Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia 
 En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställdhet i skolan 
  
 Bridges 
  Ohlander 
 Rapport I 
 från Delegationen för jämställdhet i skolan 
 Stockholm 2010 
 SOU 2010:10 
 SOU och Ds kan köpas från Rangel kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Rangel Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice 
 Tryckt av Paul AB 
 Stockholm 2010 
 ISBN  
 978-91-38-23350-4 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Förord 
 DEJA – Delegationen för jämställdhet i skolan (U 2008:08) har bland annat till uppgift att lyfta fram kunskap om jämställdhet och genus i skolan. 
 Vilken bild av kvinnor och män får dagens skolelever genom sina historieböcker? Den frågan har  
 Bridges 
  Davis, professor emeritus i historia, behandlat efter ett uppdrag från delegationen. Det är en nedslående bild som ges i rapporten. I vissa av böckerna förmedlas bilden av de historiska epokerna som en värld där det knappast verkar ha förekommit kvinnor över huvud taget. De frågor som väcks vid läsningen av rapporten är exempelvis: Hur påverkas elever av att möta en enkönad bild av historien? Varför glöms kvinnorna bort? Och hur skulle vår historia beskrivas om den sågs ur ett jämställt perspektiv? 
 Denna rapport är den första i en serie av forskarrapporter från DEJA. Rapporterna ska behandla olika aspekter av genus och jämställdhet i skolan. Rapporterna kommer alla att publiceras under 2010, och föregår Delegationens slutbetänkande, som överlämnas till regeringen senast den 30 november 2010. 
 Syftet med rapporterna är att bidra till ny kunskap samt sammanställa och sprida kunskap och därigenom stimulera diskussionen om jämställdhet och genus i skolan. Författarna står själva för innehållet i rapporterna. 
 Ytterligare information om vår delegation finns på webbplatsen www.jamstalldhetiskolan.se. 
 DEJA – Delegationen för jämställdhet i skolan (U 2008:08) 
 Sanchez 
 Ordförande 
 Innehåll 
  
 Kort om innehållet ............................................................... 
  
 7 
  
 Uppdraget........................................................................... 
  
 9 
  
 Egna erfarenheter och diskussion om eventuellt jäv....................... 
  
 11 
  
 Frågeställningar och uppläggning ........................................ 
  
 13 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna  
 ........................... 
  
 15 
  
 Bokens förord och uppläggning....................................................... 
  
 15 
  
 Namngivna kvinnor och män i register m.m................................... 
  
 17 
  
 Personnamn i register: 14 kvinnor och 235 män.................... 
  
 17 
  
 Marginalnotiser: kvinnor nämns 20 gånger, män 97.............. 
  
 20 
  
 Bildtexter: 21 kvinnor och 201 män namngivna .................... 
  
 21 
  
 Konstnärer och författare........................................................ 
  
 24 
  
 Tidslinjer................................................................................... 
  
 24 
  
 Ingresser (inledningar) ............................................................ 
  
 25 
  
 De anonyma människorna ............................................................ 
  
 26 
  
 Marginalnotiser ........................................................................ 
  
 26 
  
 Bilder......................................................................................... 
  
 27 
  
 Kvinnan som pendang till mannen................................................... 
  
 28 
  
 Tolv specialavsnitt om kvinnor ............................................... 
  
 28 
  
 Mannen genom tiderna? ................................................................... 
  
 34 
  
 Namngivna kvinnor utan genusperspektiv............................. 
  
 34 
  
 Förbigångna nunnor ................................................................ 
  
 35 
  
 Livsvillkor och reformer.......................................................... 
  
 36 
  
 Motsägande om kvinnors roll ................................................. 
  
 38 
  
 Mänskligt blir manligt....................................................................... 
  
 39 
  
 Inte ens Miller..................................................... 40 
  
 Inget om kvinnliga politikers betydelse ................................. 
  
 41 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2010:10 
  
 Lärarhandledning  
 Människan genom tiderna  
 ......................... 
  
 43 
  
 Att undervisa i historia kurs A ......................................................... 
  
 43 
  
 Historisk metod ................................................................................ 
  
 45 
  
 Studieuppgifter .................................................................................. 
  
 45 
  
 Fördjupningsuppgifter ...................................................................... 
  
 47 
  
 Historiska kartor ............................................................................... 
  
 48 
  
 Tre andra läroböcker........................................................... 
  
 51 
  
 Kvinnonamn i register....................................................................... 
  
 51 
  
 Svenska kvinnonamn:  
 1700-talet 
  och framåt ................................... 
  
 51 
  
 Grundskoleboken  
 Sofi Historia 
 ............................................... 
  
 52 
  
 Grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 ............ 
  
 52 
  
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 ......................................... 
  
 53 
  
 Kvinnonamn i register allmän historia ............................................. 
  
 53 
  
 Grundskoleboken  
 Sofi Historia 
 ............................................... 
  
 54 
  
 Grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 ............ 
  
 54 
  
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 ......................................... 
  
 54 
  
 Närläsning av böckernas innehåll ..................................................... 
  
 55 
  
 Grundskoleboken  
 Sofi Historia 
 ............................................... 
  
 55 
  
 Grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 ............ 
  
 57 
  
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 ......................................... 
  
 60 
  
 Sammanfattning: En föråldrad kvinnosyn ....................................... 
  
 65 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia: 
  
 Sammanfattande synpunkter ............................................... 
  
 67 
  
 Få namngivna kvinnor....................................................................... 
  
 68 
  
 Kvinnors insatser förbigås ................................................................ 
  
 69 
  
 Läroplan och kursplaner följs inte.................................................... 
  
 71 
  
 Avslutande reflektion om effekter på eleverna................................ 
  
 73 
 6 
 Kort om innehållet 
 Granskningen omfattar fyra läroböcker och en lärarhandledning i historia. Två av läroböckerna och lärarhandledningen är avsedda för  
 A-kursen 
  på gymnasiet. De två andra granskade läroböckerna är avsedda för grundskolan. 
 Inledningsvis redovisar jag uppdragets bakgrund och mina frågeställningar. Granskningens resultat sammanfattas i slutet av rapporten (s.  
 67–73). 
  Huvudresultatet är att kvinnor ägnas minimal uppmärksamhet och utrymme i läroböckerna. Kvinnor tas upp i särskilda avsnitt, som gör intryck av att vara sent infogade i texten. Manliga perspektiv och synsätt dominerar, ofta också när texten handlar om kvinnor. I tre av böckerna finns skrivsätt och kommentarer som måste ses som sexistiska. 
 Jämställdhetsbegreppet används sparsamt och på något undantag när som synonymt med bättre förhållanden för kvinnor. Analyser av hur kvinnors och mäns samhälleliga ställning och förhållande till varandra uppfattas och beskrivs i de historiska källorna saknas. Tvärtemot vad man kunde vänta sig minskar antalet kvinnor som nämns i texterna ju längre fram man kommer i tiden. I två av böckerna finns i huvudtexterna inga namngivna kvinnor efter  
 1600-talet 
  respektive efter år 1720. Detta innebär att kvinnors historia knappast behandlas, och att ekonomiska, kulturella och politiska samhällsområden får en otillräcklig och skev belysning. 
 Bristerna i läroböckerna ur ett jämställdhetsperspektiv framstår som anmärkningsvärda mot bakgrund av läroplanernas och kursplanernas mål, mot bakgrund av de intentioner författarna uppger sig ha och mot bakgrund av att det, särskilt för svensk del, finns god och lättillgänglig historisk forskning och översikter på området. 
 7 
  
 Kort om innehållet 
  
 SOU 2010:10 
 I en avslutande reflektion ställer jag frågan om vilka effekter de granskade läromedlen kan tänkas få för elevers omvärldskunskap och självbilder, såväl flickors som pojkars. 
  
 Bridges 
  Ohlander 
 Om man räknar med kvinnorna, då har ju allting hänt väldigt sent. 
 Elev vid journalistlinjen, Vara folkhögskola 2009 
 Det är en grotesk vanföreställning att kvinnorna i äldre tider skulle ha levat något slags skyddat liv, befriat från mödor och lidanden samt föremål för männens uppvaktning. Tvärtom innebar just det förhållandet att det allra mesta av all slags produktion försiggick inom hemmet att kvinnorna direkt blev producenter rentav i högre grad än senare  Kvinnoarbetet utgjorde säkerligen en mycket dryg del icke blott i egenhushållningen på alla produktionsområden och i jordbruket för såväl egen konsumtion som avsättning, utan också i det yrkesmässiga hemarbetet under förlagssystemets tid. 
 Morales 1934 
  
 1 
  
 1  
 Lynch, Scott,  
 Norstedts världshistoria,  
 trettonde delen. Stockholm 1934. 
 8 
 Uppdraget 
 Delegationen för jämställdhet i skolan (DEJA) gav mig i april 2009 uppdraget att granska läromedel i historia och samhällskunskap med fokus på jämställdhet. Denna rapport behandlar läromedel i historia. 
  
 1 
  
 Relevanta för uppdraget är delar av kommittédirektiven för DEJA. Där påpekas bland annat att jämställdhetsuppdraget formuleras i läroplanerna. Vidare betonas att kursplanerna i egenskap av bindande föreskrifter ska läsas mot bakgrund av läroplanerna, och att de ska kopplas till verksamheternas värdegrundsuppdrag, där jämställdhet lyfts fram som ett grundläggande värde. 
  
 2 
  
 Några punkter ur direktivens avslutande redovisning av delegationens uppdrag bör också vara värda att nämna i detta sammanhang. Punkt 4 handlar om att sammanställa kunskaper över områden av betydelse för utbildningen i skolan, där ny kunskap behövs, och punkt 6 att sammanställa och utvärdera metoder för att bryta traditionella könsmönster och könsroller. 
  
 3 
  
 En grundläggande utgångspunkt är därmed läroplanens formulering om jämställdhet. Det heter där: 
 Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall gestalta och förmedla. 
  
 4 
  
 Relevanta är också de allmänna demokratiska målen i läroplanen. 
  
 1 
  
 Roberts har granskat manuskriptet. För synpunkter och diskussioner tackar jag också Gray, Örebro, Page, Täby och Owens, Uppsala. 
  
 2 
  
 2008:  
 Utbildningsdepartementet. Kommittédirektiv. Delegation för jämställdhet i skolan. 
 Dir. 2008:75, s. 3. 
  
 3 
  
 Ibid, s. 8. 
  
 4 
  
 Läroplan för de frivilliga skolformerna Lpf 94. Ändring införd t.o.m. SKOLFS 2006:24. Förordning Läroplan (SKOLFS 1994:1) om läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet  
  
 1994-02-17. 
  (Senaste ändring SKOLFS 2006:23.) 
 9 
  
 Uppdraget 
  
 SOU 2010:10 
 Kursplanen för historieämnet i grundskolan lyfter fram vikten av att belysa kvinnors, barns och mäns historia. Där heter det: 
 Ämnet skall stimulera elevernas nyfikenhet och lust att vidga sin omvärld i en tidsdimension och ge möjlighet att leva sig in i gångna tider och de förutsättningar som funnits för män, kvinnor och barn i olika kulturer och samhällsklasser. 
  
 5 
  
 Kursplanen för historia A i gymnasiet är inte lika explicit, men nämner genushistoria som exempel på historiesyn och hävdar att ämnet ska ge handlingsberedskap vare sig det är tal om emancipation, migration eller interkulturell förståelse. Beskrivningen av målen för undervisningen innefattar att den på basis av det historiska arvet utvecklar en trygg och demokratisk identitet. 
  
 6 
  
 En bakgrund finns också i Skolverkets rapport från år 2006: 
 I enlighet med skolans värdegrund? 
  
 7  
  
 Där granskar pedagogerna  
  
 Harris och Rhodes läroböckers värdegrunder ur ett könsperspektiv. De är kritiska till de flesta läroböcker i historia, pekar på manlig överrepresentation, manliga perspektiv och osynliggörande av kvinnor. De påtalar också värderingar om och skildringar av män och kvinnor, som de menar knappast lämpar sig som förebilder för flickor och pojkar; kvinnor skildras som offer, män som våldsverkare. Däremot har Sweeney och Fisher varken haft till uppgift eller menar sig ha gjort en granskning utifrån kännedom om tillgänglig historisk kunskap och aktuella forskningslägen. Men deras beskrivning och analys av läromedlen pekar mot att det verkar kunna ta decennier innan läroboksförfattarna tar del av och använder väsentliga forskningsresultat. Ur jämställdhetssynpunkt framstår detta som allvarligt, inte minst eftersom de senaste decenniernas kvinno- och genushistoriska forskning är av betydande omfång och i varje fall för svensk del finns lätt tillgänglig i översiktsarbeten och antologier. 
  
 5 
  
 Kursplan för Historia GR. Inrättad  
  
 2000-07 
  SKOLFS 2000:135. Längre fram i kursplanen heter det också: Ämnet belyser hur villkoren för kvinnor, män och barn – liksom för olika samhällsklasser och etniska grupper – har påverkats i historiska skeenden. 
  
 6 
  
 Kursplan för HI1201 – Historia A. Inrättad  
  
 2000-07 
  SKOLFS:2000:60. Liknande skrivningar i kursplanerna för B och C. 
  
 7 
  
 2006: Skolverket. Rapport 285,  
 I enlighet med skolans värdegrund? En granskning av hur etnisk tillhörighet, funktionshinder, kön, religion och sexuell läggning framställs i ett urval av läroböcker.  
 Sidorna  
  
 28-41 
  
  innehåller ett sammandrag av Hebert och Widdings rapport. Den finns i sin helhet på Skolverkets hemsida:  
 En granskning av hur kön framställs i ett urval av läroböcker. Underlagsrapport till Skolverkets rapport: I enlighet med skolans värdegrund?  
 av docent  
  
 Harris och adjunkt Rhodes, Umeå universitet. 
  
 10 
  
 SOU 2010:10 
  
 Uppdraget 
 Egna erfarenheter och diskussion om eventuellt jäv 
 Jag har själv medverkat som författare i en lärobok som granskats i Skolverkets ovan nämnda rapport. 
  
 8  
  
 Det är viktigt att nämna, eftersom det kan innebära en jävsproblematik för min granskning – bör jag som läroboksförfattare granska konkurrenter? Det bör å andra sidan vara relevant ur kompetenssynpunkt; jag har själv erfarenhet av den verksamhet jag ska granska. Min medverkan gäller en lärobok i historia för gymnasiet:  
 Hart. Historia för gymnasieskolans kurs A och B,  
 vars första upplaga kom år 1996. Från arbetet med denna lärobok har jag hämtat erfarenheter om till exempel hur struktur och kronologi påverkas, när man för in ett könsperspektiv. 
  
 9  
  
 Taylor  
 omnämns genomgående positivt i Skolverkets rapport, bland annat som ett undantag, då den läroboken genomgående problematiserar könsrelationer. 
  
 10  
  
 Epos  
 kunde med hänsyn till jävsförhållandet inte tas med i min granskning av läroböcker i historia. Men även om  
 Hart  
 fått positiva omdömen i Berges och Widdings rapport för Skolverket, kan jag se vissa brister i den ur jämställdhetssynpunkt och har föreslagit DEJA att göra en oberoende granskning också av  
 Murphy. 
  
 8 
  
 1996: Gardner, Romero (red),  
 Hart. Historia för gymnasieskolans kurs A och B.  
 1 uppl. Stockholm. Thomas & nya författare har också tillkommit. 
  
 9 
  
 Samma erfarenhet om hur struktur och kronologi påverkas gjorde jag vid författandet av den populärvetenskapliga boken  
  
 Tusen svenska kvinnoår. Svensk kvinnohistoria från vikingatid till nutid.  
 Tillsammans med  
 Baker 
  Wells. 3:e uppl. 2008. Norstedts akademiska förlag, Stockholm. 
  
 10 
  
 Skolverket, Rapport 285, s. 29. 
  
 11 
 Frågeställningar och uppläggning 
 Jämställdheten mellan könen i läromedel i historia är alltså utgångspunkten för min granskning. På ett elementärt plan gäller frågorna dels det utrymme kvinnors respektive mäns historiska förhållanden ges i böckerna, dels i vilken utsträckning läroböckerna kan sägas ha ett könsneutralt perspektiv, det vill säga handla om  
 människor,  
 både kvinnor och män. 
 När dessa frågor besvarats blir nästa steg att granska just jämställdheten i läroböckernas framställning. Hur definieras jämställdhet mellan könen? I vilken utsträckning används begreppet jämställdhet och vilken innebörd ges begreppet? Hur behandlas och framställs kvinnor respektive män i förhållande till varandra? Kan man urskilja kvinnliga och manliga perspektiv? Är både kvinnor och män subjekt, huvudpersoner i framställningen? Slutligen är det dags att fråga om böckerna också innehåller analyser av hur kvinnor och män och deras förhållande till varandra uppfattas och beskrivs i de historiska källorna, och om man tar upp homosexualitet i historien. 
 Jag har valt att först ingående granska en lärobok i historia för  
 A-kursen 
  på gymnasiet,  
 Människan genom tiderna,  
 tryckt 2003 (första upplagan 1997). 
  
 1  
  
 Den ingår också i den tidigare nämnda rapporten  
 I enlighet med skolans värdegrund?  
 från Skolverket. Mitt val är delvis betingat av att, förutom den lärobok jag själv medverkat i, detta är den enda allmänt använda lärobok i historia jag kunnat finna, som har en kvinna bland författarna. Jag ville se om det möjligen också gav utslag i innehållet. Jag har även granskat lärarhandledningen till  
 Människan genom tiderna 
 . 
  
 2 
  
 Med bakgrund i resultatet från denna noggranna undersökning har jag också gått igenom ytterligare en lärobok för gymnasiet,  
 Alla 
  
 1 
  
 Skrutkowska, Garcia, Jefferson, Bowen, Morgan, Flores, Patel, Harris,  
  
 Människan genom tiderna. Historia för gymnasiet.  
  
 A-kursen. 
  
 Natur och Kultur, Stockholm 2003 (1997). 
  
 2 
  
 Espinoza, Miller detta särskilt eftersom min granskning leder till grundläggande kritik utifrån såväl läroplanens och kursplanernas mål som författarnas egna värderingar och intentioner. 
 Resultaten av granskningarna är samstämmiga; läromedlen uppvisar stora likheter – ibland förmodligen direkt påverkan sinsemellan – och det förefaller mot den bakgrunden inte troligt att granskning av ytterligare läromedel skulle förändra resultatet märkbart. 
  
 3  
 Carrillo, Mullins, Williams, Rush, Moore, Henderson,  
 Alla tiders historia A.  
 Tredje upplagan. Gleerups 2008. Carrillo, Williams, Tallerud, Hodges, Pope, Mullins, Cooper, Hans,  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken,  
 andra uppl., 3:e tryckningen. Bonniers utbildning, Stockholm 2007. Wilson, Campbell,  
 Reynolds Historia.  
 Med infobas online. Andra upplagan, andra tryckningen. Gleerups 2005. 
 14 
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 Granskningen börjar alltså med gymnasieboken  
 Människan genom tiderna.  
 Fyra namn anges som författare på omslag och försättsblad, tre män och en kvinna (s. 2). Hon står också som projektledare. Ytterligare två författare av vissa avsnitt nämns i förlagsupplysningarna på omstående sida. Faktagranskning har gjorts av fem historiker. Vidare har tre personer gjort en pedagogisk granskning. Ingen av de fyra huvudförfattarna har en forskningsinriktning på kvinno- och genushistoria. Övriga författare och faktagranskare är historieforskare, två av de fem faktagranskarna är kvinnor. 
 Bokens förord och uppläggning 
 I ett förord (s. 3) presenteras författarnas intentioner och bokens uppläggning. En viktig del av granskningen är att analysera författarnas intentioner, undersöka hur de fullföljer dem i framställningen och söka fastställa om det utrymme, de perspektiv och analyser som ägnas kvinnor, män och jämställdhet verkar rimlig utifrån intentionerna. Detta leder till en diskussion både av intentionerna och av deras realiserande i förhållande till läroplanens mål om jämställdhet mellan könen i läromedel och undervisning. 
 I förordet sägs att framställningen inriktar sig på frågor  som gäller människan själv – som samhällsvarelse och individ (s. 3). Man markerar vidare medvetenhet om att materiella förhållanden till stor del styr människans livsvillkor, men betraktar dessa som yttre ramar inom vilka människor av kött och blod agerar och formar sina samhällen. En huvudtanke är att ge rättvisa åt historiens olika sidor – de ekonomiska, sociala, politiska och kulturella. Förhållandet kvinnor/män berörs inte uttalat i förordet, men det 
 15 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 skulle kunna innefattas i vad som sägs om såväl inriktningen på människan och på de olika sidor av samhället man avser att belysa. 
 I förordet kommenteras också bokens disposition och struktur. Framställningen är kronologisk och bygger på en indelning i epoker, där olika aspekter för varje  
 huvudkapitel  
 presenteras på likformigt sätt – ekonomi, sociala förhållanden, politik, kultur. Boken är indelad i tio sådana huvudkapitel från De första årmiljonerna till Tiden efter 1945. Av de 351 textsidorna ägnas 137 åt perioden från år 1870 till nutid. Under kapitelrubrikerna finns också delavsnitt. Såväl huvudkapitel som delavsnitt har en  
 ingress  
 (inledning) som ska ge en sammanfattning av innehållet. Tio så kallade  
 tidslinjer  
 (fram till och med år 1815) illustrerade med tecknade figurer är avsedda att öka översiktligheten. 
 Huvudkapitlens ingresser ges i allmänhet en sida, delavsnittens ingresser är kortare. Huvudkapitel och större delavsnitt finns med i bokens innehållsförteckning (s.  
 4–5), 
  men i texten finns också en mängd ytterligare underrubriker, som inte är med i innehållsförteckningen. Kvinnor finns nämnda i rubriken till ett av de större delavsnitten: Kvinnan under medeltiden (s. 63). Kvinnor finns också med i ytterligare underrubriker i innehållsförteckningen. 
 Förutom huvudtexten finns också  
 notiser i marginalen,  
 som ska ge detaljupplysningar och andra historiska uppgifter. Så kallade forskningsrutor och uppgifter om forskning i texten ska enligt författarna göra eleverna medvetna om att tolkningen av det förflutna i regel är omstridd. Boken innehåller också ett stort antal  
 bilder, bildtexter  
 och  
 kartor 
 . I slutet finns ett  
 person- och sakregister 
  
 (s.  
 357–359). 
  En närmare granskning visar att registret enbart tycks omfatta personer som nämns i huvudtexten, däremot inte dem som finns med i marginalnotiser, bildtexter eller i tidslinjerna. Detta försvårar kanske en granskning, men medför samtidigt att man kan jämföra innehållet i de olika typerna av presentationer. Man bör rimligtvis kunna anta att ett omnämnande i huvudtexten har en något högre dignitet än omnämnande i till exempel en bildtext. En svårighet är dock att personregistret har luckor. Det innebär, att såväl flera personer vars betydelse markerats med kursivering av deras namn i texten som flera vars namn inte kursiverats saknas i registret. Någon metod i utelämningarna är svår att se; registret verkar helt enkelt slarvigt hopkommet. 
 I övrigt framstår bokens uppläggning som ambitiös, klar och tydlig. Möda har lagts ned på att både få överskådlighet och konsekvens. Den konsekvent likformiga dispositionen av huvud- 
 16 
  
 SOU 2010:10 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
 kapitlen bör underlätta för eleverna att göra jämförelser mellan olika epoker. Tidslinjer, marginalnotiser och bilder kompletterar huvudtexten och bör också väcka intresse för en fördjupning av olika aspekter av historien. 
 Namngivna kvinnor och män i register m.m. 
 Vilket utrymme ges då kvinnor respektive män i läroboken? Jag har valt att inleda denna granskning med att se på personer som nämns vid namn. Namn har en såväl faktisk som symbolisk betydelse i historien. De namngivna bär på olika sätt sin epok, och blir en viktig del av det eleverna kommer ihåg från historieundervisningen. Givetvis är det naturligt att förvänta sig en viss uttalad övervikt av namngivna män, särskilt längre bakåt i tiden. 
 Personnamn i register: 14 kvinnor och 235 män 
 Inledningsvis granskade jag personer nämnda i registret (s. 357– 359). Där finns 14 kvinnor och 235 män nämnda vid namn. Följande kvinnor finns med (ungefärlig tidsföljd): 
  
 Sid. 
  
 Jones,  
 regerande drottning, Egypten, år  
 69–30 
  Holt 
  
 35 
  
 Tran dArc,  
 härförare, helgon, Frankrike,  
 1400-tal 
  
 79 
  
 Campbell,  
 heliga Rosales,  
 1300-tal 
  
 89 
  
 Huynh,  
 regerande nordisk unionsdrottning, 
  
 90 
  
 1300/1400-tal 
  
 Owen av Kastilien,  
 regerande drottning,  
 1400-tal 
  
 116 
  
 Novak I,  
 regerande drottning, England,  
 1500-tal 
  
 125 
  
 Adams,  
 regerande drottning, Skottland,  
 1500-tal 
  
 125 
  
 Rodriguez,  
  
 icke-regerande 
  drottning, Sverige, 
  
 142 
  
 1500-tal 
  
 Wolf,  
 regerande drottning, Sverige,  
 1600-tal 
  
 147–149 
  
 Mckinney,  
 den stora, regerande kejsarinna, Ryssland, 
  
 168 
  
 1700-tal 
  
 Richardson,  
  
 icke-regerande 
  drottning, Frankrike, 
  
 179 
  
 1700-tal 
  
 17 
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna  
 SOU 2010:10 
  
 Sid. 
  
 de Gouges, Mendoza,  
 franska revolutionen, dekl. om 
  
 181 
  
 kvinnors rättigheter,  
 1700-tal 
  
 Morris,  
 regerande drottning, Storbritannien,  
 1800-tal 
  
 240 
  
 Chandler, Velez,  
 premiärminister, Storbritannien, 
  
 317 
  
 1900-tal 
  
 Mer än hälften är alltså regerande drottningar, en är premiärminister, två är  
 icke-regerande 
  drottningar. 
 Fördelningen på epoker/århundraden blir som följer: 
  
 Antiken 
  
 1 
  
 Medeltiden 
  
 4 
  
 1500-talet 
  
 3 
  
 1600-talet 
  
 1 
  
 1700-talet 
  
 3 
  
 1800-talet 
  
 1 
  
 1900– 
  
 1 
 Kvinnorna är få både i absoluta tal och procentuellt. De blir färre ju längre fram i tiden man kommer, och endast en kvinna från 1900- talet är med i registret (Perez). I Sveriges historia finns överhuvudtaget inga kvinnor nämnda vid namn efter år 1900. Nu kompliceras saken av att personregistret, som jag tidigare nämnt, inte är fullständigt. Med i huvudtexten men inte i registret finns till exempel från  
 1500-talet 
  Hale (s. 91) och Werner (s. 142), från  
 1700-talet 
  den franska revolutionären Olson Henderson (s. 181) och från  
 1800-talet 
  Ferguson (s. 214). Även män nämnda i huvudtexten saknas i registret. En kontroll av avsnittet Norden  
 800–1520 
  visar att där nämns hela tretton män som saknas i registret (s.  
 82–91). 
  
 1 
  
 Att göra en fullständig genomgång av huvudtexten ifråga om både kvinnor och män skulle kräva en alltför tidsödande arbetsinsats. Jag har därför begränsat mig till en genomgång av huvud- 
  
 1  
 Rollo av Normandiet, Parker, Myers, Campbell son Morris, Bell, dennes söner Ruiz och Morris, Mcclure av Mecklenburg, Ruiz av Nelson, Conway, Watkins d ä och Mckay. 
 18 
  
 SOU 2010:10 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
 texten för perioden 1900 till nutid för att fånga upp de kvinnor och män som finns med där, men som saknas i registret. Denna genomgång visar, att tre kvinnor och 27 män finns namngivna i huvudtexten utan att vara med i registret. Tillsammans med Perez blir antalet kvinnor i texten för denna period alltså fyra. De tre kvinnor som tillkommit är i tidsföljd Cruz (Hunt älskarinna), Indira Strickland och Solis. För männen blir motsvarande antal 113 (varav 86 i registret, 27 enbart i huvudtexten). Antalet vid namn nämnda personer från år 1900 och framåt blir således 117, varav fyra kvinnor. 
 Räknat på uppgifterna i registret är andelen kvinnor för perioden från 1900 till nutid således lägre än andelen kvinnor i hela boken. Möjligen skulle en genomgång av namn i hela bokens huvudtext kunna något förändra proportionerna, men det verkar ändå som om andelen kvinnor av samtliga namngivna personer i huvudtexten är lägre under perioden 1900 till nutid än tidigare. 
 Tendensen att namngivna kvinnor blir färre ju längre fram man kommer i tiden, blir än tydligare om man ser enbart till Sverige från år 1900 och framåt. I registret finns ingen svensk namngiven kvinna med från denna period. Också min egen genomgång av huvudtexten ger till resultat, att ingen svensk kvinna nämns vid namn efter år 1900. I registret nämns 10 svenska män från år 1900 och framåt, ytterligare 5 tillkommer vid en genomgång av huvudtexten, alltså sammanlagt 15. 
 Det visar sig vidare att i registret nämns ingen svensk kvinna vid namn efter år 1700. En hittar jag dock vid en genomgång av huvudtexten: Garza, regerande drottning åren  
 1718–1720. 
  Motsvarande antal namngivna svenska män är 35. Cirka 40 procent (15 av 35) av de svenska namngivna männen efter år 1700 finns således nämnda under perioden 1900 till nutid. Men ingen kvinna. De elever som läser enbart huvudtexten möter därmed inga namngivna svenska kvinnor efter år 1720. Det är anmärkningsvärt. Förväntan är självklart den motsatta för de århundraden, då kvinnor får ökade juridiska, ekonomiska och politiska rättigheter, vidgade verksamhetsramar och en starkt ökad synlighet och närvaro i det svenska samhällets alla delar. 
 Hur är det då i bokens övriga material – marginalnotiser, bilder och bildtexter, tidslinjer och kapitelingresser? Kompenseras där i någon mån kvinnonamnens frånvaro i huvudtexten? 
 19 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 Marginalnotiser: kvinnor nämns 20 gånger, män 97 
 En granskning av de sammanlagt 91 marginalnotiserna i boken ger vid handen att 97 män och 19 kvinnor nämns vid namn i dem. Drottning Wolf nämns två gånger, dvs. 20 gånger nämns kvinnor vid namn. Flest finns i äldre tid. Fyra regerande drottningar ingår, dessutom finns två  
 icke-regerande 
  drottningar, en hustru till en statschef och en älskarinna. Fyra kvinnor nämns som anklagade respektive vittne i en häxprocess i Sverige på  
 1600-talet. 
  Följande kvinnor nämns: 
  
 Sid. 
  
 Andrade,  
 farao, Egypten, 1400 f Kr 
  
 19 
  
 Aspasia,  
 Aten, 400 f Kr 
  
 20 
  
 Hayes,  
 Gracchernas mor, Rom, 100 f Kr 
  
 37 
  
 Jones,  
 regerande drottning, Egypten, år  
 69–30 
  Holt 
  
 35 
  
 Teodora,  
 östromersk kejsarinna, 500 e Kr 
  
 53 
  
 Helóïse,  
 ett under av bildning och kunskap, 
  
 63 
  
 Frankrike,  
 1100-tal 
  
 Nguyen,  
  
 icke-regerande 
  svensk drottning,  
 1300-tal 
  
 89 
  
 Campbell,  
 heliga Rosales,  
 1300-tal 
  
 89 
  
 Huynh,  
 regerande unionsdrottning,  
 1300/1400-tal 
  
 90 
  
 Dõna Marina,  
 indianska, Cortez älskarinna,  
 1500-tal 
  
 96 
  
 Woodward, Roman,  
 vittne vid häxprocess,  
 1600-tal 
  
 104 
  
 Månsdotter Strickland,  
 anklagad i häxprocess,  
 1600-tal 
  
 104 
  
 Webster, Strickland,  
 anklagad i häxprocess,  
 1600-tal 
  
 104 
  
 Webster, Gordon,  
 anklagad i häxprocess,  
 1600-tal 
  
 104 
  
 Rodriguez,  
  
 icke-regerande 
  drottning, Sverige, 
  
 142 
  
 1500-tal 
  
 Wolf,  
 regerande drottning, Sverige,  
 1600-tal 
  
 149 
  
 Parks, Jensen,  
 rösträttskämpe, Storbritannien, 
  
 227 
  
 1800/1900-tal 
  
 Gorbatjova, Raisa,  
 presidenthustru,  
 1900-tal 
  
 310 
  
 Chandler, Velez,  
 preminärminister, Storbritannien, 
  
 317 
  
 1900-tal 
  
 20 
 SOU 2010:10 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 Fördelningen över tid är följande: 
  
 Antiken 
  
 5 
  
 Medeltiden 
  
 5 
  
 1500-talet 
  
 2 
  
 1600-talet 
  
 6 
  
 (Wolf räknad två gånger) 
  
 1700-talet 
  
 0 
  
 1800/1900-talen 
  
 1 
  
 (Christensen) 
  
 1900-tal 
  
 2 
  
 (Perez, Bolton) 
 I marginalnotiserna finns alltså 97 män namngivna. Varje gång en man nämnts vid namn har han räknats; endast ett fåtal finns dock med upprepade gånger. Oftast nämnd är Williams. Sammanlagt finns alltså 117 personnamn i marginalnotiserna, av dem 20 kvinnor, en något högre andel än för register och huvudtext. 
 Två kvinnor och 18 män nämns i marginalnotiserna under perioden från år 1900 och framåt. De två kvinnorna utgör 10 procent av samtliga kvinnor nämnda i bokens marginalnotiser. Registrets och huvudtextens ökade övervikt för män ju längre fram i tiden texten behandlar består alltså också här. 
 För Sveriges del kan noteras, att det efter år 1700 inte finns någon namngiven svensk kvinna i marginalnotiserna. Däremot finns sex svenska män: två på  
 1700-talet 
  – Turner och riksrådet Harmon, två på  
 1800-talet 
  – Bolton och väckelsepredikanten Stuart, som ledde en religiöst motiverad utvandring till USA (Bishop Hill) och slutligen två på  
 1900-talet 
  – Giles och Hicks. 
 Bildtexter: 21 kvinnor och 201 män namngivna 
 Boken är rikt och varierat illustrerad. Många bilder avbildar personer, enskilt eller i grupp och ofta är deras namn nämnda i bildtexterna. Från renässansen och framåt anges också ofta konstnärens namn. 
 21 kvinnor och 201 män finns namngivna i bildtexterna, sammanlagt 222 personer. Följande kvinnor är med: 
 21 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
  
 Sid. 
  
 Fischer de Pisan,  
 Frankrike, feminist, hovpoet, 
  
 63 
  
 1400-tal 
  
 Owen av Frankrike,  
  
 icke-regerande 
  drottning, 
  
 63 
  
 1400-tal 
  
 Tran dArc,  
 Frankrike,  
 1400-tal 
  
 81 
  
 Jones,  
 Davis älskarinna 
  
 91 
  
 Sigbrit,  
 Martinez mor, politiskt inflytelserik 
  
 91 
  
 Davis Teresia,  
 spansk prinsessa 
  
 119 
  
 Novak I,  
 regerande drottning, England,  
 1500-tal 
  
 125 
  
 Wolf,  
 regerande drottning, Sverige,  
 1600-tal 
  
 149 
  
 Brewer,  
 mätress, inflytelserik,  
 1700-tal 
  
 163 
  
 Mckinney,  
 kejsarinna, Ryssland,  
 1700-tal 
  
 168 
  
 Harris, Price,  
 franska revolutionen, mördade 
  
 179 
  
 Marat 
  
 Lacombe, Oliver,  
 ordf. kvinnoklubb, franska 
  
 181 
  
 revolutionen 
  
 Schaefer, Fletcher,  
 Orozco hustru,  
 1800-tal 
  
 205 
  
 Morris,  
 regerande drottning, Storbritannien,  
 1800-tal 
  
 229 
  
 Desideria,  
 svensk  
 icke-regerande 
  drottning,  
 1800-tal 
  
 252 
  
 Walton (Vega),  
 svensk kronprinsessa,  
 1800-tal 
  
 252 
  
 Novak,  
 prinsessa, blivande drottning,  
 1900-tal 
  
 265 
  
 Patterson,  
  
 icke-regerande 
  drottning,  
 1900-tal 
  
 265 
  
 Novak,  
  
 icke-regerande 
  änkedrottning,  
 1900-tal 
  
 265 
  
 Ramirez, Smith,  
 i egenskap av presidentfru,  
 1900-tal 
  
 305 
  
 Chandler, Velez,  
 premiärminister,  
 1900-tal 
  
 317 
 22 
 SOU 2010:10 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 Fördelningen över tid är därmed följande: 
  
 Antiken 
  
 0 
  
 Medeltiden 
  
 3 
  
 1500-talet 
  
 4 
  
 1600-talet 
  
 1 
  
 1700-talet 
  
 4 
  
 1800-talet 
  
 4 
  
 1900-talet 
  
 5 (2  
 icke-regerande 
  drottningar, en 
  
 presidenthustru) 
 Vi finner en feminist och hovpoet, ett helgon som förändrade Europas karta, fyra regerande drottningar, en blivande regerande drottning, två kvinnliga revolutionärer från franska revolutionen, en kvinnlig politiker, fyra  
 icke-regerande 
  drottningar, en presidentfru, en prinsessa, två kungliga älskarinnor, en – politiskt inflytelserik – mor till en kunglig älskarinna, en hustru – Garza, vars lojalitet med maken framhålls i texten. 
 Fem kvinnor av de 222 namngivna personerna i bildtexterna finns alltså under perioden från år 1900 till nutid. Man bör kanske notera, att tre av dem ingår i en bild på den engelske kung Benjamin familj, och att en av dem presenteras som presidenthustru. Kvarstår som självständig kvinna från perioden enbart Perez. För samma period är 56 män namngivna. Genomgången av namngivna personer i bildtexterna stärker således intrycket av kvinnors frånvaro, och särskilt efter år 1900; detta desto mer som flera av de kvinnor som finns med är där i egenskap av pendanger till män:  
 icke-regerande 
  drottningar, hustrur, älskarinnor. 
 Från år 1700 fram till nutid finns två svenska kvinnor i bildtexterna, drottning Desideria och blivande drottningen Vega. Inte heller de är huvudpersoner, utan ingår i en gruppbild av Mcgee familj. Som nämndes ovan finns Garza med i huvudtexten, dvs. totalt tre namngivna svenska kvinnor från  
 1700-talet 
  och till nutid. 
  
 2 
  
 2  
 Sammanlagt 17 svenska män finns med i bildtexterna, inklusive namngivna konstnärer, från år 1700 och framåt. Fem från  
 1700-talet, 
  sju från  
 1800-talet 
  och fem från  
 1900-talet. 
  
 1700-talet: 
  
 Sid. 
  
 Turner 
  
 193, 194 
  
 Martinez, Shepherd,  
 målare 
  
 189, 193 
  
 Pasch, Lorens d y,  
 målare 
  
 193 
  
 Skinner, J.P.,  
 målare 
  
 190 
  
 Osborne, Yang,  
 skulptör 
  
 194 
 23 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 Konstnärer och författare 
 I boken finns 41 tavlor, teckningar, skulpturer etc. återgivna; konstens historia ägnas också uppmärksamhet i huvudtexten. De 41 konstverk i boken där konstnärens namn nämns är framställda av män. Samtliga konstnärer nämnda i texten är för övrigt också män. Endast få författare nämns i texten, ingen av dem kvinna. För svensk del finns Alvarez, Barnes och Carter med. Här är den manliga dominansen total. 
 Tidslinjer 
 De så kallade tidslinjerna är illustrerade översiktsscheman som ska återge de väsentligaste historiska händelserna och företeelserna för olika epoker. Tidslinjerna finns i allmänhet på samma sida som kapitelingresserna. Nio sådana tidslinjer finns i boken, den sista omfattar Norden för perioden  
 1700–1815. 
  Först ska konstateras att 56 personer är nämnda vid namn i tidslinjerna, 53 män och tre kvinnor (drottningarna Huynh, Wolf och kejsarinnan Mckinney). 
 I tidslinjernas teckningar finns sammanlagt 121 män och 8 kvinnor avbildade. Men männens antal är i praktiken högre, eftersom det finns teckningar av ett bemannat korsfararfartyg och ett bemannat vikingaskepp. Det är mäns verksamhet och liv som skildras, även när det rör sig om områden, där kvinnor utförde lätt urskiljbara arbetsinsatser som till exempel inom jordbruk och industri. I fyra fall illustreras sysselsättningar uppfattade som kvinnliga: en kvinna som spinner (perioden  
 900–1300), 
  en dam som illustrerar rokokomodet (danserska), en textilarbeterska som arbetar med uppfin- 
  
 1800-talet: 
  
 Bolton 
  
 195, 252 
  
 Johnson 
  
 252 
  
 Sutton I 
  
 252 
  
 Holmes 
  
 252 
  
 Ortiz, Hughes,  
 landshövding 
  
 253 
  
 Morgan, Cruz,  
 målare 
  
 252 
  
 Wilson, Harris  
 (uppfann kullagret) 
  
 325 
  
 1900-talet: 
  
 Lopez, Howell,  
 statsminister, partiledare 
  
 255 
  
 Keller, Adams,  
 statsminister, partiledare 
  
 329 
  
 Chavez, Erickson,  
 inrikesminister, partiledare 
  
 329 
  
 Moon, Williams,  
 historiker 
  
 231 
  
 Jarvis, Gray,  
 statsminister, partiledare 
  
 331 
  
 24 
  
 SOU 2010:10 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
 ningen Spinning Ray(1700–1815) 
  och slutligen en kvinna som enligt texten utvecklar hemslöjd och småindustri (Norden 1700– 1815). För männen är motsvarande bilder av arbete och annan verksamhet det mångdubbla. 
 Tidslinjerna ska alltså sammanfatta väsentliga utvecklingslinjer i historien. Trots att större delen av illustrationerna avbildar anonyma människor i som väsentligt sedda verksamheter och delar av samhället, är den manliga dominansen där faktiskt delvis större än i de föregående analyserna av namngivna personer i register, marginalnotiser och bildtexter. 
 Ingresser (inledningar) 
 Ingresserna till kapitel och delavsnitt ska ju ge starkt sammandragen och översiktlig information om en epok eller kortare period. Ett tydligt mönster ifråga om kön kan urskiljas. Visserligen nämns endast få personer vid namn i ingresserna, men samtliga är män. Nästan alla är statschefer, de flesta med diktatorisk makt 
 – Davis den store, Martinez, Gonzalez, Mcintosh, Turner, Perry, Diaz, Franklin, 
  Kelley, Davis, Carroll Zedong, Leon, Wilson. De enda undantagen är Barnes och Conrad. 
 De befattningar, verksamheter och positioner som nämns i ingresserna är uttalat manliga; inga kvinnliga tas upp. Exempel på manliga beteckningar är härskaren och hans ätt, statliga ämbetsmän, militär, köpmännen, politiska och religiösa ledare, hantverkare (s. 9), kungar, furstar, riddare (s. 57), sjöröveri och handel, småhövdingar, bondeköpmän (s. 82), hantverksmästare(s. 92), upplysningsmän(s. 159). 
 Kvinnors existens markeras dock på några ställen. I ingressen till kapitlet Antikens värld (s. 14) omtalas indirekt, att kvinnor och slavar inte hade rösträtt: I Grekland och Rom var det inte – som i de äldsta flodkulturerna – en gudomlig envåldshärskare som styrde utan fria manliga medborgare. Tvåtusen år framåt i tiden, i ingressen till kapitlet Europa dominerar världen  
 1870–1914 
  (s. 220) markeras på ett liknande sätt, att rösträtten för män var praktiskt taget allmän. Upplysningen kunde i och för sig ha kvalificerats genom ett omnämnande av att två europeiska länder faktiskt genomförde allmän rösträtt under perioden – Finland 1906 
 25 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 och Norge 1913. Danmark kom tätt efter 1915. Kvinnorna fick jämställdhet på en rad områden kan man läsa i ingressen till delavsnittet Sociala förändringar (s. 225). I ett avsnitt om Norden i kapitlet Tiden efter 1945 beskrivs Välfärdsstaten, vars mål var ekonomisk utjämning, lika utbildningsmöjligheter och jämställdhet mellan könen (s. 324). 
 Intrycket av en kompakt manlig världsbild kvarstår. Faktiskt förvandlar läroboksförfattarna på ett ställe en kvinna till en man. I ingressen till avsnittet Norden  
 800–1520 
  (s. 82) står det att Som motdrag ingick de nordiska länderna år 1397 en union under gemensam kung: Kalmarunionen. Men nu skedde ju detta inte under en kung utan under en nog så mäktig och handlingskraftig drottning, Huynh. Om man enbart ville markera själva styrelseformen kunde man ju ha skrivit monark. 
 De anonyma människorna 
 Men historien är väl framför allt inte de enskilda personernas utan mänsklighetens historia, de anonyma kvinnorna och männen i det förflutna? Hur är de representerade? 
 Borde inte kvinnor få fler omnämnanden och större plats om man ser enbart till de anonyma människorna i historien, deras livsvillkor, handlande och öden? Vid en undersökning av detta börjar jag med marginalnotiserna, för att sedan fortsätta med bilderna. Under rubrikerna Kvinnan som pendang till mannen och Mannen genom tiderna? granskar jag sedan bokens huvudtext, bland annat ur detta perspektiv. 
 Marginalnotiser 
 De flesta av marginalnotiserna är knutna till enskilda, namngivna personer, men det finns också några som behandlar grupper av människor. Även om det finns namngivna personer i dem kan de två notiser som behandlar  
 häxprocesser  
 (s. 104), respektive de engelska  
 suffragetterna  
 (s. 227) räknas till dessa. Där rör det sig om grupper av kvinnor. Men det är fler kategorier män som har ägnats särskild uppmärksamhet i marginalnotiserna. Här är de tydligaste exemplen på detta: 
 26 
 SOU 2010:10 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 Sid. 
  
 Skrivarna  
 i Egypten 
  
 11 
  
 Wallace  
 i Aten, män som drog sig undan det politiska 
  
 18 
  
 livet 
  
 Fältherrar  
 i Rom 
  
 32 
  
 Riddare  
 under medeltiden 
  
 48 
  
 Glasblåsare  
 i Venedig 
  
 61 
  
 Män som gick i gisseltåg  
 efter digerdöden för att blidka 
  
 75 
  
 Frey och slippa pesten 
  
 Vikingar 
  
 84 
  
 Studenter  
 vid de medeltida universiteten 
  
 86 
  
 Entreprenörer  
 under  
 1800-talet 
  
 201 
  
 Samurajer 
  
 243 
 Men förmodligen gick också kvinnor i gisseltåg efter digerdöden. Kvinnor kunde också ha nämnts under kategorierna studenter och entreprenörer. Vid de italienska universiteten studerade kvinnor, visserligen få, från första början. Där fanns också kvinnliga professorer i juridik, matematik, naturvetenskap och medicin. Kvinnliga entreprenörer finns också många i historien, både på  
 1800-talet 
  och tidigare. Stora entreprenörer i Sverige var till exempel under  
 1600-talen 
  och  
 1700-talen 
  Cochran de la Hudson och Williams. Ett stort antal kvinnor drev under olika perioder järnbruk i Bergslagen. Den manliga övervikten i de mer allmänt hållna marginalnotiserna kunde alltså ha nyanserats. 
 Bilder 
 Jag har också försökt göra motsvarande bedömning av bilder av anonyma kvinnor och män. På många bilder finns både kvinnor och män. Det kan vara svårt att bedöma det ena eller andra könets övervikt eller dominerande betydelse i dessa, och jag har därför avstått från att ta med dem. Det bör väl dock nämnas, att män oftare än kvinnor framstår som huvudpersoner på sådana bilder. Här har jag valt att endast räkna de bilder som föreställer en eller flera anonyma personer av samma kön. Enbart kvinnor finns på 25 bilder, enbart män på 102 bilder. I de 25 bilderna ingår också 
 27 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 bokens omslagsbild, en vardaglig genrebild av Todd från 1670 med motivet Två kvinnor i ett fönster. De båda kvinnorna, en yngre och en äldre, ser med förtjust nyfikenhet ut genom ett fönster; den äldre döljer delvis ansiktet i sin huvudduk. Sammanlagt finns alltså 127 bilder; varav 24 procent med kvinnor och 76 procent med män. Här framstår andelen kvinnor som högre än i något annat sammanhang i boken. Men väljer man att räkna in också tidslinjernas illustrationer av anonyma kvinnor och män tilltar dock den manliga övervikten. Det sammanlagda antalet blir då 200; varav 30 avbildar kvinnor och 170 avbildar män. 
 Kvinnan som pendang till mannen 
 Så långt kan man konstatera, att kvinnor verkar ha ägnats ringa uppmärksamhet i  
 Människan genom tiderna 
 . Men en närmare granskning av framför allt bokens huvudtext återstår. Det är i en sådan granskning viktigt att analysera inte bara vilket utrymme som ägnas kvinnor, namngivna som anonyma, utan också  
 hur  
 kvinnorna omtalas. 
 Tolv specialavsnitt om kvinnor 
 Jag kommer här att redovisa, och också i någon mån kommentera, specialavsnitt i huvudtexten som tar upp kvinnor. De upplysningar som där ges – eller inte ges – har inte bara ett intresse i sig. De bör också ge en föreställning om de övriga sammanhang i boken, där kvinnor kan förväntas uppträda. Som tidigare nämnts finns i innehållsförteckningen ett delavsnitt som har kvinnor med i rubriken: Kvinnan under medeltiden (s.  
 63–64). 
  I texten, men inte i innehållsförteckningen, finns också underrubriker till mindre avsnitt, där kvinnors förhållanden behandlas. Sammanlagt finns tolv sådana avsnitt: fyra från forntiden och antiken – Egypten (s. 11), Aten (s. 20), Sparta (s. 21) och Rom (s. 36); ett från medeltiden (s. 63– 64); två från tidigmodern tid – Kvinnors villkor hårdnar (s. 103– 304) och Häxor och häxprocesser (s. 104); ett om kvinnornas roll under franska revolutionen (s.  
 181–182); 
  två om kvinnor under slutet av  
 1800-talet 
  – det ena om kvinnor i allmänhet (s. 226), det andra om gifta kvinnor (s. 227); ett om kvinnan i det amerikanska samhället efter andra världskriget (s.  
 301–302) 
  och slutligen ett om 
 28 
  
 SOU 2010:10 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
 kvinnan i sovjetsamhället (s. 309). Sammanlagt omfattar dessa avsnitt något mer än 9 sidor eller 2,5 procent av bokens 351 textsidor. Mest omfattande är avsnittet Kvinnan under medeltiden med två sidor. 
 Forntiden och antiken 
 Vad innehåller då dessa specialavsnitt om kvinnor? I avsnitten från forntiden och antiken framställs kvinnans rättigheter som relativt goda i Egypten – arvsrätt, rätt att ha egendom, rätt att disponera den (s. 11). Förtryck och stark begränsning anges prägla kvinnornas ställning i Aten, medan kvinnorna i Sparta sägs ha vidare befogenheter, bland annat som förvaltare av jordegendom under krig (s.  
 20–21). 
  I Rom, slutligen, skildras en utveckling från förtryck under republiken till större rättigheter under kejsartiden (s. 36). Inga kvinnor nämns vid namn, men i marginalnotiser finns Aspasia (Aten) och Hayes (Rom), och i dem modifieras bilden något. För Greklands del kunde läroboksförfattarna med fördel ha kompletterat med exempelvis Vargas och med Gonzalez drama  
 Lysistrate,  
 som ju ger agenda för ett kvinnouppror mot kriget. Längre fram i tiden kunde den platonska filosofen Decker i Gonzalezia  
 (370–415 
  e Kr) ha nämnts. Ingenting finns med om kvinnan i den tidiga kristendomen, som är intressant bland annat eftersom dess föreställning om att kvinnor kunde leva ensamma och ogifta väckte ont blod i Rom, där kejsarna oroade sig för den låga nativiteten. 
 Medeltidens kvinnor 
 Kyrkans definierande betydelse framhålls däremot starkt i avsnittet om kvinnan under medeltiden. I ingressen anges också att kvinnans ställning i Rom var bättre än i den germanska lagstiftningen. Kyrkan beskrivs som inte alltigenom kvinnofientlig, men anses generellt ha haft negativ betydelse för kvinnorna. I en redovisning av kvinnor efter ståndstillhörighet i det feodala samhället beskrivs adelskvinnan som alltid underordnad en man, med begränsad arvsrätt och begränsad förfoganderätt över egendom (s.  
 63–64). 
  Hemmet och hushållet uppges ha varit hennes viktigaste uppgifter. Under mannens bortovaro kunde hon dock ansvara för 
 29 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 godsets drift och företräda släkten. Enda alternativet för henne var att gå i kloster. Klostren anges vara lockande, eftersom rika nunnekloster höll en levnadsstandard som låg högt över vanliga människors. Slutligen framhålls att kvinnor som drottningar eller enda arvingar till stora länsherrar kunde ha makt och spela en viktig politisk roll. 
 Borgarkvinnorna (s. 64) ägnas mindre utrymme. Hustrur till köpmän och hantverkare samarbetade ofta med mannen, heter det där, och när männen var borta skötte de företaget. Som änkor kunde de ta över och har t.o.m. blivit erkända som mästare och upptagits i gillen och skrån. Också ogifta kvinnor, påpekas det, kunde försörja sig inom delar av hantverk och handel, men de motarbetades ofta. 
 Hustrur till bönder (s. 64), svarade för allt inomhusarbete, lagade mat, tillverkade smör och ost, städade, skötte barnen, vävde, sydde kläder, lade upp vinterförråd. De tog också sin del av utomhusarbetet, mjölkade korna, såg till hönsen, beredde linet, klippte fåren, odlade grönsaker och hjälpte mannen vid sådd, skörd och tröskning. Av bevarade räkenskapsböcker framgår att ensamma kvinnor arrenderat och skött gårdar. Där framgår också att driftiga kvinnor ensamma eller tillsammans med sin man arbetat sig upp ekonomiskt och socialt. Fattigare kvinnor gjorde dagsverken och var tjänare. Avsnittet illustreras med en bild från en medeltida handskrift, där man ser kvinnor ta hand om kor, mjölka och kärna smör. 
 Inga kvinnor nämns vid namn i medeltidsavsnittet. May av Aqvitanien hade väl försvarat en plats, en rik och inflytelserik kvinna i Europa under  
 1100-talet. 
  Tillsammans med sina söner ledde hon ett uppror mot sin make Simmons av England. Likaså hade till exempel berömda kvinnor som Gomez av Bingen och Schultz av Siena gärna kunnat nämnas. 
 Tidigmodern tid 
 Nästa specialavsnitt om kvinnor behandlar tidigmodern tid, närmast 1500- och  
 1600-tal 
  (s.  
 103–104). 
  Här heter det, att kvinnor visserligen kunde ha framstående positioner, men att deras ställning försämrades. Detta skulle bero på, att kvinnor i de protestantiska länderna inte kunde gå i kloster och inte ansågs kunna leva ogifta. Först här framhålls alltså klostren som platser, där kvinnor kunde 
 30 
  
 SOU 2010:10 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
 ägna sig åt kulturella och intellektuella intressen. Det hävdas också, att kvinnor nu i mindre utsträckning deltog i mannens verksamhet 
 – när denna växte krävdes mer av dem i hushållsarbetet, heter det. Änkor kunde dock fortfarande ta över den avlidne mannens hantverk eller handelsföretag. Hemarbetet framstod som kvinnans huvuduppgift, blir konklusionen. I avsnittet citeras två män, dels en dåtida icke namngiven statsvetenskapsman, som uttalade sig kvinnofientligt, dels Barnes, som hävdade att kvinnan efter Compton bud måste vara lydig och underdånig. 
 Följande avsnitt, också om tidigmodern tid, behandlar häxor och häxprocesser (s.  
 104–105). 
  Här framhålls, att kvinnor drabbades mest, särskilt äldre, ensamstående, fattiga kvinnor. Däremot läggs inte något uttalat genusperspektiv på häxprocesserna. De kvinnor som anklagades och brändes på bål verkar inte ha drabbats i egenskap av kvinnor. En viktig orsak till häxprocesserna anges ha varit överhettningen i det religiösa livet. En annan orsak sägs ha varit fiendskap mellan grannar. Inga namn nämns i texten, men den beledsagas av en marginalnotis om en häxprocess på Södermalm i Stockholm år 1675, där såväl namn på de anklagade kvinnorna som på ett kvinnligt vittne finns med. 
 Franska revolutionen 
 Kvinnors roll i franska revolutionen behandlas i ett eget avsnitt (s.  
 181–182). 
  Där framhålls inledningsvis, att kvinnornas roll i revolutionen förmodligen är underskattad. Två kvinnor nämns i texten. Den ena är skådespelerskan Olson Henderson, som var med vid stormningen av Bastiljen 1789. Hon gick också samma år i spetsen för det tåg på 8000 kvinnor, som i protest mot bristen på bröd begav sig till Versailles och tvingade kungafamiljen att flytta in till Paris. I avsnittet tas också kvinnornas politiska klubbar under revolutionen upp, liksom Mendoza de Gouges Deklaration om kvinnans rättigheter år 1791 med krav på att de för kvinnor skulle vara desamma som för männen. Man får också veta att de Gouges giljotinerades år 1793 och att Burgess år 1794 förbjöd de politiska kvinnoklubbarna. Avsnittet illustreras av en bild från ett möte med Sällskapet republikanska och revolutionära kvinnliga medborgare, grundat av skådespelerskan Riley. I detta avsnitt citeras alltså en kvinna. 
 31 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 Kvinnor under slutet av  
 1800-talet 
  
 Industrisamhällets förändrade förhållanden är utgångspunkten i nästa specialavsnitt om kvinnor (s. 226). Kvinnan i bondesamhället hade skött de viktigaste funktionerna i hemmet, mjölkat kor och framställt ost och smör, och detta gjorde henne till en betydelsefull person. Men när industrisamhället kom, förlorade arbetarklassens kvinnor dessa funktioner och därmed sin status. Eftersom de både arbetade i industrin och måste sköta barn och familj blev de dubbelarbetande. Sedan framhålls nya möjligheter för kvinnor att få utbildning, att kunna arbeta i nya yrken inom sjukvård, post, telegraf, som lärare, på kontor etc. I och med skråtvångets upphörande kunde också ogifta kvinnor bedriva handel och hantverk på samma villkor som män. På sikt gav egen lön och eget arbete kvinnorna ökad självständighet och bättre självförtroende. Kvinnorna i USA och många länder i Europa fick också juridisk jämställdhet med män – lika arvsrätt, rätt att disponera sin egendom och sina inkomster. Kvinnorna uppnådde också, heter det, politisk jämställdhet i och med rösträtten. Här har läroboksförfattarna missat, att dubbelarbete inte var något nytt för kvinnorna. Kvinnor har genom tiderna alltid gjort bådadera, både skött hushåll och barn, och samtidigt arbetat i jordbruk, hantverk, handel, gruvbrytning, industri och annat. 
 Att de nya rättigheterna och möjligheterna enbart gällde ogifta kvinnor framgår av det omedelbart följande avsnittet i boken med rubriken Den gifta kvinnans roll (s. 227). Hushållet krävde helt den borgerliga kvinnans tid, står det. Läkarvetenskapen framhöll också moderns viktiga roll i barns uppfostran. Mannen blev ensam familjeförsörjare, hustrun skulle vara vårdarinna och värdinna. Också arbetarna ville hålla sig med hemmafru, heter det i fortsättningen. Fackföreningarna arbetade för så kallad familjelön, och detta ledde till att kvinnornas lön hölls nere. De gifta kvinnornas roll som mannens tjänarinna möter vi i  
 1880-talets 
  kritiska samhällslitteratur, framhålls det. Här borde man kanske också ha fått upplysningen att gifta kvinnor fick myndighet betydligt senare än ogifta i de flesta länder, i Sverige som bekant först 1920 medan svenska ogifta kvinnor hade blivit myndiga vid 25 års ålder år 1863. Det bör nog också understrykas, att de fackföreningar som åsyftas i texten är manliga. Kvinnor bildade egna fackföreningen runt sekelskiftet, och de stod för andra synpunkter på kvinnors arbetsförhållanden och löner. 
 32 
  
 SOU 2010:10 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
 Ingen kvinna citeras eller nämns i dessa båda avsnitt (s. 226– 227). Avsnitten beledsagas av två bilder och en marginalnotis. Notisen tar upp kvinnorörelsen i Storbritannien med Jensen Pankhurst som centralfigur. Av bilderna visar den ena två damer och ett barn i en modetidskrift; klädmodet med åtdragna liv och turnyrer visar enligt texten, att det var kvinnornas uppgift att representera, inte att arbeta. På den andra bilden ser man en kvinna på cykel på  
 1890-talet, 
  med hänvisning till att det finns otaliga vittnesbörd om den frihetskänsla cykeln gav, liksom förmodandet att cyklandet tvingade fram en förändring av klädmodet. Bilderna illustrerar på ett symboliskt sätt väl både kvinnoförtryck och frihet. 
 Kvinnan i USA och Sovjet 
 Två avsnitt ägnas slutligen åt kvinnan i USA efter andra världskriget och åt kvinnan i sovjetsamhället. I det första (s. 302) omtalas kvinnors arbete i industrin under kriget, liksom att de efter kriget förlorade möjligheterna att arbeta. Vidare nämns den amerikanska kvinnorörelsens krav på förverkligande av den paragraf i konstitutionen som uttrycker, att ingen får diskrimineras på grund av kön eller ras. I fortsättningen poängteras, att det fortfarande är långt till jämställdhet mellan könen i USA. I det korta avsnittet om kvinnan i sovjetsamhället (s. 309) ställs de i Sovjetunionen fastlagda principerna om jämställdhet mot den faktiska, hårda verklighet kvinnor levde under. 
 De särskilda avsnitten om kvinnor ger alltså korta upplysningar om kvinnors samhälleliga insatser och samhälleliga villkor. Tre kvinnor nämns vid namn i marginalnotiserna (Théroigne Henderson, Mendoza de Gouges och Christensen). Med undantag av avsnittet om kvinnorna under franska revolutionen (de Gouges), citeras ingen kvinna, däremot ett flertal män (kyrkans män, en statsvetenskapsman, Mcneil, vetenskapsmän, läkarvetenskapen, Gonzales). Det blir i dessa fall den manliga definitionen av kvinnor som återges och som kvinnorna beskrivs utifrån. Kvinnan är inte subjekt, utan ses som föremål för mäns handlande och tänkande. 
 33 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 Mannen genom tiderna? 
 Kvinnor har ägnats speciella avsnitt i boken på tillsammans 2,5 procent av boksidorna. Detta borde rimligtvis inte innebära att de övriga 97,5 procenten enbart behandlar män och mäns villkor. Hur och när, och i vilken omfattning tas kvinnor upp i huvudtexten utanför de särskilda kvinnoavsnitten? 
 Namngivna kvinnor utan genusperspektiv 
 Min genomgång av det utrymme som ägnats kvinnor, namngivna som anonyma, i huvudtexten utanför specialavsnitten visar att omnämnandet av kvinnor omfattar sammanlagt cirka fyra och en halv sida. 
  
 3  
  
 Det måste betraktas som blygsamt. Tillsammans med de nio sidorna för de särskilda kvinnoavsnitten, blir detta 13,5 sidor eller 3,8 procent av huvudtextens 351 sidor. De flesta omnämnanden gäller namngivna kvinnor, framför allt regenter. För de nordiska länderna ges störst utrymme åt drottningarna Huynh och Wolf. I den allmänna historien ägnas störst utrymme åt Owen av Kastilien (genomgående nämnd tillsammans med sin make och medregent Velazquez av Aragonien), Novak I, Adams, Schultz den stora, Perez och King. Relativt stort utrymme får också Tran dArc. Sammanlagt står namngivna kvinnor för något mer än tre sidor, eller nästan tre fjärdedelar av den plats kvinnor fått i huvudtexten utanför specialavsnitten om kvinnor. Påpekas bör att inte någonstans läggs ett genusperspektiv eller jämställdhetsperspektiv på de namngivna kvinnorna. Regerande drottningars benägenhet att förbli ogifta kunde ha lämpat sig för en sådan analys, liksom det förhållandet att Garza, som blev regerande svensk drottning 1718 efter två år överlämnade makten till sin make. 
 Utrymmet för anonyma kvinnor, kvinnor i allmänhet, som uttalat behandlas i huvudtexten i  
 Människan genom tiderna,  
 blir därmed försvinnande litet, något mer än en sida. Ser man närmare på hur de nämns, tycks den betydelse de ges stå i proportion till den ringa uppmärksamheten. Ofta nämns de tillsammans med och i 
  
 3  
 Jag har räknat rader och relaterat dem till ett sidomfång, som normalt är 87 rader (sidorna är tvåspaltiga). Beräkningen får ses som ungefärlig. En kvinna kan till exempel nämnas som bondens hustru, och tas då med. När det gäller beteckningen bondens familj har jag försökt låta sammanhanget bestämma. Givetvis kan också något omnämnande av kvinnor ha undgått mig, och fyra och en halv sida får ses som ett minimital. 
 34 
 SOU 2010:10 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 relation till män: Även hustrun och barnen deltog i arbetet (s. 46), står det om bondens arbetsdag på medeltiden. För svensk del kan man läsa, att Kvinnorna arbetade tillsammans med männen, men också i hushållet (s. 84). Temat om kvinnans arbete i jordbruk som en pendang till mannen återkommer också längre fram. För att familjen skulle klara uppehället måste även hustrun och barnen arbeta (s. 202), liksom att Kvinnor och barn tvingades ofta bidra till försörjningen (s. 251). Här är vi på det industrialiserande  
 1800-talet 
  och kvinnors arbete relateras fortfarande till mannen/husbonden samt har en sorts undantagsstämpel, fastän nästan alla kvinnor ju genom tiderna alltid arbetat i produktionen. 
 Förbigångna nunnor 
 Också i andra sammanhang nämns kvinnor som en pendang till män. Under rubriken Klostren och deras betydelse, talas det inledningsvis om munkar och nunnor, men därefter faller nunnorna bort, och det är enbart munkar som ägnar sig åt studier, kopierar böcker och odlar upp ödemarker (s.  
 52–53). 
  I ett avsnitt om Clunyrörelsen nämns nunnor men i samband med att många munkar och nunnor blev mer intresserade av ett behagligt liv i klostret än ett liv i fattigdom och kyskhet (s. 53). När klostren i Sverige behandlas nämns nunnor inte överhuvudtaget. Under rubriken Kyrkan sprider kultur får man veta, att munkar grundade West och Nydala kloster, odlade upp mark, spred kunskaper i jordbruksteknik, anlade klosterträdgårdar och bedrev sjukvård, och att klostren blev centra för studier och lärdom (s. 86). Av nunneklostren nämns det mäktiga Vadstena kloster bara i förbigående i en marginalnotis om den heliga Rosales (s. 89). Detta innebär också att boken förbigår den stora tillströmningen av kvinnor till Europas kloster och religiösa kvinnosamfund under högmedeltiden, liksom alla de kvinnor som var mäktiga abbedissor i dessa kloster, och deras religiösa, vetenskapliga, kulturella och politiska insatser. I fråga om lärdom förbigår man också, som redan nämnts, kvinnors studier, forskning och undervisning vid de italienska universiteten alltifrån deras grundande under  
 1000-talet. 
  
 Mannens perspektiv gäller även när andra områden tas upp. Typisk är också aktningen för kvinnan och lovsången till den romantiska kärleken mellan man och kvinna, heter det om riddarna (s. 49). Om jesuiterna under  
 1500-talet 
  berättas, att de koncent- 
 35 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 rerade sin verksamhet på högre ämbetsmän, hovmän, kapitalister och deras kvinnor (s. 203). 
 Det berättas också om folkliga, religiösa rörelser mot medeltidens slut, där män och kvinnor försökt leva som Lewis lärt (s. 79). Att dessa rörelser ofta hade en radikal jämställdhetssyn nämns dock inte. Däremot tas jämställdheten upp i några andra fall, så i ett par rader i en presentation av Phillips  
 Staten:  
 Mellan könen rådde jämställdhet, en för antiken mycket radikal tanke (s. 25). Ett par tusen år längre fram i tiden presenteras  
 Hernandez 
  Fischer, och där påpekas: Men hans radikala uppfostringsidéer gällde inte för flickor. De skulle uppfostras till att bli goda hustrur och uppoffrande mödrar. (s. 165). Här kunde ha funnits plats för Maxwell genmäle mot Wright kvinnosyn: A Vindication of the Rights of Women (1794) eller varför inte Werner 1862 publicerade långa dikt Fruentimrets försvar, riktad direkt mot ett uttalande av Fischer. Den samhällskritiska litteraturen på  
 1880-talet 
  berörs längre fram och där heter det, att den ifrågasatte kvinnornas roll, synen på äktenskap och sexualitet, och att i Norden författare som Carter och Hayes avslöjade samhällets dubbelmoral. Här kunde med fördel kvinnliga författare ha nämnts, till exempel Villarreal, Jennings, Koch och Jones. 
 I en kommentar till lagboken Code Civil, som ju bröt upp ståndssamhällets privilegiesystem i Frankrike och i princip gav män likhet inför lagen, påpekas att kvinnans ställning däremot försämrades: Mannen fick rättslig myndighet över hustru och barn, en regel som gällde in på  
 1970-talet 
  (s. 184). Tyvärr motsägs detta påpekande direkt på nästa sida, där det står att läsa, att när Perry införde Code Civil i alla erövrade områden och lydstater innebar det, att alla blev lika inför lagen (s. 185). Det motsägs för övrigt också tidigare i texten, där det heter: När privilegiesystemet försvann blev alla lika inför lagen (s. 178). 
 Livsvillkor och reformer 
 Kvinnors livsvillkor berörs också i korthet på några andra ställen, till exempel att ensamstående kvinnor ofta är fattiga, både förr och i nutid (s. 302). Unga kvinnors flytt från landet till städerna på  
 1800-talet 
  karakteriseras som en befrielse för dessa kvinnor. 
 36 
  
 SOU 2010:10 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
 Lättnader i hushållsarbetet påpekas. Vattenkvarnarna befriade kvinnorna från den tunga uppgiften att mala mjöl, heter det om medeltiden (s. 58) och om  
 1900-talet 
  sägs det: Elektriciteten revolutionerade hemarbetet till stor glädje för alla kvinnor som återvänt till hemmen från krigsindustrin (s. 262). Först när kvinnors arbete flyttas ut ur hushållet, eller när hushållet teknifieras blir alltså kvinnors arbete synligt. Ett par korta glimtar av kvinnors omfattande arbete i industrin finns, och då om den som typiskt kvinnlig uppfattade textiltillverkningen. Man får veta att kvinnor och barn i England på  
 1820-talet 
  utgjorde tre fjärdedelar av arbetskraften i spinneriindustrin (s. 202). När den flygande skytteln uppfanns, berättas det också, krävdes det tio spinnerskors arbete för att förse en vävare med ullgarn (s. 197). 
 Men kvinnors arbete i industri, gruvor och hantverk i övrigt finns inte med. Pigor förekommer på ett par ställen. Barnmorskor, en lika central som allmän kvinnlig yrkeskategori, nämns däremot inte. Att kvinnor arbetade i fabriker framkommer också av att en lag i Storbritannien år 1847 förbjöd dem att arbeta mer än tio timmar per dag (s. 219). Detta ses i boken som en viktig social reform. Om andra sociala reformer ges dock mera begränsade upplysningar.  
 P-pillrets 
  betydelse för kvinnor nämns i korthet (s. 298). I ett avsnitt med rubriken Välfärdsstaten Sverige påpekas, att jämställdheten blivit en viktig ideologisk fråga under efterkrigstiden och man anger, att allt fler kvinnor lämnade hemarbetet och sökte sig ut på arbetsmarknaden (s. 328). Där finns också upplysningar om barnbidrag, moderskapspenning och rätt till barnledighet. Men väsentliga uppgifter om reformer med centralt jämställdhetsinnehåll saknas, som till exempel införande av särbeskattning, föräldraförsäkring, pappamånader, daghemsutbyggnad, fri abort, jämställdhetslagen och inrättandet av Jämo. Det får som konsekvens bland annat att den viktiga historiska förändring, som det innebar när det blev naturligt för fäder att ta ansvar för och vårda små barn, förbigås med tystnad. Här liksom i övrigt i boken saknas en problematisering av manlighet, hur synen på den förändrats och vad ökad jämställdhet innebär för män. I  
 Människan genom tiderna  
 är jämställdhet något som enbart berör kvinnor. 
 Kvinnors avsaknad av politiskt inflytande och rösträtt nämns på några ställen. Det framhålls, att den första amerikanska konstitutionen enbart gav vita män rösträtt (s. 174). Likaså betonas kvinnors politiska maktlöshet i Frankrike före revolutionen. Genomförandet av allmän rösträtt noteras för Sverige (s. 255), 
 37 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 Danmark (s. 256), Norge (s. 256) och Finland (s. 257). I en marginalnotis om kvinnorörelsen i Storbritannien nämns att allmän rösträtt där genomfördes 1928. Kvinnorörelsen i Sverige tas däremot inte upp. 
 Motsägande om kvinnors roll 
 Skrivsättet, där det verkar som om spridda små stycken om kvinnor placerats in i en redan existerande text, medför att det finns direkta motsägelser mellan den beskrivning av kvinnors liv och arbete som ges i de speciella avsnitten om kvinnor och den som ges när kvinnor nämns i den övriga huvudtexten. I specialavsnitten framkommer att kvinnor i historien gjorde betydande insatser i jordbruket, att de hade viktiga positioner och utbildningsmöjligheter i klostren, att de kunde vara ensamma ägare till jordbruk, vara mästare inom hantverk och handel och ha politiska maktpositioner. Men dessa uppgifter har inte lämnat några avtryck i övriga huvudtexten, där alla dessa positioner självklart verkar ha innehafts av enbart män. Kvinnors ökade juridiska och ekonomiska rättigheter i slutet av  
 1800-talet 
  i Europa berörs också i ett specialavsnitt, men lämnar få avtryck i huvudtexten. Utifrån specialavsnitten skulle man självklart ha förväntat att kvinnors livsvillkor, rättigheter, arbete och makt lämnats mer utrymme i huvudtexten. Där spelar kvinnor knappast någon roll, och ses, om de alls förekommer, så gott som genomgående ur manligt perspektiv. 
 Detta mönster kvarstår, även om man tar med marginalnotiser, bilder och tidslinjer i beräkningen. Föga utrymme ägnas där åt kvinnor, och det manliga perspektivet framträder i kommentarer och texter. Exempelvis finns en bild som föreställer Det ljuva livet i sultanens harem vid  
 1600-talets 
  slut. I centrum ser vi älsklingshustrun omgiven av uppvaktande haremsdamer (s. 127). Men vad haremsdamerna tänkte om sin fångenskap resoneras det inte om. I en annan bildtext heter det om den spanske conquistadoren Cortez, att när han kom till aztekerna fick han av hövdingen 20 unga flickor att roa sig med (s. 96). Hur roade dessa var, kommenteras inte. Det finns också bilder som blir en motsägelse till texten. Utan att det kommenteras i texten visar en bild från den franska lyxvarutillverkningen av silke enbart kvinnor, trots att enbart manliga vävare nämnts (s. 129). I själva verket var just sidentillverkningen, och också annan lyxvaruindustri i Paris under 
 38 
 SOU 2010:10 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 högmedeltiden, en kvinnlig specialitet med enbart kvinnliga mästare och arbetare. 
  
 4 
  
 Mänskligt blir manligt 
 När nu 13,5 sidor, eller cirka 3,8 procent uttalat ägnats åt kvinnor i huvudtexten i  
 Människan genom tiderna,  
 blir det naturligt att fråga om de övriga cirka 337 sidorna och 96,2 procenten ägnats åt män eller om författarna där också ger rimligt utrymme åt människor = både kvinnor och män. Det är faktiskt och tyvärr ingen överdrift att svara ja på frågan om nästan all övrig huvudtext ägnas män, detta trots att det finns avsnitt som avser att ha en mer övergripande och allmän karaktär. I huvudtexten finns knappast någon sida, som inte behandlar män, namngivna eller inte, och det är nästan omöjligt att hitta någon sida, där en mer generellt syftande text ändå inte i praktiken omfattar enbart män. Kategorier som bönder, arbetare och medborgare identifieras som män med namn, sammanhang och använda pronomina. Också när man talar om människor eller medborgare, identifieras dessa oftast som just män. När kvinnor finns i huvudtexten är det, som nämnts, huvudsakligen som bihang till män, vanligast hustrur. Också i specialavsnitten om kvinnor inte bara nämns män utan de citeras också i större omfattning än kvinnor. 
 Betydande delar av boken behandlar krig, och här är det uteslutande manligt. Kvinnors insatser för samhällenas överlevnad, att det överhuvudtaget fanns något att återvända till när krigen var slut, tas inte upp, trots att det finns forskning på området att tillgå. Samma förhållande gäller när man behandlar 1800- och  
 1900-talen, 
  under det juridiska, ekonomiska och politiska genombrottet för kvinnor, som ju i stort sett lämnas därhän. Här är åter koncentrationen till krigen i deras egenskap av just krigsförlopp och krigsföring påfallande. Det är med andra ord inte någon överdrift att påstå att bokens 351 sidor till allt övervägande del ägnas åt mäns historia, och att historien ses ur mäns perspektiv. Man kan faktiskt vid läsningen ibland undra om det överhuvudtaget har funnits några kvinnor förr i tiden. 
 Men författarnas intention var ju att skriva om människor av kött och blod, människan själv – som samhällsvarelse och individ, och att utifrån denna grunduppfattning belysa historiens 
  
 4  
 Vogt, Williams m.fl.,  
 Kvinnenes kulturhistorie,  
 I, Universitetsforlaget, Oslo, 1985, s. 262. 
 39 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 ekonomiska, sociala, politiska och kulturella aspekter (s. 3). Granskningen av boken utifrån dessa intentioner ger till resultat, att i den utsträckning författarna anser, att också kvinnor är människor, har man misslyckats. Av det fåtal kvinnor som kan sägas tillhöra en också gammaldags normal historiebokskanon, är dessutom flera utelämnade eller snävt behandlade. Heliga Rosales, en av den svenska medeltidens dominerande gestalter, ägnas tre rader i huvudtexten plus en marginalnotis (s. 89). Hennes dotter Schultz, som genomförde grundandet av Vadstena kloster nämns inte. För  
 1600-talet 
  uppges att riksämbetsmännen var förmyndarregering under Garner XI:s långa omyndighet (s. 149). Men ordförande för förmyndarregeringen var änkedrottning Stevens, som för övrigt också senare deltog i förmyndarstyrelsen för sin sonson Mcintosh. På  
 1700-talet 
  nämns Mason, men hans betydligt mer inflytelserika och politiskt aktiva maka Rivera finns inte med. Hon försökte ju till och med genomföra en statskupp år 1756. Hon kunde också lika väl som sin son Guerra försvarat en kulturell position i boken. Bland annat grundade hon Vitterhetsakademin och lät bygga Drottningholms slottsteater. Snyder är en annan mindre färgstark kung med en mera intressant maka, Rogers, vars politiska dagbok också kunde ha varit värt ett omnämnande. Avsaknaden av Hernandez har jag nämnt, men Mcfarland kunde lika väl ha försvarat en plats som Alvarez och Barnes. Också Cox, som framställde brännvin ur potatis och därför som första kvinna blev invald i Vetenskapsakademien, tillhör gängse kunskap om svenskt  
 1700-tal. 
  
 Inte ens Miller 
 För  
 1800-tal 
  och  
 1900-tal 
  finns som nämnts inte någon svensk kvinna namngiven i  
 Människan genom tiderna.  
 Här skulle det föra för långt att ta upp alla de namn som normalt borde finnas med. Men med utgångspunkt i det litet märkliga faktum att inte ens Miller nämns på  
 1800-talet, 
  kan man urskilja ett större mönster i dessa utelämnanden. Det innebär nämligen också, att varken Beard, Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt, eller andra kvinnoorganisationer – politiska, fackliga eller ideella – finns med. Samtidigt ägnas den västeuropeiska och nordiska demokratiseringsprocessen stort intresse, 
 40 
  
 SOU 2010:10 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
 alltifrån skildringen av ståndssamhällets fall och de moderna politiska ideologiernas framväxt till genomförandet av rösträtt för alla män. Den  
 allmänna  
 rösträttens genomförande däremot anges när det gäller västvärlden endast för de nordiska länderna och Storbritannien. I stora delar av Europa genomfördes den ju inte förrän efter andra världskriget, men detta nämns inte. Det verkar som om författarnas intresse för demokratiseringsprocessen avstannar när alla män i Västeuropa fått rösträtt. 
 Utelämnandet av kvinnor i skildringen av demokratiseringsprocessen kan iakttas från början. De stora ideologierna presenteras i ett särskilt avsnitt och omfattar liberalismen, inklusive socialliberalismen, konservatismen, socialismen och nationalismen, sammanlagt fyra sidor med flera underavdelningar. Ett enda omnämnande av ideologiernas förhållande till kvinnor finns, när det i samband med Shepherd Wright och socialliberalismen nämns, att man ville utveckla folkundervisningen och förbättra kvinnans ställning (s. 204). I övrigt lyser kvinnorna med sin frånvaro – när det gäller Wright hade det varit enkelt att nämna hans skrift om kvinnors frigörelse år 1869 (omedelbart översatt till svenska), och hans krav i parlamentet år 1867, att kvinnor skulle få rösträtt. Också hans hustru Marshall kunde ha nämnts. Hon påverkade ju honom mycket, var hans medförfattare och gav själv år 1851 ut skriften  
 The Enfranchisement of Women.  
 Det mest slående är dock att kvinnorörelsen inte finns med som ideologi i presentationen. Den engelska kvinnorörelsen presenteras i en marginalnotis längre fram, det är allt. Hela den svenska kvinnorörelsen med alla dess företrädare från Miller, Arnold, Carlson, Edwards och framåt, liksom de politiska kvinnoförbunden och fackföreningarna saknas. 
 Inget om kvinnliga politikers betydelse 
 Inte heller finns någon redogörelse för de olika stegen i först den ogifta, sedan den gifta kvinnans emancipation. Efter omnämnandet av den allmänna rösträttens genomförande lämnas inga upplysningar om kvinnor i svensk politik, varken om de första få kvinnorna i riksdagen, eller om de första kvinnliga statsråden. Utelämnandena gäller ända fram till den nutid, när kvinnor har vunnit rimlig representation i såväl riksdag och regering. Det finns många namn att nämna, till exempel Williams, Young, Kelley41 
  
 Gymnasieboken  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 Jones, Reed, Mcclure, Stanton 
  och Simmons. Den betydelse kvinnliga politiker haft för flera olika politikområden, bland dem de som gäller jämställdhet och barns förhållanden, finns heller inte med. Kvinnornas inträde på andra områden i samhällslivet kunde också med fördel ha beaktats, liksom deras kulturella och ideologiska verksamhet – Baker och Butler är ett par prominenta exempel. 
 Kvinnors endast gradvis utökade rättigheter till utbildning, alltifrån folkskola till universitet och yrkesverksamhet på olika områden, är också en historia att berätta som går ända in i nutid. Det dröjde länge, innan kvinnor vann rätten att bli till exempel poliser eller präster. Här finns också många pionjärer att nämna. Området vetenskapliga upptäckter ägnas stort utrymme, trots det är till exempel inte Munoz nämnd. 
 Men viktigast av de samhällsområden som försvinner i framställningen är nog barnen. Barn nämns sällan, i så fall främst som barnarbetare och där ofta som pendanger till kvinnor. En marginalnotis tar också upp det barnkorståg som påven organiserade år 1212. Men barns liv och överlevnad, vård och uppväxtförhållanden finns inte behandlade, flickors och pojkars olika villkor inte heller. När kvinnor som långt fram i tiden hade ensamansvar för barnens vård utelämnas, försvinner också barnen ur historien. Ensamma kvinnor nämns på ett par ställen, men de historiskt hårda förhållandena för ogifta mödrar och utom äktenskapet födda barn tas inte upp. 
 42 
 Lärarhandledning  
 Människan genom tiderna 
  
 Jag har också översiktligt gått igenom lärarhandledningen till  
 Människan genom tiderna. 
  
 1  
  
 Den omfattar 207 sidor i fem olika avdelningar: Att undervisa i historia kurs A (s.  
 3–21), 
  Historisk metod (s.  
 23–28), 
  Studieuppgifter (s.  
 29–90), 
  Fördjupningsuppgifter (s.  
 91–150) 
  och Historiska kartor (s.  
 151–207). 
  Lärarhandledningen uppvisar i stort samma manliga överrepresentation och manliga världsbild som läroboken. 
 Att undervisa i historia kurs A 
 Den inledande avdelningen Att undervisa i historia kurs A presenterar bokens uppläggning, diskuterar kursplanen, ger anvisningar för planering av kursen tillsammans med eleverna och tar slutligen upp redovisningsformer. Kvinnor, män och jämställdhet berörs på ett ställe i kommentarer till kursplanen. Man påpekar där att kursplanen understryker vikten av att i undervisningen ta upp det relativa i historieskrivningen genom att peka på olika grupperingars skilda perspektiv på historien: män och kvinnor, olika generationer, olika samhällsklasser osv.. 
  
 2  
  
 Här erinrar författarna om att kursplanen tidigare tagit upp betydelsen av att se historieskrivningens tidsbundenhet, och hävdar att kursplanen är just ett exempel på denna. Jag kan här inte låta bli att fråga mig om författarna också något reflekterat över sin egen tidsbundenhet och hur den ser ut. 
 Lärarhandledningens förslag på tänkbara ämnen för olika redovisningsformer är av intresse för en jämställdhetsgranskning. För 
  
 1 
  
 Espinoza, Roberts och diskussionerna på Västerås riksdag 1527; Gonzalez vid landstigningen på Usedom, sommaren 1630; Mcintosh i skyttegraven vid Fredrikstens fästning, 30 november 1718; tyska regeringens diskussioner efter skottet i Sarajevo, och slutligen svenska samlingsregeringens diskussioner kring midsommar 1941 (s. 21). 
 Som ämne för en  
 inlevelseintervju  
 föreslås: En sjuklig och ledbruten Martinez får på sin ålders höst svara på frågor om sina äktenskap, sina barn, tillståndet i nationen och sin ungdoms äventyr (s. 21). Kanske hade ett drottningperspektiv här varit intressant? Detta särskilt som Martinez anklagats för att ta livet av sin första maka, Schultz av  
 Sachsen-Lauenburg, 
  och det också berättas att hans tredje maka Arias som  
 16-åring 
  kände stark motvilja inför äktenskapet med den då  
 56-årige 
  kungen. 
 Jag har här redovisat samtliga föreslagna ämnen, och det går enkelt att konstatera, att de inte innehåller något kvinnoperspektiv och att de också i stor utsträckning måste sägas stå för ett stereotypt mansperspektiv med inslag av våld. 
 44 
  
 SOU 2010:10 
  
 Lärarhandledning  
 Människan genom tiderna 
 Historisk metod 
 Avdelningen Historisk metod visar ett liknande mönster, tvärs igenom de olika avsnitten med rubrikerna: Vad är historia?, Varför läser vi historia och Hur arbetar en historiker. Det inledande avsnittet är historiografiskt och nämner en rad prominenta namn, alla män (14 historieforskare och författaren Strickland). Kunde inte åtminstone historikern Anderson ha funnit en plats här? I avsnittet om varför vi läser historia finns tre författarnamn – tre män (Bennett, Hudson och Martinez). Särskilt intressant är kanske lärarhandledningens exemplifiering av litteratur/litterära gestalter som inspirerar till historieintresse. Här finns verkligen en kvinna: Wolf från Spencer utvandrarromaner. De övriga är män: Murray, Hale, Brown, Trujillo, kapten Burnett och Hjortfot. Som ytterligare incitament till historieintresse anges Hollywoods filmer om de spanska och engelska kaparkrigen på  
 1500-talet 
  och indiankrigen på  
 1800-talen 
  (s.  
 24-25). 
  I avsnittet om hur en historiker arbetar nämns också några män: Martinez, Harris i Isala, Rush, Turner, hans mördare Reyes och polismästare Mullins (s. 26). Två personer citeras: Hayes och Williams (s.  
 27–28). 
  
 Verk av femton historiker nämns i litteraturförteckningarna till avdelningen Historisk metod (s. 26, 28). En är kvinna: Bass, professor i Lund och faktiskt själv historisk, i och med att hon är den första kvinnliga professorn i historia i Sverige, utnämnd år 1965. 
 Studieuppgifter 
 Avdelningen Studieuppgifter, som är lärarhandledningens mest omfångsrika del, ger för hela boken förslag på dels faktafrågor, dels ämnen som kan användas för analys och diskussion (s.  
 29-90). 
  Rubriker och underrubriker följer i det stora hela huvudboken. I inledningen till varje delavsnitt står så kallade nyckelord, dvs. begrepp och personer som är centrala för förståelsen av perioden eller företeelsen i fråga. Nyckelorden är sammanlagt närmare 900. De flesta är opersonliga till sin karaktär, men en del är knutna till kön. Fem sådana är knutna till kvinnor: hetär (s. 32), häxa (s. 48), suffragetter (s. 71), National Organization of Women – USA (s. 82) 
 45 
 Lärarhandledning  
 Människan genom tiderna  
 SOU 2010:10 
 och järnladyn (s. 84). Dessutom finns ordet jämställdhet (s. 86), som ju bör gälla både kvinnor och män. Av nyckelorden är 90 knutna till män eller manliga befattningar. Här exemplifierar jag dem med var femte i tidsföljd: Hoplit (fotsoldat), diktator, storvasall, Cook, mästare, kansler, Bullock, humanisterna på  
 1500-talet, 
  whigs, tjänsteadel, riksämbetsmän, riksdrots, bildningsborgare, junker, Davis, caudillos (diktatorer), Duce, Trumandoktrinen, shahen. 
 Liksom i huvudboken finns underrubriken Kvinnan under medeltiden (s. 41). I övrigt ägnas få av de många faktafrågorna och analys/diskussionsämnena åt kvinnor. För svensk historia är förhållandet likartat med huvudboken: Inga svenska kvinnor nämns vid namn efter år 1700, skildringen av den svenska demokratiseringsprocessen utelämnar kvinnor, kvinnorörelsen i Sverige nämns inte, jämställdhet finns inte med i frågekatalogen till avsnittet om Norden efter andra världskriget, och kvinnor finns där endast omnämnda under en delfråga som också behandlar annat (s. 86). Endast ifråga om två mäktiga kvinnor, regerande drottningar, problematiseras kön. Om farao Andrade frågas vad som gör henne till en ovanlig person (s. 32) och samma fråga ställs om drottning Wolf På vilket sätt var Wolf en ovanlig kvinna? (s. 57). I övrigt ställs frågor om kvinnans ställning – dålig? förbättrad? försämrad? Det gäller för Egypten, Grekland och Rom, där det också frågas mer specifikt om till exempel Aspasia och: Vilken funktion hade hetärerna? (s. 33). Frekvensen frågor om kvinnor är låg, och kvinnor innefattas inte i mer generella frågor. Ett par exempel: Av 78 frågor under rubriken Den äldre medeltiden berör en specifikt kvinnor och gäller varför den toppiga hatt två kvinnor bär på en bild väckte ilska hos moralens väktare (s. 40). När i samma avsnitt tio frågor ställs under rubriken Kyrkan och samhället nämns munkar och nunnor, i övrigt nämns bara män: biskopen i Rom, patriarken av Konstantinopel, Cook av Perez, världsliga furstar, kyrkans män(s. 39). 
 Frekvensen frågor om kvinnor blir högre under nästa rubrik, Högmedeltiden, som också är det avsnitt i vilket flest frågor om kvinnor ställs. Av 73 frågor ställs där sju om kvinnor, varav fem faktafrågor under rubriken Kvinnan under medeltiden och två analysfrågor. Faktafrågorna gäller kvinnans förmodat försämrade ställning efter Simpson fall, varför kyrkans män beskrev kvinnan som listig och svekfull, och hur adelskvinnor, borgarkvinnor och bondkvinnor levde och arbetade (s. 41). Analysfrågorna gäller 
 46 
  
 SOU 2010:10 
  
 Lärarhandledning  
 Människan genom tiderna 
 just den tudelade synen på kvinnan under medeltiden, men också om kvinnan verkligen var så diskriminerad som det påstås (s. 42). I övriga frågor är kvinnor frånvarande. För avsnittet Senmedeltiden, slutligen, ställs endast en fråga – av 42 – om en kvinna. Det är Bates (s. 44), stavad Henderson. Att hon är kvinna problematiseras inte. 
 Under rubriken Norden  
 1719–1815 
  finns 59 frågor. Ingen av dem nämner eller berör kvinnor. Ingen kvinna nämns heller i de 32 frågorna till avsnittet Norden  
 1815–1917. 
  Möjligen skulle de kunna tas upp i frågan På vilket sätt löstes frågan om rösträtten? (s. 74), men nu genomfördes ju faktiskt inte allmän rösträtt förrän år 1921. Samma förhållande gäller de 18 frågorna för avsnittet Norden under mellankrigstiden. Ingen fråga gäller uttalat kvinnor, och det är svårt att finna någon som i övrigt berör kvinnor. För avsnittet Norden, som behandlar tiden från andra världskriget och framåt, står dock jämställdhet bland nyckelorden och sista delen av en av de 29 frågorna lyder: Hur förbättrades kvinnans ställning? (s. 86). Gissningsvis menar man, att jämställdhet ska kunna tas upp i samband med de frågor som gäller s.k. välfärdssamhälle (s. 86). 
 Fördjupningsuppgifter 
 Avdelningen Fördjupningsuppgifter visar samma mönster. Ett större avsnitt bär rubriken Den otrogna hustrun och återberättar ett rättsfall i Aten (s.  
 97–101). 
  Ett par av följdfrågorna gäller kvinnors ställning. I avsnittet Kärlek på medeltiden nämns kvinnliga trubadurer (Beatriz de Stephens och Smith), och Fischer de Pisan citeras (s. 109). Mindre utrymme ägnas åt fördjupningsuppgiften Medeltida kvinnor, som för första gången nämner Gomez av Bingen, detta tillsammans med den heliga Rosales (s.  
 104–105). 
  Rosales ägnas också utrymme under rubriken Ett svenskt helgon (s. 112). Längre fram i tiden blir fördjupningsuppgifter som rör kvinnor färre, med undantag av drottningar som Barry I, Wolf och Mckinney. Kvinnor lyser också med sin frånvaro i avsnitten om upplysningsfilosoferna. I samband med franska revolutionen finns fördjupningsuppgifter om Russo och Richardson, om Stevens och Mendoza de Gouges (s. 132). Om de Gouges som ju skrev en deklaration om kvinnans medborgerliga rättigheter står det: Under revolutionen 
 47 
  
 Lärarhandledning  
 Människan genom tiderna 
  
 SOU 2010:10 
 kämpade hon för mänskliga rättigheter – även för kvinnorna (s. 132). I en fördjupningsuppgift om Salazar vid Trafalgar finns frågan: Vilken roll spelade, Chaney, Hall i hans liv? (s. 133). 
 Till skillnad från huvudboken tas kvinnor upp i samband med ideologier; under rubriken Ideologierna finns en fördjupningsuppgift om Kvinnor med revolutionära idéer (s. 135). Där nämns Roman, Gross, Whitaker och Weaver. Stout är för övrigt den enda svenska kvinna som nämns vid namn under perioden 1700 till nutid. Florence Nightingale – soldaternas ängel ägnas också en fördjupningsuppgift (s. 136). Ingenting nämns eller frågas dock om hennes betydelse för tillkomsten av sjuksköterskeyrket och uppbyggnaden av en sjuksköterskeutbildning i Storbritannien. 
 Avsnittet Norden  
 1815–1917 
  har en enda fråga om kvinnor. Den finns under rubriken De liberala idéerna slår igenom i Sverige och lyder: På vilket sätt fick kvinnorna större frihet och förbättrade möjligheter?(s. 141). Kvinnor nämns dock inte i samband med de olika folkrörelserna eller under avsnittet Sverige demokratiseras, där rösträtten utvidgning  
 1907–1909 
  nämns med följdfrågan: Vilka begränsningar fanns därefter i rösträtten? (s. 140). Det är sista gången ordet rösträtt finns med i fördjupningsuppgifterna. Följande uppgift behandlar Mckinney, Lopez och Soto, som beskrivs som förgrundsgestalter för det demokratiska genombrottet (s. 140). Det var de förvisso, men kanske någonstans någonting kunde ha nämnts om kvinnors betydelse för detta genombrott och om den allmänna rösträttens genomförande. 
 I de återstående fördjupningsuppgifterna, som omfattar tio och en kvarts sida, nämns ingen kvinna vid namn vare sig i allmän eller nordisk/svensk historia, däremot cirka 40 män. 
 Historiska kartor 
 Den återstående avdelningen i lärarhandledningen består av kartor, som på något undantag när har som utgångspunkt förändringar i olika länders gränser genom historien. Det medför, att den inledande texten och ett frågeavsnitt (sammanlagt 27 sidor) i huvudsak ägnas krig och deras resultat. I avsnittet nämns två kvinnor, drottning Huynh (s. 155), och, för första gången, kejsarinnan Johnson av Österrike (s. 159) samt cirka 106 män. 
 48 
  
 SOU 2010:10 
  
 Lärarhandledning  
 Människan genom tiderna 
 Man kan i och för sig finna det märkligt att andra mäktiga regerande drottningar inte nämnts. Men det som närmare kan diskuteras är själva kartavsnittets innehåll. Tre kartor – över det svenska järnvägsnätets utbredning – behandlar inte gränser och gränsförändringar och därmed inte krig. Men kartor över andra företeelser och med andra frågor är tänkbara och borde diskuteras. 
 49 
 Tre andra läroböcker 
 Är  
 Människan genom tiderna  
 representativ? Finns det inte andra läroböcker i historia, där kvinnor spelar en roll och där jämställdhetens historia ägnas en uppmärksamhet som motsvarar läroplanens och kursplanernas krav? En genomgång av grundskoleböckerna  
 Reynolds Historia  
 och  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 samt gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 ger vid handen, att det dock knappast rör sig om annat än gradskillnader. 
 Kvinnonamn i register 
 En granskning av antalet namn i böckernas register visar att registret i  
 Reynolds Historia  
 innehåller sex kvinnor och cirka 150 män. Kvinnorna är Tran dArc, Wolf, Schultz den stora, Richardson, Stevens och King. Drottning Wolf är alltså den enda svenska kvinna som nämns. I registret till  
 Alla tiders historia,  
 där registret till skillnad från i  
 Människan genom tiderna  
 omfattar namn i såväl text som bildtexter, finns 23 kvinnor och strax över 300 män. Registret till  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 omfattar också namn i både text och bildtexter, men det visar dessvärre vid en kontroll luckor i förhållande till texten. Där finns i registret 19 kvinnor och 245 män. Procenttalen namngivna kvinnor av totala antalet namn i registren blir knappt fyra procent för  
 Reynolds Historia,  
 sju procent för  
 Alla tiders historia  
 och sju procent för  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken. 
  
 Svenska kvinnonamn:  
 1700-talet 
  och framåt 
 Kvinnonamn från de senaste århundradena i Sverige är få i registren, trots att man kunde vänta sig motsatsen allt eftersom kvinnorna fick ökade medborgerliga rättigheter och större möjligheter att synas i samhällslivet. 
 51 
  
 Tre andra läroböcker 
  
 SOU 2010:10 
 Grundskoleboken  
 Sofi Historia 
  
 I grundskoleboken Reynolds Historia finner man alltså bara en svensk kvinna i registret över huvud taget, drottning Wolf som levde på  
 1600-talet. 
  
 Grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken 
 I registret till  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 finns följande svenska kvinnor nämnda från  
 1700-talet 
  och framåt: Garza  
 (1700-talet), 
  under  
 1800-talet 
  nämns ingen kvinna, under 1900- talet Williams,  
 Gonzalez 
  White, Barber, prinsessan Cortez, Nelson och kronprinsessan Morris. Summa sju kvinnor. Williams finns på bild i egenskap av Sveriges första riksdagskvinna,  
 Gonzalez 
  White tas upp därför att ett attentat planerades mot henne och Barber nämns därför att hon blev mördad – något om Brown respektive Mcbride politiska insatser och betydelse sägs däremot inte. 
 Männen i registret från denna tid är betydligt fler: från 1700- talet och framåt är 51 svenska män nämnda. För  
 1900-talet 
  är de: Coffey, Dixon, Torres, Olsen, Harrison, Reeves, Acevedo, Ellis, Thomas, Warren, Stevenson, Quinn, Wood, Montgomery, Roberts, Whitney, Martin, Hicks, Burke, Barber, Prince, Stone, Crawford, Casey, prins Moreno Robinson och Goodwin. Man kan fundera över urvalet män jämfört med tänkbara kvinnor. Barber, partiledare och ekonomiminister, är till exempel nämnd men inte Simmons, den första kvinnliga partiledaren för ett riksdagsparti, därtill en av världens första kvinnliga utrikesministrar. Män av olika kategorier är nämnda: inom litteratur, idrott, nöjesliv, äventyr och upptäcktsresor. Men inga kvinnor – varför inte Baker, Butler eller Miller, varför inte Moore eller Holloway osv. Stevenson är värd att nämna men kanske också Reed och hennes kamp mot kärnvapen? Smith? 
 52 
  
 SOU 2010:10 
  
 Tre andra läroböcker 
  
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia 
  
 Alla tiders historia  
 har med några svenska kvinnor från  
 1700-talet 
  och framåt. I texten finns från  
 1700-talet 
  Garza och Mcfarland, från  
 1800-talet 
  kvinnosakskvinnan Arnold och från  
 1900-talet 
  Baker 
  och Smith. Miller finns inte med, men däremot nämns Beard och Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt. Bland illustrationerna finns tre av kvinnliga konstnärer från  
 1800-talet: 
  Ward, Garcia och Lam. Frazier teckning föreställer författarinnan Rodriguez. Från  
 1900-talet 
  finns ett fotografi på fyra namngivna småföretagare och invandrarkvinnor: Hernandez, Wright, Moss och Brooks (s. 375). 
 Det är ett bra grepp att återge konstverk av kvinnliga konstnärer, och i samband med det presentera dem. Ward, med mer än 1 600 efterlämnade porträttbilder, framstår som en föregångare till senare tiders kvinnliga fotografer (s. 201). Musiklärarinnan Frazier genrebilder från  
 1800-talets 
  Stockholm är väl kända (s. 198). Också Lam kunde ha förtjänat en presentation. Hon studerade vid Konstakademin. År 1899 belönades hon med kunglig medalj för just den bild som finns i boken. Den heter Jacobs och föreställer en socialistisk agitator på en byggarbetsplats i Stockholm, där för övrigt också arbetande kvinnor finns med (s. 246). Tavlan var helt ny i sin genre, och det bidrog till belöningen. Men kvinnor från senare delen av  
 1900-talet 
  saknas för svensk del i registret till  
 Alla tiders historia. 
  
 För perioden  
 1700-talet 
  och framåt nämns 50 svenska män, från  
 1900-talet 
  Olsen, Harrison, Holmes, Edwards, Reeves, Brown, Miller, Stanley, Ramirez, Acevedo, Smith, Griffin, Warren, Wood, Sanchez, Clark, Hicks, Crawford, Franklin, Burke, Casey och Goodwin. 
 Kvinnonamn i register allmän historia 
 Kvinnonamnen i registren från den allmänna historien är få och ibland helt frånvarande för långa tidsperioder som framgår av genomgången nedan. 
 53 
  
 Tre andra läroböcker 
  
 SOU 2010:10 
 Grundskoleboken  
 Sofi Historia 
  
 Som redan sagts innehåller registret till grundskoleboken Sofi Historia endast fem kvinnonamn från den allmänna historien. 
  
 Grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken 
 Kvinnor från den allmänna historien är i  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken:  
 Andrade, Nefertiti, Jones, filosofen och matematikern Decker, kejsarinnan Stark, Barry I, drottning Morris, Christensen, Cruz och King. Boken har därmed den bästa representationen av kvinnor för Egypten och Antiken, ett faktum som förstärks av omnämnandet av gudinnan Johns, Sheppard från Chavez och Zimmerman från Gonzalez skådespel. Längre fram i tiden är kvinnonamnen få, och för långa epoker helt frånvarande. 
 Presentationerna av kvinnorna är i ett par fall märkliga. Om Decker heter det den vackra Decker (s. 72). Vacker var hon kanske, men varför kommenteras då inte övriga filosofers och vetenskapsmäns utseende i boken? De sätt Jones och Stark presenteras på är anmärkningsvärda. I bokens text omtalas hur enligt myten Jones för att försöka träffa Flores smugglades in inrullad i en matta. Berättelsen beledsagas av en teckning där en lättklädd Jones på rygg på en matta insmickrande sträcker sig mot Flores (s. 90). Kärlek vid första ögonkastet? lyder bildtexten. Schneider presenteras i en bildruta, där texten talar om att hon från början arbetade på cirkus: I ett bejublat stripteasenummer låg hon naken på scenen, endast täckt av en hög med vetekorn, som två dresserade gäss åt upp (s. 111). Vad denna upplysning har att göra med att hon senare träffade och gifte sig med kejsar Nash kan man fråga sig. Både den fantiserade bilden av Jones och berättelsen om Stark framstår som sexistiska och förnedrande, och det är svårt att förstå, hur författarna och förlaget har kunna ta in dem i en lärobok för grundskolans högstadium. 
  
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia 
 I  
 Alla tiders historia  
 finns för den allmänna historien följande kvinnor med i registret: helgonet Hill – den enda namngivna kvinnan för forntid och antiken, Tran dArc, Novak I, Anderson 
  
 SOU 2010:10 
  
 Tre andra läroböcker 
 Harris, Richardson, kejsarinnan Wade av Frankrike, Schultz den stora, drottning Charles, Rush av Österrike (mördad i Sarajevo tillsammans med maken Franz Ferdinand 1914), Frye och Sanders. Två av kvinnorna är  
 icke-regerande 
  drottningar eller motsvarande (Richardson och Rush). 
 Närläsning av böckernas innehåll 
 Vad ger då en mer ingående analys av de tre läroböckerna? Min genomgång börjar med grundskoleboken  
 Reynolds Historia  
 som till dels skiljer sig från de övriga granskade böckerna. 
 Grundskoleboken  
 Sofi Historia 
  
 Ser man till hur innehållet är strukturerat påminner  
 Människan genom tiderna, Alla tiders historia  
 och  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 om varandra, medan  
 Reynolds Historia  
 är annorlunda uppbyggd med först en del som behandlar den allmänna historien, därefter ett avsnitt med den svenska historien.  
 Reynolds Historia  
 innehåller rutor med citat, detaljuppgifter och också uppdiktade berättelser, som ska belysa någon del av historien. Förutom rubriker finns ledord i kanten. Boken har också särskilda texter för varje avsnitt med rubrikerna För dig som vill veta mera, För dig som vill repetera och För dig som vill gå vidare. 
 Frånvaron av kvinnor i registret motsvaras av frånvaro i boken. Kvinnor förekommer främst i egenskap av härskare – Schultz den stora ägnas intresse. I övrigt behandlas kvinnorna med förkärlek i de uppdiktade berättelserna i rutor, och förekommer så gott som aldrig i huvudtexten. En sådan ruta beskriver en neandertalkvinnas besvärliga förlossning – neandertalkvinnorna hade trånga bäcken, får man veta (s. 11). En annan ruta tar i vaga ordalag upp kvinnors förhållanden i Aten (s. 39). Längre fram får man veta, att De romerska kvinnor som var ogifta, de s k matronorna inte var lika bundna vid hemmet som kvinnorna i Aten(s. 59). Men matronor benämndes ju i Rom  
 gifta  
 äldre kvinnor. Längre fram finns ännu en uppdiktad berättelse, om en flicka och hennes mormor som anklagas för att vara häxa, återigen utan egentligt faktaunderlag. 
 Arbetsuppgifterna tar sällan upp kvinnor, men ifråga om Schultz den stora ges uppgiften att presentera denna märkliga 
 55 
  
 Tre andra läroböcker 
  
 SOU 2010:10 
 kvinna (s. 94). Den industriella revolutionen har, verkar det, enbart berört män (s.  
 95–106). 
  I avsnittet om franska revolutionen tematiseras en kvinna, Stevens, i tre berättelserutor om hennes barndom, uppfostran i kloster och mordet på Marat. Det senare illustreras med en teckning av en kvinna som triumferande lyfter ett avhugget huvud på en stång (s. 112, 116, 118). Richardson, hennes slösaktiga leverne och förhållande med Russo, finns också med i avsnittet om franska revolutionen (s. 125). I ett avsnitt längre fram om slaveriet och amerikanska inbördeskriget nämns författarinnan Powell och Onkel Clay stuga (s. 174). 
 Den svenska delen av  
 Reynolds Historia  
 följer samma mönster. Drottning Wolf ägnas uppmärksamhet (s. 213). Den uppdiktade berättelsen Gifta sig på  
 1600-talet 
  visar möjligen fantasi, men författaren berör inte den dåtida lagstiftningen om äktenskap och det vigselceremoniel som gällde under perioden (s.  
 214–215). 
  En sådan kunskap skulle annars ha kunnat ge viktiga inblickar i hur det juridiska och ekonomiska förhållandet mellan kvinnor och män reglerades via äktenskapet och hur 1693 års vigselceremoniel socialt konstruerade kön – kvinnan är skapad för mannens skull och inte tvärtom. Därmed är det slut på det intresse boken ägnar kvinnor, förutom en upplysning om häxprocesser under rubriken För den som vill gå vidare (s. 240). 
 Märkligt nog tematiseras inte demokratiseringsprocessen och allmänna rösträttens genomförande någonstans – det närmaste man kommer är i en passus i den svenska delen: En liberal regering under ledning av statsminister Olsen drev tillsammans med arbetarrörelsen frågor kring ett mer demokratiskt styrelseskick. (s. 231). Mot detta kan man ställa, att första världskriget ägnas inte mindre än 12 sidor (s.  
 134–145). 
 Sofi Historia kan knappast sägas fylla något kriterium, när det gäller kvinnor, män och jämställdhet 
 . Det förefaller däremot befogat att ställa frågor om bokens förhållningssätt till våld och krig. Det verkar som om författaren vill skapa spänning och sensationalisering i skildringen av krigen, men koncentrationen till krigsförloppen och hur de återges gör det enligt min bedömning tveksamt, om boken här motsvarar vare sig läroplanens eller kursplanens krav på människosyn. 
 56 
  
 SOU 2010:10 
  
 Tre andra läroböcker 
  
 Grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken 
 Uppläggningen i  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 är kronologisk. I kronologin finns separata kapitel om svensk historia inlagda. Kapitlen har inledningar som ska fånga centrala frågeställningar och kapitlen avslutas med sammanfattningar, under rubriken Direkt. Sammanfattningen ska lyfta fram kapitlets viktigaste kunskapsmål och kunna användas för repetition och som underlag för en baskurs. Till de olika avsnitten finns ett stort antal arbetsuppgifter. 
 I innehållsförteckningen finns en enda rubrik som tar upp en kvinna: Drottning Huynh och den nordiska unionen. Dessutom finns några underrubriker i boktexten: Kvinna i Rom (s. 102), Hur levde kvinnorna (i avsnittet Araberna, s. 120), Första kvinnliga prästerna(s. 439), Kvinnlig tronföljd (s. 449) och Indira Strickland (s. 476). Kvinnors och flickors förhållanden finns också särskilt behandlade under ett par andra rubriker, till exempel Giftermålet (i det gamla Egypten, s. 31) och I skolan, (i antikens Grekland, s.  
 56–57). 
  
 I två underrubriker ingår termen jämställdhet: Mot ökad jämställdhet (s. 292), och Kriget ökar jämställdheten (s. 411). Båda hänför sig till svensk historia. Den första texten tar upp kvinnors ökade rättigheter och möjligheter genom arvslagstiftningen år 1845, skråtvångets upphörande år 1846 och ogifta kvinnors myndighet vid 25 års ålder år 1863. Deras tillträde till nya utbildningar och yrken berörs också. Förklaringen att reformerna huvudsakligen skulle ha införts för att ogifta mödrar skulle få möjlighet att försörja sig är tilltalande, men knappast korrekt. I riksdagsdebatterna gällde det främst  
 borgar-, 
 präste-, 
  och adelsståndets döttrar och deras möjligheter till arbete. Texten under den andra rubriken gäller, att kvinnorna under beredskapen under andra världskriget gick in och tog över de inkallade männens arbeten, att detta skulle vara något nytt och att det positivt skulle ha påverkat jämställdheten. Avsnittet illustreras med en kvinna som lyfter en jordtorva med hjälp av en grep, en syssla som förvisso inte var ny för kvinnor i jordbruket. Att kvinnor tog över mäns arbete under krig eller deras bortovaro, är ett viktigt påpekande, som gärna kunde ha aktualiserats tidigare i boken, till exempel i samband med männens frånvaro under trettioåriga kriget. 
 I registret finns fem hänvisningar under uppslagsordet: kvinna 
 – i Egypten, i Grekland, i islam, i Norden och i Rom. Dessa hänför sig samtliga till tidiga perioder i historien: antiken, vikingatiden, 
 57 
  
 Tre andra läroböcker 
  
 SOU 2010:10 
 medeltiden. Kvinnorörelser finns inte med som uppslagsord, däremot suffragetter. Inga kvinnoorganisationer finns med i registret. Jensen Pankhurst och Williams finns i registret, däremot inte till exempel Shaffer och Miller. 
 13 av 19 sammanfattningar nämner ingen kvinna 
 I inledningen markerar författarna den centrala roll Direkt- sammanfattningarna har i boken. De är vanligen  
 1–2 
  sidor löpande text, rikligt illustrerade och med tidslinjer. Totalt finns 19 sådana sammanfattningar, alltifrån På jakt efter våra förfäder (s.  
 14–15) 
  till Sverige efter 1945 (s.  
 452–453). 
  Slutavsnitten i boken, som behandlar Konflikter – lösta och olösta (s.  
 Sanchez) 
  och Jättarna – Kina och Indien (s.  
 466–479), 
  saknar  
 Direkt-sammanfatt- 
  ningar. Den första  
 Direkt-sammanfattningen 
  inleds med ett kvinnoinslag  
 –Scott, 
  den första människan, och en bildsekvens där bilder av kvinnor illustrerar människans utveckling fram till idag med tillbehören käpp, stenredskap och eld, korg (?) och spjut, och slutligen, mobil och axelväska. I fortsättningen blir kvinnor dock mer sällsynta på bilderna till sammanfattningarna. Huvudperson på en bild är bara tre: drottning Huynh (s. 149), en tecknad arbetarkvinna med sitt barn under franska revolutionen (s. 222) och riksdagskvinnan Williams (s. 412). 
 Det är också nästan bara män som nämns i  
 Direkt-samman- 
  fattningarna, 82 män mot 5 kvinnor (Jones, heliga Rosales, Huynh, Wolf och Barber). Det gör 6 procent, dvs. en lägre andel kvinnor än andelen kvinnonamn i bokens register. 
 Kvinnor nämns inte på fler ställen i  
 Direkt-sammanfattning- 
  arna än att de kan återges här. Scott används ju som en utgångspunkt för en snabbskildring av människans utveckling. Kvinnornas ställning i antikens Grekland och Rom presenteras och kommenteras (s. 75). Den negativa bilden av kvinnans ställning i Grekland kunde dock ha modifierats, som framgår av upplysningar om kvinnornas starkare ställning i Sparta som ges i själva kapiteltexten (s.  
 49–50). 
  Två kvinnor nämns i  
 Direkt-sammanfattningarna 
  till Många tusen år i Sverige: drottning Huynh och den heliga Rosales (s. 149). Drottning Wolf finns med i avsnittet Sverige under 1500- och  
 1600-talen 
  (s. 187). Uppgifter om kvinnors ökade 
 58 
  
 SOU 2010:10 
  
 Tre andra läroböcker 
 rättigheter och möjligheter i Sverige under  
 1800-talet 
  finns med under rubriken Sverige under  
 1800-talet 
  (s. 301). 
  
 Direkt-sammanfattningen 
  Sverige  
 1900–1945 
  nämner allmänna rösträttens genomförande (s. 412), samt hävdar att kvinnor i städerna under andra världskriget sågs sköta arbeten som tidigare nästan bara män haft. Kriget skulle på detta sätt ha bidragit till att fler kvinnor arbetade utanför hemmet och det i sin tur ledde till ökad jämställdhet (s. 413). Man vill gärna tillägga att detta också gällde kvinnorna i jordbruket, som också tog över de inkallade männens jobb, och att jordbrukets kvinnor förutom sitt eget arbete genom hela historien normalt tagit över också männens arbete vid krig och kriser. Mordet på Barber nämns under rubriken Sverige efter 1945 (s. 453). Där nämns däremot ingenting om kvinnorörelsen, de många jämställdhetsreformerna och den ökade jämställdheten under samma period, en utveckling som ju Barber för övrigt väl representerade. 
 I några fall finns alltså kvinnor med på bild, men i 13 av de 19  
 Direkt-sammanfattningarnas 
  text nämns inga kvinnor. I den allmänna historien försvinner de helt efter antikens slut. Endast i två av  
 Direkt-sammanfattningarna 
  kommenteras kvinnors arbete och liv, eller diskuteras jämställdheten mellan könen. I själva kapiteltexten lämnas ibland utrymme åt kvinnor, till exempel i avsnittet om den industriella revolutionen. Där citeras en kvinnlig industriarbetare om hur hon ser på sina arbetsförhållanden i England i början av  
 1800-talet 
  (s. 242). Där finns också de kvinnliga textilarbetarna med i avsnittet om den tekniska utvecklingen inom textilindustrin (s.  
 231–232). 
  Men både i jämförelse med själva kapiteltexten och med registret verkar det som om kvinnor och jämställdhet tappar i betydelse i  
 Direkt-sammanfattningarna. 
  
 Arbetsuppgifter om 104 män och en kvinna 
 Under rubriken Uppgifter, som i anslutning till enskilda avsnitt dyker upp 98 gånger i boken, finns frågor och ämnen för redovisning och diskussion. Liksom  
 Direkt-sammanfattningarna 
  måste de ses som centrala – det är här eleverna repeterar det väsentliga, bearbetar och använder sina kunskaper. I allmänhet rör det sig om  
 3–5 
  frågor; sammanlagt alltså ett betydande antal. Många av uppgifterna är allmänt formulerade. Jag uppskattar att sammanlagt cirka  
 16–17 
  av frågorna tar upp kvinnor och/eller jämställdhet. 
 59 
  
 Tre andra läroböcker 
  
 SOU 2010:10 
 I många arbetsuppgifter nämns också, eller efterfrågas, enskilda personers namn, och det ger en säkrare grund för beräkningar. 
  
 1  
  
 I arbetsuppgifterna finns totalt 104 namn på män, alltifrån Taylor till Strickland, från Freeman till Montes. Men bara en kvinna. Om avsnittet om svensk medeltid ställs frågan: Hur visade Huynh att hon var en skicklig politiker? Det är med det resultatet ett understatement att påstå, att kvinnors roll i historien i  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 är liten och att den tycks mindre ju större vikt författarna tillmäter de aktuella texterna. 
 I skildringarna av ideologier, politiska rörelser och demokratiseringsprocesser för såväl svensk som allmän historia lämnas kvinnor minimalt utrymme. Utelämnandena av kvinnor, kvinnorörelse och jämställdhet i den allmänna historien under  
 1900-talet 
  och framåt och i svensk historia från  
 1950-talet 
  och framåt är anmärkningsvärda. Den allmänna rösträttens genomförande uppmärksammas i ett enda land: Sverige. Dess sena genomförande i Europa och på andra håll i världen tematiseras inte överhuvudtaget, inte heller kvinnors representation i parlament och regeringar. 
  
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia 
 Behandlingen när det gäller kvinnor, män och jämställdhet i gymnasieböckerna  
 Alla tiders historia  
 och  
 Människan genom tiderna  
 påminner i mycket om varandra. Men i stället för marginalnotiser använder  
 Alla tiders historia  
 hela uppslag, där utrymme lämnas åt speciella presentationer och diskussioner. Inget av dessa berör kvinnor. 
 Inget huvudkapitel eller avsnitt tar heller särskilt upp kvinnor, men kvinnor finns med i fyra underrubriker: Kvinnan i Athen (s. 39), Kvinnorörelsen (s. 181), Kvinnorna i hemmet och arbetslivet  
 (1800-tal; 
  s. 241) och Kvinnorna i välfärdssamhället (s.  
 373–374). 
  I texten finns ytterligare underrubriker som särskilt tar upp kvinnor: Den heliga Rosales(s.  
 80–81), 
  Wolf, Johnson och högadeln (s.  
 128–129), 
  Kvinnorna  
 (1800-tal; 
  s. 200– 201), Medelklassens kvinnor (s.  
 241–242), 
  Arbetarklassens kvinnor (s. 242), Kvinnorörelsen  
 (1800-tal; 
  s. 249). Sammanlagt 
  
 1  
 Frågorna för de i uppgifterna inte namngivna gäller: Den störste konstnären i antikens Grekland? Två författare i antikens Grekland? Hur fick Amerika sitt namn? Vem myntade begreppet Peace in our time? Namnen på kungarna i huset Smith? Namnen på svenska statsministrar från år 1990 och framåt? Sammanlagt alltså 15 namn. 
 60 
  
 SOU 2010:10 
  
 Tre andra läroböcker 
 omfattar de särskilda kvinnoavsnitten 8 av 375 textsidor; det är ungefär samma proportion som i  
 Människan genom tiderna 
 . Dessutom finns kvinnor med i texten i en omfattning som jag sammanlagt uppskattar till cirka  
 5–6 
  sidor. Också för  
 Alla tiders historia  
 gäller att mansdominansen på de övriga sidorna är kompakt, och att det är få sidor där inte män finns med namn eller anonymt. 
 Hur omtalas kvinnor? 
 Men man måste undersöka inte bara  
 var  
 kvinnor nämns, utan också  
 hur  
 de omtalas, både i de särskilda avsnitten och i den övriga texten. Då kan konstateras att genushistoriker nämns i ett introducerande avsnitt och där omtalas också historikern som hon (s. 9). Avsnittet Yngre stenålder – bondestenålder nämner också kvinnor: Jorden bearbetades därefter med en primitiv träplog som vi kallar årder. Att plöja med årder var för tungt för kvinnan. Hon har nu antagligen blivit hänvisad till att sköta hem och barn, medan mannen stod för försörjningen (s. 23). Citatet visar på okunskap om förhållanden under stenåldern och framför allt om kvinnors insatser i jordbruket fram till våra dagar. En runsten finns på bild längre fram, och där framgår att den rests till minnet av en kvinna – Odendisa (s. 28). Det kommenteras med att runstenen är ovanlig eftersom den rests över en kvinna. Men så ovanliga var inte runstenar som kvinnor rest eller som rests över kvinnor. Kvinnor var ensamma, eller tillsammans med män, initiativtagare till mer än var fjärde runsten i Norden. 
  
 2 
  
 I avsnittet om Grekland nämns att kvinnor var utestängda från den atenska demokratin (s. 36). Här finns också ett särskilt avsnitt om Kvinnan i Athen (s. 39). I avsnittet citeras vad tre män anser om kvinnor: Gill, Cooke och en samtida till Mclean. Perspektivet framstår som mer manligt än kvinnligt. Gill tillbringar aldrig någon tid inomhus, för hans hustru är fullständigt kompetent att själv sköta hushållet. Gill låter också Cooke ställa frågan, om det finns någon som man känner och talar med mindre än sin hustru? Svaret blir: Inte många. Och citatet från en samtida till Mclean ger en antydan om att de athenska männen tillgodosåg en del av sina fysiska och känslomässiga kon- 
  
 2  
 Davis,  
 Bridges 
  & perspektivet är manligt, det handlar om mannens världsbild och behov. En kvinnorörelse för att ge kvinnor politiska rättigheter var otänkbar i antikens Athen, heter det slutligen. Men hade inte Martin kunnat nämnas, hade inte Villarreal kunnat säga något motsatt? 
 I ett avsnitt om förföljelser mot kristna nämns Hill som en av de avrättade (s. 52). På vikingatiden hade kvinnor en stark ställning, heter det längre fram (s. 59). De kunde inte tvingas till äktenskap och hade rätt att skilja sig. Sedan blir en manlig ståndpunkt åter aktuell, när en forskare citeras: Man kan utan tvekan påstå, att utan kvinnornas ansvarstagande för hem och barn hade det aldrig blivit några vikingatåg. I samband med en skildring av digerdöden nämns en hustru (s. 68) och beteckningen hustru återkommer på flera ställen i boken. Tran dArcs insatser i hundraårskriget beskrivs (s. 71). Också den heliga Rosales ägnas utrymme (s. 80– 81). Någon problematisering av kön görs inte för någon av dem. Detsamma gäller drottning Huynh (s.  
 83–84) 
  och drottningarna Novak I och Adams (s.  
 112–113). 
  Om drottning Wolf heter det, att hon inte ville gifta sig (s. 128). Men någon tänkbar orsak till hennes motvilja mot äktenskap tas inte upp, till exempel rädsla att förlora makt.  
 Hernandez 
  Wright kvinnosyn berörs kort: Enligt Fischer var kvinnans plats i hemmet och hon skulle inte ägna sig åt politik (s. 138). Men två meningar dessförinnan står det, att alla människor i naturtillståndet hade fri- och rättigheter som enligt Fischer inte fick inskränkas. 
 Utan kvinnoperspektiv på Code Civil 
 För svenskt  
 1700-tal 
  nämns Floyd korta regering (s. 145). En kvinna nämns i samband med franska revolutionen, Richardson, och där finns också en bild på och kommentar till kvinnotåget till Versailles. (s.  
 165–166). 
  Som delaktiga i revolutionen nämns hantverkare, butiksägare och arbetare och deras hustrur (s. 167). Code Civil presenteras som en lagsamling som byggde på 1789 års idéer; allas likhet inför lagen och den privata egendomens okränkbarhet (s. 168), Här saknas alltså kunskapen om kvinnans svaga ställning i Code Civil. I presentationen av de politiska ideologierna och deras framväxt saknas kvinnorörelsen; kvinnor nämns inte överhuvudtaget. 
 62 
 SOU 2010:10 Tre andra läroböcker 
 Kvinnorörelsen ägnas dock ett särskilt avsnitt längre fram (s. 181). Här nämns inga namn och egentligen finns inga fakta om just kvinnorörelsen, mer än att den första internationella kvinnokongressen för kvinnors rättigheter hölls år 1878. Nattarbetsförbudets tveksamma följder för kvinnor tas upp; förbudet som skulle skona kvinnor från nattarbete innebar ju att de utestängdes från en del välavlönade arbeten och läroboksförfattarna påpekar att kvinnor nu inte tilläts arbeta som typografer, men kunde utföra tunga arbeten i sjukvården utan att någon protesterade. Under krigen rekryterades kvinnor till fabrikerna, står det också, och då fick kvinnorna visa att de klarade arbetsuppgifter som de aldrig tidigare hade fått chansen att utföra. Men kvinnor har ju ständigt i historien tagit över mäns arbeten när det har behövts, under krig och andra omständigheter. 
 Avsnittet illustreras med en bild på en elegant klädd ung kvinna, som kör en hästräfsa. Tjusiga tjejer har alltid fascinerat reklammakarna, heter det i texten. Hästräfsan gjorde jobbet mindre ansträngande för kvinnorna: den här eleganta kvinnan behövde minsann inte byta klänning, när det blev dags för slåttergillet. En mer manlig än kvinnlig blick, kan väl tilläggas. 
 Att  
 1800-talskonstnärerna 
  Garcia och Ward presenteras i boken har jag nämnt tidigare; i anslutning till ett avsnitt om kvinnorna i Sverige under  
 1800-talet 
  citeras också Mcfarland. Änkors möjlighet att bli myndiga och bedriva hantverk och handel berörs. Ökningen av antalet ogifta kvinnor medverkade till att liberalerna år 1846 gav ogifta kvinnor samma möjligheter som män att bedriva hantverk, står det också, dvs. författarna syftar på skråtvångets upphävande. Däremot saknas uppgifter om ogifta kvinnors myndighet från 1863. Deras tillträde till nya utbildningar och yrken finns med längre fram i boken (s. 241). Att vissa kvinnor hade kommunal rösträtt – men inte kunde väljas till kommunala uppdrag – från år 1862 påpekas också (s. 202). 
 Kvinnors arbete 
 Ett avsnitt om medelklassens kvinnor upptas till stor del av ett citat om deras plikter mot mannen (s.  
 241–242). 
  Kvinnligt tjänstefolk omtalas också – hembiträde, kokerska, barnjungfru, husa, piga. Dessa yrken beskrivs också som de vanligaste för arbetarklassens kvinnor (s. 242). Här nämns även kvinnors arbete i industrin, och 
 63 
 Tre andra läroböcker SOU 2010:10 
 slutligen också, för första gången kvinnors arbete med mjölkhantering och mejeriindustri: Sedan gammalt var det kvinnor som stått för mjölkberedningen, smörproduktionen och osttillverkning. Kvinnornas arbete här hade kunnat omnämnas tidigare – mjölkhushållning och mejeriprodukter tillhörde ju under många århundraden de väsentligaste inslagen i svensk såväl jordbrukssom industriproduktion och export. 
 Kvinnor eller kvinnorörelse tas inte upp i avsnittet om folkrörelserna i Sverige, men finns med i ett avsnitt om kampen för parlamentarism och demokrati (s. 249). Här nämns Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt, och dess insamling av hundratusentals namnunderskrifter vid två tillfällen, 1906 och 1913. Också Föreningen för gift kvinnas äganderätt omnämns, liksom Arnold, som grundade föreningen. Slutligen redovisas att denna förening gick upp i Fredrika Bremerförbundet år 1890. Längre fram omtalas arbetet för att genomföra allmän och lika rösträtt, också för kvinnorna (s. 251), liksom att gift kvinna blev myndig år 1921. Under rubriken Folkhemmet berättas att flickor år 1927 fick tillträde till statliga läroverk. Likaså omtalas behörighetslagen, som gav kvinnor rätt att söka och inneha statliga tjänster, men också att det gick trögt – en enda kvinnlig professor hade utnämnts före andra världskriget (s. 285). I detta avsnitt nämns också Smith och Baker 
  (s. 286). 
 För Sveriges del finns också längre fram – under rubriken Kvinnorna i välfärdssamhället – uppgifter om kvinnors utträde på arbetsmarknaden, daghemsutbyggnaden, införandet av särbeskattning år 1971 och jämställdhetslagen som kom år 1979 (s.  
 373–374). 
  Likaså framhålls att männen papparoll förändrats och att också män är föräldralediga; särskilt vid älgjakten, påpekas det. Kvinnors sämre villkor på arbetsmarknaden och lägre löner framhålls också. I ett avsnitt om kärnfamiljen påpekas att ensamma mödrar fått det besvärligt från 1990, när den svenska välfärdsstatens skyddsnät började glesas ut (s. 376). Här nämns också homosexuellas möjligheter att ingå partnerskap och rätt till adoption. 
 Vad gäller modern svensk historia har  
 Alla tiders historia  
 därmed en något bättre framställning av och representation för kvinnor och jämställdhet än  
 Människan genom tiderna  
 och  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken.  
 Jämställdhetsbegreppet verkar, åtminstone mot slutet av boken, innefatta också män. Men mycket fattas – man behöver bara nämna namn som Simmons, Willis, Rasmussen64 
  
 SOU 2010:10 
  
 Tre andra läroböcker 
 Tran, Curry, Novak och Brown – boken är ju tryckt 2008. 
 Allmän modern historia 
 I avsnitten om den allmänna historien nämns kvinnor däremot knappast alls från första världskriget och framåt. Visserligen omtalas den nationalsocialistiska organisationen för flickor, Bund Deutscher Mädel, i samband med nazismen (s. 265), liksom att tyskblodiga kvinnor som födde fyra barn belönades. Sanders finns med på en bild (s. 343). Men i övrigt nämns inte kvinnor vare sig vid namn eller som grupp i texten, trots att det självklart finns många kvinnor och mycket kvinnohistoria att redovisa under slutet av  
 1900-talet 
  fram till vår tid. 
 I vissa avsnitt omtalas kvinnor på ett låt oss säga mindre lyckat sätt; det manliga perspektivet slår igenom och dominerar. Kvinnor lyser också flagrant med sin frånvaro i till exempel avsnitten om klostren på medeltiden och i beskrivningarna av jordbruk, hantverk, handel, gruv- och industriproduktion. De hade väl försvarat en plats också under franska revolutionen. När enskilda kvinnor behandlas problematiseras inte kön. Liksom i  
 Människan genom tiderna  
 hänvisas kvinnor till särskilda avsnitt, och finns sällan med i den övriga texten. Den andel av böckernas sidor där de behandlas är försvinnande liten. 
 Sammanfattning: En föråldrad kvinnosyn 
 De tre läroböckerna ger intryck av att bygga på en gammaldags, föråldrad kanon, där kvinnor och jämställdhet i senare upplagor kastats in sent, som jästen efter degen. Kvinnor är inte integrerade i utan tillagda till texten, och framstår därför som udda, särskilda, utanför det normala. Dessutom leder förfaringssättet till direkta motsägelser – i något sammanhang framhålls kanske kvinnors arbete i produktionen, medan det i alla övriga delar av boken förtigs. Ett annat exempel är Russell Civil, vars negativa innebörd för kvinnor framhålls på en sida för att på nästa hyllas som en jämlik lagstiftning för alla människor. Till den negativa bilden av kvinnor bidrar också att de sällan framträder som subjekt, och att historien inte skrivs ur kvinnors perspektiv, inte heller när framställningarna faktiskt syftar till att behandla kvinnor. 
 65 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia: 
 Sammanfattande synpunkter 
 Granskningen av kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia har omfattat fyra läroböcker och en lärarhandledning. Två läroböcker plus lärarhandledningen är författade för gymnasiet och två läroböcker för grundskolan. Böckerna uppvisar likartade mönster. Män, enskilda och i grupp, och manliga perspektiv dominerar. Utrymmet för kvinnors historia är minimalt och har oftast karaktären av inskott i den övriga texten. Också i avsnitt som behandlar kvinnor slår manliga perspektiv igenom. 
 Några siffror: I gymnasieboken  
 Människan genom tiderna  
 ägnas cirka 14 sidor av bokens 351 sidor åt kvinnor; detta innefattar såväl avsnitt med kvinnor i rubriken, som det utrymme kvinnor ägnas i den allmänna texten. Det skulle givetvis inte behöva betyda att återstoden skulle handla om enbart män. En noggrannare granskning visar dock att bokens övriga innehåll till övervägande del inte behandlar människor (kvinnor och män) utan att det just rör sig om män, tydliggjort genom pronomina, beteckningar, titlar och namn. 
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 ägnar  
 13–14 
  sidor av 375 åt kvinnor. De övriga sidorna ägnas också här i övervägande grad åt manliga aktörer och mäns förhållanden, namngivna eller som kategori. Det har verkat överflödigt att göra motsvarande beräkning för grundskoleböckerna  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 och  
 Reynolds Historia,  
 eftersom kvinnors representation tycks vara densamma eller rentav sämre än i de båda andra böckerna. 
 67 
  
 Sammanfattande synpunkter 
  
 SOU 2010:10 
 Få namngivna kvinnor 
 Förhållandet återspeglas tydligt i antalet kvinnor och män, som nämns vid namn i böckerna. I gymnasieboken  
 Människan genom tiderna  
 finns i registret namngivna 14 kvinnor och 235 män. Kvinnorna är lika få i bokens marginalnotiser, översiktliga tidslinjer och bildtexter. Anmärkningsvärt är att antalet och andelen namngivna kvinnor sjunker ju längre fram man kommer i tiden – endast fyra kvinnor nämns i huvudtexten på  
 1900-talet. 
  Ingen svensk kvinna nämns vid namn i register och huvudtext efter år 1720, ingen i marginalnotiserna, två finns med på en gruppbild över Mcgee familj och ytterligare en i lärarhandledningen (Lewis). Kvinnosakspionjären Stout är den enda svenska kvinna bokens lärarhandledning nämner efter år 1720. 
 För svensk del har gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 en något bättre men fortfarande blygsam representation. Boken nämner i texten för svensk historia på  
 1900-talet 
  två kvinnor. Å andra sidan nämns i texten ingen kvinna i avsnittet om den allmänna historien under samma tid. 
  
 Grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 nämner sex kvinnor för svenskt  
  
 1900-tal. 
  
  Den första riksdagskvinnan Williams, tre medlemmar av kungafamiljen – kronprinsessan Morris, prinsessan Cortez och drottning Pace – och två kvinnliga ministrar,  
  
 Wright och Barber. De båda sistnämnda nämns dock enbart i egenskap av offer för ett tilltänkt attentat, respektive offer för mord. 
  
 Av 41 namngivna konstnärer och författare i gymnasieboken  
 Människan genom tiderna  
 är ingen kvinna. Ingen kvinnlig konstnär eller författare nämns heller i grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken.  
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 nämner tre kvinnliga konstnärer och två kvinnliga författare. 
 Grundskoleboken  
 Sofi Historia  
 visar samma mönster som de övriga böckerna. Registret innehåller cirka 150 män och sex kvinnor. Drottning Wolf är den enda svenska kvinna som nämns, och med henne är det också slut med intresset för kvinnor i den svenska historien. 
 Andelen anonyma kvinnor i böckerna är lika liten som för de namngivna. Ofta nämns kvinnor dessutom som pendanger till män: bondens, hantverkarens eller arbetarens hustru, liksom i sammanställningen munkar och nunnor, där nunnorna sedan inte nämns mer i texten. Av specialavsnitt om kvinnor framgår på ett par 
 68 
  
 SOU 2010:10 
  
 Sammanfattande synpunkter 
 ställen deras aktiva deltagande i produktion av flera slag, liksom också i ett par fall de områden där de var ensamproducenter, bland annat mjölk- och mejerihanteringen. Men när verksamma i jordbruk, hantverk, fabriksproduktion och andra arbeten nämns i den övriga texten framställs de som enbart manliga på något undantag när. Detta ger inte bara en missvisande bild av kvinnors historia utan också av hela den ekonomiska historien. Därtill kommer att kvinnornas omfattande produktion i hushållet under äldre tid överhuvudtaget inte behandlas utan blir synlig i böckerna först när den flyttas ut och industrialiseras. Det skeva synsättet gör att också barnens historia försvinner på ett par undantag när. 
  
 I grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken  
 lämnas dock barns historia ett något större utrymme, och skillnader mellan flickor och pojkar kommenteras. Barnen försvinner dock under senare hälften av svenskt  
  
 1900-tal; 
  
  anmärkningsvärt eftersom de då får starkt ökade rättigheter och ökat samhällsutrymme genom reformer som föräldraförsäkring, förbudet mot aga, utbyggnaden av daghem, införande av pappamånad mm. 
  
 Kvinnors insatser förbigås 
 Kvinnornas starka ställning i klostren under medeltiden kommer bort i gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 och grundskoleboken 
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken,  
 och nämns enbart i korthet i gymnasieboken  
 Människan genom tiderna.  
 Det mäktiga Vadstena kloster får endast en rad i en marginalnotis i den sistnämnda, medan munkarnas verksamhet i Nydala och Alvastra kloster ägnas större uppmärksamhet. Ingen av böckerna nämner kvinnors ställning som studenter och professorer vid de italienska universiteten från  
  
 1100-talet 
  
  och framåt. Vetenskapsmän, uppfinnare och geografiska upptäckare lämnas stort utrymme i samtliga böcker utom grundskoleboken  
 Reynolds Historia.  
 Men endast en kvinna nämns: Decker i grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken.  
 Den dubbla Nobelpristagaren Munoz nämns alltså ingenstans. 
  
 Upplysningsfilosoferna ägnas uppmärksamhet och respekt, men deras inställning till kvinnor förbigås med undantag av ett kort omnämnande av  
 Hernandez 
  Wright kvinnosyn. Shaffer saknas i samtliga böcker, liksom Miller. Kvinnorörelsen finns inte med under de politiska ideologierna, där för övrigt enbart en av böckerna i korthet nämner Myers 
 69 
  
 Sammanfattande synpunkter 
  
 SOU 2010:10 
 påtalande av förtrycket av kvinnor. Kvinnorörelsen räknas inte heller in under folkrörelserna, men har en rubrik i gymnasieboken  
 Alla tiders historia,  
 som också nämner namn på svenska kvinnosaksföreningar och en kvinnosakskvinna under  
 1800-talet. 
  När den allmänna rösträttens genombrott nämnts för de nordiska länderna eller bara för Sverige försvinner intresset för rösträttens införande helt; den långsamma och sena demokratiseringsprocessen i Europa tematiseras därmed inte, inte heller diskuteras kvinnors till en början mycket låga representation i riksdag och regeringar. 
 Kvinnors ökade rättigheter finns med som korta omnämnanden för  
 1800-talet; 
  mest i  
 Alla tiders historia,  
 som också ägnar ett något större intresse åt jämställdhetsfrågor med bland annat omnämnandet av pappamånadens införande. I övrigt betraktas jämställdhet som en fråga för kvinnor. 
 Genus problematiseras inte i någon av böckerna, vare sig ifråga om kvinnor eller män. Kvinnor och kvinnors förhållanden beskrivs övervägande med citat från män och ur mäns synpunkt. I tre av böckerna finns uttryck som måste betraktas som sexistiska. 
 I lärarhandledningen till gymnasieboken  
 Människan genom tiderna  
 ska pojkarnas intresse för historia väckas genom läsning av Hale, Brown, Trujillo, kapten Blod, Hjortfot och genom Hollywoodfilmer om kaparkrig på  
 1500-talet 
  och indiankrig på  
 1900-talet. 
  Hur flickors intresse ska väckas framgår inte. Få av övningsuppgifterna har ett innehåll som berör kvinnor; desto fler ägnas åt män. 
 Det nämns 104 män vid namn i arbetsuppgifterna till grundskoleboken  
 SO Direkt. Historia. Ämnesboken.  
 Men bara en kvinna: Drottning Huynh. Ett ytterligt fåtal uppgifter ägnas åt jämställdhet och kvinnors historia. 
 Massivt utrymme ägnar böckerna åt krigen med en koncentration på krigens förlopp, medan kvinnornas insatser och förhållanden under krigen i stort sett lämnas därhän. Några upplysningar om fredsrörelser förekommer inte. Lärarhandledningen till  
 Människan genom tiderna  
 har en omfattande kartavdelning som nästan helt ägnas åt gränsförändringar genom århundradena och den beledsagande texten handlar om krig. Kvinnors insatser och livsvillkor under krigen berörs ytterst litet. Grundskoleboken  
 Sofi Historia  
 ägnar 12 sidor åt första världskriget, medan den allmänna rösträttens genomförande förbigås. 
 70 
  
 SOU 2010:10 
  
 Sammanfattande synpunkter 
 Läroplan och kursplaner följs inte 
 De fyra läroböcker och den lärarhandledning som här tagits upp motsvarar ifråga om jämställdhet vare sig läroplanens föreskrifter, kursplanernas mål eller författarnas egna intentioner, givetvis förutsatt att de anser att kvinnor, deras insatser, förhållanden och rättigheter har samma värde som mäns. Medvetenheten om ett möjligt jämställdhetsperspektiv är låg; när ordet jämställdhet används gäller det på något undantag när enbart kvinnor. Framställningarna innehåller inga analyser av det samhälleliga förhållandet mellan kvinnor och män. Homosexualitet nämns i gymnasieboken  
 Människan genom tiderna  
 enbart i samband med framställningen om Aten. Möjligheten att åtminstone i det grekiska sammanhanget ta upp kvinnlig homosexualitet missar man genom att i textboken inte nämna vare sig Vargas eller Guerra. 
  
 1  
  
 Gymnasieboken  
 Alla tiders historia  
 har några meningar om homosexuellas ökade rättigheter i slutet av boken. Med fördel skulle denna historia ha kunnat behandlas åtminstone under  
 1900-talet, 
  när både sjukdoms- och kriminalstämpel till slut hävdes. 
 En historieskrivning som skulle utgå från att kvinnor är likvärdiga med män, där kvinnor skulle studeras och framställas som tänkande, handlande, upplevande och skapande subjekt skulle få andra tyngdpunkter än dem som ges i de här behandlade läroböckerna. De historiska frågorna skulle gälla kvinnor i samma mån som män. Hur levde kvinnorna respektive männen? Vilka var kvinnors respektive mäns historiska villkor, också i förhållande till varandra och till barn? Hur påverkade de och påverkades av olika historiska skeenden och förändringar? Vilka verksamheter och verksamhetsområden var deras, gemensamma och var för sig? 
 En sådan historieskrivning skulle också med nödvändighet medföra att mannen tematiseras och att manligheten problematiseras på samma sätt som kvinnan. I de läroböcker som här granskats är mannen, hans liv och verksamhet – utan att det på något sätt medvetandegörs – norm, huvudperson och styrande för urvalet och behandlingen av de samhällsområden som tas upp. Det framstår som ett oundgängligt krav, att detta förhållande medvetandegörs och diskuteras. En sådan problematisering av mannens ställning och verksamheter skulle leda till analyser om varför just vissa 
  
 1  
 I kartavsnittet i lärarhandledningen finns faktiskt följande fråga: Orden  
 lesbisk, pergament  
 och  
 lakonisk  
 har bildats efter tre namn som omnämns på kartan. Vilka då? Förklara bakgrunden!, Lärarhandledningen, s. 171. 
 71 
  
 Sammanfattande synpunkter 
  
 SOU 2010:10 
 samhällsområden tenderar att tematiseras medan andra utelämnas, varför delar av produktionen beskrivs som manliga, fastän de inte är det, varför diskussioner om ideologi, politik, människovärde och demokratisering har en tendens att bara handla om mannen, varför mannens historiska frånvaro i väsentliga delar av produktion, hushåll och barn motsvaras av en frånvaro av dessa områden i läroböckerna, varför krigen bara tematiseras ur männens synpunkt, kort sagt vilka männen var och var de fanns i samhället under olika tider. En sådan analys och en sådan utgångspunkt skulle, som jag ser det, självklart leda till analyser av det samhälleliga förhållandet mellan kvinnor och män. 
 Men också med de perspektiv som författarna säger sig vilja lägga, borde den historia som faktiskt behandlas i de här granskade böckerna grundläggande omarbetas till en annan och korrekt framtoning. Ur svensk och nordisk synvinkel bör det vara enkelt att åstadkomma. Det är inte bara så, att kvinno- och genushistorisk forskning idag har nått en omfattning och tagit fram kunskap och resultat som räcker långt i ett sådant företag. Det finns också goda förlagor att gå till, inte minst när det gäller den svenska historien från 1720 och framåt, just det tidsavsnitt som visar anmärkningsvärda brister i de granskade böckerna. Ett exempel är en lärobok för universitetsbruk,  
 Det svenska samhället  
  
 1720–2006. 
  
  Böndernas och arbetarnas tid 
 . 
  
 2  
  
 Här är kvinnors liv och arbete – och barns – integrerade i framställningen, oavsett vilka delar av samhället det gäller. Kvinnorörelse, kvinnornas politiska genombrott och jämställdhetsfrågornas roll behandlas utförligt. Barn och ungdomar, flickor såväl som pojkar, finns kontinuerligt med. Boken kom i sin första upplaga år 2004. Den tänkbara invändningen, att författarna har ett betydligt större utrymme till förfogande än de här granskade läroböckerna faller på den integration av barns, kvinnors och mäns livsvillkor och arbete som kännetecknar framställningen i  
 Det svenska samhället  
  
 1720–2006 
 . 
  Denna integration visar sig inte vara särskilt utrymmeskrävande. Det finns också mot den bakgrunden inte någon ursäkt för att fortsätta att ge ut historiska läromedel som förgäves försöker skyla en gammaldags manlig kanon och ett föråldrat forskningsläge med en och annan påsmetad notis om kvinnor. 
  
 2  
  
 Baker & 
 zzzmargin-right:2px; 
 zzzoverflow:visable; 
 zzzword-wrap: break-word; 
 } 
  
 P { 
 zdisplay:block; 
 } 
  
 .divbreak { 
 clear:both; 
 display:block; 
 zwidth: 100%; 
 zheight: 1px; 
 zword-wrap: break-word; 
 } 
  
 .xecp { 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
    
 } 
  
 .ec { 
   border-style:solid; 
   border-width:1px; 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
 } 
  
 .TOPS { 
   overflow:visable; 
   margin:2px; 
   width:690px !important; 
 }