt tillgängliga för det. 
  
 Artikel 125 
  
 4. 
  
 Den summariska införseldeklarationen ska inges av 
  
 fraktföraren. 
  
 Tillämpning av sanktioner 
  
 När tullskulden upphör på grundval av artikel 124.1 h ska medlemsstaterna inte hindras från att tillämpa sanktioner till följd av att tullagstiftningen inte efterlevts. 
  
 Trots fraktförarens skyldigheter får den summariska införsel­ deklarationen i stället inges av någon av följande personer: 
  
 Artikel 126 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa en förteckning över sådan underlåtenhet som inte har någon avgörande inverkan på det korrekta genomförandet av det berörda tullförfarandet, och för att komplettera artikel 124.1 h i. 
  
 a)Importören, varumottagaren eller en annan person i vars namn eller för vars räkning fraktföraren agerar. 
  
 b)Varje person som kan anmäla eller låta anmäla varornas ankomst till införseltullkontoret. 
  
 AVDELNING IV 
  
 INFÖRSEL AV VAROR I UNIONENS TULLOMRÅDE 
  
 KAPITEL 1 
  
 Summarisk införseldeklaration 
  
 Artikel 127 
  
 Ingivande av en summarisk införseldeklaration 
  
 1. Varor som förs in i unionens tullområde ska omfattas av en summarisk införseldeklaration. 
  
 5.Den summariska införseldeklarationen ska innehålla de upplysningar som krävs för riskanalys av säkerhets- och skydds­ skäl. 
  
 6.I särskilda fall där alla de upplysningar som avses i punkt 
  
 5inte kan erhållas från de personer som avses i punkt 4, får andra personer som har dessa upplysningar och vederbörliga rättigheter att tillhandahålla dem anmodas att lämna dessa upp­ lysningar. 
  
 271 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/52 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 7.Tullmyndigheterna får godta att system för kommersiella uppgifter, hamnuppgifter eller transportuppgifter används för ingivande av en summarisk införseldeklaration förutsatt att så­ dana system innehåller de upplysningar som krävs för en sådan deklaration och att upplysningarna är tillgängliga inom en sär­ skild tidsfrist, innan varorna förs in i unionens tullområde. 
  
 8.Tullmyndigheterna får godta ingivande av en anmälan och tillgång till de upplysningar som ska anges i en summarisk införseldeklaration i den ekonomiska aktörens datorsystem i stället för ingivande av en summarisk införseldeklaration. 
  
 Artikel 128 
  
 Riskanalys 
  
 Det tullkontor som avses i artikel 127.3 ska säkerställa att det, främst i säkerhets- och skyddssyfte, inom en särskild tidsfrist utförs en riskanalys på grundval av den summariska införsel­ deklaration som avses i artikel 127.1 eller de upplysningar som avses i artikel 127.8 och vidta de åtgärder som krävs med anledning av riskanalysresultaten. 
  
 Artikel 129 
  
 Ändring och ogiltigförklaring av den summariska införseldeklarationen 
  
 1. Deklaranten kan på ansökan tillåtas att ändra en eller flera uppgifter i en summarisk införseldeklaration efter det att den har ingetts. 
  
 En ändring ska inte vara möjlig efter det att något av följande har inträffat: 
  
 a)Tullmyndigheterna har underrättat den person som ingav den summariska införseldeklarationen om att de avser att undersöka varorna. 
  
 b)Tullmyndigheterna har fastställt att uppgifterna i den sum­ mariska införseldeklarationen är felaktiga. 
  
 c)Varornas ankomst har redan anmälts till tullen. 
  
 2.Om varor för vilka en summarisk införseldeklaration har ingetts inte har förts in i unionens tullområde ska tullmyndig­ heterna ogiltigförklara deklarationen i något av följande fall: 
  
 a)På ansökan av deklaranten, eller 
  
 b)inom 200 dagar efter ingivandet av deklarationen. 
  
 Artikel 130 
  
 Deklarationer som ingetts i stället för en summarisk införseldeklaration 
  
 1.Det tullkontor som avses i artikel 127.3 får frångå kravet på att det ska inges en summarisk införseldeklaration i fråga om varor för vilka en tulldeklaration ingetts före utgången av tids­ fristen för ingivande av den summariska införseldeklarationen. I det fallet ska tulldeklarationen innehålla åtminstone de uppgifter som krävs för en summarisk införseldeklaration. Till dess att tulldeklarationen godtas i enlighet med artikel 172 ska den betraktas som en summarisk införseldeklaration. 
  
 2.Det tullkontor som avses i artikel 127.3 får frångå kravet på att det ska inges en summarisk införseldeklaration i fråga om varor för vilka en deklaration för tillfällig lagring inges före utgången av tidsfristen för ingivande av den summariska inför­ seldeklarationen. En sådan deklaration ska innehålla åtminstone de uppgifter som krävs för en summarisk införseldeklaration. Till dess att de deklarerade varornas ankomst anmälts till tullen 
  
 ienlighet med artikel 139 ska deklarationen för tillfällig lagring betraktas som en summarisk införseldeklaration. 
  
 Artikel 131 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de fall där kravet på att det ska inges en summarisk inför­ seldeklaration frångås enligt artikel 127.2 c, 
  
 b)den särskilda tidsfrist som avses i artikel 127.3 och 127.7 inom vilken den summariska införseldeklarationen ska inges innan varorna förs in i unionens tullområde med beaktande av typen av varor eller varuflöden, 
  
 c)de fall som avses i artikel 127.6 och de andra personer som kan komma att avkrävas uppgifter om den summariska in­ förseldeklarationen i dessa fall. 
  
 Artikel 132 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera 
  
 a)förfaranderegler för ingivande av den summariska införsel­ deklaration som avses i artikel 127, 
  
 272 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/53 
  
 b)förfaranderegler för och lämnande av uppgifter avseende en summarisk införseldeklaration av de andra personer som avses i artikel 127.6, 
  
 c)den tidsfrist inom vilken en riskanalys ska utföras och nöd­ vändiga åtgärder vidtas, i enlighet med artikel 128, 
  
 d)förfaranderegler för ändring av en summarisk införseldekla­ ration, i enlighet med artikel 129.1, 
  
 e)förfaranderegler för ogiltigförklaring av en summarisk inför­ seldeklaration i enlighet med artikel 129.2, med beaktande av att hanteringen av införseln av varor sker korrekt. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Varors ankomst 
  
 A v s n i t t 1 
  
 I n f ö r s e l a v v a r o r i u n i o n e n s t u l l o m r å d e 
  
 Artikel 133 
  
 Anmälan av ett havsgående fartygs eller ett luftfartygs ankomst 
  
 1. Operatören av ett havsgående fartyg eller ett luftfartyg som förs in i unionens tullområde ska anmäla ankomsten till tullkontoret för den första införseln när transportmedlet an­ kommer. 
  
 När tullmyndigheterna har tillgång till uppgifter om ett havs­ gående fartygs eller ett luftfartygs ankomst får de frångå kravet på den anmälan som avses i första stycket. 
  
 2. Tullmyndigheterna får godta att hamn- eller flygplats­ system eller andra tillgängliga informationskällor används för anmälan av transportmedels ankomst. 
  
 Artikel 134 
  
 Tullövervakning 
  
 1. Varor som förs in i unionens tullområde ska, från och med tidpunkten för införseln, omfattas av tullövervakning och får underkastas tullkontroller. I tillämpliga fall ska de bli föremål för förbud och restriktioner som bl.a. grundas på hänsyn till allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet eller beho­ vet att skydda människors och djurs hälsa och liv, att bevara 
  
 växter, att skydda miljön, att skydda nationella skatter av konst­ närligt, historiskt eller arkeologiskt värde och att skydda Brennan striell eller kommersiell äganderätt, inbegripet kontroller avse­ ende narkotikaprekursorer, varumärkesförfalskade varor och kontanter samt genomförandet av åtgärder för bevarande och förvaltning av fiskeresurser och handelspolitiska åtgärder. 
  
 Varorna ska kvarstå under tullövervakning under den tid som krävs för att fastställa deras tullstatus och får inte undandras sådan övervakning utan tullmyndigheternas tillstånd. 
  
 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 254 får unions­ varor inte omfattas av tullövervakning sedan deras tullstatus fastställts. 
  
 Icke-unionsvaror 
  ska kvarstå under tullövervakning till dess att deras tullstatus ändras eller de förs ut ur unionens tullområde eller förstörs. 
  
 2. Innehavaren av varor som befinner sig under tullövervak­ ning får, med tullmyndigheternas tillstånd, när som helst un­ dersöka varorna eller ta prover, särskilt i syfte att fastställa varornas klassificering enligt tulltaxan, deras tullvärde eller tull­ status. 
  
 Artikel 135 
  
 Transport till avsedd plats 
  
 1.Den person som för in varor i unionens tullområde ska utan dröjsmål transportera dem via den rutt som tullmyndighe­ terna angivit och enligt deras anvisningar, till det tullkontor som utsetts av tullmyndigheterna eller till någon annan plats som de anvisat eller godkänt, eller till en frizon. 
  
 2.Varor som förs in i en frizon ska föras in i den frizonen direkt, antingen sjövägen eller med flyg eller, om det sker land­ vägen, utan att passera genom någon annan del av unionens tullområde, om frizonen gränsar till landgränsen mellan en medlemsstat och ett tredjeland. 
  
 3.Den som tar på sig ansvaret för att transportera varor efter det att de förts in i unionens tullområde ska bli ansvarig för att skyldigheterna enligt punkterna 1 och 2 efterlevs. 
  
 4.Varor som, även om de fortfarande befinner sig utanför unionens tullområde, får underkastas tullkontroller av en med­ lemsstats tullmyndighet till följd av ett avtal med det berörda landet eller territoriet utanför unionens tullområde ska behand­ las på samma sätt som varor som förts in i unionens tullområ­ de. 
  
 273 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/54 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 5.Punkterna 1 och 2 får inte hindra tillämpningen av sär­ skilda regler om varor som transporteras inom gränsområden eller i rörledningar och kablar liksom trafik av försumbar eko­ nomisk betydelse, t.ex. brev, vykort och trycksaker och deras elektroniska motsvarigheter i andra medier eller varor som med­ förs av resande, förutsatt att möjligheterna till tullövervakning och tullkontroll därigenom inte äventyras. 
  
 6.Punkt 1 ska inte gälla de transportmedel och varor som transporteras på dessa som endast passerar genom unionens tullområdes territorialvatten eller luftrum utan att göra uppehåll. 
  
 Artikel 136 
  
 Luft- och sjöfartsförbindelser inom unionen 
  
 Artiklarna  
 127–130, 
  133, 135.1, 137,  
 139–141 
  och  
 144–149 
  ska inte gälla  
 icke-unionsvaror 
  och varor som avses i artikel 155 som tillfälligt lämnar unionens tullområde under transport mel­ lan två platser inom det området sjövägen eller med flyg, för­ utsatt att transporten äger rum via en direkt rutt utan något uppehåll utanför unionens tullområde. 
  
 Artikel 137 
  
 Transport under särskilda omständigheter 
  
 1.Om skyldigheten enligt artikel 135.1 på grund av oför­ utsebara omständigheter eller force majeure inte kan fullgöras, ska den person som har denna skyldighet eller varje annan person som agerar för dennes räkning utan dröjsmål underrätta tullmyndigheterna om detta. Om de oförutsebara omständighe­ terna eller force majeure inte leder till att varorna går helt förlorade, ska tullmyndigheterna även underrättas om exakt var de finns. 
  
 2.Om ett fartyg eller luftfartyg som omfattas av artikel 135.6 på grund av oförutsebara omständigheter eller force majeure tvingas göra ett tillfälligt uppehåll i en hamn i eller tillfälligt tvingas landa i unionens tullområde och skyldigheten enligt artikel 135.1 inte kan fullgöras, ska den person som fört farty­ get eller luftfartyget in i unionens tullområde eller varje annan person som agerar för dennes räkning utan dröjsmål underrätta tullmyndigheterna om detta. 
  
 3.Tullmyndigheterna ska besluta vilka åtgärder som ska vid­ tas för att möjliggöra tullövervakning av de varor som avses i punkt 1, eller av fartyg eller luftfartyg samt de varor som dessa transporterar under de omständigheter som anges i punkt 2, och för att vid behov se till att de i ett senare skede transpor­ teras till ett tullkontor eller någon annan plats som har anvisats eller godkänts av myndigheterna. 
  
 Artikel 138 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)anmälan av ankomst enligt artikel 133, 
  
 b)transport av varor enligt artikel 135.5, 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 A n m ä l a n , l o s s n i n g o c h u n d e r s ö k n i n g a v v a r o r 
  
 Artikel 139 
  
 Anmälan till tullen av varors ankomst 
  
 1. Införsel av varor till unionens tullområde ska omedelbart vid ankomst anmälas till tullen vid det anvisade tullkontoret eller till någon annan plats som tullmyndigheterna anvisat eller godkänt eller till en frizon av någon av följande personer: 
  
 a)Den person som för in varorna i unionens tullområde. 
  
 b)Den person i vars namn eller för vars räkning den person som för in varorna i unionens tullområde agerar. 
  
 c)Den person som tar på sig ansvaret för att transportera varorna efter det att de förts in i unionens tullområde. 
  
 2.Varor som förs in i unionens tullområde sjövägen eller med flyg och som för transporten förblir på samma transport­ medel ska endast anmälas till tullen vid den hamn eller flygplats 
  
 iunionen där de lossas eller omlastas. Varor som förs in i unionens tullområde och som lossas från och lastas på samma transportmedel under färd för att andra varor ska kunna lossas eller lastas ska emellertid inte anmälas till tullen vid den ham­ nen eller flygplatsen. 
  
 3.Trots skyldigheterna för den person som avses i punkt 1 får i stället någon av följande personer anmäla varornas an­ komst till tullen: 
  
 a)Varje person som omedelbart hänför varorna till ett tullför­ farande. 
  
 274 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/55 
  
 b)Innehavaren av ett tillstånd till drift av lagringsanläggningar eller varje person som bedriver verksamhet i en frizon. 
  
 4.Den person som anmäler varornas ankomst ska hänvisa till den summariska införseldeklaration eller, i de fall som avses 
  
 iartikel 130, tulldeklaration eller deklaration för tillfällig lagring som har ingetts för varorna, utom i de fall undantag medges från skyldigheten att inge en summarisk införseldeklaration. 
  
 5.I de fall sådana  
 icke-unionsvaror 
  vars ankomst anmäls till tullen inte täcks av en summarisk införseldeklaration, och utom 
  
 ide fall undantag medges från skyldigheten att inge en sådan, ska en av de personer som avses i artikel 127.4, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 127.6, omedelbart inge en sådan deklaration eller ska istället inge en tulldeklaration eller en deklaration för tillfällig lagring. 
  
 6.Punkt 1 får inte hindra tillämpningen av särskilda regler om varor som transporteras inom gränsområden eller i rörled­ ningar och kablar liksom trafik av försumbar ekonomisk bety­ delse, t.ex. brev, vykort och trycksaker samt elektroniska mot­ svarigheter till dessa lagrade på andra medier eller varor som medförs av resande, förutsatt att möjligheterna till tullövervak­ ning och tullkontroll därigenom inte äventyras. 
  
 7.Varor vars ankomst anmälts till tullen får inte utan tull­ myndigheternas medgivande föras bort från den plats där de har anmälts. 
  
 Artikel 140 
  
 Lossning och undersökning av varor 
  
 1. Varor får lossas eller omlastas från det transportmedel på vilket de transporteras endast med tullmyndigheternas tillstånd och på platser som anvisats eller godkänts av dessa myndighe­ ter. 
  
 Ett sådant tillstånd ska emellertid inte krävas i händelse av en så överhängande fara att det är nödvändigt att omedelbart lossa alla eller en del av varorna. I så fall ska tullmyndigheterna omedelbart underrättas om detta. 
  
 2. Tullmyndigheterna får när som helst kräva att varor lossas och packas upp i syfte att undersöka eller ta prover av dem eller undersöka det transportmedel på vilket de transporteras. 
  
 Artikel 141 
  
 Varor som befordras under transit 
  
 1. Artiklarna  
 135.2–135.6, 
  139, 140 och  
 144–149 
  ska inte tillämpas när varor som redan omfattas av ett förfarande för transitering förs in i unionens tullområde. 
  
 2. Artiklarna 140 och  
 144–149 
  ska tillämpas på icke- unionsvaror som befordras enligt ett transiteringsförfarande, ef­ ter det att sådana varors ankomst har anmälts vid destinations­ tullkontoret i unionens tullområde i enlighet med reglerna om förfarandet för transitering. 
  
 Artikel 142 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa villkoren för godkännande av de platser som avses i artikel 139.1. 
  
 Artikel 143 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för anmälan till tullen av varors ankomst i enlig­ het med artikel 139. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 3 
  
 T i l l f ä l l i g l a g r i n g a v v a r o r 
  
 Artikel 144 
  
 Varor i tillfällig lagring 
  
 Icke-unionsvaror 
  ska hänföras till tillfällig lagring vid den tid­ punkt varorna anmäls till tullen. 
  
 Artikel 145 
  
 Deklaration för tillfällig lagring 
  
 1. 
 Icke-unionsvaror 
  som har anmälts till tullen ska omfattas av en deklaration för tillfällig lagring som innehåller alla upp­ gifter som krävs för tillämpningen av bestämmelserna om till­ fällig lagring. 
  
 2.Handlingar med anknytning till varor i tillfällig lagring ska lämnas till tullmyndigheterna när det föreskrivs i unionslagstift­ ningen eller när det krävs för tullkontroller. 
  
 3.Deklarationen för tillfällig lagring ska inges av någon av de personer som avses i artikel 139.1 eller 139.2 senast vid den tidpunkt då varornas ankomst anmäls till tullen. 
  
 275 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/56 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 4.Deklarationen för tillfällig lagring ska utom i de fall un­ dantag medges från skyldigheten att inge en summarisk inför­ seldeklaration innehålla en hänvisning till eventuella summa­ riska införseldeklarationer som ingetts för varor som anmälts till tullen utom i de fall dessa redan varit föremål för tillfällig lagring eller hänförts till ett tullförfarande och inte lämnat unio­ nens tullområde. 
  
 5.Tullmyndigheterna får godta att deklarationen för tillfällig lagring även sker på något av följande sätt: 
  
 11. I de fall där  
 icke-unionsvaror 
  som befordras inom ramen för ett förfarande för transitering anmäls vid destinationstull­ kontoret på unionens tullområde ska vid tillämpningen av punkterna  
 1–10 
  uppgifterna avseende den berörda transite­ ringen anses vara en deklaration för tillfällig lagring, förutsatt att de uppfyller kraven för detta ändamål. Innehavaren av va­ rorna får dock inge en deklaration för tillfällig lagring efter det att transiteringsförfarandet har slutförts. 
  
 Artikel 146 
  
 Ändring och ogiltigförklaring av en deklaration för tillfällig lagring 
  
 a)En hänvisning till en summarisk införseldeklaration som ing­ etts för varorna i fråga, kompletterad av uppgifterna i en deklaration för tillfällig lagring. 
  
 b)Ett manifest eller annat transportdokument, om det innehål­ ler uppgifterna i en deklaration för tillfällig lagring inbegripet en hänvisning till eventuella summariska införseldeklaratio­ ner för varorna i fråga. 
  
 6.Tullmyndigheterna får godta att system för  
 affärs-, 
  hamn- eller transportinformation används för ingivande av en deklara­ tion för tillfällig lagring om de innehåller de nödvändiga upp­ gifterna för en sådan deklaration och dessa uppgifter är tillgäng­ liga i enlighet med punkt 3. 
  
 7.Artiklarna  
 188–193 
  ska tillämpas på deklarationen för tillfällig lagring. 
  
 8.Deklarationen för tillfällig lagring får också användas med avseende på 
  
 a)anmälan av ankomst enligt artikel 133, eller 
  
 b)anmälan av varorna till tullen enligt artikel 139, förutsatt att villkoren i dessa bestämmelser är uppfyllda. 
  
 9. Det krävs ingen deklaration för tillfällig lagring om varor­ nas tullstatus som unionsvaror senast vid den tidpunkt då deras ankomst anmäls till tullen, fastställs i enlighet med artiklarna  
 153–156. 
  
 1. Deklaranten ska på ansökan tillåtas att ändra en eller flera uppgifter i en deklaration för tillfällig lagring efter det att den har ingetts. Ändringen får dock inte göra deklarationen tillämp­ lig på andra varor än dem som den omfattade från början. 
  
 En ändring ska inte vara möjlig efter det att något av följande har inträffat: 
  
 a)Tullmyndigheterna har underrättat den person som ingav deklarationen om att de avser att undersöka varorna. 
  
 b)Tullmyndigheterna har fastställt att uppgifterna i deklaratio­ nen är felaktiga. 
  
 2. Om varor för vilka en deklaration för tillfällig lagring har ingetts inte anmäls till tullen ska tullmyndigheterna ogiltigför­ klara deklarationen i något av följande fall: 
  
 a)På ansökan av deklaranten, eller 
  
 b)inom 30 dagar efter ingivandet av deklarationen. 
  
 Artikel 147 
  
 Villkoren och skyldigheterna som hör samman med tillfällig lagring 
  
 1.Varor i tillfällig lagring ska endast förvaras i anläggningar för tillfällig lagring enligt artikel 148 eller, i de fall detta är berättigat, på andra platser som anvisats eller godkänts av tull­ myndigheterna. 
  
 2.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 134.2 ska 
  
 10.Tullmyndigheterna ska behålla eller ha tillgång till dekla­ varor i tillfällig lagring endast utsättas för sådana former av 
  
 rationen för tillfällig lagring, i syfte att kontrollera att de varor deklarationen avser senare hänförs till ett tullförfarande eller återexporteras i enlighet med artikel 149. 
  
 hantering som är ämnade att säkerställa att de bevaras i ett oförändrat skick utan att deras utseende eller tekniska egenska­ per förändras. 
  
 276 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/57 
  
 SV 
  
 3. Innehavaren av det tillstånd som avses i artikel 148 eller den person som lagrar varorna i de fall där varor lagras på andra platser som anvisats eller godkänts av tullmyndigheterna ska ansvara för allt följande: 
  
 a)Att sörja för att varor i tillfällig lagring inte undandras tul­ lens övervakning. 
  
 b)Att fullgöra de skyldigheter som hör samman med lagringen av varorna i tillfällig lagring. 
  
 4. Om varor av vilket skäl som helst inte längre kan kvar­ hållas i tillfällig lagring, ska tullmyndigheterna utan dröjsmål vidta alla åtgärder som krävs för att varornas status ska uppfylla kraven i artiklarna 197, 198 och 199. 
  
 Artikel 148 
  
 Driftstillstånd för anläggningar för tillfällig lagring 
  
 1. Det ska krävas ett tillstånd från tullmyndigheterna för drift av anläggningar för tillfällig lagring. Ett sådant tillstånd ska inte krävas om det är tullmyndigheten själv som driver den tillfälliga lagringsanläggningen. 
  
 Villkoren för att driften av anläggningen för tillfällig lagring ska vara tillåten ska framgå av tillståndet. 
  
 2. Det tillstånd som avses i punkt 1 ska endast beviljas per­ soner som uppfyller samtliga följande villkor: 
  
 a)De är etablerade i unionens tullområde. 
  
 b)De lämnar nödvändiga garantier för ett korrekt genom­ förande av verksamheten, en godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar ska anses uppfylla detta villkor förutsatt att driften av anläggningar för tillfällig lagring beaktas i det till­ stånd som avses i artikel 38.2 a. 
  
 c)De lämnar en garanti i enlighet med artikel 89. 
  
 När en samlad garanti ges ska efterlevnaden av de skyldigheter som är knutna till garantin övervakas genom vederbörlig granskning. 
  
 3.Det tillstånd som avses i punkt 1 ska endast beviljas när tullmyndigheterna kan utöva tullövervakning utan att behöva använda administrativa arrangemang som inte står i proportion till de ekonomiska behoven i fråga. 
  
 4.Innehavaren av tillståndet ska hålla lämplig bokföring i en form som godkänns av tullmyndigheterna. 
  
 Bokföringen ska innehålla den information och de uppgifter som gör det möjligt för tullmyndigheterna att övervaka driften av anläggningar för tillfällig lagring, i synnerhet när det gäller att identifiera de varor som lagras, deras tullstatus och befordran av dessa varor. 
  
 En godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar ska anses uppfylla den skyldighet som avses i första och andra styckena om dennes bokföring är ändamålsenlig för den tillfälliga lag­ ringen. 
  
 5. Tullmyndigheterna får enligt följande bemyndiga till­ ståndshavaren att befordra varor i tillfällig lagring mellan olika anläggningar för tillfällig lagring förutsatt att sådan befordran inte ökar risken för bedrägeri: 
  
 a)En sådan befordran sker på en tullmyndighets ansvar, 
  
 b)en sådan befordran täcks av endast ett tillstånd som utfärdats till en godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar, eller 
  
 c)i andra fall av befordran. 
  
 6. När det finns ett ekonomiskt behov och tullövervakningen inte kommer att påverkas negativt får tullmyndigheterna tillåta lagring av unionsvaror i en anläggning för tillfällig lagring. Dessa varor ska inte betraktas som ”varor i tillfällig lagring”. 
  
 Artikel 149 
  
 Upphörande av tillfällig lagring 
  
 Icke-unionsvaror 
  i tillfällig lagring ska hänföras till ett tullför­ farande eller återexporteras inom 90 dagar. 
  
 277 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/58 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 150 
  
 AVDELNING V 
  
 Val av tullförfarande 
  
 Om inget annat föreskrivs ska deklaranten fritt få välja till vilket tullförfarande varorna ska hänföras, enligt villkoren för det för­ farandet, oberoende av varornas beskaffenhet, mängd, ur­ sprungsland, avsändningsland eller destinationsland. 
  
 Artikel 151 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a) villkoren för godkännande av de platser som avses i artikel 147.1, 
  
 b)villkoren för beviljande av tillstånd för drift av anläggningar för tillfällig lagring enligt artikel 148, 
  
 c)fall av befordran som avses i artikel 148.5 c. 
  
 Artikel 152 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 ALLMÄNNA REGLER OM TULLSTATUS, HÄNFÖRANDE AV VAROR TILL ETT TULLFÖRFARANDE, KONTROLL, Vasquez BORTSKAFFANDE AV VAROR 
  
 KAPITEL 1 
  
 Varors tullstatus 
  
 Artikel 153 
  
 Antagande om varors tullstatus som unionsvaror 
  
 1.Alla varor som befinner sig i unionens tullområde ska antas ha tullstatus som unionsvaror, såvida det inte fastställs att de inte har tullstatus som unionsvaror. 
  
 2.I särskilda fall då antagandet enligt punkt 1 inte gäller, måste varors tullstatus som unionsvaror bevisas. 
  
 3.I särskilda fall ska varor som i sin helhet har framställts i unionens tullområde inte ha tullstatus som unionsvaror om de har framställts av varor i tillfällig lagring eller som hänförts till förfarandet för extern transitering, ett förfarande för lagring, förfarandet för tillfällig införsel eller förfarandet för aktiv för­ ädling. 
  
 Artikel 154 
  
 Förlust av varors tullstatus som unionsvaror 
  
 Unionsvaror ska bli  
 icke-unionsvaror 
  i följande fall: 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a) 
  
 ingivande av en deklaration för tillfällig 
  
 lagring 
  
 enligt 
  
 artikel 
  
 145, 
  
 b) 
  
 ändring av en deklaration för tillfällig 
  
 lagring 
  
 enligt 
  
 artikel 
  
 146.1, 
  
 c)ogiltigförklaring av en deklaration för tillfällig lagring enligt artikel 146.2, 
  
 d)befordran av varor i tillfällig lagring enligt artikel 148.5. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 a)När de förs ut ur unionens tullområde, i den mån reglerna om intern transitering inte är tillämpliga. 
  
 b)När de har hänförts till förfarandet för extern transitering, ett förfarande för lagring eller förfarandet för aktiv förädling, i den mån det är tillåtet enligt tullagstiftningen. 
  
 c)När de har hänförts till ett förfarande för användning för slutändamål och därefter antingen överlåts till staten eller förstörs och endast återstår som avfall. 
  
 d)När deklarationen för övergång till fri omsättning förklaras ogiltig efter frigörandet av varorna. 
  
 Artikel 155 
  
 Unionsvaror som tillfälligt lämnar unionens tullområde 
  
 1. I de fall som avses i artikel 227.2  
 b–f 
  ska varor behålla sin tullstatus som unionsvaror bara om denna status kan fastställas enligt vissa villkor och på det sätt som föreskrivs i tullagstift­ ningen. 
  
 278 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/59 
  
 SV 
  
 2. I särskilda fall får unionsvaror, utan att omfattas av ett tullförfarande, befordras från en plats till en annan inom unio­ nens tullområde och tillfälligt lämna detta område utan att deras tullstatus ändras. 
  
 Artikel 156 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de fall där det antagande som anges i artikel 153.1 inte är tillämpligt, 
  
 b)villkor för att bevilja lättnader vid styrkande av varors tull­ status som unionsvaror, 
  
 c)de fall där de varor som avses i artikel 153.3 inte har tull­ status som unionsvaror, 
  
 d)de fall där tullstatusen för de varor som avses i artikel 155.2 inte ändras. 
  
 3. Unionsvaror som deklareras för export, intern unionstran­ sitering eller passiv förädling ska omfattas av tullövervakning från och med den tidpunkt då den deklaration som avses i punkt 1 godtas till och med den tidpunkt då de förs ut ur unionens tullområde eller överlåts till staten eller förstörs eller tulldeklarationen förklaras ogiltig. 
  
 Artikel 159 
  
 Behöriga tullkontor 
  
 1.Utom när annat föreskrivs i unionslagstiftningen ska med­ lemsstaterna fastställa belägenheten och behörigheten för de olika tullkontor som är belägna på deras territorium. 
  
 2.Medlemsstaterna ska sörja för att officiella öppettider fast­ ställs för dessa kontor och att öppettiderna är rimliga och ända­ målsenliga med beaktande av typen av varuflöden, varornas beskaffenhet och det tullförfarande som de hänförs till, så att det internationella varuflödet varken hindras eller snedvrids. 
  
 3.Om inte annat anges ska det tullkontor som är behörigt för att hänföra varor till ett tullförfarande vara det ansvariga tullkontoret på den ort där varorna anmäls till tullen. 
  
 Artikel 157 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för tillhandahållande och kontroll av bevis för varors tullstatus som unionsvaror. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Hänförande av varor till ett tullförfarande 
  
 A v s n i t t 1 
  
 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r 
  
 Artikel 158 
  
 Tulldeklaration av varor och tullövervakning av unionsvaror 
  
 1.Alla varor som ska hänföras till ett tullförfarande, utom förfarandet för frizoner, ska omfattas av en tulldeklaration som är anpassad till förfarandet i fråga. 
  
 2.I särskilda fall, förutom dem som avses i artikel 6.2 får en tulldeklaration inges på annat sätt än genom elektronisk data­ behandlingsteknik. 
  
 Artikel 160 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa de fall då en tulldeklaration får inges på annat sätt än med hjälp av elektronisk databehand­ lingsteknik i enlighet med artikel 158.2. 
  
 Artikel 161 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)bestämningen av de tullkontor som är behöriga utöver det som avses i artikel 159.3, inbegripet tullkontor för införsel och tullkontor för utförsel, 
  
 b) ingivande av tulldeklaration i de fall som avses i artikel 158.2. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 279 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/60 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 A v s n i t t 2 
  
 S t a n d a r d t u l l d e k l a r a t i o n e r 
  
 Artikel 162 
  
 Innehållet i standardtulldeklarationer 
  
 Standardtulldeklarationer ska innehålla alla de uppgifter som krävs för tillämpningen av bestämmelserna om det tullför­ farande för vilket varorna deklareras. 
  
 Artikel 163 
  
 Styrkande handlingar 
  
 1. De styrkande handlingar som krävs för tillämpningen av bestämmelserna om det tullförfarande för vilket varorna dekla­ reras ska innehas av deklaranten och ställas till förfogande för tullmyndigheterna vid den tidpunkt då tulldeklarationen inges. 
  
 A v s n i t t 3 
  
 f ö r e n k l a d e t u l l d e k l a r a t i o n e r 
  
 Artikel 166 
  
 Förenklad deklaration 
  
 1.Tullmyndigheterna får godta att en person har varor hän­ förda till ett tullförfarande på grundval av en förenklad dekla­ ration, i vilken vissa av de uppgifter som avses i artikel 162 eller de styrkande handlingar som avses i artikel 163 får utelämnas. 
  
 2.Regelbunden användning av en förenklad deklaration som avses i punkt 1 förutsätter ett tillstånd från tullmyndigheterna. 
  
 Artikel 167 
  
 Kompletterande deklaration 
  
 2.Styrkande handlingar ska lämnas till tullmyndigheterna när det föreskrivs i unionslagstiftningen eller när det krävs för tullkontroller. 
  
 3.I särskilda fall får ekonomiska aktörer upprätta styrkande handlingar under förutsättning att tullmyndigheterna har bevil­ jat dem tillstånd att göra detta. 
  
 Artikel 164 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa regler för beviljande av det tillstånd som avses i artikel 163.3. 
  
 Artikel 165 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a) ingivande av standardiserade tulldeklarationer enligt arti­ kel 162, 
  
 b)tillhandahållande av de styrkande handlingar som avses i artikel 163.1. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 1. När det gäller en förenklad deklaration enligt artikel 166 eller en registrering i deklarantens bokföring enligt artikel 182 ska deklaranten inge en kompletterande deklaration som inne­ håller de uppgifter som krävs för det berörda tullförfarandet vid det behöriga tullkontoret inom en särskild tidsfrist. 
  
 När det gäller en förenklad deklaration enligt artikel 166 ska de styrkande handlingar som krävs innehas av deklaranten och vara tillgängliga för tullmyndigheterna inom en särskild tidsfrist. 
  
 Den kompletterande deklarationen får vara av allmän, periodisk eller sammanfattande art. 
  
 2. I följande fall ska skyldigheten att inge en kompletterande deklaration frångås: 
  
 a)Då varor har hänförts till tullagerförfarandet. 
  
 b)I andra särskilda fall. 
  
 3. Tullmyndigheterna får frångå kravet på en kompletterande deklaration när följande villkor tillämpas: 
  
 a)Den förenklade deklarationen avser varor vars värde och kvantitet faller under den statistiska tröskeln. 
  
 280 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/61 
  
 SV 
  
 b)Den förenklade deklarationen innehåller redan all infor­ mation som behövs för det berörda tullförfarandet. 
  
 c)Den förenklade deklarationen inges inte som en registrering i deklarantens bokföring. 
  
 4.Den förenklade deklaration som avses i artikel 166 eller den registrering i deklarantens bokföring som avses i artikel 182 och den kompletterande deklarationen ska anses utgöra en en­ da, odelbar handling som börjar gälla den dag då den förenk­ lade deklarationen godtas i enlighet med artikel 172 respektive den dag då varorna registreras i deklarantens bokföring. 
  
 5.Den plats där den kompletterande deklarationen ska inges ska för tillämpningen av artikel 87 anses vara den plats där tulldeklarationen har ingetts. 
  
 Artikel 168 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a) villkoren för beviljande av det tillstånd som avses i arti­ kel 166.2, 
  
 b)den särskilda tidsfrist som avses i artikel 167.1 första stycket inom vilken en kompletterande deklaration ska inges, 
  
 c)den särskilda tidsfrist som avses i artikel 167.1 andra stycket inom vilken styrkande handlingar ska innehas av deklaran­ ten, 
  
 d)de särskilda fall där skyldigheten att inge en kompletterande deklaration ska frångås i enlighet med artikel 167.2 b. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 4 
  
 B e s t ä m m e l s e r s o m g ä l l e r a l l a t u l l d e k l a r a ­ t i o n e r 
  
 Artikel 170 
  
 Ingivande av tulldeklaration 
  
 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 167.1 får en tulldeklaration inges av varje person som kan lämna alla de uppgifter som krävs för tillämpningen av bestämmelserna om det tullförfarande för vilket varorna deklareras. Denna person ska även vara i stånd att anmäla eller låta anmäla varornas ankomst till tullen. 
  
 Om det faktum att en tulldeklaration godtas innebär att en bestämd person får särskilda skyldigheter, ska den deklarationen emellertid inges av denna person eller av dennes representant. 
  
 2.Deklaranten ska vara etablerad i unionens tullområde. 
  
 3.Genom undantag från punkten 2, behöver inte följande deklaranter vara etablerade i unionens tullområde: 
  
 a)Personer som inger en tulldeklaration för transitering eller tillfällig införsel. 
  
 b)Personer som vid enstaka tillfällen inger en tulldeklaration, inbegripet för användning för slutändamål eller aktiv för­ ädling, under förutsättning att tullmyndigheterna anser det vara berättigat. 
  
 Artikel 169 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för ingivande av 
  
 a) den förenklade deklaration som avses i artikel 166, 
  
 c)Personer som är etablerade i ett land vars territorium an­ gränsar till unionens tullområde och som anmäler varor som tulldeklarationen avser vid ett tullkontor vid gränsen till detta land under förutsättning att landet där personerna är etablerade beviljar motsvarande förmån för personer som är etablerade i unionens tullområde. 
  
 b) den kompletterande deklaration som avses i artikel 167. 
  
 4. 
  
 Tulldeklarationer ska vara autentiserade. 
  
 281 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/62 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 171 
  
 Artikel 174 
  
 Ingivande av en tulldeklaration innan varornas ankomst anmäls 
  
 En tulldeklaration får inges innan varornas ankomst väntas an­ mälas till tullen. Om varorna inte anmäls inom 30 dagar efter ingivandet av tulldeklarationen ska den anses inte ha ingetts. 
  
 Artikel 172 
  
 Godtagande av en tulldeklaration 
  
 Ogiltigförklarande av en tulldeklaration 
  
 1. Tullmyndigheterna ska på ansökan av deklaranten ogiltig­ förklara en redan godtagen tulldeklaration i något av följande fall: 
  
 a)När de är förvissade om att varorna omedelbart kommer att hänföras till ett annat tullförfarande. 
  
 1.Tulldeklarationer som uppfyller villkoren i detta kapitel ska omedelbart godtas av tullmyndigheterna, förutsatt att de varor som de avser har anmälts till tullen. 
  
 2.Den dag då tullmyndigheterna godtar tulldeklarationen ska, om inget annat föreskrivs, vara den dag som används för tillämpningen av bestämmelserna om det tullförfarande för vil­ ket varorna deklareras och för alla andra import- eller export­ formaliteter. 
  
 Artikel 173 
  
 Ändring av en tulldeklaration 
  
 1.Deklaranten ska på ansökan tillåtas att ändra en eller flera av uppgifterna i tulldeklarationen efter det att den godtagits av tullen. Ändringen får dock inte göra tulldeklarationen tillämplig på andra varor än dem som den omfattade från början. 
  
 2.En ändring får inte tillåtas om den är föremål för en ansökan efter det att något av följande inträffat: 
  
 a)Tullmyndigheterna har underrättat deklaranten om att de avser att undersöka varorna. 
  
 b)Tullmyndigheterna har fastställt att uppgifterna i tulldeklara­ tionen är felaktiga. 
  
 c)Tullmyndigheterna har frigjort varorna. 
  
 3.Om en ansökan inges av deklaranten inom tre år från och med tidpunkten för godtagandet av tulldeklarationen får ändring av tulldeklarationen tillåtas efter det att varorna frigjorts så att deklaranten ska kunna fullgöra sina skyldigheter som hör sam­ man med hänförande av varorna till det berörda tullförfarandet. 
  
 b)När de är förvissade om att ett hänförande av varorna till det tullförfarande för vilket de deklarerats på grund av särskilda omständigheter inte längre är berättigat. 
  
 Om tullmyndigheterna har underrättat deklaranten om att de avser att undersöka varorna, ska emellertid en ansökan om ogiltigförklaring av tulldeklarationen inte bifallas förrän under­ sökningen ägt rum. 
  
 2. Tulldeklarationen får inte ogiltigförklaras efter det att va­ rorna frigjorts, om inget annat föreskrivs. 
  
 Artikel 175 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa de fall där en tulldeklaration får ogiltigförklaras efter det att varorna frigjorts i enlighet med artikel 174.2. 
  
 Artikel 176 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)ingivande av en tulldeklaration enligt artikel 171, 
  
 b)godtagande av en tulldeklaration enligt artikel 172, inbegri­ 
  
 pet tillämpning av dessa regler i de fall som avses i arti­ kel 179, 
  
 c)ändring av en tulldeklaration efter det att varorna frigjorts i enlighet med artikel 173.3. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 282 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/63 
  
 SV 
  
 A v s n i t t 5 
  
 a n d r a f ö r e n k l i n g a r 
  
 Artikel 177 
  
 Förenkling av upprättandet av tulldeklarationer för sådana varor som omfattas av olika undernummer i tulltaxan 
  
 1.I de fall en sändning utgörs av varor som omfattas av olika undernummer enligt tulltaxan och behandlingen av var och en av dessa varor i enlighet med dess undernummer enligt tulltaxan vid upprättandet av tulldeklarationen skulle medföra en arbetsbörda och omkostnad som inte står i proportion till de import- eller exporttullar som kan tas ut, får tullmyndigheterna på ansökan av deklaranten tillåta att import- eller exporttullar tillämpas på hela sändningen på grundval av undernummer enligt tulltaxan för de varor som är föremål för den högsta import- eller exporttullen. 
  
 2.Tullmyndigheterna ska vägra att tillämpa förenklingen som avses i punkt 1 med avseende på varor som är föremål för förbud eller restriktioner eller punktskatter i de fall en kor­ rekt klassificering är nödvändig för åtgärdens tillämpning. 
  
 Artikel 178 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter anta åtgärder för fastställande av undernummer enligt tulltaxan vid tillämpning av artikel 177.1. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 179 
  
 Centraliserad klarering 
  
 1. Tullmyndigheterna får på ansökan tillåta en person att till det ansvariga tullkontoret på den ort där den personen är eta­ blerad inge en tulldeklaration för varor som anmälts vid ett annat tullkontor. 
  
 Undantag från det krav på tillstånd som avses i första stycket får medges när tulldeklarationen inges och varorna anmäls till tull­ kontor som omfattas av en tullmyndighets ansvar. 
  
 3.Det tullkontor där tulldeklarationen ingetts ska 
  
 a)övervaka hänförandet av varor till det berörda tullförfaran­ det, 
  
 b)genomföra de tullkontroller för att kontrollera tulldeklaratio­ nen som avses i artikel 188 a och b, 
  
 c)i berättigade fall, begära att det tullkontor till vilket varornas ankomst har anmälts genomför de tullkontroller för att kontrollera tulldeklarationen som avses i artikel 188 c och d, och 
  
 d)vidta tullformaliteterna för att uppbära det import- eller ex­ porttullbelopp som svarar mot eventuella tullskulder. 
  
 4.Det tullkontor där tulldeklarationen ingetts och det tull­ kontor till vilket varornas ankomst har anmälts ska utbyta in­ formation som är nödvändig för att kontrollera tulldeklaratio­ nen och för att frigöra varorna. 
  
 5.Det tullkontor till vilket varornas ankomst anmäls ska, utan att detta påverkar dess egna kontroller som avser varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde, utföra de tull­ kontroller som avses i punkt 3 c och överlämna resultaten av dessa kontroller till det tullkontor där tulldeklarationen inges. 
  
 6.Det tullkontor där tulldeklarationen inges ska frigöra va­ rorna i enlighet med artiklarna 194 och 195 och därvid beakta 
  
 a)resultaten av dess egna kontroller för kontrollen av tulldekla­ rationen, 
  
 b)resultaten av de kontroller som genomförs av det tullkontor till vilket varornas ankomst har anmälts för kontroll av tull­ deklarationen och de kontroller som avser varor som förs in i eller ut ur unionens tullområde. 
  
 Artikel 180 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 2. Den som ansöker om ett tillstånd enligt punkt 1 ska vara en godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar. 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa villkoren för beviljande av det tillstånd som avses i artikel 179.1 första stycket. 
  
 283 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/64 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 181 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)centraliserad klarering, inklusive relevanta tullformaliteter och kontroller enligt artikel 179, 
  
 b)undantag från kravet på att varornas ankomst ska anmälas till tullen enligt artikel 182.3 mot bakgrund av centraliserad klarering. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 182 
  
 Registrering i deklarantens bokföring 
  
 1.Tullmyndigheterna får efter en ansökan ge tillstånd till att en person inger en tulldeklaration, inbegripet en förenklad de­ klaration, i form av en registrering i deklarantens bokföring, om uppgifterna i deklarationen är tillgängliga för tullmyndigheterna 
  
 ideklarantens elektroniska system vid den tidpunkt då tulldekla­ rationen inges i form av en registrering i deklarantens bokfö­ ring. 
  
 2.Tulldeklarationen ska anses ha godtagits vid den tidpunkt då varorna registreras i bokföringen. 
  
 3.Efter en ansökan får tullmyndigheterna frångå kravet på att varornas ankomst ska anmälas till tullen. I detta fall ska varorna anses ha frigjorts vid tidpunkten för registrering i de­ klarantens bokföring. 
  
 Undantaget får beviljas om samtliga följande villkor är uppfyll­ da: 
  
 a)Deklaranten är en godkänd ekonomisk aktör för tullförenk­ lingar. 
  
 b)Det kan anses motiverat mot bakgrund av varornas och varuflödenas beskaffenhet och den omständigheten att va­ rorna är kända av tullmyndigheten. 
  
 c)Övervakningstullkontoret har tillgång till alla de uppgifter det anser nödvändiga för att, om behov uppstår, kunna utöva sin rätt att undersöka varorna. 
  
 d)Varorna är vid tidpunkten för registrering i bokföringen inte längre föremål för förbud eller restriktioner, om inget annat föreskrivs i tillståndet. 
  
 Övervakningstullkontoret får emellertid i särskilda situationer begära att varornas ankomst anmäls. 
  
 4. De förutsättningar som gäller för att frigörande av varorna ska medges ska anges i tillståndet. 
  
 Artikel 183 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa villkoren för beviljande av det tillstånd som avses i artikel 182.1. 
  
 Artikel 184 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för registrering av uppgifter i deklarantens bokfö­ ring enligt artikel 182, inklusive relevanta tullformaliteter och kontroller. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 185 
  
 Egenbedömning 
  
 1.Efter en ansökan får tullmyndigheterna tillåta en ekono­ misk aktör att utföra vissa tullformaliteter som egentligen skulle utföras av tullmyndigheterna, i syfte att fastställa vilket import- och exporttullbelopp som ska betalas, och att utföra vissa kont­ roller under tullövervakning. 
  
 2.Den som ansöker om ett tillstånd enligt punkt 1 ska vara en godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar. 
  
 Artikel 186 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 284 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/65 
  
 SV 
  
 a) villkoren för beviljande av det tillstånd som avses i arti­ kel 185.1, 
  
 b)de tullformaliteter och kontroller som ska utföras av till­ ståndshavaren i enlighet med artikel 185.1. 
  
 Artikel 187 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för de tullformaliteter och kontroller som ska ut­ föras av tillståndshavaren i enlighet med artikel 185.1. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 3 
  
 Kontroll och frigörande av varor 
  
 A v s n i t t 1 
  
 K o n t r o l l 
  
 Artikel 188 
  
 Kontroll av en tulldeklaration 
  
 I syfte att kontrollera riktigheten av uppgifterna i en godtagen tulldeklaration får tullmyndigheterna 
  
 a)granska deklarationen och de styrkande handlingarna, 
  
 b)begära att deklaranten lämnar andra handlingar, 
  
 c)undersöka varorna, 
  
 d)ta prover för analys eller för fördjupad undersökning av varorna. 
  
 Artikel 189 
  
 Undersökning och provtagning av varor 
  
 1. Transport av varor till de platser där de ska undersökas och där prover ska tas samt all hantering som är nödvändig för denna undersökning eller provtagning ska utföras av deklaran­ ten eller på dennes ansvar. De kostnader som uppstår ska bäras av deklaranten. 
  
 2.Deklaranten ska ha rätt att vara närvarande eller företrädas när varorna undersöks och när prover tas. Om tullmyndighe­ terna har rimliga skäl härför, får de kräva att deklaranten eller ett ombud för denne är närvarande när varorna undersöks eller prover tas eller att deklaranten ger tullmyndigheterna den hjälp som behövs för att underlätta undersökningen eller provtag­ ningen. 
  
 3.Under förutsättning att prover tas i enlighet med gällande bestämmelser ska tullmyndigheterna inte vara skyldiga att betala ersättning som en följd av provtagningen, men de ska bära kostnaderna för analys eller undersökning av proverna. 
  
 Artikel 190 
  
 Partiell undersökning och provtagning av varor 
  
 1. Om endast en del av de varor som omfattas av en tull­ deklaration undersöks eller blir föremål för provtagning, ska resultatet av denna partiella undersökning eller av analysen eller undersökningen av proverna anses gälla alla de varor som om­ fattas av samma deklaration. 
  
 Deklaranten får dock begära en ytterligare undersökning eller provtagning av varorna om denne anser att resultatet av den partiella undersökningen eller av analysen eller undersökningen av proverna inte är giltigt för resten av de deklarerade varorna. Denna begäran ska beviljas, förutsatt att varorna inte har White jorts eller, om de har frigjorts, att deklaranten visar att de inte har ändrats på något sätt. 
  
 2. Om en tulldeklaration omfattar varor som klassificeras enligt två eller fler kategorier i tulltaxan, ska uppgifterna för varor som klassificeras enligt var och en av kategorierna i tull­ taxan vid tillämpningen av punkt 1 anses utgöra en separat deklaration. 
  
 Artikel 191 
  
 Resultat av kontrollen 
  
 1.De resultat som erhållits vid en kontroll av en tulldekla­ ration ska användas vid tillämpningen av bestämmelserna om det tullförfarande till vilket varorna hänförs. 
  
 2.Om en tulldeklaration inte kontrolleras, ska bestämmel­ serna i punkt 1 tillämpas på grundval av de uppgifter som lämnats i den deklarationen. 
  
 3.Resultatet av tullmyndigheternas kontroll ska ha samma bevisvärde i hela unionens tullområde. 
  
 285 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/66 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 192 
  
 Identifieringsåtgärder 
  
 1. Om identifiering krävs för att sörja för att de bestämmel­ ser som gäller för det tullförfarande för vilket varorna deklareras följs, ska tullmyndigheterna eller, i tillämpliga fall, ekonomiska aktörer som bemyndigats för detta ändamål av tullmyndigheter­ na, vidta de åtgärder som krävs för att identifiera varorna. 
  
 Dessa identifieringsåtgärder ska ha samma rättsverkan i hela unionens tullområde. 
  
 2. Identifieringsmärken som fästs på varorna, förpackningen eller transportmedlen får avlägsnas eller förstöras endast av tull­ myndigheterna eller, med tillstånd från tullmyndigheterna, av ekonomiska aktörer, såvida det inte är nödvändigt att avlägsna eller förstöra dem för att skydda varorna eller transportmedlen till följd av oförutsebara omständigheter eller force majeure. 
  
 Artikel 193 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera åtgär­ der om kontroll av tulldeklarationer, undersökning och prov­ tagning av varor och resultat av kontroller. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 F r i g ö r a n d e 
  
 Artikel 194 
  
 Frigörande av varorna 
  
 1. Om villkoren för att hänföra varorna till förfarandet i fråga är uppfyllda och förutsatt att eventuella restriktioner har tillämpats och att varorna inte är föremål för några förbud, ska tullmyndigheterna frigöra varorna så snart uppgifterna i tull­ deklarationen har kontrollerats eller godtagits utan kontroll. 
  
 Första stycket ska även gälla om kontroll enligt artikel 188 inte kan slutföras inom rimlig tid och varorna inte längre behöver vara tillgängliga för kontrolländamål. 
  
 2. Alla varor som omfattas av samma deklaration ska frigö­ ras på samma gång. 
  
 Om en tulldeklaration omfattar varor som klassificeras enligt två eller fler varuposter, ska uppgifterna för varor som klassificeras enligt var och en av varuposterna vid tillämpningen av första stycket anses utgöra en separat tulldeklaration. 
  
 Artikel 195 
  
 Frigörande under förutsättning att det import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld har betalats eller att en garanti ställts 
  
 1. Om hänförandet av varorna till ett tullförfarande innebär att en tullskuld uppkommer får varorna endast frigöras om det import- eller exporttullbelopp som svarar mot tullskulden har betalats eller en garanti ställts för detta. 
  
 Utan att det påverkar tillämpningen av tredje stycket, ska första stycket dock inte tillämpas på förfarandet för tillfällig införsel med partiell befrielse från importtullar. 
  
 Om tullmyndigheterna, enligt bestämmelserna om det tullför­ farande för vilket varorna deklareras, kräver att en garanti ställs, ska dessa varor inte frigöras för det avsedda tullförfarandet förrän en sådan garanti ställts. 
  
 2.I särskilda fall ska frigörande av varorna inte förutsätta att en garanti ställts för varor som är föremål för en begäran om uttag från en tullkvot. 
  
 3.När den förenkling som avses i artiklarna 166, 182 och 
  
 185tillämpas och en samlad garanti ställs, ska varornas frigö­ rande inte förutsätta att tullmyndigheterna utövar tillsyn över garantin. 
  
 Artikel 196 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa de fall som avses i arti­ kel 195.2. 
  
 KAPITEL 4 
  
 Bortskaffande av varor 
  
 Artikel 197 
  
 Förstöring av varor 
  
 Om tullmyndigheterna har rimliga skäl härför, får de kräva att varor vars ankomst anmälts till tullen förstörs, och de ska i så fall underrätta innehavaren av varorna. Kostnaderna för att förs­ töra varorna ska bäras av innehavaren av varorna. 
  
 286 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/67 
  
 SV 
  
 Artikel 198 
  
 Åtgärder som ska vidtas av tullmyndigheterna 
  
 1. Tullmyndigheterna ska vidta alla de åtgärder som krävs, inbegripet förverkande och försäljning eller förstöring, för att bortskaffa varor i följande fall: 
  
 a)Om en skyldighet enligt tullagstiftningen som rör införsel av  
 icke-unionsvaror 
  i unionens tullområde inte är fullgjord, eller varorna har undanhållits tullövervakningen. 
  
 b)Om varorna inte kan frigöras av något av följande skäl: 
  
 i)Det har inte varit möjligt, av skäl som kan tillskrivas deklaranten, att genomföra eller fortsätta en undersök­ ning av varorna inom den tid som föreskrivs av tull­ myndigheterna. 
  
 ii)De dokument som ska lämnas innan varorna kan hän­ föras till eller frigöras för det begärda tullförfarandet har inte lämnats. 
  
 När varor som ska förstöras, överlåtas till staten, tas i beslag eller förverkas redan omfattas av en tulldeklaration ska de regi­ strerade uppgifterna innefatta en hänvisning till tulldeklaratio­ nen. Tullmyndigheterna ska ogiltigförklara den tulldeklaratio­ nen. 
  
 3. Kostnaden för de åtgärder som avses i punkt 1 ska bäras av 
  
 a)varje person som var skyldig att fullgöra de berörda skyldig­ heterna eller som undanhöll varorna från tullövervakningen i det fall som avses i punkt 1 a, 
  
 b)deklaranten i de fall som avses i punkt 1 b och c, 
  
 c)den person som är skyldig att uppfylla villkoren för frigö­ rande av varor i det fall som avses i punkt 1 d, 
  
 d)den person som överlåter varorna till staten i det fall som avses i punkt 1 e. 
  
 iii)En betalning som skulle ha gjorts eller en garanti som skulle ha ställts för import- eller exporttullar har inte gjorts eller ställts inom föreskriven tid. 
  
 iv)Varorna är föremål för förbud eller restriktioner. 
  
 c)Om varorna inte förts bort inom rimlig tid efter det att de har frigjorts. 
  
 d)Om det efter frigörandet konstateras att varorna inte upp­ fyller villkoren för frigörandet. 
  
 e)Om varorna överlåtits till staten i enlighet med artikel 199. 
  
 2.  
 Icke-unionsvaror 
  som har överlåtits till staten, tagits i be­ slag eller förverkats ska anses ha hänförts till förfarandet för lagring i tullager. Varorna ska registreras i bokföringen hos den som driver tullagret alternativt hos tullmyndigheterna om det är där varorna förvaras. 
  
 Artikel 199 
  
 Överlåtelse till staten 
  
 Icke-unionsvaror 
  och varor som omfattas av förfarandet för slutanvändning får, med förhandstillstånd från tullmyndigheter­ na, överlåtas till staten av den person som är ansvarig för för­ farandet eller, i tillämpliga fall, innehavaren av varorna. 
  
 Artikel 200 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)förstöring av varor enligt artikel 197, 
  
 b)försäljning av varor enligt artikel 198.1, 
  
 c)överlåtelse av varor till staten enligt artikel 199. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 287 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/68 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 AVDELNING VI 
  
 ÖVERGÅNG TILL FRI OMSÄTTNING OCH BEFRIELSE FRÅN 
  
 IMPORTTULLAR 
  
 KAPITEL 1 
  
 Övergång till fri omsättning 
  
 Artikel 201 
  
 Tillämpningsområde och verkan 
  
 4. Om det i unionslagstiftningen föreskrivs handelspolitiska åtgärder vid övergång till fri omsättning ska dessa åtgärder inte tillämpas på de förädlingsprodukter som övergår till fri omsätt­ ning efter passiv förädling om: 
  
 a)förädlingsprodukterna behåller sitt ursprung i den mening som avses i artikel 60, 
  
 1. 
 Icke-unionsvaror, 
  avsedda att släppas ut på unionens marknad eller avsedda för privat användning eller konsumtion inom unionens tullområde, ska hänföras till förfarandet för övergång till fri omsättning. 
  
 2.En övergång till fri omsättning ska medföra följande åt­ gärder: 
  
 a)Att tillämpliga importtullar tas ut. 
  
 b)Att, i förekommande fall, andra avgifter tas ut i enlighet med tillämpliga gällande bestämmelser för uttag av dessa avgifter. 
  
 c)Att handelspolitiska åtgärder och förbud och restriktioner tillämpas, i den mån de inte ska tillämpas i ett tidigare skede. 
  
 d)Att de övriga formaliteter som införts för import av varorna fullgörs. 
  
 3. Övergång till fri omsättning ska ge  
 icke-unionsvaror 
  tull­ status som unionsvaror. 
  
 Artikel 202 
  
 Handelspolitiska åtgärder 
  
 1.Om förädlade produkter som framställts genom aktiv för­ ädling övergår till fri omsättning och beräkningen av import­ tullen sker enligt artikel 86.3 gäller de handelspolitiska åtgärder som tillämpas på övergång till fri omsättning av varor som hänförs till förfarandet för aktiv förädling. 
  
 2.Punkt 1 ska inte gälla avfall och skrot. 
  
 3.Om förädlade produkter som framställts genom aktiv för­ ädling övergår till fri omsättning och beräkningen av import­ tullen sker enligt artikel 85.1 ska de handelspolitiska åtgärder som gäller för dessa varor endast tillämpas i de fall varorna som är föremål för aktiv förädling omfattas av sådana åtgärder. 
  
 b)den passiva förädlingen innefattar reparation, inbegripet det standardutbytessystem som avses i artikel 261, eller 
  
 c)den passiva förädlingen följer på ytterligare bearbetning i enlighet med artikel 258. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Befrielse från importtullar 
  
 A v s n i t t 1 
  
 Å t e r i n f ö r d a v a r o r 
  
 Artikel 203 
  
 Tillämpningsområde och verkan 
  
 1.  
 Icke-unionsvaror 
  som efter att ursprungligen ha expor­ terats som unionsvaror från unionens tullområde återinförs till detta område inom tre år och deklareras för övergång till fri omsättning ska på ansökan av den berörda personen beviljas befrielse från importtullar. 
  
 Första stycket ska tillämpas även om de återinförda varorna endast utgör en del av de varor som tidigare exporterades från unionens tullområde. 
  
 2.Den treårsperiod som avses i punkt 1 får förlängas för att ta hänsyn till särskilda omständigheter. 
  
 3.Om de återinförda varorna före exporten från unionens tullområde hade övergått till fri omsättning tullfritt eller till nedsatt importtullsats på grund av deras slutanvändning, ska befrielse från tull enligt punkt 1 beviljas endast om de ska övergå till fri omsättning för samma slutanvändning. 
  
 Om den slutanvändning för vilken varorna i fråga ska övergå till fri omsättning inte längre är densamma, ska det importtull­ belopp som ska betalas minskas med det belopp som tagits ut för varorna när de först övergick till fri omsättning. Om det senare beloppet överstiger det som påförs när de återinförda varorna övergår till fri omsättning, ska ingen återbetalning be­ viljas. 
  
 288 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/69 
  
 SV 
  
 4.Om unionsvaror har förlorat sin tullstatus som unions­ varor i enlighet med artikel 154 och därefter övergår till fri omsättning, ska punkterna 1, 2 och 3 gälla. 
  
 5.Befrielse från importtullar ska beviljas endast om varor återinförs i samma skick som de var i när de exporterades. 
  
 6.Befrielse från importtullar ska styrkas av uppgifter av vilka det framgår att villkoren för befrielsen är uppfyllda. 
  
 Artikel 204 
  
 Varor som omfattats av åtgärder enligt den gemensamma jordbrukspolitiken 
  
 Befrielse från importtullar enligt artikel 203 ska inte beviljas för varor som omfattats av sådana åtgärder enligt den gemensamma jordbrukspolitiken som inbegriper att de exporteras från unio­ nens tullområde, om inte annat föreskrivs i särskilda fall. 
  
 Artikel 205 
  
 Varor som tidigare hänförts till ett förfarande för aktiv förädling 
  
 1.Artikel 203 ska gälla för förädlade produkter som ur­ 
  
 sprungligen återexporterades från unionens tullområde efter ett förfarande för aktiv förädling. 
  
 2.På deklarantens ansökan och om deklaranten lämnar de nödvändiga uppgifterna, ska det importtullbelopp som ska be­ talas för de varor som omfattas av punkt 1 fastställas i enlighet med artikel 86.3. Dagen för godtagande av deklarationen om återexport ska anses vara den dag då varorna övergår till fri omsättning. 
  
 3.Befrielse från importtullar enligt artikel 203 får inte bevil­ jas för förädlade produkter som exporterats i enlighet med ar­ tikel 223.2 c, såvida det inte garanteras att varorna till ingen del kommer att hänföras till förfarandet för aktiv förädling. 
  
 Artikel 206 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de fall där varor anses ha återinförts i samma skick som de var i när de exporterades, 
  
 b)de särskilda fall som avses i artikel 204. 
  
 Artikel 207 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för tillhandahållande av uppgifter enligt arti­ kel 203.6. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 H a v s f i s k e o c h p r o d u k t e r s o m h ä m t a t s u r h a v e t 
  
 Artikel 208 
  
 Produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet 
  
 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 60.1 ska följande produkter befrias från importtullar när de övergår till fri omsättning: 
  
 a)Produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur territorialhavet för ett land eller territorium som är beläget utanför unionens tullområde av fartyg som enbart är regi­ strerade eller anmälda för registrering i en medlemsstat och för den medlemsstatens flagg. 
  
 b)Produkter som framställts av de produkter som avses i led a ombord på fabriksfartyg som uppfyller de villkor som avses i led a. 
  
 2. Befrielsen från importtullar enligt punkt 1 ska styrkas av bevisning för att de villkor som anges i denna punkt är upp­ fyllda. 
  
 Artikel 209 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för tillhandahållande av den bevisning som avses i artikel 208.2. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 289 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/70 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 AVDELNING VII 
  
 SÄRSKILDA FÖRFARANDEN 
  
 KAPITEL 1 
  
 Allmänna bestämmelser 
  
 Artikel 210 
  
 c)Sökanden har med stöd av bokföring eller registrerade upp­ gifter visat att 
  
 i)samtliga av de villkor som uppställs i förfarandet har uppfyllts, 
  
 Tillämpningsområde 
  
 Varor får hänföras till någon av följande kategorier av särskilda förfaranden: 
  
 a)Transitering, som ska omfatta extern och intern transitering. 
  
 b)Lagring, som ska omfatta lagring i tullager och frizoner. 
  
 c)Särskild användning, som ska omfatta tillfällig införsel och slutanvändning. 
  
 d)Förädling, som ska omfatta aktiv och passiv förädling. 
  
 Artikel 211 
  
 Tillstånd 
  
 1. Ett tillstånd från tullmyndigheterna krävs i följande fall: 
  
 a)Användning av förfarandet för aktiv och passiv förädling, för tillfällig införsel eller för slutanvändning. 
  
 b)Drift av anläggningar för lagring i tullager, utom i de fall då driftsledaren för lagringsanläggningen är tullmyndigheten själv. 
  
 De villkor på vilka användningen av ett eller flera av de för­ faranden som avses i första stycket, eller driften av anläggningar för lagring, tillåts ska anges i tillståndet. 
  
 2. Tullmyndigheterna ska bevilja tillstånd med retroaktiv ver­ kan i de fall samtliga följande förutsättningar är uppfyllda: 
  
 a)Det finns ett styrkt ekonomiskt behov. 
  
 b)Ansökan har inte samband med försök att handla bedrägligt. 
  
 ii)importvarorna, i de fall detta är lämpligt, kan identifieras för den aktuella perioden, 
  
 iii)sådana uppgifter eller bokföringen möjliggör en kontroll av förfarandet. 
  
 d)Alla formaliteter som är nödvändiga för att reglera varornas status kan iakttas, inbegripet att tulldeklarationen vid behov ogiltigförklaras. 
  
 e)Inget tillstånd med retroaktiv verkan har beviljats sökanden inom tre år från den tidpunkt då ansökan godkändes. 
  
 f)Det krävs inte någon prövning av ekonomiska villkoren utom i de fall en ansökan avser förnyelse av tillstånd för samma slags verksamhet och varor. 
  
 g)Ansökan avser inte drift av anläggningar för tullagring av varor. 
  
 h)Om en ansökan avser förnyelse av ett tillstånd för samma slags verksamhet och varor ska ansökan lämnas in inom tre år från den dag det ursprungliga tillståndet upphörde att gälla. 
  
 Tullmyndigheterna får bevilja ett tillstånd retroaktivt också om de varor som hänförts till ett tullförfarande inte längre var till­ gängliga vid den tidpunkt då ansökan om ett sådant tillstånd godtogs. 
  
 3. Om inget annat föreskrivs, får ett tillstånd enligt punkt 1 endast beviljas personer som uppfyller samtliga följande villkor: 
  
 a)De är etablerade i unionens tullområde. 
  
 b)De lämnar nödvändiga garantier för ett korrekt genom­ förande av verksamheten; en godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar ska anses uppfylla detta villkor i den mån den verksamhet som avser det särskilda förfarandet i fråga beaktas i det tillstånd som avses i artikel 38.2 a. 
  
 290 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/71 
  
 SV 
  
 c)När en tullskuld eller andra avgifter kan behöva betalas för varor som hänförts till ett särskilt förfarande, ställer de en garanti i enlighet med artikel 89. 
  
 d)I fråga om förfarandet för tillfällig införsel eller aktiv för­ ädling, använder de varorna eller låter använda dem eller utför de förädlingsprocesser beträffande varorna eller låter utföra sådana förädlingsprocesser. 
  
 4.Om inget annat föreskrivs och utöver vad som sägs i punkt 3, får ett tillstånd enligt punkt 1 beviljas endast om samtliga följande villkor är uppfyllda: 
  
 a)Tullmyndigheterna kan utöva tullövervakning utan att be­ höva använda administrativa arrangemang som inte står i proportion till de ekonomiska behoven i fråga. 
  
 b)Väsentliga intressen för tillverkare i unionen inte skulle på­ verkas negativt genom ett tillstånd till förädlingsförfarandet (ekonomiska villkor). 
  
 5.Väsentliga intressen för tillverkare i unionen ska inte anses vara negativt påverkade enligt punkt 4 b, såvida det inte före­ ligger bevisning för motsatsen eller de ekonomiska villkoren anses vara uppfyllda. 
  
 6.Om det föreligger bevisning för att väsentliga intressen för tillverkare i unionen sannolikt kommer att påverkas negativt, ska en undersökning av de ekonomiska villkoren göras på unionsnivå. 
  
 Artikel 212 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)villkoren för beviljande av tillstånd till de förfaranden som avses i artikel 211.1, 
  
 b)undantag från de villkor som avses i artikel 211.3 och 211.4, 
  
 c)de fall där de ekonomiska villkoren anses vara uppfyllda enligt artikel 211.5. 
  
 Artikel 213 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för prövning av de ekonomiska villkor som avses i artikel 211.6. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 214 
  
 Bokföring 
  
 1. Utom i fråga om förfarandet för transitering, eller om annat föreskrivs, ska tillståndshavaren, den person som är an­ svarig för förfarandet och samtliga personer som bedriver en verksamhet som innefattar lagring, behandling eller förädling av varor, eller försäljning eller inköp av varor i frizoner, hålla lämplig bokföring i en form som godkänns av tullmyndigheter­ na. 
  
 Bokföringen ska innehålla den information och de uppgifter som gör det möjligt för tullmyndigheterna att övervaka det berörda förfarandet, i synnerhet när det gäller att identifiera de varor som hänförts till förfarandet, deras tullstatus och be­ fordran av dessa varor. 
  
 2. En godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar ska an­ ses uppfylla skyldigheten enligt punkt 1 om dennes bokföring är ändamålsenlig för det berörda särskilda förfarandet. 
  
 Artikel 215 
  
 Avslutande av ett särskilt förfarande 
  
 1.I andra fall än vid förfarandet för transitering och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 254 ska ett särskilt för­ farande avslutas när de varor som hänförts till förfarandet, eller de förädlade produkterna, hänförs till ett påföljande tullförfaran­ de, har förts ut ur unionens tullområde, eller har förstörts utan att något avfall återstår, eller överlåts till staten i enlighet med artikel 199. 
  
 2.Tullmyndigheterna ska avsluta förfarandet för transitering när de kan fastställa att förfarandet har slutförts på ett korrekt sätt, på grundval av en jämförelse mellan de uppgifter som är tillgängliga vid avgångstullkontoret och de som är tillgängliga vid destinationstullkontoret. 
  
 3.Tullmyndigheterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att reglera situationen för de varor för vilka ett förfarande inte har avslutats enligt de villkor som föreskrivs. 
  
 291 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/72 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 4. Förfarandet ska avslutas inom en viss tidsfrist, om inget annat föreskrivs. 
  
 Artikel 216 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa den tidsfrist som avses i artikel 215.4. 
  
 Artikel 217 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för avslutande av ett särskilt förfarande i enlighet med artikel 216. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 218 
  
 Överföring av rättigheter och skyldigheter 
  
 Rättigheterna och skyldigheterna för den person som är ansva­ rig för förfarandet när varor har hänförts till ett särskilt för­ farande, dock ej förfarandet för transitering, får helt eller delvis överföras till en annan person som uppfyller villkoren för det berörda förfarandet. 
  
 Artikel 219 
  
 Befordran av varor 
  
 I särskilda fall får varor som har hänförts till ett annat särskilt förfarande än för transitering eller lagts upp i en frizon beford­ ras mellan olika platser i unionens tullområde. 
  
 Artikel 220 
  
 Vanliga former av hantering 
  
 Varor som har hänförts till tullagerförfarandet eller ett för­ farande för förädling eller lagts upp i en frizon får genomgå sådana vanliga former av hantering som är avsedda att bevara dem, förbättra deras utseende eller marknadsmässiga kvalitet eller förbereda dem för distribution eller återförsäljning. 
  
 Artikel 221 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 a)fastställa i vilka fall och på vilka villkor befordran av varor som hänförts till ett särskilt förfarande annat än transitering 
  
 eller som lagts upp i en frizon enligt artikel 219 får ske, 
  
 b)fastställa vanliga former av hantering för varor som hänförts till tullagerförfarandet eller ett förfarande för förädling eller som lagts upp i en frizon enligt artikel 220. 
  
 Artikel 222 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)överföring av rättigheterna och skyldigheterna för den per­ son som är ansvarig för förfarandet när det gäller varor som har hänförts till ett särskilt förfarande annat än transitering i enlighet med artikel 218, 
  
 b)befordran av varor som hänförts till ett särskilt förfarande annat än transitering eller som lagts upp i en frizon enligt artikel 219. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Artikel 223 
  
 Likvärdiga varor 
  
 1. Med likvärdiga varor avses unionsvaror som lagras, an­ vänds eller förädlas i stället för varor som hänförts till ett sär­ skilt förfarande. 
  
 Inom ramen för förfarandet för passiv förädling avses med likvärdiga varor  
 icke-unionsvaror 
  som förädlas i stället för unionsvaror som hänförts till ett förfarande för passiv förädling. 
  
 Om inget annat föreskrivs ska likvärdiga varor omfattas av samma åttasiffriga  
 KN-nummer 
  och ha samma handelskvalitet och tekniska egenskaper som de varor de ersätter. 
  
 2. Tullmyndigheterna ska på ansökan ge tillstånd till följan­ de, förutsatt att ett korrekt genomförande av förfarandet, särskilt vad beträffar tullövervakning, säkerställs: 
  
 a)Användning av likvärdiga varor inom ramen för tullagerför­ farandet eller förfarandet för frizoner, slutanvändning eller förädling. 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att 
  
 b)Användning av likvärdiga varor inom ramen för förfarandet för tillfällig införsel, i särskilda fall. 
  
 292 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/73 
  
 SV 
  
 c)I fråga om förfarandet för aktiv förädling, export av sådana förädlade produkter som framställts av likvärdiga varor före importen av de varor de ersätter. 
  
 d)I fråga om förfarandet för passiv förädling, import av sådana förädlade produkter som framställts av likvärdiga varor före exporten av de varor de ersätter. 
  
 En godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar ska anses uppfylla villkoret att ett korrekt genomförande av förfarandet är säkerställt, i den mån den verksamhet som avser användning av likvärdiga varor för förfarandet i fråga beaktas i det tillstånd som avses i artikel 38.2 a. 
  
 3. Användning av likvärdiga varor får inte tillåtas i något av följande fall: 
  
 a)Om endast vanliga former av hantering enligt definitionen i artikel 220 genomförs inom ramen för förfarandet för aktiv förädling. 
  
 b)Om ett förbud mot restitution av importtull eller tullfrihet vid import gäller för  
 icke-ursprungsvaror 
  som använts vid tillverkningen av förädlade produkter inom ramen för för­ farandet för aktiv förädling för vilka ett ursprungsintyg ut­ färdats eller upprättats inom ramen för en förmånsordning mellan unionen och vissa länder eller territorier som är be­ lägna utanför unionens tullområde eller med grupper av sådana länder eller territorier. 
  
 c)Om det skulle medföra oberättigade fördelar i fråga om importtull eller när det föreskrivs i unionslagstiftning. 
  
 4. I det fall som avses i punkt 2 c och om de förädlade produkterna skulle omfattas av exporttullar om de inte expor­ terades inom ramen för förfarandet för aktiv förädling, ska till­ ståndshavaren ställa en garanti för att säkerställa betalning av exporttullarna för det fall att  
 icke-unionsvarorna 
  inte skulle im­ porteras inom den period som avses i artikel 257.3. 
  
 b) de villkor 
  
 på vilka likvärdiga varor används enligt arti­ 
  
 kel 223.2, 
  
 c)de särskilda fall där likvärdiga varor används inom ramen för förfarandet för tillfällig införsel enligt artikel 223.2 b, 
  
 d)de fall där användning av likvärdiga varor inte tillåts i enlig­ het med artikel 223.3 c. 
  
 Artikel 225 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för den användning av likvärdiga varor som tillåts i enlighet med artikel 223.2. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Transitering 
  
 A v s n i t t 1 
  
 E x t e r n o c h i n t e r n t r a n s i t e r i n g 
  
 Artikel 226 
  
 Extern transitering 
  
 1. Inom ramen för förfarandet för extern transitering får  
 icke-unionsvaror 
  befordras från en plats till en annan inom unionens tullområde utan att omfattas av något av följande: 
  
 a)Importtullar. 
  
 b)Andra avgifter i enlighet med andra tillämpliga bestämmel­ ser. 
  
 c)Handelspolitiska åtgärder, i den mån de inte innebär förbud mot införsel av varor i eller utförsel av varor ur unionens tullområde. 
  
 Artikel 224 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a) undantag från artikel 223.1 tredje stycket, 
  
 2.I särskilda fall ska unionsvaror hänföras till förfarandet för extern transitering. 
  
 3.Befordran enligt punkt 1 ska äga rum på något av följande 
  
 sätt: 
  
 293 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/74 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 a)Enligt förfarandet för extern unionstransitering. 
  
 b)I enlighet med  
 TIR-konventionen 
  under förutsättning att be­ fordran 
  
 i)har påbörjats eller ska avslutas utanför unionens tull­ område, 
  
 ii)genomförs mellan två platser i unionens tullområde och går genom ett land eller territorium som är beläget utan­ för unionens tullområde. 
  
 c)I enlighet med  
 ATA-konventionen/Istanbulkonventionen 
  om en transiteringsbefordran äger rum. 
  
 d)Med varorna upptagna i Rhenmanifestet (artikel 9 i den reviderade konventionen om sjöfarten på Rhen). 
  
 e)Med varorna upptagna i formulär 302 enligt avtalet mellan parterna i Nordatlantiska fördraget om status för deras styr­ kor, undertecknat i London den 19 juni 1951. 
  
 f)Genom postsystemet i enlighet med bestämmelser som an­ tagits av Världspostföreningen, när varorna medförs av per­ soner som har rättigheter och skyldigheter enligt sådana bestämmelser eller av personer som agerar för sådana per­ soners räkning. 
  
 Artikel 227 
  
 Intern transitering 
  
 1.Inom ramen för förfarandet för intern transitering får, på de villkor som anges i punkt 2, unionsvaror befordras från en plats till en annan inom unionens tullområde och passera ge­ nom ett land eller territorium utanför det tullområdet utan att varornas tullstatus förändras. 
  
 2.Befordran enligt punkt 1 ska äga rum på något av följande 
  
 sätt: 
  
 a)Enligt förfarandet för intern unionstransitering om sådan möjlighet finns i internationell överenskommelse. 
  
 b)I enlighet med  
 TIR-konventionen. 
  
 c)I enlighet med  
 ATA-konventionen/Istanbulkonventionen 
  om en transiteringsbefordran äger rum. 
  
 d)Med varorna upptagna i Rhenmanifestet (artikel 9 i den reviderade konventionen om sjöfarten på Rhen). 
  
 e)Med varorna upptagna i formulär 302 enligt avtalet mellan parterna i Nordatlantiska fördraget om status för deras styr­ kor, undertecknat i London den 19 juni 1951. 
  
 f)Genom postsystemet i enlighet med bestämmelser som an­ tagits av Världspostföreningen, när varorna medförs av per­ soner som har rättigheter och skyldigheter enligt sådana bestämmelser eller av personer som agerar för sådana per­ soners räkning. 
  
 Artikel 228 
  
 Ett enda territorium för transiteringsändamål 
  
 När varor befordras från en plats inom unionens tullområde till en annan i enlighet med  
 TIR-konventionen, 
  i enlighet med  
 ATA-konventionen/Istanbulkonventionen, 
  med varorna upp­ tagna i formulär 302 eller genom postsystemet, ska unionens tullområde för sådan transport anses utgöra ett enda territori­ um. 
  
 Artikel 229 
  
 Uteslutande av personer från  
 TIR-transiteringar 
  
 1.När en medlemsstats tullmyndigheter beslutar att utesluta en person från  
 TIR-transiteringar 
  enligt artikel 38 i  
 TIR-kon­ 
  ventionen ska det beslutet tillämpas i unionens hela tullområde och  
 TIR-carneter 
  som ingetts av den personen ska inte godtas av något tullkontor. 
  
 2.En medlemsstat ska underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om sitt beslut enligt punkt 1 jämte uppgift om dag från vilken beslutet tillämpas. 
  
 Artikel 230 
  
 Godkänd mottagare för  
 TIR-ändamål 
  
 Tullmyndigheterna får efter en ansökan ge tillstånd till att en person, nedan kallad godkänd mottagare, på en godkänd plats tar emot varor som befordrats i enlighet med  
 TIR-konventionen, 
  så att förfarandet slutförs i enlighet med artikel 1 d i  
 TIR-konven­ 
  tionen. 
  
 Artikel 231 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)de särskilda fall där unionsvaror ska hänföras till förfarandet för extern transitering enligt artikel 226.2, 
  
 294 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/75 
  
 SV 
  
 b) villkoren för beviljande av det tillstånd som avses i artikel 230. 
  
 Artikel 232 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för tillämpning i unionens tullområde av artiklarna 226.3  
 b–f 
  och 227.2  
 b–f 
  med beaktande av unionens behov. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 U n i o n s t r a n s i t e r i n g 
  
 Artikel 233 
  
 Skyldigheter för den person som är ansvarig för förfarandet för unionstransitering och skyldigheter för fraktföraren och mottagaren av varor som befordras enligt förfarandet för unionstransitering 
  
 1. Den person som är ansvarig för förfarandet för unions­ transitering ska ansvara för allt följande: 
  
 a)Att ankomsten av varorna i oförändrat skick anmäls och de nödvändiga upplysningarna lämnas till destinationstullkon­ toret inom föreskriven tid och i enlighet med de åtgärder som tullmyndigheterna vidtagit för att sörja för att varorna identifieras. 
  
 b)Att tullbestämmelserna om förfarandet efterlevs. 
  
 c)Att, om inget annat föreskrivs i tullagstiftningen, en garanti ställs för att i enlighet med andra gällande tillämpliga be­ stämmelser säkerställa betalning av det import- eller export­ tullbelopp som svarar mot tullskulder eller andra avgifter som kan behöva erläggas för varorna. 
  
 2.Skyldigheten för den person som är ansvarig för förfaran­ det ska vara fullgjord och transiteringsförfarandet ska slutföras när de varor som hänförts till förfarandet och de nödvändiga upplysningarna är tillgängliga på destinationstullkontoret i en­ lighet med tullagstiftningen. 
  
 3.En fraktförare eller varumottagare som tar emot varor i vetskap om att de befordras enligt förfarandet för unionstran­ sitering ska också vara ansvarig för att ankomsten av varorna i oförändrat skick anmäls till destinationstullkontoret inom före­ skriven tid och i enlighet med de åtgärder som tullmyndighe­ terna vidtagit för att sörja för att varorna identifieras. 
  
 4. På ansökan får tullmyndigheterna tillåta var och en av följande förenklingar vid hänförande av varor till förfarandet för unionstransitering eller vid slutförande av det förfarandet: 
  
 a)Status som godkänd avsändare, som ger tillståndshavaren befogenhet att hänföra varor till förfarandet för unionstran­ sitering utan att varornas ankomst anmäls till tullen. 
  
 b)Status som godkänd mottagare, som ger tillståndshavaren befogenhet att på en godkänd plats ta emot varor som be­ fordrats enligt förfarandet för unionstransitering, för att slut­ föra förfarandet enligt artikel 233.2. 
  
 c)Användning av förseglingar av en särskild typ, när försegling krävs för att säkerställa identifieringen av de varor som hän­ förts till förfarandet för unionstransitering. 
  
 d)Användning av en tulldeklaration med minskade uppgifts­ krav för att hänföra varor till förfarandet för unionstransite­ ring. 
  
 e)Användning av ett elektroniskt transportdokument som tull­ deklaration för att hänföra varor till förfarandet för unions­ transitering, förutsatt att dokumentet innehåller de upplys­ ningar som krävs för en sådan deklaration och att upplys­ ningarna är tillgängliga för tullmyndigheterna vid avgång och ankomst, så att varorna kan övervakas av tullen och för­ farandet avslutas. 
  
 Artikel 234 
  
 Varor som passerar genom ett territorium som tillhör ett land eller territorium beläget utanför unionens tullområde inom ramen för förfarandet för extern unionstransitering 
  
 1. Förfarandet för extern unionstransitering ska tillämpas på varor som passerar genom ett land eller territorium som är beläget utanför unionens tullområde om något av följande vill­ kor uppfylls: 
  
 a)Bestämmelser om tillämpning av förfarandet anges i ett in­ ternationellt avtal. 
  
 b)Transport genom det landet eller territoriet genomförs med varorna upptagna i ett enda transportdokument, som upp­ rättats i unionens tullområde. 
  
 2. I det fall som avses i punkt 1 b ska förfarandet för extern unionstransitering tillfälligt upphöra när varorna befinner sig utanför unionens tullområde. 
  
 295 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/76 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 SV 
  
 Artikel 235 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa villkoren för beviljande av de tillstånd som avses i artikel 233.4. 
  
 Artikel 236 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)hänförande av varor till förfarandet för unionstransitering och slutförande av det förfarandet, 
  
 b)genomförande av de förenklingar som avses i artikel 233.4, 
  
 c)tullövervakning av varor som passerar genom ett territorium som tillhör ett land eller territorium beläget utanför unio­ nens tullområde inom ramen för förfarandet för extern unionstransitering enligt artikel 234. 
  
 särskilda områden eller för att kunna omfattas av ett beslut om återbetalning eller eftergift av importtullar. 
  
 3. När det finns ett ekonomiskt behov och tullövervakningen inte kommer att påverkas negativt får tullmyndigheterna tillåta lagring av unionsvaror i en anläggning för lagring i tullager. Dessa varor ska inte anses vara hänförda till tullagerförfarandet. 
  
 Artikel 238 
  
 Varaktighet av ett förfarande för lagring 
  
 1.Det får inte förekomma någon begränsning av den tid under vilken varor får kvarstå under ett förfarande för lagring. 
  
 2.I undantagsfall får tullmyndigheterna fastställa en tidsfrist för avslutande av ett förfarande för lagring, särskilt om slaget av varor eller deras beskaffenhet vid långtidslagring kan innebära ett hot mot människors eller djurs hälsa, mot växter eller mil­ jön. 
  
 Artikel 239 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för hänförande av unionsvaror till tullagerförfaran­ det eller förfarandet för frizoner enligt artikel 237.2. 
  
 KAPITEL 3 
  
 Lagring 
  
 A v s n i t t 1 
  
 G e m e n s a m m a b e s t ä m m e l s e r 
  
 Artikel 237 
  
 Tillämpningsområde 
  
 1.Enligt ett förfarande för lagring får  
 icke-unionsvaror 
  lagras 
  
 iunionens tullområde utan att omfattas av något av följande: 
  
 a)Importtullar. 
  
 b)Andra avgifter i enlighet med andra tillämpliga bestämmel­ ser. 
  
 c)Handelspolitiska åtgärder, i den mån de inte innebär förbud mot införsel av varor i eller utförsel av varor ur unionens tullområde. 
  
 2. Unionsvaror får hänföras till tullagerförfarandet eller förfarandet för frizoner i enlighet med unionslagstiftning på 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 T u l l a g e r f ö r f a r a n d e t 
  
 Artikel 240 
  
 Lagring i tullager 
  
 1.Inom ramen för tullagerförfarandet får  
 icke-unionsvaror 
  lagras i lokaler eller på annan plats som har godkänts för det förfarandet av tullmyndigheterna och under tullövervakning (ne­ dan kallade tullager). 
  
 2.Tullagren får vara tillgängliga för användning av vilken person som helst till lagring av varor i tullager (nedan kallat allmänt tullager), eller för lagring av varor av en innehavare av ett tillstånd till tullagerförfarandet (nedan kallat privat tullager). 
  
 3.Varor som hänförts till tullagerförfarandet får tillfälligt föras bort från tullagret. Ett sådant bortförande ska godkännas 
  
 iförväg av tullmyndigheterna, utom i fall av force majeure. 
  
 296 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/77 
  
 SV 
  
 Artikel 241 
  
 3. Frizoner ska vara inhägnade. 
  
 Förädling 
  
 1.Om ett ekonomiskt behov föreligger och tullövervak­ ningen inte påverkas negativt får tullmyndigheterna tillåta för­ ädling av varor enligt förfarandet för aktiv förädling eller för slutanvändning i ett tullager, med förbehåll för de villkor som gäller för dessa förfaranden. 
  
 2.De varor som avses i punkt 1 ska inte anses vara hänförda till tullagerförfarandet. 
  
 Artikel 242 
  
 Ansvarsområden för tillståndshavaren eller den person som är ansvarig för förfarandet 
  
 1. Tillståndshavaren och den person som är ansvarig för förfarandet ska ansvara för följande: 
  
 a)Att sörja för att varor som omfattas av tullagerförfarandet inte undandras tullens övervakning. 
  
 b)Att de skyldigheter som hör samman med lagring av varor som omfattas av tullagerförfarandet fullgörs. 
  
 2.Med undantag från punkt 1 får det i ett tillstånd som 
  
 avser ett allmänt tullager anges att de skyldigheter som avses i punkt 1 a eller b endast åligger den person som är ansvarig för förfarandet. 
  
 3. Den person som är ansvarig för förfarandet ska ansvara för att de skyldigheter som hör samman med hänförandet av varorna till tullagerförfarandet fullgörs. 
  
 A v s n i t t 3 
  
 F r i z o n e r 
  
 Artikel 243 
  
 Angivande av frizoner 
  
 1. Medlemsstaterna får utse delar av unionens tullområde till frizoner. 
  
 För varje frizon ska medlemsstaterna fastställa vilken yta som omfattas och var infarts- och utförselställena är belägna. 
  
 2. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen uppgifter om de frizoner som är i drift. 
  
 Frizonernas gränser samt deras infarts- och utförselställen ska vara föremål för tullövervakning. 
  
 4. Personer, varor och transportmedel som kommer in i eller lämnar en frizon får underkastas tullkontroller. 
  
 Artikel 244 
  
 Byggnader och verksamhet i frizoner 
  
 1.Uppförandet av byggnader i en frizon ska kräva förhands­ godkännande av tullmyndigheterna. 
  
 2.Om inte annat föreskrivs i tullagstiftningen ska varje typ av industriell eller kommersiell verksamhet eller tjänsteverksam­ het vara tillåten i en frizon. Bedrivande av sådan verksamhet ska anmälas i förväg till tullmyndigheterna. 
  
 3.Tullmyndigheterna får, med hänsyn till de berörda varor­ nas beskaffenhet, behovet av tullövervakning eller säkerhets- och skyddsbehov, införa förbud mot eller begränsningar av sådan verksamhet som avses i punkt 2. 
  
 4.Tullmyndigheterna får förbjuda personer som inte lämnar nödvändiga garantier för att de iakttar tullbestämmelserna att bedriva verksamhet i en frizon. 
  
 Artikel 245 
  
 Anmälan av varors ankomst och hänförande av dem till ett förfarande 
  
 1. Varor som förs in i en frizon ska anmälas till tullen och genomgå de föreskrivna tullformaliteterna i något av följande fall: 
  
 a)När de förs in i en frizon direkt från en plats utanför unio­ nens tullområde. 
  
 b)När de har varit hänförda till ett tullförfarande som slutförs eller avslutas när de hänförs till ett förfarande för frizoner. 
  
 c)När de hänförs till ett förfarande för frizoner för att kunna omfattas av ett beslut om återbetalning eller eftergift av importtullar. 
  
 297 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/78 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 d)När sådana formaliteter föreskrivs i annan lagstiftning än tullagstiftningen. 
  
 2.Ankomsten av varor som förs in i en frizon under andra omständigheter än de som avses i punkt 1 ska inte anmälas till tullen. 
  
 3.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 246 ska varor som förs in i en frizon anses bli hänförda till ett för­ farande för frizoner 
  
 a)vid den tidpunkt då de förs in i en frizon, såvida de inte redan har hänförts till ett annat tullförfarande, eller 
  
 b)vid den tidpunkt då förfarandet för transitering slutförs, så­ vida varorna inte omedelbart hänförs till ett påföljande tull­ förfarande. 
  
 Artikel 246 
  
 Unionsvaror i frizoner 
  
 1.Unionsvaror får föras in i eller lagras, befordras, användas, förädlas eller förbrukas i en frizon. I sådana fall ska varorna inte anses omfattas av förfarandet för frizoner. 
  
 2.På ansökan av den berörda personen ska tullmyndighe­ terna fastställa att vart och ett av följande varor har tullstatus som unionsvaror: 
  
 a)Unionsvaror som förs in i en frizon. 
  
 b)Unionsvaror som har genomgått förädlingsprocesser i en frizon. 
  
 c)Varor som övergår till fri omsättning i en frizon. 
  
 Artikel 247 
  
 Icke-unionsvaror 
  i frizoner 
  
 1.  
 Icke-unionsvaror 
  får under den tid som de kvarstår i en frizon övergå till fri omsättning eller hänföras till förfarandet för aktiv förädling, för tillfällig införsel eller för slutanvändning på de villkor som föreskrivs för dessa förfaranden. 
  
 I sådana fall ska varorna inte anses omfattas av förfarandet för frizoner. 
  
 2.Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna 
  
 om 
  
 leveranser eller proviantering och om förfarandet i fråga 
  
 så 
  
 föreskriver, ska punkt 1 inte förhindra användning eller 
  
 förbrukning av varor som vid övergång till fri omsättning eller vid tillfällig införsel inte skulle omfattas av importtullar eller åtgärder som föreskrivs enligt den gemensamma jordbrukspoli­ tiken eller handelspolitiken. 
  
 Om sådan användning eller förbrukning äger rum, ska någon tulldeklaration för övergång till fri omsättning eller förfarandet för tillfällig införsel inte krävas. 
  
 En sådan deklaration ska emellertid krävas om varorna omfattas av en tullkvot eller ett tulltak. 
  
 Artikel 248 
  
 Utförsel av varor ur en frizon 
  
 1.Utan att det påverkar tillämpningen av lagstiftningen på andra områden än tullområdet får varor som befinner sig i en frizon exporteras eller återexporteras från unionens tullområde eller föras in i en annan del av unionens tullområde. 
  
 2.Artiklarna  
 134–149 
  ska gälla varor som förs ut ur en frizon in i andra delar av unionens tullområde. 
  
 Artikel 249 
  
 Tullstatus 
  
 När varor förs ut ur en frizon till en annan del av unionens tullområde eller hänförs till ett tullförfarande ska de betraktas som  
 icke-unionsvaror 
  såvida inte deras tullstatus som unions­ varor har bevisats. 
  
 När det gäller tillämpningen av exporttullar och exportlicenser eller exportkontrollåtgärder inom ramen för den gemensamma jordbruks- eller handelspolitiken ska varorna emellertid anses vara unionsvaror, såvida det inte är fastställt att de inte har tullstatus som unionsvaror. 
  
 KAPITEL 4 
  
 Särskild användning 
  
 A v s n i t t 1 
  
 T i l l f ä l l i g i n f ö r s e l 
  
 Artikel 250 
  
 Tillämpningsområde 
  
 1. Inom ramen för förfarandet för tillfällig införsel får icke- unionsvaror som är avsedda för återexport bli föremål för sär­ skild användning i unionens tullområde med fullständig eller partiell befrielse från importtullar, utan att varorna blir föremål för något av följande: 
  
 298 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/79 
  
 SV 
  
 a)Andra avgifter i enlighet med andra tillämpliga bestämmel­ ser. 
  
 b)Handelspolitiska åtgärder, i den mån de inte innebär förbud mot införsel av varor i eller utförsel av varor ur unionens tullområde. 
  
 2. Förfarandet för tillfällig införsel får endast användas om följande villkor är uppfyllda: 
  
 a)Varorna är inte avsedda att genomgå någon förändring, fö­ rutom normal värdeminskning till följd av att de används. 
  
 b)Det är möjligt att säkerställa att de varor som hänförts till förfarandet kan identifieras, utom när, med hänsyn till va­ rornas beskaffenhet eller den användning som avses, från­ varon av identifieringsåtgärder inte riskerar att medföra att förfarandet missbrukas eller, i det fall som avses i artikel 223, när det kan kontrolleras att de villkor som fastställts för likvärdiga varor är uppfyllda. 
  
 c)Den person som är ansvarig för förfarandet är etablerad utanför unionens tullområde om inte annat föreskrivs. 
  
 4. Den totala tid under vilken varor får kvarstå under för­ farandet för tillfällig införsel får inte överstiga tio år, förutom vid oförutsedda händelser. 
  
 Artikel 252 
  
 Importtullbelopp vid tillfällig införsel med partiell befrielse från importtull 
  
 1. Det importtullbelopp som ska betalas för varor som hän­ förts till förfarandet för tillfällig införsel med partiell befrielse från importtull ska uppgå till 3 % av det importtullbelopp som skulle ha betalats för varorna om de hade övergått till fri om­ sättning den dag då de hänfördes till förfarandet för tillfällig införsel. 
  
 Detta belopp ska betalas för varje månad eller del av månad under vilken varorna är hänförda till förfarandet för tillfällig införsel med partiell befrielse från importtull. 
  
 2. Det importtullbelopp som ska betalas får inte överstiga det belopp som skulle ha betalats om varorna hade övergått till fri omsättning den dag då de hänfördes till förfarandet för tillfällig införsel. 
  
 Artikel 253 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 d)Kraven för fullständig eller partiell tullbefrielse enligt tullags­ tiftningen är uppfyllda. 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 243 för att fastställa 
  
 Artikel 251 
  
 a) den särskilda användning som avses i artikel 250.1, 
  
 Tid under vilken varor får kvarstå under förfarandet för tillfällig införsel 
  
 1.Tullmyndigheterna ska fastställa den tid inom vilken varor som hänförts till ett förfarande för tillfällig införsel måste åter­ exporteras eller hänföras till ett påföljande tullförfarande. Denna tid ska vara så lång att ändamålet med den tillåtna använd­ ningen kan uppnås. 
  
 2.Den längsta tid under vilken varor får kvarstå under för­ farandet för tillfällig införsel för samma ändamål och under ansvar av samma tillståndshavare ska, om inget annat föreskrivs, vara 24 månader, även när förfarandet avslutats genom att varorna hänförts till ett annat särskilt förfarande och därefter återigen hänförts till förfarandet för tillfällig införsel. 
  
 3.Om, under exceptionella omständigheter, den tillåtna an­ vändningen inte kan uppnås inom den tid som avses i punk­ terna 1 och 2, får tullmyndigheterna bevilja en rimlig förläng­ ning av den tiden, om tillståndshavaren lämnar en motiverad ansökan. 
  
 b) de krav som avses i artikel 250.2 d. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 S l u t a n v ä n d n i n g 
  
 Artikel 254 
  
 Förfarande för slutanvändning 
  
 1.Inom ramen för förfarandet för användning för särskilda ändamål får varor övergå till fri omsättning tullfritt eller till nedsatt tullsats på grund av deras särskilda användning. 
  
 2.Om varorna är i en produktionsfas som ekonomiskt skulle medge enbart den föreskrivna slutanvändningen, får tullmyndig­ heterna i tillståndet fastställa villkoren för att varorna ska anses ha använts för de ändamål som fastställts för tillämpningen av tullfrihet eller nedsatt tullsats. 
  
 299 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/80 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 3.Om varorna lämpar sig för upprepad användning och tullmyndigheterna anser det vara lämpligt för att undvika miss­ bruk, ska tullövervakningen fortgå under en tid som inte över­ stiger två år från den dag då varorna för första gången användes för de ändamål som fastställts för tillämpningen av tullfrihet eller nedsatt tullsats. 
  
 4.Tullövervakningen inom ramen för förfarandet för slut­ användning ska upphöra i något av följande fall: 
  
 a)När varorna har använts för de ändamål som fastställts för tillämpningen av tullfrihet eller nedsatt tullsats. 
  
 b)När varorna har förts ut ur unionens tullområde, förstörts eller överlåtits till staten. 
  
 c)När varorna har använts för andra ändamål än dem som fastställts för tillämpningen av tullfrihet eller nedsatt tullsats och de tillämpliga importtullarna har betalats. 
  
 5.När en avkastningsgrad krävs ska artikel 255 gälla för förfarandet för slutanvändning. 
  
 6.Avfall och skrot från behandling eller förädling av varor enligt det föreskrivna särskilda ändamålet och naturligt svinn ska betraktas som varor som har hänförts till den föreskrivna slutanvändningen. 
  
 7.Avfall och skrot till följd av förstöringen av varor som hänförts till förfarandet för slutanvändning ska anses ha hän­ förts till tullagerförfarandet. 
  
 KAPITEL 5 
  
 Förädling 
  
 A v s n i t t 1 
  
 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r 
  
 Artikel 255 
  
 Avkastningsgrad 
  
 Utom i de fall en avkastningsgrad har fastställts i unionslags­ tiftning på särskilda områden ska tullmyndigheterna fastställa antingen avkastningsgraden eller den genomsnittliga avkast­ ningsgraden för förädlingsprocessen eller, vid behov, metoden för att fastställa avkastningsgraden. 
  
 Avkastningsgraden eller den genomsnittliga avkastningsgraden ska fastställas på grundval av de faktiska omständigheter under 
  
 vilka förädlingsprocesserna genomförs eller ska genomföras. Av­ kastningsgraden får i förekommande fall justeras i enlighet med artikel 28. 
  
 A v s n i t t 2 
  
 A k t i v f ö r ä d l i n g 
  
 Artikel 256 
  
 Tillämpningsområde 
  
 1.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 223 får inom ramen för förfarandet för aktiv förädling  
 icke-unionsvaror 
  användas i unionens tullområde i en eller flera förädlingspro­ cesser utan att varorna omfattas av något av följande: 
  
 a)Importtullar. 
  
 b)Andra avgifter i enlighet med andra tillämpliga bestämmel­ ser. 
  
 c)Handelspolitiska åtgärder, i den mån de inte förbjuder in­ försel av varor i eller utförsel av varor ur unionens tullområ­ de. 
  
 2.Förfarandet för aktiv förädling får användas i andra fall än vid reparationer och förstöring endast när de varor som hän­ förts till förfarandet kan identifieras i de förädlade produkterna, utom om de använts som produktionstillbehör. 
  
 I det fall som avses i artikel 223 får förfarandet användas när det kan kontrolleras att de villkor som fastställts för likvärdiga varor uppfylls. 
  
 3. Utöver punkterna 1 och 2 får förfarandet för aktiv för­ ädling även användas för var och en av följande varor: 
  
 a)Varor avsedda för att genomgå processer för att uppfylla de tekniska villkoren för deras övergång till fri omsättning. 
  
 b)Varor som måste genomgå vanliga former av hantering i enlighet med artikel 220. 
  
 Artikel 257 
  
 Tid för avslutande av förfarandet 
  
 1. Tullmyndigheterna ska ange den tid inom vilken förfaran­ det för aktiv förädling ska avslutas i överensstämmelse med artikel 216. 
  
 300 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/81 
  
 SV 
  
 Denna tid ska löpa från och med den dag då  
 icke-unionsvarorna 
  hänförs till förfarandet, och hänsyn ska tas till den tid som krävs för att genomföra förädlingsprocesserna och att avsluta förfarandet. 
  
 2. Tullmyndigheterna får bevilja en rimlig förlängning av den tid som avses i punkt 1, om tillståndshavaren lämnar in en motiverad ansökan om detta. 
  
 I tillståndet får det anges att en tid som börjar löpa under en månad eller ett kvartal eller halvår ska löpa ut den sista dagen i påföljande månad, kvartal eller halvår. 
  
 3. Vid export i förväg i enlighet med artikel 223.2 c ska det i tillståndet anges inom vilken tid  
 icke-unionsvarorna 
  ska dekla­ reras för förfarandet för aktiv förädling, med beaktande av den tid som krävs för anskaffning och transport till unionens tull­ område. 
  
 Den tid som avses i första stycket ska anges i månader och får inte överstiga sex månader. Den ska löpa från dagen för god­ tagandet av exportdeklarationen för de förädlade produkter som framställts av motsvarande likvärdiga varor. 
  
 4. På tillståndshavarens begäran får den sexmånadersperiod som avses i punkt 3 förlängas även efter det att den har löpt ut, förutsatt att den totala perioden inte överstiger tolv månader. 
  
 Artikel 258 
  
 Temporär återexport för ytterligare förädling 
  
 På ansökan får tullmyndigheterna ge tillstånd till att några av eller alla de varor som hänförts till förfarandet för aktiv för­ ädling, eller de förädlade produkterna, temporärt återexporteras för ytterligare förädling utanför unionens tullområde, i enlighet med villkoren för förfarandet för passiv förädling. 
  
 A v s n i t t 3 
  
 P a s s i v f ö r ä d l i n g 
  
 Artikel 259 
  
 Tillämpningsområde 
  
 1.Inom ramen för förfarandet för passiv förädling får 
  
 unionsvaror temporärt exporteras från unionens tullområde för att genomgå förädlingsprocesser. De förädlade produkter som framställts av dessa varor får övergå till fri omsättning med fullständig eller partiell befrielse från importtullar på ansökan av tillståndshavaren eller en annan person som är 
  
 etablerad på unionens tullområde, förutsatt att den personen har fått tillståndshavarens samtycke och villkoren i tillståndet är uppfyllda. 
  
 2. Förfarandet för passiv förädling får inte tillåtas för någon av följande typer av unionsvaror: 
  
 a)Varor vars export medför att importtullar återbetalas eller efterges. 
  
 b)Varor som före export övergått till fri omsättning tullfritt eller till nedsatt tullsats på grund av deras slutanvändning, så länge som slutanvändningen inte har fullbordats och så­ vida varorna inte måste repareras. 
  
 c)Varor vars export medför att exportbidrag beviljas. 
  
 d)Varor för vilka en finansiell förmån annan än det bidrag som avses i led c beviljas inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken när varorna exporteras. 
  
 3. Tullmyndigheterna ska ange den tid inom vilken de tem­ porärt exporterade varorna ska återimporteras till unionens tull­ område i form av förädlade produkter och övergå till fri omsätt­ ning, för att varorna ska kunna omfattas av fullständig eller partiell befrielse från importtullar. De får bevilja en rimlig för­ längning av denna tid om tillståndshavaren lämnar in en moti­ verad ansökan om detta. 
  
 Artikel 260 
  
 Kostnadsfritt reparerade varor 
  
 1.Om det på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt fastställs att varor har reparerats kostnadsfritt, antingen på grund av en kontraktsenlig eller lagstadgad garantiförpliktelse eller på grund av ett fabrikations- eller materialfel, ska varorna beviljas fullständig befrielse från importtullar. 
  
 2.Punkt 1 ska inte tillämpas om fabrikations- eller materi­ alfelet beaktades när varorna först övergick till fri omsättning. 
  
 Artikel 261 
  
 Standardutbytessystemet 
  
 1. Inom ramen för standardutbytessystemet får en impor­ terad produkt (nedan kallad ersättningsprodukt) i enlighet med punkterna  
 2–5 
  ersätta en förädlad produkt. 
  
 301 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/82 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 2.Tullmyndigheterna ska på ansökan tillåta att standardutby­ tessystemet används om förädlingsprocessen består i reparation av andra defekta unionsvaror än dem som omfattas av åtgärder enligt den gemensamma jordbrukspolitiken eller av de särskilda arrangemang som är tillämpliga på vissa varor som framställts genom förädling av jordbruksprodukter. 
  
 3.Ersättningsprodukter ska omfattas av samma åttasiffriga  
 KN-nummer 
  och ha samma handelskvalitet och tekniska egen­ skaper som de defekta varorna skulle ha haft efter att ha repa­ rerats. 
  
 4.Om de defekta varorna har använts före exporten, ska ersättningsprodukterna också ha använts. 
  
 Tullmyndigheterna ska emellertid frångå kravet enligt första stycket om ersättningsprodukterna har levererats kostnadsfritt, antingen på grund av en kontraktsenlig eller lagstadgad garanti­ förpliktelse eller på grund av ett materialfel eller ett fabrikations­ fel. 
  
 5. De bestämmelser som skulle vara tillämpliga på de för­ ädlade produkterna ska även gälla ersättningsprodukterna. 
  
 Artikel 262 
  
 Import i förväg av ersättningsprodukter 
  
 1. Tullmyndigheterna ska, enligt de villkor de fastställer och på ansökan av den berörda personen, tillåta att ersättningspro­ dukter importeras innan de defekta varorna exporteras. 
  
 Vid en sådan import i förväg av en ersättningsprodukt ska en garanti ställas för att täcka det importtullbelopp som kommer att vara tillämpligt om de defekta varorna inte exporteras i enlighet med punkt 2. 
  
 2. De defekta varorna ska exporteras inom två månader från den dag då tullmyndigheterna godtar deklarationen för ersätt­ ningsprodukternas övergång till fri omsättning. 
  
 AVDELNING VIII 
  
 VAROR SOM FÖRS UT UR UNIONENS TULLOMRÅDE 
  
 KAPITEL 1 
  
 Formaliteter inför utförsel av varor 
  
 Artikel 263 
  
 Ingivande av deklaration före avgång 
  
 1.Varor som ska föras ut ur unionens tullområde ska om­ fattas av en deklaration före avgång som ska inges till det behöriga tullkontoret inom en fastställd tidsfrist innan varorna förs ut ur unionens tullområde. 
  
 2.Den skyldighet som avses i punkt 1 ska frångås i följande 
  
 fall: 
  
 a)I fråga om de transportmedel och varor som transporteras på dessa som endast passerar genom unionens tullområdes territorialvatten eller luftrum utan att göra uppehåll. 
  
 b)I andra särskilda fall när det motiveras av typen av varor eller varuflöden eller föreskrivs i internationella avtal. 
  
 3. Deklarationen före avgång ska utgöras av något av följan­ de: 
  
 a)En tulldeklaration, om de varor som ska föras ut ur unionens tullområde är hänförda till ett tullförfarande för vilket en sådan deklaration krävs. 
  
 b)En deklaration om återexport i enlighet med artikel 270. 
  
 c)En summarisk utförseldeklaration enligt artikel 271. 
  
 4. Deklarationen före avgång ska innehålla de uppgifter som krävs för riskanalys av säkerhets- och skyddsskäl. 
  
 Artikel 264 
  
 Riskanalys 
  
 3. Om, under exceptionella omständigheter, de defekta va­ rorna inte kan exporteras inom den tid som avses i punkt 2, får tullmyndigheterna på en motiverad ansökan av tillståndshavaren bevilja en rimlig förlängning av fristen. 
  
 Det tullkontor till vilket deklarationen före avgång enligt arti­ kel 263 inges ska, främst i säkerhets- och skyddssyfte, se till att en riskanalys utförs inom en särskild tidsfrist på grundval av denna deklaration och ska vidta de åtgärder som krävs med anledning av riskanalysresultaten. 
  
 302 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/83 
  
 SV 
  
 Artikel 265 
  
 a) Återbetalning eller eftergift av importtullar. 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att fastställa 
  
 a)den särskilda tidsfrist som avses i artikel 263.1 inom vilken deklarationen före avgång ska inges innan varorna förs ut ur unionens tullområde med beaktande av typen av varuflöden, 
  
 b)de särskilda fall där skyldigheten att inge en deklaration före avgång får frångås i enlighet med artikel 263.2 c. 
  
 Artikel 266 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera den tidsfrist som avses i artikel 264 inom vilken riskanalys ska utföras med beaktande av den tidsfrist som avses i artikel 263.1. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Formaliteter vid utförsel av varor 
  
 b)Betalning av exportbidrag. 
  
 c)Uttag av exporttullar. 
  
 d)De formaliteter som krävs enligt gällande bestämmelser när det gäller andra avgifter. 
  
 e)Tillämpning av förbud och restriktioner som grundas på bland annat hänsyn till allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet eller intresset av att skydda människors och djurs hälsa och liv, att bevara växter, att skydda miljön, att skydda nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller ar­ keologiskt värde, att skydda industriell eller kommersiell äganderätt, bl.a. genom kontroller avseende narkotikaprekur­ sorer, varor som innebär intrång i vissa immateriella rättig­ heter och kontanter, samt att genomföra åtgärder för beva­ rande och förvaltning av fiskeresurser och handelspolitiska åtgärder. 
  
 4. Tullmyndigheterna får frigöra varorna för utförsel på vill­ kor att de kommer att föras ut ur unionens tullområde i samma skick som när 
  
 Artikel 267 
  
 Tullövervakning och formaliteter vid utförsel 
  
 1.Varor som ska föras ut ur unionens tullområde ska om­ fattas av tullövervakning och får underkastas tullkontroller. Vid behov får tullmyndigheterna fastställa vilken rutt som ska an­ vändas och vilken tidsfrist som ska iakttas när varorna ska föras ut ur unionens tullområde. 
  
 2.Varor som ska föras ut ur unionens tullområde ska vid utförsel uppvisas för tullen av en av följande personer: 
  
 a)Den person som för ut varorna ur unionens tullområde. 
  
 b)Den person i vars namn eller för vars räkning den person som för ut varorna ur unionens tullområde agerar. 
  
 c)Den person som tar på sig ansvaret för att transportera varorna innan de förs ut ur unionens tullområde. 
  
 a)tulldeklarationen eller deklarationen om återexport godtogs, eller 
  
 b)den summariska utförseldeklarationen ingavs. 
  
 Artikel 268 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera de förfaranderegler för utförsel som avses i artikel 267. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 3 
  
 Export och återexport 
  
 Artikel 269 
  
 Export av unionsvaror 
  
 3. Varor som ska föras ut ur unionens tullområde ska i till­ lämpliga fall omfattas av följande: 
  
 1. Unionsvaror som ska föras ut ur unionens tullområde ska hänföras till förfarandet för export. 
  
 303 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/84 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 2.Punkt 1 ska inte gälla följande unionsvaror: 
  
 a)Varor som hänförs till förfarandet för passiv förädling. 
  
 b)Varor som förs ut ur unionens tullområde efter att ha hän­ förts till förfarandet för slutanvändning. 
  
 c)Mervärdesskattebefriade eller punktskattebefriade varor som levereras till luftfartyg eller fartyg, oavsett luftfartygets eller fartygets destination, och för vilka leveransbevis krävs. 
  
 d)Varor som hänförs till förfarandet för intern transitering. 
  
 e)Varor som tillfälligt befordras ut ur unionens tullområde i enlighet med artikel 155. 
  
 3. De formaliteter för en tulldeklaration om export som fast­ ställs i tullagstiftningen ska tillämpas i de fall som avses i punkt 2 a, b och c. 
  
 Artikel 270 
  
 Återexport av  
 icke-unionsvaror 
  
 1. 
 Icke-unionsvaror 
  som ska föras ut ur unionens tullområde ska bli föremål för en deklaration om återexport, som ska inges till det behöriga tullkontoret. 
  
 2.Artiklarna  
 158–195 
  ska gälla en deklaration om åter­ export. 
  
 3.Punkt 1 ska inte gälla följande varor: 
  
 a)Varor som hänförs till förfarandet för extern transitering och endast passerar genom unionens tullområde. 
  
 b)Varor som omlastas i, eller återexporteras direkt från, en frizon. 
  
 c)Varor i tillfällig lagring som återexporteras direkt från en anläggning för tillfällig lagring. 
  
 KAPITEL 4 
  
 Summarisk utförseldeklaration 
  
 Artikel 271 
  
 Ingivande av en summarisk utförseldeklaration 
  
 1. När varor ska föras ut ur unionens tullområde och en tulldeklaration eller en deklaration om återexport inte inges 
  
 som en deklaration före avgång, ska en summarisk utförsel­ deklaration inges till utförseltullkontoret. 
  
 Tullmyndigheterna får medge att den summariska utförseldekla­ rationen inges till ett annat tullkontor under förutsättning att det sistnämnda omedelbart överför de nödvändiga uppgifterna till utförseltullkontoret eller gör dem elektroniskt tillgängliga för det. 
  
 2. Den summariska utförseldeklarationen ska inges av fraktföraren. 
  
 Trots fraktförarens skyldigheter får den summariska utförsel­ deklarationen i stället inges av någon av följande personer: 
  
 a)Exportören, avsändaren eller en annan person i vars namn eller för vars räkning fraktföraren agerar. 
  
 b)Varje person som kan anmäla eller låta anmäla varornas ankomst till utförseltullkontoret. 
  
 3.Tullmyndigheterna får godta att system för kommersiella uppgifter, hamnuppgifter eller transportuppgifter används för ingivande av en summarisk utförseldeklaration förutsatt att de innehåller de upplysningar som krävs för en sådan deklaration och att dessa upplysningar är tillgängliga inom en särskild tids­ frist, innan varorna förs ut ur unionens tullområde. 
  
 4.Tullmyndigheterna får, i stället för ingivande av en sum­ marisk utförseldeklaration, godta ingivande av en anmälan och tillgång till de upplysningar som ska anges i en summarisk utförseldeklaration i den ekonomiska aktörens datorsystem. 
  
 Artikel 272 
  
 Ändring och ogiltigförklaring av den summariska utförseldeklarationen 
  
 1. Deklaranten får på ansökan tillåtas att ändra en eller flera uppgifter i den summariska utförseldeklarationen efter det att den har ingetts. 
  
 En ändring ska inte vara möjlig efter det att något av följande har inträffat: 
  
 a)Tullmyndigheterna har underrättat den person som ingav den summariska utförseldeklarationen om att de avser att undersöka varorna. 
  
 304 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/85 
  
 SV 
  
 b)Tullmyndigheterna har fastställt att en eller flera uppgifter i den summariska utförseldeklarationen är felaktiga eller ofull­ ständiga. 
  
 c)Tullmyndigheterna har redan gett tillstånd till att varorna frigörs för utförsel. 
  
 2. Om varor för vilka en summarisk utförseldeklaration har ingetts inte förs ut ur unionens tullområde ska tullmyndighe­ terna ogiltigförklara deklarationen i något av följande fall: 
  
 a)På ansökan av deklaranten. 
  
 b)Inom 150 dagar efter ingivandet av deklarationen. 
  
 Artikel 273 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)ingivande av den summariska utförseldeklaration som avses i artikel 271, 
  
 b)ändring av den summariska utförseldeklarationen enligt ar­ tikel 272.1 första stycket, 
  
 c)ogiltigförklaring av den summariska utförseldeklarationen enligt artikel 272.2. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 5 
  
 Anmälan om återexport 
  
 Artikel 274 
  
 Ingivande av en anmälan om återexport 
  
 1. När  
 icke-unionsvaror 
  enligt artikel 270.3 b och c förs ut ur unionens tullområde och skyldigheten att inge en summarisk utförseldeklaration för varorna frångås, ska en anmälan om återexport inges. 
  
 2.Anmälan om återexport ska inges till varornas utförseltull­ kontor av den person som ansvarar för att varorna uppvisas vid utförsel i enlighet med artikel 267.2. 
  
 3.Anmälan om återexport ska innehålla de upplysningar som krävs för att avsluta förfarandet för frizoner eller för att slutföra den tillfälliga lagringen. 
  
 Tullmyndigheterna får godta att system för kommersiella upp­ gifter, hamnuppgifter eller transportuppgifter används för ingi­ vande av en anmälan om återexport förutsatt att de innehåller de upplysningar som krävs för en sådan anmälan och att dessa upplysningar är tillgängliga innan varorna förs ut ur unionens tullområde. 
  
 4. Tullmyndigheterna får, i stället för ingivande av en anmä­ lan om återexport, godta ingivande av en anmälan och tillgång till de upplysningar som ska anges i en anmälan om återexport i den ekonomiska aktörens datorsystem. 
  
 Artikel 275 
  
 Ändring och ogiltigförklaring av en anmälan om återexport 
  
 1. Deklaranten kan på ansökan tillåtas att ändra en eller flera uppgifter i en anmälan om återexport efter det att den har ingetts. 
  
 En ändring ska inte vara möjlig efter det att något av följande har inträffat: 
  
 a)Tullmyndigheterna har underrättat den person som ingav anmälan om återexport om att de avser att undersöka va­ rorna. 
  
 b)Tullmyndigheterna har fastställt att en eller flera uppgifter i anmälan om återexport är felaktiga eller ofullständiga. 
  
 c)Tullmyndigheterna har redan gett tillstånd till att varorna frigörs för utförsel. 
  
 2. Om varor för vilka en anmälan om återexport har ingetts inte förs ut ur unionens tullområde ska tullmyndigheterna ogil­ tigförklara anmälan i något av följande fall: 
  
 a)På ansökan av deklaranten. 
  
 b)Inom 150 dagar efter ingivandet av anmälan. 
  
 305 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/86 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Artikel 276 
  
 Artikel 280 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Arbetsprogram 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter specificera för­ faranderegler för 
  
 a)ingivande av den anmälan om återexport som avses i arti­ kel 274, 
  
 b)ändring av anmälan om återexport enligt artikel 275.1 första stycket, 
  
 c) ogiltigförklaring av anmälan om återexport enligt arti­ kel 275.2. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 6 
  
 Befrielse från exporttullar 
  
 Artikel 277 
  
 Befrielse från exporttullar för temporärt exporterade unionsvaror 
  
 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 259 ska unions­ varor som exporteras temporärt från unionens tullområde om­ fattas av befrielse från exporttullar under förutsättning att de återimporteras. 
  
 AVDELNING IX 
  
 ELEKTRONISKA SYSTEM, FÖRENKLINGAR, DELEGERING AV BEFOGENHETER, KOMMITTÉFÖRFARANDE OCH SLUT­ BESTÄMMELSER 
  
 KAPITEL 1 
  
 Utveckling av elektroniska system 
  
 Artikel 278 
  
 Övergångsbestämmelser 
  
 Andra metoder för utbyte och lagring av information än elek­ tronisk databehandlingsteknik enligt artikel 6.1 får användas på övergångsbasis, till och med den 31 december 2020, när de elektroniska system som krävs för tillämpningen av kodexens bestämmelser ännu inte är i funktion. 
  
 Artikel 279 
  
 Delegering av befogenheter 
  
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 284 för att specificera regler om utbyte och lagring av uppgifter i den situation som avses i artikel 278. 
  
 1.För att stödja utvecklingen av de elektroniska system som avses i artikel 278 och reglera fastställandet av övergångsperio­ der ska kommissionen senast den 1 maj 2014 utarbeta ett arbetsprogram för utveckling och införande av de elektroniska system som avses i artikel 16.1. 
  
 2.Det arbetsprogram som avses i punkt 1 ska ha följande prioriteringar: 
  
 a)Ett harmoniserat informationsutbyte på grundval av interna­ tionellt godkända datamodeller och meddelandeformat. 
  
 b)En omstrukturering av tullförfaranden och tullrelaterade för­ faranden, för att öka deras ändamålsenlighet och effektivitet, för att främja deras enhetliga tillämpning och för att minska kostnaderna för efterlevnad. 
  
 c)Tillgång för de ekonomiska aktörerna till ett stort urval av elektroniska tulltjänster som gör det möjligt för dem att interagera på ett och samma sätt med tullmyndigheterna i samtliga medlemsstater. 
  
 3. Det arbetsprogram som avses i punkt 1 ska uppdateras regelbundet. 
  
 Artikel 281 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionen ska genom genomförandeakter anta det arbets­ program som avses i artikel 280. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 Om kommittén inte avger något yttrande ska kommissionen 
  
 inte 
  
 anta de genomförandeakter som avses i första stycket, 
  
 och 
  
 artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 
  
 ska tillämpas. 
  
 KAPITEL 2 
  
 Förenklingar av tillämpningen av tullagstiftningen 
  
 Artikel 282 
  
 Tester 
  
 Kommissionen får på ansökan bemyndiga en eller flera med­ lemsstater att under en begränsad tid testa förenklingar av till­ lämpningen av tullagstiftning, särskilt när det rör sig om it- relaterade förenklingar. Testet ska inte påverka tillämpningen av tullagstiftning i de medlemsstater som inte deltar i testet och ska utvärderas regelbundet. 
  
 306 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/87 
  
 SV 
  
 Artikel 283 
  
 Tilldelning av genomförandebefogenheter 
  
 Kommissionens ska genom genomförandeakter anta de beslut som avses i artikel 282. 
  
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk­ ningsförfarande som avses i artikel 285.4. 
  
 KAPITEL 3 
  
 Delegering av befogenheter och kommittéförfarande 
  
 Artikel 284 
  
 Utövande av delegering 
  
 1.Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissio­ nen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. 
  
 2.Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 2, 7, 10, 20, 24, 31, 36, 40, 62, 65, 75, 88, 99, 106, 115, 122, 126, 131, 142, 151, 156, 160, 164, 168, 175, 180, 183, 186, 196, 206, 212, 213, 221, 224, 231, 235, 253, 
  
 265och 279, ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 30 oktober 2013. Kommissionen ska ut­ arbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med pe­ rioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga. 
  
 3.Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 2, 7, 10, 20, 24, 31, 36, 40, 62, 65, 75, 88, 99, 106, 115, 122, 126, 131, 142, 151, 156, 160, 164, 168, 175, 180, 183, 186, 196, 206, 212, 213, 221, 224, 231, 235, 253, 265 och 279 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogen­ het som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påver­ kar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 
  
 4.Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 
  
 5.En delegerad akt som antas enligt artiklarna 2, 7, 10, 20, 24, 31, 36, 40, 62, 65, 75, 88, 99, 106, 115, 122, 126, 131, 142, 151, 156, 160, 164, 168, 175, 180, 183, 186, 196, 206, 212, 213, 221, 224, 231, 235, 253, 265 eller 279 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort 
  
 invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före ut­ gången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. 
  
 Artikel 285 
  
 Kommittéförfarande 
  
 1.Kommissionen ska biträdas av tullkodexkommittén. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses 
  
 iförordning (EU) nr 182/2011. 
  
 2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förord­ ning (EU) nr 182/2011 tillämpas. 
  
 3.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förord­ ning (EU) nr 182/2011, jämförd med artikel 4 i den förord­ ningen, tillämpas. 
  
 4.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förord­ ning (EU) nr 182/2011 tillämpas. 
  
 5.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förord­ ning (EU) nr 182/2011, jämförd med artikel 5 i den förord­ ningen, tillämpas. 
  
 6.När kommitténs yttrande ska erhållas genom ett skriftligt förfarande och det hänvisas till denna punkt ska det förfarandet avslutas utan resultat först när, inom tidsfristen för avgivande av yttrandet, kommitténs ordförande beslutar det. 
  
 KAPITEL 4 
  
 Slutbestämmelser 
  
 Artikel 286 
  
 Upphävande och ändring av gällande lagstiftning 
  
 1.Förordning (EG) nr 450/2008 ska upphöra att gälla. 
  
 2. Förordning 
  
 (EEG) 
  
 nr 3925/91, förordning 
  
 (EEG) 
  
 nr 2913/92 och 
  
 förordning 
  
 (EG) nr 1207/2001 ska 
  
 upphöra 
  
 att gälla från och med den dag som avses i artikel 288.2. 
  
 3. Hänvisningar till de upphävda förordningarna ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellerna i bilagan. 
  
 307 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/88 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 4. 
  
 I artikel 
  
 3.1 
  
 sjätte strecksatsen 
  
 i 
  
 förordning 
  
 (EEG) 
  
 nr 2913/92 
  
 ska 
  
 frasen ”och 
  
 Savage” strykas från och 
  
 med 
  
 den 1 januari 2014. 
  
 5. 
  
 Artikel 
  
 9.1 a 
  
 första 
  
 strecksatsen 
  
 i 
  
 förordning 
  
 (EEG) 
  
 nr 2658/87 
  
 ska 
  
 strykas från 
  
 och med 
  
 den 
  
 dag som avses i 
  
 artikel 288.2. 
  
 Artikel 287 
  
 Ikraftträdande 
  
 Artikel 288 
  
 Tillämpning 
  
 1. Artiklarna 2, 7, 8, 10, 11, 17, 20, 21, 24, 25, 31, 32, 36, 37, 40, 41, 50, 52, 54, 58, 62, 63, 65, 66, 68, 75, 76, 88, 99, 100, 106, 107, 115, 122, 123, 126, 131, 132, 138, 142, 143, 151, 152, 156, 157, 160, 161, 164, 165, 168, 169, 175, 176, 178, 180, 181, 183, 184, 186, 187, 193, 196, 200, 206, 207, 209, 212, 213, 216, 217, 221, 222, 224, 225, 231, 232, 235, 236, 239, 253, 265, 266, 268, 273, 276, 279, 280, 281, 283, 284, 285 och 286 ska tillämpas från och med den 30 oktober 2013. 
  
 Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. 
  
 2. De artiklar som inte anges i punkt 1 ska tillämpas från och med den 1 juni 2016. 
  
 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
  
 Utfärdad i Strasbourg den 9 oktober 2013. 
  
 På Europaparlamentets vägnar 
  
 På rådets vägnar 
  
 M. SCHULZ 
  
 Summers 
  
 Ordförande 
  
 Ordförande 
  
 308 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/89 
  
 SV 
  
 BILAGA 
  
 JÄMFÖRELSETABELL 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 1.1 
  
 och 1.2 
  
 Artikel 1.1 och 1.2 
  
 Artikel 1.3 
  
 första stycket 
  
 Artikel 1.3 
  
 Artikel 1.3 
  
 andra stycket 
  
 Artikel 2 
  
 Artikel 2 
  
 Artikel 3 
  
 Artikel 3 
  
 Artikel 4 
  
 Artikel  
 4.1–4.8 
  
 Artikel  
 5.1–5.8 
  
 Artikel 4.9 
  
 Artikel 5.9 och 5.10 
  
 Artikel 4.10 
  
 Artikel 5.12 
  
 Artikel 4.11 och 4.12 
  
 Artikel 5.15 och 5.16 
  
 Artikel  
 4.13–4.17 
  
 Artikel  
 5.18–5.22 
  
 Artikel 4.18 a första meningen 
  
 Artikel 5.23 a 
  
 Artikel 4.18 a andra meningen 
  
 Artikel 130.3 
  
 Artikel 4.18 b och c 
  
 Artikel 5.23 b och c 
  
 Artikel  
 4.19–4.26 
  
 Artikel  
 5.24–5.31 
  
 Artikel  
 4.27–4.32 
  
 Artikel  
 5.33–5.38 
  
 Artikel 4.33 
  
 — 
  
 Artikel 5.1 
  
 första stycket 
  
 Artikel 6.1 
  
 Artikel 5.1 
  
 andra och tredje styckena 
  
 Artiklarna 6.3 och 7 b 
  
 Artikel 5.2 
  
 Artiklarna 6.2, 7 a och 8.1 a 
  
 Artikel 6 
  
 Artikel 12 
  
 Artikel 7 
  
 Artikel 13 
  
 Artikel 8 
  
 Artikel 14 
  
 Artikel 9 
  
 Artikel 15 
  
 Artikel 10.1 
  
 Artiklarna 9 och 16.1 
  
 Artikel 10.2 
  
 Artiklarna 10, 11 och 17 
  
 Artikel 11.1 första och andra styckena 
  
 Artikel 18 
  
 Artikel 11.1 tredje stycket 
  
 Artikel 18.2 första stycket 
  
 Artikel 11.2 
  
 Artikel 18.3 
  
 Artikel 11.3 a 
  
 Artiklarna 18.2 andra stycket och 21 
  
 Artikel 11.3 b 
  
 Artikel 21 
  
 Artikel 11.3 c 
  
 — 
  
 Artikel 12.1 
  
 Artikel 19.1 
  
 Artikel 12.2 första stycket 
  
 Artikel 19.2 första stycket 
  
 Artikel 12.2 andra stycket 
  
 Artiklarna 19.2 andra stycket och 20 b 
  
 309 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/90 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 13.1 
  
 Artikel 38.1 
  
 Artikel 13.2 
  
 Artikel 38.2 och 38.3 
  
 Artikel 13.3 
  
 Artikel 38.4 
  
 Artikel 13.4 
  
 Artikel 38.5 första meningen 
  
 Artikel 13.5 
  
 — 
  
 Artikel 13.6 
  
 Artikel 23.2 
  
 Artikel 14 
  
 Artikel 39 
  
 Artikel 15.1 a 
  
 Artiklarna 22, 24  
 a–g 
  och 25 a och b 
  
 Artikel 15.1 b 
  
 Artiklarna 23.4 b och 24 h 
  
 Artikel 15.1 c 
  
 — 
  
 Artikel 15.1 d 
  
 Artiklarna 22.1 tredje stycket och 24 a 
  
 Artikel 15.1 e 
  
 Artikel 40 b 
  
 Artikel 15.1 f 
  
 Artikel 25 b 
  
 Artikel 15.1 g 
  
 Artiklarna 23.4 b, 24 h, 24 c, 28, 31 b och 32 
  
 Artikel 15.1 h 
  
 — 
  
 Artikel 15.2 
  
 — 
  
 Artikel 16.1 
  
 Artikel 22.1 första och andra styckena 
  
 Artikel 16.2 
  
 Artikel 22.3 första och andra styckena 
  
 Artikel 16.3 
  
 Artikel 22.2 
  
 Artikel 16.4 första stycket 
  
 Artikel 22.6 första stycket första meningen 
  
 Artikel 16.4 andra stycket 
  
 Artiklarna 22.6 första stycket andra meningen och 22.7 
  
 Artikel 16.5 a 
  
 Artiklarna 22.6 andra stycket och 24 g 
  
 Artikel 16.5 b 
  
 Artikel 24 f 
  
 Artikel 16.6 
  
 Artikel 23.3 
  
 Artikel 16.7 
  
 Artikel 29 
  
 Artikel 17 
  
 Artikel 26 
  
 Artikel  
 18.1–18.3 
  
 Artikel 27 
  
 Artikel 18.4 
  
 Artikel 32 
  
 Artikel 19.1 
  
 Artikel 28.1 a 
  
 Artikel 19.2 och 19.3 
  
 Artikel 28.2 och 28.3 
  
 Artikel 19.4 
  
 Artikel 28.4 första stycket och andra stycket första mening­ 
  
 en 
  
 Artikel 19.5 
  
 Artikel 31 a 
  
 Artikel  
 20.1–20.4 
  
 Artikel 33 
  
 Artikel 20.5 
  
 Artikel 34.4 
  
 Artikel 20.6 första stycket 
  
 Artikel 34.5 första meningen 
  
 Artikel 20.6 andra stycket 
  
 Artikel 34.6 
  
 310 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/91 
  
 SV 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 20.7 
  
 Artiklarna 22, 23, 24, 25 och 32 
  
 Artikel 20.8 a 
  
 Artikel  
 34.1–34.3 
  
 Artikel 20.8 b 
  
 Artiklarna 34.9 och 37.1 a 
  
 Artikel 20.8 c 
  
 Artiklarna 34.11 och 37.2 
  
 Artikel 20.9 
  
 Artiklarna 35, 36 b och 37.1 c och d 
  
 Artikel 21 
  
 Artikel 42 
  
 Artikel 22 
  
 Artikel 43 
  
 Artikel 23 
  
 Artikel 44 
  
 Artikel 24.1 och 24.2 
  
 Artikel 45.1 och 45.2 
  
 Artikel 24.3 första stycket 
  
 Artikel 45.3 
  
 Artikel 24.3 andra stycket 
  
 — 
  
 Artikel 25.1 
  
 Artikel 46.1 
  
 Artikel 25.2 första stycket 
  
 Artikel 46.2 
  
 Artikel 25.2 andra och tredje styckena 
  
 Artikel 46.3 
  
 Artikel 25.3 
  
 Artiklarna  
 46.4–46.8 
  och 50.1 
  
 Artikel 26 
  
 Artikel 47 
  
 Artikel 27 
  
 Artikel 48 
  
 Artikel 28.1 och 28.2 
  
 Artikel 49 
  
 Artikel 28.3 
  
 Artikel 50.2 
  
 Artikel 29 
  
 Artikel 51 
  
 Artikel 30.1 
  
 Artikel 52 
  
 Artikel 30.2 
  
 — 
  
 Artikel 31.1 
  
 Artikel 53.1 
  
 Artikel 31.2 
  
 Artikel 53.3 
  
 Artikel 31.3 
  
 Artikel 54 
  
 Artikel 32 
  
 Artikel 55 
  
 Artikel  
 33.1–33.4 
  
 Artikel  
 56.1–56.4 
  
 Artikel 33.5 
  
 Artiklarna 56.5 och 58.1 
  
 Artikel 34 
  
 Artikel  
 57.1–57.3 
  
 Artikel 35 
  
 Artikel 59 
  
 Artikel 36 
  
 Artikel 60 
  
 Artikel 37 
  
 Artikel 61 
  
 Artikel 38 
  
 Artiklarna 62, 63, 67 och 68 
  
 Artikel 39.1 och 39.2 
  
 Artikel 64.1 och 64.2 
  
 Artikel 39.3 
  
 Artikel 64.3 första stycket 
  
 Artikel 39.4 och 39.5 
  
 Artikel 64.4 och 64.5 
  
 311 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/92 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 39.6 
  
 Artiklarna 64.3 andra stycket, 64.6 och  
 63–68 
  
 Artikel 40 
  
 Artikel 69 
  
 Artikel 41 
  
 Artikel 70 
  
 Artikel 42.1 
  
 Artikel 74.1 
  
 Artikel 42.2 
  
 Artikel 74.2  
 a–c 
  och d inledande meningen 
  
 Artikel 42.3 
  
 Artikel 74.3 
  
 Artikel 43 a 
  
 Artiklarna 71, 72 och 76 a 
  
 Artikel 43 b 
  
 Artikel 74.2 d  
 i–iii 
  
 Artikel 43 c 
  
 — 
  
 Artikel 43 d 
  
 Artiklarna 73, 75 och 76 b och c 
  
 Artikel 44 
  
 Artikel 77 
  
 Artikel 45 
  
 Artikel 78 
  
 Artikel 46 
  
 Artikel 79 
  
 Artikel 47 
  
 Artikel 80 
  
 Artikel 48 
  
 Artikel 81 
  
 Artikel 49 
  
 Artikel 82 
  
 Artikel 50 
  
 Artikel 83 
  
 Artikel 51 
  
 Artikel 84 
  
 Artikel 52 
  
 Artikel 85 
  
 Artikel  
 53.1–53.3 
  
 Artikel  
 86.1–86.3 
  
 Artikel 53.4 
  
 Artikel 86.6 
  
 Artikel 54 a och b 
  
 Artiklarna 86.5 och 88 a 
  
 Artikel 54 c 
  
 Artiklarna 86.4 och 88 b 
  
 Artikel 55.1 
  
 Artikel 87.1 
  
 Artikel 55.2 första stycket 
  
 Artikel 87.2 
  
 Artikel 55.2 andra stycket 
  
 Artikel 88 c 
  
 Artikel 55.3 och 55.4 
  
 Artikel 87.3 och 87.4 
  
 Artikel  
 56.1–56.5 
  
 Artikel  
 89.1–89.5 
  
 Artikel 56.6 
  
 Artikel 89.7 
  
 Artikel 56.7 
  
 Artikel 89.9 
  
 Artikel 56.8 
  
 Artikel 89.2 andra stycket 
  
 Artikel 56.9 första strecksatsen 
  
 Artikel 100.1 b 
  
 Artikel 56.9 andra strecksatsen 
  
 Artiklarna 89.8 och 99 a 
  
 Artikel 56.9 tredje strecksatsen 
  
 Artikel 89.2 andra stycket 
  
 Artikel 57.1 och 57.2 
  
 Artikel 90 
  
 Artikel 57.3 
  
 Artikel 100.1 a 
  
 312 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/93 
  
 SV 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 58 första stycket 
  
 Artikel 91 
  
 Artikel 58 andra stycket 
  
 — 
  
 Artikel 59.1 första stycket 
  
 Artikel 100.1 
  
 Artikel 59.1 andra stycket 
  
 Artikel 99 b 
  
 Artikel 59.2 
  
 Artikel 92.2 
  
 Artikel 60 
  
 Artikel 93 
  
 Artikel 61 
  
 Artikel 94 
  
 Artikel 62.1 och 62.2 
  
 Artikel 95.1 och 95.2 
  
 Artikel 62.3 
  
 Artiklarna 22, 24  
 a–g, 
  25 a och b och 99 c 
  
 Artikel 63.1 och 63.2 
  
 — 
  
 Artikel 63.3 a 
  
 — 
  
 Artikel 63.3 b 
  
 Artiklarna 96.1 a, 96.2, 100.1 c och 100.2 
  
 Artikel 63.3 c 
  
 Artiklarna 96.1 b, 96.2, 100.1 c och 100.2 
  
 Artikel 64 
  
 Artikel 97 
  
 Artikel 65.1 och 65.2 
  
 Artikel 98 
  
 Artikel 65.3 
  
 Artiklarna 99 d och 100.1 b 
  
 Artikel 66 
  
 Artikel 101.1 och 101.2 
  
 Artikel 67.1 första och andra styckena 
  
 Artikel 102.1 
  
 Artikel 67.1 tredje stycket 
  
 Artikel 106 
  
 Artikel 67.2 och 67.3 
  
 Artikel 102.2 och 102.3 första stycket 
  
 Artikel 68.1 och 68.2 
  
 Artikel 103.1 och 103.2 
  
 Artikel 68.3 
  
 Artikel 103.3 a 
  
 Artikel 68.4 
  
 Artikel 103.4 
  
 Artikel 69 
  
 Artikel 104 
  
 Artikel 70 
  
 Artikel  
 105.1–105.5 
  
 Artikel 71 
  
 Artikel 105.6 
  
 Artikel 72.1 och 72.2 
  
 Artikel 108.1 och 108.2 
  
 Artikel 72.3 
  
 Artiklarna 108.3 och 115 
  
 Artikel 73 
  
 Artikel 109 
  
 Artikel 74 
  
 Artikel 110 
  
 Artikel 75 
  
 Artikel 111 
  
 Artikel 76 
  
 — 
  
 Artikel 77.1 första stycket 
  
 Artikel 112.1 
  
 Artikel 77.1 andra och tredje styckena 
  
 Artikel 112.2 
  
 Artikel 77.2 
  
 Artikel 112.3 
  
 Artikel 77.3 
  
 Artikel 112.4 
  
 313 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/94 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 78.1 första stycket 
  
 Artikel 113 
  
 Artikel 78.1 andra stycket 
  
 Artiklarna 99 d och 100.1 b 
  
 Artikel  
 78.2–78.4 
  
 Artikel  
 114.1–114.3 
  
 Artikel 78.5 
  
 Artikel 114.4 
  
 Artikel 79.1 
  
 Artikel 116.1 
  
 Artikel  
 79.2–79.5 
  
 Artikel  
 116.4–116.7 
  
 Artikel 80 
  
 Artikel 117.1 
  
 Artikel 81.1 och 81.2 
  
 Artikel 118.1 och 118.2 
  
 Artikel 81.3 
  
 Artikel 118.4 
  
 Artikel 82.1 
  
 Artikel 119.1 
  
 Artikel 82.2 
  
 Artikel 119.3 
  
 Artikel 83 
  
 Artikel 120.1 
  
 Artikel 84.1 
  
 Artikel 121.1 
  
 Artikel 84.2 
  
 Artikel 121.3 
  
 Artikel 85 första meningen 
  
 Artiklarna 116.2, 117.2, 118.3, 119.2, 120.2, 121.2 och 
  
 123.1 
  
 Artikel 85 andra meningen 
  
 Artiklarna 106.3, 122 och 123.2 
  
 Artikel 86.1 inledande meningen 
  
 Artikel 124.1 inledande meningen och led a 
  
 Artikel 86.1  
 a–c 
  
 Artikel 124.1  
 b–d 
  
 Artikel 86.1 d och e 
  
 Artikel 124.1 e 
  
 Artikel 86.1  
 f–k 
  
 Artikel 124.1  
 f–k 
  
 Artikel 86.2 och 86.3 
  
 Artikel 124.2 och 124.3 
  
 Artikel  
 86.4–86.6 
  
 Artikel  
 124.5–124.7 
  
 Artikel 86.7 
  
 Artikel 126 
  
 Artikel 87.1 
  
 Artikel 127.1 och 127.2 a 
  
 Artikel 87.2 första stycket 
  
 Artikel 127.3 första stycket 
  
 Artikel 87.2 andra stycket 
  
 Artikel 127.8 
  
 Artikel 87.3 första stycket a 
  
 Artiklarna 127.2 b och 131 a 
  
 Artikel 87.3 första stycket b och c 
  
 Artikel 131 b 
  
 Artikel 87.3 första stycket d 
  
 Artiklarna 127.3 och 161 a 
  
 Artikel 87.3 andra stycket 
  
 — 
  
 Artikel 88.1 första stycket första meningen 
  
 Artikel 6.1 
  
 Artikel 88.1 första stycket andra meningen 
  
 Artikel 127.7 
  
 Artikel 88.1 andra stycket 
  
 Artikel 6.2 
  
 Artikel 88.2 
  
 Artikel 127.4 första stycket 
  
 Artikel 88.3 
  
 Artikel 127.4 andra stycket och 127.6 
  
 Artikel 88.4 första stycket 
  
 Artikel 133.1 första stycket 
  
 314 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/95 
  
 SV 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 88.4 andra och tredje styckena 
  
 Artiklarna 6.2 och 7 a 
  
 Artikel 89.1 
  
 Artikel 129.1 
  
 Artikel 89.2 
  
 — 
  
 Artikel 90 
  
 Artikel 130.1 
  
 Artikel 91 
  
 Artikel 134 
  
 Artikel 92.1 första stycket 
  
 Artikel 135.1 
  
 Artikel 92.1 andra stycket 
  
 Artikel 135.2 
  
 Artikel 92.1 tredje stycket 
  
 — 
  
 Artikel  
 92.2–92.5 
  
 Artikel  
 135.3–135.6 
  
 Artikel 93.1 
  
 Artikel 136 
  
 Artikel 93.2 
  
 — 
  
 Artikel 94 
  
 Artikel 137 
  
 Artikel 95.1 
  
 Artikel 139.1 
  
 Artikel 95.2 och 95.3 
  
 Artikel 139.3 och 139.4 
  
 Artikel 95.4 
  
 Artikel 139.6 
  
 Artikel 96.1 och 96.2 
  
 Artikel 140 
  
 Artikel 96.3 
  
 Artikel 139.7 
  
 Artikel 97.1 
  
 Artikel 149 
  
 Artikel 97.2 
  
 Artikel 150 
  
 Artikel 98.1 
  
 Artikel 144 
  
 Artikel 98.2 
  
 Artikel 139.5 
  
 Artikel 99 
  
 Artikel 141.1 
  
 Artikel 100 
  
 Artikel 141.2 
  
 Artikel 101.1 
  
 Artikel 153.1 
  
 Artikel 101.2 a 
  
 Artiklarna 153.2 och 156 a 
  
 Artikel 101.2 b 
  
 Artiklarna 156 b och 157 
  
 Artikel 101.2 c 
  
 Artiklarna 153.3 och 156 c 
  
 Artikel 102 
  
 Artikel 154 
  
 Artikel 103 
  
 Artiklarna 155.2 och 156 d 
  
 Artikel 104.1 
  
 Artikel 158.1 
  
 Artikel 104.2 
  
 Artikel 158.3 
  
 Artikel 105.1 
  
 Artikel 159.1 och 159.2 
  
 Artikel 105.2 a och b 
  
 Artiklarna 159.3 och 161 a 
  
 Artikel 105.2 c 
  
 Artiklarna 22.1 tredje stycket och 25 c 
  
 Artikel 106.1 första stycket första meningen 
  
 Artikel 179.1 första stycket 
  
 Artikel 106.1 första stycket andra meningen 
  
 — 
  
 Artikel 106.2 
  
 Artikel 179.3 och 179.6 
  
 315 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/96 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 106.3 
  
 Artikel 179.5 
  
 Artikel 106.4 första stycket a 
  
 Artiklarna 22, 24  
 a–g 
  och 25 a och b 
  
 Artikel 106.4 första stycket b 
  
 Artiklarna 23.4 a och 24 h 
  
 Artikel 106.4 första stycket c 
  
 Artiklarna 179.1 andra stycket, 179.2 och 180 
  
 Artikel 106.4 första stycket d 
  
 Artiklarna 22.1 tredje stycket och 24 a 
  
 Artikel 106.4 första stycket e 
  
 Artikel 25 b 
  
 Artikel 106.4 första stycket f 
  
 Artiklarna 23.4 b, 24 h, 28, 31 b och 32 
  
 Artikel 106.4 första stycket g och h 
  
 Artikel 181c 
  
 Artikel 106.4 andra stycket 
  
 — 
  
 Artikel 107.1 första meningen 
  
 Artikel 6.1 
  
 Artikel 107.1 andra meningen 
  
 Artikel 182.1 
  
 Artikel 107.2 
  
 Artikel 158.2 
  
 Artikel 107.3 
  
 Artiklarna 160, 161 b,  
 182.2–182.4, 
  183 och 184 
  
 Artikel 108.1 första stycket första meningen 
  
 Artikel 162 
  
 Artikel 108.1 första stycket andra och tredje meningarna 
  
 Artikel 170.4 
  
 Artikel 108.1 andra stycket 
  
 Artiklarna 6.2, 7 a och 8.1 a 
  
 Artikel 108.2 
  
 Artikel 163.1 och 163.2 
  
 Artikel 108.3 första stycket 
  
 Artikel 6.1 
  
 Artikel 108.3 andra stycket 
  
 — 
  
 Artikel 108.4 
  
 Artiklarna 163.3, 164 och 165 b 
  
 Artikel 109.1 
  
 Artikel 166.1 
  
 Artikel 109.2 
  
 Artiklarna 166.2 och 168 a 
  
 Artikel 109.3 
  
 Artiklarna 6.2, 7 a, 8.1 a och 165 a 
  
 Artikel 110.1 första stycket 
  
 Artikel 167.1 första stycket 
  
 Artikel 110.1 andra stycket 
  
 Artikel 167.1 tredje stycket 
  
 Artikel 110.1 tredje stycket 
  
 Artiklarna 167.2, 167.3 och 168 d 
  
 Artikel 110.2 och 110.3 
  
 Artikel 167.4 och 167.5 
  
 Artikel 111.1 
  
 Artikel 170.1 
  
 Artikel 111.2 första meningen 
  
 Artikel 170.2 
  
 Artikel 111.2 andra meningen 
  
 Artikel 170.3 a och b 
  
 Artikel 111.3 
  
 Artikel 170.3 c 
  
 Artikel 112.1 första stycket 
  
 Artikel 172.1 
  
 Artikel 112.1 andra stycket första meningen 
  
 Artikel 182.2 
  
 Artikel 112.1 andra stycket andra meningen 
  
 Artikel 182.3 
  
 Artikel 112.2 
  
 — 
  
 Artikel 112.3 
  
 Artikel 172.2 
  
 316 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/97 
  
 SV 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 112.4 
  
 Artikel 176 b 
  
 Artikel 113.1 och 113.2 
  
 Artikel 173.1 och 173.2 
  
 Artikel 113.3 
  
 Artiklarna 173.3 och 176 c 
  
 Artikel 114.1 
  
 Artikel 174.1 
  
 Artikel 114.2 första stycket 
  
 Artikel 174.2 
  
 Artikel 114.2 andra stycket 
  
 Artikel 175 
  
 Artikel 115 första stycket 
  
 Artikel 177.1 
  
 Artikel 115 andra stycket 
  
 Artiklarna 177.2 och 178 
  
 Artikel 116.1 
  
 Artikel 185.1 
  
 Artikel 116.2 första stycket a 
  
 Artiklarna 22, 24  
 a–g 
  och 25 a och b 
  
 Artikel 116.2 första stycket b 
  
 Artiklarna 23.4 a, 23.5, 24 h och 25 c 
  
 Artikel 116.2 första stycket c och d 
  
 Artiklarna 185.2 och 186 a 
  
 Artikel 116.2 första stycket e 
  
 Artiklarna 22.1 tredje stycket och 24 a 
  
 Artikel 116.2 första stycket f 
  
 Artikel 25 b 
  
 Artikel 116.2 första stycket g 
  
 Artiklarna 23.4 b, 24 h, 28, 31 b och 32 
  
 Artikel 116.2 första stycket h och i 
  
 Artiklarna 186 b och 187 
  
 Artikel 116.2 andra stycket 
  
 — 
  
 Artikel 117 
  
 Artikel 188 
  
 Artikel 118 
  
 Artikel 189 
  
 Artikel 119.1 och 119.2 
  
 Artikel 190 
  
 Artikel 119.3 
  
 Artikel 193 
  
 Artikel 120 
  
 Artikel 191 
  
 Artikel 121 
  
 Artikel 192 
  
 Artikel 122 
  
 Artikel 193 
  
 Artikel 123.1 och 123.2 
  
 Artikel 194 
  
 Artikel 123.3 
  
 Artikel 179.4 
  
 Artikel 124.1 
  
 Artikel 195.1 
  
 Artikel 124.2 
  
 Artiklarna 195.2, 195.3 och 196 
  
 Artikel 125 
  
 Artikel 197 
  
 Artikel 126.1 
  
 Artikel 198.1 
  
 Artikel 126.2 
  
 Artikel 198.2 första stycket första meningen 
  
 Artikel 127.1 
  
 Artikel 199 
  
 Artikel 127.2 
  
 Artikel 198.3 d 
  
 Artikel 128 
  
 Artiklarna 198.2 första stycket andra meningen och andra 
  
 stycket, 198.3  
 a–c 
  och 200 
  
 Artikel 129 
  
 Artikel 201 
  
 Artikel 130.1 
  
 Artikel 203.1 första stycket 
  
 317 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/98 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel  
 130.2–130.5 
  
 Artikel  
 203.2–203.5 
  
 Artikel 131 a 
  
 — 
  
 Artikel 131 b 
  
 Artikel 204 
  
 Artikel 132 
  
 Artikel 205 
  
 Artikel 133 
  
 Artikel 208.1 
  
 Artikel 134 
  
 Artiklarna 202, 203.1 andra stycket, 203.6, 206, 207 och 
  
 209 
  
 Artikel 135 
  
 Artikel 210 
  
 Artikel 136.1 
  
 Artikel 211.1 
  
 Artikel 136.2 första stycket a 
  
 Artiklarna 22, 24  
 a–g 
  och 25 a och b 
  
 Artikel 136.2 första stycket b 
  
 Artiklarna 23.4 b och 24 h 
  
 Artikel 136.2 första stycket c 
  
 Artikel 212 a 
  
 Artikel 136.2 första stycket d 
  
 Artiklarna 22.1 tredje stycket och 24 a 
  
 Artikel 136.2 första stycket e 
  
 Artikel 25 b 
  
 Artikel 136.2 första stycket f 
  
 Artiklarna 23.4 b, 24 h, 28, 31 b och 32 
  
 Artikel 136.2 första stycket g 
  
 — 
  
 Artikel 136.2 första stycket h 
  
 — 
  
 Artikel 136.2 andra stycket 
  
 — 
  
 Artikel 136.3 första stycket a 
  
 Artikel 211.3 första stycket a 
  
 Artikel 136.3 första stycket b 
  
 Artikel 211.3 första stycket b och c 
  
 Artikel 136.3 första stycket c 
  
 Artikel 211.3 första stycket d 
  
 Artikel 136.3 andra stycket 
  
 Artikel 212 b 
  
 Artikel 136.4 första stycket 
  
 Artikel 211.4 
  
 Artikel 136.4 andra stycket 
  
 Artikel 211.5 
  
 Artikel 136.4 tredje stycket 
  
 Artikel 211.6 
  
 Artikel 136.4 fjärde stycket a och b 
  
 Artikel 213 
  
 Artikel 136.4 fjärde stycket c 
  
 Artikel 212 c 
  
 Artikel 136.5 
  
 Artikel 23.2 
  
 Artikel 137.1 
  
 Artikel 214.1 
  
 Artikel 137.2 
  
 Artiklarna 214.2 och 7 c 
  
 Artikel 138 
  
 Artikel  
 215.1–215.3 
  
 Artikel 139 
  
 Artikel 218 
  
 Artikel 140.1 
  
 Artikel 219 
  
 Artikel 140.2 
  
 Artiklarna 221 a och 222 b 
  
 Artikel 141 
  
 Artikel 220 
  
 Artikel 142.1 första, andra och tredje styckena 
  
 Artikel.223.1 
  
 Artikel 142.1 fjärde stycket 
  
 Artikel 224 a 
  
 318 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/99 
  
 SV 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 142.2 första stycket a 
  
 Artikel 232 första stycket a 
  
 Artikel 142.2 första stycket b och c 
  
 Artikel 223.2 första stycket c och d 
  
 Artikel 142.2 andra stycket 
  
 Artiklarna 223.2 första stycket b och 224 c 
  
 Artikel 142.3 första stycket 
  
 Artikel 223.3 
  
 Artikel 142.3 andra stycket 
  
 Artikel 224 d 
  
 Artikel 142.4 
  
 Artikel 223.4 
  
 Artikel 143 
  
 Artiklarna 211.2, 216, 217, 221 b, 222 b, 224 b, 225, 
  
 228, 229, 230, 231 b, 232, 233.4, 235, 236, 243.2, 
  
 251.4, 254.2, 254.3, 254.6, 254.7 och 257.4 
  
 Artikel 144.1 
  
 Artikel 266.1 
  
 Artikel 144.2 
  
 Artiklarna 226.2 och 231 a 
  
 Artikel 144.3 
  
 Artikel 226.3 
  
 Artikel 144.4 
  
 — 
  
 Artikel 145.1 och 145.2 
  
 Artikel 227 
  
 Artikel 145.3 första stycket 
  
 Artikel 155.1 
  
 Artikel 145.3 andra stycket 
  
 Artikel 157 
  
 Artikel 146 
  
 Artikel  
 233.1–233.3 
  
 Artikel 147 
  
 Artikel 234 
  
 Artikel 148.1 
  
 Artikel 237.1 
  
 Artikel 148.2 första stycket 
  
 Artikel 237.2 
  
 Artikel 148.2 andra stycket 
  
 Artiklarna 237.3 och 239 
  
 Artikel 149 
  
 Artikel 242 
  
 Artikel 150.1 
  
 Artikel 238.1 
  
 Artikel 150.2 a 
  
 — 
  
 Artikel 150.2 b 
  
 Artikel 238.2 
  
 Artikel 150.3 
  
 — 
  
 Artikel 151.1 första stycket 
  
 Artikel 144 
  
 Artikel 151.1 andra stycket 
  
 Artikel 145.3 
  
 Artikel 151.2 
  
 Artikel 145.5 och 145.11 
  
 Artikel 151.3 
  
 — 
  
 Artikel 151.4 
  
 Artikel 147.4 
  
 Artikel 151.5 
  
 Artiklarna 145.1, 145.2, 145.4,  
 145.6–145.10, 
  146, 
  
 147.3, 147.4, 148 och 151 
  
 Artikel 152 
  
 Artikel 147.1 och 147.2 
  
 Artikel 153 
  
 Artikel 240 
  
 Artikel 154.1 a 
  
 Artikel 237.3 första meningen 
  
 Artikel 154.1 b 
  
 Artikel 241.1 
  
 Artikel 154.2 
  
 Artiklarna 237.3 andra meningen och 241.2 
  
 319 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2015:5 
  
 L 269/100 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 10.10.2013 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 155.1 
  
 Artikel 243.1 
  
 Artikel 155.2 och 155.3 
  
 Artikel 243.3 och 243.4 
  
 Artikel 156 
  
 Artikel 244 
  
 Artikel 157 
  
 Artikel 245 
  
 Artikel 158 
  
 Artikel 246 
  
 Artikel 159 
  
 Artikel 247 
  
 Artikel 160 
  
 Artikel 248 
  
 Artikel 161 
  
 Artikel 249 
  
 Artikel 162 
  
 Artikel 250 
  
 Artikel 163 
  
 Artikel  
 251.1–251.3 
  
 Artikel 164 första stycket 
  
 Artikel 253 
  
 Artikel 164 andra stycket 
  
 — 
  
 Artikel 165 
  
 Artikel 252 
  
 Artikel 166.1 
  
 Artikel 254.1 
  
 Artikel 166.2 och 166.3 
  
 Artikel 254.4 och 254.5 
  
 Artikel 167 
  
 Artikel 255 
  
 Artikel 168 
  
 Artikel 256 
  
 Artikel 169 
  
 Artikel  
 257.1–257.3 
  
 Artikel 170 
  
 Artikel 258 
  
 Artikel 171.1 och 171.2 
  
 Artikel 259.1 och 259.2 
  
 Artikel 171.3 
  
 Artikel 86.5 
  
 Artikel 171.4 
  
 Artikel 259.3 
  
 Artikel 172 
  
 Artikel 260 
  
 Artikel 173 
  
 Artikel 261 
  
 Artikel 174 
  
 Artikel 262 
  
 Artikel 175.1 första stycket 
  
 Artikel 263.1 
  
 Artikel 175.1 andra stycket 
  
 Artikel 263.2 a 
  
 Artikel 175.2 och 175.3 
  
 Artikel 263.3 och 263.4 
  
 Artikel 176.1 a och b 
  
 Artiklarna 263.2 b och 265 b 
  
 Artikel 176.1 c och d 
  
 Artikel 265 b 
  
 Artikel 176.1 e 
  
 Artikel 161 a 
  
 Artikel 176.2 
  
 — 
  
 Artikel 177.1 och 177.2 
  
 Artikel 267.1 och 267.3 
  
 Artikel 177.3 
  
 Artikel 267.2 
  
 Artikel 177.4 
  
 Artikel 267.2 
  
 Artikel 177.5 
  
 Artikel 268 
  
 Artikel 178.1 
  
 Artikel 269.1 
  
 320 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 2 
  
 10.10.2013 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 L 269/101 
  
 SV 
  
 Förordning (EG) nr 450/2008 
  
 Denna förordning 
  
 Artikel 178.2 a 
  
 Artikel 269.2 a och b 
  
 Artikel 178.2 b 
  
 Artikel 269.2 d och e 
  
 Artikel 178.3 
  
 Artikel 269.3 
  
 Artikel 179 
  
 Artikel 270 
  
 Artikel 180.1 
  
 Artikel 271.1 första stycket 
  
 Artikel 180.2 första meningen 
  
 Artikel 6.1 
  
 Artikel 180.2 andra meningen 
  
 Artikel 271.3 
  
 Artikel 180.3 första stycket 
  
 Artikel 6.2 
  
 Artikel 180.3 andra stycket 
  
 Artikel 271.4 
  
 Artikel 180.4 
  
 Artikel 271.2 
  
 Artikel 181 första och andra styckena 
  
 Artikel 272.1 
  
 Artikel 181 andra och tredje styckena 
  
 — 
  
 Artikel 182.1 
  
 Artikel 277 
  
 Artikel 182.2 
  
 — 
  
 Artikel 183.1 
  
 Artiklarna 16.1 och 17 
  
 Artikel 183.2 a och b 
  
 — 
  
 Artikel 183.2 c 
  
 Artiklarna 280 och 283 
  
 Artikel 184 
  
 Artikel 285 
  
 Artikel 185 
  
 — 
  
 Artikel 186 
  
 Artikel 286.2 och 286.3 
  
 Artikel 187 
  
 Artikel 287 
  
 Artikel 188.1 
  
 Artikel 288.1 
  
 Artikel 188.2 
  
 Artikel 288.2 
  
 Artikel 188.3 
  
 Artikel 288.1 
  
 321 
  
 Bilaga 3 
  
 L 287/90 
  
 SV 
  
 Europeiska unionens officiella tidning 
  
 29.10.2013 
  
 Vazquez 
  
 Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (omarbetning) 
  
 (Europeiska unionens officiella tidning L 269 av den 10 oktober 2013, s. 1) 
  
 Sidan 7, skäl 57, andra meningen 
  
 I stället för: "(…). De övriga bestämmelserna bör tillämpas från och med den 1 juni 2016." ska det stå: "(…). De övriga bestämmelserna bör tillämpas från och med den 1 maj 2016." 
  
 Sidan 88, artikel 288.2 
  
 I stället för: "2. De artiklar som inte anges i punkt 1 ska tillämpas från och med den 1 juni 2016." ska det stå: "2. De artiklar som inte anges i punkt 1 ska tillämpas från och med den 1 maj 2016.". 
  
 323 
  
 Bilaga 4 
  
 Utkast till artiklar i förordningar som meddelas med stöd av unionstullkodexen – ett urval 
  
 Definition av begreppet tredjeland 
  
 I utkastet till delegerad akt, artikel  
 DA-I-1-01, 
  finns en definition av begreppet tredjeland. Någon motsvarighet i förslaget till 1 kap. 5 § i den nya tullagen bedöms därför inte vara nödvändig. 
  
 Article  
 DA-I-1-01 
  
 (110-01) 
  
 Definitions 
  
 'third country' means a country or territory outside the customs territory of the Union 
  
 325 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2015:5 
  
 Försäljning av varor m.m. 
  
 I utkastet till genomförandeakt, artikel  
 IA-V-4-03, 
  anges under vilka förutsättningar tullmyndigheterna får vidta vissa åtgärder som t.ex. försäljning av varor. Utkastet medför enligt utredningens be- dömning att de bestämmelser som återfinns i 3 kap. 9 § andra och tredje meningen, 4 kap. 10 § andra och tredje meningen samt 5 kap 28 § i den nuvarande tullagen därför inte ryms i förslaget till ny tullag. 
  
 Article  
 IA-V-4-03 
  
 (540-04-IA) 
  
 Sale of goods and other measures taken by the customs authorities 
  
 UCC 
  
 UCC 
  
 Current IP 
  
 Gonzalez 
  
 Adoption 
  
 implemented 
  
 empowering 
  
 provision 
  
 procedure 
  
 provision 
  
 provision 
  
 Article 198(1) 
  
 Article 200(b) 
  
 Article 867a(2) 
  
 – 
  
 IA 
  
 1.Customs authorities Brown goods abandoned to the State or confiscated only on the condition that the buyer immediately carries out the formalities to assign them to a customs procedure or to  
 re-export 
  them. 
  
 2.Where the sale is at a price inclusive of the amount of import duty and other charges, the sale shall be considered the equivalent to release for free circulation, and the customs authorities shall calculate the amount of duty and enter it in the accounts. That sale shall be conducted according to the procedures in force in the Member State concerned. 
  
 3.Where the customs authorities decide to deal with goods abandoned to the State, seized or confiscated otherwise than by sale, they shall immediately carry out the formalities to: 
  
 a)assign them to a customs procedure; 
  
 b) 
 re-export 
  them; 
  
 c)destroy them. 
  
 326 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 4 
  
 Internationell unionsflygplats 
  
 Av utkastet till genomförandeakt, artikel  
 IA-I-1-01, 
  kan utläsas att med internationell unionsflygplats ska avses sådan unionsflygplats som av tullmyndigheterna har godkänts för flygtrafik till eller från territorier utanför unionens tullområde. Eftersom utgångspunkten i utkastet synes vara att det är tullmyndigheterna som fattar beslut om att en flygplats ska utgöra internationell unionsflygplats, har någon motsvarighet till 3 kap. 12 § andra stycket i den nuvarande tullagen inte införts i förslaget till ny tullag. Se vidare avsnitt 5.1.3. 
  
 Article  
 IA-I-1-01 
  
 (110-01-IA) 
  
 Definitions 
  
 'international Union airport' means any Union airport which, having White authorised by the customs authority, is approved for air traffic with territories outside of the customs territory of the Union; 
  
 327 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2015:5 
  
 Begäran om prövning av ekonomiska villkor i samband med en ansökan om tullförfarandena aktiv och passiv förädling 
  
 I utkastet till delegerad akt, artikel  
 DA-VII-1-05, 
  anges att det inte längre ska ske någon nationell prövning av de ekonomiska vill- koren. Om en prövning av de ekonomiska villkoren bedöms vara nödvändig ska en begäran om en sådan prövning och ärendet sändas till  
 EU-kommissionen. 
  Någon motsvarighet till 11 § andra stycket i förordningen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m., som förutsätter nationell prövning av de ekonomiska villkoren, återfinns därför inte i förslaget till ny förordning om vissa tullbestämmelser. 
  
 Article  
 IA-VII-1-05 
  
 (710-05f-IA) 
  
 Robinson an examination of the economic conditions 
  
 UCC 
  
 UCC 
  
 Current IP 
  
 Gonzalez 
  
 Adoption 
  
 implemented 
  
 empowering 
  
 provision 
  
 procedure 
  
 provision 
  
 provision 
  
 Article 211(6) 
  
 Article 213 
  
 Article 503(c) 
  
 – 
  
 IA 
  
 1.Where an examination of the economic conditions is required, the competent customs authority for taking a decision on the application for a authorisation as referred to in Article 211(1)(a) of the Code shall request such examination. The competent Member State shall transmit the file to the Commission without delay. 
  
 2.Where, after issuing an authorisation, evidence becomes available that the essential interests of producers of the Union are likely to be adversely affected because of the use of a processing procedure, the Member State concerned shall inform the Commission so that the economic conditions will be examined. 
  
 3.An examination of the economic conditions at Union level may take place at the initiative of the Commission. 
  
 328 
  
 Bilaga 5 
  
 Paragrafnyckel 
  
 Tullagen 
  
 Tullagen (2000:1281) 
  
 Tullagen (2016:000) 
  
 1 kap. 
  
 1 
  
 § 
  
 1 kap. 1 § 
  
 2 
  
 § första stycket 
  
 1 kap. 1 § 
  
 2 
  
 § andra stycket 
  
 1 kap. 2 § 
  
 2 
  
 § tredje stycket 
  
 1 kap. 2 § 
  
 2 
  
 § fjärde stycket 
  
 1 kap. 1 § 
  
 3 
  
 § 
  
 1 kap. 3 § 
  
 4 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 5 
  
 § 
  
 1 kap. 4 § 
  
 5 a § 
  
 –. 
  Jfr 1 kap. 10 § tullförord- 
  
 ningen (2016:000). 
  
 5 b § 
  
 –. 
  Jfr 7 kap. 9 § tullförord- 
  
 ningen (2016:000). 
  
 6 
  
 § första stycket 
  
 1 kap. 12 § 
  
 6 
  
 § andra stycket 
  
 1 kap. 14 § 
  
 7 
  
 § 
  
 4 kap. 2 § 
  
 8 
  
 § 
  
 10 kap. 7 § 
  
 9 
  
 § 
  
 10 kap. 3 § 
  
 2 kap. 
  
 1 
  
 § första meningen 
  
 1 kap. 5 § första stycket 
  
 1 
  
 § andra meningen 
  
 –. 
  Obsolet. 
  
 1 
  
 § tredje meningen 
  
 1 kap. 5 § andra stycket 
  
 2 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Obsolet. 
  
 2 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Art. 6 
  
 2 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Obsolet. 
  
 329 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:5 
  
 2 
  
 § fjärde stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 3 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 4 
  
 § 
  
 1 kap. 9 § 
  
 5 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 5 
  
 § andra stycket 
  
 1 kap. 10 § 
  
 6 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 171 och 172. 
  
 7 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 6 
  
 3 kap. 
  
 1 
  
 § första stycket 
  
 3 kap. 1 § 
  
 1 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Obsolet. 
  
 1 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 2 
  
 § 
  
 –. 
  Jfr 8 § lagen (2016:000) 
  
 om vissa tullbestämmelser. 
  
 3 
  
 § 
  
 Införsel: 3 kap. 2 § 
  
 Utförsel: 6 kap. 2 § 
  
 3 a § 
  
 4 kap. 11 § 
  
 4 
  
 § 
  
 3 kap. 3 § 
  
 5 
  
 § första stycket 
  
 1 kap. 15 § 
  
 5 
  
 § andra stycket 
  
 4 kap. 12 § 
  
 6 
  
 § första stycket 
  
 3 kap. 1 § 
  
 6 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 7 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Art. 144 och 147. 
  
 7 
  
 § andra stycket 
  
 –"– 
  
 7 
  
 § tredje stycket första meningen 
  
 –. 
  Art. 145.3 
  
 7 
  
 § tredje stycket andra meningen 
  
 –"– 
  
 7 
  
 § tredje stycket tredje meningen 
  
 3 kap. 9 § andra stycket 
  
 8 
  
 § 
  
 3 kap. 9 § första och tredje 
  
 styckena 
  
 9 
  
 § 
  
 4 kap. 14 § 
  
 10 § 
  
 –. 
  Art. 148.3 och 148.4. 
  
 11 § 
  
 1 kap. 11 § 
  
 12 § första stycket 
  
 –. 
  Obsolet. 
  
 12 § andra stycket 
  
 –. 
  DA/GA 
  
 4 kap. 
  
 1 
  
 § första stycket 
  
 4 kap. 1 § 
  
 1 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 2 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 330 
  
 SOU 2015:5 Bilaga 5 
  
 3 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 4 
  
 § 
  
 4 kap. 3 § 
  
 5 
  
 § första stycket 
  
 5 kap. 1 § 
  
 5 
  
 § andra stycket 
  
 5 kap. 2 § 
  
 6 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 23 och 24 i förord- 
  
 ning (EG) nr 1186/2009. 
  
 7 
  
 § 
  
 –. 
  Jfr 9 § lagen (2016:000) 
  
 om vissa tullbestämmelser. 
  
 8 
  
 § första stycket 
  
 5 kap. 1 § 
  
 8 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 9 
  
 § 
  
 5 kap. 3 § 
  
 10 
  
 § 
  
 4 kap. 14 § 
  
 11 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Art. 211.4 a 
  
 11 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 12 
  
 § första stycket 
  
 6 kap. 1 § 
  
 12 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Obsolet. 
  
 12 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 13 
  
 § första stycket 
  
 5 kap. 1 § 
  
 13 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 14 
  
 § 
  
 5 kap. 4 § 
  
 15 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 16 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 17 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 18 
  
 § 
  
 1 kap. 11 § 
  
 19 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Art. 197 
  
 19 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 20 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 22.6 och 29. 
  
 21 
  
 § 
  
 4 kap. 13 § andra stycket 
  
 22 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 199 
  
 23 
  
 § 
  
 1 kap. 1 § andra stycket 
  
 24 
  
 § 
  
 4 kap. 4 § 
  
 25 
  
 § 
  
 4 kap. 5 § 
  
 26 
  
 § 
  
 4 kap. 6 § 
  
 27 
  
 § 
  
 4 kap. 7 § 
  
 28 
  
 § 
  
 4 kap. 8 § 
  
 29 
  
 § 
  
 4 kap. 9 § 
  
 30 
  
 § 
  
 4 kap. 10 § 
  
 331 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:5 
  
 5 kap. 
  
 1 
  
 § första stycket 
  
 2 kap. 1 § 
  
 1 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Art. 101.1 
  
 1 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 2 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 15.2 och 23.2. 
  
 3 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 3 
  
 § andra stycket 
  
 8 kap. 18 § 
  
 4 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 43 
  
 5 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Art. 103 
  
 5 
  
 § andra stycket 
  
 2 kap. 8 § 
  
 5 
  
 § tredje stycket 
  
 –"– 
  
 6 
  
 § 
  
 2 kap. 6 § 
  
 7 
  
 § första stycket 
  
 2 kap. 1 § 
  
 7 
  
 § andra stycket 
  
 2 kap. 10 § 
  
 8 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Art. 102 och 110. 
  
 8 
  
 § andra stycket 
  
 2 kap. 11 § 
  
 8 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 8 
  
 § fjärde stycket 
  
 1 kap. 13 § 
  
 9 
  
 § första stycket 
  
 2 kap. 1 § 
  
 9 
  
 § andra stycket 
  
 2 kap. 5 § 
  
 9 
  
 § tredje stycket 
  
 –"– 
  
 10 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 11 
  
 § 
  
 2 kap. 2 § 
  
 11 a § 
  
 2 kap. 3 § 
  
 12 
  
 § 
  
 2 kap. 4 § 
  
 13 
  
 § första stycket 
  
 2 kap. 1 § 
  
 13 
  
 § andra stycket 
  
 2 kap. 24 § andra stycket 
  
 13 
  
 § tredje stycket 
  
 2 kap. 24 § tredje stycket 
  
 13 
  
 § fjärde stycket 
  
 2 kap. 25 § 
  
 13 
  
 § femte stycket 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 14 
  
 § 
  
 2 kap. 12 § 
  
 15 
  
 § 
  
 2 kap. 13 § 
  
 16 
  
 § första stycket 
  
 2 kap. 12 § 
  
 16 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Art. 114. 
  
 16 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 17 
  
 § 
  
 2 kap. 14 § 
  
 18 
  
 § 
  
 2 kap. 15 § 
  
 19 
  
 § 
  
 2 kap. 16 § 
  
 20 
  
 § 
  
 2 kap. 17 § 
  
 332 
  
 SOU 2015:5 Bilaga 5 
  
 21 
  
 § 
  
 2 kap. 18 § 
  
 22 
  
 § 
  
 2 kap. 19 § 
  
 23 
  
 § 
  
 2 kap. 20 § 
  
 24 
  
 § 
  
 2 kap. 22 § 
  
 25 
  
 § 
  
 2 kap. 23 § 
  
 26 
  
 § första stycket 
  
 4 kap. 15 § 
  
 26 
  
 § andra stycket 
  
 –"– 
  
 26 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 27 
  
 § 
  
 4 kap. 16 § 
  
 28 
  
 § 
  
 –. 
  DA/GA 
  
 6 kap. 
  
 1 
  
 § 
  
 7 kap. 1 § 
  
 2 
  
 § 
  
 7 kap. 2 § 
  
 3 
  
 § 
  
 3 kap. 1 §, 6 kap. 1 § 
  
 4 
  
 § första stycket 
  
 Införsel: 3 kap. 4 § 
  
 Utförsel: 6 kap. 3 § 
  
 4 
  
 § andra stycket 
  
 7 kap. 11 § 
  
 4 
  
 § tredje stycket 
  
 6 kap. 4 § 
  
 5 
  
 § första stycket 1 
  
 Införsel: 3 kap. 6 § 
  
 Utförsel: 6 kap. 6 § 
  
 5 
  
 § första stycket 2 
  
 Införsel: 3 kap. 5 § 
  
 Utförsel: 6 kap. 5 § 
  
 5 
  
 § första stycket 3 
  
 –. 
  Art. 139.1 och 267.2. 
  
 5 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 5 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 6 
  
 § 
  
 7 kap. 7 § 
  
 7 
  
 § 
  
 7 kap. 8 § 
  
 8 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 8 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Art. 135.1 
  
 8 
  
 § tredje stycket 
  
 Införsel: 3 kap. 7 § 
  
 Utförsel: 6 kap. 7 § 
  
 8 
  
 § fjärde stycket 
  
 Införsel: 3 kap. 8 § 
  
 Utförsel: 6 kap. 8 § 
  
 9 
  
 § 
  
 7 kap. 13 § 
  
 10 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 12 § 
  
 10 
  
 § andra stycket 
  
 7 kap. 15 § 
  
 10 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 10 
  
 § fjärde stycket 
  
 7 kap. 15 § 
  
 333 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:5 
  
 11 
  
 § första meningen 
  
 7 kap. 18 § 
  
 11 
  
 § andra meningen 
  
 –"– 
  
 11 
  
 § tredje meningen 
  
 7 kap. 19 § 
  
 11 
  
 § fjärde meningen 
  
 –"– 
  
 12 
  
 § 
  
 7 kap. 20 § 
  
 13 
  
 § 
  
 7 kap. 21 § 
  
 14 
  
 § första meningen 
  
 –. 
  Art. 192.2 
  
 14 
  
 § andra meningen 
  
 7 kap. 10 § 
  
 15 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 16 § 
  
 15 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Art. 189 
  
 16 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 9. 
  
 17 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 192.1 och 233.3. 
  
 18 
  
 § 
  
 1 kap. 16 § 
  
 18 
  
 § tredje stycket sista meningen 
  
 2 kap. 21 § 
  
 19 
  
 § första stycket 
  
 10 kap. 1 § 
  
 19 
  
 § andra stycket 
  
 10 kap. 2 § 
  
 20 
  
 § 
  
 7 kap. 3 § 
  
 21 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 17 § 
  
 21 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 22 
  
 § 
  
 7 kap. 4 § 
  
 23 
  
 § 
  
 7 kap. 5 § 
  
 24 
  
 § 
  
 7 kap. 6 § 
  
 25 
  
 § 
  
 7 kap. 22 § 
  
 26 
  
 § 
  
 7 kap. 23 § 
  
 27 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. Tullverket får 
  
 bestämma hur uppgiften får 
  
 lämnas, jfr prop. 2010/11:165 
  
 s. 855 (om Skatteverket). 
  
 28 
  
 § 
  
 7 kap. 24 § 
  
 29 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 25 § 
  
 29 
  
 § andra stycket 
  
 –"– 
  
 29 
  
 § tredje stycket 
  
 –"– 
  
 29 
  
 § fjärde stycket 
  
 7 kap. 26 § 
  
 30 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 27 § första stycket 
  
 30 
  
 § andra stycket första meningen 
  
 7 kap. 29 § första stycket 
  
 30 
  
 § andra stycket andra meningen 
  
 –"– 
  
 30 
  
 § andra stycket tredje meningen 
  
 7 kap. 30 § andra stycket 
  
 30 
  
 § tredje stycket 
  
 7 kap. 27 § andra stycket 
  
 31 
  
 § 
  
 7 kap. 28 § 
  
 334 
  
 SOU 2015:5 Bilaga 5 
  
 32 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 30 § första stycket 
  
 32 
  
 § andra stycket 
  
 7 kap. 29 § andra stycket 
  
 32 
  
 § tredje stycket första meningen 
  
 7 kap. 31 § första stycket 
  
 32 
  
 § tredje stycket andra meningen 
  
 7 kap. 31 § andra stycket 
  
 32 
  
 § fjärde stycket 
  
 7 kap. 31 § tredje stycket 
  
 33 
  
 § första stycket första meningen 
  
 7 kap. 32 § första stycket 
  
 33 
  
 § första stycket andra meningen 
  
 7 kap. 33 § första stycket 
  
 33 
  
 § andra stycket 
  
 7 kap. 33 § andra stycket 
  
 33 
  
 § tredje stycket 
  
 7 kap. 32 § andra stycket 
  
 34 
  
 § 
  
 7 kap. 34 § 
  
 35 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 35 § 
  
 35 
  
 § andra stycket 
  
 –"– 
  
 35 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 36 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Flyttat till 7 kap. 10 § tull- 
  
 förordningen (2016:000). 
  
 36 
  
 § andra stycket 
  
 7 kap. 36 § 
  
 37 
  
 § 
  
 7 kap. 37 § 
  
 38 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 38 § 
  
 38 
  
 § andra stycket 
  
 7 kap. 39 § 
  
 39 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 7 kap. 
  
 1 
  
 § första stycket 
  
 1 kap. 1 § 
  
 1 
  
 § andra stycket 
  
 7 kap. 40 § 
  
 2 
  
 § 
  
 –. 
  Flyttad till 7 kap. 11 § tull- 
  
 förordningen (2016:000). 
  
 3 
  
 § 
  
 7 kap. 41 § 
  
 4 
  
 § 
  
 7 kap. 42 § 
  
 5 
  
 § 
  
 7 kap. 43 § 
  
 6 
  
 § 
  
 7 kap. 44 § 
  
 7 
  
 § 
  
 7 kap. 45 § 
  
 8 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 7 a kap. 
  
 1 
  
 § 
  
 1 kap. 1 § 
  
 2 
  
 § 
  
 7 kap. 46 § 
  
 3 
  
 § 
  
 7 kap. 47 § 
  
 4 
  
 § 
  
 7 kap. 48 § 
  
 335 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:5 
  
 5 
  
 § 
  
 7 kap. 49 § 
  
 6 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 8 kap. 
  
 1 
  
 § 
  
 8 kap. 1 § 
  
 2 
  
 § första stycket 
  
 8 kap. 5 § 
  
 2 
  
 § andra stycket 
  
 8 kap. 6 § 
  
 2 
  
 § tredje stycket 
  
 –"– 
  
 2 
  
 § fjärde stycket 
  
 8 kap. 7 § 
  
 2 
  
 § femte stycket 
  
 –"– 
  
 2 a § 
  
 8 kap. 8 § 
  
 3 
  
 § 
  
 8 kap. 9 § 
  
 4 
  
 § 
  
 8 kap. 10 § 
  
 5 
  
 § 
  
 8 kap. 11 § 
  
 6 
  
 § 
  
 8 kap. 12 § 
  
 7 
  
 § 
  
 8 kap. 14 § 
  
 8 
  
 § 
  
 8 kap. 15 § 
  
 9 
  
 § 
  
 8 kap. 16 § 
  
 10 § 
  
 8 kap. 19 § 
  
 11 § 
  
 8 kap. 20 § 
  
 12 § 
  
 8 kap. 13 § 
  
 13 § första stycket 
  
 8 kap. 21 § 
  
 13 § andra stycket 
  
 –. 
  Art. 22.6 och 29. 
  
 14 § (upphävd SFS 2011:1258) 
  
 – 
  
 15 § 
  
 8 kap. 22 § 
  
 9 kap. 
  
 1 
  
 § första stycket 
  
 9 kap. 1 § 
  
 1 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Jfr 10 § andra stycket för- 
  
 ordningen (2007:782) med 
  
 instruktion för Tullverket. 
  
 2 
  
 § första stycket 
  
 9 kap. 2 § 
  
 2 
  
 § andra stycket 
  
 –"– 
  
 2 
  
 § tredje stycket 
  
 –"– 
  
 2 
  
 § fjärde stycket 
  
 –. 
  Jfr 30 § myndighets- 
  
 förordningen (2007:515). 
  
 3 
  
 § första stycket 
  
 9 kap. 3 § 
  
 3 
  
 § andra stycket 
  
 –"– 
  
 3 
  
 § tredje stycket 
  
 –. 
  Art. 33. 
  
 336 
  
 SOU 2015:5 Bilaga 5 
  
 4 
  
 § första stycket 
  
 9 kap. 4 § 
  
 4 
  
 § andra stycket 
  
 9 kap. 5 § 
  
 5 
  
 § 
  
 9 kap. 6 § 
  
 6 
  
 § 
  
 9 kap. 7 § 
  
 7 
  
 § 
  
 9 kap. 8 § 
  
 8 
  
 § 
  
 9 kap. 9 § 
  
 9 
  
 § 
  
 9 kap. 10 § 
  
 10 
  
 § 
  
 9 kap. 11 § 
  
 11 
  
 § (upphävd SFS 2013:101) 
  
 – 
  
 12 
  
 § 
  
 9 kap. 12 § 
  
 13 
  
 § 
  
 9 kap. 13 § 
  
 14 
  
 § 
  
 9 kap. 14 § 
  
 15 
  
 § 
  
 9 kap. 15 § 
  
 16 
  
 § 
  
 9 kap. 16 § 
  
 17 
  
 § 
  
 9 kap. 17 § 
  
 18 
  
 § 
  
 9 kap. 18 § 
  
 19 
  
 § 
  
 9 kap. 19 § 
  
 20 
  
 § 
  
 9 kap. 20 § 
  
 21 
  
 § 
  
 9 kap. 21 § 
  
 22 
  
 § 
  
 9 kap. 22 § 
  
 23 
  
 § 
  
 9 kap. 23 § 
  
 24 
  
 § 
  
 9 kap. 24 § 
  
 25 
  
 § 
  
 9 kap. 25 § 
  
 10 kap. 
  
 1 
  
 § 
  
 8 kap. 2 § 
  
 2 
  
 § 
  
 8 kap. 3 § 
  
 3 
  
 § 
  
 8 kap. 4 § 
  
 4 
  
 § första stycket 
  
 10 kap. 4 § 
  
 4 
  
 § andra stycket 
  
 –"– 
  
 4 
  
 § tredje stycket 
  
 10 kap. 5 § 
  
 5 
  
 § 
  
 10 kap. 6 § 
  
 6 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 11 kap. 
  
 1 
  
 § 
  
 1 kap. 8 § 
  
 2 
  
 § 
  
 2 kap. 7 § 
  
 3 
  
 § 
  
 1 kap. 17 § 
  
 4 
  
 § 
  
 1 kap. 17 § 
  
 337 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:5 
  
 5 § 
  
 –. 
  Art. 52 
  
 6 § 
  
 1 kap. 6 § 
  
 6 a § 
  
 1 kap. 7 § 
  
 7 § 
  
 –. 
  Flyttad till 7 kap. 25 § tull- 
  
 förordningen (2016:000). 
  
 Tullförordningen 
  
 Tullförordningen (2000:1306) 
  
 Tullförordningen (2016:000) 
  
 1 § 
  
 1 kap. 2 § 
  
 2 § 
  
 1 kap. 1 § andra stycket 
  
 3 § 
  
 1 kap. 3 § 
  
 3 a § 
  
 8 kap. 1 § 
  
 4 § 
  
 –. 
  Jfr 3 § lagen (2016:000) om 
  
 vissa tullbestämmelser. 
  
 5 § 
  
 –. 
  Jfr 4 § lagen (2016:000) om 
  
 vissa tullbestämmelser. 
  
 6 § 
  
 1 kap. 5 § 
  
 7 § 
  
 –. 
  Överflödig. 
  
 8 § 
  
 –"– 
  
 9 § 
  
 –"– 
  
 10 
  
 § 
  
 –"– 
  
 10 a § 
  
 1 kap. 10 § 
  
 10 b § 
  
 7 kap. 9 § 
  
 11 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  DA/GA 
  
 11 
  
 § andra stycket 
  
 3 kap. 3 § 
  
 12 
  
 § 
  
 3 kap. 3 § och 6 kap. 1 §. 
  
 13 
  
 § 
  
 3 kap. 3 § 
  
 14 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Art. 22.5 och 148. 
  
 14 
  
 § andra stycket 
  
 3 kap. 1 § 
  
 15 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 148 
  
 16 
  
 § 
  
 3 kap. 3 § 
  
 17 
  
 § 
  
 –. 
  Art 147.3 och 148.4. 
  
 18 
  
 § 
  
 3 kap. 2 § 
  
 19 
  
 § 
  
 3 kap. 3 § 
  
 20 
  
 § 
  
 Jfr 1 kap. 4 §. 
  
 21 
  
 § 1 
  
 4 kap. 7 § 
  
 338 
  
 SOU 2015:5 Bilaga 5 
  
 21 
  
 § 2 
  
 –"– 
  
 21 
  
 § 3 
  
 –"– 
  
 21 
  
 § 4 
  
 –"– 
  
 21 
  
 § 5 
  
 –"– 
  
 21 
  
 § 6 
  
 1 kap. 6 § 
  
 21 
  
 § 7 
  
 1 kap. 8 § 
  
 22 
  
 § 
  
 8 kap. 2 § 
  
 23 
  
 § 
  
 1 kap. 7 § 
  
 24 
  
 § 
  
 5 kap. 1 § 
  
 24 a § (upphävd SFS 2010:112) 
  
 – 
  
 24 b § 
  
 4 kap. 1 § 
  
 24 c § 
  
 4 kap. 2 § 
  
 24 d § 
  
 4 kap. 3 § 
  
 24 e § (upphävd SFS 2010:112) 
  
 – 
  
 24 f § 
  
 –. 
  Jfr 10 § förordningen 
  
 (2016:000) om vissa tull- 
  
 bestämmelser. 
  
 25 
  
 § 
  
 –. 
  Jfr 12 och 14 §§ förordningen 
  
 (2016:000) om vissa tull- 
  
 bestämmelser. 
  
 26 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Art. 141.2 
  
 26 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Jfr 10 § lagen (2016:000) om 
  
 vissa tullbestämmelser. 
  
 27 
  
 § första stycket 
  
 –. 
  Jfr 12 § förordningen 
  
 (2016:000) om vissa tull- 
  
 bestämmelser. 
  
 27 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Jfr 3 § förordningen 
  
 (2016:000) om vissa tull- 
  
 bestämmelser. 
  
 28 
  
 § 
  
 –. 
  Jfr 12 och 14 §§ förordningen 
  
 (2016:000) om vissa tull- 
  
 bestämmelser. 
  
 29 
  
 § 
  
 5 kap. 5 § 
  
 30 
  
 § första stycket 
  
 5 kap. 6 § 
  
 30 
  
 § andra stycket 
  
 5 kap. 8 § 
  
 31 
  
 § 
  
 5 kap. 7 § 
  
 32 
  
 § första stycket 
  
 5 kap. 4 § 
  
 32 
  
 § andra stycket 
  
 5 kap. 2 § 
  
 32 
  
 § tredje stycket 
  
 Jfr 1 kap. 4 §. 
  
 339 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:5 
  
 33 
  
 § 
  
 6 kap. 1 § 
  
 34 
  
 § första stycket 
  
 5 kap. 3 § 
  
 34 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Överflödigt. 
  
 35 
  
 § 
  
 Överflödig. 
  
 36 
  
 § 
  
 –"– 
  
 37 
  
 § 
  
 –"– 
  
 38 
  
 § 
  
 –"– 
  
 39 
  
 § 
  
 –. 
  Obsolet. 
  
 40 
  
 § 
  
 Jfr 1 kap. 4 §. 
  
 41 
  
 § 
  
 5 kap. 4 § 
  
 42 
  
 § 
  
 –. 
  Art. 197 och 199. 
  
 43 
  
 § första stycket 
  
 4 kap. 4 § 
  
 43 
  
 § andra stycket 
  
 –. 
  Art. 197 och 198.3. 
  
 44 
  
 § 
  
 –. 
  Överflödig 
  
 45 
  
 § 
  
 2 kap. 4 § 
  
 46 
  
 § 
  
 2 kap. 1 § 
  
 47 
  
 § (upphävd SFS 2011:783) 
  
 – 
  
 48 
  
 § 
  
 2 kap. 4 § 
  
 49 
  
 § 
  
 4 kap. 5 § 
  
 50 
  
 § 
  
 4 kap. 6 § 
  
 51 
  
 § 
  
 3 kap. 3 §, 6 kap. 1 § och 7 kap. 
  
 7 §. 
  
 52 
  
 § 
  
 7 kap. 1 § andra stycket 
  
 53 
  
 § 
  
 7 kap. 1 § första stycket 
  
 54 
  
 § 
  
 7 kap. 2 § 
  
 55 
  
 § 
  
 7 kap. 3 § 
  
 56 
  
 § 
  
 7 kap. 4 § 
  
 57 
  
 § 
  
 7 kap. 5 § 
  
 58 
  
 § första stycket 
  
 7 kap. 6 § 
  
 58 
  
 § andra stycket 
  
 7 kap. 7 § 
  
 59 
  
 § 
  
 –. 
  Flyttad till 7 kap. 9 § tullagen 
  
 (2016:000). 
  
 60 
  
 § 
  
 –. 
  Flyttad till 7 kap. 14 § 
  
 tullagen (2016:000). 
  
 61 
  
 § 
  
 7 kap. 20 § 
  
 62 
  
 § 
  
 7 kap. 21 § 
  
 63 
  
 § 
  
 7 kap. 24 § 
  
 64 
  
 § första stycket första 
  
 –. 
  Flyttad till 10 kap. 1 § andra 
  
 meningen 
  
 stycket tullagen (2016:000). 
  
 340 
  
 SOU 2015:5 
  
 Bilaga 5 
  
 64 § första stycket andra meningen 
  
 64 § andra stycket första meningen 
  
 64 § andra stycket andra meningen 
  
 65§ 
  
 66§ första stycket 
  
 66§ andra stycket 
  
 66§ tredje stycket 
  
 66 § fjärde stycket 
  
 66 a § 
  
 67§ 
  
 68§ 
  
 69§ 
  
 70§ 
  
 70a § 
  
 70b § 
  
 71§ 
  
 72§ 
  
 73§ 
  
 74§ första meningen 
  
 74 § andra meningen 
  
 74 § tredje meningen 
  
 Stevens 
  
 76§ 
  
 77§ (upphävd SFS 2006:913) 
  
 78§ första stycket 
  
 78 § andra stycket 
  
 78 § tredje stycket 
  
 78 § fjärde stycket 
  
 79 § 
  
 7 kap. 22 § första stycket 
  
 –. 
  Flyttad till 10 kap. 2 § andra stycket tullagen (2016:000). 
  
 7 kap. 22 § andra stycket 
  
 7 kap. 8 § 
  
 –. 
  Överflödigt. 7 kap. 17 § 
  
 –. 
  Art. 27.2 i förordning (EG) nr 765/2008. 
  
 7 kap. 18 § 
  
 7 kap. 19 § 
  
 7 kap. 11 § 
  
 7 kap. 12 § 
  
 7 kap. 13 § 
  
 7 kap. 14 § 
  
 7 kap. 16 § 
  
 7 kap. 15 § 
  
 –. 
  Överflödig 
  
 –. 
  Jfr 1 kap. 8 § 2 tullagen 
  
 (2016:000). 
  
 1 kap. 11 § första stycket 
  
 –"– 
  
 1 kap. 11 § andra stycket 
  
 1 kap. 12 § 
  
 1 kap. 13 § 
  
 1 kap. 14 § 
  
 – 
  
 2 kap. 2 § 
  
 –"– 
  
 –"– 
  
 2 kap. 3 § 
  
 8 kap. 3 § 
  
 341 
  
 Statens offentliga utredningar 2015 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1.Deltagande med väpnad styrka 
  
 i utbildning utomlands. En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. Fö. 
  
 2.Värdepappersmarknaden 
  
 MiFID II och MiFIR. + Bilagor. Fi. 
  
 3.Med fokus på kärnuppgifterna. En angelägen anpassning av Polismyndig- hetens uppgifter på djurområdet. Ju. 
  
 4.Ett svenskt tonnageskattesystem. Fi. 
  
 5.En ny svensk tullagstiftning. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2015 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Finansdepartementet 
  
 Värdepappersmarknaden 
  
 MiFID II och MiFIR. + Bilagor [2] 
  
 Ett svenskt tonnageskattesystem. [4] 
  
 En ny svensk tullagstiftning. [5] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Deltagande med väpnad styrka 
  
 i utbildning utomlands. En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. [1] 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Med fokus på kärnuppgifterna. En ange- lägen anpassning av Polismyndig- 
  
 hetens uppgifter på djurområdet. [3]