sou 2022 51  
  
 En ny statistik över hushållens tillgångar och skulder 
  
 Betänkande av Utredningen om statistik över hushållens tillgångar och skulder 
  
 Stockholm 2022 
  
 SOU 2022:51 
  
 SOU och Ds finns på regeringen.se under Rättsliga dokument. 
  
 Svara på remiss – hur och varför 
  
 Statsrådsberedningen, SB PM 2021:1. 
  
 Information för dem som ska svara på remiss finns tillgänglig på regeringen.se/remisser. 
  
 Layout: Kommittéservice, Regeringskansliet 
  
 Omslag: Hill 
  
 Tryck och remisshantering: Hill, Stockholm 2022 
  
 ISBN  
 9978-91-525-0474-1 
  (tryck) 
  
 ISBN  
 978-91-525-0475-8 
  (pdf) 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för Finansdepartementet 
  
 Regeringen beslutade den 28 januari 2021 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att grundligt belysa och analysera hur individ- baserad statistik över hushållens tillgångar och skulder kan tas fram och användas för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställ- ning utan att den personliga integriteten och skyddet för person- uppgifter åsidosätts (dir. 2021:4). Enligt kommittédirektiven ska utredaren också analysera vad som behövs för att registerhållande myndigheter ska kunna lämna ut uppgifter om inkomstförhållanden och förmögenheter på individnivå till organisationen Luxembourg Income Study (LIS) och lämna nödvändiga författningsförslag. Den 5 maj 2022 beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till utredningen (dir. 2022:38). 
  
 Den seniora rådgivaren Bates förordnades den 
  
 28 januari 2021 till särskild utredare. 
  
 Som experter att biträda utredningen förordnades från och med den 10 februari 2021 rådgivaren vid Finansinspektionen Miller, chefsjuristen vid Statistiska centralbyrån (SCB) Archer, seniora ekonomen vid Svensk Försäkring Patton, ämnesexperten vid SCB Taylor, statistikchefen vid Sveriges riksbank Jyry Hokkanen, seniora rådgivaren vid Svenska Bankföreningen Pena, professorn vid Handelshögskolan i Stockholm Gomez och docenten vid Stockholms universitet Summers. Den 30 april 2021 lämnade Archer sitt uppdrag och ersattes från den 1 maj 2021 av verksjuristen vid SCB Kajsa Edholm. 
  
 Till sakkunnig förordnades från och med den 10 februari 2021 ämnesrådet vid Finansdepartementet Smith. 
  
 Huvudsekreterare i utredningen har varit rådmannen Mcdaniel och sekreterare har varit seniora ekonomen Hardy och hovrättsassessorn Banks. Därutöver har biträdande juristen Hull anlitats för språkgranskning. 
  
 Utredningen, som har antagit namnet Utredningen om statistik över hushållens tillgångar och skulder, överlämnade den 29 april 2021 delrapporten Utlämnande av mikrodata till Luxembourg In- come Study (LIS), se bilaga 3. 
  
 Utredningen överlämnar härmed sitt betänkande En ny statistik över hushållens tillgångar och skulder (SOU 2022:51). Till betänkan- det fogas tre särskilda yttranden. 
  
 Utredningens uppdrag är med detta slutfört. 
  
 Stockholm i oktober 2022 
  
 Bates 
  
 /Niklas Brooks 
  
 Hardy 
  
 Banks 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 13 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 19 
  
 1 
  
 Författningsförslag..................................................... 
  
 25 
  
 1.1Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen 
  
 (1973:1173) ............................................................................. 
  
 25 
  
 1.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och 
  
 sekretesslagen (2009:400)....................................................... 
  
 27 
  
 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (2022:000) om 
  
 Sveriges riksbank..................................................................... 
  
 29 
  
 1.4Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2001:100) om den officiella statistiken ................................ 
  
 30 
  
 1.5Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2009:93) med instruktion för Finansinspektionen ............. 
  
 43 
  
 1.6Förslag till förordning om ändring i offentlighets- och 
  
 sekretessförordningen (2009:641) ......................................... 
  
 44 
  
 2 
  
 Utredningens uppdrag och arbete................................ 
  
 45 
  
 2.1 
  
 Utredningsuppdraget.............................................................. 
  
 45 
  
 2.2 
  
 Utredningsarbetet................................................................... 
  
 47 
  
 2.3 
  
 Betänkandets disposition........................................................ 
  
 48 
  
 3 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata ........ 
  
 51 
  
 3.1 
  
 Hushållens tillgångar och skulder på aggregerad nivå .......... 
  
 51 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2022:51 
  
 3.2Ett stort samhällsbehov av individbaserad statistik och 
  
 mikrodata ................................................................................ 
  
 53 
  
 3.3 Finansiell stabilitet.................................................................. 
  
 56 
  
 3.3.1Individbaserade data för att förstå riskerna 
  
 med hushållens skuldsättning................................. 
  
 56 
  
 3.3.2Hushållens skuldsättning och den finansiella 
  
 och makroekonomiska stabiliteten ........................ 
  
 58 
  
 3.3.3Individbaserade data för att utvärdera 
  
 makrotillsynsåtgärder ............................................. 
  
 61 
  
 3.4 Stabiliseringspolitik ................................................................ 
  
 63 
  
 3.4.1 
  
 Penningpolitik och finanspolitik............................ 
  
 63 
  
 3.4.2Individbaserade data bidrar till bättre analyser 
  
 och prognoser.......................................................... 
  
 64 
  
 3.4.3Hushållens balansräkningar och 
  
 penningpolitik ......................................................... 
  
 65 
  
 3.4.4 
  
 Fördelningseffekter av penningpolitiken .............. 
  
 67 
  
 3.4.5Hushållens balansräkningar och finanspolitisk 
  
 stabiliseringspolitik ................................................. 
  
 67 
  
 3.5 
  
 Skuldsättning och konsumentskydd ..................................... 
  
 69 
  
 3.6 
  
 Inkomster, förmögenheter och fördelningsanalyser ............ 
  
 71 
  
 3.6.1 
  
 Inkomstskillnader ................................................... 
  
 71 
  
 3.6.2 
  
 Fördelningseffekter och fördelningsanalyser........ 
  
 72 
  
 3.6.3Förmögenhetsutvecklingens förklaringsfaktorer och påverkan på andra 
  
 områden ................................................................... 
  
 74 
  
 4 
  
 Nuvarande ordning..................................................... 
  
 77 
  
 4.1 
  
 Inledning ................................................................................. 
  
 77 
  
 4.2 
  
 Den officiella statistiken och SCB ........................................ 
  
 77 
  
 4.2.1 
  
 Lagen om den officiella statistiken ........................ 
  
 77 
  
 4.2.2 
  
 Förordningen om den officiella statistiken ........... 
  
 79 
  
 4.2.3 
  
 SCB .......................................................................... 
  
 82 
  
 4.3Andra myndigheter som samlar in finansiell 
  
 information ............................................................................. 
  
 84 
  
 4.3.1 
  
 Riksbanken .............................................................. 
  
 84 
  
 6 
  
 SOU 2022:51 
  
 Innehåll 
  
 4.3.2 
  
 Finansinspektionen ................................................. 
  
 87 
  
 4.4Databasen för övervakning och tillsyn över 
  
 finansmarknaderna.................................................................. 
  
 90 
  
 4.5Regler om personuppgiftsbehandling och enskildas rätt 
  
 till personlig integritet ............................................................ 
  
 92 
  
 4.5.1 
  
 Regeringsformen ..................................................... 
  
 93 
  
 4.5.2 
  
 Europakonventionen ............................................... 
  
 98 
  
 4.5.3 
  
 Dataskyddskonventionen ....................................... 
  
 99 
  
 4.5.4 
 EU-stadgan 
  om de grundläggande 
  
 rättigheterna........................................................... 
  
 100 
  
 4.5.5 
  
 Dataskyddsförordningen ...................................... 
  
 100 
  
 4.5.6 
  
 Dataskyddslagen.................................................... 
  
 107 
  
 4.6 
  
 Offentlighet- och sekretess.................................................. 
  
 108 
  
 4.6.1 
  
 Sekretess mellan och inom myndigheter ............. 
  
 108 
  
 4.6.2 
  
 Sekretess i statistikverksamhet ............................. 
  
 109 
  
 5 
  
 Ett nytt statistikområde............................................ 
  
 115 
  
 5.1 
  
 En del av den officiella statistiken........................................ 
  
 115 
  
 5.2 
  
 Ändamålen med statistiken .................................................. 
  
 125 
  
 5.3Avvägningen mellan behovet av statistik och intresset 
  
 av integritetsskydd ................................................................ 
  
 130 
  
 5.4 Registerbaserad och indirekt inhämtning av uppgifter....... 
  
 137 
  
 5.5Uppgiftsskyldighet för finansiella företag, kommuner, 
  
 regioner och statliga myndigheter ....................................... 
  
 139 
  
 5.6 
  
 Individer och hushåll ............................................................ 
  
 143 
  
 5.7 
  
 Tillgångar och skulder i enskild näringsverksamhet ........... 
  
 144 
  
 5.8 
  
 Inhämtningsfrekvens ............................................................ 
  
 146 
  
 5.9 
  
 Tillgång för tillgång, skuld för skuld och tröskelvärden .... 
  
 148 
  
 7 
  
 InnehållSOU 2022:51 
  
 6 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga 
  
 konsumtionsvaror..................................................... 
  
 151 
  
 6.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 151 
  
 6.2 
  
 Marknadsvärdering av bostäder ........................................... 
  
 152 
  
 6.3 
  
 Fastigheter och tomträtter................................................... 
  
 158 
  
 6.4 
  
 Bostadsrätter ......................................................................... 
  
 167 
  
 6.5 
  
 Reala tillgångar i utlandet..................................................... 
  
 172 
  
 6.6 
  
 Varaktiga konsumtionsvaror................................................ 
  
 177 
  
 7 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar............................. 
  
 185 
  
 7.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 185 
  
 7.2 
  
 Medel på inlåningskonto ...................................................... 
  
 186 
  
 7.3 
  
 Noterade finansiella instrument .......................................... 
  
 191 
  
 7.4 
  
 Onoterade fondandelar ........................................................ 
  
 198 
  
 7.5 
  
 Övriga onoterade finansiella instrument ............................ 
  
 210 
  
 7.6 
  
 Pension och försäkring ........................................................ 
  
 218 
  
 7.6.1 
  
 Långsiktigt sparande till pension ......................... 
  
 218 
  
 7.6.2 
  
 Allmän pension ..................................................... 
  
 222 
  
 7.6.3 
  
 Tjänstepension ...................................................... 
  
 225 
  
 7.6.4 
  
 Privat pensionssparande ....................................... 
  
 238 
  
 7.6.5 
  
 Privat kapitalförsäkring (ej pension) ................... 
  
 242 
  
 7.7 
  
 Kryptotillgångar ................................................................... 
  
 245 
  
 7.8 
  
 Finansiella tillgångar i utlandet ............................................ 
  
 249 
  
 8 
  
 Uppgifter om skulder ............................................... 
  
 251 
  
 8.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 251 
  
 8.2 
  
 Lån från Centrala studiestödsnämnden .............................. 
  
 253 
  
 8.3 
  
 Bostadslån ............................................................................. 
  
 257 
  
 8.4 
  
 Konsumtionslån.................................................................... 
  
 265 
  
 8 
  
 SOU 2022:51Innehåll 
  
 8.5 
  
 Skulder hos inkassoföretag................................................... 
  
 277 
  
 8.6 
  
 Skulder hos Kronofogdemyndigheten ................................ 
  
 279 
  
 8.7 
  
 Skuldsanering ........................................................................ 
  
 283 
  
 8.8 
  
 Övriga ekonomiska åtaganden ............................................. 
  
 285 
  
 9 
  
 Ansvarig myndighet för det nya statistikområdet.......... 
  
 289 
  
 9.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 289 
  
 9.2 
  
 Innebörden av uppdraget...................................................... 
  
 289 
  
 9.3 
  
 Myndigheternas uppdrag och roller..................................... 
  
 290 
  
 9.3.1 
  
 SCB......................................................................... 
  
 290 
  
 9.3.2 
  
 Finansinspektionen ............................................... 
  
 291 
  
 9.3.3 
  
 Riksbanken............................................................. 
  
 292 
  
 9.4SCB ska vara statistikansvarig myndighet för det nya 
  
 statistikområdet .................................................................... 
  
 294 
  
 9.5Utvidgad utlämning av uppgifter till Luxembourg 
  
 Income Study (LIS) .............................................................. 
  
 297 
  
 10 
  
 Tillgången till mikrodata .......................................... 
  
 299 
  
 10.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 299 
  
 10.2 
  
 Utlämnande av mikrodata .................................................... 
  
 301 
  
 11 
  
 Personuppgiftsbehandling ........................................ 
  
 317 
  
 11.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 317 
  
 11.2 
  
 Rättslig grund för behandling av personuppgifter.............. 
  
 317 
  
 11.3 
  
 SCB:s behandling av personuppgifter ................................. 
  
 319 
  
 11.4 
  
 De mottagande myndigheternas behandling 
  
 av personuppgifter ................................................................ 
  
 321 
  
 11.5 
  
 Forskares behandling av personuppgifter ........................... 
  
 326 
  
 11.6 
  
 Ytterligare behandling för statistik- 
  
 och forskningsändamål och skyddsåtgärder........................ 
  
 329 
  
 9 
  
 InnehållSOU 2022:51 
  
 11.7 
  
 Informationsplikt ................................................................. 
  
 333 
  
 11.8 
  
 Undantag från de registrerades rättigheter ......................... 
  
 335 
  
 11.9 
  
 Gallring och bevarande......................................................... 
  
 340 
  
 12 
  
 Ändringar i kreditupplysningslagen ............................ 
  
 343 
  
 13 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................ 
  
 349 
  
 13.1 
  
 Ikraftträdande ....................................................................... 
  
 349 
  
 13.2 
  
 Behovet av övergångsbestämmelser och retroaktiv 
  
 tillämpning ............................................................................ 
  
 351 
  
 14 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag ........................ 
  
 355 
  
 14.1 
  
 Kraven på en konsekvensanalys........................................... 
  
 355 
  
 14.2 
  
 Utredningens förslag............................................................ 
  
 355 
  
 14.3 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag ................................ 
  
 357 
  
 14.3.1 
  
 Övergripande konsekvenser ................................. 
  
 357 
  
 14.3.2 Konsekvenser för den statistikansvariga 
  
 myndigheten.......................................................... 
  
 360 
  
 14.3.3 Konsekvenser för andra statliga myndigheter 
  
 samt för kommuner och regioner ........................ 
  
 361 
  
 14.3.4 
  
 Konsekvenser för företag ..................................... 
  
 366 
  
 14.3.5 Konsekvenser för den personliga integriteten .... 
  
 375 
  
 14.4 
  
 Förslagets förenlighet med  
 EU-rätten ................................ 
  
 377 
  
 14.5 
  
 Förslag till finansiering......................................................... 
  
 377 
  
 15 
  
 Författningskommentar ............................................ 
  
 379 
  
 15.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen 
  
 (1973:1173) ........................................................................... 
  
 379 
  
 15.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i offentlighets- 
  
 och sekretesslagen (2009:400) ............................................. 
  
 380 
  
 15.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2022:000) om 
  
 Sveriges riksbank .................................................................. 
  
 382 
  
 10 
  
 SOU 2022:51 
  
 Innehåll 
  
 Särskilda yttranden .......................................................... 
  
 383 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2021:4 ............................................. 
  
 401 
  
 Bilaga 2 
  
 Kommittédirektiv 2022:38 ........................................... 
  
 413 
  
 Bilaga 3 Utlämnande av mikrodata till Luxemburg Income 
  
 Study (LIS).................................................................... 
  
 415 
  
 Bilaga 4 
  
 Resultat utvärdering av köpeskillingskoefficient........ 
  
 503 
  
 Bilaga 5 
  
 Variabeluppsättning ...................................................... 
  
 507 
  
 Bilaga 6 
  
 Euroclear Sweden Nominees ....................................... 
  
 515 
  
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 En ny statistik över hushållens tillgångar och skulder 
  
 Mellan 1999 och 2007 framställde Statistiska centralbyrån (SCB) statistik över hushållens tillgångar och skulder i Sverige, den s.k. för- mögenhetsstatistiken. Vid framställningen användes i stor utsträck- ning de kontrolluppgifter som lämnades till Skatteverket inom ramen för förmögenhetstaxeringförfarandet. När förmögenhets- skatten upphörde att gälla 2007 upphävdes också stora delar av den tidigare kontrolluppgiftsskyldigheten. Därmed förändrades förut- sättningarna för att framställa förmögenhetsstatistik på grundval av lämnade taxeringsuppgifter. Sverige saknar därför sedan 2007 stati- stik över hushållens tillgångar och skulder. Sverige skiljer sig i detta avseende från bl.a. Danmark och Norge. 
  
 Enligt utredningen finns det ett stort samhällsbehov av att på nytt framställa statistik över hushållens tillgångar och skulder. För en sådan framställning behövs uppgifter på individnivå. Om sådana upp- gifter samlas in, kommer det också vara möjligt för bl.a. Riksbanken och Finansinspektionen att göra djupgående analyser av skuldutveck- lingen, bedriva ett krisförebyggande arbete och främja finansiell stabilitet. Riksbanken skulle i sådant fall ha bättre möjligheter att bedriva en väl avvägd penningpolitik och Finansinspektionen skulle ha bättre möjligheter att utvärdera effekter av olika makrotillsyns- åtgärder. Även andra myndigheter vars uppdrag har betydelse för den samhällsekonomiska utvecklingen skulle kunna dra nytta av att en ny statistik över hushållens tillgångar och skulder framställs och förutsättningarna för att utforma politiken inom en mängd olika områden skulle förbättras. Statistiken är också viktig för att kunna förmedla information och kunskap om hur det ekonomiska välstån- det ser ut till såväl en bredare allmänhet som andra intressenter. 
  
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2022:51 
  
 Eftersom den kontrolluppgiftsskyldigheten som låg till grund för den tidigare förmögenhetsstatistiken har upphävts behöver insam- lingen av uppgifter för att framställa en ny statistik ske på ett i huvudsak annat sätt än tidigare. 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 Enligt kommittédirektiven syftar uppdraget till att åter möjliggöra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder. Officiell statistik regleras i statistikförfattningarna – lagen (2001:99) om den officiella statistiken, statistiklagen, och förordningen (2001:100) om den officiella statistiken, statistik- förordningen. Av statistikförordningen framgår inom vilka ämnes- och statistikområden det ska produceras officiell statistik. Utred- ningen föreslår att den nya statistiken ska vara ett nytt statistik- område benämnt Hushållens tillgångar och skulder under ämnes- området Hushållens ekonomi. 
  
 SCB ska vara statistikansvarig myndighet 
  
 Utredningen har vid valet av statistikansvarig myndighet för det nya statistikområdet övervägt Riksbanken, Finansinspektionen och SCB som tänkbara alternativ. Utredningen föreslår att SCB ska vara stati- stikansvarig myndighet för det nya statistikområdet bl.a. eftersom SCB redan är statistikansvarig myndighet för huvuddelen av den officiella statistiken på det ekonomiska området, inklusive de befint- liga statistikområdena under ämnesområdet Hushållens ekonomi. SCB har också ett uttryckligt uppdrag vad gäller att sprida officiell statistik och att bedriva uppdragsverksamhet. SCB:s uppdragsverk- samhet består bl.a. av att tillhandahålla mikrodata åt andra använ- dare. Eftersom uppgifterna som samlas in till den nya statistiken kommer att omfattas av statistiksekretess måste ett utlämnande av mikrodata till andra användare föregås av en prövning av om upp- gifterna kan lämnas ut utan skada eller men för den enskilde eller någon närstående till denne, en s.k. menprövning. SCB framstår enligt utredningen som den mest lämpade myndigheten att hantera 
  
 14 
  
 SOU 2022:51 
  
 Sammanfattning 
  
 denna uppgift och tillgodose andra användares behov av tillgång till mikrodata. 
  
 Variabeluppsättning och personlig integritet 
  
 Utredningens förslag om vilka variabler rörande tillgångar och skulder som ska ingå i statistiken avseende hela den svenska befolkningen framgår av kapitlen  
 6–8 
  och sammanfattas i den variabeluppsättning som finns i bilaga 5. Med variabeluppsättning avser utredningen de uppgifter om individers tillgångar och skulder som ska finnas lagrade och vara sökbara, inte bara för den statistikansvariga myndigheten utan även i viss mån för andra användare. Utredningens förslag i fråga om variabeluppsättning hindrar inte att den statistikansvariga myn- digheten, SCB, samlar in och behandlar andra uppgifter som behövs för framställning av den nya statistiken. 
  
 Uppgifterna har delats in i följande kategorier: reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror (kapitel 6), finansiella tillgångar (kapitel 7) och skulder (kapitel 8). 
  
 Den föreslagna insamlingen kommer enligt utredningens mening att innebära ett sådant betydande intrång i den personliga integri- teten och en sådan kartläggning av den enskildes personliga förhål- landen utan samtycke som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regerings- formen. Utredningen bedömer dock att ändamålen med statistiken är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och att insamlingen av uppgifter inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till dem. Det finns därmed förutsättningar för att begränsa integritets- skyddet i enlighet med bestämmelserna i 2 kap. 20 och 21 §§ reger- ingsformen. Genom att den nya statistiken blir en del av den offi- ciella statistiken finns det också lagstöd för denna begränsning. 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 De uppgifter som kommer att samlas in till den nya statistiken om- fattas av statistiksekretess i SCB:s statistikverksamhet och får som huvudregel inte lämnas ut. Det finns fyra undantag från statistik- sekretessen som möjliggör att uppgifter ändå får lämnas ut efter en menprövning. Undantagen avser, såvitt nu är av intresse, uppgifter som behövs för forsknings- eller statistikändamål och uppgifter som 
  
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2022:51 
  
 inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller liknande förhål- lande är direkt hänförlig till den enskilde. Vid menprövningen är det ofta av avgörande betydelse vilket eventuellt sekretesskydd som uppgifterna får efter att de har lämnats ut. 
  
 Enligt utredningen finns det ett behov av att såväl forskare som vissa myndigheter, däribland Riksbanken, Finansinspektionen och Regeringskansliet ska kunna få tillgång till den mikrodata som sam- lats in till den nya statistiken. 
  
 Enligt utredningen kan SCB, efter en menprövning, lämna ut mikrodata till forskare vid t.ex. Riksbanken, ett statligt universitet eller en högskola med stöd av undantaget för forskningsändamål. Vid menprövningen kan SCB beakta att sekretessen enligt den primära sekretessbestämmelsen om statistiksekretess som huvudregel över- förs till en mottagande myndighet som bedriver forskningsverk- samhet (11 kap. 3 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen [2009:400], OSL). Vid utlämnanden till enskilda forskare utan anknytning till en statlig myndighet, ett universitet eller en högskola kan s.k. förbehåll ställas upp (10 kap. 14 § OSL). 
  
 Utöver Riksbankens behov av mikrodata för forskning har de ovannämnda myndigheterna ett behov av att självständigt kunna bearbeta mikrodata för analys, utvärdering och beslutsunderlag i frågor som rör penningpolitik, finanspolitik, finansiell stabilitet, kon- sumentskydd, makrotillsynsåtgärder samt annan ekonomisk politik. 
  
 För att möjliggöra ett utlämnande av mikrodata i dessa fall före- slår utredningen att statistiksekretess ska gälla för uppgifterna i de undersökningar som genomförs hos mottagarna. På så sätt får upp- gifterna ett lika starkt sekretesskydd efter ett utlämnande. Detta kan beaktas vid den menprövning som SCB ska genomföra i samband med en begäran om utlämnande. Enligt utredningen kan SCB, efter en menprövning, lämna ut mikrodata till de nämnda myndigheterna med stöd av undantaget för statistikändamål eller med stöd av undantaget för uppgifter som inte genom namn, annan identitets- beteckning eller liknande förhållande är direkt hänförliga till den enskilde. 
  
 16 
  
 SOU 2022:51 
  
 Sammanfattning 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 Utredningen föreslår att känsliga personuppgifter ska få behandlas för framställning av statistik över Hushållens tillgångar och skulder i samma utsträckning som nu gäller för statistikområdena Inkomster och inkomstfördelning och Hushållens utgifter. Vidare föreslås att Riksbankens och Finansinspektionens uppgifter förtydligas på så sätt att förhållanden som gäller hushållens ekonomi uttryckligen ska ingå i myndigheternas uppdrag i fråga om omvärldsbevakning och analys. 
  
 Ändringar i kreditupplysningslagen 
  
 Utredningens förslag om uppgiftsskyldighet för finansiella företag medför betydande kostnader för företagen. I syfte att möjliggöra en mer kostnadseffektiv insamling av uppgifter lämnar utredningen förslag som är avsedda att tydliggöra att kreditupplysningsföretag ska kunna lämna uppgifter om fysiska personer till en statistik- ansvarig myndighet och att utlämnandet av sådana uppgifter inte ska anses utgöra en kreditupplysning. Förslagen möjliggör att finansiella företag som är uppgiftsskyldiga kan anlita ett kreditupplysnings- företag för att fullgöra hela eller en del av sin uppgiftsskyldighet. 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 Författningsändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2024. Utredningen föreslår en övergångsbestämmelse av innebörden 
  
 att den första avläsningstidpunkten enligt föreskrifterna om upp- giftsskyldighet i statistikförordningen ska avse den 31 december 2024. 
  
 Utredningen föreslår också en övergångsbestämmelse som möj- liggör för SCB att samla in uppgifter om enskilda individers medel på inlåningskonton som avser tiden före ikraftträdandet av före- skrifterna om uppgiftsskyldighet. På så sätt är det enligt utredningen möjligt för SCB att ta fram en, jämfört med förslagen i övrigt, mer begränsad statistik för tiden före ikraftträdandet av författnings- förslagen. 
  
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 Utredningens förslag innebär att det återigen kommer att finnas officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder. Förslaget innebär också att mikrodata, dvs. uppgifter på individnivå, ska kunna göras tillgängliga för analys, forskning och utvärdering. Utredning- ens förslag bedöms förbättra förutsättningarna för såväl forskning i makroekonomi som möjligheterna att göra prognoser över den ekonomiska utvecklingen och att utforma politiken inom en rad olika områden. 
  
 Utredningens förslag kommer att innebära ökade kostnader för det stora antalet företag som kommer att vara skyldiga att lämna uppgifter till SCB. Förslagen kommer också att innebära ökade kost- nader för SCB i egenskap av statistikansvarig myndighet. Konsekven- serna för de myndigheter, kommuner och regioner som behöver lämna uppgifter till den nya statistiken bedöms som begränsade. 
  
 Kostnaderna för SCB beräknas till omkring 3,7 miljoner kronor avseende en förstudie i början av år 2023, 20 miljoner kronor per år under åren  
 2023–2025 
  avseende implementeringskostnader och 20 miljoner kronor per år i driftskostnader från år 2024 och framåt. 
  
 Enligt utredningens bedömning begränsas kostnaderna för fram- ställning av den nya statistiken av förslaget att utse SCB till statistik- ansvarig myndighet och att rapporteringen och framställningen av den nya statistiken i huvudsak ska ske årsvis. Uppgifter om vissa tillgångar med hög likviditet och konsumtionslån ska dock rappor- teras kvartalsvis. 
  
 Förslagen kommer också att medföra konsekvenser för den per- sonliga integriteten. Enligt utredningen är konsekvenserna propor- tionerliga och motiverade i förhållande till de samhällsekonomiska vinsterna med den nya statistiken. Utredningen bedömer också att skyddet av de personuppgifter som kommer att behandlas kan till- godoses genom befintliga och föreslagna skyddsåtgärder. 
  
 18 
  
 Summary 
  
 New statistics on household assets and liabilities 
  
 Between 1999 and 2007, Statistics Sweden produced statistics on household assets and liabilities in Sweden, known as wealth statis- tics. The statistics Martinez based on the statements of income submitted to the Swedish Tax Agency as part of the wealth taxation process. When wealth tax Delgado in 2007, significant elements of the previous obligations regarding statements of income Herrera. Lopez changed the conditions for compiling wealth statis- tics on the basis of the tax data submitted. Since 2007, therefore, Sweden has not maintained statistics on household assets and liabilities. Sweden differs in this respect from Denmark and Norway. 
  
 According to the inquiry, there is a significant need in society to resume the production of statistics on household assets and lia- bilities. Such statistics require data at the level of individuals. The collection of such data would also enable organisations such as the Riksbank and Finansinspektionen (Sweden's financial supervisory authority) to conduct  
 in-depth 
  analyses of trends in debt levels, Lewis prevention work and promote financial stability. The Riksbank would then be in a better position to conduct a well- balanced monetary policy and Finansinspektionen would be better able to evaluate the effects of various macroprudential measures. The production of new statistics on household assets and liabilities would also benefit other authorities whose remits are relevant to the development of the Swedish economy and would improve condi- tions for policymaking in a wide range of areas. Statistics are also important for communicating information and knowledge about current economic prosperity to the wider public and to other stake- Esparza. 
  
 19 
  
 Summary 
  
 SOU 2022:51 
  
 Since the obligation to submit statements of income, which pro- vided the basis for previous wealth statistics, has Cobb, data collection for the production of the new statistics Jefferson to be carried out differently from before. 
  
 A new statistics area 
  
 According to the committee’s terms of reference, the aim of the inquiry is to once again enable the production of official statistics on household assets and liabilities. Official statistics are regulated by statutes relating to statistics; the Official Statistics Act (2001:99) and the Official Statistics Ordinance (2001:100). The Statistics Ordinance specifies the subject areas and statistics areas in which official statistics are to be produced. The inquiry proposes that the new statistics should be in a new statistics area called Household Assets and Liabilities under the subject area of Household Finances. 
  
 Statistics Sweden should be the authority responsible for these statistics 
  
 In selecting the authority responsible for the statistics area, the inquiry considered the Riksbank, Finansinspektionen and Statistics Sweden as possible alternatives. The inquiry proposes that Statistics Sweden should be the statistical authority for the new statistics area, partly because Statistics Sweden is already the statistical authority for most official statistics in the economic domain, including existing statistics areas under the Household Finances subject area. Statistics Sweden also has an explicit mandate to disseminate official statistics and conduct activities within its remit. One of the activities in Statis- tics Sweden’s remit is to provide microdata for other users. As the data collected for the new statistics will be subject to statistical con- fidentiality, the disclosure of microdata to other users must be pre- Berry an assessment of whether the data can be disclosed without damage or harm to an individual or a person close to such individual, known as an assessment of damage. According to the inquiry, Montgomery appears to be the most suitable authority to handle this task and meet other users’ need to access microdata. 
  
 20 
  
 SOU 2022:51 
  
 Summary 
  
 Variable set and personal privacy 
  
 The inquiry’s proposals about which variables relating to assets and liabilities should be included in the statistics for the entire Swedish population are set out in Romero  
 6–8 
  and summarised in the set of variables in Appendix 5. By variable set, the inquiry means the data about the assets and liabilities of individuals that should be stored and searchable, not only by the statistical authority but also, to some extent, by other users. The inquiry’s proposal concerning the set of variables does not prevent the authority responsible for the statis- tics, Statistics Sweden, from collecting and processing other data needed to produce these new statistics. 
  
 The data are divided into the following categories: real assets and consumer durables (Chapter 6), financial assets (Chapter 7) and lia- bilities (Chapter 8). 
  
 The proposed collection will, in the opinion of the inquiry, in- volve such significant intrusion into personal privacy and such ana- lysis of individuals’ personal circumstances without consent as refer- red to in Chapter 2, Article 6, second paragraph of the Instrument of Government. However, the inquiry considers that the purposes of the statistics are acceptable in a democratic society and that the collection of data does not go beyond what is necessary in view of these. Thompson is, therefore, a basis for limiting the protection of privacy in accordance with the provisions of Chapter 2, Carlson 20 and 21 of the Instrument of Government. Making the new statistics part of official statistics means there is also a legal basis for such limitation. 
  
 Access to microdata 
  
 The data that will be collected for the new statistics are subject to statistical confidentiality in Statistics Sweden’s statistical activities and may not, as a general rule, be disclosed. However, there are four exceptions to statistical confidentiality that allow data to be dis- closed after an assessment of damage. The exceptions concern, as far as is relevant, data needed for research or statistical purposes and data that cannot be directly attributed to an individual by name, other identifier or similar information. The confidentiality of the 
  
 21 
  
 Summary 
  
 SOU 2022:51 
  
 data after it has been disclosed is often a crucial factor in the personal data protection test. 
  
 According to the inquiry, there is a need for both researchers and certain authorities, including the Riksbank, Finansinspektionen and the Swedish Government Offices, to have access to the microdata collected for these new statistics. 
  
 According to the inquiry, Statistics Sweden may, after an assess- ment of damage, disclose microdata to researchers at, for example, the Riksbank, a state university or university college on the basis of the exemption for research purposes. In an assessment of damage, Statistics Sweden may take into account that confidentiality under the primary confidentiality provision on statistical confidentiality is, as a general rule, transferred to a receiving authority conducting research activities (Chapter 11, Article 3, first paragraph of the Public Access to Information and Secrecy Act [2009:400], ‘OSL’). For disclosures to individual researchers without any connection to a government agency, a university or university college, restrictions may be made (Chapter 10, Article 14, ‘OSL’). 
  
 In addition to the Riksbank’s need for microdata for research, the  
 above-mentioned 
  authorities need to be able to process microdata independently for analysis, evaluation and  
 decision-making 
  in mat- ters relating to monetary policy, fiscal policy, financial stability, con- sumer protection, macroprudential measures and other economic policy. 
  
 To enable the disclosure of microdata in Woodward, the inquiry proposes that statistical confidentiality should apply to the data in the surveys carried out by the recipients. This ensures that the data retains equally robust confidentiality after disclosure. Lopez can be taken into account in the assessment of damage that Statistics Sweden must Carter in connection with a request for the dis- closure of data. According to the inquiry, following an assessment of damage, Statistics Sweden may disclose microdata to the afore- mentioned authorities on the basis of the exemption for statistical purposes or on the basis of the exemption for data that cannot be directly attributed to an individual by name, other identifier or similar information. 
  
 22 
  
 SOU 2022:51 
  
 Summary 
  
 Personal data processing 
  
 The inquiry proposes that sensitive personal data may be processed to produce statistics on Household Assets and Liabilities to the same extent as is currently the case for the Income and Income Distribution and Household Expenditure statistics Charles. It is also proposed that the remit of the Riksbank and Finansinspektionen be clarified so that circumstances relating to household finances are explicitly included in the authorities’ remit in terms of monitoring and analysis. 
  
 Amendments to the Credit Information Act 
  
 The inquiry’s proposal on reporting obligations for financial compa- nies Davis. To enable more cost- effective collection of data, the inquiry makes proposals intended to clarify that credit information companies may disclose data on natural persons to a statistical authority and that the disclosure of such data should not be considered a credit check. Pratt proposals allow finan- cial companies with reporting obligations to use a credit information company to fulfil all or part of their reporting obligations. 
  
 Entry into force and transitional rules 
  
 It is proposed that these statutory amendments enter into force on 1 January 2024. 
  
 The report proposes a transitional rule to the effect that the first data analysis date according to the provisions on reporting obli- gations in the Statistics Ordinance shall be 31 December 2024. 
  
 The inquiry also proposes a transitional rule enabling Statistics Sweden to collect data about individuals’ funds in deposit accounts relating to the period before the entry into force of the provisions on reporting obligations. According to the inquiry, this enables Statistics Sweden to produce more limited statistics for the period prior to the entry into force of the statutory proposals than is other- wise the case under the proposals. 
  
 23 
  
 Summary 
  
 SOU 2022:51 
  
 Consequences of the inquiry’s proposals 
  
 The inquiry’s proposals mean that there will once again be official statistics on household assets and liabilities. The proposals also mean that microdata, i.e. data at the level of individuals, can be made avail- able for analysis, research and evaluation. The inquiry’s proposals are expected to improve both conditions for macroeconomic research, and the ability to make forecasts of economic development and formulate policy within a range of different areas. 
  
 The inquiry’s proposals Lawson costs for the large number of companies that will be obliged to submit data to Statistics Sweden. The proposals will also entail increased costs for Statistics Sweden as the authority responsible for these statistics. The impact on govern- ment authorities, municipalities and regions that need to provide data for the new statistics is considered to be limited. 
  
 The costs for Statistics Sweden are estimated at around SEK 
  
 3.7million for a feasibility study in early 2023, SEK 20 million per year between 2023 and 2025 for implementation costs and SEK 20 million per year for operational costs from 2024 onwards. The inquiry assesses that the costs of producing the new statistics are limited by the proposal to designate Statistics Sweden as the statis- tical authority and that the reporting and production of these new statistics will mainly take place on an annual basis. 
  
 However, data on certain  
 high-liquidity 
  assets and consumer loans are to be reported on a quarterly basis. 
  
 The proposals will also have implications for personal privacy. According to the inquiry, the consequences are proportionate and justified in view of the  
 socio-economic 
  benefits of the new statistics. The inquiry also considers that the protection of the personal data that will be processed can be met by existing and proposed safe- guards. 
  
 24 
  
 1 Författningsförslag 
  
 1.1Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om kreditupplysningslagen (1973:1173) 
  
 dels att 2 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det ska införas en ny paragraf, 9 a §, och närmast före 9 a § en rubrik av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 §1 
  
 Med kreditupplysning avses i 
  
 Med kreditupplysning avses i 
  
 denna lag uppgifter, omdömen 
  
 denna lag uppgifter, omdömen 
  
 eller råd som lämnas till ledning 
  
 eller råd som lämnas till ledning 
  
 för bedömning av någon annans 
  
 för bedömning av någon annans 
  
 kreditvärdighet eller 
  
 vederhäf- 
  
 kreditvärdighet eller 
  
 vederhäf- 
  
 tighet i övrigt i ekonomiskt hän- 
  
 tighet i övrigt i ekonomiskt hän- 
  
 seende. Uppgifter, 
  
 omdömen 
  
 seende. 
  
 Uppgifter, 
  
 omdömen 
  
 eller råd som lämnas till någon 
  
 eller råd som lämnas till någon 
  
 för att användas i dennes kredit- 
  
 för att användas i dennes kredit- 
  
 upplysningsverksamhet 
  
 anses 
  
 upplysningsverksamhet 
  
 anses 
  
 dock inte som kreditupplysning. 
  
 dock inte som kreditupplysning. 
  
 Detsamma 
  
 gäller uppgifter som 
  
 lämnas 
  
 till 
  
 en sådan 
  
 statistik- 
  
 ansvarig myndighet som avses i lagen (2001:99) om den officiella statistiken och föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. 
  
 1Senaste lydelse 1997:556. 
  
 25 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 Med näringsidkare avses i denna lag även den som, utan att driva näringsverksamhet, har ett så väsentligt inflytande i en viss verk- samhet att uppgifter om hans egna förhållanden behövs för att belysa verksamhetens ekonomiska ställning. 
  
 Uppgifter till en statistik- ansvarig myndighet 
  
 9 a § 
  
 Ett företag som har tillstånd av Integritetsskyddsmyndigheten enligt 3 § första stycket får lämna sådana uppgifter som någon annan är skyldig att lämna för den officiella statistiken till den aktu- Camacho statistikansvariga myndig- heten. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2024. 
  
 26 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 
  
 Härigenom föreskrivs att 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 24kap. 8 §1 
  
 Sekretess gäller i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan 
  
 hänföras till den enskilde. 
  
 Motsvarande sekretess gäller i 
  
 Motsvarande sekretess gäller i 
  
 annan jämförbar 
  
 undersökning 
  
 annan jämförbar undersökning 
  
 som utförs av Riksrevisionen, av 
  
 som utförs av Riksrevisionen, av 
  
 riksdagsförvaltningen, av Stats- 
  
 riksdagsförvaltningen, av 
  
 Riks- 
  
 kontoret eller inom det statliga 
  
 banken, av 
  
 Statskontoret 
  
 eller 
  
 kommittéväsendet. 
  
 Detsamma 
  
 inom det statliga kommittéväsen- 
  
 gäller annan jämförbar undersök- 
  
 det. Detsamma gäller annan jäm- 
  
 ning som utförs av någon annan 
  
 förbar undersökning som utförs 
  
 myndighet i den 
  
 utsträckning 
  
 av någon annan myndighet i den 
  
 regeringen meddelar föreskrifter 
  
 utsträckning 
  
 regeringen 
  
 med- 
  
 om det. 
  
 delar föreskrifter om det. 
  
 Uppgifter som behövs för forsknings- eller statistikändamål och uppgift som inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller liknande förhållande är direkt hänförlig till den enskilde får dock lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Detsamma gäller en uppgift som avser en avliden och som rör dödsorsak eller dödsdatum, om uppgiften behövs i ett nationellt eller regionalt kvalitetsregister enligt patientdatalagen (2008:355). 
  
 1Senaste lydelse 2014:415. 
  
 27 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio år, om uppgiften avser en enskilds personliga förhållanden, och annars i högst tjugo år. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2024. 
  
 28 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (2022:000) om Sveriges riksbank 
  
 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 9 § lagen (2022:000) om Sveriges riksbank ska ha följande lydelse. 
  
 Lydelse enligt prop. 2021/22:41 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1kap. 9 § 
  
 Riksbanken ska följa den all- 
  
 Riksbanken ska följa och ana- 
  
 männa ekonomiska utvecklingen 
  
 lysera den allmänna ekonomiska 
  
 och utvecklingen på de finan- 
  
 utvecklingen, förhållanden 
  
 som 
  
 siella marknaderna. 
  
 gäller hushållens 
  
 ekonomi 
  
 och 
  
 utvecklingen på 
  
 de finansiella 
  
 marknaderna. 
  
 Riksbanken ska identifiera hot mot en hållbar utveckling som påverkar förutsättningarna för verksamheten enligt denna lag. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2024. 
  
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 1.4Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken 
  
 Regeringen föreskriver i fråga om förordningen (2001:100) om den officiella statistiken 
  
 dels att 5 c och 15 §§ samt bilagan till förordningen ska ha föl- jande lydelse, 
  
 dels att det ska införas nio nya paragrafer, 5  
 e–5 
  m §§, och när- mast före 5 e § en rubrik av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 5 c § 1 
  
 Kommuner och regioner ska för den officiella statistiken lämna de uppgifter som avses i 5 §  
 1–7, 
  samt uppgifter om 
  
 1.preliminära och definitiva årliga bokslut, 
  
 2.budget och plan för resultat- och balansräkning enligt 5 kap. 2 § och 6 kap. 2 § lagen (2018:597) om kommunal bokföring och redovisning, 
  
 3.utfall av kommunernas och regionernas resultaträkning för räkenskapsårets första tertial samt årsprognoser för innevarande år vid utgången av samma tertial, 
  
 4. företag ägda av kommuner 
  
 4. företag ägda av kommuner 
  
 och regioner, och 
  
 och regioner, 
  
 5. alternativa utförare av kom- 
  
 5. alternativa utförare av kom- 
  
 mun- och regionfinansierad verk- 
  
 mun- och regionfinansierad verk- 
  
 samhet. 
  
 samhet, och 
  
 6. förmånsbestämda 
  
 tjänstepensioner. 
  
 Kommuner och regioner ska för den officiella statistiken dess- utom lämna kvartalsvisa uppgifter om intäkter och kostnader, finan- siella tillgångar och skulder, balansräkningsposter, investeringsutgif- ter samt kvartalsvisa årsprognoser för dessa. 
  
 1Senaste lydelse 2019:1040. 
  
 30 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 Finansiella företag 
  
 5 e § 
  
 Kreditinstitut och utländska 
  
 kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finan- sieringsrörelse som driver verk- samhet genom filial i Sverige och värdepappersbolag med sidotill- stånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 1 eller 8 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden ska för den officiella statistiken lämna uppgifter per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år om fysiska personers inlåningskonton vad gäller 
  
 1.kontonummer och samtliga kontohavares personnummer, 
  
 2.tillgodohavande och upp- lupen ränta, 
  
 3.valuta, 
  
 4.i förekommande fall, bind- ningstid, 
  
 5.inlåningsränta i procent, och 
  
 6.det kontohållande institutets organisationsnummer. 
  
 5 f § 
  
 Värdepapperscentraler enligt lagen (1998:1479) om värdepapp- erscentraler och kontoföring av finansiella instrument ska för den officiella statistiken lämna upp- gifter per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år om fysiska personers inne- hav av finansiella instrument som är upptagna till handel på en 
  
 31 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 reglerad marknad enligt lagen (2007:528) om värdepappers- marknaden och som inte ingår i ett individuellt pensionssparande en- ligt lagen (1993:931) om indivi- duellt pensionssparande vad gäller 
  
 1. ägarens personnummer, 
  
 2. instrumenttyp och instru- mentets namn i klartext, 
  
 3. antal instrument och kurs eller i förekommande fall nomi- nellt belopp, samt marknadsvärde i kronor eller i procent av nomi- nellt belopp, 
  
 4. i förekommande fall, ISIN- (International Securities Identifi- cation Number), CUSIP- (Com- mittee on Uniform Security Iden- tification Procedures), SEDOL- nummer (Stock Exchange Daily Official List) eller motsvarande beteckning, 
  
 5. emittentens organisations- nummer och  
 LEI-kod 
  (Legal Entity Identifier), eller om detta saknas, emittentens namn och hemland, och 
  
 6. i förekommande fall, det förvaltande institutets organisa- tionsnummer. 
  
 Om det finansiella instrum- entet är förvaltarregistrerat enligt lagen (1998:1479) om värdepapp- erscentraler och kontoföring av finansiella instrument ska i stället förvaltaren lämna de uppgifter som avses i första stycket. 
  
 32 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 5 g § 
  
 Försäkringsföretag enligt för- säkringsrörelselagen (2010:2043) som har tillstånd för direkt liv- försäkringsrörelse avseende för- säkringsklasserna I eller III och tjänstepensionsföretag enligt lagen (2019:742) om tjänstepensions- företag ska för den officiella stati- stiken lämna uppgifter per den 31 december varje år om fysiska personers privata kapital- och pen- sionsförsäkringar och om tjänste- pensioner som tryggas genom 
  
 tjänstepensionsförsäkring vad gäller 
  
 1.den försäkrades personnum- 
  
 mer, 
  
 2.försäkringsnummer och, i förekommande fall, försäkrings- form: förmånsbestämd eller pre- miebestämd försäkring, 
  
 3.typ av förvaltning: tradi- tionell försäkring för vilken för- säkringsgivaren bär placerings- risken, traditionell försäkring för vilken försäkringstagaren eller någon annan ersättningsberät- tigad bär placeringsrisken, eller fondförsäkring, 
  
 4.ackumulerat pensionskapi- tal, intjänad förmånsbestämd pen- sionsrätt eller ackumulerat värde, 
  
 5.i förekommande fall, de värdepapper som är placerade i försäkringar och för vilka försäk- ringstagaren eller någon annan ersättningsberättigad bär placer- ingsrisken och värdet av dessa, 
  
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 6. i förekommande fall, val av återbetalningsskydd, 
  
 7. i förekommande fall, kol- lektivavtalsområde, 
  
 8. i förekommande fall, uppgift om att utbetalning påbörjats, och 
  
 9. organisationsnummer avseende försäkringsgivaren. 
  
 5 h § 
  
 Försäkringsföretag enligt för- säkringsrörelselagen (2010:2043) som har tillstånd för direkt skade- försäkringsrörelse avseende för- säkringsklass ”14. Kredit” ska för den officiella statistiken lämna uppgifter per den 31 december varje år om fysiska personers tjänstepensioner som garanteras till följd av bestämmelser i kollek- tivavtal vad gäller 
  
 1. den pensionsberättigades personnummer, 
  
 2. intjänad förmånsbestämd, pensionsrätt, och 
  
 3. pensionsgrundande tjänstetid. 
  
 5 i § 
  
 Pensionssparinstitut enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande som har till- stånd att driva pensionssparrörelse ska för den officiella statistiken 
  
 lämna uppgifter per den 31 december varje år om fysiska personers individuella pensions- sparande vad gäller 
  
 34 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.kontohavarens personnum- 
  
 mer, 
  
 2.kontonummer, 
  
 3.i förekommande fall, till- godohavande av inlånade medel, 
  
 4.i förekommande fall, de värdepapper som ingår i det indi- viduella pensionssparandet och deras marknadsvärde, 
  
 5.i förekommande fall, uppgift om att utbetalning har påbörjats, och 
  
 6.pensionssparinstitutets organisationsnummer. 
  
 5 j § 
  
 Det företag som är skyldigt att lämna kontrolluppgift om scha- blonintäkt för investeringsspar- konto enligt 22 kap. 16 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) och om schablonintäkt vid innehav av andelar i vissa fonder och fond- företag enligt 22 kap. 17 och 19 §§ skatteförfarandelagen ska för den officiella statistiken lämna upp- gifter per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år om fysiska personers inne- hav av onoterade andelar i värde- pappersfonder, utländska fond- företag samt specialfonder och andra alternativa investerings- fonder som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad vad gäller 
  
 1.ägarens personnummer, 
  
 2.antalet fondandelar och  
 NAV-kurs 
  (nettoandelsvärde), 
  
 35 
  
 FörfattningsförslagSOU 2022:51 
  
 3.  
 ISIN-nummer 
  (Interna- tional Securities Identification Number) och fondens namn i klartext, och 
  
 4. emittentens  
 LEI-kod 
  (Legal Entity Identifier). 
  
 Första stycket gäller inte för utländska  
 AIF-förvaltare 
  och ut- ländska värdepappersföretag. 
  
 5 k § 
  
 Kreditinstitut och utländska 
  
 kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finan- sieringsrörelse som driver verk- samhet genom filial i Sverige samt företag som har tillstånd att lämna 
  
 bostadskrediter enligt lagen (2016:1024) om verksamhet med bostadskrediter ska för den offi- ciella statistiken lämna uppgifter per den 31 december varje år om fysiska personers bostadskrediter som är förenade med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostads- rätt eller liknande rätt vad gäller 
  
 1. samtliga låntagares person- nummer, 
  
 2. lånenummer,  
 avtals-ID 
  eller den individuella beteckning i övrigt som långivaren använder i fråga om det aktuella lånet, 
  
 3. lånets utestående nominella belopp och förfallodatum, 
  
 4. startdatum och åtagande- belopp vid startdatum, 
  
 5. överenskommen årlig ränta i procent vid rapporteringstill- 
  
 36 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 fället, räntejusteringsdatum och räntebindningstid, 
  
 6.amorteringstyp: rak amor- tering eller annuitet och storleken på den senaste amorteringen, 
  
 7.den säkerhet som har läm- nats för lånet i form av inteckning 
  
 ifast egendom eller tomträtt, eller pant i bostadsrätt samt uppgift om säkerhetens fastighetsbeteckning eller geografiska placering, och 
  
 8.långivarens organisations- nummer. 
  
 De institut som anges i första stycket ska också lämna uppgifter om bostadskrediter som har över- låtits till ett företag som inte är uppgiftsskyldigt enligt första stycket och som institutet har åtagit sig att administrera i för- hållande till låntagaren. Med att administrera i förhållande till lån- tagaren avses att institutet tar emot betalning av ränta och amortering för lånet från låntagaren. 
  
 5 l § 
  
 Kreditinstitut och utländska 
  
 kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finan- sieringsrörelse som driver verk- samhet genom filial i Sverige, värdepappersbolag som har till- stånd att lämna kunder kredit enligt lagen (2007:528) om värde- pappersmarknaden samt företag som har tillstånd enligt lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter ska för 
  
 37 
  
 FörfattningsförslagSOU 2022:51 
  
 den officiella statistiken lämna uppgifter per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år om fysiska personers kre- diter som inte är sådana bostads- 
  
 krediter som 
  
 avses 
  
 i 5 k § vad 
  
 gäller 
  
 1. samtliga 
  
 låntagares person- 
  
 nummer, 
  
 2. lånenummer, 
  
 avtals-ID 
  
 eller den individuella beteckning i övrigt som långivaren använder i fråga om det aktuella lånet, 
  
 3. åtagandebelopp vid start- datum, 
  
 4. lånets utestående nominella belopp och förfallodatum, 
  
 5. lånetyp: blancolån, objekts- lån, kort- eller kontokredit, depå- kredit, eller annan fakturakredit, 
  
 6. årlig ränta i procent vid rap- porteringstillfället, 
  
 7. amorteringstyp: rak amor- tering eller annuitet, och storleken på den senaste amorteringen, 
  
 8. i förekommande fall, den säkerhet som lämnats för lånet i form av värdepapper, fordon eller annat, och 
  
 9. långivarens organisations- nummer. 
  
 De institut som anges i första stycket ska också lämna uppgifter om krediter som överlåtits till företag som inte är uppgiftsskyl- diga enligt första stycket och som institutet har åtagit sig att admi- nistrera i förhållande till lån- tagaren. Med att administrera i 
  
 38 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 förhållande till låntagaren avses att institutet tar emot betalning av ränta och avbetalning för lånet eller krediten från låntagaren. 
  
 5 m § 
  
 Den som har tillstånd från Integritetsskyddsmyndigheten att bedriva inkassoverksamhet enligt inkassolagen (1974:182) ska för den officiella statistiken lämna uppgifter per den 31 mars, 30 juni 30 september och 31 december varje år om fysiska personers skul- der som övertagits för indrivning i inkassoverksamhet vad gäller 
  
 1.samtliga gäldenärers person- nummer, 
  
 2.den aktuella borgenärens organisationsnummer, 
  
 3.skuldens utestående nomi- nella belopp och upplupen ränta, 
  
 4.det datum när skulden för- värvades, och 
  
 5.om skulden är föremål för en pågående avbetalningsplan eller inte. 
  
 Den som är uppgiftsskyldig en- ligt första stycket ska också lämna uppgifter om fordringar som har överlåtits till ett företag som inte är uppgiftsskyldigt enligt första stycket och som den uppgifts- skyldige ansvarar för att driva in. 
  
 Med att ansvara för att driva in fordran avses att gäldenären kan betala skulden till den uppgifts- skyldige med befriande verkan. 
  
 39 
  
 FörfattningsförslagSOU 2022:51 
  
 15 §2 
  
 En statistikansvarig myndig- 
  
 En statistikansvarig myndig- 
  
 het får inom sitt verksamhets- 
  
 het får inom sitt verksamhets- 
  
 område meddela föreskrifter om 
  
 område meddela föreskrifter om 
  
 verkställighet av bestämmelserna 
  
 verkställighet av bestämmelserna 
  
 om uppgiftsskyldighet i 7 och 
  
 om uppgiftsskyldighet i 7 och 
  
 8 §§ lagen (2001:99) om den 
  
 8 §§ lagen 
  
 (2001:99) 
  
 om 
  
 den 
  
 officiella statistiken och  
 5–5 
  d §§ 
  
 officiella 
  
 statistiken 
  
 och 
  
 5– 
  
 denna förordning. 
  
 5 m §§ denna förordning. 
  
 1.Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2024. 
  
 2.Bestämmelserna om uppgiftsskyldighet för finansiella företag 
  
 i5  
 e–5 
  m §§ ska tillämpas för första gången vid den avläsning som ska ske per den 31 december 2024. 
  
 3.Bestämmelsen om uppgiftsskyldighet i 5 e § ska tillämpas även 
  
 ifråga om uppgifter som avser tiden före ikraftträdandet, dock endast i den utsträckning som den statistikansvariga myndigheten begär det och i den mån uppgifterna inte har gallrats av uppgifts- lämnaren. 
  
 2Senaste lydelse 2013:946. 
  
 40 
  
 SOU 2022:51Författningsförslag 
  
 Bilaga3 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Den officiella statistiken 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 Officiell statistik och vilka myndigheter som ansvarar för respektive område 
  
 ________________________________________________________ 
  
 Officiell statistikAnsvarig myndighet 
  
 ________________________________________________________ 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 HUSHÅLLENS EKONOMI 
  
 Inkomster och inkomstfördelning 
  
 SCB 
  
 Hushållens utgifter 
  
 SCB 
  
 Behandling av känsliga personuppgifter 
  
 För framställning av statistik över Inkomster och inkomstfördelning och Hushållens utgifter får personuppgifter enligt 8 § behandlas som avser utbetalningar i samband med enskilda personers ohälsa samt medlemskap i fackförening och trossamfund. 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 3Senaste lydelse 2021:581. 
  
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Den officiella statistiken 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 Officiell statistik och vilka myndigheter som ansvarar för respektive område 
  
 ________________________________________________________ 
  
 Officiell statistikAnsvarig myndighet 
  
 ________________________________________________________ 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 HUSHÅLLENS EKONOMI 
  
 Inkomster och inkomstfördelning 
  
 SCB 
  
 Hushållens utgifter 
  
 SCB 
  
 Hushållens tillgångar och skulder 
  
 SCB 
  
 Behandling av känsliga personuppgifter 
  
 För framställning av statistik över Inkomster och inkomstför- delning, Hushållens utgifter och Hushållens tillgångar och skulder får personuppgifter enligt 8 § behandlas som avser utbetalningar i sam- band med enskilda personers ohälsa samt medlemskap i fackförening och trossamfund. 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 42 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.5Förslag till förordning om ändring i förordningen (2009:93) med instruktion för Finansinspektionen 
  
 Regeringen föreskriver i fråga om förordningen (2009:93) med instruktion för Finansinspektionen att 2 §4 ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
  
 Myndigheten ska inom ramen för egna beslut om resurs- fördelning och planering arbeta för att det finansiella systemet 
  
 –är stabilt och präglas av ett högt förtroende med väl fungerande marknader som tillgodoser hushållens och företagens behov av finansiella tjänster, 
  
 –ger ett högt skydd för konsumenter, och 
  
 –bidrar till en hållbar utveckling. 
  
 Myndigheten ska särskilt 
  
 Myndigheten 
  
 ska särskilt 
  
 svara för att följa och analysera 
  
 svara för att följa och analysera 
  
 utvecklingen 
  
 inom 
  
 ansvarsom- 
  
 utvecklingen 
  
 inom 
  
 ansvarsom- 
  
 rådet. Om myndigheten bedö- 
  
 rådet, även vad gäller förhållanden 
  
 mer att instabilitet i finanssek- 
  
 som avser hushållens ekonomi. 
  
 torn riskerar att negativt påverka 
  
 Om myndigheten 
  
 bedömer att 
  
 det svenska finansiella systemets 
  
 instabilitet i finanssektorn riske- 
  
 funktionssätt, 
  
 ska 
  
 regeringen 
  
 rar att negativt påverka det 
  
 underrättas. 
  
 svenska finansiella 
  
 systemets 
  
 funktionssätt, 
  
 ska 
  
 regeringen 
  
 underrättas. 
  
 Myndigheten ska se till att de regelverk och rutiner som myn- digheten disponerar över är kostnadseffektiva och enkla för med- borgare och företag att förstå och följa. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2024. 
  
 4Senaste lydelse 2020:10. 
  
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 1.6Förslag till förordning om ändring i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641) 
  
 Regeringen föreskriver i fråga om offentlighets- och sekretessför- ordningen (2009:641) att 7 §5 ska ha följande lydelse. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Sekretess gäller hos följande myndigheter avseende de under- sökningar som anges nedan för uppgifter som avser en enskilds per- sonliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Föreskrifterna i 24 kap. 8 § tredje stycket första meningen och fjärde stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller, om inte en längre gående begränsning i sekre- tessen anges i det följande. 
  
 _______________________________________________________ 
  
 Myndighet 
  
 Undersökning 
  
 Särskilda 
  
 begränsningar 
  
 i sekretessen 
  
 ______________________________________________________ 
  
 -------------------------------------------------------------------------- 
  
 Finansinspektionen 
  
 utvärderingar och ana- 
  
 lyser av finansiell sta- 
  
 bilitet, makrotillsyn 
  
 och konsumentskydd 
  
 -------------------------------------------------------------------------- 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2024. 
  
 5Senaste lydelse 2022:7. 
  
 44 
  
 2Utredningens uppdrag och arbete 
  
 2.1Utredningsuppdraget 
  
 Riksbanken lämnade i maj 2019 en framställning till riksdagen om statistik över hushållens tillgångar och skulder (framst. 2018/19:RB4). I framställan påtalade Riksbanken behovet av ny insamling och detaljerade uppgifter över hushållens tillgångar och skulder. Riks- banken anförde att detaljerade uppgifter om hushållens tillgångar och skulder väsentligt skulle stödja en fördjupad finansiell analys och stärka Riksbankens och Finansinspektionens möjligheter att motverka finansiell instabilitet. Genom analys av hushållens till- gångar och skulder baserad på mikrodata ansåg Riksbanken att det skulle finnas bättre möjligheter att bedriva en väl avvägd penning- politik och att Finansinspektionen skulle ha bättre möjligheter att utvärdera effekter av olika makrotillsynsåtgärder. Även andra myn- digheter skulle enligt Riksbanken få ett nödvändigt stöd i de uppdrag som har bäring på den samhällsekonomiska utvecklingen. Enligt Riksbanken hade varken Riksbanken, Finansinspektionen eller Gutierrez tistiska centralbyrån (SCB) ett tillräckligt lagstöd för att kunna genomföra den insamling av detaljerade uppgifter som bedömdes nödvändig för att tillgodose analysbehoven. Riksbanken bedömde dock att det antagligen var mest lämpligt att insamlingen gjordes av SCB. Riksbanken föreslog i framställningen att en utredning skulle tillsättas för att göra de avvägningar som behövs t.ex. angående vilka uppgifter som ska ingå, hur och av vilken myndighet uppgifterna ska samlas in, vilka behandlingar som ska tillåtas samt vilka myndigheter och organisationer som ska få tillgång till uppgifterna. Finansinspek- tionen och SCB ställde sig bakom framställan. 
  
 Finansutskottet delade Riksbankens bedömning att det behövs en ny detaljerad statistik över hushållens tillgångar och skulder för 
  
 45 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2022:51 
  
 att Riksbanken och Finansinspektionen och eventuellt andra be- rörda svenska myndigheter ska kunna göra djupgående analyser av skuldutvecklingen, bedriva ett krisförebyggande arbete och mot- verka finansiell instabilitet i det svenska samhället. Enligt utskottet kompliceras dock frågan bl.a. av att den data som behövs för att bygga upp en grundlig statistik utgörs av känslig och skyddad per- soninformation. Utskottet ansåg därför att regeringen borde tillsätta en utredning för att grundligt belysa och analysera hur en detaljerad statistik över hushållens tillgångar och skulder skulle kunna byggas upp och användas utan att den personliga integriteten och person- uppgiftsskyddet åsidosätts. Riksdagen beslutade den 23 oktober 2019 att bifalla Riksbankens framställning och tillkännage för regeringen som sin mening det som finansutskottet hade anfört om att reger- ingen skulle tillsätta en utredning om en ny statistik över hushållens tillgångar och skulder (bet. 2019/20:FiU8, rskr. 2019/20:16). 
  
 Regeringen beslutade den 28 januari 2021 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag avseende statistik över hus- hållens tillgångar och skulder. Enligt kommittédirektiven ska utred- ningen belysa och analysera hur individbaserad statistik över hus- hållens tillgångar och skulder kan tas fram och användas för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning utan att den per- sonliga integriteten och skyddet för personuppgifter åsidosätts. Upp- draget syftar till att åter möjliggöra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder samt att mikrodata, dvs. upp- gifter på individnivå, ska kunna göras tillgängliga för analys, forskning och utvärdering. Med ett sådant bättre underlag finns det förutsätt- ningar för att genomföra grundligare analyser av hur individer och hushåll agerar till följd av olika  
 ekonomisk-politiska 
  beslut och hur sådana beslut påverkar välfärdsutvecklingen och makroekonomin. Det ger i sin tur bättre förutsättningar för att utforma politiken inom flera områden, bl.a. vad gäller fördelningspolitiken, stabiliserings- politiken och åtgärder som avser finansiell stabilitet. Mikrodata gör det också möjligt att genomföra grundligare analyser av frågor som rör bl.a. konsumentskydd och makrotillsyn. 
  
 Utredningen ska i fråga om tillgången till mikrodata bl.a. ta ställ- ning till vilka myndigheter och organisationer som bör kunna få till- gång till insamlade uppgifter, för vilka syften och vilka eventuella begränsningar som behöver finnas för deras behandling av uppgif- terna. 
  
 46 
  
 SOU 2022:51 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 Kommittédirektiven finns i bilaga 1. 
  
 Genom tilläggsdirektiv den 5 maj 2022 förlängdes utrednings- tiden till den 14 oktober 2022 (se bilaga 2). 
  
 Därutöver har utredningen haft i uppdrag att analysera vad som behövs för att registerhållande myndigheter ska kunna lämna ut upp- gifter om inkomstförhållanden och förmögenheter till data- och forskningscentret Luxembourg Income Study (LIS) på individnivå, och lämna nödvändiga författningsförslag. Denna del av uppdraget har redovisats i en delrapport den 29 april 2021. Delrapporten finns 
  
 ibilaga 3. 
  
 2.2Utredningsarbetet 
  
 Arbetet har bedrivits i utredningens sekretariat som, utöver den sär- skilde utredaren, har bestått av en huvudsekreterare och två ytter- ligare sekreterare. Vidare har utredningen biträtts av en sakkunnig från Finansdepartementet samt experter från Finansinspektionen, Handelshögskolan i Stockholm, SCB, Svenska Bankföreningen, Svensk Försäkring, Sveriges riksbank och Stockholms universitet. 
  
 Arbetet har i huvudsak bedrivits på sedvanligt sätt med regel- bundna sammanträden med experterna och den sakkunnige. Till följd av spridningen av coronaviruset har emellertid vissa samman- träden ägt rum på distans med digitala hjälpmedel. 
  
 Utredningen har haft samråd med Bostadsregisterutredningen (Fi 2020:10) och Överskuldsättningsutredningen (Fi 2021:08). Vidare har utredningens sekretariat, utöver de myndigheter och organisationer som är företrädda i expertgruppen och de aktörer som berörs i bilaga 3, haft kontakter med eller inhämtat synpunkter från företrädare för Arbetsförmedlingen, Association of Swedish Covered Bonds Issuers (ASCB), Euroclear Sweden AB, Fond- bolagens förening, Handelsbanken AB, Hoist Kredit Ltd., Integri- tetsskyddsmyndigheten, Lantmäteriet, Kommittén för finansiell stabilitet (Fi 2013:09), Pensionsmyndigheten, Försäkringsbolaget PRI Pensionsgaranti, ömsesidigt, Riksgäldskontoret, Skatteverket, SKR, Sparbankernas Riksförbund, SPV, Svensk Inkasso, Svensk Värdepappersmarknad och UC AB. 
  
 Utredningen har låtit SCB göra en undersökning av korrela- tionen mellan beräknade marknadsvärden (taxeringsvärde multipli- 
  
 47 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2022:51 
  
 cerat med köpekillingskoefficient) och faktisk köpeskilling för sålda småhus under åren  
 2015–2021. 
  Det redovisade resultatet framgår av bilaga 4. 
  
 2.3Betänkandets disposition 
  
 Detta betänkande är disponerat på följande sätt. 
  
 •Kapitel 3 berör behovet av dels en individbaserad statistik över hushållens tillgångar och skulder, dels att kunna bearbeta de mikrodata som ska ligga till grund för statistiken. 
  
 •I kapitel 4 finns en redogörelse över gällande rätt och nuvarande ordning i övrigt. 
  
 •Kapitel 5 innehåller överväganden och förslag som berör utred- ningsarbetet generellt sett, bl.a. vad gäller att den nya statistiken ska vara en del av den officiella statistiken, ändamålen med statistiken och avvägningen i förhållande till integritetsskyddet. 
  
 •Kapitlen 6 och 7 innehåller överväganden och förslag i fråga om specifika tillgångsslag. 
  
 •På ett motsvarande sätt finns överväganden och förslag i fråga om olika slags skulder och andra former av ekonomiska åtaganden i kapitel 8. 
  
 •I kapitel 9 tar utredningen ställning till vilken myndighet som ska vara statistikansvarig myndighet. 
  
 •Kapitel 10 rör tillgången till mikrodata vad gäller andra myndig- heter än den statistikansvariga myndigheten. 
  
 •Frågor om personuppgiftsbehandling berörs i kapitel 11. 
  
 •Vidare finns överväganden och förslag i fråga om ändringar i kreditupplysningslagen i kapitel 12. 
  
 •Slutligen rör kapitel 13 ikraftträdande- och övergångsbestäm- melser, 
  
 •kapitel 14 konsekvenser av utredningens förslag och 
  
 •författningskommentarer till författningsförslagen ges i kapi- tel 15. 
  
 48 
  
 SOU 2022:51 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 Till betänkandet finns sex bilagor, varav bilagorna  
 1–4 
  berörs ovan. Bilaga 5 innehåller en komplett variabeluppsättning baserat på utred- ningens förslag i kapitlen  
 6–8. 
  En förteckning över förvaltare av finan- siella instrument finns i bilaga 6. 
  
 49 
  
 3Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 3.1Hushållens tillgångar och skulder på aggregerad nivå 
  
 Under en längre tid har hushållens tillgångar och skulder på aggre- gerad nivå stigit snabbt. Hushållens skulder i relation till disponibel inkomst uppgick i slutet av 2020 till omkring 205 procent (se figur 3.1). Om bostadsrättsföreningarnas lån inkluderas uppgick hushållens skuldkvot 2019 till 216 procent av disponibel inkomst.1 Merparten av hushållens skulder, omkring 80 procent, utgörs av bostadslån. Resterande del utgörs av konsumtionslån, som innefattar lån med annan säkerhet än bostad, lån utan säkerhet (s.k. blancolån) och köp på avbetalning. Sett under en längre period har bostadslånen vuxit snabbare än andra lån. De senaste åren har dock blancolånen vuxit snabbare än bostadslånen – med omkring 8 procent i årstakt.2 I syn- nerhet har större blancolån vuxit snabbt.3 
  
 1Svenska konsumtionslån 2020, Finansinspektionen. 
  
 2Finansiell stabilitet 2020:2, Sveriges riksbank. 
  
 3Svenska konsumtionslån 2020, Finansinspektionen. 
  
 51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 Figur 3.1 Hushållens skulder 
  
 I procent av disponibel inkomst respektive totala tillgångar 
  
 230 
  
 210 
  
 190 
  
 170 
  
 150 
  
 130 
  
 110 
  
 90 
  
 70 
  
 50 
  
 1980 1984 1988 1992 1996 2000 2004 2008 2012 2016 2020 
  
 Hushållens skulder/disponibel inkomst (vänster axel) 
  
 Hushållen skulder/totala tillgångar (höger axel) 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 Källa: SCB. 
  
 Parallellt med utvecklingen avseende hushållens skulder har också hushållens tillgångar på aggregerad nivå ökat. Detta har skett dels genom värdeökningar på tillgångar, dels genom ökat sparande.4 Hus- hållens tillgångar kan i huvudsak delas in i finansiella tillgångar och reala tillgångar. Till hushållens finansiella tillgångar räknas hushål- lens innehav av aktier och fondandelar, medel på inlåningskonto i bl.a. banker m.m. (se kapitel 7). Bostadsrättsandelar redovisas i finans- räkenskaperna som en finansiell tillgång, men betraktas oftast som en real tillgång, tillsammans med småhus för permanentboende och fritidshus (se kapitel 6). 
  
 4Se till exempel Boyd och Hughes, Smith, Svenska hushålls likvida tillgångar, 2021,  
 FI-analys 
  28, Finansinspektionen. 
  
 52 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 Figur 3.2 Hushållens tillgångar 
  
 Procent av disponibel inkomst 
  
 1400 
  
 1200 
  
 1000 
  
 800 
  
 600 
  
 400 
  
 200 
  
 0 
  
 1980 1984 1988 1992 1996 2000 2004 2008 2012 2016 2020 
  
 Hushållens totala tillgångar/disponibel inkomst 
  
 Hushållens bostadstillgångar/disponibel inkomst 
  
 Hushållens finansiella tillgångar/disponibel inkomst 
  
 Källa: SCB. 
  
 3.2Ett stort samhällsbehov av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 Sedan förmögenhetsskatten avskaffades 2007 och uppgifter om för- mögenhet i självdeklarationen togs bort, saknas det detaljerade upp- gifter på individnivå om hushållens tillgångar och skulder. SCB har sedan dess saknat förutsättningar att framställa förmögenhetssta- tistik och det går således inte att basera vare sig analyser eller forsk- ning på aktuella uppgifter om de svenska hushållens balansräkningar. Sverige skiljer sig i detta avseende från andra länder, däribland Danmark, Finland och Norge som alla i varierande utsträckning sam- lar in uppgifter om hushållens tillgångar och skulder för framställning av förmögenhetsstatistik. Denna utländska statistik och den äldre svenska förmögenhetsstatistiken används i stor utsträckning för ana- lyser och forskning inom såväl nationalekonomi som finansiell eko- nomi. Det handlar bl.a. om undersökningar av vad som driver hus- hållens investeringsbeslut och vilken effekt som avkastningen på förmögenhet har på t.ex. konsumtion och pensionssparande och vil- 
  
 53 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 Green roll som familjebakgrunden har för möjligheten att bygga upp en förmögenhet.5 
  
 Enligt kommittédirektiven ska utredningen grundligt belysa och analysera hur individbaserad statistik över hushållens tillgångar och skulder kan tas fram och användas för att ge en fullgod bild av hus- hållens finansiella ställning. Uppdraget syftar vidare till att på nytt möjliggöra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder samt möjliggöra att mikrodata (se faktaruta nedan) ska kunna göras tillgängliga för analys, forskning, och utvärdering. Utred- ningen bedömer att samhällsbehovet av såväl individbaserad statistik som att tillhandahålla mikrodata är omfattande och rör flera områden. 
  
 Statistiken kan användas för att förmedla information och kun- skap om hushållens ekonomiska situation till såväl en bredare all- mänhet som beslutsfattare och andra intressenter. Det finns också ett behov för såväl den statistikansvariga myndigheten som för andra myndigheter och forskare att kunna bearbeta mikrodata som samlats in till statistiken för en djupare analys och för att kunna beräkna ut- fall av föreslagna policyförändringar. Det kan t.ex. handla om ana- lyser av hur individer och hushåll agerar till följd av olika ekonomisk- politiska beslut och hur sådana beslut påverkar välfärdsutvecklingen och makroekonomin. Det ger i sin tur bättre förutsättningar för att utforma politiken inom flera områden, såsom åtgärder för finansiell stabilitet, stabiliseringspolitiken och fördelningspolitiken. 
  
 Avsaknaden av individbaserad statistik över hushållens tillgångar och skulder medför att det inte är möjligt att dra några säkra slutsat- ser om förhållandet mellan hushållens ökade skuldsättning och hus- hållens tillgångar, t.ex. vad gäller hur många hushåll eller individer som har en nettoförmögenhet som överstiger en viss nivå. Med andra ord är det utan sådan statistik svårt att få en helhetsuppfatt- ning om enskilda individers totala ekonomiska situation. Det går t.ex. inte att se om högt skuldsatta individer också har tillgångar, eller hur mycket dessa tillgångar är värda. Vidare går det inte att med sä- 
  
 5Calvet, L., Smith, Soto, Neal., P.; Down or Out: Assessing the Welfare Costs of House- hold Investment Mistakes, Journal of Political Economy, 2007, vol. 115, no. 5; Calvet, L., Smith, Soto, Neal., P.; Fight or Flight? Portfolio Rebalancing by Individual Investors, The Quarterly Journal of Economics, februari 2009; Di Maggio, M., Morris, Brown, Cox, K., Stock Market Returns and Consumption, The Journal of Finance, december 2020, vol. LXXV, no. 6; Fagereng, A., Mogstad, M., Rønning, M., Why Do Wealthy Parents Have Wealthy Children?, Journal of Political Economy, 2021,vol 129, no. 3; Taylor, Rodriguez, Parker, S., Housing Wealth or Collateral: How Home Value Shocks Drive Home Equity Extraction and Spending, Journal of the European Economic Association, 2020, s.  
 1-38. 
  
 54 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 kerhet säga om personer med en mycket låg inkomst är fattiga efter- som de kanske har en förmögenhet som de kan leva av. Det går inte heller att analysera mikrodata för att se hur individers respons på  
 ekonomisk-politiska 
  beslut påverkas av om de har en förmögenhet eller inte. 
  
 Individen är observationsenheten i fråga om utredningens för- slag, men i detta kapitel används både individen och hushållet som analysenhet. Anledningen till detta är att det i vissa sammanhang är av intresse att studera data på hushållsnivå. Individbaserade data är dock en förutsättning för att kunna ta fram data på hushållsnivå (se faktaruta). 
  
 Utredningen har i avsnitt 3.1 redogjort för hur de svenska hus- hållens tillgångar och skulder på aggregerad nivå har utvecklats över tid. I detta avsnitt redogör utredningen för att det utöver denna mak- rostatistik finns ett samhällsbehov av att på nytt framställa individba- serad statistik över hushållens tillgångar och skulder. I avsnitt 3.3 ges härutöver en bild av behovet av att kunna genomföra mer djup- gående analyser baserade på statistik och mikrodata för att värna sta- biliteten i det finansiella systemet. I de följande avsnitten diskuteras behovet av motsvarande analyser för att fördjupa den stabiliserings- politiska analysen (avsnitt 3.4), för att motverka överskuldsättning (avsnitt 3.5), och för analyser av fördelningseffekter (avsnitt 3.6). 
  
 Faktaruta: Vad är mikrodata? 
  
 Mikrodata är data på individnivå, dvs. för enskilda individer, hus- håll eller företag. Mikrodata är grunden för all framställning av statistik. Genom att sammanföra mikrodata avseende en mindre grupp individer kan aggregerad statistik produceras och grup- perna jämföras med statistiska mått. Om mikrodata i stället adderats till en summa på nationell nivå (makrodata) går en del information förlorad i och med att det inte går att dra slutsatser om skillnader mellan olika grupper av individer. När t.ex. hushål- lens skuldkvot beräknas på makrodata divideras hushållens totala skulder med hushållens totala disponibla inkomster. Det gör att även hushåll som inte har skulder men som har inkomst inklude- ras i beräkningarna, trots att de senare inte är relevanta för att bedöma hushållens förmåga att bära sina skulder. Aggregering av mikrodata till befolkningsgrupper gör det däremot möjligt att be- 
  
 55 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 räkna en genomsnittlig skuldkvot för enbart de hushåll som har skulder. Detta kan ske genom att summera skulderna för de hus- håll som har skulder och dividera med hushållens disponibla in- komst. Alternativt kan ett genomsnitt av enskilda hushålls skuld- kvot beräknas. Mikrodata på individnivå gör det dessutom möjligt att analysera fördelningen av individuella skuldkvoter totalt eller uppdelat på olika egenskaper t.ex. inkomst och boenderegion. 
  
 Med hjälp av individbaserade data är det också möjligt att uti- från varje individs balansräkning räkna samman dessa till ett hus- hålls samlade balansräkning. Skulle man däremot endast ha upp- gifter på hushållsnivå går det inte att ta reda på vem i hushållet som äger vad och vem som kan befinna sig i en mer riskfylld situation vid en förändrad hushållsammansättning, som t.ex. skilsmässa. 
  
 Mikrodata ger således en flexibilitet som gör det möjligt att producera annan typ av statistik och genomföra andra typer av analyser. Mikrodataanalys handlar inte om att studera enskilda individer utan snarare grupper av individer, definierade utifrån olika kriterier, för att se hur dessa påverkas av olika ekonomiska händelser och hur de agerar i ekonomin. 
  
 3.3Finansiell stabilitet 
  
 3.3.1Individbaserade data för att förstå riskerna med hushållens skuldsättning 
  
 Finansiell stabilitet innebär att det finansiella systemet kan upprätt- hålla sina grundläggande funktioner och har god motståndskraft mot störningar som hotar dessa funktioner. Det finansiella systemets grundläggande funktioner är att förmedla betalningar, omvandla spa- rande till finansiering och hantera risker. Finansiell stabilitet är en för- utsättning för en välfungerande och balanserad ekonomi. I Sverige delas ansvaret för finansiell stabilitet mellan regeringen (Finans- departementet), Finansinspektionen, Riksbanken och Riksgälds- kontoret (se vidare SOU 2019:46 s.  
 864–868). 
  
 Flera svenska och internationella bedömare har under en längre tid lyft hushållens skuldsättning som ett av de största hoten mot den finansiella och makroekonomiska stabiliteten i Sverige. Makroeko- 
  
 56 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 nomisk instabilitet kan i sin tur påverka den finansiella stabiliteten och vice versa. 
  
 De svenska hushållens skuldsättning har ökat under många år. Den var under våren 2022 på en historiskt hög nivå. Den höga skuld- sättningen beror till stor del på de kraftigt stigande bostadspriserna, som i sin tur har påverkats av de låga räntor som har gällt under för- hållandevis lång tid fram till våren och sommaren 2022 
  
 Det finns argument för varför skuldsättningen än så länge inte utgör ett problem: dels har intill nyligen de låga räntorna gjort att räntekvoten har varit mycket låg, dvs. hushållens räntebetalningar efter skatt i relation till disponibel inkomst, dels att hushållens till- gångar, bostäder och finansiella tillgångar också har ökat parallellt med den stigande skuldsättningen (se avsnitt 3.1). Under det första halvåret 2022 har dock inflation och räntor stigit kraftigt och en sva- gare tillväxt förväntas både i Sverige och globalt. Högt skuldsatta hushåll är räntekänsliga och stigande räntor innebär teoretiskt sett att hotet mot den finansiella stabiliteten har ökat. 
  
 Aggregerade data över hushållssektorns totala tillgångar och skulder kan emellertid inte ge svar på om de skuldsatta hushållen också har stora tillgångar. För det behövs mikrodata på hushållsnivå. Med sådana data kan man exempelvis beräkna skulder i förhållande till tillgångar för alla hushåll i ekonomin för att ta reda på hur många hus- håll som är sårbara i händelse av en negativ ekonomisk utveckling.6 
  
 Denna typ av data över hushållens förmögenhet har efterfrågats länge. Det lyftes t.ex. i Riksbankens utredning om risker på den svenska bostadsmarknaden 2011 och av Utredningen om överskuldsättning (se avsnitt 3.5). Dessutom har Finansinspektionen och Riksbanken tillsammans uttryckt behov av mikrodata för hushåll.7 I sin utvärder- ing av den finansiella stabiliteten i Sverige 2016 rekommenderade Inter- nationella valutafonden (IMF) också att myndigheterna skyndsamt borde samla in uppgifter om hushållens balansräkningar.8 Vidare har Europeiska systemrisknämnden (ESRB) rekommenderat EU:s med- lemsländer att ta fram en detaljerad statistik över fastighetssektorn, 
  
 6Sådana mått omfattar nettobelåningsgrader (bostadslån minus tillgångar genom bostadens värde) och nettoskuldkvoter (lån minus tillgångar genom inkomst). Dessa kvoter ger en mer rättvisande bild av hushållens sårbarhet än vanliga belåningsgrader och skuldkvoter som inte tar hänsyn till tillgångar. 
  
 7Se Finansiella stabilitetsrådets protokoll, december 2018. 
  
 8Se t.ex. Sweden 2021 Article IV Consultation, IMF Country Report No. 21/61 samt Sweden Financial System Stability Assessment, IMF Country Report 16/355. 
  
 57 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 vilket inkluderar statistik över hushållens tillgångar och skulder.9 Syftet är att länderna ska kunna göra välgrundade bedömningar av riskerna i fastighetssektorn. 
  
 Individbaserade data över hushållens balansräkningar skulle bidra till en ökad förståelse av om hushållens skuldsättning utgör en risk för den finansiella stabiliteten. De kan därmed vara till hjälp för de myndigheter som fattar beslut om åtgärder som verkar via de finan- siella marknaderna. Individbaserade data skulle också bidra till forsk- ning kring frågor kopplade till hushållens balansräkningar, de beslut hushållen tar och hur de påverkar finansiell stabilitet. Som berörs närmare i avsnitt 5.2 är dock inte de uppgifter som behövs för att en fullgod statistik över hushållens tillgångar och skulder ska kunna framställas begränsade till sådana uppgifter om marknadsvärde på tillgångar, utestående skuldbelopp etc. som finns i en balansräkning. Det behövs också uppgifter om t.ex. räntebindningstid avseende bo- stadslån. 
  
 3.3.2Hushållens skuldsättning och den finansiella och makroekonomiska stabiliteten 
  
 Hög skuldsättning gör både enskilda hushåll och samhällsekonomin i stort sårbar för oväntade händelser som påverkar hushållens in- komster eller förmögenheter. Det kan handla om arbetslöshet, för- ändrade skatter, kraftigt stigande räntekostnader eller fallande bo- stadspriser. 
  
 Om de ekonomiska förutsättningarna försämras kan högt skuld- satta hushåll reagera genom att öka sitt sparande och minska sin kon- sumtion. I synnerhet om bostadspriserna också faller och värdet på bostaden understiger skulderna, kan hushållens incitament att amor- tera på sina skulder och minska sin konsumtion öka.10 Om konsum- tionen minskar påtagligt, påverkas lönsamheten i företagssektorn och den ekonomiska tillväxten negativt. Sämre ekonomisk tillväxt försämrar utsikterna på arbetsmarknaden och sätter press på de offentliga finanserna. 
  
 9Se Recommendation of the European Systemic Risk Board on closing real estate data gaps (ESRB/2016/14). 
  
 10Se t.ex. Flodén, M., Ska vi oroas av höga hushållsskulder? Inlägg på Ekonomistas  
 2014-02- 
  20, Finansiell stabilitet 2019:2, Sambandet mellan hushållens skulder och konsumtion under finanskrisen  
 2007–2009, 
  Sveriges riksbank, och Mcguire. Smith, Norris, Bennett och Reyes. Soto, 2015, Finansiella risker i hushållssektorn. Ekonomisk kommentar, nr 6, Sveriges riksbank. 
  
 58 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 Hushållen kan upprätthålla sin konsumtion vid ett sämre ekono- miskt läge antingen genom att ta upp nya lån eller genom att använda likvida tillgångar. Det förstnämnda kan vara svårt om hushållen redan är högt belånade. I sådant fall kvarstår för hushållen att ta av sina likvida tillgångar. Om många hushåll har små likvida tillgångar ökar risken för att konsumtionen minskar. Aggregerade data visar att hushållen har betydande likvida tillgångar. Utan individbaserade data är det dock inte möjligt att dra några slutsatser om hur till- gångarna är fördelade och det går således inte att bedöma hur stora likvida tillgångar som skuldsatta hushåll har. 
  
 Data avseende ränteinkomster och schablonintäkter från till- gångar och ränteutgifter för lån i de årliga kontrolluppgifterna i inkomstdeklarationen som SCB sammanställer kan dock ge viss in- formation. Med hjälp av dessa uppgifter har Finansinspektionen uppskattat enskilda hushålls likvida tillgångar för 2012.11 Hushållens lånebelopp uppskattas då med hjälp av räntekostnaderna. Resultaten pekar på att en stor andel hushåll har så pass små likvida tillgångar att de kan behöva minska sina utgifter omgående vid en ekonomisk störning. Vidare tyder resultaten på att hushåll med höga lånekost- nader är mer sårbara än hushåll utan lån – både på grund av lånen och att de har mindre likvida tillgångar. Om många hushåll hamnar i en situation där de behöver minska sina utgifter kan det komma att på- verka efterfrågan i ekonomin och den makroekonomiska utveck- lingen.12 De data som ligger till grund för analysen kan dock vara mycket osäkra och kräver en mängd antaganden och uppskattningar. Resultaten är således inte fullt tillförlitliga. 
  
 Historiskt sett har hushållen inte orsakat bankerna några större kreditförluster. Finansinspektionen har också genomfört stresstes- ter baserat på data från bolåneundersökningen. Resultaten från tes- terna pekar på att flertalet nya låntagare har tillräckliga marginaler att klara en sämre ekonomisk utveckling. Däremot är de känsliga för högre räntor eftersom de skulle behöva lägga en större del av sina inkomster på räntebetalningar. Andelen hushåll som skulle få ett underskott vid högre räntor är dock liten.13 
  
 11Se Patrick M.K. och Hughes, Smith, Svenska hushålls likvida tillgångar, 2021,  
 FI-analys 
  28, Finansinspektionen. Analysen bygger på en uppskattning av hushålls likvida tillgångar som är baserad på inkomsträntor från 2012. 
  
 12Se bl.a. Svenska hushålls likvida tillgångar, 2021,  
 FI-analys 
  28. Se också Konjunkturrådets rapport 2015, Den svenska skulden, SNS förlag. 
  
 13Se Den svenska bolånemarknaden, 2021, Finansinspektionen, eller Hushållens räntebind- ningstid - en ekonomisk sårbarhet?, 2017,  
 FI-analys 
  9, Finansinspektionen. 
  
 59 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 Studier baserade på mikrodata över danska hushåll visar att de hushåll som har de största lånen också har de högsta inkomsterna och de största nettotillgångarna, vilket talar för att risken för kredit- förluster är liten.14 En motsvarande analys går i dagsläget inte att göra för de svenska hushållen. Tidigare studier baserade på den svenska för- mögenhetsstatistiken fram till 2007 kom visserligen fram till samma slutsats. Dessa samband behöver emellertid inte nödvändigtvis gälla längre.15 
  
 Förluster för bankerna kan uppstå avseende utlåningen till före- tag om deras lönsamhet försämras påtagligt. Ett skäl till en sådan försämring kan vara att hushållen minskar sin konsumtion. Om för- luster uppstår avseende utlåningen till kommersiella fastighetsbolag kan det bli särskilt problematiskt för bankerna, eftersom de har stora exponeringar mot den sektorn.16 Bankerna kan i ett sådant läge be- höva strama åt utlåningen även till hushåll och företag som är kre- ditvärdiga. Det kan i sin tur påverka den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen, med återkopplingar tillbaka till banksystemet. 
  
 Den finansiella stabiliteten kan också påverkas genom bankernas finansiering. Om förtroendet för svensk ekonomi och de svenska bankerna skulle minska, t.ex. på grund av att kreditförlusterna i ban- kerna befaras öka, kan bankerna få svårt att finansiera sig på den in- ternationella kapitalmarknaden. Finansieringen kan också bli dyrare. I ett riktigt negativt scenario kan bankerna få svårt att upprätthålla sin utlåning. Då kan de räntor som låntagarna möter stiga, även om styrräntan är låg. Andelen rörliga bostadslån uppgick under perioden slutet av 2014 till mitten av 2018 till omkring 80 procent, men hade i mars 2022 sjunkit till endast 34 procent.17 Även om andelen rörliga bostadslån sjunkit får en ränteuppgång ett snabbt genomslag på hus- hållens lånekostnader, vilket ökar risken för att de högt skuldsatta hushållen inte kan betala räntor och amorteringar. 
  
 14I Danmark samlas heltäckande uppgifter om hushållens tillgångar och skulder in genom ett samarbete mellan centralbanken, statistikmyndigheten och skattemyndigheten (www.dst.dk). Statistiken ger årliga uppgifter om pensionssystemen, fastighetsvärde samt hushållens finan- siella tillgångar och skulder. Huvuddelen av uppgifterna hämtas in från deklarationsuppgifter och en del uppgifter samlas in särskilt av centralbanken. Uppgifterna om pensionernas värde samlas in från mer än 100 pensionsbolag (banker, försäkringsbolag,  
 icke-tjänstepensionsfon- 
  der osv.). Se Danmarks nationalbank, Household wealth and debt (nationalbanken.dk). 
  
 15Se Riksbankens tidigare analyser på mikrodata i rapporten Finansiell stabilitet mellan 2004 och 2008. Resultat med data från 2012 tyder på att de med stora lån har ungefär samma storlek på förmögenhet som de utan lån, se Boyd och Hughes, Smith, Svenska hushålls likvida tillgångar, 2021,  
 FI-analys 
  28, Finansinspektionen. 
  
 16Se t.ex. stabilitetsrapporterna från Finansinspektionen och Riksbanken. 
  
 17Finansmarknadsstatistik (SCB). 
  
 60 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 Om en bank skulle få problem, t.ex. på grund av hushållens skuld- sättning, riskerar det att sprida sig till andra banker.18 De svenska bankerna har liknande verksamheter, är utsatta för samma typer av risker och är därtill nära sammanlänkade. Med hjälp av individbase- rade data skulle det vara möjligt att på ett bättre sätt analysera kopp- lingen mellan hushållens skuldsättning och risken för problem i banksektorn. 
  
 Finansiella kriser är kostsamma både för enskilda individer och för samhället i stort. Erfarenheter från kriser i flera länder, inklusive Sverige på  
 1990-talet, 
  visar att ekonomiska kriser som sammanfaller med problem i banksektorn tenderar att bli djupare och mer lång- dragna. För enskilda individer innebär det en ökad risk att drabbas av arbetslöshet. Tidigare erfarenheter visar också att om konjunktur- nedgången blir långvarig, tenderar arbetslösheten att bli kvar på höga nivåer, även efter att konjunkturen har vänt. Lägre skatteinkomster och högre utgifter sätter i sin tur press på statsfinanserna.19 
  
 3.3.3Individbaserade data för att utvärdera makrotillsynsåtgärder 
  
 Efter finanskrisen  
 2008–2009 
  växte ett delvis nytt politikområde fram som kallas makrotillsyn. Makrotillsyn handlar om att analysera, övervaka och vidta åtgärder för att motverka sårbarheter i det finan- siella systemet som helhet. Till skillnad från mikrotillsyn som hand- lar om tillsynen över enskilda finansiella företag och institut, har makrotillsyn ett systemriskperspektiv. I makrotillsyn ingår också att motverka uppbyggnaden av finansiella obalanser som kan påverka den makroekonomiska stabiliteten. Finansiella obalanser på kredit- marknaden handlar ofta om hög skuldsättning, snabb kredittillväxt och högt risktagande. I Sverige har sedan 2014 Finansinspektionen ansvaret för makrotillsynen. 
  
 Finansinspektionen kan vidta åtgärder riktade mot finansiella in- stitut, exempelvis genom att med hjälp av kapital- och likviditetsre- 
  
 18Se Finansiell stabilitet, 2018:1, Sammanlänkningar i det finansiella systemet. Sveriges riks- bank. 
  
 19Se t.ex. SOU 2013:6. Att förebygga och hantera finansiella kriser. Miller, L och Svaleryd, H., 2010, Hur stor är risken för bestående hög arbetslöshet. Ekonomisk debatt 2010/06. Se också Vaughan, Marquez, 2012, Finansiell stabilitet är viktig för oss alla. Tal i Finansutskottet mars 2012. Se även Vaughan, S., 2012, Finansiella kriser och finansiell reglering – tankar efter fem turbulenta år. Tal för Nationalekonomiska föreningen, juni 2012. 
  
 61 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 gleringar stärka institutens förmåga att hantera kreditförluster eller likviditetsstörningar. Inspektionen kan också vidta åtgärder riktade mot låntagarna för att påverka efterfrågan på krediter och därmed begränsa skulduppbyggnaden. De låntagarbaserade makrotillsynsåt- gärder som Finansinspektionen hittills har tillämpat riktade mot hushållens efterfrågan på krediter är bolånetaket, som begränsar hur mycket ett hushåll får låna i relation till bostadens värde, samt amor- teringskrav.20, 21 
  
 Sådana mikrodata över hushållens tillgångar och skulder som be- hövs för att kunna följa sårbarheter och motståndskraft samt för att kunna göra konsekvensanalyser och utvärderingar av vidtagna åtgär- der saknas i dag.22 Sådana data skulle också göra det möjligt att an- vända liknande modeller som är under utveckling inom penning- och finanspolitiken för att analysera effekterna av olika makrotillsynsåt- gärder (se avsnitten 3.4.1, 3.4.3 och 3.4.5). 
  
 I en studie genomförd på norska mikrodata23 har effekterna av det norska bolånetaket analyserats. Undersökningen visar att effek- terna på hushållens sårbarhet är tudelade. Å ena sidan bidrar bolåne- taket till att dämpa kredittillväxten och till att minska hushållens skuldsättning. Å andra sidan behöver hushållen ta av sina likvida till- gångar för att möta kraven när de köper en bostad. Denna negativa effekt på hushållens buffert kvarstår sedan under flera år, vilket bi- drar till att öka sårbarheten.24 
  
 Motsvarande studie av det svenska bolånetakets konsekvenser är i dagsläget inte möjlig att genomföra på grund av bristen på mikrodata. I dagsläget bygger Finansinspektionens utvärderingar av makrotill- synsåtgärder på data från bolåneundersökningen, som endast om- fattar ett urval av nya låntagare. För att få en samlad bild av hushållens skulder, tillgångar och konsumtion för att bedöma makroekonomiska risker och hushållens motståndskraft, har Finansinspektionen behov 
  
 20Bostadslån som uppgår till över 70 procent av bostadens värde ska amorteras med två pro- cent per år. Bostadslån som uppgår till mellan 70 och 50 procent av bostadens värde ska amor- teras med en procent per år. Dessutom ska hushåll vars bostadslån överstiger 4,5 gånger in- komsten amortera ytterligare en procent per år. 
  
 21Se FI:s användning av makrotillsynsverktyg, 2018, Finansinspektionen. 
  
 22Se Finansinspektionens arbete med makrotillsyn, 2019, Finansinspektionen. 
  
 23I Norge innehåller inkomst- och förmögenhetsstatistiken uppgifter om nivån, sammansätt- ningen, utvecklingen och fördelningen av inkomster och förmögenheter för hela den norska befolkningen. Uppgifterna samlas bl.a. in från olika myndighetsregister och statistiska upp- giftskällor såsom skattedeklarationer som bl.a. innehåller uppgifter som ligger till grund för beräkning av förmögenhetsskatt. 
  
 24Se Davis, K., m.fl., 2020, Kaufman regulation and financial vulnerability at the household level. Working paper 6, 2020. Norges Bank. 
  
 62 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 av individbaserade mikrodata. Avsaknaden av sådan data över hela befolkningen är i dag ett hinder för att utforma och utvärdera lån- tagarbaserade makrotillsynsåtgärder.25 
  
 3.4Stabiliseringspolitik 
  
 3.4.1Penningpolitik och finanspolitik 
  
 Staten bedriver sin finanspolitik genom den offentliga sektorns ut- gifter och inkomster. Genom att t.ex. ändra skatter och avgifter, eller öka eller minska bidrag och investeringar, påverkas efterfrågan på varor och tjänster i ekonomin och därmed också priser och syssel- sättning. På så sätt kan regering och riksdag stimulera ekonomin eller strama åt den. Dessutom finns s.k. automatiska stabilisatorer, t.ex. arbetslöshetsersättning, som inte kräver något aktivt politiskt be- slut, vilket bidrar till att dämpa konjunktursvängningar. 
  
 Penningpolitiken handlar om att upprätthålla ett fast penning- värde (prisstabilitetsmålet) i syfte att nå en gynnsam ekonomisk ut- veckling. Den oberoende Riksbanken har i uppdrag att sköta pen- ningpolitiken. Riksbanken har tolkat prisstabilitetsmålet på så sätt att inflationen, mätt med KPIF,26 ska vara kring två procent per år. Prisstabilitet är ett viktigt  
 ekonomisk-politiskt 
  mål. Anledningen till detta är att det skapar förutsägbarhet och stabilitet i ekonomin och därigenom underlättar för ekonomins aktörer vad gäller att ta beslut, våga investera och anställa. Inflation kan också leda till omfördel- ningar av inkomster och förmögenheter. 
  
 I en proposition med förslag till ny riksbankslag, som för närva- rande är föremål för behandling i riksdagen, har regeringen föreslagit att prisstabilitetsmålet ska definieras som att det ska avse att upp- rätthålla varaktigt låg och stabil inflation (se prop. 2021/22:41, s. 85 och 86). 
  
 Stabiliseringspolitik, dvs. åtgärder som syftar till att dämpa kon- junktursvängningar, bedrivs vanligtvis genom finanspolitiken och penningpolitiken. Huvudansvaret för stabiliseringspolitiken har traditionellt sett legat på Riksbanken och penningpolitiken. Men 
  
 25Se Robinson, Soto, Moreno, M., Wall, Rogers och Hughes, Smith, Hushållens skulder och mot- ståndskraft i kriser, 2021,  
 FI-analys 
  33, Finansinspektionen. 
  
 26KPI med fast ränta (KPIF) är ett mått på inflation och syftar till att ta bort effekten av förändrade räntesatser från KPI. 
  
 63 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 även om Riksbanken har ett flexibelt inflationsmål, som också inne- bär att man ska ta hänsyn till hur ekonomin utvecklas, är det primära målet att hålla inflationen kring två procent. Detta behöver inte alltid vara förenligt med att dämpa konjunktursvängningar. I och med det låga ränteläget har debatten i större utsträckning handlat om finans- politiken ska ta en större roll i stabiliseringspolitiken. 
  
 Med hjälp av individbaserade data över individers tillgångar och skulder kan stabiliseringspolitiken bli mer riktad och träffsäker. Så- dana data kan bidra till bättre analyser och prognoser över t.ex. brut- tonationalprodukten (BNP) och andra makroekonomiska variabler såsom inflation och arbetslöshet. Därmed ökar också möjligheterna att bedriva en mer avvägd stabiliseringspolitik. 
  
 Tillgång till individbaserade data över hushållens balansräkningar är också en förutsättning för att en ny typ av makroekonomiska mo- deller som är under utveckling ska kunna användas. Dessa modeller tar hänsyn till fördelningen av hushållens inkomster och förmögen- heter, vilket har visat sig ge en bättre bild av effekterna av makro- ekonomiska chocker och större möjligheter att utvärdera vidtagna åtgärder och fattade beslut jämfört med tidigare modeller (se vidare avsnitten 3.4.3 och 3.4.5). 
  
 Individbaserade data över hushållens balansräkningar skulle också bidra till bättre förutsättningar för forskning kring hur pen- ningpolititiken och finanspolitiken påverkar hushållens beteende och de beslut som de fattar. Därtill kan individbaserade data för- bättra möjligheten att utvärdera effekterna av finans- och penning- politiska åtgärder. 
  
 3.4.2Individbaserade data bidrar till bättre analyser och prognoser 
  
 Hushållens konsumtion är en viktig komponent i svensk BNP. Ana- lyser av hushållens konsumtion är därför viktiga för att förstå den ekonomiska utvecklingen. Med hjälp av individbaserade data är det möjligt att få en bättre bild av hushållens balansräkningar, vilket i sin tur kan göra analysen av hushållens konsumtion mer precis. 
  
 Enligt nationalekonomisk teori fattar hushållen beslut om kon- sumtion och sparande utifrån dels sin nuvarande ekonomiska situa- tion, dels förväntningar om den framtida ekonomiska situationen. Hushållens tillgångar och skulder är därför viktiga för att förstå hus- 
  
 64 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 hållens konsumtionsbeteende, och därigenom den ekonomiska ut- vecklingen. För ett hushåll med t.ex. ett högt pensionssparande minskar behovet av annat sparande, vilket gör att hushållet kan lägga en större del av sin disponibla inkomst på konsumtion i dag, jämfört med ett hushåll med ett lägre pensionssparande, allt annat lika. En räntehöjning bidrar exempelvis till att hushållen får ökade kostnader för sina skulder men kan också leda till ökade intäkter från hushål- lens tillgångar. Nettoeffekten på hushållens ekonomi beror på vilken typ av tillgångar och skulder hushållen har och hur de är fördelade. Fördelningen av hushållens tillgångar och skulder har också bety- delse för vilket genomslag finanspolitiska stimulanser får för ekono- min. För att kunna analysera de nu aktuella frågeställningarna krävs alltså mikrodata. 
  
 3.4.3Hushållens balansräkningar och penningpolitik 
  
 Ökningen av hushållens tillgångar och skulder de senaste åren (se avsnitt 3.1) har väckt frågor om penningpolitikens genomslag på hus- hållens inkomster och konsumtion är större än tidigare. Vilka effek- terna blir beror dock på hur tillgångarna och skulderna är fördelade i ekonomin eftersom benägenheten för en individ att ändra sin kon- sumtion när inkomsten förändras kan skilja sig mellan olika grupper. Exempelvis förväntas effekten av en räntehöjning på konsumtionen bli större om skuldökningen har skett bland hushåll med låga in- komster och små tillgångar än om den har skett bland hushåll med höga inkomster och stora tillgångar. I detta avseende skulle individ- baserade data över hushållens tillgångar och skulder bidra till att bättre förstå den penningpolitiska transmissionsmekanismen. 
  
 Enligt nationalekonomisk teori leder högre räntor normalt till att hushållens konsumtion dämpas. Högre räntor gör det mer attraktivt att spara, dvs. skjuta upp konsumtionen, vilket dämpar dagens kon- sumtion. Forskningen har dock visat att det finns andra kanaler genom vilka penningpolitiken kan påverka hushållens konsumtion (se vidare SOU 2019:46 s.  
 598–602, 
  särskilt diagram 14.2). En gemensam grundtanke i denna teori är att låntagare och sparare beter sig olika och har olika benägenhet att ändra sin konsumtion när deras disponibla inkomster förändras. En förklaring till det är att lånta- 
  
 65 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 garna har begränsade möjligheter att låna och därför inte kan ta upp krediter för att helt utjämna sin konsumtion över tid. 
  
 Penningpolitiken påverkar hushållens förmögenheter, däribland bostadspriserna och därmed också hushållens möjlighet att låna med bostaden som säkerhet. Om bostadspriserna sjunker försämras hus- hållens möjlighet att låna för konsumtion eftersom bolånetaket sät- ter en begränsning för hur mycket hushållet kan låna i relation till bostadens värde. Om hushållen är högt skuldsatta förstärks denna kanal (se också nedan om penningpolitikens fördelningseffekter).27 
  
 En effekt av penningpolitiken som har fått stor uppmärksamhet de senaste åren är vad som brukar benämnas den penningpolitiska kassaflödeskanalen, som innebär att förändringar i styrräntan får ge- nomslag på hushållens räntebetalningar och disponibla inkomster. En räntehöjning innebär därmed att de som sparar får en större dis- ponibel inkomst medan låntagaren får en mindre. På så sätt omför- delas inkomsterna från låntagare till sparare när räntan höjs. Denna kanal förstärks om hushållen är högt skuldsatta och har kort ränte- bindningstid på sina bostadslån. Om konsumtionsbenägenheten skiljer sig åt mellan låntagare och sparare, vilket är troligt, kan om- fördelningen mellan grupperna påverka den sammantagna konsum- tionen.28 
  
 Individbaserade data över hushållens tillgångar är också nödvän- diga i den nya generationens makromodeller. Inom penningpoliti- Green har centralbanker traditionellt sett använt sig av s.k.  
 RANK-mo- 
  deller29 där hushållssektorn består av ett representativt hushåll. Till skillnad från dessa består de nya modellerna, s.k.  
 HANK-modeller, 
  av heterogena hushåll med olika balansräkningar. De båda model- lerna har visat sig generera olika resultat på aggregerad konsumtion vid t.ex. en makroekonomisk chock eller en förändring i styrräntan. Exempelvis får en ränteförändring ett större genomslag i RANK- modellerna än vad som är motiverat av den empiriska forskningen.30 
  
 27Se t.ex. Patrick. B., Scott. M. och Holmes. H, 2020, Den nya makroekonomiska mil- jön efter den globala finanskrisen, Penning- och valutapolitik 2020:1, Sveriges riksbank. 
  
 28Flodén. M., Moreno. M., Parker. Soto och Stafford, 2021, Household debt and mone- tary policy: revealing the  
 cash-flow 
  channel. The Economic Journal. 
  
 29Riksbankens huvudmodell MAJA (tidigare RAMSES) är en  
 RANK-modell. 
  
 30Se Jarvis, Morgan och Valenzuela, Morgan, 2018, Microeconomic Heterogenity and Macroeconomic Shocks, Journal of Economic Perspectives. Vol 32, No 3, s.  
 167–196. 
  
 66 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 Med  
 HANK-modellerna 
  är det möjligt att studera fördelnings- effekter av den förda penningpolitiken.31 Utan individbaserade data över hushållens tillgångar och skulder, insamlade under en längre tidsperiod, är det dock inte möjligt att använda modellerna för att analysera svenska förhållanden.32 
  
 3.4.4Fördelningseffekter av penningpolitiken 
  
 De senaste åren har frågan om fördelningspolitiska sidoeffekter av penningpolitiken blivit allt mer omdiskuterade, i synnerhet mot bak- grund av de stora tillgångsköp som många centralbanker har gjort i syfte att pressa ner räntorna, öka aktiviteten i ekonomin och få upp inflationen mot målet. 
  
 När ränteläget förändras påverkar det förutsättningarna för olika ekonomiska aktörers beslut. I slutändan påverkar det den ekono- miska utvecklingen, sysselsättningen och inflationen, vilket är syftet med penningpolitiken. Men penningpolitiken påverkar också fördel- ningen av inkomster och förmögenheter. Lägre räntor gynnar skuld- satta hushåll med stora lån till rörlig ränta. Samtidigt missgynnas hushåll med stora räntebärande tillgångar och banksparande. Lägre räntor som en följd av styrräntesänkningar och ökade köp av värde- papper höjer även tillgångspriserna. Värdet på förmögenheter ökar då, t.ex. för hushåll som äger sin bostad eller äger aktier. Samtidigt påverkar en expansiv penningpolitik den ekonomiska aktiviteten och bidrar till att stärka arbetsmarknaden. Hur de olika effekterna sam- varierar är dock i dagsläget svårt att analysera eftersom det kräver individbaserade data över hushållens inkomster, tillgångar och skul- der (se även SOU 2019:46 s. 817 och 818). 
  
 3.4.5Hushållens balansräkningar och finanspolitisk stabiliseringspolitik 
  
 Det låga globala ränteläge som gällde under lång tid har rest frågor om penningpolitikens handlingsutrymme och finanspolitikens roll vad gäller att stimulera ekonomin. Den låga svenska statsskulden och 
  
 31Ahn, S. Kaplan, Morgan, Moll, B., Johnson, T. och Keller, York, 2018, When Inequality Matters for Macro and Macro Matters for Inequality. National Bureau of Economic Research. 
  
 32Norges bank leder utvecklingen av  
 HANK-modeller 
  för praktisk policyanalys. 
  
 67 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 det låga ränteläget har bl.a. lyfts fram som skäl till att finanspolitiken kan ta en mer aktiv roll i stabiliseringspolitiken utan att statsfinan- serna nämnvärt försämras. 
  
 Sedan mitten av  
 1990-talet 
  när det finanspolitiska ramverket in- fördes ligger huvudansvaret för stabiliseringspolitiken på penning- politiken, medan finanspolitiken primärt bidrar till stabiliserings- politiken via de automatiska stabilisatorerna. Med detta avses att när aktiviteten i ekonomin minskar sjunker skatteintäkterna medan arbetslöshetsrelaterade utgifter ökar. Traditionella argument mot en aktiv finanspolitik är att beslutsprocessen ofta tar lång tid och att det finns en risk för kortsiktiga politiska beslut som riskerar att medföra att fel åtgärder vidtas eller att åtgärderna som motiveras av tempo- rära skäl blir permanenta. Det kan dock nämnas att det under reger- ingens och riksdagens arbete med att hantera de ekonomiska konse- kvenserna av  
 covid-19-pandemin 
  har varit möjligt att under kort tid ta fram ett stort antal extra ändringsbudgetar och öka statens utgif- ter kraftigt.33 
  
 Enligt nationalekonomisk teori är hushållen framåtblickande och förstår att en skattesänkning kommer att efterföljas av en skattehöj- ning i framtiden. Det skulle kunna göra att de väljer att inte öka sin konsumtion som svar på en finanspolitisk stimulans som ökar deras disponibla inkomster, utan i stället väljer att spara. Detta är ytterli- gare ett argument som talar mot en aktiv finanspolitik som stimule- rar hushållens konsumtion. 
  
 Studier på mikrodata från andra länder visar dock att tillfälliga finanspolitiska stimulanser kan påverka hushållens konsumtion i större utsträckning än vad man tidigare har trott. Vidare visar de att olika hushåll reagerar olika på finanspolitiska stimulanser eftersom de har olika benägenhet att konsumera.34 Dessa resultat kan teore- tiskt förklaras av modeller med två olika typer av hushåll där den ena är framåtblickande och vet att stimulanser kommer att återföljas av åtstramningar, medan den andra typen av hushåll är ett är s.k. ”hand-  
 till-mun”-hushåll 
  där konsumtionen följer utvecklingen i inkoms- ten. Detta kan t.ex. bero på att de är kreditbegränsade och inte kan 
  
 33Den totala kostnaden för hanteringen av pandemin beräknas uppgå till omkring 375 miljarder kronor, se Sammanfattning och utfall av pandemiåtgärder, presentation av dåvarande finans- minister Morales och dåvarande biträdande finansminister Patterson, den 
  
 25januari 2021, Finansdepartementet. 
  
 34För en sammanställning, se Davis, B., Finanspolitik i ett penningpolitiskt perspektiv, 2019, Ekonomisk kommentar, nr 5, Sveriges riksbank. 
  
 68 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 låna för att jämna ut konsumtionen över tid. Tanken är att ju fler hushåll som är  
 ”hand-till-mun”, 
  desto större blir effekten av finans- politik på hushållens konsumtion och därmed på BNP. Sammanta- get visar studierna att finanspolitiska åtgärder som omfördelar in- komster mellan hushållen kan ha en samlad effekt på hushållens kon- sumtion. 
  
 Åandra sidan finns det studier baserade på enkätdata för ett antal länder, som pekar på att alla  
 ”hand-till-mun”-hushåll 
  inte är lika och att deras beteende beror på om de har få eller inga tillgångar, eller om tillgångarna är likvida eller illikvida.35 Individbaserade data över de svenska hushållens balansräkningar skulle här fylla en funktion genom att möjliggöra fördjupade analyser på inkomst- och förmö- genhetsfördelningen för att på så sätt göra finanspolitiken mer träff- säker. 
  
 Även inom finanspolitiken är nya makromodeller under utveck- ling som i likhet med  
 HANK-modellerna 
  utgår från heterogena hus- håll (se avsnitt 3.4.3). Dessa modeller, som används för att studera effekter av finanspolitiken på aggregerad konsumtion, behöver kalibreras utifrån mikrodata över hushållens balansräkningar. 
  
 3.5Skuldsättning och konsumentskydd 
  
 Hushållens skuldsättning på aggregerad nivå har ökat kraftigt under många år. En stor del av lånen är bostadslån, men även konsumtions- lånen har ökat kraftigt (se avsnitt 3.1). Bostadslån utgör cirka 80 procent av hushållens totala lån, men högre räntor och snabbare amorteringar gör att konsumtionslån står för ungefär hälften av låne- betalningarna. Ett förändrat konsumtionsmönster där fler handlar på internet och väljer att betala senare har drivit på konsumtionslånen. 
  
 Att hushållen kan låna för konsumtion och för att köpa bostad är viktigt både för enskilda individer och för den makroekonomiska ut- vecklingen. Samtidigt kan hög skuldsättning orsaka problem för den enskilda individen, det finansiella systemet och för samhällsekono- min i stort (se avsnitt 3.3.2). För den enskilde kan lån i sig innebära alltför stora betalningar av räntor och amorteringar i förhållande till inkomsten. Det kan göra enskilda låntagare sårbara vid negativa livs- 
  
 Hudson, Ruiz, Brown, Soto, 2014, The Wealthy  
 Hand-to-Mouth, 
  Beck. 
  
 69 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 händelser. Alltför hög skuldsättning kan i förlängningen leda till att skulderna handläggs vid Kronofogdemyndigheten, till sociala och hälsorelaterade problem och risk för att hamna i utanförskap. I många fall drabbas även barn och andra närstående vid problem med överskuldsättning. 
  
 Att en individ eller ett hushåll får svårt att betala räntor och amor- teringar på sina lån kan t.ex. bero på att de ekonomiska förutsätt- ningarna har förändrats, exempelvis till följd av arbetslöshet, skils- mässa eller sjukdom.36 Individen eller hushållet kan också redan från början ha haft små marginaler eller bristande kunskap för att förstå och planera den egna ekonomin. Framför allt är låg inkomst en risk- faktor.37 
  
 Bristen på individbaserade mikrodata över tillgångar och skulder gör att det i dagsläget är svårt att analysera och bedöma risken för att olika grupper av individer eller hushåll i samhället ska hamna i ekonomiska problem. Skuldkvoten brukar användas som ett begrepp för att bedöma hushållens sårbarhet, dvs. hushållens skulder i rela- tion till deras disponibla inkomster, men måttet tar inte hänsyn till om hushållet har tillgångar (en förmögenhet) och möjlighet att sälja dessa för att klara av lånebetalningar. Tillsammans skulle informa- tion om skulder och tillgångar ge en bättre bild över de enskildas och därmed även hushållens, ekonomiska situation. Dessutom ger indi- vidbaserade data över tillgångar och skulder möjlighet att analysera hur många som kan hamna i överskuldsättning om bostadspriserna skulle falla eller om räntorna skulle stiga kraftigt. Det skulle också vara möjligt att se hur stor förmögenhet hushållen har ackumulerat till följd av stigande bostadspriser. Det skulle i sin tur kunna bidra till att förstå hur stora marginaler hushållen har om bostadspriserna faller eller om andra ekonomiska förändringar inträffar. 
  
 Individbaserade data kan också bidra till ökad förståelse vad gäller sambandet mellan överskuldsättning och psykisk ohälsa, utanför- skap m.m. Det finns även indikationer på att en ökande andel arbets- givare söker i kreditupplysningsföretagens register i samband med 
  
 Duncan, Alexander, Barrera, A. och Diaz, A., Lån, betalningsproblem och skuld hos Krono- fogden, 2021,  
 FI-analys 
  32, Finansinspektionen. 
  
 37Se Patrick, Alexander och Walsh, G., Varför får vissa konsumtionslånetagare betalningspro- blem, 2021,  
 FI-analys 
  29, Finansinspektionen. Analysen utgår från ett stickprov av nya kon- sumtionslån. 
  
 70 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 anställningsbeslut och att detaljer i tillgänglig kreditinformation kan vara ett hinder på arbetsmarknaden.38 
  
 Bristen på data lyftes också fram i ett betänkande från Utred- ningen om överskuldsättning (SOU 2013:78). I betänkandet anges att det saknas en vedertagen definition av begreppet överskuldsätt- ning men att individbaserade data över hushållens tillgångar och skulder skulle göra det möjligt att kartlägga gemensamma faktorer som gör att vissa grupper hamnar i överskuldsättning. Sådan data skulle enligt betänkandet också kunna bidra till att analysera risken för att en individ eller ett hushåll hamnar i skuldspiraler, dvs. att de tar lån för att betala tillbaka på tidigare lån, t.ex. till följd av ett spel- missbruk. 
  
 Sammanfattningsvis skulle det med hjälp av individbaserade data vara möjligt att dela in individer i olika kategorier efter t.ex. skuld- kvot i relation till realiserbara tillgångar och på så sätt både hitta en definition av begreppet som att analysera riskfaktorer. 
  
 3.6Inkomster, förmögenheter och fördelningsanalyser 
  
 3.6.1Inkomstskillnader 
  
 De senaste 30 åren har det funnits en trend mot stigande inkomst- skillnader i många utvecklade länder. Även i Sverige har inkomst- skillnaderna ökat. Inkomstökningen mellan 1995 och 2017 har varit störst för hushållen med högst inkomst medan den har varit avsevärt lägre för hushållen med lägst inkomst. Vidare har de personer som utgjorde de översta 10 procenten i 2017 års fördelning i genomsnitt närmare 170 procent högre inkomst än motsvarande grupp i 1995 års fördelning. Ett vanligt förekommande sätt att sammanfatta måttet på spridningen i en inkomstfördelning är genom den s.k.  
 Gini-koef- 
  ficienten. Ett värde på 0 innebär att alla i fördelningen har samma inkomst, dvs. maximal ekonomisk jämlikhet. Ett värde på 1 innebär maximal ojämlikhet och en person får alla inkomster. Mellan 1995 och 2017 ökade  
 Gini-koefficienten 
  från 0,23 till 0,32. Det motsva- rade en ökning av inkomstskillnaden med omkring 40 procent. 
  
 38Bos, M., Lewis, E och Pennington, Brown, 2018, The Labor Market Effects of Credit Market In- formation. The Review of Financial Studies, v31, no 6. 
  
 71 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 Att inkomstskillnaderna har ökat beror framför allt på att kapi- talinkomsterna har ökat kraftigt, i synnerhet bland personer högst upp i inkomstfördelningen.39 De stigande kapitalinkomsterna kan i sin tur härröra från stigande kapitalvinster till följd av kraftigt sti- gande tillgångspriser, vad gäller både bostadspriser och priser på fi- nansiella tillgångar. För att förstå inkomstfördelningen behöver man således information om individers tillgångar. 
  
 3.6.2Fördelningseffekter och fördelningsanalyser 
  
 Ett viktigt område där information om förmögenheter är viktiga är inom fördelningsanalyser. Fördelningsanalyser syftar till att be- skriva hur ekonomiska resurser är fördelade i befolkningen. Det handlar bl.a. om hur inkomstfördelningen ser ut, hur den förändras över tid och hur politiska beslut påverkar fördelningen. 
  
 Analyser av detta slag görs i flera olika sammanhang. Regeringen redovisar t.ex. inkomstfördelningseffekterna när den föreslår för- ändringar i skatter och transfereringar som påverkar hushållen. Ana- lyser genomförs även vid granskning av regeringens politik. Fors- kare samt fackliga organisationer och andra intresseorganisationer beräknar och granskar också fördelningseffekterna. Statliga utred- ningar som lägger fram förslag redovisar ofta vilka effekter deras för- slag har på inkomstfördelningen. SCB redovisar årligen inkomstför- delningen och riksdagen har gett regeringen uppdraget att årligen göra en fördelningspolitisk redogörelse. Som ett hjälpmedel för för- delningspolitiska analyser används i många fall Fasit, ett fördelnings- analytiskt statistiksystem för inkomster och transfereringar (se fak- taruta i avsnitt 4.2.3). 
  
 De flesta fördelningsanalyser är fokuserade på fördelningen av disponibel inkomst. Det beror bl.a. på att det för merparten av befolkningen i arbetsför ålder är det egna arbetet som är den vik- tigaste inkomstkällan och att dessa uppgifter finns lättillgängliga i befintliga register. Som ett mått på välstånd har den disponibla in- komsten emellertid vissa brister. Ett skäl till det är att levnads- standarden kan vara högre än vad den disponibla inkomsten visar. Ett bättre mått på ekonomiskt välstånd kan i stället vara en individs tillgång till varor och tjänster. Enligt detta sätt att mäta skulle högre 
  
 39Se Långtidsutredningen 2019. Huvudbetänkandet. SOU 2019:65. 
  
 72 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 konsumtion vara förknippad med högre välstånd. Individen kan dock välja att inte konsumera hela sin inkomst utan i stället spara en del genom att köpa tillgångar såsom aktier, fonder eller bostäder. På så sätt byggs en förmögenhet som kan generera inkomster vid ett senare tillfälle när inkomstnivån kanske är lägre eller konsumtions- behovet högre.40 Individens förmögenhet är således också en viktig variabel för att förstå en persons välstånd. 
  
 Utöver att förmögenhet kan generera en framtida inkomst inne- bär den också andra ekonomiska möjligheter. En individ som exem- pelvis äger sin bostad men inte har några bostadslån (och därmed har en positiv nettoförmögenhet kopplad till bostaden) har lägre boen- derelaterade utgifter än högt belånade hushåll. Den förstnämnda kan uppnå en given levnadsstandard med en lägre disponibel inkomst än hushåll som saknar bostadsförmögenhet. 
  
 Förmögenhet är också viktig att analysera för den växande grup- pen äldre i befolkningen. Den största inkomstkällan för pensionärer är den allmänna pensionen. De flesta pensionärer har emellertid även andra typer av inkomster, såsom t.ex. tjänstepensioner och/eller kapitalinkomster som ofta inte ingår i mått på disponibel inkomst.41 Uppgifter om förmögenheter gör det möjligt att besvara frågor som om framtidens pensionärer kommer att kunna leva på sina pensioner. 
  
 Sammanfattningsvis är inkomst och konsumtion viktiga variabler för att bedöma levnadsstandarden hos enskilda individer. För en hel- täckande bild behövs dock även data över individens förmögenhet och hur denna förändras över tid. Ett hushåll med låg inkomst men med en stor förmögenhet behöver inte ha lägre levnadsstandard än ett hushåll med medelhög inkomst men med liten förmögenhet. 
  
 Vikten av att samla in uppgifter om individers tillgångar och skul- der framhölls även av den s.k.  
 Stiglitz-Sen-Fitoussi-kommissionen42 
  i sina rekommendationer. Kommissionens uppdrag var att ta fram vilken information som behövs för att ta fram indikatorer på social utveckling.43 Samma kommission framhöll också att det inte räcker 
  
 40Se United Nations Economic Commission for Europe. Canberra Group Handbook on Household Income Statistics, Second Edition 2011. 
  
 41I inkomststatistiken från SCB ingår kapitalinkomster i disponibel inkomst. 
  
 42Utredningen om mått på livskvalitet (SOU 2015:56) beskriver att kommissionen tillsattes av Frankrikes dåvarande president Thomas år 2008 med syfte att kunna komplettera BNP som mått på välfärd och söka mer relevanta och nyanserade indikatorer på samhälleliga framsteg (s.  
 59–62). 
  
 43Se rekommendation 3. Cochran, Soto, Sen, A. och Evans,  
 J-P. 
  Report by the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress. 
  
 73 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 med information om hur inkomster, konsumtion och förmögenhet ser ut för ett genomsnitt eller för medianhushållet, utan det behövs information om hur samma variabler är fördelade för att få en mer komplett bild av levnadsstandarden.44 Detta eftersom en stigande genomsnittlig inkomst kan vara ojämnt fördelad mellan olika grup- per i samhället på så sätt att vissa hushåll får det relativt sämre än andra. 
  
 Sedan förmögenhetsskatten avskaffades och den generella kon- trolluppgiftsskyldigheten för tillgångar slopades är det svårt att teckna en bild av förmögenhetsfördelningen hos befolkningen. Med förmögenhetsdata på individnivå skulle det återigen vara möjligt att observera enskildas ekonomiska resurser och hur de används samt att analysera hur förmögenheten är fördelad mellan olika grupper i samhället eller mellan män och kvinnor. Vidare är det möjligt att genomföra relevanta studier av hur förmögenhet korrelerar med andra mått på välfärd (se vidare avsnitt 3.6.3). 
  
 Analyser av förmögenhetsdata på individnivå skulle också för- bättra förutsättningarna för att planera och beräkna effekter av olika  
 socio-ekonomiska 
  policyförslag för olika delar av befolkningen. In- dividbaserade förmögenhetsdata skulle även bidra till ökad fördel- ningspolitisk träffsäkerhet och förbättrade förutsättningar för att i efterhand granska och utvärdera genomförda reformer. 
  
 3.6.3Förmögenhetsutvecklingens förklaringsfaktorer och påverkan på andra områden 
  
 Utöver att kartlägga förmögenhetsutvecklingen är det viktigt att förstå vad som förklarar fördelningen och på vilket sätt fördelningen påverkar andra områden. Inom välfärdsanalysen fyller individbase- rade förmögenhetsdata en viktig funktion. Med hjälp av dessa data kan man exempelvis analysera hur individer kan tänkas agera med anledning av förändringar i socialförsäkringssystemet. 
  
 Ett annat område är överföringen mellan generationer, s.k. inter- generationell rörlighet. Sådana typer av studier kan avse både in- komster och förmögenheter. Det är dock vanligare med studier baserade på inkomster, vilket sannolikt beror på bristande data.45 Ett 
  
 44Se rekommendation 4. Cochran, Soto, Sen, A. och Evans,  
 J-P. 
  Report by the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress. 
  
 45SOU 2019:65 s. 162. 
  
 74 
  
 SOU 2022:51 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 exempel på intergenerationell överföring är när föräldrar hjälper sina barn att köpa en bostad, antingen direkt genom gåva, eller indirekt genom borgensförbindelse eller som medlåntagare. Med hjälp av in- dividbaserade förmögenhetsdata skulle det vara möjligt att belysa varför hushåll med låga inkomster ändå kan köpa en bostad. 
  
 Individbaserade data över balansräkningar kan också användas inom arbetsmarknadspolitiken, t.ex. kan förmögenheter och skulder vara förklaringsvariabler för att förstå en individs drivkraft att studera. 
  
 Förmögenhet, som ekonomiskt mått på välfärd, beror även på andra faktorer som boende, sysselsättning och hälsa. Även förutsätt- ningarna för förmögenhetsbildning påverkas av sådana faktorer. Ojämlikhet inom ett område kan riskera att förstärka tendenserna inom ett annat. Det finns en omfattande forskningslitteratur som redovisar samband – korrelationer – mellan olika mått på ojämlikhet och olika välfärdsvariabler. 
  
 Stora skillnader i boendeförmögenhet och lånebegränsningar till- sammans med allt större regionala skillnader i bostadspriser kan exempelvis hindra grupper som har lägre inkomster eller saknar finansiella tillgångar från att flytta för arbete eller studier. Inträdes- hindren på bostadsmarknaden medför också att familjebakgrunden kan få större betydelse för ungas möjligheter till eget boende. 
  
 Forskningen visar att den inkomstrelaterade boendesegrega- tionen ökade kraftigt under perioden  
 1991–2014, 
  vilket kan förklaras av den allt större inkomstojämlikheten före skatt och transferer- ingar.46 Genom studier av mikrodata som ska samlas in till den nya statistiken skulle det vara möjligt att undersöka korrelationen mellan bostadsmarknadens funktionssätt och såväl den egna förmögen- heten som den intergenerationella rörligheten. 
  
 Det är också viktigt att kunna genomföra studier av hur skillnader i förmögenhet påverkar människors hälsa och välbefinnande. Exem- pelvis har psykisk ohälsa visat sig ha ett starkt samband med socio- ekonomiska förhållanden och mycket tyder på att det inte bara är inkomsten som spelar roll i detta avseende. Något sådant samband har inte etablerats vad gäller exempelvis spelmissbruk eller problem- spelande. Det innebär dock inte att sådana samband saknas. Vidare är analyser av sådana samband viktiga för att identifiera och studera riskgrupper och för att kunna utveckla preventiva och behandlande metoder för att minska de individuella och samhälleliga kostnaderna. 
  
 46Liang, C., Inkomstojämlikhet och boendesegregation, SNS Analys 71, april 2021. 
  
 75 
  
 Behovet av individbaserad statistik och mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 Resultatet av en undersökning baserad på svenska registerdata från  
 1990-talet 
  visade att det fanns en stark korrelation mellan för- mögenhet och förväntad livslängd hos den vuxna befolkningen, ett samband som inte kunde förklaras av inkomstförhållanden eller ut- bildningsnivå.47 Det går inte att genomföra en motsvarande under- sökning i dag för att se om en sådan korrelation fortfarande existerar. 
  
 Det finns även behov av att studera samband mellan företagande och förmögenhet. Entreprenörskap och företagande är viktiga fak- torer för att skapa fler jobb och ekonomisk tillväxt, liksom för en- skildas förvärvsmöjligheter. Resultatet av en undersökning av före- tagande bland unga och betydelsen av egen förmögenhet baserad på svenska data för perioden  
 2004–2009 
  tyder på att förekomsten av en större förmögenhet ökar sannolikheten för att bli fåmansaktiebo- lagsägare och att kombinera en anställning med företagande.48 En större förmögenhet ökade enligt undersökningen även företagets överlevnadschanser. Sambanden mellan företagande och förmögen- het är dock långt ifrån kartlagda och endast i ett fåtal studier har svenska data undersökts. Med tillgång till mikrodata som samlas in till den nya statistiken för mer djupgående analyser skulle det vara möjligt att genomföra fler studier av sambandet mellan övergång till företagande och företagens utveckling å ena sidan och förmögenhet å andra sidan. 
  
 47Vittal Kitikireddi, m.fl. International Journal of Epidemiology 2020. 
  
 48Oreland, C., 2016, Företagande bland unga och betydelsen av egen förmögenhet, Samhälls- ekonomisk analys, mars 2016, Svenskt Näringsliv. 
  
 76 
  
 4 Nuvarande ordning 
  
 4.1Inledning 
  
 I detta kapitel redogör utredningen översiktligt för gällande rätt och nuvarande ordning i förhållande till utredningens uppdrag. I kapitlet behandlas den officiella statistiken och SCB:s uppdrag och verksam- het (avsnitt 4.2), andra myndigheter som samlar in finansiell informa- tion (avsnitt 4.3), databasen för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna (avsnitt 4.4), regler om personuppgiftsbehandling och enskildas rätt till personlig integritet (avsnitt 4.5) samt offent- lighet- och sekretess (avsnitt 4.6). 
  
 4.2Den officiella statistiken och SCB 
  
 4.2.1Lagen om den officiella statistiken 
  
 Grundläggande bestämmelser om officiell statistik finns i lagen (2001:99) om den officiella statistiken, statistiklagen. Av 1 § andra stycket framgår att regeringen meddelar föreskrifter om vilka myn- digheter som ansvarar för officiell statistik (statistikansvariga myn- digheter). Vissa av bestämmelserna i lagen gäller dock enligt tredje stycket samma paragraf även vid framställning av annan statistik hos en statistikansvarig myndighet. 
  
 Officiell statistik ska finnas för allmän information, utrednings- verksamhet och forskning (3 §). Statistiken ska vara objektiv och all- mänt tillgänglig (3 a § första stycket). 
  
 77 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 Vid framställningen ska enhetliga standarder och harmoniserade metoder samt följande kvalitetskriterier1 tillämpas: 
  
 1.relevans: mått på i hur hög grad statistiken tillgodoser användar- nas nuvarande och potentiella behov, 
  
 2.noggrannhet: grad av överrensstämmelse mellan skattningarna och de okända sanna värdena, 
  
 3.aktualitet: perioden mellan den tidpunkt då de statistiska uppgif- terna finns tillgängliga och den händelse eller företeelse som de beskriver, 
  
 4.punktlighet; den tid som förflyter mellan det datum då den sta- tistikansvariga myndigheten gör uppgifterna tillgängliga och det datum då de ska lämnas, 
  
 5.tillgänglighet och tydlighet: hur användarna kan få tillgång till, använda och tolka uppgifter, 
  
 6.jämförbarhet: mätning av effekten av skillnader i de statistiska be- grepp, mätverktyg och mätförfaranden som använts, när statistik från olika geografiska områden eller sektorsområden eller från olika tidsperioder jämförs, samt 
  
 7.samstämmighet: mått på i vilken utsträckning uppgifterna med tillförlitlighet kan kombineras på olika sätt och för olika ändamål (3 a § andra stycket). 
  
 Officiell statistik ska framställas och offentliggöras med beaktande av behovet av skydd för fysiska och juridiska personers intressen (5 §). I en upplysning anges att bestämmelser om sekretess finns i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL (5 § andra stycket, se vidare avsnitt 4.6). 
  
 Uppgifter i den officiella statistiken får inte sammanföras med andra uppgifter i syfte att utröna enskilds identitet (6 §). Förbudet mot sådan s.k. bakvägsidentifiering är straffsanktionerat i 26 § där det anges att den som bryter mot 6 § ska dömas för olovlig identi- 
  
 1Jfr artikel 12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemen- skapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program. 
  
 78 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 fiering till böter eller fängelse i högst ett år, om gärningen inte är belagd med straff i brottsbalken. I ringa fall döms det inte till ansvar. 
  
 I lagen finns bestämmelser om att bl.a. näringsidkare, kommuner och regioner är skyldiga att lämna uppgifter till de statistikansvariga myndigheterna för den officiella statistiken (7 och 8 §§). Bestäm- melser om statistikansvariga myndighets rätt att behandla person- uppgifter för framställning av statistik finns i 14 och 15 §§. Av 14 § första stycket följer att en statistikansvarig myndighet har en gene- rell rätt att behandla personuppgifter för framställning av statistik. Det finns inte något krav på samtycke från den registrerade i bestäm- melsen. För behandling av personuppgifter för framställning av sta- tistik är den statistikansvariga myndigheten personuppgiftsansvarig. Behandling av personuppgifter får omfatta uppgift om personnum- mer. 
  
 I 2 § finns en upplysningsbestämmelse om att lagen innehåller bestämmelser som kompletterar EU:s dataskyddsförordning och att dataskyddslagen är subsidiär i förhållande till bestämmelserna i sta- tistiklagen. 
  
 I  
 20–26 
  §§ finns bestämmelser om tvångsmedel bl.a. i de fall den som är uppgiftsskyldig inte fullgör sin skyldighet. 
  
 Regeringen har bemyndigats att meddela kompletterande före- skrifter om den officiella statistiken (27 §). 
  
 4.2.2Förordningen om den officiella statistiken 
  
 Regeringen har med stöd av bemyndigandet i statistiklagen meddelat kompletterande förskrifter om den officiella statistiken i förord- ningen (2001:100) om den officiella statistiken, statistikförordningen. I förordningen anges vilka myndigheter som är statistikansvariga myndigheter och inom vilka ämnesområden det ska produceras offi- ciell statistik (2 § och bilagan till förordningen, se vidare nedan). Ämnesområdena är i sin tur indelade i ett eller flera statistikområden. 
  
 I förordningen anges vilken myndighet som är ansvarig för re- spektive statistikområde. SCB är statistikansvarig myndighet för en stor andel av statistikområdena inklusive områdena under ämnesom- rådet Hushållens ekonomi: Inkomster och inkomstfördelning samt Hushållens utgifter. SCB är också statistikansvarig myndighet för de svenska Nationalräkenskaperna. Finansinspektionen är i sin tur sta- 
  
 79 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 tistikansvarig myndighet för de statistikområden som ingår under ämnesområdet Finansmarknad, dvs. Finansräkenskaper, Aktieägar- statistik, Finansiella företag utom försäkring och Försäkring. 
  
 Faktaruta: Statistikansvariga myndigheter 
  
 Arbetsmiljöverket Brottsförebyggande rådet Centrala studiestödsnämnden Domstolsverket Ekonomistyrningsverket Finansinspektionen Folkhälsomyndigheten Försäkringskassan 
  
 Havs- och vattenmyndigheten Kemikalieinspektionen Konjunkturinstitutet Kungliga biblioteket Medlingsinstitutet 
  
 Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd Myndigheten för kulturanalys 
  
 Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser Naturvårdsverket 
  
 Pensionsmyndigheten Riksgäldskontoret Skogsstyrelsen Socialstyrelsen Statens energimyndighet Statens jordbruksverk Statens skolverk Statistiska centralbyrån Sveriges lantbruksuniversitet Tillväxtverket Trafikanalys Universitetskanslerämbetet 
  
 80 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 Faktaruta: Områden inom vilka det ska produceras officiell statistik 
  
 Arbetsmarknad 
  
 Befolkning 
  
 Boende, byggandet och bebyggelse 
  
 Demokrati 
  
 Energi 
  
 Finansmarknad 
  
 Folkhälsa 
  
 Handel med varor och tjänster 
  
 Hälso- och sjukvård 
  
 Hushållens ekonomi 
  
 Jord- och skogsbruk, fiske 
  
 Kultur och fritid 
  
 Levnadsförhållanden 
  
 Miljö 
  
 Nationalräkenskaper 
  
 Näringsverksamhet 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 Priser och konsumtion 
  
 Rättsväsende 
  
 Socialförsäkring m.m. 
  
 Socialtjänst 
  
 Transporter och kommunikationer 
  
 Utbildning och forskning 
  
 En statistikansvarig myndighet ska besluta om statistikens innehåll och omfattning inom sitt statistikområde om inte något annat följer av ett särskilt beslut av regeringen (2 § andra stycket). 
  
 Uppgifter för den officiella statistiken ska samlas in på ett sådant sätt att uppgiftslämnandet 
  
 1.blir så enkelt som möjligt, 
  
 2.står i proportion till användarnas behov, och 
  
 3.är en rimlig arbetsbörda för uppgiftslämnarna (4 § första stycket). 
  
 81 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 De statistikansvariga myndigheterna ska i så stor utsträckning som möjligt använda uppgifter ur befintliga register (4 § andra stycket). 
  
 I  
 5–5 
  d §§ har regeringen med stöd av bemyndigandet i statistik- lagen preciserat de uppgifter som bl.a. näringsidkare samt kommu- ner och regioner är skyldiga att lämna till statistikansvariga myndig- heter. 
  
 I 6 § anges att statliga myndigheter ska lämna de uppgifter som behövs för framställning av officiell statistik. Uppgifterna ska enligt bestämmelsen lämnas till statistikansvariga myndigheter vid den tid- punkt och på det sätt som myndigheterna kommer överens om. 
  
 När en statistikansvarig myndighet samlar in uppgifter för fram- ställning av statistik från någon annan än en statlig myndighet, ska den bl.a. lämna information om ändamålet med insamlingen samt om vilka bestämmelser som en eventuell skyldighet att lämna uppgifter grundas på (7 §). 
  
 Det finns även kompletterande bestämmelser om personupp- giftsbehandling i  
 8–10 
  §§, om gallring i 12 § samt om kvalitet och tillgängliggörande i  
 13–14 
  §§. 
  
 En statistikansvarig myndighet får inom sitt verksamhetsområde meddela föreskrifter om verkställigheten av bestämmelserna om uppgiftsskyldighet i 7 och 8 §§ statistiklagen och  
 5–5 
  d §§ statistik- förordningen (15 §). 
  
 4.2.3SCB 
  
 SCB:s uppgifter regleras bl.a. i  
 1–5 
  §§ förordningen (2016:822) med instruktion för Statistiska centralbyrån. Av bestämmelserna framgår att SCB ansvarar för att utveckla, framställa och sprida officiell sta- tistik och annan statlig statistik samt för att samordna systemet för den officiella statistiken (1 §). SCB har utöver det bl.a. till uppgift att 
  
 –föra en förteckning över statistikansvariga myndigheters sta- tistikprodukter, 
  
 –sammanställa en årlig publiceringsplan för den officiella statisti- Green, och 
  
 82 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 –förvalta och utveckla det fördelningsanalytiska statistiksystemet för inkomster och transfereringar (Fasit), se faktaruta nedan, (2 §). 
  
 SCB bedriver också verksamhet enligt lagen (2014:484) om en data- bas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna, databas- lagen (3 §, se vidare avsnitt 4.4). SCB ska också i mån av resurser utföra uppdrag inom ramen för sin statistikverksamhet åt andra myndigheter och får åta sig sådana uppdrag även från andra upp- dragsgivare (4 §). SCB får bedriva sådan tjänsteexport som är direkt kopplad till myndighetens uppgifter (5 §). 
  
 SCB är som nämnts ovan i avsnitt 4.2.2 statistikansvarig myndig- het för statistikområdena under ämnesområdet Hushållens eko- nomi. Myndigheten ansvarar således för att samla in uppgifter om ekonomiska förhållanden för att framställa officiell statistik över In- komster och inkomstfördelning samt Hushållens utgifter. 
  
 Faktaruta: Fasit 
  
 Fasit är ett fördelningsanalytiskt statistiksystem som används för att bedöma utfall och konsekvenser av reformer i det svenska väl- färdssystemet. Det kan användas för att analysera såväl budget- som fördelningseffekter av  
 skatte-, 
  avgifts- och bidragsregler på olika gruppers ekonomiska betingelser och vilka effekter för- ändringar får på de offentliga finanserna. Fasit kan också använ- das för att göra prognoser av exempelvis disponibel inkomst. Dessutom finns det möjlighet att göra särskilda skräddarsydda statistikuttag. 
  
 Fasit tas fram i en basversion per år och uppdateras tre gånger under året. Modellen består av två delar, dels databaser med mikrodata, dvs. uppgifter om enskilda individer, dels en uppsätt- ning modellprogram som är uppbyggda av ett antal moduler som omfattar olika områden. 
  
 I Fasits databaser finns uppgifter från olika datakällor om bl.a. hushållens inkomster, avdrag, förmögenheter2, boendekostnader, pensioner, sysselsättning och utgifter. I modellens moduler finns skatte- och transfereringssystemets regler programmerade, exem- 
  
 2Uppgifter från förmögenhetsregistret fram till och med 2007. 
  
 83 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 pelvis  
 skatte-, 
  
 bidrags-, 
  pensions- och arbetslöshetsregler. Sam- mankopplingen mellan databaserna och modulerna möjliggör simuleringar. Modellprogrammen körs i en given ordning för att slutligen resultera i en beräkning av t.ex. den disponibla inkoms- ten. 
  
 En stor del av uppgifterna som ingår i Fasits databaser kom- mer från SCB:s statistikregister. Uppgifter hämtas även in från andra myndigheters statistik och register. Från SCB hämtas upp- gifter från registret över totalbefolkningen (RTB), inkomst- och taxeringsregistret (IoT), kontrolluppgiftsregistret, standardise- rade räkenskapsutdrag, utbildningsregistret, företagsdatabasen, konjunkturstatistiken om sjuklöner, transfereringsstatistiken, fastighetstaxeringen, folkbokföringen, yrkesregistret och struk- turlönestatistik. Uppgifterna används av SCB för att framställa officiell statistik. 
  
 SCB tar fram ett särskilt urval av personuppgifter som inte di- rekt kan hänföras till en person och som görs tillgängliga för an- vändare i Fasit. Urvalet får på begäran lämnas ut av SCB till Riks- dagsförvaltningen och Riksrevisionen samt Regeringskansliet och andra myndigheter under regeringen. Privata aktörer såsom exempelvis forskare, SKR, centrala arbetsgivarorganisationer och andra intresseorganisationer har i dag endast möjlighet att ta del av aggregerade uppgifter från Fasit. 
  
 Bestämmelser om personuppgiftsbehandling i Fasit finns i lagen (2019:508) om behandling av personuppgifter i det fördel- ningsanalytiska statistiksystemet för inkomster och transfere- ringar. 
  
 4.3Andra myndigheter som samlar in finansiell information 
  
 4.3.1Riksbanken 
  
 Riksbanken är enligt 9 kap. 13 § regeringsformen rikets centralbank och en myndighet under riksdagen. Riksbanken har ansvaret för penningpolitiken. 
  
 84 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 I 1 kap. 1 § lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank, riksbanks- lagen, anges att Riksbanken endast får bedriva eller ta del i sådan verksamhet som enligt lag ankommer på Riksbanken. 
  
 Förutom den i regeringsformen angivna uppgiften att ansvara för penningpolitiken ska Riksbanken också främja ett säkert och effek- tivt betalningsväsende (1 kap. 2 §). 
  
 Riksbanken ska vidare följa utvecklingen på valuta- och kredit- marknaderna samt vidta erforderliga penningpolitiska åtgärder (6 kap. 2 §). Riksbanken ska minst två gånger om året lämna en skriftlig redogörelse till riksdagens finansutskott om penningpoliti- Green (6 kap. 4 § första stycket). Riksbanken ska löpande offentlig- göra statistiska uppgifter om valuta- och kreditförhållanden (6 kap. 4 § andra stycket). 
  
 De penningpolitiska åtgärderna regleras i 6 kap. 5 och 6 §§. I 6 kap. 7 och 8 §§ ges Riksbanken även vissa befogenheter att vidta åtgärder som hänger samman med uppgiften att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. 
  
 I propositionen En ny riksbankslag (prop. 2021/22:41) föreslår regeringen dels ändringar i regeringsformen såvitt gäller Riksban- ken, dels att en ny riksbankslag ska träda i kraft den 1 januari 2023. Vid tidpunkten för färdigställandet av detta betänkande, i juni 2022, är propositionen föremål för behandling i riksdagen. Utredningen beskriver vissa av förslagen i propositionen närmare i övriga delar av detta betänkande. 
  
 Bestämmelser om uppgiftsskyldighet 
  
 Riksbanken samlar med stöd av riksbankslagen in en mängd uppgif- ter. I 6 kap. 9 § riksbankslagen finns bestämmelser om olika aktörers skyldighet att lämna uppgifter till Riksbanken. Finansinstitut och andra företag som står under Finansinspektionens tillsyn ska efter anmodan lämna de uppgifter som Riksbanken anser nödvändiga dels för att följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna, dels för att övervaka betalningssystemets stabilitet (första stycket). Efter an- modan ska också svenska utgivare av värdepapper lämna de uppgifter om emitterade värdepapper som Riksbanken anser nödvändiga för de båda nämnda ändamålen (andra stycket). Den som för egen eller annans räkning har utfört transaktioner med utländsk motpart eller 
  
 85 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 hållit tillgångar och skulder med utlandsanknytning är skyldig att lämna de uppgifter som behövs som underlag för Riksbankens betalningsbalansstatistik och för statistik över utlandsställningen (tredje stycket). Riksbanken får utfärda närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten (fjärde stycket). Riksbanken får också med- dela föreskrifter om att vissa uppgifter som ska lämnas till Riksban- ken enligt 6 kap. 9 § första till tredje styckena i stället ska lämnas till SCB (6 kap. 10 och 11 §§, se vidare avsnitt 4.4). Innan Riksbanken meddelar sådana förskrifter gällande uppgifter i 6 kap. 9 § första och andra styckena ska banken samråda med Finansinspektionen och SCB (6 kap. 10 § andra meningen). 
  
 Riksbanken får meddela de förelägganden som behövs för att föreskrifterna om uppgiftsskyldighet ska efterlevas. Ett sådant före- läggande får förenas med vite (11 kap. 2 a §). Den som underlåter att fullgöra sin uppgiftsskyldighet eller lämnar oriktig uppgift när skyl- digheten fullgörs kan i vissa fall dömas till böter, om gärningen inte omfattas av ett vitesföreläggande (11 kap. 3 §). 
  
 I förslaget till ny riksbankslag föreslås att de nuvarande bestäm- melserna ersätts med bestämmelser om uppgiftsskyldighet som gäl- ler i förhållande till Riksbankens samtliga uppgifter enligt den nya riksbankslagen (12 kap. 1 § 1, se vidare samma prop. s. 253). 
  
 Med stöd av bemyndigandet i 6 kap. 9 § fjärde stycket riksbanks- lagen har Riksbanken meddelat vissa föreskrifter. Dessa är Riksban- kens föreskrifter (RBFS 2002:4) om skyldighet att lämna uppgifter till Riksbanken för statistiken över Sveriges betalningsbalans och utlandsställning, Riksbankens föreskrifter (2014:1) om skyldighet att lämna uppgifter om emitterade värdepapper; Riksbankens före- skrifter och allmänna råd (RBFS 2014:2) om instituts rapportering av finansmarknadsstatistik, Riksbankens föreskrifter (RBFS 2016:1) om rapportering av innehav av värdepapper, Riksbankens föreskrif- ter (2017:2) om instituts rapportering av krediter (KRITA), Riks- bankens föreskrifter (RBFS 2018:1) om instituts rapportering av finansmarknadsstatistik, Riksbankens föreskrifter (RBFS 2021:1) om instituts integrerade rapportering av internationell bankstatistik (IRIS) och Riksbankens föreskrifter och allmänna råd (RBFS 2021:2) om instituts rapportering av finansmarknadsstatistik. 
  
 86 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 Riksbankens statistik 
  
 De uppgifter som Riksbanken samlar in behöver som regel behand- las ytterligare innan de används i verksamheten, t.ex. genom registre- ring, organisering och bearbetning. Sådan behandling kan resultera i statistik. Vilken statistik som Riksbanken ska ta fram och vad den ska innehålla framgår dock inte mer i detalj av den nuvarande riks- bankslagen. Däremot framgår det som nämnts ovan av 6 kap. 4 § andra stycket riksbankslagen att Riksbanken löpande ska offentlig- göra statistiska uppgifter om valuta- och kreditförhållanden. Av 6 kap. 9 § tredje stycket framgår vidare att Riksbanken framställer betalningsbalansstatistiken och statistiken över utlandsställningen. 
  
 Riksbanken har sedan 2003 lämnat i uppdrag åt SCB att produ- cera finansmarknadsstatistik. SCB har även sedan 2011 haft i upp- drag att svara för utveckling och produktion av värdepappersstatistik (Svensk värdepappersdatabas). Sedan 2015 har SCB också haft i upp- drag att ansvara för utveckling och produktion av en databas över värdepappersinnehav (VINN) samt en kreditdatabas (KRITA). Nu- varande avtal mellan myndigheterna i fråga om de aktuella statistik- produkterna går ut den 31 december 2022 om det inte förlängs. Av avtalet framgår bl.a. att SCB ska svara för uppgiftsinsamling, sta- tistikframställning och vissa därmed sammanhängande tjänster och produkter mot betalning. 
  
 Riksbanken har sedan 2007 även lämnat i uppdrag åt SCB att pro- ducera betalningsbalansstatistik. Det nuvarande avtalet mellan myn- digheterna går ut den 31 december 2022 om det inte förlängs. Av avtalet framgår bl.a. att SCB ska svara för uppgiftsinsamling, sta- tistikframställning och vissa därmed sammanhängande tjänster och produkter mot betalning. 
  
 4.3.2Finansinspektionen 
  
 Finansinspektionen ansvarar enligt 1 § förordningen (2009:93) med instruktion för Finansinspektionen för bl.a. tillsyn, regelgivning och tillståndsprövning som rör finansiella marknader och finansiella företag (punkt 1). Inspektionen ansvarar även för att vidta åtgärder för att motverka finansiella obalanser i syfte att stabilisera kredit- marknaden, men med beaktande av åtgärdernas effekt på den eko- nomiska utvecklingen (punkt 2). 
  
 87 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 Myndigheten ska inom ramen för egna beslut om resursfördel- ning och planering arbeta för att det finansiella systemet är stabilt och präglas av ett högt förtroende med väl fungerande marknader som tillgodoser hushållens och företagens behov av finansiella tjäns- ter, ger ett högt skydd för konsumenter och bidrar till en hållbar utveckling. Myndigheten ska särskilt svara för att följa och analysera utvecklingen inom sitt ansvarsområde. Om myndigheten bedömer att instabilitet i finanssektorn riskerar att påverka det svenska finan- siella systemets funktionssätt negativt, ska regeringen underrättas (2 §). 
  
 Vid två tillfällen per år ska Finansinspektionen i särskilda rapporter till regeringen redogöra för myndighetens analys och bedömning av den finansiella stabiliteten, de åtgärder som vidtagits och kan komma att vidtas för att motverka att finansiella obalanser uppstår, åtgär- dernas effekter på samhällsekonomin samt behovet av utveckling av regler på området (3 § första stycket 5). Av 3 § andra stycket framgår att myndigheten även har uppgifter enligt andra författningar, där- ibland statistikförordningen. Enligt instruktionen ska Finansinspek- tionen samråda med olika myndigheter, bl.a. med Riksbanken i vik- tigare frågor som har samband med betalningssystemets stabilitet eller som berör Riksbankens ansvar för valuta- och kreditpolitiken och för betalningsväsendet. Finansinspektionen ska lämna de uppgifter som behövs till de myndigheter med vilka samrådet sker (7 §). 
  
 Bestämmelser om uppgiftsskyldighet 
  
 Bestämmelser om Finansinspektionens tillsyn över finansiella mark- nader och företag finns spridda i flera författningar och rättsakter från EU. I dessa finns det framför allt bestämmelser om hur de olika företagen ska bedriva sin verksamhet. De innehåller också bestäm- melser om vilka företag som tillsynen ska avse och om företagens skyldighet att lämna uppgifter till Finansinspektionen. Uppgifts- skyldighet finns föreskrivet i bl.a. följande bestämmelser. 
  
 –9 kap. 3 § första stycket lagen (1998:1479) om värdepappers- centraler och kontoföring av finansiella instrument, 
  
 –10 kap. 2 § första stycket lagen (2004:46) om värdepappers- fonder, 
  
 88 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 –13 kap. 3 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 
  
 –5 kap. 10 och 11 §§ lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat, 
  
 –23 kap. 2 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 
  
 –8 kap. 2 § lagen (2010:751) om betaltjänster, 
  
 –17 kap. 5 § försäkringsrörelselagen (2010:2043), 
  
 –5 kap. 2 § lagen (2011:755) om elektroniska pengar, 
  
 –13 kap. 6 § första stycket lagen (2013:561) om alternativa inve- steringsfonder, 
  
 –6 kap. 1 § lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag, 
  
 –8 kap. 5 § första stycket lagen (2018:1219) om försäkringsdistri- bution, 
  
 –14 kap. 5 § lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag, och 
  
 –Artiklarna 394, 415, 416,  
 430–430 
  b och 451 i Europaparlamen- tets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (eng. Capital Requirements Regulation, CRR), i det följande benämnd till- synsförordningen. 
  
 Flera av bestämmelserna om uppgiftsskyldighet är så generellt utfor- made att de ger Finansinspektionen rätt att begära i stort sett vilka uppgifter som helst som är av betydelse för inspektionens verksam- het. Andra bestämmelser avser skyldighet att lämna uppgifter om särskilt angivna förhållanden. 
  
 I de uppräknade lagarna bemyndigas regeringen, eller den myn- dighet regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om tillämp- ningen av bl.a. de olika bestämmelserna om uppgiftsskyldighet och i förekommande fall att vissa uppgifter som ska lämnas till Finans- inspektionen i stället ska lämnas till SCB (se avsnitt 4.4). Lagarna innehåller även bestämmelser om att företagen som står under tillsyn med årliga avgifter ska bekosta Finansinspektionens verksamhet och i förekommande fall SCB:s verksamhet enligt databaslagen (se av- snitt 4.4). 
  
 89 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 Finansinspektionen har med stöd av bemyndiganden i de olika lagarna om finansiella marknader och företag samt med stöd av för- ordningar i anslutning till dessa lagar meddelat detaljerade föreskrif- ter om tillämpningen av dem. I dessa föreskrifter finns bl.a. bestäm- melser om uppgiftsskyldighet. Vissa författningar gäller enbart upp- giftsskyldighet. Här behandlas endast föreskrifter om periodisk rap- portering, dvs. föreskrifter om skyldighet att lämna uppgifter med viss periodicitet. I vissa av föreskrifterna om periodisk rapportering avser uppgiftsskyldigheten även skyldigheten att lämna uppgifter enligt lagen om den officiella statistiken. Föreskrifterna grundar sig i dessa fall på ett bemyndigande i 15 § förordningen om den officiella statistiken (se avsnitt 4.2.2). 
  
 Finansinspektionens statistik 
  
 Som nämnts ovan är Finansinspektionen statistikansvarig myndig- het för de officiella statistikområdena under ämnesområdet Finans- marknad i statistikförordningen (se avsnitt 4.2.2). Finansinspek- tionen har sedan 1995 lämnat i uppdrag åt SCB att producera finans- marknadsstatistik som Finansinspektionen ansvarar för. Sedan 2006 avser uppdraget all den officiella statistik som Finansinspektionen är ansvarig för. Uppdraget regleras i ett avtal mellan myndigheterna som anger att SCB bl.a. ska svara för uppgiftsinsamling, statistik- framställning och vissa därmed sammanhängande tjänster och pro- dukter mot betalning. Det nuvarande avtalet går ut den 31 december 2022 om det inte förlängs. 
  
 4.4Databasen för övervakning och tillsyn över finansmarknaderna 
  
 Som berörs ovan bedriver SCB verksamhet enligt databaslagen, den s.k. gemensamma databasen (3 § förordningen med instruktion för Statistiska centralbyrån, se avsnitt 4.2.3). I den nämnda lagen regle- ras SCB:s möjlighet att samla in uppgifter för Riksbankens och Finansinspektionens övervakning och tillsyn och lagra dem i en ge- mensam databas som de tre myndigheterna har tillgång till. 
  
 I databasen får uppgifter behandlas som har samlats in med stöd av vissa särskilt angivna bestämmelser i lagar och  
 EU-förordningar 
  
 90 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 om skyldighet att lämna uppgifter till Riksbanken och Finans- inspektionen för övervakning och tillsyn (se avsnitten 4.3.1 och 4.3.2), dock endast sådana uppgifter som samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk rapportering (3 och 4 §§). 
  
 I syfte att bl.a. förbättra analyser och få en mer effektiv hantering av informationen har de uppgifter som får behandlas i databasen kommit att utvidgas.3 I databasen får därmed enligt 3 a § även behandlas 
  
 1.uppgifter om Riksbankens eller Riksgäldskontorets ekonomiska förhållanden, 
  
 2.uppgifter som är allmänt tillgängliga, 
  
 3.uppgifter från andra centralbanker eller från Banken för Inter- nationell betalningsutjämning, under förutsättning att uppgif- terna samlats in för tillsyns- eller övervakningsändamål, och 
  
 4.uppgifter om juridiska personers resultat- och balansräkningar. 
  
 Det följer av ovan nämnda bestämmelser om vilka uppgifter som får behandlas i databasen att sådana uppgifter som samlas in enbart för statistiska ändamål enligt statistikförfattningarna inte får lagras där (jfr avsnitt 4.2). 
  
 Uppgifterna i databasen får enligt 2 § användas för sammanställ- ning och analys av information som behövs i 
  
 1.Riksbankens verksamhet för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende4, 
  
 2.Finansinspektionens verksamhet för tillsyn över finansiella mark- nader och företag, samt 
  
 3.Riksbankens, Finansinspektionens och SCB:s verksamheter för framställning av statistik. 
  
 Att uppgifter som samlats in för renodlade statistikändamål inte får behandlas i databasen hindrar alltså inte att de uppgifter som databa- sen får innehålla används för framställning av statistik i den verksam- 
  
 3Prop. 2016/17:219 s. 12. 
  
 4Uttrycket ett säkert och effektivt betalningsväsende utmönstras enligt regeringens förslag till en ny riksbankslag. Databaslagen föreslås därför ändras så att uppgifter får behandlas i databasen om de behövs i Riksbankens verksamhet avseende det finansiella systemet (prop. 2021/22:41 s. 185). 
  
 91 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 het för detta ändamål som bedrivs hos Riksbanken, Finansinspek- tionen och inte minst SCB i enlighet med 2 § 3. 
  
 I samband med att lagen infördes gjordes ändringar i de författ- ningar som reglerar skyldigheten att lämna de uppgifter som behövs för databasen. Genom ändringarna har Riksbanken och Finans- inspektionen bemyndigats att föreskriva att uppgifterna ska lämnas direkt till SCB (jfr avsnitten 4.3.1 och 4.3.2). 
  
 De bestämmelser som reglerar uppgiftsskyldighet i förhållande till Riksbanken och Finansinspektionen utesluter inte att de båda myndigheterna begär att få in även personuppgifter. I sina bolåne- undersökningar samlar Finansinspektionen t.ex. in detaljerade upp- gifter om bankernas bolånekunder och i rapporteringen av stora ex- poneringar till inspektionen förekommer personuppgifter. Person- uppgifter, såsom de definieras i dataskyddsförordningen, får emel- lertid inte behandlas i databasen (5 §) och ovan nämnda rapportering av uppgifter behandlas därför inom inspektionen. 
  
 I förarbetena till lagen anges att utgångspunkten för den nya lag- stiftningen är att Riksbanken och Finansinspektionen på ett enkelt sätt ska få tillgång till de insamlade uppgifterna (prop. 2013/14:161 s. 56). För att uppnå detta ansågs det inte tillräckligt att myndighe- terna får uppgifterna utlämnade till sig. I lagen har det därför införts bestämmelser om direktåtkomst till databasen för Riksbanken och Finansinspektionen (6 och 7 §§). 
  
 4.5Regler om personuppgiftsbehandling och enskildas rätt till personlig integritet 
  
 För framställningen av statistik över hushållens tillgångar och skul- der behöver uppgifter om enskilda fysiska personers personliga och ekonomiska förhållanden samlas in och bearbetas. Vid sådan behandling är internationella konventioner,  
 EU-rättsakter 
  och bestämmelser i svensk rätt som på olika sätt syftar till att skydda den personliga integriteten av betydelse. 
  
 92 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 4.5.1Regeringsformen 
  
 I regeringsformen finns grundläggande bestämmelser till skydd för den personliga integriteten. I målsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § första stycket anges att den offentliga makten ska utövas med bl.a. respekt för den enskilda människans frihet och värdighet samt att det allmänna ska värna den enskildes privatliv och familjeliv. Mål- sättningsstadgandet anger några av de viktigaste målen för sam- hällets verksamhet men har inte någon bindande verkan för det all- männa5. Bestämmelsen kan således inte ligga till grund för några in- dividuella rättigheter. Bestämmelser om absolut skydd mot allvarliga fysiska integritetsintrång såsom döds- och kroppsstraff finns i 2 kap. 4 och 5 §§. Var och en är vidare skyddad gentemot det allmänna mot bl.a. påtvingade kroppsliga angrepp (2 kap. 6 §). 
  
 För att stärka skyddet för den personliga integriteten infördes den 1 januari 2011 ett nytt andra stycke i 2 kap. 6 §. I bestämmelsen anges att var och en är skyddad mot betydande intrång i den person- liga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervak- ning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. 
  
 Uttrycket enskildas personliga förhållanden avses enligt förarbe- tena ha samma innebörd som i tryckfrihetsförordningen och OSL. Det innebär att regleringen i 2 kap. 6 § andra stycket kan komma att omfatta vitt skilda slag av information som är knuten till den enskil- des person, t.ex. uppgifter om namn, och andra personliga identifi- kationsuppgifter, adress, familjeförhållanden, hälsa och vandel. Även fotografisk bild samt uppgifter som inte är direkt knutna till den enskildes privata sfär, t.ex. uppgift om anställning, omfattas av ut- trycket. I enlighet med vad som framgår av förarbetena till  
 1980-års 
  sekretesslag (1980:100) torde även en uppgift om en persons eko- nomi omfattas av uttrycket personliga förhållanden.6 
  
 Avgörande för om en åtgärd ska anses innebära övervakning eller kartläggning är enligt förarbetena inte dess huvudsakliga syfte utan vilken effekt som åtgärden har.7 Som exempel anges att en åtgärd från det allmännas sida som vidtas primärt i syfte att ge myndighe- terna underlag för beslutsfattande i enskilda fall, många gånger kan anses innebära kartläggning av enskildas förhållanden. Detta oaktat att avsikten med åtgärden inte är att kartlägga enskilda. Det konsta- 
  
 5Prop. 1975/76:209 s. 128 och prop. 2009/10:80 s. 173. 
  
 6Prop. 2009/10:80 s. 177. 
  
 7Prop. 2009/10:80 s. 250. 
  
 93 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 teras vidare att det förekommer myndighetsspecifika verksamhets- register och databaser med information som är knuten till en myn- dighets ärendehantering inom i stort sett all statlig och kommunal förvaltning och att informationshanteringen i många fall finns sär- skilt reglerad. Enligt förarbetena får uppgifterna i flertalet fall anses tillgängliga för myndigheterna på sådant sätt att lagringen och be- handlingen av uppgifterna kan sägas innebära att enskilda kartläggs, även om det huvudsakliga ändamålet med behandlingen är ett helt annat.8 Som exempel på kartläggning angav Integritetskommittén i sitt betänkande hantering av uppgifter om den enskildes hälsa i patientjournaler och hälsodataregister eller inom ramen för forsk- ning i det allmännas regi.9 
  
 Vad som utgör ett betydande intrång får enligt förarbetena av- göras utifrån bl.a. uppgifternas karaktär och omfattning. En han- tering av känsliga uppgifter kan innebära ett betydande intrång i den personliga integriteten även om det rör sig om ett fåtal uppgifter. Å andra sidan kan mängden uppgifter i sig vara en betydelsefull faktor i sammanhanget. Även ändamålet med behandlingen är av vikt för att avgöra om det rör sig om ett betydande intrång. En hantering som syftar till att utreda brott anses i förarbetena normalt vara mer känslig än t.ex. en hantering som uteslutande sker för att ge en myn- dighet underlag för förbättringar av kvaliteten i handläggningen. Omfattningen av utlämnande av uppgifter till andra som sker utan omedelbart stöd av offentlighetsprincipen kan också vara av bety- delse vid bedömningen.10 
  
 Begränsning av skyddet för den personliga integriteten 
  
 Skyddet för den personliga integriteten enligt 2 kap. 6 § andra stycket är inte absolut och kan under vissa förutsättningar begränsas med hänsyn till andra motstående intressen. En begränsning måste dock enligt 2 kap. 20 § ske genom lag och får enligt 21 § göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hän- 
  
 8Prop. 2009/10:80 s. 180 och 181. Det kan dock noteras att Informationshanteringsutred- ningen i SOU 2015:39 s. 198 ff. argumenterar för att det inte är helt självklart att bestämmelser i registerförfattningar alltid måste anses utgöra sådan reglering som medför betydande intrång i den personliga integriteten. 
  
 9SOU 2008:3 s. 271. 
  
 10Prop. 2009/10:80 s. 183 och 184. 
  
 94 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 syn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. 
  
 Regleringen avser enligt förarbetena att understryka kravet på att lagstiftaren, när en fri- och rättighetsinskränkande lag beslutas, noga redovisar sina syften.11 Eftersom begränsningen inte får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet, måste ett lagstift- ningsarbete som påverkar skyddet av den personliga integriteten inkludera en integritetsanalys. Det intrång som sker i den enskildes personliga integritet måste vara befogat och stå i rimlig proportion till de fördelar som intrånget bidrar med till det motstående intres- set. Det är endast tillåtet med lagar som inskränker integritets- skyddet om det inte finns några mindre integritetskänsliga alternativ och det intresse som ska tillgodoses är så starkt att det väger över intresset av skydd för den personliga integriteten. I förarbetena berördes att kravet på att lagstiftaren tydligt redovisar vilka avväg- ningar som gjorts vid proportionalitetsbedömningen skulle medföra att avvägningarna i fråga om integritetsintrånget skulle bli mer ingående belysta och presenteras på ett sådant sätt att kvaliteten i lagstiftningen skulle höjas ytterligare.12 
  
 Det är således bara genom (svensk) lag som skyddet enligt 2 kap. 6 § andra stycket kan inskränkas. Den rätt att behandla person- uppgifter som följer av den i Sverige direkt tillämpliga dataskydds- förordningen (se vidare avsnitt 4.5.5) gör alltså inte att myndigheter får behandla personuppgifter i strid med 2 kap. 6 § andra stycket. 
  
 Det primära lagområdet 
  
 Föreskrifter som avser förhållandet mellan enskilda och det all- männa faller, om de gäller skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, under det s.k. primära lagområdet (8 kap. 2 § 2). Det innebär att sådana föreskrifter ska meddelas genom lag. Delegering är dock i stor utsträckning möjlig och är uteslutet endast när det gäller föreskrifter om 
  
 11Prop. 1975/76:209 s. 153. 
  
 12Prop. 2009/10:80 s. 177. 
  
 95 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 1.annan rättsverkan av brott än böter, 
  
 2.skatt, utom tull på införsel av varor, eller 
  
 3.konkurs eller utsökning (8 kap. 3 §). 
  
 Intrång i den personliga integriteten 
  
 Många förarbeten till författningar och enstaka bestämmelser rörande behandling av personuppgifter som beslutats före 2011, då 2 kap. 6 § andra stycket började gälla, innehåller inte en grundlig analys av om regleringen kan förväntas orsaka ett betydande intrång i den personliga integriteten. Även om slutsatsen ofta är att regler- ingen av myndigheters behandling av personuppgifter ska ske i lag, är det resonemang som leder fram till det inte sällan summariskt och mynnar många gånger ut i en hänvisning till en överenskommelse mellan regering och riksdag från början av  
 1990-talet. 
  Överenskom- melsen framgår av de förarbeten som följde på Luna och offent- lighetskommitténs betänkande. Kommittén hade behandlat frågor om författningsreglering av personregister och med anledning av detta konstaterat att register med kvalificerat känsliga personupp- gifter kräver speciallagstiftning.13 I det efterföljande lagstiftnings- arbetet uttalade regeringen att myndighetsregister med ett stort antal registrerade och ett särskilt känsligt innehåll ska regleras sär- skilt i lag.14 Konstitutionsutskottet ställde sig bakom detta ställ- ningstagande.15 Dessa uttalanden har senare vid åtskilliga tillfällen åberopats i lagstiftningsärenden som vägledande för att välja lagform för registerförfattningsreglering. Uttalandena har med åren kommit att tillämpas på såväl regleringen av regelrätta register som myndig- heters behandling av personuppgifter i stort.16 
  
 Ett exempel på ett lagstiftningsärende som regeringen ansett innefattat sådan integritetskänslig informationshantering som en- skilda är skyddade mot enligt 2 kap. 6 § andra stycket är kust- bevakningsdatalagen (2012:145). Med hänsyn till omfattningen och arten av Kustbevakningens verksamhet, den ingripande myndighets- utövning som ingår i myndighetens uppdrag samt behovet av att 
  
 13SOU 1987:31 s. 161 f. 
  
 14Prop. 1990/91:60 s. 58. 
  
 15Bet. 1990/91:KU11 s. 11. 
  
 16Se t.ex. prop. 1997/98:44 s. 41, bet. 1997/98:KU18 s. 43, prop. 1999/2000:39 s. 78 och prop. 2009/10:80 s. 183 f. 
  
 96 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 kunna behandla personuppgifter även av känsligare slag inom främst den brottsbekämpande verksamheten, ansåg regeringen att stora delar av Kustbevakningens behandling av personuppgifter innefattar sådan integritetskänslig informationshantering som enskilda är skyddade mot enligt 2 kap. 6 § andra stycket.17 
  
 Även Utredningen om personuppgiftsbehandlingen vid ISF kom, i sitt betänkande med förslag till en lag om behandling av person- uppgifter inom verksamheten för Inspektionen för socialförsäk- ringen, fram till att regleringen skulle medföra en sådan kartläggning av enskildas personliga förhållanden och sådana betydande intrång i den personliga integriteten som enligt 2 kap. 6 § andra stycket och 20 § första stycket 2 regeringsformen behöver ha stöd i lag. Som skäl angavs dels arten av den verksamhet som Inspektionen för social- försäkringen bedriver, där det finns behov av att behandla ett stort antal personuppgifter, inklusive känsliga sådana och personuppgifter om lagöverträdelser m.m., dels att personuppgifter behöver sam- mankopplas och att dessa behandlingar normalt sker utan att den enskilde själv får kännedom om dem eller kan lämna sitt godkän- nande. Till detta kom att personuppgifterna kan komma att sparas under avsevärd tid.18 
  
 Ett exempel på motsatt bedömning är när regeringen i förarbe- tena till lagen (2012:741) om behandling av personuppgifter vid Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering konstaterade att den behandling av personuppgifter som Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering har behov av att utföra för att fullgöra sitt uppdrag i sig inte kan anses innebära ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten att det av den anledningen krävs att behandlingen regleras i lag, särskilt mot bakgrund av att behandlingen till så stor del avser avidentifierade personuppgifter för forskningsändamål. Avgörande för att välja lag- form blev därför den överenskommelse mellan regering och riksdag som nämns ovan.19 
  
 En annan bedömning i förhållande till 2 kap. 6 § gjorde Infor- mationshanteringsutredningen som i sitt betänkande med förslag till myndighetsdatalag menade att det är i rena undantagsfall som behandling av personuppgifter hos icke brottsbekämpande myndig- 
  
 17Prop. 2011/12:45 s. 62. 
  
 18SOU 2014:67 s. 89. 
  
 19Prop. 2011/12:176 s. 19 f. 
  
 97 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 heter kan anses innehålla några särskilda moment av personupp- giftsbehandling som typiskt sett kan ses som en sådan kartläggning eller övervakning som innebär ett betydande intrång i den personliga integriteten och därför omfattas av grundlagsstadgandet.20 Det kan noteras att Datainspektionen (numera Integritetsskyddsmyndig- heten) har ifrågasatt denna bedömning.21 
  
 Av lagens förarbeten framgår att det vid bedömningen av hur ingripande intrånget i den personliga integriteten kan anses vara i samband med insamling, lagring och bearbetning eller utlämnande av uppgifter om enskildas personliga förhållanden är naturligt att lägga stor vikt vid uppgifternas karaktär. Ju känsligare uppgifterna är, desto mer ingripande måste det allmännas hantering av uppgif- terna normalt anses vara. Även hantering av ett litet fåtal uppgifter kan med andra ord innebära ett betydande intrång i den personliga integriteten om uppgifterna är av mycket känslig karaktär. Vid bedömningen av intrångets karaktär är det också naturligt att stor vikt läggs vid ändamålet med behandlingen. Därutöver kan givetvis mängden uppgifter vara en betydelsefull faktor i sammanhanget (prop. 2009/10:80 s. 183). Regeringen uttalade dock, i motsats till Integritetsskyddskommittén, att grundlagsbestämmelsens tillämp- ningsområde inte bör påverkas av sekretesslagstiftningens utform- ning (samma prop. s. 184). Det anfördes vidare att det är svårt att peka ut vilka specifika företeelser som är av sådant slag att de innebär ett betydande intrång i integriteten. Vad som utgör ett betydande integritetsintrång måste bedömas utifrån de samhällsvärderingar som råder vid varje givet tillfälle och i sista hand är det riksdagen som får avgöra vilka företeelser som är av sådan ingripande karaktär (samma prop. s. 185). 
  
 4.5.2Europakonventionen 
  
 Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna är sedan den 1 januari 1995 inkorpo- rerad i svensk rätt och gäller sedan dess som lag i Sverige22. Av 2 kap. 
  
 20SOU 2015:39 s. 206 ff. 
  
 21Datainspektionens yttrande, dnr  
 1125-2015. 
  
 22Lag (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna. 
  
 98 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 19 § regeringsformen framgår att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med Sveriges åtaganden på grund av konventionen. 
  
 Enligt artikel 8 i konventionen har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En offent- lig myndighet får enligt bestämmelsen inte inskränka åtnjutande av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demo- kratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till den nationella säker- heten, den allmänna säkerheten eller landets ekonomiska välstånd, till förebyggande av oordning eller brott, till skydd för hälsa eller moral eller till skydd för andra personers fri- och rättigheter. Bestämmelsen ålägger stater en förpliktelse att avstå från att göra oproportionerliga intrång i rätten till respekt för privat- och familje- livet. Behandling av personuppgifter faller ofta inom artikelns till- lämpningsområde. 
  
 4.5.3Dataskyddskonventionen 
  
 Europarådets ministerkommitté antog 1980 en konvention (108) till skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personupp- gifter (dataskyddskonventionen), som Sverige och även övriga med- lemsstater i EU har anslutit sig till. Konventionens syfte är att säker- ställa respekten för grundläggande fri- och rättigheter, särskilt den enskildes rätt till personlig integritet i samband med automatiserad behandling av personuppgifter. Dataskyddskonventionens innehåll kan ses som en precisering av skyddet vid användning av automati- serad behandling av personuppgifter enligt artikel 8 i Europakonven- tionen.23 Konventionen tar sikte på behandling av personuppgifter i automatiserade personregister och automatiserad personuppgifts- behandling i allmän och enskild verksamhet. Personuppgifter ska en- ligt konventionen bl.a. inhämtas och behandlas på ett korrekt sätt och de ska vara relevanta med hänsyn till ändamålet (artikel 5). Vissa kategorier av personuppgifter får inte behandlas genom automati- serad databehandling om inte den nationella lagstiftningen ger ett ändamålsenligt skydd. Till sådana kategorier hör personuppgifter som avslöjar ras, politisk tillhörighet, religiös tro eller övertygelse i övrigt, sexualliv samt uppgifter om brott. 
  
 23Prop. 2016/17:91 s. 24. 
  
 99 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 4.5.4 
 EU-stadgan 
  om de grundläggande rättigheterna 
  
 Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna  
 (EU-stadgan) 
  antogs år 2000. Genom att en referens till  
 EU-stadgan 
  införts i artikel 6.1 i Lissabonfördraget är  
 EU-stadgan 
  rättsligt bin- dande på samma sätt som fördragen. Enligt artikel 7 i  
 EU-stadgan 
  har var och en rätt till respekt för sitt privatliv och familjeliv, sin bostad och sina kommunikationer. Av artikel 8 framgår vidare att var och en har rätt till skydd av de personuppgifter som rör honom eller henne. Uppgifterna ska behandlas lagenligt för bestämda ända- mål och på grundval av den berörda personens samtycke eller någon annan legitim och lagenlig grund. Enligt artikeln gäller vidare att var och en har rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och att få rättelse av dem. Av artikel 52.1 framgår att varje begränsning i utövandet av de rättigheter och friheter som erkänns i stadgan ska vara föreskriven i lag och förenlig med det väsentliga innehållet i dessa rättigheter och friheter. Begränsningar får, med beaktande av proportionalitetsprincipen, endast göras om de är nöd- vändiga och faktiskt svarar mot ett mål av allmänt samhällsintresse som erkänns av unionen eller behovet av skydd för andra människors rättigheter och friheter. 
  
 4.5.5Dataskyddsförordningen 
  
 Den 27 april 2016 antogs Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana upp- gifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän  
 data-skydds- 
  förordning), dataskyddsförordningen. Dataskyddsförordningen, som ofta omtalas med sin engelska förkortning GDPR, utgör en ny generell reglering för behandling av personuppgifter inom EU och började tillämpas den 25 maj 2018. Den ersatte då Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, det s.k. dataskydds- direktivet. Det huvudsakliga syftet med dataskyddsförordningen är att ytterligare harmonisera och effektivisera skyddet för personupp- gifter för att förbättra den inre marknadens funktion och öka enskildas kontroll över sina personuppgifter. Dataskyddsförord- 
  
 100 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 ningen är direkt tillämplig i medlemsstaterna, men både förutsätter och möjliggör kompletterande nationella bestämmelser av olika slag. 
  
 Materiell och territoriell avgränsning 
  
 Dataskyddsförordningen är tillämplig på helt eller delvis automat- iserad behandling av personuppgifter och på manuell behandling av personuppgifter, om uppgifterna ingår i eller kommer att ingå i ett register. Vissa behandlingar av personuppgifter är dock uttryckligen undantagna från tillämpningsområdet. Det rör sig om behandling som sker inom verksamhet som inte omfattas av  
 EU-rätten 
  (t.ex. försvar och nationell säkerhet), behandling som sker inom EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik, behandling som utförs av en fysisk person och som är av rent privat natur samt behandling som sker inom brottsbekämpande verksamhet (artikel 2). Behand- lingar av personuppgifter som utförs inom brottsbekämpande verk- samhet omfattas i stället av ett särskilt  
 EU-direktiv24. 
  
 Dataskyddsförordningen ska tillämpas på behandling av person- uppgifter för vetenskapliga forskningsändamål (skäl 159 i förord- ningen). Av förordningens ingress framgår att man velat skapa goda förutsättningar för att behandla personuppgifter för forsknings- ändamål, dock med beaktande av behovet av att skydda de regi- strerade. I skäl 157 understryks värdet av möjligheter för forskare att koppla samman information från olika register för att skapa ny kunskap. Det finns emellertid ingen definition av vad behandling för forskningsändamål ska anses innebära. I skäl 159 ges dock visst stöd för tolkning av begreppet. Där anges att begreppet bör ges en vid tolkning och omfatta till exempel teknisk utveckling och demon- stration, grundforskning, tillämpad forskning och privatfinansierad forskning. Behandlingen av personuppgifter bör dessutom ta hänsyn till unionens mål enligt artikel 179.1 i  
 EUF-fördraget 
  angående åstadkommandet av ett europeiskt forskningsområde. 
  
 Dataskyddsförordningen är vidare avsedd att tillämpas på be- handling av personuppgifter för statistiska ändamål (skäl 162 till 
  
 24Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga på- följder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF. 
  
 101 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 förordningen). Med statistiska ändamål avses varje åtgärd som vidtas för den insamling och behandling av personuppgifter som är nöd- vändig för statistiska undersökningar eller för framställning av statistiska resultat. De statistiska resultaten kan vidare användas för olika ändamål, inbegripet vetenskapliga forskningsändamål. Ett statistiskt ändamål innebär att resultatet av behandlingen för statis- tiska ändamål inte består av personuppgifter, utan av aggregerade personuppgifter, och att resultatet eller uppgifterna inte används till stöd för åtgärder eller beslut som avser en särskild fysisk person. 
  
 För att dataskyddsförordningen ska vara tillämplig krävs att den personuppgiftsansvariga eller personuppgiftsbiträdet i fråga (se vidare nedan) är etablerad i EU/EES eller att de behandlar personuppgifter i samband med att de erbjuder varor och tjänster till personer i EU/EES eller behandlar personuppgifter i samband med övervakning av män- niskors beteende inom EU/EES (artikel 3). 
  
 Definitioner 
  
 Dataskyddsförordningen innehåller en rad definitioner av olika begrepp som används i dataskyddsförordningen (artikel 4). Här anges några av definitionerna. 
  
 Personuppgifter är varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person (kallad registrerad). Som identifierare anges förutom namn, identifikationsnummer, lokaliseringsuppgift eller onlineidentifikatorer även en eller flera faktorer som är speci- fika för den fysiska personens fysiska, fysiologiska, genetiska, psy- kiska, ekonomiska, kulturella eller sociala identitet. 
  
 Behandling (av personuppgifter) är en åtgärd eller kombination av åtgärder beträffande personuppgifter eller uppsättningar av per- sonuppgifter, oberoende av om de utförs automatiserat eller inte, såsom insamling, registrering, organisering, strukturering, lagring, bearbetning eller ändring, framtagning, läsning, användning, utläm- ning genom överföring, spridning eller tillhandahållande på annat sätt, justering eller sammanförande, begränsning, radering eller för- störing. 
  
 Pseudonymisering är behandling av personuppgifter på ett sätt som innebär att personuppgifterna inte längre kan tillskrivas en specifik registrerad utan att kompletterande uppgifter används, under förut- 
  
 102 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 sättning att dessa kompletterande uppgifter förvaras separat och är föremål för tekniska och organisatoriska åtgärder som säkerställer att personuppgifterna inte tillskrivs en identifierad eller identifierbar fysisk person. 
  
 Register är en strukturerad samling av personuppgifter som är till- gänglig enligt särskilda kriterier, oavsett om samlingen är centra- liserad, decentraliserad eller spridd på grundval av funktionella eller geografiska förhållanden. 
  
 Personuppgiftsansvarig är en fysisk eller juridisk person, offentlig myndighet, institution eller annat organ som ensam eller tillsam- mans med andra bestämmer ändamålen och medlen för behand- lingen av personuppgifter. Om ändamålen och medlen för behand- lingen framgår av medlemsstaternas nationella rätt, får den nationella rätten också peka ut vem som är personuppgiftsansvarig. 
  
 Personuppgiftsbiträde är en fysisk eller juridisk person, offentlig myndighet, institution eller annat organ som behandlar personupp- gifter för den personuppgiftsansvariges räkning. 
  
 Samtycke (av den registrerade) är varje slag av frivillig, specifik, informerad och otvetydig viljeyttring, genom vilken den registre- rade, antingen genom ett uttalande eller genom en entydig bekräf- tande handling, godtar behandling av personuppgifter som rör honom eller henne. 
  
 Grundläggande principer 
  
 För all behandling av personuppgifter enligt dataskyddsförord- ningen gäller ett antal grundläggande principer (artikel 5). Person- uppgifter ska behandlas på ett lagligt, korrekt och öppet sätt och de ska samlas in för på förhand bestämda och berättigade ändamål, som tydligt angivits. Personuppgifterna ska vara riktiga – alla rimliga åtgärder ska vidtas för att felaktiga uppgifter rättas eller raderas – och dessutom adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhål- lande till ändamålet. Behandlingen ska ske på ett säkert sätt och inte pågå under längre tid än vad som är nödvändigt med hänsyn till ända- målet. Personuppgifter kan dock under vissa förutsättningar lagras under längre perioder i den mån som uppgifterna enbart behandlas för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål. 
  
 103 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgifter som samlats in för ett visst ändamål får som huvudregel inte behandlas för något annat ändamål som strider mot det ursprungliga ändamålet, den s.k. finalitetsprincipen. Undantag gäller om den registrerade har samtyckt till behandling för det nya ändamålet eller om behandlingen grundar sig på rättslig reglering (artiklarna 5.1 b och 6.4). Ytterligare behandling för vetenskapliga eller historiska forskningsändamål och statistiska ändamål ska dock inte betraktas som oförenliga med de ursprungliga ändamålen (arti- kel 5.1 b). Behandlingen måste för att vara laglig omfattas av lämp- liga skyddsåtgärder enligt artikel 89.1. Vid sådan vidarebehandling som inte hindras av finalitetsprincipen bör det inte krävas någon annan separat rättslig grund än den med stöd av vilken insamlingen av personuppgifter medgavs (skäl 50). 
  
 Rättslig grund för behandling av personuppgifter 
  
 För att en behandling av personuppgifter över huvud taget ska vara tillåten, krävs att det finns en rättslig grund för behandlingen (arti- kel 6). Minst ett av de i artikel 6 angivna villkoren måste vara upp- fyllt. Det första villkoret är att den registrerade har lämnat sitt samtycke till behandlingen (artikel 6.1 a). Behandling kan också ske om den är nödvändig för att fullgöra ett avtal eller en rättslig för- pliktelse (artikel 6.1 b och c), för att skydda intressen som är av grundläggande betydelse för en fysisk person (artikel 6.1 d), för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndig- hetsutövning (artikel 6.1 e). Personuppgifter kan slutligen behand- las med stöd av en intresseavvägning (artikel 6.1 f). Myndigheter får inte, när de fullgör sina uppgifter, stödja sin behandling av person- uppgifter på en intresseavvägning. 
  
 Det krävs att den rättsliga grunden, att behandlingen av person- uppgifter är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige ska kunna uppfylla en rättslig förpliktelse (artikel 6.1 c) eller utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighets- utövning (artikel 6.1 e), har fastställts i nationell rätt eller  
 EU-rätt 
  (artikel 6.3). 
  
 Ytterligare ett krav när det gäller behandling med stöd av den rättsliga grunden i artikel 6.1 c och e är att syftet med behandling ska fastställas i den rättsliga grunden eller, i fråga om behandling enligt 
  
 104 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 artikel 6.1 e, att syftet med behandlingen ska vara nödvändigt för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett led i myn- dighetsutövning. 
  
 Det finns också möjlighet att i nationell rätt mer detaljerat reglera olika krav på sådan behandling av personuppgifter som är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige ska kunna uppfylla en rättslig skyldighet eller utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning (artikel 6.2). I artikel 6.3 anges dess- utom att den rättsliga grunden kan innehålla särskilda bestämmelser för att anpassa tillämpningen av dataskyddsförordningen. Denna möjlighet ger utrymme för s.k. registerlagstiftning för bl.a. myndig- heter. 
  
 Behandling som inte kräver identifiering 
  
 Om personuppgifter behandlas för ändamål som inte kräver att den registrerade identifieras ska den personuppgiftsansvarige inte vara skyldig att bevara, förvärva eller annars behandla ytterligare informa- tion för att identifiera den registrerade endast i syfte att följa data- skyddsförordningen (artikel 11). Det kan t.ex. röra sig om pseudo- nymiserade uppgifter, där inte den personuppgiftsansvarige utan någon annan har nyckeln som gör identifiering möjlig och användning av stora mängder uppgifter som gör att någon, men inte den person- uppgiftsansvarige, kan bakvägsidentifiera fysiska personer (se S. Newman, Dataskyddsförordningen [GDPR] m.m, En kommentar, kommenta- ren till artikel 11). 
  
 Den registrerades rättigheter 
  
 Dataskyddsförordningen föreskriver ett antal rättigheter för den registrerade – och för den personuppgiftsansvarige motsvarande skyldigheter. Den registrerade har t.ex. rätt att få omfattande infor- mation från den personuppgiftsansvarige. Informationen ska avse allt från den personuppgiftsansvariges kontaktuppgifter och vilka rättigheter den registrerade har till uppgifter om hur personuppgift- erna kommer att användas. Information som den registrerade redan känner till behöver inte lämnas. Om personuppgifterna har samlats in från någon annan än den registrerade, behöver information inte 
  
 105 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 heller lämnas om det skulle visa sig vara omöjligt eller innebära en ansträngning som inte står i proportion till nyttan, om erhållande eller utlämnande av personuppgifter är rättsligt reglerat eller om per- sonuppgifterna måste förbli konfidentiella till följd av  
 tystnads-plikt 
  (artiklarna  
 12–14). 
  
 Om den personuppgiftsansvarige avser att behandla personupp- gifterna för ett annat syfte än det för vilket de samlades in, ska den registrerade få information om detta nya syfte samt övrig relevant information. Informationen som lämnas ska vara koncis, klar och tydlig, begriplig och lättillgänglig. Den registrerade kan också begära registerutdrag med information om bl.a. vilka uppgifter som behand- las om honom eller henne. Vidare finns möjlighet för den registrerade att få felaktiga personuppgifter som rör honom eller henne rättade och att under vissa förutsättningar få uppgifterna raderade eller åtminstone få behandlingen begränsad (artiklarna  
 16–18). 
  
 Det finns vissa undantag till bestämmelsen om radering. Bland annat gäller den inte för behandling som sker med stöd av grunderna i artikel 6.1 c och e (rättslig förpliktelse och arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning). Det finns också undantag för bl.a. arkivändamål. 
  
 Den registrerade har rätt att när som helst göra invändningar mot behandling av personuppgifter som sker på den grunden att behand- lingen bedömts nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som led i myndighetsutövning alternativt med stöd av en intresseavvägning. Om den registrerade invänder mot behandling av personuppgifter får den personuppgiftsansvarige inte längre be- handla uppgifterna, såvida denne inte kan påvisa avgörande berät- tigade skäl för behandlingen som väger tyngre än den registrerades intressen, rättigheter och friheter eller om det sker för fastställande, utövande eller försvar av rättsliga anspråk. Om personuppgifter behandlas för vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål ska den registrerade, av skäl som hänför sig till hans eller hennes specifika situation, ha rätt att invända mot behand- ling av hans eller hennes personuppgifter. Detta gäller om inte behandlingen är nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse (artikel 21). 
  
 Dataskyddsförordningen lämnar ett förhållandevis stort hand- lingsutrymme till medlemsstaterna att under vissa förutsättningar göra undantag från och modifiera ovan angivna rättigheter och skyl- 
  
 106 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 digheter. Enligt artikel 23.1 kan medlemsstaterna genom bestäm- melser i sin lagstiftning begränsa omfattningen av de  
 skyldig-heter 
  och rättigheter som anges i artiklarna  
 12–22 
  och 34, samt artikel 5 i den mån dessa bestämmelser motsvarar de rättigheter och skyldig- heter som fastställs i artiklarna  
 12–22. 
  En sådan begränsning måste vara en nödvändig och proportionerlig åtgärd i ett demokratiskt samhälle i syfte att säkerställa olika uppräknade intressen, bl.a. vik- tiga mål av generellt allmänt intresse (däribland  
 penning-, 
  budget- eller skattefrågor, folkhälsa och social trygghet) samt skydd av den registrerade eller andras rättigheter och friheter. 
  
 Om personuppgifter behandlas för arkivändamål av allmänt in- tresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statis- tiska ändamål, får det i  
 EU-rätten 
  eller i medlemsstaternas nationella rätt föreskrivas om undantag från vissa av den registrerades rättig- heter. Det rör sig om rätten till registerutdrag, rättelse, begränsning av behandling och invändning mot behandling. Undantag får göras om det krävs för att uppnå ändamålet med behandlingen (artikel 89). 
  
 Behandling av nationella identifikationsnummer 
  
 Medlemsstaterna får själva bestämma hur ett nationellt identifika- tionsnummer (personnummer) får behandlas, med beaktande av lämpliga skyddsåtgärder för de registrerades rättigheter och friheter enligt dataskyddsförordningen (artikel 87). 
  
 4.5.6Dataskyddslagen 
  
 Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig i Sverige, vilket innebär begränsade möjligheter att införa och behålla nationella bestämmelser om dataskydd.25 Dataskyddsförordningen förutsätter och medger dock nationella bestämmelser som kompletterar och föreskriver undantag från förordningens regler. I vissa fall tillåter också data- skyddsförordningen att förordningens regler specificeras i nationell rätt. Svenska bestämmelser som kompletterar dataskyddsförord- ningen och är av generell karaktär har samlats i den nya övergripande lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning, dataskyddslagen. Lagen trädde i kraft den 25 maj 
  
 25Prop. 2017/18:105 s. 21 f. 
  
 107 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 2018. Vid samma tidpunkt upphävdes personuppgiftslagen (1998:204). Termer och uttryck i dataskyddslagen har samma betydelse som i dataskyddsförordningen. 
  
 Dataskyddslagen är subsidiär i förhållande till annan lag eller för- ordning (1 kap. 6 §). Den möjliggör således avvikande bestämmelser i registerförfattningar, dvs. författningar som reglerar behandling av personuppgifter på ett avgränsat område. 
  
 I dataskyddslagens andra kapitel finns bestämmelser som förtyd- ligar när behandling av personuppgifter är laglig med stöd av data- skyddsförordningen. Av skäl 41 i dataskyddsförordningen kan man dra slutsatsen att den rättsliga grunden för behandling av person- uppgifter inte måste fastställas i en av riksdagen beslutad lag, men däremot att grunden måste vara fastställd i laga ordning, dvs. på ett konstitutionellt korrekt sätt. Vad detta konkret innebär i svensk rätt när det gäller arbetsuppgifter av allmänt intresse har preciserats i 2 kap. 2 § 1 dataskyddslagen. Enligt den bestämmelsen får person- uppgifter behandlas med stöd av artikel 6.1 e i dataskyddsförord- ningen om behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse som följer av lag eller annan författning, av kollek- tivavtal eller av beslut som har meddelats med stöd av lag eller annan författning. 
  
 Enligt den till dataskyddslagen hörande förordningen (2018:219) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning är Integritetsskyddsmyndigheten tillsynsmyndighet enligt dataskydds- förordningen och dataskyddslagen (3 §). 
  
 4.6Offentlighet- och sekretess 
  
 OSL och den därtill hörande offentlighets- och sekretessförordning- en (2009:641), förkortad OSF, innehåller ett flertal bestämmelser om sekretess till skydd för uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden, vilka också medför ett skydd för enskildas personliga integritet (jfr avsnitt 4.5). 
  
 4.6.1Sekretess mellan och inom myndigheter 
  
 I OSL regleras sekretess mellan myndigheter. Enligt 8 kap. 1 § får en uppgift för vilken sekretess gäller inte röjas för andra myndigheter, 
  
 108 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 om inte annat anges i OSL eller i lag eller förordning som OSL hän- visar till. 
  
 Enligt 8 kap. 2 § ska vad som föreskrivs om sekretess mot andra myndigheter i 1 § och vad som föreskrivs i andra bestämmelser i OSL om uppgiftslämnande till andra myndigheter och överföring av sekretess mellan myndigheter, gälla också olika verksamhetsgrenar inom en myndighet när de är att betrakta som självständiga i för- hållande till varandra. Det innebär att sekretessbelagda uppgifter inte fritt ska kunna lämnas mellan självständiga verksamhetsgrenar inom en myndighet. 
  
 4.6.2Sekretess i statistikverksamhet 
  
 Enligt 24 kap. 8 § första stycket OSL gäller sekretess i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser en enskilds personliga eller ekonomiska för- hållanden och som kan hänföras till den enskilde. Motsvarande sekretess gäller enligt andra stycket i annan jämförbar undersökning som utförs av Riksrevisionen, riksdagsförvaltningen, Statskontoret eller inom det statliga kommittéväsendet. Detsamma gäller annan jämförbar undersökning som utförs av någon annan myndighet i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det. I tredje stycket samma paragraf anges ett antal undantag från sekretessen, däribland vad gäller uppgifter som behövs för forsknings- eller statistikända- mål och uppgifter som inte genom namn, annan identitetsbeteck- ning eller liknande förhållande är direkt hänförliga till den enskilde. Ett utlämnande får dock ske bara om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. 
  
 Bestämmelsen kompletteras av 7 § OSF av vilken det framgår att sekretess gäller hos vissa myndigheter avseende vissa angivna under- sökningar för uppgifter som avser en enskilds personliga och eko- nomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. 
  
 Som exempel ska nämnas att det enligt paragrafen gäller sekretess hos Regeringskansliet avseende undersökningar om effekter av för- ändringar inom  
 skatte-, 
  
 bidrags-, 
  och socialavgiftsområdet, om inkomst- och förmögenhetsfördelning samt fördelningseffekter av de offentliga välfärdssystemen. När det gäller vissa undersökningar 
  
 109 
  
 Nuvarande ordning 
  
 SOU 2022:51 
  
 förskrivs dock längre gående begränsningar i sekretessen än vad som framgår av 24 kap. 8 § på så sätt att sekretessen gäller endast i fråga om uppgifter om enskildas ekonomiska förhållanden alternativt personliga förhållanden, inte både och. 
  
 Sekretessens föremål 
  
 Sekretessens föremål utgörs av uppgifter som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde (jfr dock ovan vad som sägs om begränsningar i sekre- tessen i 7 § OSF). Härigenom skyddas inte bara sådana uppgifter som innehåller identitetsbeteckningar som namn och personnum- mer på en enskild utan även uppgifter som över huvud taget kan – direkt eller indirekt – hänföras till en viss enskild (E. Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen [Clarke, version 22], kommentaren till 24 kap. 8 §). 
  
 Sekretessens räckvidd 
  
 Uttrycket statistik definieras varken i OSL eller i någon annan lag- stiftning. I allmänt språkbruk används ”statistik” huvudsakligen i två olika betydelser. 
  
 Den ena betydelsen av statistik är såsom en beteckning på en vetenskaplig disciplin. Ursprungligen menades med statistik en veten- skap som behandlade rådande förhållanden, i synnerhet politiska, sociala och ekonomiska förhållanden, inom en stat eller olika stater. Statistiken som vetenskaplig disciplin kom senare att även inom fler områden behandla metoder för insamling, bearbetning, redovisning och analys av data. 
  
 Statistik kan även avse sammanställningar av data, vanligen i tabeller eller liknande, dvs. sammanställningar som ofta åstadkoms med de olika metoder för insamling, bearbetning, redovisning och analys som utvecklats inom den statistiska vetenskapen. 
  
 I 24 kap. 8 § nämns ”framställning av statistik”. Av denna orda- lydelse kan dras slutsatsen att med statistik i den här paragrafens mening avses den senare av de nämnda betydelserna, dvs. samman- ställning av data. 
  
 110 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 Som framgår av avsnitt 4.2 framställs statistik i många olika sam- manhang. All statistikframställning omfattas emellertid inte av bestämmelsen om statistiksekretess. Det beror inte på att uttrycket statistik har någon särskild betydelse i OSL. Det beror i stället på att bestämmelsen endast är tillämplig i viss verksamhet som avser fram- ställning av statistik. Bestämmelserna om statistiksekretess gäller i första hand i ”särskild verksamhet för framställning av statistik”. 
  
 I förarbetena påpekas att en och samma uppgift hos en myn- dighet kan vara offentlig när den behandlas hos en handläggande avdelning, men omfattas av sekretess hos en avdelning som fram- ställer statistik (prop. 1979/80:2 del A, s. 263, RÅ 1988 not 607 och RÅ 1991 not 401). För statistiksekretessens räckvidd är det således inte avgörande varifrån uppgifterna kommer eller hur de har kommit till myndigheten. Däremot är det av betydelse i vilken verksamhet de förekommer. 
  
 När det gäller verksamhet för framställning av statistik sägs i förarbetena till bestämmelsen att det är fråga om en allmänt utre- dande verksamhet utan anknytning till något särskilt ärende (samma prop. Del A, s. 263). Ett typexempel utgörs av den verksamhet som avser framställning av den officiella statistiken, som enligt 3 § lagen om den officiella statistiken ska finnas för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. 
  
 En myndighet som ägnar sig huvudsakligen åt framställning av statistik är SCB. Andra myndigheter, framför allt de som är stati- stikansvariga myndigheter enligt statistikförordningen, ägnar sig till stor del åt annan verksamhet, men även åt framställning av statistik. Statistik framställs även i verksamhet som inte alls har statistik- framställning som sitt slutliga ändamål. Ett exempel utgörs av Finansinspektionens tillsynsverksamhet, i vilken det samlas in en mängd uppgifter som sammanställs och bearbetas med statistiska metoder och som läggs till grund för inspektionens tillsynsåtgärder. Uppgifter som förekommer i en sådan verksamhet omfattas inte av statistiksekretess, däremot kan andra sekretessbestämmelser vara tillämpliga. 
  
 Bestämmelsen om statistiksekretess är inte tillämplig i all verk- samhet som avser framställning av statistik, utan endast ”särskild verksamhet”. Med särskild verksamhet avses verksamhet som är skild från annan verksamhet hos myndigheten. Utmärkande är att 
  
 111 
  
 Nuvarande ordningSOU 2022:51 
  
 verksamheten är organiserad som en egen enhet eller liknande (samma prop. Del A, s. 263). 
  
 Vid bedömningen av frågan om en särskild verksamhet är en verk- samhet för framställning av statistik måste en helhetsbedömning göras av verksamheten. Om den särskilda verksamhetens huvud- sakliga syfte är att framställa statistik är bestämmelserna om statistik- sekretess tillämpliga. Å andra sidan är bestämmelserna inte tillämp- liga i en verksamhet som har något annat än statistikframställning som sitt främsta syfte även om det i den verksamheten skulle förekomma insamling eller bearbetning av uppgifter med hjälp av statistiska metoder. 
  
 För att en särskild verksamhet ska anses som en verksamhet för framställning av statistik är det enligt förarbetena inte nödvändigt att verksamheten leder till en slutlig statistikprodukt. Det kan vara till- räckligt att det inom verksamheten samlas in uppgifter som i en annan myndighets särskilda verksamhet bearbetas vidare, analyseras och redovisas. En förutsättning är dock att den andra myndighetens sär- skilda verksamhet kan karaktäriseras som en verksamhet för fram- ställning av statistik (jfr samma prop. Del A, s. 265). 
  
 Sekretessens styrka 
  
 Statistiksekretessen är enligt huvudregeln absolut. Det innebär att uppgifter som omfattas av huvudregeln inte får lämnas ut över huvud taget. Enligt undantagsregeln för bl.a. uppgifter som behövs för forsknings- och statistikändamål får sådana uppgifter lämnas ut, ”om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men”, dvs. en presumtion för sekretess (s.k. omvänt skaderekvisit). 
  
 Eftersom uppgifter som omfattas av statistiksekretess har ett så starkt skydd innebär ett utlämnande som medför att uppgifterna kommer att omfattas av ett svagare sekretesskydd i sig en risk för skada. Även om användningen av uppgifterna hos mottagaren inte medför någon skada kan nämligen det svagare sekretesskyddet hos mottagaren medföra att uppgifterna lämnas vidare på ett sätt som medför skada. 
  
 När det gäller menprövningen i samband med utlämnande av uppgifter för forskningsändamål är det mot den bakgrunden värt att 
  
 112 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 notera att en myndighet som i sin forskningsverksamhet får en sekretessreglerad uppgift från en annan myndighet enligt 11 kap. 3 § OSL ska tillämpa den sekretessbestämmelse som gäller för uppgiften hos den utlämnande myndigheten. Sekretesskyddet hos den mot- tagande myndigheten utgör i ett sådant fall inte någon skaderisk i sig. I vissa fall kan det dock finnas en primär sekretessbestämmelse som hos den mottagande myndigheten gäller före den överförda sekretessen, se 11 kap. 8 § OSL. 
  
 Även vid bedömning av en fråga om utlämnande av uppgifter som behövs för statistikändamål spelar de sekretessbestämmelser som kommer att bli tillämpliga på uppgifterna efter ett utlämnande en avgörande roll vid menprövningen. Utlämnande av uppgifter till en annan myndighet som tillämpar statistiksekretess torde normalt kunna ske. Omvänt torde ett utlämnande som innebär att uppgif- terna inte längre omfattas av statistiksekretess ofta medföra en skaderisk. 
  
 Sekretessbrytande bestämmelser 
  
 Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Sådana sekretessbrytande bestämmelser finns bl.a. i 7 § statistiklagen och 6 § statistikförordningen. 
  
 113 
  
 5 Ett nytt statistikområde 
  
 5.1En del av den officiella statistiken 
  
 Utredningens förslag: Den nya statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska vara en del av den officiella statistiken. Med anledning av detta ska bilagan till statistikförordningen ändras på så sätt att ett nytt statistikområde – Hushållens till- gångar och skulder – läggs till under ämnesområdet Hushållens ekonomi. 
  
 Officiell statistik 
  
 Som berörs i avsnitt 3.2 följer det av kommittédirektiven att utred- ningen har i uppdrag att åter möjliggöra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder samt att tillgänglig- göra mikrodata, dvs. uppgifter på individnivå, för analys, forskning och utvärdering. Enligt kommittédirektiven ska således den nya statistiken vara en del av den officiella statistiken. 
  
 Särskilda bestämmelser om den officiella statistiken finns i statistiklagen och statistikförordningen (se även avsnitten 4.2.1 och 4.2.2). Av 3 § statistiklagen följer att officiell statistik ska finnas för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. I bilagan till statistikförordningen anges vilka myndigheter som är stati- stikansvariga myndigheter och inom vilka ämnesområden det ska produceras officiell statistik. Det framgår också vilka av de stati- stikansvariga myndigheterna som ansvarar för respektive statistik- område inom det aktuella ämnesområdet (se exempel i faktarutan nedan). Inom varje statistikområde tas det sedan fram olika statistik- produkter utifrån användarnas behov. 
  
 115 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 Faktaruta: Exempel på ämnes- och statistikområden 
  
 Ämnesområdet Hushållens ekonomi (för vilket SCB är ansvarig) bestod i början av september 2022 av två statistikområden: 
  
 •Inkomster och inkomstfördelning. 
  
 •Hushållens utgifter. 
  
 Ämnesområdet Finansmarknad (för vilket Finansinspektionen är ansvarig) bestod i mars 2022 av fyra statistikområden: 
  
 •Finansräkenskaper. 
  
 •Aktieägarstatistik. 
  
 •Finansiella företag utom försäkring. 
  
 •Försäkring. 
  
 Ämnesområdet Nationalräkenskaper (för vilket SCB är ansvarig) bestod i mars 2022 av ett statistikområde: 
  
 •Nationalräkenskaper. 
  
 Mellan 1999 och 2007 framställdes förmögenhetsstatistik för samt- liga individer i Sverige. Från och med 2004 ingick statistiken i den officiella statistiken som en statistikprodukt under statistikområdet Inkomster och inkomstfördelning. Denna förmögenhetsstatistik finns alltjämt tillgänglig hos SCB. 
  
 Utöver den officiella statistiken tas det också i hög utsträckning fram annan statistik i Sverige, inom såväl den privata som den offent- liga sektorn. 
  
 Uttrycket statistik 
  
 I avsnitt 4.6.2 redogör utredningen för de i allmänt språkbruk tilläm- pade betydelserna av uttrycket statistik. Som Statistikutredningen redogjorde för i ett betänkande 2012 (SOU 2012:8 s.  
 104–107) 
  kan statistik tas fram med olika syften. På en mer övergripande nivå är det vanligt att skilja mellan två olika typer av statistik, med avseende på dess funktion: 
  
 116 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 •Statistik med ett i huvudsak internt syfte för den organisation statistiken berör. För sådan statistik är huvudfunktionen att ut- göra en del av en informationsprocess för styrning av verksam- heter, innefattande planering, beslut, uppföljning, analys och ut- värdering. Den här typen av statistik kallas ofta driftstatistik, verksamhetsstatistik, operativ statistik eller instrumentell stati- stik, eftersom den främst avser att ge information av internt intresse för den organisation som tar fram den. 
  
 •Statistik med ett allmäninformativt syfte. Den här typen av stati- stik har till huvudfunktion att ge eller ingå som delar i en allmän beskrivning av förhållanden, dvs. att vara mer allmäninformativ. Den officiella statistiken är sannolikt det tydligaste exemplet på statistik med en allmäninformativ funktion. 
  
 Som Statistikutredningen har berört finns sällan någon entydig distink- tion mellan de olika typerna av statistik. Den statliga statistiken – främst den officiella statistiken – tas fram och presenteras för att tillfredsställa hela samhällets behov. Statistikens användare finns bland statliga myndigheter, kommuner, regioner, organisationer, näringsliv, utbild- ningsväsende och inom forskningen, liksom hos allmänheten direkt eller via massmedia. Även internationella organ, däribland  
 EU-organ, 
  använder svensk statistik för olika ändamål. 
  
 Statistikutredningen har även framhållit att behoven vad avser statistikens form och innehåll varierar från användning till använd- ning. Olika användare prioriterar skilda aspekter av statistiken såsom innehåll, detaljrikedom, mät- och publiceringsfrekvens, snabbhet i publicering, tillgänglighet, precision, förekomst av förklarande kom- mentarer, publiceringsmedia m.m. 
  
 Sedan 2013 gäller vissa kvalitetskriterier för den officiella stati- stiken enligt 3 a § andra stycket statistiklagen (se vidare av- snitt 4.2.1). 
  
 117 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 Framställning av statistik 
  
 Att olika typer av statistik tas fram med olika syften avspeglas också i hur statistiken produceras, vilket Statistikutredningen har uppe- hållit sig vid (SOU 2012:8 s. 107 och 108). Inom många områden finns det behov av att kontinuerligt kunna följa utvecklingen. Sådana krav på kontinuitet uppfylls med löpande, regelbundet producerad och publicerad statistik, av vilken man kan utläsa förändringar över tiden.1 Kännetecknande för sådan statistik är att den utarbetas för perioder såsom månader, kvartal eller år eller för andra regelbundet återkommande tidpunkter. Men många statistiska undersökningar görs endast en gång, t.ex. som underlag i en särskild utredning. Även ”engångsundersökningar” kan i och för sig upprepas. Om det sker med obestämda intervall talar man om intermittent statistik. 
  
 Med avseende på den aktuella populationen, dvs. den grupp av individer som ska beskrivas i statistiska termer, finns det anledning att göra en åtskillnad mellan två typer av undersökningar: 
  
 •Totalundersökningar. I dessa görs summeringar, medeltalsberäk- ningar m.m. utifrån data för alla individer i populationen. 
  
 •Urvalsundersökningar. I det här fallet används statistiska meto- der för att på grundval av slumpmässigt utvalda data räkna fram vad som med en viss sannolikhet gäller för hela populationen. Ett exempel på en urvalsundersökning är Finansinspektionens bolåneundersökning (se avsnitt 4.4). 
  
 I såväl totalundersökningar som urvalsundersökningar kan utgångs- materialet utgöras av för statistik särskilt insamlade uppgifter eller av uppgifter insamlade för administrativa ändamål, t.ex. i samband med myndighetsutövning. I praktiken härrör en stor del av de data som den officiella statistiken i Sverige baseras på från administrativa processer. 
  
 Vidare kan det variera vem som producerar statistiken. När det gäller den officiella statistiken är det vanligaste att den statistik- ansvariga myndigheten antingen själv producerar sin officiella stati- stik eller ger uppdraget till SCB (se vidare nedan angående SCB:s 
  
 1Detta förutsätter att den aktuella statistiken är producerad under sådana förutsättningar att det är möjligt att jämföra den över tid. 
  
 118 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 uppdragsverksamhet). Även i det senare fallet är dock den statistik- ansvariga myndigheten ansvarig för den statistik som tas fram. 
  
 SCB:s verksamhet 
  
 SCB ansvarar för att utveckla, framställa och sprida officiell statistik och annan statlig statistik samt för att samordna systemet för den officiella statistiken och verka för samarbete mellan de statistik- ansvariga myndigheterna. Myndighetens verksamhet består av flera delar. SCB är bl.a. ansvarig för och producerar officiell statistik som är sektorövergripande eller som saknar entydig huvudanvändare. Det gäller i huvudsak arbetsmarknadsstatistik, befolkningsstatistik, ekonomisk statistik, välfärdsstatistik och viss övergripande utbild- ningsstatistik. 
  
 SCB:s ansvar för samordning av det statistiska systemet innebär att myndigheten ska ge råd och stöd till statistikansvariga myndig- heter i principiella frågor om den officiella statistikens kvalitet och frågor om att underlätta uppgiftslämnandet. Kostnaderna för den sektorsövergripande officiella statistiken och samordningen av stati- stiken finansieras över SCB:s förvaltningsanslag. 
  
 SCB utför också inom ramen för sin statistikverksamhet uppdrag åt andra myndigheter och uppdragsgivare, i mån av resurser, och ska då prioritera uppdrag som rör officiell statistik. SCB producerar även vissa andra statistikansvariga myndigheters officiella statistik, t.ex. statistik som Finansinspektionen ansvarar för. Uppdragsverksam- heten består av framställning av skräddarsydda statistikprodukter och av utlämnande av mikrodata. Med utlämnande av mikrodata av- ses att tillgängliggöra data som samlats in för att framställa statistik bl.a. för forskning- och statistikändamål (se vidare avsnitt 10.2). 
  
 SCB bedriver också verksamhet enligt lagen om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna (se avsnitt 4.4) och vissa andra särskilda författningar. 
  
 Ett nytt statistikområde ska införas 
  
 Som nämnts ovan följer det av kommittédirektiven att den nya sta- tistiken ska ingå i den officiella statistiken. Att förmögenhetsstati- stik tidigare var en del av den officiella statistiken visar att tillgångar 
  
 119 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 och skulder utgör en viktig aspekt av hushållens ekonomi och såle- des också en central del av ämnesområdet med samma namn. 
  
 Som framhålls i förarbetena till statistiklagen kringgärdas den officiella statistiken av särskilda regler (prop. 2000/01:27 s. 34). Det är av särskild vikt att kunna referera till vad som är officiell statistik inom ett visst område. Till detta hör också att den officiella stati- stiken ska garantera en allmän tillgänglighet och en framställnings- process baserad på vetenskapliga metoder och en deklaration av den kvalitet som statistiken uppfyller. Behovet av att kunna använda statistiken för ställningstaganden och debatt avseende den ekono- miska politiken talar enligt utredningens mening med styrka för att den nya statistiken ska uppfylla de kvalitetskrav och åtnjuta det anseende som gäller för den officiella statistiken. Enligt utredning- ens mening finns det ett starkt allmänintresse av statistiken över hushållens tillgångar och skulder (jfr avsnitt 3.2 och SOU 2012:83 s. 105). 
  
 Detta innebär att utredningen föreslår att den nya statistiken ska vara en del av den officiella statistiken. Denna lösning medför bety- dande fördelar, bl.a. vad gäller att de ovan berörda kvalitetskraven 
  
 m.m.redan följer av en rad bestämmelser i statistiklagen. I statistik- lagen finns det dessutom en rad andra bestämmelser som är av betydelse för att statistik ska kunna framställas, t.ex. vad gäller ända- målet med statistiken, personuppgiftsbehandling och uppgiftsskyl- dighet för näringsidkare och statliga myndigheter. Även dessa blir tillämpliga på den nya statistiken. 
  
 Även i fråga om uppgiftsskyldighet för finansiella företag finns det skäl att ta in bestämmelser i statistikförfattningarna. Visserligen finns det en rad bestämmelser om uppgiftsskyldighet i förhållande till bl.a. Finansinspektionen i lagstiftningen på finansmarknadens område, men i fråga om uppgiftsskyldighet för statistikändamål finns de flesta bestämmelserna samlade i statistikförfattningarna. Även vad gäller frågan om uppgiftsskyldighet medför det således fördelar att införa de nya bestämmelser som krävs i statistikför- fattningarna. Frågan om uppgiftsskyldighet behandlas närmare i avsnitt 5.5 vad gäller generella frågor och i kapitlen  
 6–8 
  i fråga om specifika tillgångar och skulder. 
  
 Sammantaget föreslår utredningen således att statistiken över hus- hållens tillgångar och skulder ska vara en del av den officiella stati- stiken. Med anledning av detta föreslår utredningen att de nya 
  
 120 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 bestämmelser som krävs för att åstadkomma statistiken ska tas in i statistikförfattningarna. Detta medför bl.a. att bilagan till statistik- förordningen ska ändras på så sätt att ett nytt statistikområde benämnt Hushållens tillgångar och skulder läggs till under ämnes- området Hushållens ekonomi. 
  
 Utredningen noterar särskilt att SCB under hösten 2021 gav in en hemställan2 till regeringen med förslag till ändringar i bilagan till statistikförordningen vad gäller ämnes- och statistikområden. I hemställan föreslår SCB bl.a. att benämningen av statistikområdet Inkomster och inkomstfördelning ska ändras till Hushållens in- komster, tillgångar och skulder. SCB motiverar förändringen med att benämningen skulle beskriva innehållet bättre och att det skulle ge utrymme för ny officiell statistik. SCB föreslår också att ett nytt statistikområde, Pensioner, införs inom ämnesområdet Hushållens ekonomi. Pensionsmyndigheten föreslås vara statistikansvarig myn- dighet för det nya statistikområdet. 
  
 SCB:s förslag överensstämmer inte med utredningens förslag om att ett nytt statistikområde benämnt Hushållens tillgångar och skul- der, vilket ska inkludera pensioner, ska införas. Vid tidpunkten för färdigställandet av detta betänkande, i juni 2022, hade regeringen ännu inte tagit ställning till hemställan. Utredningen betonar att det under den fortsatta beredningen av utredningens förslag bör tas fram en samlad lösning avseende de nu aktuella förslagen. 
  
 I avsnitt 9.4 föreslår utredningen att SCB ska vara statistik- ansvarig myndighet för det nya statistikområdet. En konsekvens av detta förslag i förening med den ovan berörda författningstekniska lösningen är att mikrodata som samlas in för att ligga till grund för statistiken under vissa förutsättningar får lämnas ut för analys, forskning och utvärdering utifrån de behov som har beskrivits i kapitel 3. Möjligheten till utlämnande av mikrodata följer av bestäm- melsen om statistiksekretess (se vidare avsnitt 10.2 avseende till- gången till mikrodata). 
  
 2SCB:s dnr A2021/2077. 
  
 121 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 Alternativa lösningar 
  
 En möjlighet som utredningen har övervägt är i stället att föreslå en ny lag med de bestämmelser som krävs för den nya statistiken över hushållens tillgångar och skulder och för att mikrodata ska kunna tillgängliggöras. Denna lösning skulle dock föra med sig betydande nackdelar. För det första skulle statistiken inte få det anseende och skydd som gäller för den officiella statistiken. För det andra skulle det krävas att en rad bestämmelser om frågor som redan är reglerade i statistikförfattningarna förs in i den nya lagen. Det gäller t.ex. per- sonuppgiftsbehandling, kvalitetskrav, ändamålet med statistiken, upp- giftsskyldighet m.m. För det tredje skulle det sannolikt krävas att ytterligare författningar på lägre normnivå än lag beslutades. 
  
 I anslutning till detta alternativ kan nämnas att utredningen har övervägt att föreslå en särskild lagstiftning efter förebild av lagen om behandling av personuppgifter i det fördelningsanalytiska statistik- systemet för inkomster och transfereringar (se avsnitt 4.2.3). Det särskilda urval som tagits fram i Fasit och som inte direkt kan hän- föras till en fysisk person får på begäran lämnas ut av SCB till Riksdagsförvaltningen och Riksrevisionen samt Regeringskansliet och andra myndigheter under regeringen. Fasit tillhandahålls inom ramen för SCB:s uppdragsverksamhet. När det gäller t.ex. Regerings- kansliet finns det en särskild överenskommelse mellan Regerings- kansliet och SCB som bl.a. avser tillgång till mikrodata ur Fasit. Lag- stiftningen om personuppgiftsbehandling i Fasit utgör emellertid en särlösning, vid sidan av bestämmelserna om statistikframställning i statistikförfattningarna. Enligt utredningens mening är en sådan upp- dragsverksamhet och särskild lagstiftning svår att förena med ut- gångspunkten att statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska vara officiell statistik (jfr prop. 2018/19:118 s. 42). Det finns emellertid inte någonting som hindrar att de uppgifter som samlas in till den nya statistiken ingår i Fasits databaser på samma sätt som gäller för den äldre förmögenhetsstatistiken. 
  
 En annan lösning skulle kunna vara att göra ändringar i databas- lagen (se avsnitt 4.4). Uppgifterna i databasen ska i första hand användas för Riksbankens och Finansinspektionens övervakning och tillsyn. Såväl Riksbanken som Finansinspektionen, som båda har ett behov av uppgifter som ska samlas in till den nya statistiken, har direktåtkomst till uppgifterna i databasen. I databasen får dock inte 
  
 122 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 uppgifter som samlas in enbart för statistiska ändamål enligt statistik- författningarna lagras (3 och 4 §§ databaslagen och prop. 2013/14:161 s. 52). Detta hindrar emellertid inte att de uppgifter som får lagras i databasen behandlas för bl.a. framställning av statistik i den verk- samhet för detta som bedrivs hos Riksbanken, Finansinspektionen och SCB (2 § 3 samma lag). Härtill kommer att personuppgifter inte får lagras i databasen enligt databaslagen (5 §). 
  
 Även detta alternativ skulle vara svårt att förena med utgångs- punkten att det ska produceras officiell statistik över hushållens till- gångar och skulder. Detta eftersom personuppgifter inte får ingå i databasen och att ändamålet med de uppgifter som lagras i databasen i första hand är något annat än framställning av statistik, nämligen övervakning och tillsyn. De uppgifter som ska samlas in till den nya statistiken ska inte få användas direkt för sådana ändamål. 
  
 Utredningen föreslår med anledning av det sagda att de författ- ningsändringar som krävs för att ta fram den nya statistiken inte ska föras in i databaslagen. 
  
 Ytterligare en möjlighet skulle vara att införa bestämmelserna i den nya riksbankslag som för närvarande är föremål för behandling i riksdagen (prop. 2021/22:41). Den nya lagen ska ersätta den nu gällande riksbankslagen (se avsnitt 4.3.1). En sådan lösning skulle vara nödvändig om utredningen hade föreslagit att Riksbanken ska vara statistikansvarig myndighet avseende den nya statistiken. Detta beror på att Riksbanken såsom myndighet under riksdagen i princip endast kan styras genom lag (se vidare prop. 2021/22:41 s. 78) och inte om- fattas av statistikförfattningarna. Att Riksbanken lyder under riks- dagen har även i ett tidigare lagstiftningsärende anförts som skäl för att den statistik som framställs av Riksbanken – och som i stort sett är av samma slag som den officiella statistiken – inte ingår i den offi- ciella statistiken (SOU 2012:83 s. 146). I avsnitt 9.4 föreslår utred- ningen att SCB ska vara statistikansvarig myndighet. Det finns där- för inte skäl för att överväga några ändringar i den nya riksbanks- lagen i nu aktuellt avseende. 
  
 123 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 Beslut om statistikens innehåll 
  
 Regeringen har överlåtit till de statistikansvariga myndigheterna att besluta om statistikens innehåll och omfattning inom sina respektive statistikområden, om inte något annat följer av ett särskilt beslut av regeringen (2 § andra stycket statistikförordningen). Av bestämm- elsen följer alltså att de statistikansvariga myndigheterna som huvudregel själva ska bestämma t.ex. vilka variabler som behövs för att den aktuella statistiken ska kunna framställas, med vilken fre- kvens statistiken ska publiceras och vilka statistiska mått som ska användas. Bestämmelsen ger dock även utrymme för regeringen att besluta om statistikens innehåll, t.ex. avseende vilka variabler som ska användas. 
  
 I fråga om statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska utredningen enligt kommittédirektiven lämna förslag på en konkret uppsättning variabler. Utredningens förslag i detta avseende finns i kapitlen  
 6–8 
  och bilaga 5. Med variabeluppsättning avser utredningen de uppgifter om individers tillgångar och skulder som ska finnas lag- rade och vara sökbara, inte bara för den statistikansvariga myndig- heten utan även i viss mån för andra användare. Variabeluppsättningen hindrar dock inte att den statistikansvariga myndigheten samlar in och i övrigt behandlar ytterligare uppgifter som behövs för framställning av den nya statistiken, såsom t.ex. uppgifter som behövs för värdering av vissa tillgångar. De senare uppgifterna ska dock inte vara tillgäng- liga för andra användare och anges därför inte i variabeluppsättningen. Vidare ska det finnas möjlighet att sammanföra variablerna om hus- hållens tillgångar och skulder med variabler (individdata) från andra statistikområden, t.ex. vad gäller inkomstuppgifter. 
  
 Utredningens förslag i övrigt, t.ex. när det gäller uppgiftsskyldig- het för finansiella företag och sekretess, är författningsförslag och beslutas således i den ordning som gäller för författningar. 
  
 124 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 5.2Ändamålen med statistiken 
  
 Utredningens bedömning: Syftet med att hämta in de uppgifter som utredningen föreslår är att officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder ska kunna framställas och att de behov som berörs i kapitel 3 därigenom ska kunna tillgodoses. Endast sådana uppgifter som behövs för denna statistik ska hämtas in. 
  
 Bestämmelsen om för vilka ändamål som officiell statistik i allmänhet ska finnas (3 § statistiklagen) behöver inte ändras till följd av utredningens förslag. 
  
 Allmän information, utredningsverksamhet och forskning 
  
 Enligt gällande rätt ska officiell statistik finnas för allmän infor- mation, utredningsverksamhet och forskning (3 § statistiklagen). I lagens förarbeten anges att det med uttrycket utredningsverk- samhet i sak avses detsamma som uttrycket samhällsplanering (prop. 2000/01:27 s. 34). I förarbetena sägs vidare att den ekono- miska statistiken utgör ett mycket viktigt underlag när regeringen, riksdagen och Riksbanken fattar beslut om den ekonomiska poli- tiken. Som exempel på detta nämns att det krävs tillförlitlig statistik om sysselsättning och arbetslöshet för att följa upp regeringens mål- sättningar vad gäller arbetsmarknaden. Riksdagens beslut om ut- giftstak för statens budget är enligt förarbetena ett annat exempel som visar på vikten av precisa statistiska underlag (s. 26). 
  
 När det gäller statistiken över hushållens tillgångar och skulder är det enligt utredningens mening angeläget att beslut om den eko- nomiska politiken kan grundas på statistik som bl.a. ökar förståelsen för riskerna med hushållens skuldsättning (se bl.a. avsnitt 3.3.1). Statistiken kommer också att vara av central betydelse inom andra områden i samhället. Enligt utredningens mening omfattas dessa användningsområden av de ändamål för den officiella statistiken som anges i 3 § statistiklagen och förarbetena till denna bestämmelse. Utredningen gör därför bedömningen att bestämmelsen i 3 § stati- stiklagen inte behöver ändras till följd av utredningens förslag. 
  
 I förarbetena till statistiklagen anges att uppgifter som samlas in för den officiella statistiken är avsedda att även kunna användas för andra ändamål än för framställning av denna statistik (Ds 1999:75 
  
 125 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 s. 126). Det följer även av kommittédirektiven att utredningen inte bara ska möjliggöra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder utan även möjliggöra att mikrodata ska kunna göras tillgängliga för analys, forskning, och utvärdering. De mikrodata som ska kunna göras tillgängliga är uppgifter om enskilda individers tillgångar och skulder som inhämtas för att officiell statistik ska kunna framställas, vilket som nämnts inte utesluter att uppgifterna används även för andra ändamål än statistikframställning. 
  
 Som framgår av avsnitt 5.1 ska SCB inom ramen för sin uppdrags- verksamhet kunna lämna ut mikrodata som samlats in för framställ- ning av statistik. Tillgången till sådan mikrodata är enligt Riksrevi- sionen en förutsättning för att forskare och myndigheter ska kunna beskriva och analysera samhällsförändringar över tid och i olika grupper.3 SCB:s möjlighet att lämna ut mikrodata som har samlats in för att framställa statistik begränsas emellertid av bestämmelsen om statistiksekretess i 24 kap. 8 § OSL. I avsnitt 10.2 finns utred- ningens överväganden vad gäller SCB:s möjligheter att lämna ut mikrodata till forskare och myndigheter utifrån de behov som har beskrivits i kapitel 3. 
  
 Endast uppgifter som behövs för statistiken ska samlas in 
  
 En statistikansvarig myndighet får som huvudregel behandla person- uppgifter för framställning av statistik (14 § första stycket statistik- lagen). Myndigheten får således inte behandla personuppgifter som inte behövs för framställning av statistik. Mot den bakgrunden läm- nar utredningen i kapitlen  
 6–8 
  förslag om vilka uppgifter som behö- ver inhämtas och som således är motiverade ur statistiksynpunkt. Syftet med att hämta in dessa uppgifter är således att statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska kunna framställas och att de behov som berörs i kapitel 3 därigenom ska kunna tillgodoses. Upp- gifterna som inhämtas i detta syfte kan därutöver, under vissa för- utsättningar, lämnas ut av den statistikansvariga myndigheten (SCB) och bearbetas för sådana analyser, utvärderingar m.m. Utlämnande av mikrodata berörs i avsnitt 10.2. 
  
 3Tillgänglighet till SCB:s registerdata – en fråga om prioriteringar, 2017. Riksrevisionen. RIR 2017:14. 
  
 126 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 Det bör redan här framhållas att de uppgifter som behövs för att en fullgod statistik över hushållens tillgångar och skulder ska kunna framställas inte är begränsade till sådana uppgifter om marknadsvärde på tillgångar, utestående skuldbelopp etc. som finns i en balansräk- ning. Enligt utredningens mening finns det en rad andra uppgifter som är av betydelse för att kunna bedöma t.ex. hur hushållen kan antas påverkas av ekonomiska förändringar, hur ett minskat utrymme för konsumtion påverkar den ekonomiska utvecklingen och hur hus- hållens skuldsättning kan påverka den finansiella stabiliteten. Detta medför att det finns ett behov av att inhämta en rad andra uppgifter om hushållens tillgångar och skulder än enbart uppgifter om mark- nadsvärde på tillgångar och utestående skuldbelopp (se vidare kapit- len  
 6–8). 
  Några exempel på detta är uppgifter om räntebindningstid avseende bostadslån (se avsnitt 8.3) om vilken slags taxeringsenhet som en fastighet utgör (se avsnitt 6.3) och om bostadsyta avseende fastigheter och bostadsrätter (se avsnitten 6.3 och 6.4). 
  
 Andra ändamål 
  
 De mikrodata som utredningen föreslår ska inhämtas ska användas till framställning av statistik. Identiteten på en viss individ är inte av intresse i detta perspektiv, låt vara att variabler som kön, ålder, boendeort m.m. ska vara möjliga att identifiera för gruppering vid framställning av statistikprodukter. Insamlingen av uppgifter ska således inte ske i syfte att övervaka enskilda eller att kartlägga deras ekonomiska och personliga förhållanden. I avsnitt 5.3 berörs att för- slagen därför inte innebär någon övervakning på det sätt som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. De uppgifter som inhämtas enligt utredningens förslag ska således t.ex. inte användas i första hand för att beivra brott eller för någon annan slags övervakning av en viss individ eller en grupp av individer. Det ska dock noteras att en uppgift som omfattas av statistiksekretess enligt 24 kap. 8 § OSL i vissa fall får lämnas till en brottsbekämpande myndighet (se 10 kap. 23 § OSL). Det förhållandet att uppgifterna ska inhämtas endast för att användas till framställning av statistik medför också att det ska röra sig om uppgifter som behövs för den officiella statistiken och inte enbart för att kunna bearbetas av någon annan myndighet än den statistik- ansvariga myndigheten i ett annat syfte (jfr avsnitt 10.2). 
  
 127 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 Mot denna bakgrund och med tanke på att respektive individs identitet kommer att omfattas av statistiksekretess, står det klart att den kartläggning av individers och hushålls skulder som följer av utredningens förslag i kapitel 8 inte ska kunna användas för kredit- upplysningsändamål eller för att på något annat sätt möjliggöra att andra än den statistikansvariga myndigheten får kännedom om om- fattningen och karaktären av de skulder som en viss individ har. Detta hindrar dock inte att kreditupplysningsföretagen ska kunna lämna uppgifter till den statistikansvariga myndigheten (jfr utred- ningens förslag i kapitel 12). 
  
 I kommittédirektiven berörs möjliga framtida initiativ till någon form av skuldregister för att möta kreditgivares behov av en samlad bild av hushållens finansiella åtaganden, t.ex. vid kreditprövning. Regeringen utsåg i november 2021 en särskild utredare som bl.a. ska föreslå åtgärder som motverkar riskfylld kreditgivning och över- skuldsättning (dir. 2021:108). I det uppdraget ingår även att föreslå ett system för skuldregister, om inte starka skäl talar emot det. Upp- draget ska redovisas senast den 3 maj 2023. 
  
 Utredningen vill med anledning av detta framhålla att de uppgif- ter om skulder som ska inhämtas enligt utredningens förslag i kapi- tel 8 inte kan fylla den funktion eller tillgodose det ändamål som ett eventuellt nationellt skuldregister skulle kunna göra. Utredningens förslag löser alltså inte de problem som föranlett regeringen att till- sätta den särskilda utredaren avseende riskfylld kreditgivning och överskuldsättning. Den huvudsakliga anledningen till detta är, som berörs ovan, att uppgifterna om skulder ska omfattas av statistik- sekretess. Det innebär att endast den statistikansvariga myndigheten kommer att ha kännedom om vilken individ som har vissa skulder 
  
 m.m.Visserligen följer det av utredningens förslag i avsnitt 10.2 att ett utlämnande av uppgifter som är försedda med personnummer eller annan identitetsbeteckning kan ske undantagsvis under vissa förutsättningar, men det rör sig i sådant fall om utlämning för forsk- nings- eller statistikändamål. 
  
 Utredningens förslag i avsnitt 5.1 innebär också att de nya be- stämmelserna om den nya statistiken ska placeras i statistikför- fattningarna. Detta innebär att alla uppgifter som hämtas in ska avse den officiella statistiken, att de omfattas av statistiksekretess (se ovan) och att ett förbud mot att sammanföra uppgifter i syfte att utröna en enskilds identitet (6 § statistiklagen) ska gälla. 
  
 128 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 Det råder inte någon tvekan om att de uppgifter som ska in- hämtas för att användas till den nya statistiken inte heller ska kunna användas för beskattningsändamål. Det finns flera skäl till detta. 
  
 För det första är det intresset av en individbaserad statistik och de samhällsekonomiska motiv som finns bakom detta som ligger till grund för utredningens förlag. Utredningens förslag innebär därför att de uppgifter (mikrodata) som inhämtas ska få användas för att framställa statistik och att de ska omfattas av statistiksekretess. 
  
 Som en jämförelse utanför statistikförfattningarnas område kan nämnas databaslagen (se bl.a. avsnitten 4.4 och 5.1). Uppgifter som hämtas in enligt den lagen får, förutom statistikframställning, även användas för bl.a. tillsyn över ett visst finansiellt företag (2 § 2). Något sådant ändamål utöver statistikframställning finns däremot inte med i utredningens förslag. En annan sak är att de färdiga sta- tistikprodukterna kan ha betydelse för t.ex. hur Finansinspektionen väljer att inrikta sin tillsyn. 
  
 För det andra ger utredningens förslag i flera avseenden utrymme för uppskattningar och bedömningar av värdet på en viss tillgång. Detta bör förstås i ljuset av intresset av en individbaserad statistik som över lag är tillräckligt rättvisande för de syften som den ska användas för, utan att alla berörda uppgifter är så exakta och till- förlitliga att det krävs ett mer omfattande arbete med att beräkna det aktuella värdet. Det är således fråga om en avvägning mellan till- förlitlighet, användbarhet och effektivitet. Detta medför att det för en enskild tillgång eller en enskild individ skulle kunna förekomma avvikelser från ett faktiskt marknadsvärde eller den faktiska netto- förmögenheten som inte är försumbara. Uppgifterna är således inte tillräckligt tillförlitliga för att de ska kunna läggas till grund för beslutsfattande eller annan slags myndighetsutövning avseende en enskild individ. 
  
 Det sagda gäller även om de uppgifter som ska samlas in i flera fall kommer att värderas på samma sätt som i den tidigare förmögen- hetsstatistiken. Utredningens förslag innebär dock att den nya stati- stiken kommer att vara mera detaljerad än den tidigare. Av det följer också osäkerheter i fråga om värde. 
  
 För det tredje innehåller utredningens förslag inte heller sådana rättssäkerhetsgarantier, bl.a. vad gäller rätten att överklaga vissa beslut till domstol, som skulle krävas om uppgifterna skulle ligga till grund för taxering (se artikel 6 i Europakonventionen om skydd för 
  
 129 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 de mänskliga rättigheterna, jfr t.ex.  
 21–24 
  kap. fastighetstaxerings- lagen [1979:1152]). 
  
 Sammantaget ska således uppgifter som inhämtas till den nya statistiken inte kunna användas för beskattningsändamål, kreditupp- lysningsverksamhet eller för några andra ändamål än vad som följer av 3 § statistiklagen. Som berörts ovan får dock uppgifter som om- fattas av statistiksekretess i vissa fall lämnas ut till brottsbekämpande myndigheter enligt 10 kap. 23 § OSL. 
  
 5.3Avvägningen mellan behovet av statistik och intresset av integritetsskydd 
  
 Utredningens bedömning: De förslag som utredningen lämnar innebär ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten och en sådan kartläggning av den enskildes personliga förhåll- anden utan samtycke som avses i 2 kap. 6 § andra stycket reger- ingsformen. Behovet av en individbaserad statistik över hushål- lens tillgångar och skulder väger dock tyngre än behovet av integritetsskydd. 
  
 De ändamål som statistikframställningen ska tillgodose är god- tagbara i ett demokratiskt samhälle. Vidare är den begränsning av integritetsskyddet som utredningens förslag innebär proportio- nerlig, dvs. nödvändig med hänsyn till det ändamål som har för- anlett den. 
  
 Det finns således förutsättningar för att begränsa integritets- skyddet enligt bestämmelserna i 2 kap.  
 20–25 
  §§ regeringsformen och enligt reglerna i Europeiska unionens stadga om de grund- läggande rättigheterna respektive Europakonventionen. 
  
 Behovet av statistiken 
  
 Som framgår av kapitel 3 finns det på en rad olika samhällsekono- miska områden behov som talar starkt för att en individbaserad sta- tistik över hushållens tillgångar och skulder ska framställas. Det handlar bl.a. om hur enskilda individer och hushåll agerar till följd av olika  
 ekonomisk-politiska 
  beslut samt hur sådana beslut påverkar välfärdsutvecklingen och makroekonomin. En bättre förståelse för 
  
 130 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 dessa förhållanden skulle i sin tur ge bättre förutsättningar för att fatta ändamålsenliga beslut inom flera områden, såsom hushållens skuldsättning och finansiell stabilitet, stabiliseringspolitik och för- delningspolitik. Större kunskap om hur tillgångar och skulder är fördelade kan också bidra till analys inom områden som hälsa och välbefinnande. Vidare kan förmögenhetsdata användas för att förstå en individs möjlighet att köpa en bostad, drivkraft att studera eller möjlighet att starta företag. Den enskildes ekonomiska välfärd är ett av de grundläggande mål för offentlig välfärd som anges i regerings- formen (1 kap. 2 § andra stycket). 
  
 Integritetsskyddet i regeringsformen 
  
 En förutsättning för att utredningen ska kunna lämna förslag om statistik över hushållens tillgångar och skulder är att förslagen är för- enliga med bestämmelserna i regeringsformen. Enligt utredningens mening krävs det också att integritetsskyddet för de enskilda fysiska personer som berörs tillgodoses i tillräcklig grad, även om förslagen i och för sig är förenliga med dessa bestämmelser. Det bör således även göras en avvägning mellan å ena sidan behovet av den nya stati- stiken såsom det beskrivits i kapitel 3 och å andra sidan integritets- skyddet. 
  
 För att stärka skyddet för den personliga integriteten infördes den 1 januari 2011 ett nytt andra stycke i 2 kap. 6 § regeringsformen (se avsnitt 4.5.1). I bestämmelsen anges att var och en är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Med personliga förhållanden avses bl.a. uppgifter om en persons ekonomi (prop. 2009/10:80 s. 177). I förarbetena till bestämmelsen nämns också att information om enskildas personliga förhållanden finns lagrad hos en rad olika myndigheter, bl.a. SCB och andra statistikansvariga myndigheter, och att lagringen och behandlingen av uppgifterna i flertalet fall kan sägas innebära att enskilda kartläggs, även om det huvudsakliga ändamålet med behandlingen är ett helt annat (samma prop. s. 180). Utredningen konstaterar att de uppgifter (de mikrodata) om indivi- ders och hushålls reala och finansiella tillgångar samt skulder som nu 
  
 131 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 är aktuella att inhämta avser enskildas personliga förhållanden på det sätt som avses i bestämmelsen. 
  
 Som exempel på vad som kan anses innebära övervakning nämns i förarbetena bl.a. vissa hemliga straffprocessuella tvångsmedel (sam- ma prop. s. 181). Som framgår av avsnitt 5.2 är inte de nu aktuella uppgifterna avsedda att användas för någon övervakning av enskilda. I det avsnittet berörs också att uppgifterna inte är avsedda för och inte heller lämpliga att användas för beskattningsändamål. 
  
 Enligt utredningens mening innebär däremot insamlingen av uppgifter att enskilda kartläggs genom att olika uppgifter om till- gångar och skulder hämtas in och sammanförs med uppgifter om inkomster, folkbokföringsadress m.m. För de ändamål som finns bakom statistiken är det visserligen inte av intresse vilken identitet som en viss individ har, men eftersom de primära uppgifterna knyts till en viss individ genom personnummer råder det ingen tvekan om att den enskildes balansräkning, dvs. finansiella ställning, och andra förhållanden med anknytning till den finansiella ställningen kart- läggs på ett ingående sätt. För att uppgifterna ska kunna ligga till grund för individbaserad statistik går det inte att undvika att upp- giftsinhämtningen sker med angivande av personnummer. 
  
 Omfattningen av dels de nya uppgifter som ska inhämtas, dels de befintliga uppgifter som ska sammanföras med dessa innebär att den statistikansvariga myndigheten kommer att få en relativt detaljerad bild över den enskildes finansiella ställning, låt vara att denna givetvis inte är avsedd att vara tillgänglig för var och en (se vad som anförs om statistiksekretess i avsnitt 5.2). Det rör sig om uppgifter som i vissa avseenden omfattas av tystnadsplikt inom vissa slags finansiella företag, framför allt vad gäller medel på inlåningskonton i kredit- institut, krediter och innehav av finansiella instrument (se bl.a. 1 kap. 10 § första stycket lagen om bank- och finansieringsrörelse vad gäller s.k. banksekretess). Uppgifter som samlats in till stati- stiken ska enligt utredningens förslag i avsnitt 10.2 också kunna läm- nas ut till vissa statliga myndigheter och till forskare utan anknyt- ning till en statlig myndighet, ett universitet eller en högskola med tillämpning av något av undantagen från den statistiksekretess som annars gäller för uppgifterna enligt offentlighets- och sekretesslagen. Dessa förhållanden medför att det enligt utredningens mening inte råder något tvivel om att förslagen medför ett betydande intrång i den personliga integriteten. Som berörs i avsnitt 10.2 finns det dock 
  
 132 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 förutsättningar för att utforma förslagen på ett sådant sätt att de uppgifter som lämnas ut i de allra flesta fallen inte är direkt hänför- liga till den enskilde genom namn, annan identitetsbeteckning eller liknande förhållande. Vidare kommer uppgifterna att omfattas av sekretess hos de myndigheter som berörs. Vid utlämnanden till en- skilda forskare kan uppgifter lämnas ut med förbehåll som begränsar mottagarens rätt att lämna uppgifterna vidare eller använda dem. Om mottagaren inte följer villkoren i förbehållet kan hen göra sig skyldig till brott mot tystnadsplikten. 
  
 För att statistiken ska kunna omfatta en tillräckligt stor del av befolkningen och omfatta en tillräcklig andel av hushållens tillgångar och skulder krävs det att uppgifterna hämtas in indirekt snarare än direkt från respektive individ. Med andra ord behöver uppgifts- inhämtningen vara registerbaserad (se avsnitt 5.4). I relativt hög utsträckning behöver uppgifter också inhämtas från finansiella före- tag av olika slag. Enligt utredningens mening finns det inte anledning att villkora uppgiftsinhämtningen med att det finns ett samtycke från den enskilde, eftersom detta med all sannolikhet skulle medföra att statistiken inte blir tillräckligt omfattande för att fullgöra sitt syfte och att det skulle krävas en betydande administration. Utred- ningens förslag baseras i stället på att uppgifter inhämtas utan sam- tycke från den enskilde som berörs. 
  
 Sammantaget anser utredningen således att de förslag som utred- ningen lämnar innebär ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten och en sådan kartläggning av den enskildes personliga förhållanden utan samtycke som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. 
  
 Krav på lagform och avvägning 
  
 Utredningens bedömning ovan innebär i sin tur att förslagen måste ha stöd i lag, eftersom begränsningar av skyddet mot intrång som innebär kartläggning av den enskildes personliga förhållanden endast får ske genom lag, med vissa undantag som inte är aktuella här (2 kap. 20 § första stycket 2 regeringsformen). Vidare måste de för- utsättningar som anges i 2 kap. 21 § regeringsformen vara uppfyllda. Av den senare bestämmelsen framgår att begränsningar får göras en- dast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt 
  
 133 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbild- ningen. Begränsningen får inte heller göras enbart på grund av poli- tisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. 
  
 Med tanke på att utredningen föreslår att den nya statistiken ska bli en del av den officiella statistiken (se avsnitt 5.1), finns det lag- stöd genom statistiklagen. I lagen anges bl.a. för vilka ändamål den officiella statistiken finns (3 §, se avsnitt 5.2) och att en statistik- ansvarig myndighet som huvudregel får behandla personuppgifter, inklusive personnummer, för framställning av statistik (14 § första och andra styckena). 
  
 Statistiklagen kompletteras av statistikförordningen där det anges vilka de statistikansvariga myndigheterna är och inom vilka ämnes- respektive statistikområden det ska framställas officiell statistik (se bilagan till förordningen). Det är således i första hand i denna för- ordning som en bestämmelse om statistik över hushållens tillgångar och skulder bör tas in. I detta avseende har regeringen tidigare fram- hållit att statistikområdet är rörligt och följer samhällsutvecklingen (prop. 2013/14:7 s. 13). 
  
 Som utredningen framhåller ovan innebär redan den befintliga officiella statistiken ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten och en sådan kartläggning av den enskildes personliga förhållanden utan samtycke som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Vidare är detta intrång redan reglerat i lag genom statistiklagen. Enligt utredningens mening innebär dock detta för- hållande inte att omfattningen av den officiella statistiken och de uppgifter som hämtas in kan utökas i väsentlig mån utan att det sker en sådan intresseavvägning som avses i 2 kap. 21 § regeringsformen, oavsett om den närmare inriktningen på statistiken anges i lagform, förordningsform eller genom ett särskilt regeringsbeslut. 
  
 Det kan här nämnas att det i ett tidigare lagstiftningsärende om ett normgivningsbemyndigande avseende uppgiftsskyldighet i stati- stiklagen har framhållits att man även under arbetet med att ta fram föreskrifter på lägre normnivå än lag förutsätts ta ställning till hur varje utökning av uppgiftsskyldigheten förhåller sig till det skydd av den personliga integriteten som följer av 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen (prop. 2013/14:7 s. 13, jfr s. 32 och 33). Denna princip bör enligt utredningens mening gälla även i detta fall, vad 
  
 134 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 gäller att utvidga omfattningen av den officiella statistiken. Med andra ord bör det inte, enbart för att riksdagen tidigare har antagit statistik- lagen, göras en väsentlig utvidgning av inhämtningen av mikrodata utan att det också görs en förnyad avvägning mellan behovet och integritetsskyddet. 
  
 Det bör således krävas att förslagen tillgodoser ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle, att de inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem, att de inte sträcker sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen och att de inte enbart riktar sig mot en viss politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Utredningen behandlar denna fråga nedan. 
  
 Prövningen enligt 2 kap. 21 § regeringsformen 
  
 De ovan berörda behoven eller ändamålen med statistiken är utan tvekan godtagbara i ett demokratiskt samhälle, särskilt då de ankny- ter till ett av de grundläggande målen för offentlig välfärd som anges i regeringsformen (1 kap. 2 § andra stycket). Enligt utredningens mening går inte heller insamlingen av uppgifter längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till dessa behov eller ändamål. Det kan här framhållas att utredningens förslag endast omfattar mikrodata som har betydelse för framställningen av statistiken. 
  
 Utredningen gör också bedömningen att det för dessa ändamål är nödvändigt att inhämta uppgifter avseende hela befolkningen, dvs. en totalundersökning (se avsnitt 5.1), och inte endast ett mindre urval. En totalundersökning ger definitionsmässigt en mer rätt- visande bild av fördelningen av ekonomiska resurser. Individbase- rade data för hela befolkningen minskar också osäkerheten i beräk- ningarna av t.ex. effekterna av ett penningpolitiskt beslut eller en makrotillsynsåtgärd. Prognoser och åtgärder kan på så sätt bli mer träffsäkra och riktade. Statistik som baseras på uppgifter om hela befolkningen gör det t.ex. möjligt att se vad som kännetecknar de individer och hushåll som är högt skuldsatta, hur stor omfattningen av skuldsättningen är och hur sårbara hushållen är för störningar i ekonomin. Ytterst handlar det om att förebygga och mildra effek- terna av finansiella och ekonomiska kriser som är mycket kost- samma för enskilda individer och samhället i stort. 
  
 135 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 Det är inte frågan om inhämtande av uppgifter som riskerar att påverka den fria åsiktsbildningen, t.ex. genom att kartlägga politiska eller religiösa åskådningar. Några uppgifter om politisk, religiös, kul- turell eller annan sådan åskådning ska över huvud taget inte samlas in. 
  
 Kraven i 2 kap. 21 § regeringsformen är således uppfyllda. Det finns därför förutsättningar för att begränsa integritetsskyddet i enlighet med bestämmelserna i 2 kap.  
 20–25 
  §§ regeringsformen. 
  
 Integritetsskyddet i Europeiska unionens stadga 
  
 Enligt artikel 8.1 i Europeiska unionens stadga har var och en rätt till skydd av de personuppgifter som rör honom eller henne. Dessa upp- gifter ska behandlas lagenligt för bestämda ändamål och på grundval av den berörda personens samtycke eller någon annan legitim och lagenlig grund (artikel 8.2 i stadgan). Var och en har rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och att få rättelse av dem. 
  
 Enligt utredningens mening tillgodoser de förslag som utred- ningen lämnar kraven på en lagenlig behandling, bestämda ändamål och en lagenlig grund (se ovan). Frågor om behandling av person- uppgifter i övrigt, även vad gäller rätten till rättelse m.m., behandlas närmare i kapitel 11. 
  
 Skyddet för privatlivet enligt Europakonventionen och Europarådets dataskyddskonvention 
  
 Var och en har rätt till skydd för sitt privat- och familjeliv (artikel 8.1 i Europakonventionen). En sådan kartläggning av den enskildes eko- nomiska förhållanden som utredningen föreslår kan anses vara ett intrång i denna rättighet (se ovan). Denna rättighet får dock begrän- sas från det offentligas sida såvida det sker med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till landets ekonomiska välstånd eller vissa andra förhållanden (artikel 8.2 i konventionen). 
  
 På ett motsvarande sätt som vid prövningen enligt 2 kap. 21 § regeringsformen anser utredningen att utredningens förslag till- godoser ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle och att de inte går utöver vad som är nödvändigt. Vidare rör det sig 
  
 136 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 om ändamål som rör landets ekonomiska välstånd (se kapitel 3 och avsnitt 5.2). Mot denna bakgrund anser utredningen att förslagen är förenliga även med reglerna i Europakonventionen. Förslagen är enligt utredningens uppfattning också förenliga med Europarådets dataskyddskonvention. 
  
 Sekretesskydd och skydd mot olovlig identifiering 
  
 Den officiella statistiken ska framställas och offentliggöras med beaktande av behovet av skydd för fysiska och juridiska personers intressen (5 § statistiklagen). 
  
 En konsekvens av utredningens förslag är att de uppgifter som samlas in från finansiella företag, statliga myndigheter m.fl. kommer att omfattas av statistiksekretess enligt 24 kap. 8 § OSL (se även avsnitt 5.2). Detta sekretesskydd är, som beskrivs i avsnitt 4.6.2, mycket starkt. 
  
 Vidare kommer bestämmelsen om förbud mot olovlig identi- fiering att vara tillämplig på uppgifterna. Detta förbud innebär att uppgifter i den officiella statistiken inte får sammanföras med andra uppgifter i syfte att utröna någon enskilds identitet (6 § statistik- lagen). 
  
 5.4Registerbaserad och indirekt inhämtning av uppgifter 
  
 Utredningens förslag: De uppgifter som behövs för statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska hämtas dels från register vid kommuner, regioner och statliga förvaltningsmyn- digheter, dels från berörda finansiella företag. 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte skäl att inhämta upp- gifter direkt från enskilda fysiska personer. 
  
 Vid framställningen av förmögenhetsstatistiken fram till 2007 användes bl.a. kontrolluppgifter från Skatteverket som rapporterats av finansiella företag inom ramen för förmögenhetstaxeringsför- farandet. Kontrolluppgifter avseende bankkontosparande, skulder 
  
 137 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 och innehav av olika typer av värdepapper lämnades till Skatteverket av banker och andra kreditinstitut, värdepapperscentralen Euroclear Sweden AB (Euroclear, tidigare VPC AB och Värdepappers- centralen AB) och andra finansiella företag som förvaltar hushållens finansiella tillgångar och skulder. För uppgifter om fastighetsägande användes Skatteverkets fastighetstaxeringsregister och för bostads- rätter bl.a. kontrolluppgifter om överlåtelsepriser och förmögen- hetsvärden. Denna statistik är alltså registerbaserad. 
  
 Statistiken omfattar variabler som beskriver individernas och hus- hållens tillgångar i form av marknadsvärderade fastigheter, bostads- rätter och finansiella tillgångar samt skulder per den 31 december re- spektive år. Statistiken redovisas bl.a. efter kön, ålder, län och kommun. 
  
 När förmögenhetsskatten slopades upphörde också stora delar av kontrolluppgiftsskyldigheten i fråga om tillgångar och skulder. Så- dana kontrolluppgifter lämnades därför sista gången för inkomståret 2007. Kontrolluppgiftsskyldigheten rörande tillgångar och skulder kvarstår numera endast i den utsträckning uppgifterna krävs för andra beskattningsåtgärder än den som skedde enligt den upphävda lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt4. Det går därför inte att nu i lika hög grad som då förlita sig på existerande kontrollupp- gifter för framställning av den statistik som utredningen nu har att överväga. Utredningen bedömer att det inte heller finns anledning att ålägga enskilda fysiska personer en skyldighet att lämna uppgifter till den statistikansvariga myndigheten. En sådan direkt inhämtning av uppgifter skulle sannolikt kräva en mycket omfattande admi- nistration och medföra stora risker för ett ofullständigt och felaktigt underlag. 
  
 Utredningen avser i stället att inrikta sina förslag om inhämtande av uppgifter på dels uppgiftsskyldighet för kommuner, regioner och statliga myndigheter i de fall det finns offentliga register av bety- delse, dels uppgiftsskyldighet för finansiella företag som förvaltar finansiella tillgångar och lämnar krediter till allmänheten. 
  
 Vid utformningen av förslagen om uppgiftsskyldighet är det frågan om en avvägning mellan å ena sidan de förväntade kostna- derna för en viss metod av uppgiftsinhämtande och å andra sidan behovet av uppgifterna. Det är också frågan om en avvägning vad gäller hur pass exakt och tillförlitligt marknadsvärdet av en viss 
  
 4Upphävd genom lagen (2007:1403) om upphävande av lagen (1997:323) om statlig för- mögenhetsskatt. 
  
 138 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 tillgång ska vara. I vissa fall kan kostnadsaspekten och behovet av uppgifterna medföra att det är tillräckligt med ett ungefärligt värde, om en mer exakt beräkning skulle föranleda oproportionerliga kost- nader. Det gäller t.ex. fastigheter och bostadsrätter. I andra fall, t.ex. i fråga om skulder och mycket likvida tillgångar, kan det antas att det snarare är frågan om en avläsning av ett visst belopp eller en viss kurs än någon egentlig beräkning av marknadsvärdet. I dessa fall talar inte kostnadsaspekten emot att ett exakt värde inhämtas. 
  
 5.5Uppgiftsskyldighet för finansiella företag, kommuner, regioner och statliga myndigheter 
  
 Utredningens förslag: Närmare bestämmelser om vilka slags finansiella företag som ska vara uppgiftsskyldiga och vilka upp- gifter som de ska lämna tas in i statistikförordningen. 
  
 Normgivningsbemyndigandet i 15 § statistikförordningen ska ändras på så sätt att den statistikansvariga myndigheten får med- dela föreskrifter om verkställighet även vad gäller de ovan angivna bestämmelserna om uppgiftsskyldighet. 
  
 Utredningens bedömning: Kommuner och regioner omfattas av befintliga bestämmelser om uppgiftsskyldighet i statistiklagen och statistikförordningen. Statliga myndigheter omfattas av be- fintliga bestämmelser om uppgiftsskyldighet i statistikförord- ningen. 
  
 Finansiella företag, kommuner och regioner 
  
 Det gäller inte någon allmän uppgiftsskyldighet för fysiska personer enligt statistikförfattningarna. Under vissa förutsättningar kan dock fysiska personer vara uppgiftsskyldiga, t.ex. vid enskild näringsverk- samhet och i fråga om ägande av en fastighet där någon annan driver viss verksamhet (7 § första stycket 1 och 2 statistiklagen). 
  
 Enskild näringsverksamhet hos fysiska personer samt närings- verksamhet hos juridiska personer omfattas av en allmän bestäm- melse i statistiklagen om uppgiftsskyldighet för näringsidkare. Bestämmelsen gäller också uppgiftsskyldighet för bl.a. kommuner 
  
 139 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 och regioner. Med stöd av ett bemyndigande i statistiklagen har det i statistikförordningen preciserats vad uppgiftsskyldigheten för näringsidkare (5 och 5 a §§) samt kommuner och regioner (5 c §) omfattar. 
  
 I förarbetena till statistiklagen berörs att bestämmelser om upp- giftsskyldighet för enskilda samt kommunernas åligganden förut- sätter lagstöd (prop. 2013/14:7 s. 12). Det beror på att föreskrifter som avser förhållandet mellan enskilda och det allmänna som innebär skyldigheter för enskilda och vissa andra förhållanden samt om kommunernas åligganden ska meddelas genom lag (8 kap. 2 § första stycket 2 och 3 regeringsformen). Föreskrifter om uppgifts- skyldighet för enskilda uppgiftslämnare och för kommuner förut- sätter alltså stöd i lag. Riksdagen kan dock bemyndiga regeringen att, med vissa begränsningar som inte nu är aktuella, meddela föreskrif- ter om bl.a. förhållandet mellan enskilda och det allmänna samt kom- munernas åligganden (8 kap. 3 § första stycket regeringsformen). Sammanfattningsvis kan utredningen således konstatera att riks- dagen i stor utsträckning kan bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter om uppgiftsskyldighet. 
  
 Den lagstiftningsteknik som har valts när det gäller uppgiftsskyl- dighet för näringsidkare, kommuner och regioner innebär att det i statistiklagen anges vilka som är skyldiga att lämna uppgifter till den officiella statistiken och att uppgifterna ska lämnas till den statistik- ansvariga myndigheten. I statistikförordningen, som kompletterar lagen, anges vilka de statistikansvariga myndigheterna är och inom vilka ämnes- respektive statistikområden det ska framställas statistik. Statistikområdet är rörligt och följer samhällsutvecklingen. Som reger- ingen tidigare har framhållit bör regleringen av vilka uppgifter som uppgiftsskyldigheten ska avse lämpligen tas in i föreskrifter på lägre normnivå än lag eftersom behoven ändras från tid till annan (prop. 2013/14:7 s. 13). 
  
 En konsekvens av utredningens förslag i avsnitt 5.1 vad gäller att göra den nya statistiken till en del av den officiella statistiken blir att bestämmelserna i statistiklagen och statistikförordningen om upp- giftsskyldighet för näringsidkare, kommuner och regioner är tillämp- liga även i fråga om de uppgifter som behövs för den nya statistiken. 
  
 Enligt utredningens mening finns det förutsättningar för att reglera uppgiftsskyldigheten för finansiella företag i statistikförord- ningen. Med stöd av den allmänt hållna uppgiftsskyldigheten för 
  
 140 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 näringsidkare i statistiklagen och det bemyndigande som är knutet till denna bestämmelse kan närmare bestämmelser om vilka slags finansiella företag som är aktuella och vilka uppgifter de ska lämna tas in i statistikförordningen. 
  
 De bestämmelser om näringsidkare som finns i 5 § statistikför- ordningen i dess nuvarande lydelse avser framför allt uppgifter om näringsidkarens egna förhållanden vad gäller produktion, antal an- ställda, tillgångar och skulder m.m. De uppgifter som är av intresse för utredningens del rör i stället ekonomiska förhållanden om de finansiella företagens kunder, inte om företagen i sig. Mot den bak- grunden krävs det att nya bestämmelser tas in i statistikförord- ningen. Utredningen behandlar dessa frågor i kapitlen  
 6–8. 
  
 I avsnitt 7.6.3 behandlar utredningen frågan om i vilken utsträck- ning bestämmelsen i 5 c § statistikförordningen om vilka uppgifter som kommuner och regioner ska lämna behöver kompletteras. 
  
 Statliga myndigheter 
  
 I fråga om uppgiftsskyldighet för statliga förvaltningsmyndigheter förhåller sig saken annorlunda. Några krav på att regleringen ska ha lagform finns inte, med tanke på att styrningen av myndigheter åligger regeringen och att bestämmelser om myndighetsstyrning kan meddelas av regeringen med stöd av den s.k. restkompetensen (8 kap. 7 § första stycket 2 regeringsformen). 
  
 Mot den bakgrunden har en bestämmelse om uppgiftsskyldighet tagits in i statistikförordningen (6 §). Enligt bestämmelsen ska en statlig myndighet lämna de uppgifter till statistikansvariga myndig- heter som behövs för framställning av officiell statistik. Uppgifterna ska lämnas vid den tidpunkt och på det sätt som myndigheterna kommer överens om. Bestämmelsen är således generellt avfattad och tillämplig i förhållande till alla statliga myndigheter under reger- ingen. 
  
 Bestämmelsen har också sekretessbrytande verkan. Det följer av en bestämmelse i OSL om att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § första stycket OSL). 
  
 I förarbetena till statistiklagen anförs att regeringen anser det vara mest fördelaktigt att välja alternativet med en generellt avfattad 
  
 141 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 bestämmelse för uppgiftsskyldigheten avseende statliga myndighe- ter snarare än att reglera uppgiftsskyldigheten i anslutning till regleringen av den utlämnande verksamheten. Med det senare avses t.ex. de registerförfattningar som finns på olika områden. 
  
 Utredningen konstaterar att en konsekvens av förslagen i avsnitt 5.1 att göra den nya statistiken till en del av den officiella statistiken blir att bestämmelsen om uppgiftsskyldighet för statliga myndigheter kan tillämpas för att samla in uppgifter från t.ex. register som förs vid statliga myndigheter. Någon författnings- ändring krävs därför inte för att den statistikansvariga myndigheten ska kunna begära ut uppgifter som behövs för den nya statistiken från statliga myndigheter. 
  
 I avsnitt 9.4 föreslår utredningen att SCB ska vara statistik- ansvarig myndighet för det nya statistikområdet. SCB får redan i dag i egenskap av statistikansvarig myndighet för andra statistikområden tillgång till vissa uppgifter från statliga myndigheter som utred- ningen föreslår ska ingå i det nya statistikområdet. Som nämns ovan ska uppgifterna enligt 6 § statistikförordningen lämnas vid den tid- punkt och på det sätt som myndigheterna kommer överens om. I de fall SCB inte redan får tillgång till vissa relevanta uppgifter eller om den frekvens med vilken myndigheten samlar in uppgifterna med inte överensstämmer med utredningens förslag behöver nya över- enskommelser om uppgiftslämnande mellan myndigheterna ingås. 
  
 Behovet av normgivningsbemyndiganden 
  
 En statistikansvarig myndighet får inom sitt verksamhetsområde meddela föreskrifter om verkställighet av bestämmelserna om upp- giftsskyldighet i 7 och 8 §§ statistiklagen och  
 5–5 
  d §§ statistik- förordningen (se 15 § samma förordning). Utredningen föreslår att detta normgivningsbemyndigande ska ändras på så sätt att före- skrifter om verkställighet får meddelas även vad gäller de ovan berörda bestämmelserna om uppgiftsskyldighet för finansiella före- tag. Därigenom kan t.ex. frågor om formerna och formatet för inrap- portering av uppgifter till den nu aktuella statistikansvariga myn- digheten, SCB, författningsregleras. 
  
 142 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 5.6Individer och hushåll 
  
 Utredningens bedömning: Mikrodata som samlas in till stati- stiken över hushållens tillgångar och skulder kan sammanföras med uppgifter från andra register hos den statistikansvariga myn- digheten, såsom Registret över totalbefolkningen (RTB) och Inkomst- och taxeringsregistret (IoT). 
  
 Enligt kommittédirektiven ska utredningen analysera hur individ- baserad statistik över hushållens tillgångar och skulder kan tas fram för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning. Enligt utredningens förslag är både individen och hushållet analysenhet. Individen är dock observationsenhet och uppgifter på individnivå är en förutsättning för att kunna ta fram statistik på hushållsnivå. De uppgifter som ska samlas in enligt utredningens förslag i kapitlen  
 6–8 
  och bilaga 5 ska vara knutna till en fysisk person genom ett per- sonnummer. Personnummer tilldelas i samband med att en person folkbokförs i Sverige (18 § folkbokföringslagen [1991:481]). Om den aktuella fysiska personen saknar ett svenskt personnummer kan det antas att den aktuella tillgången eller skulden saknar betydelse för den statistik som utredningens uppdrag avser. Med hjälp av individbaserade data är det möjligt att räkna samman flera individers balansräkningar till ett hushålls balansräkning. Omvänt går det inte att med hjälp av uppgifter på hushållsnivå bryta ner dessa till indi- vidnivå. Det går således inte att på detta sätt ta reda på vem i hus- hållet som äger vissa tillgångar eller har vissa lån. 
  
 I ekonomiska analyser är det ofta intressant att utgå ifrån hushåll snarare än enskilda individer. Begreppet hushåll kan definieras på olika sätt och med hjälp av uppgifter från folkbokföringen är det möjligt att skapa hushåll utifrån olika kriterier. 
  
 För att de mikrodata som samlas in till den nya statistiken ska kunna användas och räknas samman till analysenheter på hushålls- nivå behövs en rad uppgifter från folkbokföringen. Enligt 1 § folk- bokföringslagen innebär folkbokföring fastställandet av en persons bosättning samt registrering av uppgifter om identitet, familj och andra förhållanden som enligt lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i Skatteverkets folkbokföringsverksamhet får före- komma i folkbokföringsdatabasen. 
  
 143 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 Skatteverket levererar regelbundet folkbokföringsuppgifter till SCB. Uppgifterna behandlas av SCB i ett basregister över total- befolkningen (RTB) som utgör grunden för den officiella befolk- nings- och hushållsstatistiken samt annan registerbaserad statistik. För att kunna koppla samman de individbaserade uppgifter som ska samlas in till den nya statistiken med andra individer kan SCB föra dem samman med uppgifterna i registret över totalbefolkningen för att skapa olika kategorier av hushåll. Samma sak gäller för andra register som SCB har tillgång till, t.ex. Inkomst- och taxerings- registret (IoT), som det finns ett behov av att koppla till den nya statistiken. 
  
 5.7Tillgångar och skulder i enskild näringsverksamhet 
  
 Utredningens bedömning: De föreslagna bestämmelserna om uppgiftsskyldighet för statliga myndigheter och berörda finan- siella företag vad avser fysiska personers tillgångar och skulder ska omfatta även tillgångar och skulder i enskild näringsverk- samhet som den aktuella fysiska personen bedriver. 
  
 Som berörs i avsnitt 5.6 ska statistiken över hushållens tillgångar och skulder utgå från uppgifter på individnivå, dvs. från fysiska personers balansräkningar. I detta avseende är det enligt utredningens mening också viktigt att det i möjligast mån framgår av statistiken om och i sådant fall i vilken omfattning den enskilde bedriver näringsverk- samhet. Verksamheten kan drivas dels direkt av den fysiska personen genom en enskild näringsverksamhet, s.k. enskild firma, dels i en för ändamålet skapad juridisk person, exempelvis ett aktiebolag eller ett handelsbolag. 
  
 En fysisk person som är enskild näringsidkare driver verksamhet i eget namn och har ett obegränsat ansvar för verksamhetens skulder. En enskild näringsidkare är bokföringsskyldig och ska upprätta årsbokslut eller årsredovisning beroende på storleken på verksam- heten. Verksamheten utgör inte något eget skattesubjekt och ska inte lämna någon inkomstdeklaration. Det är i stället den fysiska personen som driver verksamheten som redovisar dess resultat i en bilaga (blankett NE eller NEA) till sin inkomstdeklaration. I det 
  
 144 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 sammanhanget ska bl.a. verksamhetens balans- och resultaträkning samt skattemässiga justeringar anges. Den fysiska personen beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet med kommunal och eventuell statlig inkomstskatt vad gäller ett överskott från verksamheten. På överskottet från verksamheten ska även sociala avgifter betalas. Genom bestämmelser om räntefördelning, expansionsfond och perio- diseringsfond kan en enskild näringsidkare genomföra olika former av skattemässiga avsättningar för att minska (räntefördelning) eller skjuta upp (expansions- och periodiseringsfond) beskattningen i inkomstslaget näringsverksamhet. 
  
 Uppgifter från de bilagor som den enskilde lämnar för beskatt- ningen ingår som underlag i SCB:s Företagsregister och individdata- bas (FRIDA). År 2020 fanns det cirka 754 000 fysiska personer registrerade i databasen som enskilda näringsidkare i aktiva företag, med vilket avses att firman har registrering för moms,  
 F-skatt 
  eller som arbetsgivare. Enskilda näringsidkare som inte har några intäkter eller kostnader och som saknar tillgångar och skulder i verksamheten behöver inte deklarera. Vissa företagare deklarerar emellertid inte trots att de är deklarationsskyldiga. De företag som inte deklarerar (eftersom de inte behöver, eller trots att de egentligen ska) kan dock fortfarande vara registrerade hos Bolagsverket för att skydda sitt företagsnamn. År 2020 fanns det ungefär 285 000 enskilda närings- idkare i Bolagsverkets register.5 
  
 En konsekvens av utredningens förslag vad gäller att hämta in uppgifter avseende fysiska personers tillgångar och skulder blir att även uppgifter i fråga om den fysiska personens enskilda närings- verksamhet ska samlas in och ingå i statistiken över hushållens till- gångar och skulder. Denna konsekvens är förenlig med syftet att åstadkomma en så heltäckande bild som möjligt av hushållens finan- siella ställning. 
  
 En allt större andel av företagare väljer att bedriva sin verksamhet i bolagsform. Statistiken ska dock inte innehålla uppgifter om juri- diska personers balansräkningar. För att individens innehav av an- delar i en verksamhet som bedrivs av en juridisk person ska omfattas av den nya statistiken behövs dels uppgifter om ägandeförhållandet, dels det beräknade marknadsvärdet av den juridiska personen. Det rör sig här i huvudsak om enskildas innehav av andelar i onoterade 
  
 Frost näringsidkare kan alltså finnas registrerade hos Skatteverket men inte hos Bolags- verket och vice versa. 
  
 145 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 aktiebolag, dvs. bolag vars aktier inte är noterade på en reglerad marknad eller en handelsplattform. Utredningen återkommer i av- snitt 7.5 till sina överväganden i fråga att hämta in uppgifter om andelar i sådana bolag. 
  
 5.8Inhämtningsfrekvens 
  
 Utredningens förslag: De uppgifter som behövs för statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska som huvudregel häm- tas in en gång per år. Uppgifter om enskilda fysiska personers tillgångar med hög likviditet och konsumtionslån ska dock sam- las in en gång per kvartal. 
  
 Den nu aktuella statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska samlas in i form av en totalundersökning av befolkningen (se avsnitt 5.3) och uppgifterna ska samlas in tillgång för tillgång, skuld för skuld (se avsnitt 5.9). Det är alltså fråga om en omfattande in- samling av uppgifter om innehållet i enskilda fysiska personers balansräkningar, vilket kommer att innebära administrativa kostna- der för uppgiftsskyldiga företag, kommuner, regioner och statliga myndigheter. 
  
 Som nämnts ovan kommer den statistikansvariga myndigheten inte att behöva samla in vissa uppgifter som myndigheten redan har tillgång till (se avsnitt 5.5). Det rör sig dock om ett mindre antal uppgifter. Kostnaderna bedöms vara som allra störst inledningsvis, för att sedan avta på sikt när formerna för rapporteringen har kom- mit på plats (se vidare kapitel 14). Kostnaden är dock i hög grad beroende av med vilken frekvens som uppgifterna ska lämnas. I många fall kan sannolikt de uppgifter som företagen redan lämnar till sina kunder per årsskiftet eller i de kontrolluppgifter som lämnas till Skatteverket per samma tidpunkt användas för att helt eller delvis uppfylla uppgiftsskyldigheten. Detta talar för att en insamling av uppgifter som är knuten till årsskiften är mest kostnadseffektiv. För majoriteten av de tillgångar och skulder som omfattas av den nya statistiken är det enligt utredningens mening tillräckligt att ett årligt uppgiftslämnande tillämpas. Det ska här nämnas att det framställs officiella statistikprodukter inom finansräkenskaperna både på kvar- tals- och årsbasis. 
  
 146 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 För vissa tillgångs- och skuldkategorier inom det nya statistik- området kan det vara motiverat med ett mer frekvent uppgiftsläm- nande. Det rör sig enligt utredningens mening om uppgifter om fysiska personers tillgångar med hög likviditet och konsumtionslån. Sådana tillgångar och konsumtionskrediter är förenade med en sådan snabb förändringstakt att de bör samlas in en gång per kvartal. 
  
 En sådan mer frekvent insamling av tillgångar möjliggör publi- cering av mer frekventa statistikprodukter och t.ex. undersökningar avseende hushållens buffertar och deras möjlighet att möta föränd- rade ekonomiska och sociala förhållanden. Det kan röra sig om stigande ränteutgifter, arbetslöshet eller andra förändringar som på- verkar den enskildes privatekonomi. 
  
 Enligt utredningens mening är det också motiverat med en kvar- talsvis insamling av uppgifter om hushållens konsumtionslån. Denna typ av skulder är jämfört med bostadslån och studielån kortfristiga. Genom att uppdatera statistiken en gång per kvartal går det att snabbt få en indikation på om det byggs upp skuldspiraler och om det finns risk för att hushållen inte kommer att kunna betala sina lån. 
  
 Förutom att kvartalsvisa data visar hur hushållens buffertar för- ändras över ett kvartal och om nya skulder tas upp eller befintliga lån återbetalas, kan man också tillsammans med information om hushål- lets inkomst få en uppfattning om hur ett hushålls konsumtions- utgifter förändras över ett kvartal. Resonemanget utgår från indi- videns budgetrestriktion, dvs. individens tillgång på medel (inkomst, lån och ränteintäkter) och användningen av dessa medel (kon- sumtion, sparande och ränteutgifter). Av detta följer att det ut- rymme en individ har för konsumtion (c) vid tidpunkten t bestäms av individens disponibla inkomst (y), dvs. inkomsten efter skatt och transfereringar, förändringen i lån (d) mellan t och  
 Larson, 
  ränteut- gifterna (rd)på detta lån, förändringen i finansiella tillgångar (a) mellan t och  
 t-1 
  (dvs. nettosparandet) samt hur stor avkastning (ra) tillgångar har genererat under tidsperioden:6 
  
 =  +  − 1 +  −1 −  + −1 1 +  
  
 = + ∆ − ∆ + −1 − −1 
  
 6Se t.e.x Koijen, R., West, S. och Hughes, Shepard 
  
 Data by Comparison with “Truth” as Measured by Administrative Records. Evidence from Sweden, 2011. 
  
 147 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 SOU 2022:51 
  
 Med hjälp av högfrekvent data, som kvartalsdata, kan man således få en uppfattning av hur hushållens konsumtion påverkas av föränd- ringar i den förda penning- och finanspolitiken. Det gör det möjligt att analysera och utvärdera den förda politiken och vid behov vidta lämpliga åtgärder, även vad gäller t.ex. konsumentskydd. Vidare är sådana data värdefulla för kalibrering av makromodeller med hetero- gena hushåll, se vidare i kapitel 3 om s.k.  
 HANK-modeller. 
  
 5.9Tillgång för tillgång, skuld för skuld och tröskelvärden 
  
 Utredningens bedömning: Uppgiftsskyldigheten bör avse till- gång för tillgång, skuld för skuld. 
  
 Det finns inte anledning att föreslå någon kvantitativ begräns- ning (något tröskelvärde) för när en viss juridisk person ska vara skyldig att lämna uppgift om de tillgångar eller krediter som en enskild fysisk person har hos den juridiska personen. 
  
 Enligt utredningens mening bör uppgiftsskyldigheten avse tillgång för tillgång och skuld för skuld. Med detta avses att en viss tillgång eller skuld ska särredovisas och inte sammanföras till en klump- summa. Ett skäl till detta är intresset att kartlägga vilka villkor som gäller för en specifik skuld, t.ex. vad gäller räntebindningstiden (se vidare avsnitt 8.3). Även i fråga om tillgångar, särskilt finansiella tillgångar, kan förhållandena skilja sig åt. I dessa fall krävs det således att t.ex. olika slags fondandelar eller andra finansiella instrument särredovisas för att det ska vara meningsfullt att inhämta de olika uppgifter som utredningen föreslår i kapitel 7. Det säger sig självt att även olika slags reala tillgångar, t.ex. två olika fastigheter som en viss person äger, måste särredovisas för att det ska vara meningsfullt att ange de olika uppgifter om läge, bostadsyta m.m. som berörs i avsnitten 6.3 och 6.4. 
  
 Det är den statistikansvariga myndigheten som beslutar om vilka statistikprodukter som ska tas fram, dvs. på vilket sätt de uppgifter som hämtas in ska bearbetas och sammanfattas på ett ändamålsenligt sätt (se även avsnitt 5.1). 
  
 I anslutning till frågan om inhämtande av uppgifter tillgång för tillgång, skuld för skuld inställer sig frågan om det till följd av de skäl 
  
 148 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ett nytt statistikområde 
  
 som finns för att sammanställa den aktuella statistiken är motiverat att samla in uppgifter om varje enskild tillgång och skuld oavsett dess värde, eller om det bör gälla en kvantitativ begränsning (ett tröskel- värde) för när uppgiftsskyldighet ska inträda. Med detta avses om en viss juridisk person inte ska vara skyldig att lämna uppgift om t.ex. ett kontotillgodohavande, en tjänstepensionsförsäkring eller någon annan tillgång eller skuld om värdet på samtliga tillgångar respektive skulder, t.ex. samtliga konton, samtliga försäkringar eller samtliga lån, som den fysiska personen har hos den juridiska personen sam- mantaget understiger ett visst belopp. Det kan dock enligt utred- ningen vara av intresse att samla in uppgifter om tillgångar och skul- der som uppgår till mindre belopp. Det gäller särskilt då dessa sammantagna kan uppgå till belopp som inte är försumbara. 
  
 Såvitt utredningen kan bedöma är det inte heller givet att det är en fördel med ett tröskelvärde för t.ex. kreditinstitut, eftersom detta skulle medföra att institutet måste skilja ut vilka tillgångar och skul- der som ska rapporteras och vilka som inte ska rapporteras, i stället för att det sker en automatiserad rapportering av samtliga berörda tillgångar och skulder. 
  
 Utredningen lämnar därför inte något förslag om tröskelvärde. 
  
 149 
  
 6Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 6.1Inledning 
  
 I detta kapitel finns utredningens överväganden och förslag vad gäller uppgifter som ska samlas in avseende hushållens reala till- gångar och varaktiga konsumtionsvaror. Motsvarande överväganden i fråga om finansiella tillgångar finns i kapitel 7 och i fråga om skul- der i kapitel 8. 
  
 I avsnitt 6.2 behandlas frågan om beräkning av marknadsvärde avseende bostäder i allmänhet och vilka olika metoder, tjänster och befintliga värderingsuppgifter som skulle kunna användas för att redovisa marknadsvärden i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Utredningens överväganden och förslag avseende reala till- gångar delas in i kategorierna fastigheter och tomträtter (avsnitt 6.3) respektive bostadsrätter (avsnitt 6.4). Därefter tar utredningen i av- snitt 6.5 ställning till frågan om geografisk avgränsning och hur reala tillgångar i utlandet ska behandlas. I avsnitt 6.6 behandlas varaktiga konsumtionsvaror. I respektive avsnitt berör utredningen i före- kommande fall till vilket värde den aktuella tillgången ska tas upp och vem som ska lämna de uppgifter som behövs. 
  
 Som berörs i avsnitten 5.1 och 5.9 ansvarar den statistikansvariga myndigheten för att bl.a. ta ställning till ändamålsenliga sätt att sam- manfatta de variabler som berörs nedan, t.ex. vad gäller summa till- gångar och nettoförmögenhet. 
  
 Figur 6.1 nedan ger en översikt över hushållens reala och finan- siella tillgångar på aggregerad nivå för 2021. 
  
 151 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvarorSOU 2022:51 
  
 Figur 6.1 
  
 Hushållens tillgångar på aggregerad nivå 2021 
  
 Med angivande av uppgiftslämnare 
  
 Onoterade aktier och 
  
 Bankinlåning 
  
 övriga finansiella tillgångar 
  
 9% 
  
 9% 
  
 Handlade 
  
 värdepapper 
  
 11% 
  
 Privat 
  
 kapitalförsäkring 
  
 3% 
  
 Lantmäteriet - 
  
 Fastighetsregistret, 
  
 skattning av 
  
 bostadsrätter 
  
 Tjänste- och 
  
 privatpension 
  
 Bostäder och 
  
 16% 
  
 fastigheter 
  
 46% 
  
 Premiepension 
  
 6% 
  
 Anm.: Av den allmänna pensionen ingår endast premiepensionen i sammanställningen ovan. 
  
 Anm.: MFI är en förkortning av monetära finansinstitut som är ett uttryck som används i statistiska sammanhang men inte i lagstiftningen på finansmarknadens område. Det omfattar banker, bostadsinstitut, finansbolag, kommun- och företagsfinansierade institut, monetära värdepappersbolag och monetära investeringsfonder (penningmarknadsfonder). 
  
 Källa: Riksbanken, SCB och Svensk Försäkring. Uppgifterna avser det sista kvartalet 2021. Fördelningen mellan olika former av pensions- och försäkringssparande baseras dock på uppgifter från 2020. 
  
 6.2Marknadsvärdering av bostäder 
  
 Taxeringsvärde och fastighetstaxering 
  
 Enligt kommittédirektiven bör utredningen undersöka hur uppgif- ter om fastighetstaxering från fastighetsregistret skulle kunna bear- betas för att inkluderas i statistiken över hushållens tillgångar och skulder, bl.a. vad gäller taxerings- och värderingsenhetsuppgifter för mark och byggnader. 
  
 De taxeringsvärden som Skatteverket bestämmer för varje skatte- och avgiftspliktig taxeringsenhet ska motsvara 75 procent av taxer- ingsenhetens marknadsvärde (5 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen [1979:1152]). Med marknadsvärdet för en taxeringsenhet avses i fastighetstaxeringslagen det pris som den sannolikt betingar vid en försäljning på den allmänna marknaden (5 kap. 3 § första stycket). I lagen finns särskilda bestämmelser om hur marknadsvärdet ska 
  
 152 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 beräknas. Det ska bestämmas med hänsyn till det genomsnittliga prisläget under andra året (nivååret) före det år då allmän eller för- enklad fastighetstaxering av taxeringsenheten sker (5 kap. 4 §). Priser från fastighetsförsäljningar från år före nivååret som används för att bestämma marknadsvärdet ska korrigeras med hänsyn till prisut- vecklingen till och med nivååret. 
  
 Med allmän respektive förenklad fastighetstaxering avses två olika förfaranden för fastighetstaxering, som var för sig sker vart sjätte år på så sätt att det sker en fastighetstaxering vart tredje år för den ifrågavarande fastigheten (1 kap. 7 och 7 a §§). 
  
 Bestämmelserna om taxering av fastighet ska tillämpas även i fråga om byggnad som är lös egendom, dvs. byggnad på ofri grund, och viss egendom som hör till en sådan byggnad (1 kap. 4 §). 
  
 Den tidigare förmögenhetsstatistiken 
  
 I den förmögenhetsstatistik som producerades fram till 2007 beräk- nades marknadsvärdet på fastigheter med hjälp av uppgifter om fastighetstaxering, som inhämtats från Skatteverket, och statistik över regionala överlåtelsepriser för fastigheter. 
  
 I fråga om bostadsrätter gjordes beräkningar av marknadsvärde med hjälp av kontrolluppgifter om överlåtelsepriser och förmögen- hetsvärden på bostadsrätter. Från SCB:s Inkomst- och taxerings- register och Registret över totalbefolkningen (RTB) hämtades under- lag som användes vid både värderingen av bostadsrätterna och vad gäller till vilken individ den aktuella bostadsrätten skulle hänföras. Till följd av avsaknaden av uppgifter om storleken på bostadsrätterna och svårigheter att koppla uppgifter om överlåtelsepriser till en viss lägenhet är den tidigare förmögenhetsstatistiken dock förenad med stor osäkerhet när det gäller bl.a. värdet på bostadsrätterna. 
  
 Nedan berör utredningen några av de metoder och tjänster som finns idag vad gäller beräkning av marknadsvärde på bostäder. 
  
 Värdering av småhus genom fastighetsprisindex och köpeskillingskoefficienten 
  
 För att uppskatta värdeutvecklingen avseende småhus beräknar SCB dels ett fastighetsprisindex, dels köpeskillingskoefficienten. 
  
 153 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 Fastighetsprisindex utgår från det allmänna fastighetstaxerings- registret som förs av Lantmäteriet. En nackdel med Fastighetspris- index är att det krävs ett visst antal köp i varje värdeklass för att skattningarna ska vara tillförlitliga. Det gör att indexet inte beräknas på kommunnivå eller på månadsbasis. 
  
 Den andra metoden är att använda sig av den s.k. köpeskillings- koefficienten, eller  
 K/T-talet, 
  som är kvoten mellan köpeskillingen och taxeringsvärdet för de överlåtna fastigheterna.  
 K/T-talet 
  säger hur mycket mer köparen har betalat i förhållande till fastighetens taxeringsvärde. Genom att jämföra  
 K/T-talen 
  över tid kan skatt- ningar av prisutvecklingen räknas fram. Detta sätt att räkna kräver inte lika många köp som Fastighetsprisindex för att bli användbart, vilket gör det möjligt att skapa statistik på kommunnivå. Genom att multiplicera koefficienten med taxeringsvärdet på en fastighet kan man såldes uppskatta ett marknadsvärde på fastigheten. 
  
 Uppdrag till SCB att undersöka köpeskillingskoefficientens tillförlitlighet 
  
 I syfte att undersöka hur tillförlitlig metoden med beräkning av köpe- skillingskoefficient är, har utredningen låtit SCB göra en undersökning av korrelationen mellan beräknade marknadsvärden (taxeringsvärde multiplicerat med köpeskillingskoefficient) och faktisk köpeskilling för sålda småhus under åren  
 2015–2021. 
  Av undersökningen framgår således hur träffsäker köpeskillingskoefficienten är för att beräkna marknadsvärdet. 
  
 Vid beräkningen av marknadsvärdet har det för objektet aktuella kommunala  
 K/T-talet 
  multiplicerats med taxeringsvärdet. Detta avser det år som försäljningen skedde. Det kan nämnas att ju längre tid som har gått från det aktuella taxeringstillfället, desto större är risken att taxeringsvärdet inte längre speglar marknadsvärdet för fastigheten, t.ex. till följd av renovering, ombyggnation eller till- byggnation. 
  
 Uppgifterna har hämtats från det fastighetsprisregister som Martinez mäteriet har och avser åren  
 2015–2020 
  vad gäller sålda småhus med typkod 220 som ingår i prisstatistiken, oavsett om de innehas med äganderätt eller tomträtt. 
  
 För samtliga sålda småhus under mätperioden, cirka 416 000 stycken, är resultatet 0,94. Det rör sig således om en mycket liten 
  
 154 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 skillnad mellan köpeskillingskoefficient och faktisk köpeskilling. Betydande variationer förekommer dock vid en jämförelse mellan olika geografiska områden. Resultatet för de tio kommuner som hade sämst korrelation var i intervallet  
 0,54–0,70. 
  Det kan dock antas att relativt få småhus såldes i dessa tio kommuner under den aktuella perioden. Resultatet i de tio kommuner som hade bäst korrelation var över 0,9. Dessa tio kommuner utgörs till övervägande del av kommuner med en stor befolkning och många sålda småhus, t.ex. Stockholm, Göteborg, Malmö och Uppsala. Resultatet av undersök- ningen redovisas i bilaga 4. 
  
 Mot bakgrund av resultatet av undersökningen anser utredningen att köpeskillingskoefficient är ett tillräckligt tillförlitligt sätt att mäta marknadsvärdet på småhusfastigheter, som innehas med äganderätt eller tomträtt. 
  
 Svensk mäklarstatistik 
  
 Utöver de metoder som SCB använder sig av enligt ovan kan det finnas skäl att uppehålla sig vid de värderingstjänster avseende bo- städer som tillhandahålls av privata företag. I detta avseende kan först nämnas Svensk Mäklarstatistik AB (Mäklarstatistik). 
  
 Mäklarstatistik tar fram statistik över bostadspriser som baseras på dagliga försäljningspriser, vilka rapporteras in från mäklare från hela landet. Statistiken är månatlig och samlas in, bearbetas och pro- duceras av SCB på uppdrag av Mäklarstatistik. Underlaget består av över 95 procent av de bostadsaffärer som sker via mäklare. Varje år säljs omkring 100 000 bostadsrätter och 50 000 villor. Villor som är större än 500 kvm eller bostadsrätter som kostar mer än 20 miljoner kronor tas bort för att extremvärden ska exkluderas. 
  
 Även i fråga om Mäklarstatistik används köpeskillingskoeffi- cienten, dvs.  
 K/T-talet 
  för att beräkna prisutvecklingen för småhus. Hänsyn tas till fastighetens läge, storlek, ålder och standard. För bostadsrätter mäts prisutvecklingen genom att följa den genomsnitt- liga kvadratmeterprisutvecklingen. Även nyproduktion av bostads- rätter ingår i underlaget. 
  
 Statistiken avser 340 geografiska områden där de senaste försälj- ningarna av bostadsrätter, villor och fritidshus presenteras var för sig. Grundindelningen är hela landet, län och kommun. Därutöver 
  
 155 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 finns storstadsregionerna  
 (Stor-Stockholm, 
  
 Stor-Göteborg 
  och Stor- Malmö). För kommunerna Stockholm, Göteborg och Malmö finns också statistik för olika stadsdelar. 
  
 Valueguard  
 HOX-index 
  
 Utöver Mäklarstatistik kan i fråga om privata värderingstjänster nämnas Nasdaq OMX  
 Valueguard-KTH 
  Housing Index (HOX). Detta är ett kvalitetsjusterat prisindex för bostadsrätter och villor i Sverige. Det har utvecklats i samarbete med KTH, distribueras av Nasdaq OMX och bygger på data levererad från bl.a. Mäklarstatistik och Lantmäteriet. Valueguard AB publicerar indexet månadsvis för bostadsrätter och villor. Uppgifter finns för Stockholm, Göteborg, Malmö och landet som helhet. 
  
 Värdering enligt banklagstiftningen 
  
 Värdering enligt LUSO 
  
 Vid sidan av den värdering som Skatteverket beslutar om inom ramen för fastighetstaxeringsförfarandet finns det särskilda bestäm- melser om värdering av fastigheter, tomträtter och bostadsrätter som utgör säkerhet för hypotekskrediter. Dessa bestämmelser finns bl.a. i 3 kap. 4 och 7 §§ lagen (2003:1223) om utgivning av säker- ställda obligationer (LUSO) och riktar sig till s.k. emittentinstitut. Ett emittentinstitut är en bank eller ett kreditmarknadsföretag enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse som har fått ett särskilt tillstånd enligt 2 kap. 1 § LUSO att ge ut säkerställda obligationer. 
  
 De aktuella bestämmelserna i LUSO innebär således att emittent- institutet ska värdera egendom som utgör säkerhet för s.k. hypo- tekskrediter, dvs. bl.a. bostadslån. För det första ska emittentinsti- tutet fastställa marknadsvärdet i samband med att krediten lämnas. För det andra ska detta värde kontrolleras fortlöpande under kredi- tens löptid. För det tredje gäller särskilda bestämmelser om mark- nadsvärdet skulle ha minskat avsevärt. 
  
 Med marknadsvärde avses i LUSO det pris som skulle uppnås vid en marknadsmässig försäljning där skälig tid ges för förhandlingar. Marknadsvärdet ska bedömas utan hänsyn till spekulativa och till- 
  
 156 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 fälliga förhållanden (3 kap. 4 § andra stycket). Innebörden är således snarlik, om än inte identisk med, definitionen av samma uttryck i fastighetstaxeringslagen. 
  
 Kravet på en fortlöpande marknadsvärdering tillämpas i prakti- Green på så sätt att emittentinstituten vanligtvis uppdaterar det aktu- ella marknadsvärdet ungefär en gång i månaden eller i kvartalet, med ledning av statistik som avser den generella värdeutvecklingen på jämförbara bostäder i närområdet.1 
  
 Utredningen konstaterar att den värdering som utförs enligt Barber sker med väsentligt tätare intervall jämfört med den värdering som sker inom ramen för fastighetstaxeringsförfarandet, även om intervallet kan variera mellan emittentinstituten (se vidare nedan). Det kan tala för att en uppgift om aktuellt marknadsvärde för en viss fastighet som hämtas från ett emittentinstitut i betydligt högre grad är aktuell och återspeglar ett verkligt marknadsvärde jämfört med en uppgift om taxeringsvärde som hämtas från fastighetsregistret och därefter multipliceras med 1,33 (med tanke på att taxeringsvärdet ska motsvara 75 procent av taxeringsenhetens marknadsvärde). 
  
 Enligt en uppgift från sammanslutningen ASCB (Association of Swedish Covered Bond issuers) inom Bankföreningen kan det dock förekomma att emittentinstituten tillämpar olika metoder och inter- vall för värderingen enligt Barber, vilket kan göra det svårt att jäm- föra fastigheter som är belånade i olika banker med varandra. Dess- utom använder inte alla emittentinstitut samma statistiska källor för beräkningen av förändringar av marknadsvärdet. 
  
 Vidare syftar värderingen enligt LUSO i första hand till att säker- ställa att den s.k. säkerhetsmassan är tillräcklig i förhållande till vär- det på de utestående säkerställda obligationerna. Det kan därför vara förenat med en viss osäkerhet att använda värdering enligt Barber som underlag för statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Reglerna i tillsynsförordningen 
  
 Regler av liknande innebörd som bestämmelserna i LUSO finns även i den s.k. tillsynsförordningen (se vidare avsnitt 4.3.2), som är till- lämplig på kreditinstitutens verksamhet i en vidare mening än vad 
  
 1Uppgifter från sammanslutningen ASCB inom Svenska Bankföreningen, se handlingar i utred- ningens dnr  
 Komm2021/00127/Fi2021:02-22. 
  
 157 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 gäller utgivning av säkerställda obligationer. Den ovan berörda osäker- heten i fråga om värderingen enligt bestämmelserna i LUSO skulle kunna undanröjas genom att en värdering enligt reglerna i tillsyns- förordningen används i stället för en värdering enligt Barber. Emel- lertid grundas i stort sett all värdering av fastigheter i Sverige som sker enligt Barber och tillsynsförordningen på statistik över försäljningar av fastigheter, vilket skulle tala för att använda sig av denna statistik direkt i stället för att gå omvägen via att inhämta uppgifter från emit- tentinstitut eller andra kreditinstitut. 
  
 Värdering enligt bestämmelserna om amortering av bostadskrediter 
  
 Kreditinstitut är också i vissa fall skyldiga att värdera fastigheter eller tomträtter enligt bestämmelserna om amortering av bostadskrediter. Denna slags värdering bör dock inte läggas till grund för statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Anledningen till detta är att den värdering som avses i bestämmelserna om amortering av bostadskrediter i huvudsak rör marknadsvärdet på bostaden i fråga när den förvärvades och inte det aktuella marknadsvärdet (se 9 § Finansinspektionens föreskrifter [FFFS 2016:16] om amortering av krediter mot säkerhet i bostad). Detta värde kan i många fall antas vara inaktuellt och därigenom av mindre intresse för en statistik över hushållens tillgångar som förväntas vara någorlunda aktuell. 
  
 Under vissa förutsättningar får en s.k. omvärdering av marknads- värdet göras enligt dessa bestämmelser. Som huvudregel får detta tidigast ske efter fem år. En omvärdering skulle visserligen medföra ett mer aktuellt marknadsvärde, men det är troligt att det finns ett stort antal belånade bostäder för vilka det inte har gjorts någon om- värdering på senare tid. 
  
 6.3Fastigheter och tomträtter 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers ägande- rätt till fastigheter och innehav av tomträtter per taxeringsenhet den 31 december varje år ska samlas in och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in är 
  
 158 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 1.fastighetsbeteckning, fastighetsnummer och UUID (Global unik identitet), 
  
 2.geografiskt läge vad gäller det län, den kommun och det distrikt där fastigheten eller tomträtten är belägen, 
  
 3.typ av taxeringsenhet, 
  
 4.samtliga taxerade ägares personnummer och respektive ägares andel av taxeringsenheten, 
  
 5.i förekommande fall, senaste köpeskilling och datumet för köpet, 
  
 6.taxeringsenhetens senaste taxeringsvärde avseende mark respektive byggnad och vilket taxeringsår som detta värde avser, 
  
 7.taxeringsvärdet för byggnad på ofri grund och vilket taxer- ingsår som detta värde avser, 
  
 8.totalt belopp avseende inteckningar, 
  
 9.antal kvadratmeter bostadsyta, och 
  
 10.typ av fång. 
  
 Uppgifterna ska hämtas in från Lantmäteriet med stöd av 6 § statistikförordningen. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska göra en beräkning av marknadsvärdet för den aktuella taxeringsenheten, som baseras på taxeringsvärdet och i förekommande fall köpeskillingskoeffi- cienten, och lagra detta samt ovanstående variabler per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 Betydelsen av uppgifter om bostäder och fastigheter 
  
 För hushåll som inte bor i hyresrätt utgör i många fall permanent- bostaden den mest värdefulla tillgången. Även fritidsbostäder kan ha ett betydande värde. Äganderätt till fastigheter som innehas för bostadsändamål samt innehav av tomträtter och bostadsrätter ger inte endast tillgång till en bostad utan innebär också att hushållet i fråga får ta del av den värdeutveckling som normalt sett sker på bostadsmarknaden. På aggregerad nivå utgör bostäder och fastig- heter en mycket stor andel av hushållens tillgångar. År 2021 utgjorde de nästan hälften av värdet på hushållens totala tillgångar (se figur 6.1 i avsnitt 6.1). 
  
 Vidare är en betydande del av hushållens skulder, cirka 80 procent på aggregerad nivå, knutna till bostäder och fastigheter (se figur 8.1 
  
 159 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 i avsnitt 8.1). Anledningen till detta är dels att bostadslån ofta har tagits för att finansiera köp av bostäder och fastigheter, dels att bostäderna och fastigheterna utgör säkerhet för dessa lån. 
  
 Det står således klart att uppgifter om hushållens bostäder och fastigheter, inklusive deras värde, behöver samlas in för att stati- stiken över hushållens tillgångar och skulder ska ge en fullgod bild. Med bostäder avser utredningen inte hyresrätter, eftersom hyres- rätter som innehas för bostadsändamål inte får överlåtas och således inte har något legalt marknadsvärde. 
  
 I rättsligt hänseende görs en åtskillnad mellan fast och lös egen- dom. Fast egendom är jord, dvs. mark (1 kap. 1 § första stycket jordabalken). Denna är indelad i fastigheter, oavsett om det finns någon eller några byggnader på fastigheten eller inte. En fastighet avgränsas antingen horisontellt eller både horisontellt och vertikalt. Med det senare avses s.k. tredimensionell fastighetsbildning, som möjliggör ägande till en fastighet som utgör en s.k. ägarlägenhet. Med fastigheter avses i det följande således även ägarlägenheter. 
  
 Äganderätt till fastigheter och innehav av tomträtter behandlas i detta avsnitt. Bostadsrätter behandlas däremot i avsnitt 6.4. 
  
 Innebörden av tomträtt 
  
 Innebörden av tomträtt behandlades nyligen i ett betänkande från Utredningen om ett nytt regelverk om säkerställda obligationer (SOU 2020:61 s. 108 och 109). Tomträtt är en slags nyttjanderätt till fast egendom i allmän ägo. I samband med att tomträtt upplåts överlåts eventuell egendom som hör till fastigheten, dvs. byggnader m.m., till tomträttsinnehavaren som således blir ägare till denna. Omkring 1,6 procent av fastigheterna i Sverige, drygt 50 000 av cirka 3,3 miljoner fastigheter, var upplåtna med tomträtt 2019. 
  
 En tomträtt är lös egendom. Trots detta har tomträtten, som berörs i ovan nämnda betänkande (s. 109), i flera avseenden drag som annars karaktäriserar äganderätt till en fastighet. Tomträtts- innehavaren intar i stort en fastighetsägares ställning. Tomträtten får endast sägas upp av fastighetsägaren, som ofta är en kommun. En uppsägning får dock ske först efter utgången av vissa tidsperioder och under vissa särskilda förutsättningar. Om parterna inte har kom- mit överens om längre perioder, utgör den första perioden sextio år 
  
 160 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 och varje följande period fyrtio år, räknat från utgången av närmast föregående period. Särskilda bestämmelser om uppsägning gäller för tomträtter som har upplåtits för andra ändamål än bostadsändamål. 
  
 Inskrivning av tomträttsupplåtelse och överlåtelse av tomträtt är obligatorisk. Tomträtter får pantsättas och det får inte göras någon inskränkning i tomträttsinnehavarens rätt att upplåta panträtt. Be- stämmelserna om upplåtelse av panträtt i tomträtt motsvarar nästan helt vad som gäller för pantsättning av fast egendom. Dessa bestäm- melser innebär bl.a. att sakrättslig verkan, dvs. rättsverkan mot tredje man, av överlåtelse och pantsättning uppnås genom registrering. 
  
 Mot denna bakgrund har tomträtter ansetts ha en sådan stabil och långvarig karaktär att de utgör ett säkert underlag för kreditgivning (prop. 2002/03:107 s. 59, jfr SOU 2020:61 s. 146 och 147). 
  
 Registrering av äganderätt och säkerhetsrätt avseende fastigheter och tomträtter 
  
 Alla fastigheter finns antecknade i fastighetsregistret, där det också finns uppgifter om vem som äger fastigheten (lagfaren ägare), upp- gifter om inteckningar, totalt intecknat belopp m.m. Det finns om- fattande bestämmelser om inskrivning av äganderätt till fast egen- dom och upplåtelse av tomträtt i 20 och 21 kap. jordabalken. I 22 kap. samma balk finns bestämmelser om inteckning i fast egen- dom och tomträtt. Det finns således ett tillförlitligt förfarande för registrering av äganderätt till och upplåtelse av säkerhetsrätter vad gäller fast egendom och tomträtt i Sverige (se även SOU 2020:61 s. 166). 
  
 Fastighetsregistret förs av Lantmäteriet. Närmare bestämmelser om fastighetsregistret finns bl.a. i lagen (2000:224) om fastighets- register och i förordningen (2000:308) om fastighetsregister. Fastig- hetsregistret är indelat i olika delar, varav en del benämns taxer- ingsuppgiftsdelen. I denna del ska taxeringsvärden och övriga uppgifter som enligt fastighetstaxeringslagen ska redovisas i beslut om fastighetstaxering framgå (64 § första stycket i förordningen). Vidare ska fastighetsägare eller tomträttshavare och ägare till bygg- nad på ofri grund anges med uppgift om person- eller organisa- tionsnummer, namn och postadress. Uppgifterna ska avse förhål- landena året närmast före det år då uppgiften hålls tillgänglig i fastighetsregistret (64 § andra stycket i förordningen). I förord- 
  
 161 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 ningen om fastighetsregister finns också bestämmelser om uppgifts- skyldighet för bl.a. Lantmäteriet vad gäller vissa uppgifter i registret. 
  
 När en inteckning har gjorts avseende en viss fastighet utfärdar Lantmäteriet ett pantbrev som bevis på att den har beviljats. Pant- brev kan vara antingen skriftliga eller digitala (datapantbrev) och registreras i pantbrevsregistret. Det framgår också av fastighets- registret vilka inteckningar som har gjorts och till vilka belopp. 
  
 Beräkning av marknadsvärde 
  
 Eftersom utredningens uppdrag avser att ta fram statistik över hus- hållens tillgångar och skulder, är värdet på fastigheter och tomträtter av helt avgörande betydelse för att en fullgod bild av hushållens ekonomiska ställning ska kunna ges (se även figur 6.1 i avsnitt 6.1). De övriga uppgifter som ska samlas in om en viss fastighet eller tomträtt är således av underordnad betydelse i förhållande till värdet. 
  
 Intresset av att statistiken håller så hög kvalitet som möjligt talar för att ett aktuellt marknadsvärde på den aktuella fastigheten eller tomträtten bör ingå i statistiken. Frågan är då hur ett sådant värde kan tas fram. Utredningen föreslår att den statistikansvariga myn- digheten ska göra en beräkning av marknadsvärdet på fastigheten eller tomträtten med hjälp av en köpeskillingskoefficient (jfr av- snitt 6.2). Den undersökning som utredningen har låtit genomföra visar att denna metod i de allra flesta fall är ett tillförlitligt sätt att beräkna ett marknadsvärde, även om stora avvikelser kan förekom- ma beträffande en mindre andel av de aktuella objekten. 
  
 Denna metod innebär att marknadsvärdet beräknas utifrån det senaste taxeringsvärdet. Uppgifter om taxeringsvärde behöver såle- des samlas in. Vidare behövs en uppgift om taxeringsår för det ifråga- varande taxeringsvärdet för att detta ska kunna läggas till grund för en beräkning av ett ungefärligt marknadsvärde med hjälp av köpe- skillingskoefficienten. 
  
 En annan lösning som utredningen har övervägt är att samla in de relativt aktuella uppgifter om marknadsvärde som i förekommande fall tas fram enligt Barber eller enligt tillsynsförordningen (se av- snitt 6.2). Denna lösning skulle innebära att emittentinstituten åläggs en uppgiftsskyldighet. En sådan uppgiftsskyldighet skulle omfatta uppskattningsvis cirka 82 procent av fastigheterna och cirka 95 pro- 
  
 162 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 cent av tomträtterna i Sverige.2 En sådan uppgiftsskyldighet skulle dock innebära en betydande administrativ börda för emittent- instituten eller kreditinstituten i en vidare mening. Till detta kom- mer att en marknadsvärdering med hjälp av en köpeskillingskoeffi- cient utgör ett tillräckligt tillförlitligt sätt att beräkna marknads- värdet och att denna metod kan tillämpas på samtliga fastigheter och tomträtter. Mot den bakgrunden finns det, som utredningen även berör ovan, inte skäl att använda sig av vare sig värderingen enligt LUSO eller någon annan värdering enligt banklagstiftningen vad gäller statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Utred- ningen gör också bedömningen att de värderingar som sker enligt bestämmelserna om amortering av bostadskrediter inte ger ett till- räckligt gott underlag för den statistik över hushållens tillgångar och skulder som utredningens uppdrag avser. 
  
 För att ge utrymme för alternativa beräkningar av marknads- värdet på den aktuella fastigheten, vid sidan av köpeskillingskoeffi- cienten, finns det skäl att även samla in en uppgift om den senaste faktiska köpeskillingen och datumet för köpet. Uppgifter av nu aktuellt slag finns tillgängliga i fastighetsregistret, under förutsätt- ning att de har lämnats till Lantmäteriet i samband med en ansökan om lagfart. Om den senaste försäljningen ligger lång tid tillbaka, t.ex. flera decennier, finns det troligen inte förutsättningar att beräkna ett tillförlitligt marknadsvärde utifrån den senaste köpeskillingen. I ett sådant fall är det enbart köpeskillingskoefficienten som kan ge led- ning i fråga om marknadsvärdet. Om fastigheten däremot har sålts inom t.ex. några år, är det troligt att en uppgift om den senaste köpe- skillingen kan möjliggöra en relativt tillförlitlig beräkning av mark- nadsvärdet. 
  
 Den ovan nämnda köpeskillingskoefficienten kan inte tillämpas för att värdera byggnader på ofri grund som enligt utredningens för- slag nedan ska ingå i statistiken. Marknadsvärdet får i dessa fall beräknas genom att multiplicera det inhämtade taxeringsvärdet med 
  
 2Enligt uppgifter från Lantmäteriet (utredningens dnr  
 Komm2021/00127/Fi2021:02-16) 
  är 
  
 82procent av fastigheterna och 95 procent av tomträtterna intecknade. Detta får antas innebära att ungefär samma andel, i vart fall inte en större andel än så, av fastigheterna respektive tomträtterna är belånade. Se även Bankföreningens rapport Bolånemarknaden september 2020, s. 15. Enligt rapporten har 81 procent av de som äger sin bostad bostadslån. Eftersom andra uppgifter (underlag från Bostadsrättsregisterutredningen, se dnr Komm2021/00127/Fi2021:02- 33) tyder på att endast 60 procent av bostadsrätterna är belånade, finns det även utifrån denna rapport skäl att anta att mer än 81 procent av fastigheterna och tomträtterna är belånade. Det kan dock nämnas att det kan förekomma inteckningar som inte längre motsvaras av ett skuld- förhållande, till följd av att ett tidigare lån har återbetalats. 
  
 163 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 1,33, eventuellt med justering för hur lång tid som har förlöpt sedan beslutet om att fastställa taxeringsvärdet. 
  
 Övriga uppgifter som behövs 
  
 Uppgifter om fastigheten eller tomträtten 
  
 Enligt utredningens uppfattning behövs det också sådana uppgifter som gör att en viss fastighet eller tomträtt kan knytas till den aktuella individen, dvs. ett visst personnummer, och därigenom också ett hushåll. En uppgift om taxerad ägare och dennes ägarandel av taxeringsenheten behövs således. 
  
 I de flesta fall är taxerad ägare detsamma som lagfaren ägare. I 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen finns dock bestämmelser om i vilka situationer någon annan än den lagfarna ägaren ska anses som taxerad ägare. Av stor praktisk betydelse är att tomträttsinnehavare ska anges som taxerad ägare i stället för den lagfarna ägaren (första stycket b i samma paragraf). Ett annat exempel är den som innehar fastighet med fideikommissrätt eller i annat fall utan vederlag besitter fastighet på grund av testamentariskt förordnande (första stycket a i samma paragraf). Detta rör sannolikt en liten andel av fastigheterna i fastighetsregistret, men dessa innehav kan uppgå till betydande värden i vissa fall. Därutöver finns det bestämmelser om situationer som sannolikt är relativt sällsynt förekommande vad gäller fysiska personer, t.ex. vad gäller innehav av fastighet med s.k. vattenfallsrätt eller vid nyttjanderätt till s.k. täktmark (första stycket b och f i samma paragraf). 
  
 En uppgift om fastighetsbeteckning behöver vidare samlas in. Fastighetsbeteckningen kan dock komma att ändras över tid. Därför behöver också två andra uppgifter om fastighetens identitet och läge samlas in. Dessa är fastighetsnummer och UUID för fastigheten. 
  
 Bostadens geografiska läge har betydelse för beräkningen av marknadsvärdet. Av dessa skäl bör uppgifter om det län, den kom- mun och det distrikt där fastigheten eller tomträtten är belägen samlas in, även om detta till viss del framgår av fastighetsbeteck- ningen. Uppgiften om distrikt framgår visserligen inte av fastighets- registret, men finns tillgänglig hos Lantmäteriet (se vidare förord- ningen [2015:493] om distrikt). 
  
 164 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 Vidare behövs det enligt utredningens mening vissa uppgifter om fastighetens beskaffenhet, bl.a. för att avgöra om det rör sig om en bostad eller en annan slags fastighet. Detta framgår genom uppgiften om vilken typ av taxeringsenhet enligt fastighetstaxeringslagen det rör sig om (småhusenhet, ägarlägenhetsenhet, hyreshusenhet, lant- bruksenhet osv.). Med hjälp av denna kategorisering blir statistiken mer användbar. 
  
 Det finns skäl att även samla in uppgifter om taxeringsvärdet för byggnader på ofri grund, oavsett om dessa omfattas av en tomträtts- upplåtelse eller inte. Anledningen till detta är att det sammanlagda taxeringsvärdet för sådana byggnader uppgick till över 15 miljarder kronor för år 20213. 
  
 Bostadsyta 
  
 Utöver en uppgift om köpeskilling kan det även vara av värde att ha tillgång till en uppgift om bostadsyta (boarea) avseende byggnaderna på fastigheten för alternativa beräkningar av ett uppskattat mark- nadsvärde och för studier av boendeförhållanden i allmänhet. Sådana uppgifter finns i fastighetsregistrets taxeringsdel vad gäller bl.a. små- husbyggnader och kan således inhämtas från Lantmäteriet. 
  
 Inteckningar 
  
 Av betydelse för en fullgod bild över hushållens tillgångar och skul- der är också i vilken mån fastigheten eller tomträtten är intecknad och därmed kan utgöra säkerhet för ett lån. En sådan uppgift kan även ha betydelse vid studier av bostadsmarknadens funktionssätt. Det finns därför anledning att inhämta uppgift om totalt belopp avseende inteckningar, vilket i förekommande fall finns angivet i fastighetsregistret. 
  
 Det förekommer inteckningar som inte motsvaras av en utestå- ende skuld till följd av att aktuellt lån har återbetalats. Det finns således inte en fullständig överensstämmelse mellan andelen inteck- nade fastigheter och förekomsten av en skuld för vilken fastigheten utgör säkerhet. Utredningen har inte kunnat klarlägga hur vanligt det är att pantbrev inte är belånade, eftersom det inte är möjligt för 
  
 3Uppgifter till utredningen från Lantmäteriet, se  
 Komm2021/00127/Fi2021:02-26. 
  
 165 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 Lantmäteriet att få fram denna uppgift ur fastighetsregistret. Utred- ningen föreslår i avsnitt 8.3 att uppgifter om den säkerhet som läm- nats för bostadslån ska samlas in tillsammans med andra variabler om fysiska personers bostadslån, däribland lånets nominella belopp. Genom att dessa uppgifter kring bostadslån ska ingå i statistiken är det möjligt att avgöra hur stor del av inteckningarna som faktiskt är belånade. 
  
 Typ av fång 
  
 Fastigheter och tomträtter som inte har sålts under lång tid kan ha varit föremål för ägarförändring till följd av t.ex. bodelning, arvs- kifte, testamente m.m. En uppgift om vilken slags fång, dvs. vilken typ av förvärv av äganderätt det rör sig om kan således ge en för- klaring till avsaknaden av köpeskilling. Detta är även av intresse för studier av bl.a. intergenerationell rörlighet (se avsnitt 3.6.3) om äganderätten till en fastighet har ändrats p.g.a. t.ex. ett arvskifte. Vidare kan det vara av intresse för t.ex. studier av jämställdheten mellan kvinnor och män om förändringar i ägandet av fastigheter sker vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad. Utred- ningen anser därför att det ska inhämtas en uppgift om vilken typ av fång som har föranlett att den aktuella personen eller personerna äger fastigheten eller innehar tomträtten. 
  
 Sammantaget föreslår utredningen att följande uppgifter ska sam- las in per taxeringsenhet vad gäller fastigheter, inklusive ägarlägen- heter och tomträtter som innehas av fysiska personer: 
  
 •Fastighetsbeteckning, fastighetsnummer och UUID, 
  
 •geografiskt läge vad gäller det län, den kommun och det distrikt där fastigheten eller tomträtten är belägen, 
  
 •typ av taxeringsenhet, 
  
 •uppgift om taxerad ägare, med angivande av personnummer, och dennes andel av taxeringsenheten, 
  
 •i förekommande fall, senaste köpeskilling och datumet för köpet, 
  
 •taxeringsenhetens senaste taxeringsvärde och vilket taxeringsår som detta värde avser, 
  
 166 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 •taxeringsvärde för byggnad på ofri grund och vilket taxeringsår som detta värde avser, 
  
 •totalt belopp avseende inteckningar, 
  
 •antal kvadratmeter bostadsyta, och 
  
 •typ av fång. 
  
 Hur uppgifterna ska samlas in och lagras 
  
 Utredningen föreslår att den statistikansvariga myndigheten ska begära ut uppgifterna från Lantmäteriet med stöd av bestämmelsen i 6 § statistikförordningen. 
  
 De ovan nämnda variablerna och ett uppskattat marknadsvärde per den 31 december baserat på köpeskillingskoefficienten ska lagras av den statistikansvariga myndigheten på individnivå. 
  
 6.4Bostadsrätter 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers innehav av bostadsrätter per den 31 december varje år ska samlas in och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in är 
  
 1.samtliga bostadsrättsinnehavares personnummer och den andel som respektive bostadsrättshavare innehar av bostads- rätten, 
  
 2.bostadsrättslägenhetens beteckning enligt 6 § lagen (2006:378) om lägenhetsregister, 
  
 3.bostadsrättsföreningens organisationsnummer, 
  
 4.i förekommande fall, senaste köpeskilling och tidpunkt för denna övergång, 
  
 5.bostadsrättslägenhetens storlek vad gäller antal rum, köks- typ och bostadsarea, 
  
 6.i förekommande fall, att bostadsrättslägenheten är föremål för pantsättning, och 
  
 7.typ av fång. 
  
 167 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifterna ska hämtas in från Lantmäteriet med stöd av 6 § statistikförordningen, även vad gäller uppgifter från det kom- mande bostadsrättsregistret. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska göra en beräkning av marknadsvärdet på den aktuella bostadsrätten, som kan baseras på storlek och geografiskt läge och i förekommande fall på senaste överlåtelsepris, och lagra detta samt ovanstående variabler per den 31 december på individnivå. 
  
 Betydelsen av uppgifter om bostadsrätter 
  
 En bostadsrätt är inte fast egendom. En bostadsrätt är i stället en ägarandel i en bostadsrättsförening, dvs. en ekonomisk förening som har till ändamål att i föreningens hus upplåta lägenheter med bo- stadsrätt (1 kap. 1 § första stycket bostadsrättslagen [1991:614]). Medlemskapet i föreningen och ägarandelen är förenad med en rätt till nyttjande av en lägenhet mot ersättning och utan tidsbegränsning (1 kap. 4 § första stycket). Det rör sig dock om en bostad som i många fall utgör en betydande del av det aktuella hushållets till- gångar. Vidare motsvaras ofta denna tillgång av en skuld av bety- dande storlek med anledning av ett bostadslån. Med tanke på detta behandlar utredningen bostadsrätter som en real tillgång i fråga om statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Enligt utredningens mening är det mot bakgrund av bostads- rätternas betydelse för många enskilda personers och hushålls privat- ekonomi givet att värdet av denna tillgång ska ingå i statistiken. Det anges också i kommittédirektiven att uppgifter om bostadsrätter och bostadsrätters värde bör ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Registrering av uppgifter om bostadsrätter 
  
 Det har i olika sammanhang under en längre tid framförts att syste- met för överlåtelse och pantsättning av bostadsrättslägenheter har vissa brister (se bl.a. SOU 2020:61 s. 109 och 110 med där angivna hänvisningar). Det saknas bl.a. uttryckliga bestämmelser om hur man åstadkommer sakrättsligt giltiga överlåtelser och pantsätt- ningar. Enligt praxis gäller, i analogi med reglerna för enkla skulde- 
  
 168 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 brev, att ett sådant skydd i båda fallen erhålls genom att en under- rättelse (denuntiation) lämnas till bostadsrättsföreningen. Sedan för- eningen har fått en underrättelse om pantsättning, måste föreningen genast anteckna detta i dess lägenhetsförteckning. Därigenom ska en presumtiv köpare eller kreditgivare kunna få kännedom om vad som gäller avseende äganderätt och pantsättning. Det förekommer dock att bostadsrättsföreningar förbiser att föra in uppgifter om pant- sättningar i lägenhetsförteckningen och att inaktuella noteringar om pantsättning finns kvar. 
  
 Mot bakgrund av de brister som förekommer anförde regeringen i december 2020 att det är viktigt att systemet med panträtter i bo- stadsrätter är välfungerande och att bostadsrättshavare och andra inte utsätts för onödiga risker. Redan risken för felaktigheter påverkar bostads- och kreditmarknaden negativt (dir. 2020:123). Regeringen beslutade mot bakgrund av bl.a. dessa omständigheter att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag på hur ett offentligt register för bostadsrätter bör utformas i syfte att stärka bostadsmark- nadens funktionssätt. Utredningen, som antagit namnet Bostadsrätts- registerutredningen (Fi 2010:10) har i juli 2022 överlämnat sitt betän- kande Ett register för alla bostadsrätter (SOU 2022:39). I betänkandet föreslås att ett offentligt register för landets samtliga bostadsrätter ska införas och att Lantmäteriet ska ansvara för detta register. De grund- läggande principerna för behandling av personuppgifter i bostads- rättsregistret ska finnas i en ny lag, kallad bostadsrättsregisterlagen. Kompletterande bestämmelser ska meddelas av regeringen eller av Lantmäteriet. I betänkandet föreslås också en ny bostadsrätts- registerförordning. Enligt förslaget till ny bostadsrättsregisterför- ordning ska bl.a. följande uppgifter registreras i registret. 
  
 •Lägenhetens beteckning enligt 6 § lagen om lägenhetsregister, vilket inkluderar uppgifter om belägenhetsadress och fastighets- beteckning för den fastighet där lägenheten är belägen (geogra- fiskt läge), 
  
 •bostadsrättslägenhetens storlek vad gäller antal rum, kökstyp och bostadsarea enligt 6 § lagen om lägenhetsregister, 
  
 •bostadsrättsinnehavarens personnummer och den andel som en bostadsrätthavare innehar, 
  
 169 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 •tidpunkt för övergången, typ av fång och i förekommande fall köpeskilling, 
  
 •pantsättningar, samt 
  
 •bostadsrättsföreningens namn och organisationsnummer. 
  
 Det går i dag inte att på ett tillförlitligt sätt hänföra en viss bo- stadsrätt till dess rätta ägare vad gäller bostadsrättsbeståndet i stort. Det kan göras antaganden om att den som är folkbokförd i en viss bostadsrätt också är ägare till densamma. Sådana hypoteser är dock förenade med stora osäkerhetsfaktorer och skulle medföra alltför stora felmarginaler för att kunna läggas till grund för en fullgod sta- tistik över hushållens tillgångar och skulder. Det är därför av avgö- rande betydelse för statistiken över hushållens tillgångar och skulder att det föreslagna bostadsrättsregistret kan användas för att ta fram tillförlitlig statistik över ägandeförhållandena. Enligt bostadsrätts- registerutredningens förslag ska de aktuella författningsändringarna träda i kraft den 1 juli 2024 och en bostadsrättsförening ska senast den 30 juni 2025 lämna de uppgifter som behövs för uppläggningen av bostadsrättsregistret till Lantmäteriet. Därefter har panthavaren sex månader på sig att kontrollera uppgifter om sådana pantnoteringar som föreningen lämnat. Det ska noteras att uppgifter om bl.a. tid- punkten för upplåtelse, typ av fång och köpeskilling enligt förslaget inte ska redovisas för bostadsrätter upplåtna före ikraftträdandet av det nya bostadsrättsregistret. 
  
 Enligt utredningens mening är de uppgifter om ägandeförhållan- den från det nya bostadsrättsregistret som ska samlas in till den nya statistiken uppgifter om samtliga bostadsrättshavares personnum- mer, den andel som respektive bostadsrättshavare innehar av bostadsrätten, lägenhetens beteckning enligt 6 § lagen om lägenhets- register, inklusive belägenhetsadress och fastighetsbeteckning för den fastighet där lägenheten är belägen, samt bostadsrättsfören- ingens organisationsnummer. Den statistikansvariga myndigheten ska begära ut uppgifterna från Lantmäteriet med stöd av 6 § statistik- förordningen. 
  
 170 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 Beräkning av marknadsvärde 
  
 Till skillnad mot värdering av fastigheter går det inte att beräkna något marknadsvärde på bostadsrätter baserat på ett taxeringsvärde. Bo- stadsrätter värderas visserligen på i huvudsak samma sätt som fastig- heter och tomträtter enligt bestämmelserna i LUSO, om den aktuella egendomen utgör säkerhet för en bostadskredit hos ett emittent- institut (se avsnitt 6.2). Detta kan antas omfatta cirka 60 procent av samtliga bostadsrätter i landet.4 Av samma skäl som anförs i fråga om fastigheter och tomträtter (se avsnitt 6.3) anser utredningen att det inte är motiverat att ålägga emittentinstituten en uppgiftsskyldighet avseende marknadsvärdet på bostadsrätter. Utredningen anser inte heller att någon annan form av värdering av bostadsrätter enligt bank- lagstiftningen ska ligga till grund för statistiken över hushållens till- gångar och skulder. 
  
 Utredningen anser i stället att eventuella uppgifter om den senaste köpeskillingen och tidpunkten för övergången ska inhämtas från Lantmäteriet, som ska ansvara för det kommande bostadsrätts- registret. Denna uppgift ska lagras av den statistikansvariga myn- digheten tillsammans med ett uppskattat marknadsvärde per den 31 december föregående år. En sådan värdering kan baseras på den senaste köpeskillingen, om en sådan uppgift finns tillgänglig. Enligt utredningens förslag åligger det i sådana fall den statistikansvariga myndigheten att göra en beräkning av det aktuella marknadsvärdet med ledning av prisutvecklingen i det aktuella närområdet och upp- gifterna om den senaste köpeskillingen för den aktuella bostads- rätten. 
  
 Någon uppgift om köpeskilling kommer inte att finnas tillgänglig när det gäller vissa fång, t.ex. vad gäller lägenheter som har förvärvats genom arv, testamente eller gåva, eller till följd av att någon övergång inte har skett sedan bostadsrättsregistret togs i bruk. I sådana fall kan ett uppskattat marknadsvärde beräknas utifrån statistik över försäljningar av jämförbara objekt i närområdet. 
  
 4Uppgift från Bostadsrättsregisterutredningen (Fi 2020:10), se dnr Komm2021/00127/  
 Fi2021:02-33. 
  Det kan dock antas att det finns en positiv korrelation mellan förekomsten av pantsättning å ena sidan och bostadsrättens värde å den andra sidan, dvs. att det är mer sanno- likt att en särskilt värdefull bostadsrätt är pantsatt. Uppgiftsskyldigheten kan således antas omfatta en stor del av de bostadsrätter som har ett högt marknadsvärde, t.ex. bostadsrätter i storstadsregionerna. 
  
 171 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 Övriga uppgifter som behövs 
  
 Det ovan berörda alternativa sättet för att uppskatta ett marknads- värde förutsätter att uppgifter om bostadens storlek finns tillgäng- liga. Dessa uppgifter ska avse antal rum, kökstyp och bostadsarea enligt 6 § lagen om lägenhetsregister. Sådana uppgifter är av intresse även för studier av boendeförhållanden i allmänhet (se avsnitt 6.3). Även dessa uppgifter bör således hämtas in. 
  
 Av de skäl som anförs i avsnitt 6.3 finns det också ett behov av att inhämta uppgift om typ av fång och eventuell förekomst av pant- sättning, vilket ska finnas tillgängliga i det kommande bostadsrätts- registret. 
  
 Hur uppgifterna ska samlas in och lagras 
  
 Utredningen föreslår att den statistikansvariga myndigheten ska begära ut uppgifterna från Lantmäteriet, även vad gäller uppgifter från det kommande bostadsrättsregistret, med stöd av bestämmelsen i 6 § statistikförordningen. 
  
 De ovan nämnda variablerna och ett uppskattat marknadsvärde per den 31 december ska lagras av den statistikansvariga myndig- heten på individnivå. 
  
 6.5Reala tillgångar i utlandet 
  
 Utredningens bedömning: Det saknas förutsättningar för att samla in uppgifter om reala tillgångar i utlandet på ett sådant sätt att statistiken över hushållens tillgångar och skulder blir tillför- litlig i detta avseende. 
  
 Behovet av uppgifter om reala tillgångar i utlandet 
  
 Enligt kommittédirektiven ska utredningen bedöma behovet av och möjligheten att inkludera hushållens tillgångar i utlandet i statisti- Green. Frågan om finansiella tillgångar i utlandet behandlas i av- snitt 7.8. 
  
 172 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 Under det andra kvartalet 2022 ägde svenska hushåll fritidshus i utlandet uppgick till ett värde om cirka 267 miljarder kronor. Detta belopp kan i stora drag jämföras med det sammantagna värdet på personbilar som ägs av privatpersoner i Sverige (se avsnitt 6.6). Enligt utredningens mening skulle det med tanke på värdet av hushållens reala tillgångar i utlandet vara önskvärt att kunna redovisa uppgifter om dessa i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Det kan nämnas att upplåtelseformen bostadsrätt enligt svensk rätt är ovanlig internationellt sett. I utländska rättsordningar före- kommer det i stället att lägenheter innehas med äganderätt och såle- des kan jämställas med fastigheter i övrigt (se vidare SOU 2020:61 s. 109). 
  
 Taxeringsuppgifter i utlandet 
  
 I fråga om innehav av fastigheter torde det i de flesta länder som det skulle vara intressant att samla in uppgifter från finnas vissa taxer- ingsuppgifter hos skattemyndigheten i fråga. Anledningen till detta är att det är vanligt förekommande med fastighetsskatt i andra länder än Sverige. Bland de länder som har en fastighetsskatt i någon form kan nämnas Spanien, Portugal, Grekland, Italien och Frankrike. I vissa fall rör det sig om en kommunal skatt. Det kan antas att en stor del av de aktuella fritidshusen i utlandet avser fastigheter som är belägna i ett fåtal länder, bl.a. de ovan nämnda länderna och Thailand. Det kan därutöver finnas ett relativt stort antal fastigheter i andra länder, t.ex. i Baltikum och på Balkan, som ägs av personer som har invandrat till Sverige. 
  
 Skatteverkets möjligheter att få del av uppgifter om värdet på fastigheter 
  
 I vissa fall får Skatteverket genom bl.a. kontrolluppgifter in infor- mation om fastigheter i utlandet som innehas av personer som är skattskyldiga i Sverige. En kontrolluppgift är en uppgift om beskatt- ningsbar inkomst som Skatteverket kan lägga till grund för beslut om skatt. Det är framför allt i följande fall som Skatteverket får uppgifter om fastigheter i utlandet genom kontrolluppgifter eller uppgifter från de skattskyldiga: 
  
 173 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 •Kapitalvinstbeskattning till följd av en försäljning av fastigheten, 
  
 •uthyrning av fastigheten, och 
  
 •RUT- eller  
 ROT-avdrag 
  p.g.a. vissa arbeten som har utförts på fastigheten. 
  
 Detta medför dock inte att Skatteverket har tillgång till uppgifter om marknadsvärdet på aktuella fastigheter under den tid som inne- havet pågår. 
  
 I den mån ägaren är föremål för fastighetsbeskattning kan Skatte- verket inom ramen för sitt informationsutbyte inom EU få tillgång till uppgifter avseende ägare av fast egendom, värdet på egendomen samt om egendomen inbringar vissa inkomster. På beskattningens område finns det nämligen en utbredd internationell samverkan i form av utbyte av upplysningar. Sedan 2010 utbyts större data- mängder på ett strukturerat och årligen återkommande sätt. 
  
 Informationsutbytet är inte avsett att utgöra en kontrolluppgift, dvs. en uppgift som direkt kan läggas till grund för beslut om skatt. Det rör sig i stället om information som Skatteverket, i kombination med annan information, kan använda för analys och utredning. Redan det faktum att olika länder har olika skatteregler gör att det inte kan tas för givet att en uppgift om en inkomst från ett annat land utgör tillräcklig information för att fatta beslut om skatt. 
  
 Syftet med detta informationsutbyte är dock beskattning. For- merna för utbytet regleras av svenska författningar, överenskom- melser mellan de berörda staterna och i vissa fall av rättsakter från EU. För att informationen ska kunna användas för framställande av statistik krävs en rad författningsändringar. Enligt den bedömning som företrädare för Skatteverket har framfört till utredningen skulle det krävas författningsändringar av följande slag för att tydliggöra att uppgifterna får användas även för statistiska ändamål: 
  
 •Ändringar i lagen (2012:846) om administrativt samarbete inom EU, 
  
 •ändringar i lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning, och 
  
 •nya bestämmelser om Skatteverkets behandling av personupp- gifter och om sekretess. 
  
 174 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 Företrädare för Skatteverket har till utredningen anfört att det därutöver skulle krävas bilaterala överenskommelser med de EU- länder samt konventionsländer från vilka uppgifter ska användas för annat ändamål än det som anges i  
 EU-direktiv 
  eller i en internationell konvention. Enligt deras bedömning är det osannolikt att bilaterala överenskommelser kommer att kunna nås för de ändamål som nu är aktuella. Under sådan förhållanden saknas det anledning för utred- ningen att lägga fram författningsförslag av ovanstående slag. Det alternativ som återstår är att regeringen, om så anses lämpligt, verkar för ändringar av de aktuella rättsakterna från EU respektive kon- ventioner mellan stater som är medlemmar i OECD som ligger till grund för det aktuella informationsutbytet. 
  
 Därutöver har företrädare för Skatteverket berört att fullstän- digheten och kvaliteten i de uppgifter som lämnas behöver förbättras för att de ska kunna ligga till grund för en fullgod statistik över hushållens tillgångar och skulder. Europeiska revisionsrätten har i en rapport5 berört de brister som finns vad gäller kvalitet, fullständighet och riktighet i de upplysningar som lämnas mellan  
 EU-länder. 
  Detta medför att statistiken över hushållens tillgångar och skulder inte skulle bli heltäckande, ens om det hade varit rättsligt möjligt att använda den information om fastigheter i utlandet som Skatteverket får del av inom ramen för det ovan beskrivna informationsutbytet. 
  
 Enligt utredningens mening skulle det dock för de aktuella statistiska ändamålen vara bättre med aggregerade uppgifter än inte några uppgifter alls. Genom en sådan uppgift skulle det vara möjligt att, i vart fall, kvantifiera den underskattning som avsaknaden av tillgångarna i statistiken innebär. Med hjälp av aggregerade uppgifter skulle en modellering av fördelningen av tillgångarna över befolk- ningen kunna ske. De aggregerade uppgifterna behöver då vara grupperade på en viss nivå för att en meningsfull modellering ska kunna ske. Uppgifterna skulle exempelvis behöva vara indelade efter kön, ålder, land osv. Såvitt utredningen kan bedöma saknas det möj- lighet för Skatteverket att utan ändringar av bestämmelserna kring det aktuella informationsutbytet lämna ut aggregerade uppgifter. 
  
 5Utbyte av skatteupplysningar i EU: solid grund men brister i genomförandet (03/2021). 
  
 175 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 Alternativa lösningar 
  
 Enligt utredningens mening kan det övervägas om det skulle vara möjligt för den statistikansvariga myndigheten att inhämta uppgifter om värdet på fastigheter i utlandet direkt från de berörda utländska skattemyndigheterna, utan att använda sig av det informations- utbyte som Skatteverket är delaktig i. Det är vidare möjligt att det i något fall skulle vara mer lämpligt att vända sig till en annan slags utländsk myndighet än en skattemyndighet, nämligen den myndig- het som ansvarar för ett fastighetsregister eller motsvarande register. 
  
 Det är dock sannolikt att sekretesslagstiftning i de berörda län- derna hindrar att uppgifter av nu aktuellt slag lämnas ut. Vidare kan det tänkas att vissa utländska myndigheter av andra skäl, t.ex. med tanke på arbetsbördan, inte kommer att tillmötesgå ett önskemål om att lämna ut sådana uppgifter. Det framstår därför inte som en möjlig lösning att förlita sig på att den statistikansvariga myndigheten ska kunna hämta in uppgifter på frivillig väg. En sådan insamling riskerar dessutom att ha liknande brister vad gäller fullständighet och kvalitet som det informationsutbyte som Skatteverket är delaktig i och som beskrivits ovan. 
  
 Utredningen lämnar därför inte något förslag om att den stati- stikansvariga myndigheten på frivillig väg ska försöka inhämta upp- gifter som kan läggas till grund för en beräkning av marknadsvärdet på fastigheter i utlandet. 
  
 Ett annat alternativ skulle kunna vara att använda befintliga aggre- gerade uppgifter för att modellera hur tillgångarna fördelas över befolkningen. De befintliga uppgifter som skulle kunna användas för en sådan modellering är uppgifter som finns i bouppteckningar. En bouppteckning ska innehålla uppgifter om den avlidnas samtliga tillgångar och skulder på dödsdagen. Om den avlidna personen var gift ska bouppteckningen även innehålla uppgifter om den efter- levande maken eller makans samtliga tillgångar och skulder. 
  
 En bouppteckning kan, men måste inte, upprättas på en av Skatteverkets särskilda bouppteckningsblanketter (f.n. SKV 4600) respektive tilläggsbouppteckningsblankett (f.n. SKV 4578). Boupp- teckningen i original registreras av Skatteverket och skickas tillbaka till ingivaren efter att den har stämplats. Skatteverket sparar en elektronisk kopia av handlingen i form av en bildfil. 
  
 176 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 På Skatteverkets blankett ska utlandsägda reala tillgångar tas upp till dess marknadsvärde under rubriken Övriga tillgångar. Här ska även andra tillgångar såsom tillgodohavanden på konto, värdepap- per, kontanter, bilar och båtar redovisas. Det finns inte något krav på hur tillgångarna ska beskrivas. Eftersom det inte finns någon datoriserad bearbetning av uppgifterna i bouppteckningarna skulle det vara förenat med betydande svårigheter att ta fram uppgifter om utlandsägda reala tillgångar från bouppteckningarna. Arbetet skulle innebära en manuell bearbetning av enskilda bouppteckningar där tillgångarna beskrivs på olika sätt och på olika detaljnivå t.ex. i fråga om tillgången utgör fast egendom, storleken på eventuell ägarandel och i vilket land den är belägen. En estimerad uppgift på totalnivå skulle till följd av det sagda vara förenad med betydande osäkerhet oberoende av om den baserades på samtliga bouppteckningar eller på ett representativt urval. Enligt utredningens bedömning är det därför inte motiverat att samla in uppgifter om utländska reala tillgångar från bouppteckningar. 
  
 6.6Varaktiga konsumtionsvaror 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers innehav av motordrivna fordon och släpvagnar som finns registrerade i vägtrafikregistret ska samlas in per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in är 
  
 1.fordonets registreringsnummer och den registrerade äga- rens personnummer, 
  
 2.fabrikat och modell, 
  
 3.fordonsår, och 
  
 4.i förekommande fall, vägmätarställning. 
  
 Uppgifterna ska vid behov hämtas in från Transportstyrelsen med stöd av 6 § statistikförordningen. 
  
 Uppgifter i fråga om fordon som innehas med nyttjanderätt (t.ex. vid leasing) ska inte samlas in. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska i den utsträckning det är möjligt göra beräkningar av marknadsvärdet för fordon som är registrerade på en viss fysisk person per den 31 mars, 30 juni, 
  
 177 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 30 september och 31 december varje år och lagra detta på indi- vidnivå. 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte förutsättningar att redovisa värdet på några andra varaktiga konsumtionsvaror än fordon i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Betydelsen av och tillgången till uppgifter om varaktiga konsumtionsvaror 
  
 Varaktiga konsumtionsvaror kan ge en uppfattning om en individs levnadsstandard som inte fångas av den disponibla inkomsten. För vissa individer kan varaktiga konsumtionsvaror också vara relativt värdefulla i förhållande till övriga finansiella och reala nettoförmö- genheter. Så kan vara fallet med t.ex. bilar, båtar, möbler, smycken, konst och antikviteter. Beträffande de flesta sådana varor är det dock svårt att på ett systematiskt sätt samla in uppgifter om tillgången till varan och värdet på densamma, särskilt då utredningen inte föreslår att enskilda individer ska åläggas en uppgiftsskyldighet. 
  
 Över konjunkturcykeln varierar hushållens utgifter för varaktiga varor betydligt mer än utgifterna för  
 icke-varaktiga 
  konsumtions- varor.6 De uppgifter om fordon som enligt utredningens förslag nedan ska ingå i statistiken ska därför samlas in med kvartalsfrekvens då det kan bidra till bättre analyser av konjunkturmässiga variationer i konsumtion och sparande samt bättre kalibrering av makroeko- nomiska modeller (se också kapitel 3). 
  
 Smycken, konst m.m. 
  
 Uppgifter om varaktiga konsumtionsvaror såsom t.ex. smycken finns i bouppteckningar. Det är därför möjligt att göra uppskatt- ningar på aggregerad nivå, dvs. för befolkningen som helhet, vilket återspeglas i nationalräkenskaperna. 
  
 Uppgifter om varaktiga konsumtionsvaror finns dock inte i de kontrolluppgifter som lämnas till Skatteverket. Det innebär att det 
  
 6Stock, Baker och Griffin, Smith (1999), Handbook of Macroeconomics, Mitchell, Vol. 1, Part A, s.  
 3-64. 
  
 178 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 är svårt att kartlägga omfattningen av innehav av sådana varor och därigenom även deras värde på individuell nivå eller hushållsnivå. 
  
 Utredningen har i avsnitt 6.5 redogjort för hur en insamling av uppgifter från bouppteckningar skulle kunna ske och att uppgifter om aggregerade tillgångar kan fördelas över befolkningen genom modellering. Uppgifter i bouppteckningar om varaktiga konsum- tionsvaror såsom smycken, klockor och konst kan i stor utsträck- ning tänkas redovisas i samlingsposter som t.ex. lösöre eller bohag. Det gör det mycket svårt att identifiera enskilda tillgångar och enligt utredningens bedömning framstår en sådan insamling därför inte som motiverad i förhållande till den arbetsinsats som krävs. 
  
 För att få fram uppgifter om t.ex. smycken, konst och andra värdefulla föremål på individuell nivå eller hushållsnivå skulle det sannolikt krävas att uppgifter inhämtas direkt från enskilda personer eller att försäkringsföretag åläggs en uppgiftsskyldighet vad gäller värdefulla föremål som är skadeförsäkrade. Utredningen har i av- snitt 5.4 tagit ställning mot att inhämta uppgifter från enskilda fysiska personer. Vidare anser utredningen att det skulle vara alltför betungande för försäkringsföretagen i förhållande till betydelsen av uppgifterna att inhämta uppgifter om försäkrade smycken, konst- föremål etc. 
  
 Enligt kommittédirektiven bör utredningen i stället undersöka om sådana varaktiga konsumtionsvaror, t.ex. fordon, för vilka det redan finns uppgifter om ägandeförhållanden tillgängliga ska ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Något register över båtar finns inte, varför utredningen inte lämnar något förslag i den delen. 
  
 Motordrivna fordon 
  
 Enligt utredningens mening är det framför allt i fråga om motor- drivna fordon som det finns förutsättningar att utgå från befintliga uppgifter om ägandeförhållanden hos myndigheter, i form av registerdata. Det helt klart övervägande slaget av sådana fordon som ägs av fysiska personer i Sverige är personbilar. År 2020 fanns enligt den officiella statistiken om fordon i län och kommuner något under fem miljoner personbilar i trafik i Sverige och 79 procent av dem 
  
 179 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 ägdes av fysiska personer. Det sammantagna värdet på dessa fordon kan uppskattas till några hundra miljarder kronor. 
  
 Att köpa och äga en personbil kan innebära en stor investering. Härtill kommer att det för det mesta följer en snabb värdeminskning med investeringen. Det finns dock vissa undantag som exempelvis veteranbilar och sportbilar som i vissa fall ökar i värde. 
  
 Sammantaget är ägandet av motordrivna fordon av sådan eko- nomisk betydelse på såväl aggregerad nivå som på individuell nivå att uppgifter om sådana fordon bör omfattas av statistiken över hus- hållens tillgångar och skulder. Vidare är det, som framgår ovan, möj- ligt att få fram uppgifter om bl.a. registrerad ägare av fordon genom användandet av befintliga registerdata. 
  
 Ett bilköp som inte sker genom kontant betalning kan finansieras på andra sätt genom exempelvis ett blancolån, lån mot säkerhet i fordonet eller genom ett utökat bostadslån. En bil kan även köpas på avbetalning. Eftersom konsumtionslån såsom t.ex. ett banklån som har använts för att finansiera köp av en bil kommer att redovisas i statistiken (se förslagen i avsnitt 8.4), talar detta för att även den tillgång som motsvarar den aktuella skulden bör redovisas i stati- stiken i syfte att ge en fullgod bild av hushållens balansräkningar. 
  
 Husvagnar 
  
 Vid utgången av 2020 fanns det drygt 1,6 miljoner släpvagnar regi- strerade i vägtrafikregistret. Av dessa var närmare 290 000 husvag- nar. Priset på husvagnar varierar givetvis beroende på en rad faktorer, på motsvarande sätt som för motorfordon. Det kan dock röra sig om betydande belopp som kan jämföras med priset för t.ex. en per- sonbil. Det sammanlagda värdet på de husvagnar som finns registre- rade i fordonskategorin släpvagnar i vägtrafikregistret kan därför antas uppgå till åtskilliga miljarder kronor. Av den anledningen anser utredningen att uppgifter om husvagnar bör ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 180 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 Uppgifter om ägandeförhållanden 
  
 Uppgifter om ägandeförhållanden avseende fordon finns i Trans- portstyrelsens vägtrafikregister. Bestämmelser om vilka uppgifter som ska registreras i vägtrafikregistret finns i vägtrafikdataförord- ningen (2019:382). I bilaga 1 till förordningen anges de uppgifter i fråga om fordon som ska registreras, såsom t.ex. identitetsuppgifter om fordonsägare och folkbokföringsadress, registreringsnummer och fordonsår. Vid registreringen sker det dock inte någon kontroll av vem som egentligen äger fordonet. Registreringen har därför inte någon civilrättslig verkan. 
  
 Med ett fordon avses såväl motordrivna fordon som släpfordon. (1 kap. 3 § andra stycket förordningen med hänvisning till 2 § lagen om vägtrafikdefinitioner). En släpvagn är enligt samma bestämmel- ser ett släpfordon på hjul som är inrättat för att dras av ett motor- fordon, en traktor eller ett motorredskap. Husvagnar registreras i trafikregistret under fordonsslaget släpvagnar. 
  
 Förordningen innehåller även bestämmelser som innebär att en annan person än den som civilrättsligt sett är ägare under vissa för- hållanden kan registreras i trafikregistret som ägare till ett visst for- don. Enligt 1 kap. 4 § i förordningen ska bestämmelserna om ägaren av ett fordon tillämpas på innehavaren, när det är fråga om fordon som innehas 
  
 (1)på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt, eller 
  
 (2)med nyttjanderätt för en bestämd tid om minst ett år. Bestäm- melsen innebär att bl.a. leasetagare normalt ska antecknas som ägare till det leasade fordonet i vägtrafikregistret (se Farmer, kommen- taren till 1 kap. 4 § vägtrafikdataförordningen, Coleman). 
  
 Om den som äger ett motordrivet fordon som är registrerat i vägtrafikregistret eller den som innehar det under sådana omstän- digheter som sägs i 1 kap. 4 § inte har fyllt 18 år och en förmyndare för honom eller henne har registrerats i vägtrafikregistret, tillämpas bestämmelserna om ägaren i förordningen på förmyndaren. Syftet med bestämmelsen är att förhindra att föräldrar på ett illojalt sätt skuldsätter sina barn (se Farmer, kommentaren till 1 kap. 5 § väg- trafikdatalagen, Coleman). 
  
 181 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter som behövs, hur de ska samlas in och hur de ska lagras 
  
 Enligt utredningens mening är syftet med att samla in uppgifter om fordon att ge en tillräckligt omfattande bild av enskilda fysiska per- soners, och därigenom hushållens, tillgångar och skulder. Det för- hållandet att den registrerade ägaren av ett fordon i vissa fall inte motsvarar den verkliga ägaren bör inte hindra att uppgifterna ändå används för det nu aktuella statistiska ändamålet. Eftersom det endast kan förekomma en enda nuvarande registrerad ägare, kommer statistiken inte att bli fullständig såtillvida att det inte kommer att framgå på individuell nivå att t.ex. två makar samäger ett visst fordon. Inom äktenskap och samboförhållanden är det troligtvis vanligt att fordon ägs gemensamt, antingen uttryckligen eller genom s.k. dold samäganderätt (angående det senare uttrycket, se bl.a. rätts- fallet NJA 2013 s. 632). Samägande kommer dock som huvudregel att återspeglas på hushållsnivå i statistiken. 
  
 Enligt utredningens mening bör uppgifter om avställda fordon hämtas in, eftersom också sådana fordon kan ha ett ekonomiskt värde. Några uppgifter om fordon som innehas av leasingtagare eller annan nyttjanderättshavare enligt 1 kap. 4 § 2 vägtrafikdataförord- ningen ska dock inte samlas in till statistiken. Detta eftersom nytt- janderättshavaren inte äger fordonet. Vid kreditköp med förbehåll om återtaganderätt enligt 1 kap. 4 § 1 samma förordning rör det sig däremot om ett ägande, vilket medför att uppgifter om det aktuella fordonet ska samlas in. 
  
 De viktigaste uppgifterna som den statistikansvariga myndig- heten behöver är identiteten på den registrerade ägaren (personnum- mer) och fordonet (registreringsnummer). Vidare behövs uppgift om fabrikat och modell på fordonet för att en uppskattning av mark- nadsvärdet ska kunna göras (detta anges i vägtrafikregistret som ”fabrikat/typ”). För värderingen krävs även en uppgift om fordonsår och i förekommande fall vägmätarställning. Med fordonsår avses i vägtrafikregistret i första hand fordonets årsmodell, i andra hand fordonets tillverkningsår och i tredje hand det år då fordonet ställdes på första gången. Det ska här noteras att uppgift om mätarställning saknas för t.ex. fordon som ännu inte har kontrollbesiktigats till följd av att de är relativt nya och för släpvagnar. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten behöver komplettera ovan- stående uppgifter från vägtrafikregistret med uppgifter från kom- 
  
 182 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 mersiella aktörer i fråga om listpris, eller nybilspris, och begagnat- priser för jämförbara fordon. Med ledning av dessa uppgifter bör den statistikansvariga myndigheten enligt utredningens uppfattning kunna ta fram ett uppskattat marknadsvärde på de flesta registrerade personbilar som ägs av fysiska personer. Eftersom det i dagsläget inte finns någon kommersiell aktör som tillhandahåller uppgifter om listpris eller nypris för andra motordrivna fordon än personbilar och släpvagnar är det än så länge inte möjligt att göra en tillförlitlig marknadsvärdering av dessa. Trots det bör det enligt utredningen finnas en möjlighet för den statistikansvariga myndigheten att inklu- dera andra fordon i statistiken om förutsättningarna skulle för- ändras. 
  
 Om uppgift om mätarställning för motordrivna fordon saknas, får värdeminskningen sedan det att fordonet först togs i bruk beak- tas genom en schabloniserad beräkning baserad på fordonsåret. Detta och avsaknaden av hänsyn till utrustningsval m.m. avseende det aktuella fordonet kan medföra att statistiken inte blir helt kor- rekt. Enligt utredningens mening bör dock statistiken hålla en till- räckligt hög kvalitet för att kunna fylla avsedd funktion, även om det redovisade värdet på vissa fordon i viss mån kan avvika från det reella marknadsvärdet. 
  
 I den mån den statistikansvariga myndigheten inte har tillgång till uppgifter från vägtrafikregistret ska den begära ut dem från Trans- portstyrelsen med stöd av bestämmelsen i 6 § statistikförordningen. De ovan nämnda variablerna och ett uppskattat marknadsvärde för respektive fordon per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december ska lagras av den statistikansvariga myndigheten på individnivå. På så sätt kan uppgifterna analyseras tillsammans med uppgifterna om bl.a. konsumtionslån som ska samlas in med samma frekvens (se vidare avsnitt 8.4). 
  
 183 
  
 7Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 7.1Inledning 
  
 Finansiella tillgångar utgör omkring hälften av hushållens totala till- gångar på aggregerad nivå. Det är därför viktigt att samla in uppgifter om enskilda personers finansiella tillgångar för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning. De finansiella tillgångarna består till stor del av pension och försäkringar följt av aktieinnehav och fondandelar. 
  
 I detta kapitel finns utredningens överväganden och förslag vad gäller uppgifter som ska samlas in om enskilda fysiska personers finansiella tillgångar. Utredningen tar dessutom ställning till vilka kategorier av finansiella tillgångar som ska omfattas av uppgiftsskyl- dighet. De kategorier av tillgångar för vilka det enligt utredningen bör samlas in uppgifter om är: medel på inlåningskonto (avsnitt 7.2), noterade finansiella instrument (avsnitt 7.3), onoterade fondandelar (avsnitt 7.4), övriga onoterade finansiella instrument (avsnitt 7.5), samt pension och försäkring (avsnitt 7.6). I respektive avsnitt berör utredningen till vilket värde den aktuella tillgången ska tas upp och vem som ska vara uppgiftsskyldig. Slutligen behandlas i avsnitt 7.7 respektive 7.8 i vilken utsträckning det är möjligt att hämta in uppgifter om kryptotillgångar och finansiella tillgångar i utlandet. 
  
 Som berörs i avsnitten 5.9 och 6.1 ansvarar den statistikansvariga myndigheten för att bl.a. ta ställning till ändamålsenliga sätt att sammanfatta de variabler som berörs nedan, t.ex. vad gäller summa tillgångar och nettoförmögenhet (se även avsnitt 5.1). 
  
 185 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 7.2Medel på inlåningskonto 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers medel på inlåningskonton som inte är ett individuellt pensionssparande (IPS) enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande ska samlas in per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in är: 
  
 1.kontonummer och samtliga kontohavares personnummer, 
  
 2.tillgodohavande och upplupen ränta, 
  
 3.valuta, 
  
 4.i förekommande fall: bindningstid, 
  
 5.inlåningsränta i procent, och 
  
 6.det kontohållande institutets organisationsnummer, 
  
 Uppgifterna ska samlas in genom att följande slags företag åläggs en uppgiftsskyldighet 
  
 –svenska kreditinstitut enligt lagen om bank- och finansierings- rörelse, 
  
 –utländska kreditinstitut enligt samma lag som driver verksam- het i Sverige genom filial, och 
  
 –värdepappersbolag med sidotillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 1 eller 8 lagen om värdepappersmarknaden. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra tillgodohavandet och den upplupna räntan i kontots valuta, samt övriga variabler enligt ovan, per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år på individnivå. 
  
 186 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Behovet av uppgifter om kontotillgodohavanden 
  
 År 2021 utgjorde hushållens kontotillgodohavanden omkring åtta procent av värdet på hushållens totala tillgångar på aggregerad nivå (se figur 6.1 i avsnitt 6.1). Inlåningen i banker uppgick vid utgången av det andra kvartalet 2022 till cirka 2 535 miljarder kronor.1 Den utgör en mycket stor del av hushållens likvida finansiella tillgångar.2 Uppgifter om enskilda personers kontotillgodohavanden utgör såle- des en betydelsefull del av hushållens totala tillgångar och behöver därför samlas in för att ge en rättvisande statistik över hushållens tillgångar och skulder. Uppgifter om tillgångar med så hög likviditet som kontotillgodohavanden är dessutom av särskilt intresse när det gäller att bedöma vilken eventuell buffert som enskilda hushåll har i förhållande till exempelvis räntehöjningar, arbetslöshet eller andra försämringar av den privatekonomiska situationen, liksom i vilken utsträckning hushållen har utnyttjat denna buffert sedan föreva- rande kvartal för att t.ex. utjämna sin konsumtion. 
  
 Tillgodohavanden på pensionssparkonton  
 (IPS-konton) 
  enligt lagen om individuellt pensionssparande har inte samma likviditet som andra inlåningskonton.  
 IPS-konton 
  behandlas därför särskilt i avsnitt 7.6.4. 
  
 Kretsen av berörda uppgiftslämnare 
  
 De företag som i statistiska sammanhang kallas monetära finans- institut tar emot i stort sett all inlåning från hushållen (kontotill- godohavanden). Dessa institut utgörs främst av svenska banker enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse och utländska kredit- institut som driver verksamhet i Sverige genom filial. I den första kategorin finns såväl bankaktiebolag av olika storlek som mindre lokala eller regionala sparbanker. I den senare kategorin finns bl.a. de filialer som Danske Bank A/S, DNB ASA och Nordea Bank Abp har i Sverige. 
  
 Att ta emot insättningar, dvs. återbetalningspliktiga medel, är en grundläggande del av att bedriva bankrörelse. Att tillhandahålla denna tjänst ingår därför i definitionen av bankrörelse i lagen om 
  
 1SCB, Hushållens finansiella ställningsvärden,  
 2021:2–2022:2. 
  
 2För en beräkning av likvida finansiella tillgångar, se Patrick, Alexander, och Hughes, Smith, Svenska hushålls likvida tillgångar, 2021,  
 FI-analys 
  28, Finansinspektionen. 
  
 187 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 bank- och finansieringsrörelse (1 kap. 3 § första stycket 2). Det ingår också i definitionen av finansieringsrörelse, dvs. den verksam- het som kreditmarknadsföretag bedriver. Banker och kreditmark- nadsföretag benämns tillsammans kreditinstitut. 
  
 Utöver kreditinstitut får värdepappersbolag enligt lagen om värdepappersmarknaden ta emot kunders medel under vissa förut- sättningar. Det krävs i ett sådant fall att värdepappersbolaget har ett sidotillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 1 eller 8 lagen om värde- pappersmarknaden. I augusti 2022 hade fyra värdepappersbolag ett sådant sidotillstånd.3 Visserligen är den totala volymen insättningar som dessa bolag tar emot relativt liten, men i fråga om vissa personer kan insättningarna uppgå till betydande belopp. Utredningen anser därför att värdepappersbolag som har sidotillstånd av nu aktuellt slag ska vara uppgiftsskyldiga. 
  
 Tidigare har även andra aktörer erbjudit inlåning i konkurrens med bankerna. Det gäller exempelvis s.k. inlåningsföretag.4 Den lag- stiftning som tidigare gav utrymme för inlåningsföretag att ta emot inlåning utan tillstånd enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse har emellertid upphävts fr.o.m. början av 2021 i syfte att stärka konsumentskyddet (se vidare prop. 2019/20:195). Till följd av vissa övergångsbestämmelser till lagändringen får dock vissa kooperativa organisationer som före ikraftträdandet var registrerade hos Finans- inspektionen fortsätta att driva sin inlåningsverksamhet eller icke tillståndspliktiga finansieringsrörelse. Utredningen bedömer dock att den inlåning som dessa kooperativa organisationer mottar saknar betydelse för statistiken över hushållens tillgångar i stort.5 Mot den bakgrunden är det tillräckligt att svenska kreditinstitut enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse, utländska kreditinstitut som dri- ver verksamhet i Sverige genom filial och värdepappersbolag med sidotillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 1 eller 8 lagen om värde- pappersmarknaden åläggs en uppgiftsskyldighet. 
  
 Den förslagna uppgiftsskyldigheten innebär att de finansiella instituten är skyldiga att lämna uppgifter om enskilda kunder till den 
  
 3Se Finansinspektionens företagsregister per den 31 augusti 2022. Jfr Riksbankens förteck- ning över svenska monetära finansinstitut per den 8 juni 2021. 
  
 4Inlåningsföretagen har tidigare konkurrerat med bankerna genom att i vissa fall erbjuda högre ränta, dock utan att insättningarna omfattas av insättningsgarantin. 
  
 5Av prop. 2019/20:195 s.  
 36–41 
  framgår att undantaget berör ett fåtal organisationer och dessa i genomsnitt har tagit emot ungefär 1 miljarder kronor i inlåning vardera. Med tanke på antalet medlemmar i respektive organisation kan det antas att det genomsnittliga sparkapitalet för varje medlem är relativt lågt. 
  
 188 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 statistikansvariga myndigheten. Ett sådant utlämnande är inte att betrakta som obehörigt. Det kan därför ske utan hinder av bestämmel- serna om tystnadsplikt som annars gäller för kreditinstitut enligt 1 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse (s.k. banksekretess) och för personer som är knutna till ett värdepappersbolag enligt i 1 kap. 11 § lagen om värdepappersmarknaden (se prop. 2002/03:139 s.  
 477–479). 
  
 Tillgodohavanden hos statliga myndigheter 
  
 De belopp som hushållen har på skattekonton och Riksgäldsspar- konton är enligt utredningens mening av underordnad betydelse för utredningens uppdrag och behöver inte redovisas för att en fullgod bild av hushållens balansräkningar ska kunna ges. Riksgäldsspar har per december 2020 upphört som sparform hos Riksgäldskontoret. Det finns dock marginella belopp kvar i de fall där utbetalningar inte har kunnat genomföras, t.ex. till vissa dödsbon.6 
  
 Riksbanken har inte någon uttrycklig rätt att ta emot inlåning från allmänheten enligt den nu gällande riksbankslagen. Detsamma gäller enligt förslaget till ny riksbankslag, i vart fall såvida inte riksdagen har lämnat sitt medgivande till att digitala betalningsmedel ges ut (prop. 2021/22:41 s. 225). Riksbanken har dock utrett förut- sättningarna för ett nytt elektroniskt betalningsmedel, den s.k.  
 e-kronan. 
  Inom ramen för det projektet har frågan om en s.k. konto- baserad  
 e-krona 
  övervägts. En kontobaserad  
 e-krona 
  skulle innebära att Riksbanken tar emot inlåning från allmänheten. Riksbanken avser dock för närvarande att inrikta sitt fortsatta arbete med e- kronan på en värdebaserad lösning, dvs. en lösning som inte innebär inlåning på konto.7 Riksbanken har dock inte uteslutit att en lösning som innebär inlåning på konto kan komma att bli aktuell i framtiden. 
  
 För utredningens del framstår det som oklart om en  
 e-krona 
  kommer att införas eller inte. Mot den bakgrunden bedömer utred- 
  
 6Enligt SCB, Hushållens finansiella ställningsvärden,  
 2021:2–2022:2, 
  hade hushållen cirka 
  
 10miljarder kronor på skattekonton och Riksgäldssparkonton vid utgången av det andra kvartalet 2022. Detta kan jämföras med inlåningen i banker, som vid samma tidpunkt uppgick till 2 535 miljarder kronor. Vidare har tillgodohavanden (överskott) på skattekonton i regel en begränsad varaktighet såtillvida att de betalas ut vid den slutliga skatteavstämningen och därefter antingen konsumeras eller t.ex. bokförs på ett bankkonto. Om en sådan utbetalning bokförs på ett bankkonto kommer den att redovisas som en tillgång i den nya statistiken. 
  
 7Se Riksbankens rapport  
 E-kronapiloten 
  etapp 1, april 2021. I Riksbankens rapport  
 E-krona- 
  piloten etapp 2, april 2022, anges att det huvudsakligen är intermediärer som ska ansluta slut- användare, distribuera  
 e-kronor 
  till slutanvändare samt möjliggöra transaktioner mellan slut- användare. 
  
 189 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 ningen att  
 e-krona-projektet 
  för närvarande inte har någon omedel- bar betydelse för utredningens arbete. 
  
 Uppgifter för beräkning av marknadsvärde 
  
 I fråga om medel på inlåningskonto uppkommer inga svårigheter att beräkna marknadsvärdet, bortsett från vad som gäller konton i ut- ländsk valuta som behöver räknas om till svenska kronor. Det är således tillräckligt att tillgodohavandet, den upplupna räntan per den aktuella tidpunkten och aktuell valuta anges. 
  
 Övriga uppgifter som behövs 
  
 De uppgifter i övrigt som behövs är främst uppgifter som möjliggör att ett visst inlåningskonto kan knytas till en eller flera kontohavare men även inlåningsränta i procent. Om det rör sig om fler än en kontohavare, får tillgodohavandet fördelas på dessa. Genom uppgif- ten om kontonummer kan även longitudinella studier och analyser genomföras med avseende på hushållens sparandevillkor och för- ändringar i sparandet. En uppgift om eventuell bindningstid behövs för att klargöra om medlen är tillgängliga omedelbart eller inte. För att inlåningskonton ska kunna knytas till kontohållande institut behövs även uppgifter om dess organisationsnummer. 
  
 Hur uppgifterna ska samlas in och lagras 
  
 Medel på inlåningskonto får enligt utredningens mening antas ha en stor betydelse för hushållens samlade buffertar samt deras möjlighet och benägenhet att möta förändrade ekonomiska och sociala för- hållanden. Det är därför motiverat att samla in uppgifter om medel på inlåningskonto en gång per kvartal (se vidare avsnitt 5.8). Uppgif- terna ska avse värden per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 
  
 31december. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra kontots tillgodo- 
  
 havande och upplupen ränta på individnivå. En sådan bearbetning av de insamlade uppgifterna om kontot möjliggörs av att uppgifter om samtliga kontohavare ska samlas in. Uppgifter om tillgodohavande 
  
 190 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 och upplupen ränta ska således, som berörs ovan, fördelas lika på antalet kontohavare. 
  
 Ett bankkonto kan innehas för annans räkning såsom t.ex. av en förmyndare för ett barn eller av endera av makar eller sambor där en är fullmaktshavare. Det är enligt utredningens mening inte möjligt och inte heller nödvändigt att identifiera dessa förhållanden för de statistiska ändamål som nu är aktuella. Det är således godtagbart att medel som innehas för annans räkning i statiken över hushållens tillgångar och skulder redovisas som en tillgång för innehavaren. 
  
 7.3Noterade finansiella instrument 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers innehav av noterade finansiella instrument som inte ingår i ett individuellt pensionssparande enligt lagen om individuellt pensionssparande ska samlas in per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in är 
  
 1.ägarens personnummer, 
  
 2.instrumenttyp och instrumentets namn i klartext, 
  
 3.antal instrument och kurs eller i förekommande fall nominellt belopp, samt marknadsvärde i kronor eller i procent av nomi- nellt belopp, 
  
 4.i förekommande fall,  
 ISIN-nummer 
  (International Securities Identification Number),  
 CUSIP-nummer 
  (Committee on Uniform Security Identification Procedures),  
 SEDOL-num- 
  mer (Stock Exchange Daily Official List) eller motsvarande beteckning, 
  
 5.emittentens organisationsnummer och  
 LEI-kod 
  (Legal Entity Identifier) eller, om detta saknas, emittentens namn och hem- land, och 
  
 6.i förekommande fall, det förvaltande institutets organisations- nummer. 
  
 191 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifterna ska samlas in genom att värdepapperscentraler enligt lagen om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument åläggs en uppgiftsskyldighet avseende  
 icke-förvaltar- 
  registrerade finansiella instrument, och förvaltare som har antagits av en sådan värdepapperscentral åläggs en uppgifts- skyldighet avseende förvaltarregistrerade finansiella instrument. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra innehav av varje noterat finansiellt instrument och dess marknadsvärde i kronor eller i procent av nominellt belopp, samt övriga variabler enligt ovan, per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år på individnivå. 
  
 Behovet av uppgifter om noterade finansiella instrument 
  
 Finansiella instrument är överlåtbara värdepapper, penningmark- nadsinstrument, andelar i företag för kollektiva investeringar, finan- siella derivatinstrument och utsläppsrätter (1 kap. 4 § lagen om värdepappersmarknaden). Med andelar i företag för kollektiva investeringar avses andelar i värdepappersfonder och fondföretag m.fl. Dessa är i allmänhet inte noterade och behandlas därför i avsnitt 7.4. En mindre andel fonder är dock noterade, s.k. börs- handlade fonder eller ETF (eng. exchange traded fund) och defini- eras därmed som noterade finansiella instrument. 
  
 År 2021 utgjorde hushållens innehav av noterade finansiella instru- ment omkring 12 procent av värdet på hushållens totala tillgångar på aggregerad nivå (se figur 6.1 i avsnitt 6.1). Svenska börsnoterade aktier uppgick vid utgången av det andra kvartalet 2022 till cirka 1 064 miljarder kronor, utländska aktier till 160 miljarder kronor och s.k. strukturerade produkter till cirka 19 miljarder kronor.8 
  
 En stor del av de noterade finansiella instrument som enskilda fysiska personer äger är andelar i publika aktiebolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad som drivs av en börs eller på en handelsplats enligt lagen om värdepappersmarknaden, dvs. noterade finansiella instrument. 
  
 Enligt uppgifter från värdepapperscentralen Euroclear ökade antalet fysiska personer i Sverige som är aktieägare med drygt 187 000 personer under år 2020, vilket är en markant ökning. Totalt 
  
 8SCB, Hushållens finansiella ställningsvärden,  
 2021:2–2022:2. 
  
 192 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 ägde 20 procent av befolkningen aktier 2020, jämfört med 18 pro- cent de fem föregående åren.9 Under året kom också marknadsvärdet på fysiska personers aktieinnehav att för första gången överstiga 1 000 miljarder kronor. Av det sagda följer att uppgifter om enskilda fysiska personers innehav av noterade finansiella instrument utgör en betydelsefull del av hushållens totala tillgångar och att de behöver samlas in för att ge en fullgod statistik över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 I detta avsnitt berörs sådana noterade finansiella instrument som den aktuella fysiska personen äger själv, i motsats till sparande i försäkringslösningar beträffande vilka den enskilde i allmänhet inte själv äger de aktuella instrumenten (jfr avsnitt 7.6). Noterade finan- siella instrument som är placerade på  
 IPS-konto 
  enligt lagen om individuellt pensionssparande har inte samma likviditet som motsva- rande instrument som är placerade i t.ex. en depå.  
 IPS-konton 
  behandlas därför särskilt i avsnitt 7.6.4. 
  
 Kontoföring av noterade finansiella instrument 
  
 För de flesta noterade finansiella instrument framgår dispositions- rätten och andra rättigheter som är knutna till det individuella innehavet genom kontoföring. Det gäller när aktiebrev, skuldebrev eller annan motsvarande handling inte har utfärdats (dematerialiser- ade instrument), eller där det genom förvaring eller på annat lik- värdigt sätt har säkerställts att en sådan handling inte kommer i om- lopp (immobiliserade instrument). 
  
 Bestämmelser om kontoföring finns i lagen om värdepappers- centraler och kontoföring av finansiella instrument (kontoförings- lagen). Lagen kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av den 23 juli 2014 om förbättrad värdepappers- avveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv 98/26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012 (även kallad CSDR efter den engelska benämningen Central Securities Depositories Regulation). 
  
 I Sverige har endast Mejia tillstånd som värdepapperscentral. Hos Euroclear förs avstämningsregister som består av avstämnings- konton. Avstämningsregister förs med hjälp av automatiserad 
  
 9Se Euroclear, Aktieägandet i Sverige 2020. 
  
 193 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 behandling, dvs. elektroniskt (4 kap. 1 § första stycket kontoför- ingslagen). Varje innehavare av finansiella instrument som registre- rats i enlighet med kontoföringslagen ska ha ett eller flera sådana avstämningskonton, såvida inte instrumenten är förvaltarregistre- rade (se vidare nedan). Av det följer att avstämningsregister bildar en sammanställning av ägare till ett avstämningsbolag. Med avstäm- ningsbolag menas ett aktiebolag vars bolagsordning innehåller för- behåll om att bolagets aktier ska vara registrerade i ett avstämnings- register enligt kontoföringslagen (se 1 kap. 10 § aktiebolagslagen [2005:551], ABL). Aktiebolag som inte är avstämningsbolag och således inte omfattas av kontoföring kallas kupongbolag. De flesta av kupongbolagen är inte noterade och innehav i sådana bolag behandlas därför i avsnitt 7.5 om övriga onoterade finansiella instrument. 
  
 För avstämningsbolag gäller, sedan ett avstämningsregister har upprättats, att värdepapperscentralen, efter avtal med bolaget, ansvarar för att föra och bevara aktieboken, prövar frågor om att föra in aktieägare i den m.m. (5 kap. 12 § ABL). Som huvudregel ska den som har antecknats som aktieägare på ett avstämningskonto enligt kontoföringslagen genast föras in i aktieboken (5 kap. 13 § samma lag). För avstämningsbolag gäller således att innehållet i aktieboken ska spegla innehållet i avstämningsregistret. 
  
 Det svenska systemet för kontoföring av finansiella instrument avviker från hur motsvarande system har utformats i många andra jämförbara länder. Det svenska systemet möjliggör registrering av individuella innehav direkt i värdepapperscentralens register. Det innebär att investerare erbjuds möjligheten till individuellt separe- rade konton på den högsta nivån (avstämningskonton), vilket inne- bär att en maximalt säker förvaring av värdepapper erbjuds till en låg kostnad. Det innebär å andra sidan att antalet konton hos värdepap- perscentralen blir mycket stort. I juni 2021 uppgick antalet konton till 695 000, varav majoriteten innehades av fysiska personer.10 Motsvarande siffra var väsentligt högre för några år sedan (se prop. 2015/16:10 s. 127). 
  
 Ett särskilt slag av avstämningskonton är de som kallas förval- tarkonton, vilket innebär att ett företag förvaltar finansiella instru- ment för en kunds räkning i stället för att kundens identitet regi- streras på ägarkonto. Värdepappersinstitut och vissa andra juridiska personer får medges rätt att registreras som förvaltare av finansiella 
  
 10Utredningens dnr  
 Komm2021/00127/Fi2021:02-21. 
  
 194 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 instrument (3 kap. 7 § kontoföringslagen). Enligt uppgift från Euro- clear fanns det 24 registrerade förvaltare i juni 2021, se bilaga 6.11 Vid förvaltarregistrering enligt kontoföringslagen framgår det alltså inte av avstämningsregistret för vems räkning som det finansiella instru- mentet förvaltas, dvs. vem som är den egentlige ägaren. I stället anges på kontot att det finansiella instrumentet i fråga förvaltas för annans räkning (3 kap. 9 § 2 samma lag). Den för vars räkning de finansiella instrumenten förvaltas har i sin tur ett konto eller en depå hos förvaltaren. Det kan exempelvis röra sig om att en privatperson som äger några aktier har en depå, ett investeringssparkonto (ISK) eller ett annat slags värdepapperskonto hos en bank. 
  
 Om en aktieägare har lämnat sina aktier till någon annan för förvaring, dvs. om aktierna är förvaltarregistrerade enligt ovan, kan förvaltaren på aktieägarens uppdrag föras in i aktieboken i stället för aktieägaren under vissa förutsättningar (5 kap. 14 § ABL). 
  
 En förvaltare är skyldig att på begäran av värdepapperscentralen lämna uppgifter om de aktieägare vars aktier den förvaltar (3 kap. 12 § kontoföringslagen). De uppgifter som ska lämnas är samma uppgifter som ska framgå av aktieboken om ägare, dvs. namn, per- sonnummer eller annat identifikationsnummer, postadress samt det antal aktier av olika slag som ägaren innehar. 
  
 Hos värdepapperscentralen ska det för varje avstämningsbolag finnas en sammanställning över aktieägare med mer än 500 förvaltar- registrerade aktier i bolaget (3 kap. 13 § samma lag). Denna aktie- ägarsammanställning ska finnas tillgänglig hos bolaget och hos värdepapperscentralen och får inte vara äldre än tre månader. 
  
 Uppgifter om identitet m.m. 
  
 För statistiken över noterade finansiella instrument behöver ett antal olika uppgifter samlas in. För det första behövs uppgifter som gör att en fysisk person kan knytas till ett visst innehav. För detta krävs uppgifter om ägaren genom angivande av personnummer och i förekommande fall uppgift om antalet instrument. På ett motsva- rande sätt som för medel på inlåningskonto (se avsnitt 7.2 ovan) gäller att finansiella instrument som finns i en depå eller liknande 
  
 11Utredningens dnr  
 Komm2021/00127/Fi2021:02-20. 
  
 195 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 konto som innehas av fler än en person får fördelas lika på dessa (se vidare nedan). 
  
 Härutöver behöver uppgifter om särskilda kategorier av finan- siella instrument samlas in genom angivande av instrumenttyp, exempelvis aktier, börshandlade fonder, certifikat och warranter. Det stora flertalet svenska värdepapper kan identifieras genom att  
 ISIN-nummer 
  samlas in.  
 ISIN-nummer 
  är en unik identifikations- kod för värdepapper och gäller för bl.a. aktier, obligationer, fonder och företagscertifikat och består av en  
 12-siffrig 
  alfanumerisk kod. Koden bygger på en global standard för identifiering av värdepapper som tagits fram av Association of National Numbering Agencies (Valdez är den enda auktoriserade tilldelaren av ISIN- nummer för svenska värdepapper.13 Genom att samla in ISIN- numret får den statistikansvariga myndigheten tillgång till en mängd olika uppgifter om det finansiella instrumentet. För att så många utländska finansiella instrument som möjligt ska kunna identifieras bör även beteckningar som CUSIP avseende amerikanska och kana- densiska värdepapper och SEDOL avseende värdepapper i Stor- britannien och på Irland samlas in. På så sätt blir det möjligt att inkludera utländska värdepapper i statistiken. För att underlätta identifiering ska även instrumentets namn i klartext samt emitten- tens organisationsnummer och  
 LEI-kod 
  samlas in. Om de senare uppgifterna saknas ska i stället emittentens namn och hemland sam- las in. I förekommande fall ska också det förvaltande institutets organisationsnummer samlas in. 
  
 Beräkning av marknadsvärde 
  
 Det finansiella instrumentet behöver också värderas. Genom insam- ling av ovanstående beteckningar är det möjligt att med hjälp av kursdata från kommersiella aktörer ta fram uppgifter om aktuellt marknadsvärde vid en viss tidpunkt. Kostnaderna för att ta fram kursdata som omfattar samtliga instrument i statistiken kan dock riskera att bli betydande. Enligt utredningen bör därför uppgifter om kurs eller nominellt belopp samt beräknat marknadsvärde i kronor eller i procent av nominellt belopp samlas in. En sådan insamling 
  
 12Se följande webbplats:  
 www.anna-webb.org 
  
 13Se vidare Fuller webbplats:  
 Thompson 
  
 196 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 innebär att även instrument som det saknas kursuppgifter om eller för vilka det används en annan beteckning hos de kommersiella aktö- rerna kan ingå i statistiken. Det ska dock nämnas att instituten använder sig av olika källor för sina kursuppgifter. Detta kan leda till en viss diskrepans av det beräknade marknadsvärdet av ett visst finansiellt instrument beroende på vilket institut som rapporterar innehavet. Detta är enligt utredningen godtagbart för de statistiska ändamål som uppgifterna ska användas till. Utredningens förslag på insamling av uppgifter hindrar inte att den statistikansvariga myn- digheten kompletterar statistiken med inköpta prisuppgifter från kommersiella aktörer när det bedöms lämpligt. 
  
 Hur uppgifterna ska samlas in och lagras 
  
 För att innehav av finansiella instrument som kontoförs genom ägarkonton ska kunna samlas in till statistiken över hushållens till- gångar och skulder bör värdepapperscentralen åläggas en skyldighet att lämna de aktuella uppgifterna till den statistikansvariga myndig- heten. Det rör sig såvitt utredningen kan bedöma om konton som innehas av drygt 500 000 fysiska personer. 
  
 Härutöver behöver uppgifter om innehav som registreras på för- valtarkonton samlas in till statistiken. Uppgift om den egentlige ägaren framgår i dessa fall av ett konto eller en depå hos förvaltaren (en bank eller ett annat värdepappersinstitut). Enligt utredningens uppfattning bör därför förvaltare av finansiella instrument enligt 3 kap. 7 § första stycket kontoföringslagen åläggas en skyldighet att lämna uppgifter om de värdepapper som förvaras för kunds räkning. Av bilaga 6 framgår vilka institut som hade registrerats som förval- tare av Mejia i juni 2021. Förvaltare har uppgifter om såväl svenska som utländska värdepapper som ägs av enskilda fysiska per- soner och som ingår i kundens depå eller motsvarande konto hos förvaltaren. 
  
 Sammantaget föreslås således att uppgiftsskyldighet avseende note- rade finansiella instrument ska åvila värdepapperscentralen respektive förvaltare av finansiella instrument. I de fall uppgifterna avser samägda depåer ska uppgifterna om varje instrumenttyp bearbetas och lagras på individnivå av den statistikansvariga myndigheten. 
  
 197 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 Noterade finansiella instrument får enligt utredningens mening antas ha en stor betydelse för hushållens samlade buffertar och deras möjlighet och benägenhet att möta förändrade ekonomiska och sociala förhållanden. Det är därför motiverat att samla in uppgifter om noterade finansiella instrument en gång per kvartal (se vidare avsnitt 5.8). Uppgifterna ska avse värden per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år. 
  
 På samma sätt som för medel på inlåningskonto (se avsnitt 7.2 ovan) gäller att den nu föreslagna uppgiftsskyldigheten bryter den tystnadsplikt som annars gäller, för personal vid värdepappers- centraler enligt 8 kap. 2 § kontoföringslagen, för personer som är knutna till ett värdepappersbolag enligt 1 kap. 11 § lagen om värde- pappersmarknaden och för kreditinstitut enligt 1 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. 
  
 7.4Onoterade fondandelar 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers innehav av andelar i värdepappersfonder, utländska fondföretag samt specialfonder och andra alternativa investeringsfonder som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad och som inte ingår i ett IPS enligt lagen om individuellt pensionssparande ska samlas in per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in är 
  
 1.ägarens personnummer, 
  
 2.antalet fondandelar och  
 NAV-kurs 
  (nettoandelsvärde), 
  
 3. 
 ISIN-nummer 
  (International Securities Identification Num- ber) och fondens namn i klartext, och 
  
 4.emittentens  
 LEI-kod 
  (Legal Entity Identifier). 
  
 Det företag som är skyldigt att lämna kontrolluppgift om schablonintäkt ISK enligt 22 kap. 16 § skatteförfarandelagen (2011:1244) eller om schablonintäkt vid innehav av andelar i vissa fonder och fondföretag enligt 22 kap. 17 och 19 §§ skatteför- 
  
 198 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 farandelagen för det aktuella innehavet ska också vara skyldigt att lämna ovanstående uppgifter till den statistikansvariga myndig- heten. Detta ska dock inte gälla för utländska förvaltare av alter- nativa investeringsfonder  
 (AIF-förvaltare) 
  och utländska värde- pappersföretag. Detta innebär att uppgiftsskyldighet i fråga om andelar som ingår i ett ISK ska åligga 
  
 1.svenska värdepappersbolag som har tillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 1 lagen om värdepappersmarknaden, 
  
 2.svenska kreditinstitut som har tillstånd att bedriva bank- eller finansieringsrörelse enligt lagen om bank- och finansierings- rörelse, 
  
 3.fondbolag som har tillstånd att ta emot medel med redo- visningsskyldighet enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 eller 7 kap. 
  
 1§ första stycket 2 lagen om värdepappersfonder, 
  
 4. 
 AIF-förvaltare 
  som förvaltar en specialfond och som har tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 
  
 3kap. 2 § andra stycket 2 eller 2 a § första stycket lagen om alternativa investeringsfonder, 
  
 5.utländska kreditinstitut som hör hemma i en stat inom EES och som där har fått auktorisation att starta och driva verk- samhet i kreditinstitut som avses i artikel 8 i Europaparla- mentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG, i den ursprungliga lydelsen, och 
  
 6.förvaltningsbolag som hör hemma i en stat inom EES och som där har tillstånd att driva sådan verksamhet som avses i artikel 6.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 
  
 13juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värde- papper (fondföretag), i den ursprungliga lydelsen, om förvalt- ningsbolaget får ta emot medel med redovisningsskyldighet. 
  
 199 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 I fråga om andelar som inte ingår i ett ISK ska uppgiftsskyldighet åligga 
  
 1.sådana fondbolag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 8 lagen om värdepappersfonder eller av ett förvaringsinstitut, om förvaltningen av värdepappersfonden eller fondföretaget har övergått till institutet, 
  
 2.svenska  
 AIF-förvaltare 
  som förvaltar en specialfond eller en utländsk specialfond som marknadsförs i Sverige, eller av ett förvaringsinstitut om förvaltningen av fonden har övergått till institutet, 
  
 3. förvaltningsbolag som driver verksamhet i Sverige enligt 
  
 1 kap. 6 § lagen om värdepappersfonder, och 
  
 4.fondföretag som driver verksamhet i Sverige enligt 1 kap. 7 § lagen om värdepappersfonder. 
  
 Om ett förvaltningsbolag eller ett fondföretag har slutit avtal med ett värdepappersinstitut om att ombesörja försäljning och inlösen av andelar, ska uppgifterna i stället lämnas av värdepap- persinstitutet. 
  
 Om en andel är förvaltarregistrerad ska i stället förvaltaren lämna uppgifterna. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra innehav av varje fondandel och dess marknadsvärde i kronor, samt övriga variabler enligt ovan, per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år på individnivå. 
  
 Behovet av uppgifter om fondandelar 
  
 Omfattningen av sparandet i fonder i Sverige är betydande. Under 2021 gjordes insättningar i värdepappersfonder, huvudsakligen i aktiefonder, i sådan utsträckning att det totala nysparandet under året uppgick till över 122 miljarder kronor netto.14 Vid utgången av det andra kvartalet 2022 fanns det ett ackumulerat sparande om totalt cirka 1 500 miljarder kronor i fondandelar.15 Detta motsvarade 
  
 14Fondbolagens förening, Nysparande och fondförmögenhet 2021. 
  
 15SCB, Hushållens finansiella ställningsvärden,  
 2021:2–2022:2. 
  
 200 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 drygt 8 procent av hushållens totala finansiella tillgångar på aggre- gerad nivå vid den tidpunkten. Som andel av hushållens likvida tillgångar utgjorde de cirka 30 procent 2021.16 Det finns således ett stort behov av att samla in uppgifter om sparande i fondandelar för att få en fullgod statistik över hushållens tillgångar. 
  
 I detta avsnitt berörs sådana fondandelar som den aktuella fysiska personen äger själv, i motsats till sparande i pensions- eller försäk- ringslösningar beträffande vilka den enskilde i allmänhet inte själv äger de aktuella fondandelarna (jfr avsnitt 7.6). Ett sådant direkt ägande kan ske genom ägande på ett ISK eller en annan form av depå eller konto hos t.ex. en bank, ett värdepappersbolag eller ett annat slags värdepappersinstitut. Även om det är en fysisk person som är den egentliga ägaren av fondandelarna, är det vanligt förekommande att det är t.ex. en bank som anges som ägare i det ägarregister som förs av det aktuella fondbolaget (jfr vad som anförs om förval- tarregistrering i avsnitt 7.3). 
  
 Onoterade fondandelar som är placerade på  
 IPS-konton 
  har inte samma likviditet som motsvarande andelar som är placerade i t.ex. en depå. Innehav på pensionssparkonton behandlas därför särskilt i avsnitt 7.6.4. 
  
 Värdepappersfonder och andra s.k.  
 UCITS-fonder 
  
 Med en värdepappersfond avses en fond vars andelar kan lösas in på begäran av andelsägare och som består av finansiella tillgångar, om den bildats genom kapitaltillskott från allmänheten och ägs av dem som skjutit till kapital samt förvaltas enligt vissa särskilda bestäm- melser i lagen om värdepappersfonder (se 1 kap. 1 § första stycket 25). Medel i en värdepappersfond får som huvudregel place- ras i likvida finansiella tillgångar som utgörs av s.k. överlåtbara värdepapper (t.ex. aktier), penningmarknadsinstrument (t.ex. obli- gationer), derivatinstrument och fondandelar samt på konto i kreditinstitut. 
  
 En värdepappersfond enligt svensk rätt är en viss förmögenhets- massa och inte någon juridisk person. Den har således bildats på kontraktsrättslig snarare än på associationsrättslig grund. En värde- 
  
 16Andersson, M.K., och Hughes, Smith, Svenska hushålls likvida tillgångar, 2021,  
 FI-analys 
  28, Finansinspektionen. 
  
 201 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 pappersfond förvaltas vanligtvis av ett fondbolag, dvs. ett svenskt bolag som av Finansinspektionen har beviljats ett särskilt tillstånd. För varje värdepappersfond ska det också finnas ett s.k. förvarings- institut, som bl.a. på visst sätt ska förvara de finansiella instrument som fonden består av (3 kap. lagen om värdepappersfonder). I vissa fall kan förvaltningen av fonden övergå till förvaringsinstitutet. 
  
 Därutöver finns det motsvarande fonder bl.a. i andra medlems- stater inom EU än Sverige. Dessa benämns inom unionsrätten företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper eller  
 UCITS-fonder, 
  efter det s.k.  
 UCITS-direktiv 
  (Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper [fondföretag]) som de om- fattas av, förutsatt att de hör hemma inom EES. 
  
 Tidigare har det förekommit i stor utsträckning att svenska hus- håll sparar i utländska fondföretag  
 (UCITS-fonder) 
  som hör hemma i Luxemburg men som har starka kopplingar till svenska banker. De senaste åren har dock sparandet i utländska  
 UCITS-fonder 
  med sådana kopplingar till svenska banker minskat betydligt. 
  
 Av fondsparandet var cirka 1 353 miljarder kronor placerat i andelar i svenskregistrerade fonder och cirka 319 miljarder kronor i andelar i utlandsregistrerade fonder vid utgången av det andra kvartalet 2022.17 
  
 Utländska fonder kan i vissa rättsordningar vara juridiska personer. I sådant fall är det fondföretaget själv som bedriver förvaltningen. I andra fall förvaltas fonden av ett utländskt förvaltningsbolag (se 1 kap. 1 § första stycket 13 lagen om värdepappersfonder). Ett utländskt förvaltningsbolag som hör hemma i EES får även under vissa förutsättningar förvalta en svensk värdepappersfond och driva viss annan verksamhet i Sverige (1 kap. 6 § samma lag). 
  
 Alternativa investeringsfonder 
  
 Från värdepappersfonder och andra  
 UCITS-fonder 
  ska skiljas alter- nativa investeringsfonder. I svensk rätt regleras förvaltningen av sådana fonder i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Med en alternativ investeringsfond avses enligt 1 kap. 2 § första 
  
 17SCB, Hushållens finansiella ställningsvärden,  
 2021:2–2022:2. 
  
 202 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 stycket samma lag ett företag som har bildats för kollektiva inve- steringar och som 
  
 1.tar emot kapital från ett antal investerare för att investera det i enlighet med en fastställd investeringspolicy till förmån för dessa investerare, och 
  
 2.inte kräver auktorisation enligt artikel 5 i det ovan nämnda  
 UCITS-direktivet. 
  
 En alternativ investeringsfond kan vara en juridisk person, dvs. bildad på associationsrättslig grund. Det gäller dock inte den under- kategori av alternativa investeringsfonder som benämns special- fonder (12 kap. 1 § samma lag). Specialfonderna liknar således värde- pappersfonderna i fråga om deras rättsliga ställning och att de är bildade på kontraktsrättslig grund. 
  
 Alternativa investeringsfonder omfattas inte av samma placer- ingsbestämmelser som värdepappersfonder. Det innebär att till- gångarna i en alternativ investeringsfond t.ex. kan investeras direkt i en fastighet eller en annan mindre likvid tillgång i stället för t.ex. i aktier i ett fastighetsbolag. Bland alternativa investeringsfonder finns t.ex. hedgefonder, som kan vara specialfonder, samt venture  
 capital-fonder, 
  andra slags riskkapitalfonder och fastighetsfonder. 
  
 Det är i viss utsträckning tillåtet att marknadsföra alternativa investeringsfonder till s.k.  
 icke-professionella 
  investerare, såsom fysiska personer som agerar i egenskap av konsumenter. För detta krävs att det rör sig om en specialfond, en utländsk motsvarighet till en specialfond eller att den aktuella fonden är upptagen till handel på en reglerad marknad. Mot denna bakgrund är vissa alternativa investeringsfonder upptagna till handel på Nasdaq Stockholm, som drivs av Nasdaq Stockholm Aktiebolag. Fondandelar som är upp- tagna till handel på en reglerad marknad, dvs. börshandlade fonder, behandlas i avsnitt 7.3. 
  
 Därutöver får vissa slags alternativa investeringsfonder, nämligen riskkapitalfonder, marknadsföras till en särskild kategori av icke- professionella investerare, som ibland benämns  
 semi-professionella 
  investerare (se vidare 4 kap. 5 § samma lag och prop. 2012/13:155 s. 446). 
  
 Inom kategorin alternativa investeringsfonder är det enligt utred- ningens bedömning sannolikt framför allt specialfonder och utländ- ska motsvarigheter till specialfonder som de svenska hushållen inve- sterar i, vid sidan av  
 ETF-fonder. 
  
 203 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 Alternativa investeringsfonder förvaltas av  
 AIF-förvaltare. 
  Såda- na förvaltare kan vara antingen svenska eller utländska. Bland de utländska  
 AIF-förvaltarna 
  finns dels sådana som hör hemma inom EES, dels  
 AIF-förvaltare 
  från tredjeland. Båda dessa kategorier omfattas av reglerna i ett  
 EU-direktiv, 
  såvitt gäller bl.a. marknads- föring som sker inom EES.18 
  
 Kontrolluppgiftsskyldighet i fråga om fondandelar 
  
 I skatterättsligt hänseende gäller i de flesta fall att ett visst företag är skyldigt att lämna kontrolluppgift avseende schablonintäkt vid inne- hav av andelar i vissa fonder och fondföretag (22 kap. 17 § skatte- förfarandelagen) och i fråga om investeringstillgångar som förvaras på ISK (22 kap. 16 § samma lag). Beskattning av schablonintäkt sker oavsett om fondandelarna finns på ett ISK eller inte, låt vara att skattesatserna är olika. Vilken kategori av företag som har skyldighet att lämna kontrolluppgift varierar dock beroende på omständighe- terna. Kontrolluppgiftsskyldighet avseende andelar i vissa fonder och fondföretag gäller följande företag (22 kap. 19 § skatteför- farandelagen): 
  
 1.Sådana fondbolag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 8 lagen om värdepappersfonder eller av ett förvaringsinstitut, om förvalt- ningen av värdepappersfonden eller fondföretaget har övergått till institutet, 
  
 2. 
 AIF-förvaltare 
  som förvaltar en specialfond, eller en utländsk specialfond som marknadsförs i Sverige enligt lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder, eller ett förvaringsinstitut om förvaltningen av fonden har övergått till institutet, 
  
 3.förvaltningsbolag som driver verksamhet i Sverige enligt 1 kap. 6 § lagen om värdepappersfonder, och 
  
 4.fondföretag som driver verksamhet i Sverige enligt 1 kap. 7 § lagen om värdepappersfonder. 
  
 18Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU av den 8 juni 2011 om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv 2003/41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010. 
  
 204 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Om ett förvaltningsbolag, ett fondföretag eller en utländsk  
 AIF-för- 
  valtare har slutit avtal med ett värdepappersinstitut om att ombesörja försäljning och inlösen av andelar, ska kontrolluppgiften i stället lämnas av värdepappersinstitutet. 
  
 Om en andel är förvaltarregistrerad ska i stället förvaltaren lämna kontrolluppgiften. Detta omfattar även annan slags förvaltarregi- strering än sådan som sker enligt kontoföringslagen (se 4 kap. 12 § lagen om värdepappersfonder, jfr det som anförs om förvaltar- registrering enligt kontoföringslagen i avsnitt 7.3). Det är dock vanligt förekommande med sådan förvaltarregistrering som avses i 4 kap. 12 § lagen om värdepappersfonder. I ett sådant fall är det för- valtaren, exempelvis en bank, som anges som ägare i det ägarregister som förs av det aktuella fondbolaget och den egentliga ägarens identitet framgår först av de uppgifter som banken har. 
  
 Av 22 kap. 20 § skatteförfarandelagen framgår att den aktuella bestämmelsen i 22 kap. 19 § samma lag inte ska tillämpas i fråga om tillgångar  
 IPS-konton 
  (vilka behandlas i avsnitt 7.6.4) eller ett ISK. 
  
 Kontrolluppgiftsskyldighet avseende sådana tillgångar som för- varas på ISK gäller i stället följande företag (22 kap. 16 § andra stycket skatteförfarandelagen och 5 § lagen [2011:1268] om inve- steringssparkonto): 
  
 1.Svenska värdepappersbolag som har tillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 1 lagen om värdepappersmarknaden, 
  
 2.svenska kreditinstitut som har tillstånd att bedriva bank- eller finansieringsrörelse enligt lagen (2004:297) om bank- och finan- sieringsrörelse, 
  
 3.fondbolag som har tillstånd att ta emot medel med redovis- ningsskyldighet enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 eller 7 kap. 1 § första stycket 2 lagen om värdepappersfonder, 
  
 4. 
 AIF-förvaltare 
  som förvaltar en specialfond och som har tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 3 kap. 2 § andra stycket 2 eller 2 a § första stycket lagen om alternativa investeringsfonder, 
  
 5.utländska värdepappersföretag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och som där har tillstånd att tillhandahålla sidotjänster som avses i bilaga I avsnitt B punkt 1 till Europaparlamentets och rådets direktiv 
  
 205 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 2014/658EU av den 15 maj 2014 om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv 2002/92/EG och av direk- tiv 2011/61/EU, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/1034, 
  
 6.utländska kreditinstitut som hör hemma i en stat inom EES och som där fått auktorisation att starta och driva verksamhet i kre- ditinstitut som avses i artikel 8 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG, i den ursprungliga lydelsen, 
  
 7.förvaltningsbolag som hör hemma i en stat inom EES och som där har tillstånd att driva sådan verksamhet som avses i artikel 6.1 i  
 UCITS-direktivet, 
  i den ursprungliga lydelsen, om förvaltnings- bolaget får ta emot medel med redovisningsskyldighet, och 
  
 8.utländska  
 AIF-förvaltare 
  som hör hemma i en stat inom EES och som förvaltar en specialfond enligt 5 kap. 2 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och får ta emot medel med redovisningsskyldighet. 
  
 Uppgifter om identitet m.m. 
  
 För statistiken över onoterade fondandelar behöver ett antal olika uppgifter samlas in. För det första behövs uppgifter som gör att en enskild fysisk person kan knytas till ett visst innehav. För detta krävs uppgifter om ägaren genom angivande av personnummer. På ett motsvarande sätt som för medel på inlåningskonto och noterade finansiella instrument (se avsnitten 7.2 och 7.3) gäller att onoterade fondandelar som finns i en depå eller liknande konto som innehas av fler än en person får fördelas lika på dessa (se vidare nedan). 
  
 Beräkning av marknadsvärde 
  
 För att beräkna marknadsvärdet av en individs fondandelar behöver uppgifter samlas in om antalet fondandelar och värdet på respektive andel. Till skillnad mot t.ex. aktier som är upptagna till handel på en 
  
 206 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 reglerad marknad finns det inte några köp- eller säljkurser tillgäng- liga i realtid för fondandelar. I stället ger fondens  
 NAV-kurs 
  (netto- andelsvärde)19 ett uttryck för andelarnas marknadsvärde. 
  
 Genom att uppgifterna samlas in regelbundet är det möjligt att beräkna den värdeförändring som skett mellan rapporteringarna. Någon särskild insamling av uppgifter om värdeförändring behöver alltså inte ske. 
  
 Övriga uppgifter som behövs 
  
 Enligt utredningens mening finns det också skäl att inhämta uppgift om den aktuella fondens  
 ISIN-nummer 
  och fondens namn i klartext, av samma skäl som gäller för andra slags finansiella instrument (se avsnitt 7.3). För att underlätta identifiering av fondandelar av olika andelsklasser bör även emittentens s.k.  
 LEI-kod 
  samlas in. 
  
 Hur uppgifterna ska samlas in och lagras 
  
 Det är enligt utredningen angeläget att inhämta uppgifter om en så stor andel av hushållens sparande i fondandelar som möjligt. Vid bedömningen av hur insamlingen ska gå till måste det dock beaktas att den statistikansvariga myndigheten ska ha praktiska förutsätt- ningar att ha kontakt med de uppgiftsskyldiga och hantera alla upp- gifter som kommer in. 
  
 För det första finns det skäl att ålägga svenska fondbolag och utländska förvaltningsbolag som driver verksamhet i Sverige enligt lagen om värdepappersfonder en uppgiftsskyldighet avseende ande- lar i de fonder som de förvaltar. Detta innebär att uppgifter om en stor andel av hushållens fondsparande kommer att ligga till grund för den nu aktuella statistiken. Bland de utländska förvaltningsbolag som kommer att omfattas av uppgiftsskyldighet kan nämnas Nordea Funds AB, som ingår i  
 Nordea-koncernen 
  och som har en filial i Sverige. 
  
 För det andra finns det anledning att ålägga  
 AIF-förvaltare 
  en uppgiftsskyldighet såvitt gäller andelar i alternativa investerings- 
  
 19Värdet på en fondandel beräknas som fondens alla tillgångar efter avdrag för förvaltnings- kostnader dividerat med antalet andelar. Vanligtvis värderas fondens innehav och andelsvärdet beräknas varje börsdag. 
  
 207 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 fonder och som kan antas förekomma bland de svenska hushållens tillgångar, dvs. specialfonder och utländska motsvarigheter till dessa. För att avgränsa kretsen av  
 AIF-förvaltare 
  till en omfattning som är hanterbar för den statistikansvariga myndigheten ska dock enligt utredningens uppfattning endast svenska  
 AIF-förvaltare 
  omfattas av uppgiftsskyldighet. Utredningen bedömer att detta inte påverkar konkurrensförhållandena mellan svenska respektive utländska AIF- förvaltare på något beaktansvärt sätt. 
  
 För det tredje finns det anledning att ålägga svenska kreditinstitut som har tillstånd att bedriva bank- eller finansieringsrörelse enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse en uppgiftsskyldighet avse- ende andelar i fonder som ingår i ISK som förs av instituten. Det- samma gäller utländska kreditinstitut som driver verksamhet i Sverige genom filial. 
  
 ISK kan också föras av värdepappersbolag enligt lagen om värde- pappersmarknaden. Det krävs i ett sådant fall att värdepappers- bolaget har ett sidotillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 1 samma lag. Visserligen är den totala volymen av fondandelar som förvaras på ISK hos dessa bolag relativt liten, men i fråga om vissa personer kan insättningarna uppgå till betydande belopp. Utredningen anser därför att även värdepappersbolag som har sidotillstånd av nu aktuellt slag ska vara uppgiftsskyldiga i fråga om fondandelar som förvaras på ISK som förs av bolagen. Utländska värdepappersföretag bör dock inte omfattas av uppgiftsskyldighet med tanke på att det inte finns ett tillräckligt starkt behov av det och eftersom de i huvudsak inte står under tillsyn av någon svensk myndighet. Inte heller detta bedöms påverka konkurrensförhållanden mellan svenska respektive utländska företag på något beaktansvärt sätt. 
  
 Sparande i utländska  
 UCITS-fonder 
  skulle inte omfattas av en uppgiftsskyldighet för svenska fondbolag eller en uppgiftsskyl- dighet avseende svenska värdepappersfonder om de inte förvaras på ett  
 ISK-konto 
  enlig ovan. Vissa av de nu aktuella utländska fonderna förvaltas dock av  
 EES-baserade 
  förvaltningsbolag som driver verk- samhet i Sverige enligt 1 kap. 6 § lagen om värdepappersfonder och bör därför kunna omfattas av en uppgiftsskyldighet för sådana bolag. 
  
 Enligt uppgift från Mejia förekommer det inte att svenska värdepappersfonder är kontoförda hos det bolaget.20 Det är dock 
  
 20Utredningens dnr  
 Komm2021/00127/Fi2021:02-21. 
  
 208 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 inte uteslutet att kontoföring av värdepappersfonder kan bli mer vanligt förekommande i framtiden. 
  
 Såvitt utredningen kan bedöma är inte heller alternativa invester- ingsfonder i allmänhet kontoförda hos det bolaget, såvida det inte är frågan om sådana fonder som är upptagna till handel på en reglerad marknad. Alternativa investeringsfonder förvaltas av svenska eller utländska  
 AIF-förvaltare. 
  
 Eftersom det även kan förekomma kontoförda fondandelar anser utredningen att skyldigheten att lämna uppgifter till den statistik- ansvariga myndigheten bör regleras på ett annat sätt om fondande- larna är kontoförda enligt kontoföringslagen. I ett sådant fall kan det ofta antas att fondandelarna är förvaltarregistrerade. Om så är fallet, anser utredningen att det ska vara den aktuella förvaltaren, ofta en bank, som ska lämna uppgifterna. I fråga om noterade fondandelar, se dock avsnitt 7.3. 
  
 Sammantaget bedömer utredningen att kretsen av de företag som bör vara uppgiftsskyldiga i stort sett sammanfaller med kretsen av kontrolluppgiftsskyldiga företag. Intresset av ett regelverk som är lätt att tillämpa och behovet av att möjliggöra stordriftsfördelar vid olika slags uppgiftslämnande talar därför för att utredningens förslag utformas med hänsyn tagen till skyldigheten att lämna kontroll- uppgift. Utredningen föreslår därför att det företag som i det aktuella fallet är skyldigt att lämna kontrolluppgift för schablon- intäkt avseende andelarna i en viss fond enligt 22 kap. 19 § skatte- förfarandelagen och i fråga om innehav på ett ISK enligt 22 kap. 16 § samma lag också ska vara skyldigt att lämna uppgifter till den statistikansvariga myndigheten i nu aktuellt avseende. Detta ska dock inte gälla för utländska  
 AIF-förvaltare 
  och utländska värde- pappersföretag. 
  
 Uppgifterna om fondandelarna ska lagras av den statistikansva- riga myndigheten på individnivå. 
  
 Uppgifter från Skatteverket skulle inte vara tillräckliga 
  
 Det kan övervägas om en alternativ lösning skulle kunna vara att ålägga Skatteverket att lämna ut vissa uppgifter om fondandelar som finns tillgängliga inom ramen för inkomsttaxeringsförfarandet. Skatteverket får, som framgår ovan, del av kontrolluppgifter om bl.a. 
  
 209 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 fysiska personers innehav av fonder. I kontrolluppgifterna (f.n. genom blankett KU41) lämnas uppgift om schablonintäkt, vilken är 0,4 procent av fondandelarnas värde vid beskattningsårets ingång, såvida fondandelarna inte finns på ett ISK. Med ledning av scha- blonintäkten kan således det ingående värdet räknas ut. Av kontroll- uppgifterna framgår också fondens  
 ISIN-nummer, 
  såvida fond- andelarna inte finns på ett ISK. 
  
 Om fondandelarna i stället finns på ett ISK, lämnas inte uppgift om  
 ISIN-nummer 
  utan endast om schablonintäkt (se f.n. blankett KU30), som är en viss procentsats beroende på statslåneräntan. 
  
 Sammantaget gör utredningen bedömningen att enbart de upp- gifter som Skatteverket har tillgång till inte är tillräckliga för att tillgodose de behov med statistiken över hushållens tillgångar och skulder som utredningen har att beakta. Det gäller t.ex. intresset av att kunna följa värdeutvecklingen på kvartalsbasis (se avsnitt 5.8) respektive fördelningen av innehavet. 
  
 7.5Övriga onoterade finansiella instrument 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers innehav av aktier och andelar i onoterade företag per den 31 december varje år ska samlas in och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Innehavet ska värderas utifrån respektive företags substansvärde. 
  
 Uppgifter om fysiska personers innehav av onoterade aktier i noterade företag ska också ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Innehavet ska värderas utifrån de noterade aktiernas värde. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra det beräknade marknadsvärdet per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 210 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Utredningens bedömning: Det finns förutsättningar för SCB att använda och bearbeta den mikrodata som finns tillgänglig i databasen FRIDA respektive aktieägarstatistiken för att genom- föra ovanstående förslag. 
  
 Behovet av uppgifter om onoterade finansiella instrument 
  
 Onoterade finansiella instrument skiljer sig från noterade finansiella instrument som behandlats ovan i avsnitt 7.3 på så sätt att de inte handlas på en reglerad marknad eller handelsplattform. 
  
 Av hushållens tillgångar på aggregerad nivå 2021 utgjordes upp- skattningsvis elva procent av onoterade aktier och övriga finansiella tillgångar (se figur 6.1 i avsnitt 6.1). De instrument som enligt utred- ningens uppfattning är av störst betydelse inom denna kategori är aktier. 
  
 Av Finansräkenskaperna framgår att hushållen ägde onoterade aktier i svenska företag för omkring 1 945 miljarder kronor vid utgången av det andra kvartalet 2022.21 Onoterade aktier utgör alltså en inte obetydlig andel av hushållens tillgångar på aggregerad nivå och är således viktiga för att få en fullgod bild av hushållens till- gångar. 
  
 Storleken på hushållens innehav av onoterade aktier i Finans- räkenskaperna uppskattas genom taxeringsuppgifter på så sätt att utdelningarna från noterade företag dras bort från de totala utdel- ningarna. De utdelningar som kvarstår antas vara från onoterade företag. Uppskattningen av innehav sker på aggregerad nivå utan någon koppling mellan enskilda fysiska personer och företag. 
  
 Andra typer av onoterade finansiella instrument än aktier är derivatprodukter såsom t.ex. personaloptioner. En personaloption innebär en rätt att i framtiden förvärva ett värdepapper till ett i förväg bestämt pris eller i övrigt på förmånliga villkor. Den förmån som uppkommer för innehavaren ska tas upp till beskattning först när optionen utnyttjas eller överlåts (10 kap. 11 § andra stycket inkomstskattelagen [1999:1229], IL). Som skäl för att placera beskattningen vid utnyttjandetidpunkten anförde regeringen i lagens förarbeten bl.a. att det faktiska värdet på förmånen är okänt fram till dess att den utnyttjas (prop. 1997/98:133 s. 31). Eftersom 
  
 21SCB, Hushållens finansiella ställningsvärden,  
 2021:2–2022:2. 
  
 211 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 beskattningstidpunkten äger rum först när optionen upphör att utgöra en tillgång för innehavaren saknas det möjlighet att samla in uppgifter om sådana tillgångar genom taxeringsuppgifter. I den utsträckning optionen utnyttjas och omvandlas till ett värdepapper, t.ex. en aktie, som det ska samlas in uppgifter om kommer denna tillgång att framgå av den nya statistiken. Detta är enligt utred- ningens mening en godtagbar ordning. 
  
 För att uppgifter om enskilda fysiska personers tillgångar i form av onoterade aktier ska omfattas av den nya statistiken måste dels uppgifter om fysiska personers aktieägande samlas in, dels en värder- ing eller uppskattning av företagets värde tas fram. Med ledning av företagets värde kan sedan värdet på den fysiska personens aktiepost beräknas. En sådan insamling och bearbetning försvåras av att upp- gifter om vem som är aktieägare i onoterade företag inte finns i något centralt aktieägarregister eller hos något finansiellt företag. Härtill kommer att onoterade aktier, till skillnad från noterade aktier, inte handlas eller prissätts löpande på en reglerad marknad eller handels- plattform och att det således inte finns något känt marknadsvärde att basera statistiken på. 
  
 I det följande redovisar utredningen sitt förslag på hur värdet av fysiska personers aktier och andelar i onoterade företag22 ska tas fram från befintliga taxeringsuppgifter och redovisas i den nya stati- stiken. Utredningen redogör även för att uppgifter om innehav av aktier i onoterade aktieserier i företag som är noterade ska ingå i den nya statistiken. Dessa uppgifter finns tillgängliga i den officiella aktieägarstatistiken. 
  
 Tillgängliga uppgifter om ägare av aktier i onoterade företag 
  
 I december 2021 fanns det cirka 690 000 registrerade aktiebolag i aktiebolagsregistret. Av dessa är färre än 2 000 publika aktiebolag vars aktier omfattas av bestämmelserna om kontoföring och som behandlas i avsnitt 7.3. Även onoterade aktiebolag får ansluta sig till Fuller system för kontoföring23. Huvuddelen av de onoterade 
  
 22Här avses den skatterättsliga definitionen i 42 kap. 15 a § IL, dvs. aktier och andelar i bl.a. onoterade svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar och utländska juridiska perso- ner. Som nämnts ovan torde aktier i svenska aktiebolag vara av störst betydelse. 
  
 23Aktieboken förs då enligt bestämmelserna för avstämningsbolag. Det fanns totalt 1 491 avstämningsbolag i slutet av 2020. 
  
 212 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 aktiebolagen är dock s.k. kupongbolag, dvs. bolag som inte omfattas av elektronisk kontoföring av aktier och andra finansiella instru- ment. I många fall är onoterade aktiebolag små företag som ägs av ett begränsat antal fysiska personer. Men det kan även röra sig om t.ex. större koncernbolag. 
  
 Något centralt register över aktieägare i onoterade bolag finns inte. En förteckning över aktier och aktieägare ska dock föras av alla aktiebolag i en aktiebok. Syftet med aktieboken är att den ska ligga till grund för utövandet av aktieägares rättigheter mot bolaget, och att ge bolaget, aktieägare och andra underlag för att bedöma ägar- förhållandena i bolaget. Till skillnad från avstämningsbolag kan kupongbolag även utfärda aktiebrev. Om ett aktiebrev har utfärdats för en viss aktie är de rättigheter som aktien är förenad med på vissa sätt knutna till aktiebrevet enligt vad som föreskrivs i 6 kap. ABL. 
  
 Frågor kring avskaffandet av aktiebrev och aktiebok samt in- förande av ett centralt aktieägarregister har behandlats ingående i tidigare lagstiftningsärenden.24 Utredningen om ett enklare aktie- bolag anförde i sitt slutbetänkande bl.a. att det genom ett aktie- ägarregister skulle finnas underlag för forskning och statistik (se SOU 2009:34 s. 191). Förslagen om införandet av ett sådant aktie- ägarregister har dock inte genomförts. Om ett centralt aktieägar- register hade funnits, skulle utredningens förslag om inhämtande av uppgifter i fråga om individers innehav av aktier i onoterade företag kunna inriktas på att uppgifter från detta register ska inhämtas. Med tanke på att ett sådant register inte finns på plats och att det inte heller har tagits fram några författningsförslag om hur ett sådant register skulle regleras, behöver utredningens förslag avse hur de aktuella uppgifterna kan inhämtas på något annat sätt än genom att alla berörda företag åläggs en uppgiftsskyldighet (jfr utredningens förslag och bedömning i avsnitt 5.4). 
  
 Ett sådant alternativ är att uppgifter som har lämnats för beskattningsändamål används för att identifiera aktieägare. En sådan insamling möjliggörs av att det gäller särskilda skatterättsliga regler för fysiska personer som äger aktier eller andelar i onoterade före- tag.25 Särskilda bestämmelser gäller dessutom för kvalificerade an- 
  
 24Se SOU 1998:47, bilaga till slutbetänkandet SOU 2001:1, prop. 2004/05:85 s. 211 och 289 samt SOU 2009:34. 
  
 25Se 42 kap. 15 a § IL. 
  
 213 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 delar i onoterade företag, s.k. fåmansföretag26. Utgångspunkten för bestämmelserna om beskattning i fåmansföretag är att en person som äger och arbetar i ett sådant företag i princip ska få lika hög skatt på sina arbetsinkomster som en löntagare utan ägarintresse. 
  
 Fysiska personer som är delägare i onoterade företag ska i sin inkomstdeklaration lämna uppgifter om sitt innehav när de har tagit emot utdelning från företaget eller ska redovisa en försäljning av aktier eller andelar i företaget. Uppgifterna lämnas f.n. när det gäller kvalificerade aktier eller andelar i fåmansföretag på blankett K10 och när det gäller s.k. okvalificerade aktier eller andelar i onoterade före- tag på blankett K12. År 2019 lämnades K10 och  
 K12-blanketter 
  av drygt 500 000 personer. Blanketterna avsåg något färre än 400 000 företag. 
  
 Skatteverket överlämnar uppgifter från K10 och  
 K12-blanket- 
  terna till SCB som behandlar dem i Företagsregister- och individ- databasen (FRIDA). Databasen möjliggör en koppling mellan det enskilda företaget och företagaren. Syftet med databasen är bl.a. att utgöra grund för skatteeffekts- och prognosberäkningar. Databasen kan också användas till uttag av data för statistisk analys samt vid användandet av mikrosimuleringsmodeller. 
  
 Undersökningspopulationen består av de företag och företagare som har lämnat deklarationsblanketter till Skatteverket. Dessa leve- reras till SCB i form av två register, ett över fysiska personer och ett över juridiska personer. Skatteverket levererar även standardiserade räkenskapsutdrag  
 (SRU-data) 
  och som SCB behandlar i FRIDA. Materialet består av de deklarationer och bilagor som företagen lämnar som underlag för taxeringen. De uppgifter som SCB samlar in kan användas för att identifiera innehav och beräkna värdet på fysiska personers aktier och andelar i onoterade företag för att ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder (jfr 4 § andra stycket statistikförordningen). Se vidare nedan angående substans- värdering av onoterade företag. 
  
 Det finns inte något formellt krav på att lämna de nämnda dekla- rationsblanketterna varje år. Som nämnts ovan gäller ett sådant krav 
  
 26Med fåmansbolag avses aktiebolag eller ekonomiska föreningar där fyra eller färre delägare äger andelar som motsvarar mer än 50 procent av rösterna för samtliga andelar i företaget, eller näringsverksamheten är uppdelad på verksamheter som är oberoende av varandra och där en fysisk person genom innehav av andelar, genom avtal eller på liknande sätt har den faktiska bestämmanderätten över en sådan verksamhet och självständigt kan förfoga över dess resultat (56 kap. 2 § IL). 
  
 214 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 bara om delägaren mottagit utdelning eller ska redovisa en försälj- ning av aktier eller andelar i företaget under det aktuella beskatt- ningsåret. Uppgifterna i FRIDA är därför begränsade eftersom de inte omfattar alla befintliga fysiska delägare. De skatterättsliga bestämmelserna om beräkning av utrymmet för att beskatta utdel- ning respektive kapitalvinst som inkomst av kapital ger dock ett incitament att, även utan något formellt krav, lämna uppgifter om kvalificerade andelar i onoterade företag på blankett K10. 
  
 För att göra statistiken mer heltäckande skulle det vara möjligt att låta uppgifter om fysiska personers innehav av aktier och andelar i onoterade företag finnas kvar i statistiken över tid och justeras endast när ändrade förhållanden redovisas på inlämnade deklara- tionsblanketter, t.ex. vid en försäljning av aktier eller andelar i före- taget. Även i de fall en delägare har utökat sitt innehav går det att identifiera detta med hjälp av uppgifterna i blanketterna. Det finns dock inte någon skyldighet att redovisa överlåtelser som sker genom arv, gåva eller bodelning. I avsaknad av uppgifter om sådana över- låtelser är det enligt utredningens mening inte möjligt att på ett tillförlitligt sätt justera uppgifterna i statistiken över tid. 
  
 Utredningen föreslår därför att uppgifter om fysiska personers aktier och andelar i onoterade företag ska redovisas baserat på till- gängliga taxeringsuppgifter för det senaste aktuella beskattningsåret. Bland dessa omfattas delägare med kvalificerade aktier och andelar i onoterade företag som lämnat in  
 K10-blanketter 
  även om de inte tagit emot någon utdelning eller genomfört någon försäljning det aktuella året. Även om uppgifterna om delägare inte blir heltäckande är underlaget enligt utredningens uppfattning acceptabelt för de statistiska ändamål som nu är aktuella. Det ska också noteras att en insamling av taxeringsuppgifter innebär att uppgifterna kommer att rapporteras med viss eftersläpning. Till skillnad från övriga till- gångsslag som i vissa fall ska rapporteras en gång per kvartal kommer uppgifter om individers innehav av aktier och andelar i onoterade företag att vara uppemot två år gamla. 
  
 215 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 Beräkning av marknadsvärde 
  
 Till uppgifterna om fysiska personers aktier och andelar i onoterade företag behöver ett värde av det aktuella innehavet kunna kopplas. Till skillnad från vad som gäller noterade aktier (se avsnitt 7.3) handlas och prissätts inte aktier i onoterade företag löpande. I avsaknad av publicerade marknadsvärden måste företagets värde i stället beräknas eller uppskattas med ledning av värderingsmetoder. En noggrann värdering förutsätter goda kunskaper om bl.a. företagets verksamhet och är i hög grad såväl subjektiv som osäker. Det är enligt utred- ningens mening inte rimligt att den statistikansvariga myndigheten ska ägna sig åt att värdera enskilda onoterade företag. 
  
 Det finns dock en mycket förenklad värderingsmodell som ger ett förutsebart resultat. Aktierna och andelarna kan då värderas med ledning av företagets substansvärde. Med substansvärde avses skill- naden mellan företagets bokförda tillgångar och skulder, dvs. det redovisade egna kapitalet. Invändningar mot tillförlitligheten av en sådan värdering består bl.a. av att vissa poster i balansräkningen, såsom t.ex. immateriella tillgångar, är svårare än andra att värdera. Detta gör att substansvärdering lämpar sig bäst för företag med materiella tillgångar och är mindre väl lämpad för serviceföretag och konsultbolag med en stor andel immateriella tillgångar. För det statistiska ändamål som här är aktuellt är dock en mycket förenklad värdering acceptabel, särskilt om den ställs mot alternativet att inte alls räkna in värdet av onoterade finansiella instrument i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Utredningen förslår därför att företagets substansvärde ska an- vändas vid värdering av fysiska personers aktier och andelar i onote- rade företag. Enligt utredningens mening bör en sådan värdering kunna genomföras på grundval av företagets senaste balansräkning såsom den registrerats i FRIDA. Av det sagda följer att endast inne- hav i sådana onoterade företag som är skattskyldiga i Sverige och som deklarerat det aktuella beskattningsåret och där ägaren mottagit och deklarerat utdelning på blankett K10 eller K12 kommer att omfattas av den nya statistiken. 
  
 I den mån den statistikansvariga myndigheten inte har tillgång till de aktuella uppgifterna kan den begära ut dem från Skatteverket med stöd av bestämmelsen i 6 § statistikförordningen. 
  
 216 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Det ska dock noteras att det i vissa situationer kan finnas ett behov av att värdera onoterade aktier baserat på andra, mer tillför- litliga, metoder. Sådana metoder bygger i stor utsträckning på upp- gifter i företagens balans- och resultaträkningar som finns tillgäng- liga i FRIDA. I de fall det finns ett behov av en förfinad värdering bör SCB (som i avsnitt 9.4 föreslås vara statistikansvarig myndighet) kunna sammanföra mikrodata som samlats in till den nya statistiken med uppgifter om enskilda bolags räkenskaper såväl för egen del som i samband med sådana mikrodatautlämnanden som behandlas i avsnitt 10.2. 
  
 Tillgängliga uppgifter om ägare av onoterade aktier i noterade företag 
  
 I juni 2022 uppgick värdet av hushållens innehav av onoterade aktie- serier i noterade företag till cirka 75 miljarder kronor, enligt den offi- ciella aktieägarstatistik som SCB tar fram på uppdrag av Finansinspek- tionen.27 Uppgifterna om aktieägande samlas in från Euroclear och värderingen av de onoterade aktierna sker genom att använda värdet på den noterade aktien i respektive bolag. I statistiken saknas dock uppgifter om slutlig ägare för förvaltarregistrerade aktier i de fall då innehavet understiger 501 aktier (jfr 3 kap. 13 § ABL). 
  
 De uppgifter SCB samlar in och bearbetar till aktieägarstatistiken ska enligt utredningens mening användas för att uppgifter om indi- viders innehav av aktier i onoterade aktieserier i noterade bolag ska ingå i den nya statistiken (jfr 4 § andra stycket statistikförord- ningen). 
  
 Hur uppgifterna ska lagras 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska enligt utredningens mening lagra det beräknade marknadsvärdet per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 27Finansinspektionen är statistikansvarig myndighet för aktieägarstatistiken som är en del av den officiella statistiken under ämnesområdet Finansmarknad. 
  
 217 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 7.6Pension och försäkring 
  
 7.6.1Långsiktigt sparande till pension 
  
 Det som avgör hur mycket en individ kan konsumera under sin livstid är den totala livsinkomsten. Denna livsinkomst kan bestå av inkomster från flera olika källor – tjänst, näringsverksamhet och kapital. 
  
 Den som vill ha en någorlunda jämn konsumtionsnivå över livs- cykeln kan jämna ut sin konsumtion över tid genom att spara. Att spara till pensionen innebär ett sparande under de yrkesverksamma åren för att kunna konsumera under åren som pensionär. Hur mycket och när den enskilde vill spara för att jämna ut konsum- tionen över livscykeln är individuellt. 
  
 Grunden för allt pensionssparande är således möjligheten att jämna ut inkomsten över livet. Det gäller oavsett om sparandet sker via det allmänna pensionssparandet, tjänstepension eller genom annat långsiktigt sparande. 
  
 Långsiktigheten gäller inte enbart under sparandeperioden. Även perioden då sparandet betalas ut präglas av långsiktighet. Utbetal- ning av försäkringssparande sker ofta i s.k. rater, vilket innebär att utbetalningarna sker med viss regelbundenhet. Utbetalningar som sker i rater livet ut brukar benämnas livränta. Denna långsiktighet finns inom det allmänna pensionssparandet och i vissa tjänstepen- sionsavtal, exempelvis avtalet för statligt anställda, PA 16. 
  
 Det aggregerade pensionssparandet utgör en stor del av de totala finansiella tillgångarna. Det kollektiva pensionssparandet i premie- och tjänstepension uppgick exempelvis till 25 procent av total natio- nalförmögenhet år 2019.28 Pensionssparandet har också vuxit som andel av hushållens totala finansiella tillgångar de senaste åren. Detta sparande skiljer sig dock från de flesta andra tillgångar eftersom pen- sionssparandet är låst under lång tid och utbetalningarna sker under många år. 
  
 Hur mycket en individ har i pensionssparande är viktigt för att kunna få en uppfattning om framtida pensionärers möjlighet att för- sörja sig. Men uppgifter om pensionssparandet kan också bidra till andra analyser. Exempelvis kan denna typ av sparande, trots att det inte är direkt tillgängligt, påverka de ekonomiska beslut som en 
  
 28Se Den glömda förmögenheten, tal av vice riksbankschef Weber den 12 april 2021. 
  
 218 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 individ fattar i dag. Det kan t.ex. finnas samband mellan en individs behov av försiktighetssparande och konsumtion i dag å ena sidan och pensionssparande å andra sidan. Det har även framförts att ett högt pensionssparande kan minska incitamenten att amortera på skulder och därigenom skulle kunna påverka riskuppbyggnaden i det finansiella systemet.29 I andra länder har man undersökt hur pen- sionssparandet påverkar sparandet i andra finansiella tillgångar och har funnit att substitutionen mellan sparformerna är begränsad, vilket påverkar det totala sparandet.30 I dagsläget är det i avsaknad av individbaserad statistik inte möjligt att genomföra motsvarande ana- lys kopplade till pensionssparandet i Sverige. 
  
 Med pensionssparande avses allmän pension, tjänstepension och privat pensionssparande. En del av tjänstepensionen samt det privata pensionssparandet sker i form av pensionsförsäkring. Pensionsför- säkring används ofta som ett samlingsbegrepp för försäkringar som skyddar mot risken att den försäkrade efter en viss tidpunkt inte har en viss inkomst och normalt även för försäkringar som omfattar skydd mot att efterlevande drabbas ekonomiskt av den försäkrades död. Begreppet har sin grund i att försäkringen normalt utfaller när pensionsåldern inträder. 
  
 Olika slags pensions- och försäkringssparande 
  
 Näringsrättsligt görs det, i fråga om försäkringsformer, åtskillnad mellan traditionell försäkring och fondförsäkring. Den traditionella försäkringen kännetecknas av att det är försäkringsgivaren som bestämmer hur de inbetalade premierna ska placeras och som sköter förvaltningen. Kapitalet placeras i t.ex. räntebärande papper, aktier och fastigheter. Till skillnad mot en fondförsäkring är den försäk- rade garanterad ett visst belopp samt en del av ett eventuellt över- skott. På så sätt är det försäkringsgivaren som bär placeringsrisken. 
  
 Med fondförsäkring avses sådan försäkring som är knuten till fonder vilka förvaltas av fondförvaltare som har rätt att driva fond- verksamhet enligt lagen om värdepappersfonder eller till specialfon- der som förvaltas av den som har rätt att förvalta specialfonder enligt 
  
 Gonzalez, Burke, Adams, Soto och Vredin, A., Det kollektiva pensionssparandets betydelse i det svenska finansiella systemet, 2014, Ekonomisk kommentar, nr 3, Sveriges riksbank. 
  
 30Se Robinson, Soto, Moreno, M., Wall, Rogers och Hughes, Smith, Hushållens skulder och mot- ståndskraft i kriser, 2021,  
 FI-analys 
  33, Finansinspektionen. 
  
 219 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (se 2 kap. 12 § försäkringsrörelselagen, förkortad FRL, och 2 kap. 11 § lagen om tjänstepensionsföretag). I fråga om fondförsäkring placerar försäk- ringsgivaren premier i fonder som är knutna till försäkringen och som försäkringstagaren bestämmer. Det är försäkringsgivaren som äger tillgångarna men försäkringstagarna eller andra ersättnings- berättigade som bär placeringsrisken. 
  
 Ett fondförsäkringsavtal innehåller även vissa försäkringsmoment. Den fondanknutna ersättningen kan, utöver att utbetalningen av sparkapitalet är knutet till den försäkrades pensionsålder, exempelvis vara kombinerad med ytterligare belopp som betalas ut vid den för- säkrades dödsfall. 
  
 En depåförsäkring liknar en fondförsäkring på så sätt att det är försäkringstagaren eller den försäkrade som bär placeringsrisken. En depåförsäkring skiljer sig från en fondförsäkring på så sätt att placeringar får ske även i andra finansiella instrument än fonder, t.ex. i aktier eller obligationer. Trots att depåförsäkring till stor del liknar fondförsäkring hänförs denna försäkringsform till försäkringsklas- sen traditionella försäkringar (jfr 2 kap. 12 § klass I a FRL och 2 kap. 11 § klass I a lagen om tjänstepensionsföretag). Anledningen till detta är att en depåförsäkring inte endast är anknuten till externt förvaltade värdepappersfonder eller specialfonder och följaktligen inte kan utgöra en fondförsäkring enligt försäkringsrörelselagen eller lagen om tjänstepensionsföretag (jfr 2 kap. 12 § klass III FRL och 2 kap. 11 § klass III lagen om tjänstepensionsföretag). I närings- rättsligt hänseende är alltså depåförsäkring en traditionell försäkring som saknar garanterat belopp och bygger på villkorad återbäring. 
  
 Skatterättsligt är en försäkring att anse som en pensionsförsäkring och inte en kapitalförsäkring om den uppfyller särskilda villkor. Upp- delningen mellan pensionsförsäkringar och kapitalförsäkringar har i allt väsentligt tillkommit för att försäkringar som tjänar ett verkligt pensioneringssyfte ska skattesubventioneras (se prop. 2018/19:124 s. 24).31 De villkor som enligt 58 kap. IL måste vara uppfyllda för en pensionsförsäkring avser bl.a. försäkringens ändamål  
 (ålders-, 
  sjuk- eller efterlevandepension), villkoren för utbetalning och inlåsningen av pensionskapitalet (begränsningar i förfoganderätten). Samtliga 
  
 31Även om rätten att göra avdrag för premier för pensionsförsäkring i huvudsak har avskaffats, finns det skatterättsliga skillnader mellan pensions- respektive kapitalförsäkringar vad gäller bl.a. avkastningsskatt. 
  
 220 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 villkor gäller för såväl en privat pensionsförsäkring som en tjänste- pensionsförsäkring. Om något av villkoren inte är uppfyllt när för- säkringsavtalet ingås är en försäkring i skattehänseende att anse som en kapitalförsäkring. Även en försäkring som uppfyller villkoren för en pensionsförsäkring kan dock tecknas som en kapitalförsäkring. 
  
 Uppgifter om pensionsbehållning och tillgodohavanden för all- män inkomstpension, inklusive premiepension, finns tillgängliga i register hos Pensionsmyndigheten. Några myndighetsregister finns dock inte i fråga om intjänad tjänstepension och privat pensions- sparande. I viss utsträckning finns individbaserade uppgifter hos MinPension32 och SCB. MinPension är en självbetjäningstjänst som ger pensionssparare en samlad bild av sin intjänade pension. Min- Pension har dock inte tillgång till uppgifter om samtliga pensions- sparare eftersom bolaget bara hämtar in uppgifter avseende de per- soner som använder sig av självbetjäningstjänsten. Inte heller i SCB:s inkomst- och taxeringsregister (IoT) finns det uppgifter om samt- liga pensionssparare, eftersom taxeringsuppgifterna i registret bara avser de individer som befinner sig i utbetalningsfasen. 
  
 Pensionsmyndigheten har, efter uppdrag av regeringen, analy- serat hur officiell statistik över tjänstepensioner skulle kunna utfor- mas. Myndigheten har lämnat förslag på en förteckning över upp- gifter som bör ingå i en tjänstepensionsdatabas och att tjänstepen- sioner ska bli ett officiellt statistikområde (VER  
 2016–304 
  och VER  
 2017–196). 
  Pensionsmyndighetens rapporter har ännu inte lett till några lagstiftningsåtgärder. 
  
 I det följande finns utredningens överväganden och förslag vad gäller vilka uppgifter om pensionssparande och sparande genom privata kapitalförsäkringar som ska samlas in till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 32MinPension ägs och drivs av Min Pension i Sverige AB. 
  
 221 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 7.6.2Allmän pension 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers allmänna pension ska samlas in per den 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in är 
  
 1.den försäkrades personnummer, 
  
 2.värdet på konton för inkomstpension respektive premiepen- sion, 
  
 3.värdet av pensionsgrundande belopp, intjänade pensionsrät- ter, och i förekommande fall pensionspoäng för tilläggspen- sion för fastställelseåret, 
  
 4.vilka fonder som premiepensionen är placerad i och deras marknadsvärde, och 
  
 5.i förekommande fall, uppgift om att utbetalning påbörjats och eventuellt tecknat efterlevandeskydd. 
  
 Uppgifterna ska hämtas in från Pensionsmyndigheten med stöd av 6 § statistikförordningen 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra värdet av den allmänna pensionen på konton för inkomstpension och premie- pension samt övriga variabler enligt ovan per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 Behovet av uppgifter om den allmänna pensionen 
  
 Med allmän pension avses den statliga pension som Pensionsmynd- igheten ansvarar för som en del av socialförsäkringssystemet. Den allmänna pensionen består av inkomstpension och premiepension. Det finns även andra delar inom den allmänna pensionen som är beroende av ålder och inkomst. 
  
 Till den allmänna pensionen avsätts 18,5 procent av enskilda per- soners pensionsgrundande inkomst upp till 7,5 inkomstbasbelopp (pensionsrätt). Med pensionsgrundande inkomst avses lön och andra skattepliktiga ersättningar. Den största delen, 16 procentenheter, går till inkomstpensionen medan resterande del, 2,5 procentenheter, 
  
 222 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 går till premiepensionen. Inkomstpensionstillägg är en förmån som betalas ut som ett tillägg till allmän pension från och med september 2021. Den som har bott i Sverige och har haft en låg inkomst eller ingen inkomst alls kan få garantipension. 
  
 Pensionsrätt räknas fram årligen för den försäkrade och ligger till grund för beräkning av inkomstpension och premiepension (61 kap. 
  
 2§ socialförsäkringsbalken). För en försäkrad som är född 1953 eller tidigare ska det fastställas pensionspoäng för tilläggspension för varje år som det har fastställts pensionsgrundande inkomst (61 kap. 
  
 17§ samma balk). 
  
 Pensionsmyndigheten ska senast den 31 mars året efter faststäl- lelseåret underrätta den försäkrade om myndighetens beslut om pen- sionsgrundande belopp, pensionsrätt och pensionspoäng (58 kap. 9 § andra stycket samma balk). Fastställelseåret är året efter intjänande- året, dvs. pensionsrätt som har tjänats in år 1 fastställs år 2. Under- rättelse ska då ske senast den 31 mars år 3 (57 kap. 2 § 2 samma balk). Underrättelsen sker, om inte den försäkrade begär något annat, i det s.k. orangea kuvert som skickas ut till de försäkrade varje år (Berry,  
 L-G, 
  m.fl., Socialförsäkringsbalken, Clarke, version 2J, kommentaren till 58 kap. 9 § socialförsäkringsbalken). 
  
 I samband med att pensionsspararen första gången begär att få ut premiepension kan en ansökan om efterlevandeskydd under pen- sionstiden ske. Efterlevandeskydd under pensionstiden innebär att det efter pensionsspararens död betalas ut livsvarig premiepension till hens efterlevande make eller sambo. Efterlevandeskydd för pen- sionsspararen ska meddelas om hen är gift eller ogift men sambo med någon som är ogift och som spararen tidigare har varit gift med eller har eller har haft barn med (91 kap.  
 2–4 
  §§ socialförsäkringsbalken). 
  
 På aggregerad nivå uppgick värdet på tillgångarna i inkomstpen- sionssystemet 2019 till 10 213 miljarder kronor. Marknadsvärdet för 
  
 fondsparandet inom premiepensionen uppgick i juni 2022 till 1 741 miljarder kronor.33 
  
 De sammanlagda utbetalningarna från den allmänna pensionen, tjänstepensionen och det privata livförsäkringssparandet har ökat med 58 procent mellan 2011 och 2020. Andelen som utgörs av den allmänna pensionen har minskat från 67 procent till 63 procent.34 
  
 33Se Pensionsmyndighetens webbplats: www.pensionsmyndigheten.se. 
  
 34Se Svensk Försäkrings webbplats: www.svenskforsakring.se/statistik/livforsakring/utbetal-  
 ning-alderspension/. 
  
 223 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 Den allmänna pensionen utgör dock alltjämt väl över hälften av den totala pensionen för den enskilde och är således av stor betydelse för pensionärernas försörjning. Uppgifter om enskilda personers intjä- nade allmänna pension bör därför ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Eftersom den allmänna pensionen är en del av socialförsäkringen och därför skiljer sig i flera avseenden från annat pensionssparande bör uppgifterna särredovisas i statistiken. 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs och hur dessa ska samlas in 
  
 För att kunna knyta en pensionsrättighet till rätt försäkrad behövs uppgifter om den försäkrade genom angivande av personnummer och värdet på dennes konton för inkomstpension respektive premie- pension per den 31 december varje år. För att statistiken ska vara mer användbar behöver också värdet för fastställelseåret av pensions- grundande inkomst, pensionsrättighet och i förekommande fall pen- sionspoäng för tilläggspension samlas in. Det behövs vidare, enligt utredningens mening, uppgifter om vilka fonder som premiepen- sionssparandet är placerat i och deras marknadsvärde per den 31 december varje år. Det är också av intresse om pensionsspararen påbörjat utbetalning av pensionen. De nu aktuella uppgifterna fram- går av det årsbesked som den försäkrade får från Pensionsmyndig- heten. Uppgifterna ska därför samlas in per den 31 december varje år. Härutöver bör en uppgift om den försäkrade tecknat efter- levandeskydd under pensionstiden samlas in. Denna uppgift är av betydelse då den påverkar det enskilda hushållets förmögenhet, eller närmare bestämt den försäkrades maka, make eller sambo vid den försäkrades dödsfall. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska begära ut de nu aktuella uppgifterna från Pensionsmyndigheten med stöd av bestämmelsen i 6 § statistikförordningen. 
  
 Uppgifterna ska lagras av den statistikansvariga myndigheten på individnivå. 
  
 224 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 7.6.3Tjänstepension 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers intjänade tjänstepensioner som tryggas genom tjänstepensionsförsäkring eller som garanteras genom kreditförsäkring avseende pensions- utfästelser i egen regi till följd av kollektivavtal, ska samlas in per den 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Detsamma gäller fysiska personers intjänade förmånsbestäm- da pensioner från arbetsgivare inom offentlig verksamhet som tryggas genom kontoavsättning. 
  
 De uppgifter som ska samlas in i fråga om tjänstepensioner som tryggats genom tjänstepensionsförsäkring är 
  
 1.den försäkrades personnummer, 
  
 2.försäkringsnummer och försäkringsform: förmånsbestämd eller premiebestämd försäkring, 
  
 3.typ av förvaltning: traditionell försäkring för vilken försäk- ringsgivaren bär placeringsrisken, traditionell försäkring för vilken försäkringstagaren eller någon annan ersättnings- berättigad bär placeringsrisken, eller fondförsäkring, 
  
 4.ackumulerat pensionskapital eller intjänad förmånsbestämd pensionsrätt, 
  
 5.i förekommande fall, de värdepapper som är placerade i för- säkringar och för vilka försäkringstagaren eller andra ersätt- ningsberättigade bär placeringsrisken och värdet av dessa, 
  
 6.val av återbetalningsskydd, 
  
 7.i förekommande fall, kollektivavtalsområde, 
  
 8.i förekommande fall, uppgift om att utbetalning påbörjats, och 
  
 9.organisationsnummer avseende försäkringsgivaren. 
  
 Försäkringsföretag enligt försäkringsrörelselagen som har tillstånd för direkt livförsäkringsrörelse avseende försäkringsklasserna I eller III och tjänstepensionsföretag enligt lagen om tjänstepen- sionsföretag ska åläggas en skyldighet att lämna ovanstående upp- 
  
 225 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 gifter om tjänstepensioner som tryggats genom tjänstepensions- försäkring till den statistikansvariga myndigheten. 
  
 De uppgifter som ska samlas in i fråga om tjänstepensioner som garanterats genom kreditförsäkring avseende pensionsutfäs- telser i egen regi till följd av bestämmelser i kollektivavtal är 
  
 1.den pensionsberättigades personnummer, 
  
 2.intjänad förmånsbestämd pensionsrätt, och 
  
 3.pensionsgrundande tjänstetid. 
  
 Försäkringsföretag enligt försäkringsrörelselagen som har till- stånd för direkt skadeförsäkringsrörelse avseende försäkrings- klass ”14. Kredit” ska åläggas en skyldighet att till den statistik- ansvariga myndigheten lämna ovanstående uppgifter om tjänste- pensioner som garanteras genom kreditförsäkring avseende pen- sionsutfästelser i egen regi till följd av bestämmelser i kollektiv- avtal. 
  
 De uppgifter som ska samlas in i fråga om förmånsbestämda tjänstepensioner från arbetsgivare inom offentlig verksamhet är 
  
 1.den pensionsberättigades personnummer, 
  
 2.pensionsunderlag, och 
  
 3.pensionsgrundande tjänstetid. 
  
 Uppgifterna ska samlas in genom att Statens tjänstepensionsverk (SPV), kommuner och regioner ska lämna uppgifter om fysiska personers intjänade förmånsbestämda ålderspension till den stati- stikansvariga myndigheten. 
  
 När det gäller SPV ska den statistikansvariga myndigheten hämta in uppgifterna med stöd av 6 § statistikförordningen. 
  
 Kommuner och regioner åläggs en uppgiftsskyldighet i fråga om förmånsbestämda tjänstepensioner genom ett tillägg i 5 c § statistikförordningen. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra värdet av tjänste- pensionen samt resterande variabler enligt ovan per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 226 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Behovet av uppgifter om tjänstepensioner 
  
 Tjänstepensionen utgör ett komplement till den allmänna pensionen och grundar sig på en utfästelse från arbetsgivaren till arbetstagaren att utge olika förmåner kopplat till pensioneringen. Tjänstepensio- nen kan ha sin grund i ett kollektivavtal, i ett individuellt avtal mellan en arbetsgivare och en enskild arbetstagare eller i en ensidig ut- fästelse av en arbetsgivare. I Sverige omfattas omkring 90 procent av arbetstagarna av kollektivavtal om tjänstepension. Det totala kapi- talet på tjänstepensionsmarknaden beräknades 2019 uppgå till cirka 3 000 miljarder kronor (se prop. 2018/19:158 s. 167). Tjänstepen- sionen är således av stor betydelse för pensionärers ekonomiska situation. Uppgifter om fysiska personers intjänade tjänstepension ska därför samlas in till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Tjänstepensionsförmåner 
  
 De pensionsförmåner som har sin grund i ett kollektivavtal har till- kommit efter förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter och ingår som en del av en samlad uppgörelse om anställningsvillkor. Villkoren för tjänstepensionerna bestäms av parterna i kollektiv- avtalet. Överenskommelsen angående tjänstepensionerna innehåller normalt sett regler om förmåner, ersättningsnivåer och former för hur pensionsutfästelsen ska tryggas (se vidare nedan under rubriken Tryggande av pensionsutfästelse). 
  
 I lagen (2018:131) om villkor för intjänande och bevarande av tjänstepension finns bestämmelser om rättigheter för arbetstagare och deras efterlevande gentemot arbetsgivare vid avtal om tjänste- pension. I lagen definieras avtal om tjänstepension som ett avtal om ålderspension och vilande efterlevandepension som ingås mellan å ena sidan arbetsgivare eller arbetsgivarorganisation och å andra sidan arbetstagare eller arbetstagarorganisation. 
  
 Det avtal om tjänstepension som ingås mellan arbetsmarknadens parter benämns vanligen pensionsplan. Med allmän pensionsplan avses enligt 4 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse 
  
 m.m.(tryggandelagen) sådana allmänna grunder för pensionering av arbetstagare eller arbetstagares efterlevande som innehåller regler om tryggande av arbetsgivarens utfästelse genom kreditförsäkring, 
  
 227 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 avsättning till pensionsstiftelse i enlighet med tryggandelagen eller annan likvärdig anordning och som på arbetstagarsidan är godkända av en organisation vilken enligt lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet är att anse såsom central arbetstagarorganisation. 
  
 De anställda omfattas av olika pensionsplaner beroende på inom vilken sektor – exempelvis statlig eller privat – som personerna är anställda. Det finns fyra stora pensionsplaner: ITP för tjänstemän i privat sektor, Avtalspension  
 SAF-LO 
  för arbetare i privat sektor,  
 KAP-KL/AKAP-KL 
  för anställda i kommuner och regioner samt PA 16 för anställda i statlig sektor. Gemensamt för dessa pensions- planer är att de alla i varierande utsträckning ger arbetstagaren möj- lighet att utifrån upphandlade alternativ välja dels förvaltningsform (traditionell försäkring eller fondförsäkring), dels vilket institut som ska ta emot arbetsgivarens betalningar av tjänstepension. För de anställda som inte gör något aktivt val placeras pengarna i en för- bestämd traditionell försäkring. En utförligare redogörelse för de olika pensionsplanerna finns i Tjänstepensionsföretagsutredningens betänkande En ny reglering för tjänstepensionsföretag (SOU 2014:57 s. 240 f.). 
  
 Tjänstepensioner (liksom pensioner i allmänhet) delas in i två olika huvudtyper: förmånsbestämda respektive premiebestämda (av- giftsbestämda) pensioner. De båda typerna kan kombineras. 
  
 En förmånsbestämd pensionsplan innebär att arbetsgivaren utfäs- ter en förmån av viss storlek, vanligen relaterad till lönenivå och antal tjänsteår. Detta innebär att det på förhand är bestämt vilka förmåner som den enskilda arbetstagaren ska få som pensionär. När pensionen sedan ska tryggas ska arbetsgivaren göra de inbetalningar eller avsätt- ningar som krävs för att den utlovade utfästelsen ska kunna infrias. 
  
 Vid premiebestämda pensioner utfäster arbetsgivaren att betala en premie av viss storlek, ofta en procentuell andel av den anställdes lön. Det är alltså bestämt hur mycket arbetsgivaren ska betala men inte hur mycket den enskilde arbetstagaren ska få som pensionär. Ofta får arbetstagaren själv välja placeringsalternativ. En sådan pen- sionsmodell benämns alltså premiebestämd eller avgiftsbestämd och förmånens storlek kommer sedan bero på avkastningen på inbetalda medel. 
  
 228 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Tryggande av pensionsutfästelser 
  
 Olika former av tryggande 
  
 Pensionsutfästelser är långsiktiga eftersom de i regel sträcker sig flera decennier framåt i tiden. För att arbetsgivarens löfte om fram- tida pensionsutbetalningar till den anställde ska vara tillförlitligt anses det därför vara nödvändigt att säkerställa, eller trygga, pen- sionsutfästelsen. Det finns inte några civilrättsligt tvingande regler för valet av tryggande, men de kollektivavtal som finns på området innehåller bestämmelser om hur det ska ske. Skatterättsligt finns även särskilda krav på tryggande för att arbetsgivaren ska få göra avdrag för sina pensionskostnader (inbetalningar och avsättningar). 
  
 Den vanligaste tryggandeformen för tjänstepension är att arbets- givaren tecknar en tjänstepensionsförsäkring för den anställde och betalar in försäkringspremierna. Tjänstepensionsförsäkringar tillhanda- hålls av försäkringsföretag som har tillstånd enligt försäkringsrörelse- lagen och tjänstepensionsföretag som har tillstånd enligt lagen om tjänstepensionsföretag.35 Arbetsgivaren som ingått försäkringsavtalet är vanligtvis försäkringstagare och den anställde är vanligtvis den för- säkrade, dvs. den som har rätt till tjänstepensionsförmånerna i form av de kommande utbetalningarna ur försäkringen. 
  
 Pensionsutfästelsen kan också tryggas genom att arbetsgivaren skuldför pensionsåtagandena i sin balansräkning (s.k. kontotryg- gande), eller genom att arbetsgivaren gör överföringar till en pen- sionsstiftelse. De två senare fallen regleras i tryggandelagen. 
  
 De tre formerna av tryggande behandlas var för sig under näst- följande rubriker. 
  
 Tjänstepensionsförsäkring 
  
 Det vanligaste sättet för arbetsgivare att trygga tjänstepensioner för sina anställda är som nämnts ovan genom en försäkring. För en sådan tjänstepension finns det flera regelverk som innehåller bestämmelser om att försäkringsföretaget eller tjänstepensionsföretaget ska lämna information till den försäkrade, däribland genom s.k. pensions- besked. Sådana bestämmelser finns bl.a. i försäkringsavtalslagen 
  
 35Tidigare fanns tjänstepensionskassor som reglerades genom en nu upphävd lagstiftning om s.k. understödsföreningar. Tjänstepensionskassorna har i stor utsträckning valt att ansöka om omvandling till den nya associationsformen tjänstepensionsföretag. 
  
 229 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 (2015:104), FRL och i lagen om tjänstepensionsföretag. Finans- inspektionen har även utfärdat föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2011:39) om information som gäller försäkring och tjänstepension samt (FFFS 2019:21) om tjänstepensionsföretag. Av 5 kap. 3 § FFFS 2011:39 framgår att försäkringsföretagen årligen ska lämna information till försäkringstagare och ersättningsberättigade och i 3 kap. FFFS 2019:21 anges närmare vilken information tjänstepen- sionsföretagen ska lämna genom bl.a. pensionsbesked. 
  
 En mycket betydande del av tjänstepensionerna har emellertid sin grund i kollektivavtal. Arbetsmarknadens parter förhandlar fram pensionsplaner och villkoren för tjänstepensionen bestäms då i huvudsak genom kollektivavtal (jfr  
 7–10 
  §§ lagen om villkor för intjänande och bevarande av tjänstepension och de villkor för intjä- nande och bevarande som anges i de paragraferna). I vissa fall anges i kollektivavtalen vilka försäkringar som arbetsgivare ska teckna för sina anställda. Arbetsmarknadens parter har även inrättat livförsäk- ringsföretag som tryggar tjänstepension enbart för en viss bestämd krets personer. Vidare har arbetsmarknadens parter tillsammans byggt upp en särskild modell för informationslämnande med hjälp av de s.k. administrationsbolagen (valcentralerna): Park för Avtals- pension  
 SAF-LO-planen, 
  Collectum för  
 ITP-planen, 
  Pensionsvalet och Valcentralen för  
 KAP-KL/AKAP-KL-planerna 
  och SPV för PA  
 16-planen. 
  Denna modell omfattar informationsinhämtande från de anslutna företagen, sammanställning av informationen och infor- mationslämnande till såväl arbetsgivare som arbetstagare. Härutöver har parterna inom Avtalspension  
 SAF-LO 
  och ITP grundat ett nytt informationsbolag, Avtalat, som startade den 1 januari 2021. 
  
 Modellen med valcentraler har möjliggjorts av att det råder avtalsfrihet för arbetsmarknadens parter vid kollektivavtalsgrundad försäkring. Arbetsmarknadens parter har således en egen och själv- ständig roll i förvaltningen av de svenska tjänstepensionerna. Avtals- friheten gäller även i fråga om informationslämnande (se 4 kap. 3 a § lagen om tjänstepensionsföretag och 1 kap. 4 § FFFS 2011:39). 
  
 230 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Pensionsstiftelser 
  
 Av de totala tjänstepensionstillgångarna om cirka 3 000 miljarder kronor förvaltas cirka 10 procent av en pensionsstiftelse.36 Det fanns total 1 512 pensionsstiftelser i maj 2019. De flesta stiftelser är små och avser t.ex. ledningspersoner i ett familjeföretag. Endast 78 pen- sionsstiftelser tryggar pensionsutfästelser för minst 100 personer. En pensionsstiftelse inrättas i många fall till följd av kollektivavtal. 
  
 Överföring till en pensionsstiftelse regleras i tryggandelagen. En pensionsstiftelses uteslutande ändamål är att trygga en sådan utfäs- telse om pension till arbetstagare eller arbetstagares efterlevande, som har lämnats av en arbetsgivare och som denne bär ansvaret för (9 § tryggandelagen). En pensionsstiftelse kan aldrig utfästa pension och ansvarar följaktligen inte heller för pensionsutfästelserna (12 § samma lag). Stiftelsens medel kan inte tas i anspråk för arbetsgiva- rens övriga skulder och berörs inte av arbetsgivarens obestånd. 
  
 Det är alltså arbetsgivaren som beräknar pensionsåtagandena och utifrån dem gör de inbetalningar till stiftelsen som behövs. Det är också arbetsgivarens ansvar att sköta utbetalningen av pensionerna. Pensionsstiftelsens förmögenhet kan därför karaktäriseras som en form av pant för den pensionsberättigades pensionsfordran. Arbets- givaren har dock ingen möjlighet att begränsa sitt ansvar till pantens värde, dvs. stiftelsens förmögenhet. 
  
 När arbetsgivaren har gjort en inbetalning till stiftelsen, får med- len disponeras endast för pensioner. Stiftelsen får dock låna ut medel till arbetsgivaren bl.a. om det ställs betryggande säkerhet för lånet (11 § första stycket tryggandelagen). En betryggande säkerhet kan exempelvis vara en kreditförsäkring. En sådan försäkring meddelas i princip uteslutande av Försäkringsbolaget PRI Pensionsgaranti som har tillstånd enligt försäkringsrörelselagen för direkt skadeförsäk- ringsrörelse avseende försäkringsklass 14. Kredit. 
  
 En pensionsstiftelse ska i vissa fall lämna information till de personer som stiftelsen tryggar utfästelser om pension till. Det är bl.a. fråga om den information som behövs om stiftelsen och dess verksamhet samt senaste årsredovisning och placeringsriktlinjerna (10 l §). 
  
 Om en pensionsstiftelse tryggar utfästelser om pension till minst 100 personer ska arbetsgivaren (utredningens kursivering) till de som omfattas av utfästelserna årligen lämna ett pensionsbesked som 
  
 36Finansutskottets betänkande 2019/20:FiU13. 
  
 231 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 innehåller den information som de behöver om de individuella för- månerna (10 m §). För kollektivavtalsgrundade pensionsutfästelser gäller dock avtalsfrihet i fråga om vilken information som ska lämnas samt när, hur och av vem information ska lämnas (10 o §). 
  
 Kontrotryggande (skuldföring) 
  
 Tjänstepension kan även tryggas genom att arbetsgivaren skuldför pensionsåtagandena i sin balansräkning (s.k. kontotryggande). Be- stämmelserna om särskild redovisning av pensionsskuld finns i tryg- gandelagen. Enligt huvudregeln får alla arbetsgivare oavsett företags- form skuldföra pensionsutfästelser enligt allmän pensionsplan genom kontoavsättning i balansräkningen (5 § tryggandelagen). 
  
 Den särskilda redovisningen av pensionsskulden fungerar så att arbetsgivaren redovisar det aktuella värdet av sina pensionsutfäs- telser som en skuld i balansräkningen i årsredovisningen. En förut- sättning för att skuldföring i balansräkning ska godtas skatterätts- ligt, dvs. att arbetsgivaren ska ha rätt till avdrag motsvarande skuld- föringen, är att den kombineras med en kreditförsäkring eller med en kommunal eller statlig borgen eller liknande garanti. Pensions- kostnaderna belastar rörelsens resultat och den skuld som finns i balansräkningen motsvaras av kapitalvärdet av intjänade pensions- rätter samt i vissa fall tillkommande värdesäkringsmedel. 
  
 Kreditförsäkring av pensionsutfästelser som är skuldförda i före- tagets egen balansräkning meddelas uteslutande av PRI Pensions- garanti. Tanken med systemet är att företagen genom att teckna kreditförsäkring hos PRI Pensionsgaranti efter skuldföring i balans- räkningen kan behålla pensionskapitalet i verksamheten och själva avgöra hur det ska användas, samtidigt som de anställdas pensions- utfästelser är tryggade genom kreditförsäkringen. 
  
 Arbetsgivare inom staten, kommuner och regioner anses kunna trygga pensionsutfästelser genom skuldföring utan kreditförsäkring. 
  
 232 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 PRI-modellen 
  
 Som nämnts ovan utfärdar PRI Pensionsgaranti kreditförsäkringar vid tryggande genom skuldföring och även i förhållande till vissa pensionsstiftelser. En övervägande del, omkring 95 procent av före- tagets verksamhet, består av kreditförsäkringar utfärdade för tryg- gande av pensionsutfästelser i egen regi inom kollektivavtalet ITP 2. ITP 2 är en kollektivavtalsgrundad förmånsbestämd pension för privatanställda tjänstemän. För ITP 2 gäller att arbetsgivaren kan välja att i stället för att göra premieinbetalningar till Miller (det enda livförsäkringsbolag som i dagsläget tillhandahåller tjänstepensions- försäkring för förmånsbestämd pension inom ITP 2) tillämpa den s.k.  
 PRI-modellen. 
  
 PRI-modellen 
  förutsätter en kreditförsäkring som tryggar de anställdas pensioner om arbetsgivaren hamnar på obestånd. 
  
 PRI Pensionsgaranti garanterar och administrerar pension enligt ITP 2 i egen regi. Administrationen består bl.a. av att beräkna och registrera de anställdas pensionsförmåner samt beräkna arbetsgiva- rens pensionsskuld. 
  
 PRI Pensionsgaranti administrerar även andra pensionsplaner än ITP 2, såsom företagsspecifika planer. Denna verksamhet, som inte är tillståndspliktig, bedrivs av företagets dotterbolag. 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs 
  
 De uppgifter om tjänstepensioner som behövs för att statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska hålla en så hög kvalitet som möjligt skiljer sig åt beroende på hur pensionsutfästelsen tryg- gats. När det gäller sådana utfästelser som tryggats genom tjänste- pensionsförsäkring behövs, förutom uppgift om den försäkrade genom angivande av personnummer, uppgift om försäkringsnum- mer och om det rör sig om en förmånsbestämd eller premiebestämd försäkring. Uppgifterna gör det möjligt att studera hur pensions- försäkringarna är finansierade samt hur sparandet förändras över tid. Av helt avgörande betydelse för att ge en fullgod bild av dels den fysiska personens, dels det aktuella hushållets ekonomiska ställning, är värdet på pensionstillgångarna. En uppgift om de ackumulerade pensionstillgångarna för respektive försäkring ska därför samlas in. 
  
 Om det rör sig om en förmånsbestämd försäkring, dvs. en för- säkring där storleken på utbetalningarna i form av ett visst belopp 
  
 233 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 eller en viss nivå av den försäkrades slutlön är bestämda på förhand, behövs härutöver en uppgift om den intjänade pensionsrätten. Det gör det möjligt att i statistiken ange ett fiktivt kapitalbelopp för de förmånsbestämda försäkringarna. Enligt utredningen bör kapital- beloppet kunna anges genom ett framräknat fribrevsbelopp. 
  
 För de premiebestämda försäkringarna är ytterligare uppgifter av betydelse bl.a. för att bedöma vilka risker som sparandet är förenat med. Av det skälet behövs en uppgift om det val av förvaltningsform som skett, dvs. traditionell försäkring eller fondförsäkring. Eftersom depåförsäkringar hänförs till försäkringsklassen traditionella försäk- ringar behöver uppgifter i förekommande fall om att en traditionell försäkring utgör en depåförsäkring samlas in särskilt. Med hjälp av dessa uppgifter går det att genomföra mer avancerade stresstester avseende individer och hushåll baserat på olika fiktiva negativa eko- nomiska händelser. Exempelvis påverkas pensionssparare med en traditionell förvaltningsform inte på samma sätt som den som har en depå- eller fondförsäkring vid en långvarig börsnedgång. Uppgif- terna gör det även möjligt att analysera om och i så fall i vilken utsträckning den garanterade avkastningen vid traditionell förvalt- ning skiljer sig från den avkastning som följer vid fond- eller depå- försäkring samt hur förvaltningsformerna fördelar sig mellan olika grupper i befolkningen. 
  
 För en fondförsäkring eller en traditionell försäkring som utgör en depåförsäkring bör även uppgifter om de värdepapper som är placerade i försäkringen samlas in. Detta bör ske på samma sätt som vid insam- ling av uppgifter om noterade finansiella instrument och fondandelar (se avsnitten 7.3 och 7.4). Genom dessa uppgifter blir statistiken mer användbar eftersom det exempelvis går att göra analyser av försäkrings- tagarnas aktiva val och risknivå. När det gäller värdepappersinnehav är det enligt utredningens uppfattning inte nödvändigt att alla transaktio- ner omfattas utan det är i stället tillräckligt att statistiken omfattar port- följsammansättningen per den 31 december föregående år. 
  
 För att ge en fullgod bild över hur olika delar av tjänstepensionen påverkar enskilda personers förmögenhetsförhållanden behövs en- ligt utredningens uppfattning också en uppgift om att utbetalning eventuellt har påbörjats och val av återbetalningsskydd. Även om valet av återbetalningsskydd främst påverkar förmögenheten för de efterlevande, blir det sparade pensionskapitalet lägre om ett åter- betalningsskydd har valts och den försäkrade inte tar del av arvs- 
  
 234 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 vinster. Uppgiften bör därför ingå i den nya statistiken. Enligt utred- ningens uppfattning bör i förekommande fall även en uppgift om det kollektivavtalsområde som försäkringen omfattas av samlas in. En uppgift om detta möjliggör analyser av hur pensionssparandet är för- delat mellan individer som omfattas av olika kollektivavtalsområden. För att tjänstepensionsförsäkringar ska kunna knytas till tryggande försäkringsföretag behövs även en uppgift om företagets organisa- tionsnummer. 
  
 Utredningen har också övervägt att låta samla in uppgifter om tidigaste ålder för uttag och utbetalningstidens längd. Det följer dock av skattelagstiftningen att utbetalning av det bundna sparandet får ske tidigast från det att den försäkrade eller ersättningsberät- tigade fyller 55 år. När uttag påbörjas och i vilken utsträckning de försäkrade väljer att förkorta utbetalningstiden i stället för livsvarig utbetalning är högst individuellt och påverkar i huvudsak den enskil- des inkomster under pensionen och inte pensionstillgångarna som sådana. Dessa variabler bör därför inte samlas in till statistiken. 
  
 Härutöver ska enligt utredningens uppfattning uppgifter om en- skilda personers tjänstepension i ITP 2 som tryggas genom kredit- försäkring till följd av bestämmelser i kollektivavtal samlas in (se vidare nedan under rubriken Uppgiftsskyldighet). Eftersom denna tjänstepension är förmånsbestämd bör, utöver uppgifter om den pensionsberättigade genom angivande av personnummer, den intjä- nade förmånsbestämda pensionsrätten genom pensionsunderlaget per den 31 december föregående år och pensionsgrundande tjänste- tid samlas in. 
  
 Motsvarande uppgifter ska enligt utredningen samlas in om för- månsbestämda tjänstepensioner från offentliga arbetsgivare. 
  
 Uppgiftsskyldighet 
  
 Som framgår ovan finns uppgifter om enskilda personers tjänste- pensioner inte tillgängliga i något befintligt myndighetsregister. För att uppgifter om tjänstepensionstillgångar ska kunna ingå i stati- stiken över hushållens tillgångar och skulder behöver uppgifterna alltså samlas in från andra som har tillgång till sådana uppgifter. Att samla in uppgifter från enskilda arbetsgivare skulle emellertid inne- bära en stor administrativ och ekonomisk börda såväl för de enskilda 
  
 235 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 arbetsgivarna som för den statistikansvariga myndigheten. Enligt utredningens mening innebär en avvägning mellan å ena sidan dessa aspekter och å andra sidan behovet av statistiken att en insamling av uppgifter från enskilda arbetsgivare bör undvikas. Antalet uppgifts- lämnare bör enligt utredningen alltså begränsas. Insamlingen bör också kunna förenklas genom att den statistikansvariga myndig- heten samlar in uppgifterna från institut som redan har tillgång till och som har bearbetat uppgifter om tjänstepension avseende grup- per av arbetstagare hos ett större antal arbetsgivare. 
  
 En betydande andel av det förvaltade tjänstepensionskapitalet tryggas genom pensionsförsäkringar som meddelas av försäkrings- företag och tjänstepensionsföretag. Företagen lämnar i dag, i viss utsträckning genom valcentralerna, regelbunden information till en- skilda arbetstagare om värdet på arbetsgivarens pensionsutfästelse. Genom att samla in uppgifter från försäkringsföretagen och tjänste- pensionsföretagen skulle antalet uppgiftslämnare och den totala uppgiftslämnarbördan kunna hållas nere. Enligt utredningens upp- fattning ska därför försäkringsföretag enligt försäkringsrörelselagen som har tillstånd för direkt livförsäkringsrörelse avseende försäk- ringsklasserna I eller III och tjänstepensionsföretag åläggas en upp- giftsskyldighet avseende tjänstepensioner som tryggas genom pen- sionsförsäkringar. Uppgifterna ska som framgår ovan avse värden per den 31 december föregående år. Detta möjliggör såvitt utred- ningen kan bedöma att företagen vid rapporteringen i viss mån kan använda sig av de uppgifter som lämnas till de försäkrade genom års- besked. 
  
 Det finns inte någon motsvarande heltäckande insamling, bearbet- ning och gruppering av uppgifter om pensionsavsättningar som tryg- gas genom s.k. kontotryggande och pensionsstiftelser. Det är arbets- givaren som ansvarar för de aktuella pensionsutfästelserna och som är skyldiga att lämna information till de enskilda arbetstagarna om värdet på pensionsutfästelsen. 
  
 När det gäller pensionsutfästelser som skett genom kontotryg- gande har emellertid PRI Pensionsgaranti tillgång till uppgifter på individnivå som möjliggör att knyta enskilda personer till de pen- sionsutfästelser som skett genom kontotryggande inom ITP 2. Dessa pensionsutfästelser utgör en stor andel av de totala utfästelserna som sker genom kontotryggande. Genom att samla in dessa uppgifter kan antalet uppgiftslämnare och den totala uppgiftslämnarbördan begrän- 
  
 236 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 sas. Försäkringsföretag som har tillstånd enligt försäkringsrörelse- lagen för direkt skadeförsäkringsrörelse avseende försäkringsklass 
  
 14.Kredit ska därför åläggas en skyldighet att lämna uppgifter om tjänstepensioner som garanteras genom kreditförsäkring till följd av bestämmelser i kollektivavtal. 
  
 Någon motsvarande försäkringsgivare finns inte för arbetsgivare inom offentlig verksamhet eftersom kontotryggande för dessa arbets- givare inte kräver en kreditförsäkring. Förmånsbestämda pensioner bygger upp en pensionsskuld som i kommuner och regioner i slutet av 2020 uppgick till cirka 486 miljarder kronor (inklusive löneskatt). Statliga förmånsbestämda tjänstepensioner som till största del37 administreras av SPV uppgick vid samma tid till cirka 414 miljarder kronor (inklusive löneskatt). 
  
 Det är fråga om pensionsutfästelser av betydande belopp som enligt utredningen bör ingå i statistiken för att ge en rättvisande bild över enskilda personers intjänade pensionsrättigheter. Uppgifter om intjänade förmånsbestämda pensioner inom offentlig verksamhet kan dessutom inhämtas från ett begränsat antal uppgiftslämnare. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska begära ut uppgifter om sådana statliga pensioner från SPV med stöd av bestämmelsen i 6 § statistikförordningen. 
  
 Kommuner och regioner kan välja att hantera den förmåns- bestämda pensionen på olika sätt. Administrationen hanteras dock av i huvudsak två pensionsadministratörer som räknar ut enskilda per- soners pensionsförmåner utifrån inrapporterade uppgifter. Pensions- administratörerna bedriver inte någon tillståndspliktig verksamhet. Det är således inte en framkomlig väg att ålägga administrations- bolagen en uppgiftsskyldighet. Kommuner och regioner rapporterar redan i dag en mängd uppgifter för framställning av officiell statistik (5 § statistikförordningen). De bör i detta fall även åläggas upp- giftsskyldighet i fråga om förmånsbestämda tjänstepensioner. Detta ska ske genom ett tillägg till bestämmelsen i 5 § statistikförord- ningen. 
  
 Övriga pensionsutfästelser från privata arbetsgivare som lämnats genom kontotryggande och pensionsstiftelser kräver att enskilda arbetsgivare åläggs en uppgiftsskyldighet. 
  
 37Exempelvis redovisar SPV inte pensionsskulder för de tre statliga affärsverken (Luftfarts- verket, Sjöfartsverket och Svenska kraftnät), för riksdagsledamöternas pensioner och arbets- givarnas delpensioner. 
  
 237 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 En sådan direkt inhämtning av uppgifter skulle sannolikt kräva en mycket omfattande administration och medföra stora risker för ett ofullständigt och felaktigt underlag. Omfattningen av dessa utfästel- ser får också antas vara begränsad och behöver enligt utredningens uppfattning inte redovisas för att en fullgod bild av hushållens balans- räkningar ska kunna ges. Utredningen lämnar därför inte något sådant förslag. 
  
 Oavsett valet av tryggandeform administreras vissa uppgifter om enskilda personers tjänstepensioner genom valcentraler, vilket inne- bär att det i vissa fall är enklare för valcentralerna att lämna de nu aktuella uppgifterna. Det finns enligt utredningens uppfattning ingen- ting som hindrar att uppgifterna i praktiken lämnas av valcentralerna i den utsträckning som de uppgiftsskyldiga företagen, myndigheterna och arbetsmarknadens parter kommer överens om det. En sådan ord- ning innebär dock inte någon förändring i fråga om ansvaret för att lämna uppgifterna. 
  
 På motsvarande sätt bör det enligt utredningen vara möjligt för de ovan nämnda pensionsadministratörerna att rapportera uppgifter för kommunerna och regionernas räkning. 
  
 Hur uppgifterna ska lagras 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra uppgifterna på individ- nivå. 
  
 7.6.4Privat pensionssparande 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers pensions- försäkringar och IPS ska samlas in per den 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in i fråga om privata pensions- försäkringar är 
  
 1.den försäkrades personnummer, 
  
 2.försäkringsnummer, 
  
 238 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 3.typ av förvaltning: traditionell försäkring för vilken försäk- ringsgivaren bär placeringsrisken, traditionell försäkring för vilken försäkringstagaren eller någon annan ersättnings- berättigad bär placeringsrisken, eller fondförsäkring, 
  
 4.ackumulerat pensionskapital, 
  
 5.i förekommande fall, de värdepapper som är placerade i för- säkringar och för vilka försäkringstagaren eller någon annan ersättningsberättigad bär placeringsrisken och värdet av dessa, 
  
 6.val av återbetalningsskydd, 
  
 7.i förekommande fall, uppgift om att utbetalning påbörjats, och 
  
 8.organisationsnummer avseende försäkringsgivaren. 
  
 Försäkringsföretag enligt försäkringsrörelselagen som har till- stånd för direkt livförsäkringsrörelse avseende försäkringsklas- serna I eller III ska åläggas en skyldighet att lämna ovanstående uppgifter om privata pensionsförsäkringar till den statistikansva- riga myndigheten. 
  
 De uppgifter som ska samlas in i fråga om IPS är 
  
 1.kontohavarens personnummer, 
  
 2.kontonummer, 
  
 3.i förekommande fall, tillgodohavande av inlånade medel, 
  
 4.i förekommande fall, de värdepapper som ingår i det indivi- duella pensionssparandet och deras marknadsvärde, 
  
 5.i förekommande fall, uppgift om att utbetalning har påbörjats, och 
  
 6.pensionssparinstitutets organisationsnummer. 
  
 Pensionssparinstitut enligt lagen om individuellt pensionsspa- rande som har tillstånd att driva pensionssparrörelse ska åläggas en skyldighet att lämna ovanstående uppgifter om IPS till den statistikansvariga myndigheten. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra värdet av det privata pensionssparandet samt resterande variabler enligt ovan 
  
 239 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 per den 31 december varje år på individnivå. Det ska ske med angivande av om det avser en privat pensionsförsäkring eller kapitalförsäkring (se avsnitt 7.6.5). 
  
 Behovet av uppgifter om privata pensionsförsäkringar och individuellt pensionssparande 
  
 Utöver den allmänna pensionen och tjänstepensionen kan enskilda personer ha ett privat pensionssparande. Ett sådant sparande kan ske genom försäkringsföretagens pensionsförsäkringar eller genom ett IPS. Ett IPS tillhandahålls av värdepappersinstitut som har med- delats tillstånd att driva pensionssparrörelse enligt lagen om indivi- duellt pensionssparande (pensionssparinstitut). Dessa sparformer utgör ett bundet sparande där pensionsspararen själv väljer sparform respektive försäkringsform. I ett IPS går det exempelvis att placera insättningar i aktier eller fonder alternativt som ett vanligt konto- sparande. 
  
 Pensionsförsäkringar kan antingen vara traditionellt förvaltade eller fondförsäkringar (se avsnitt 7.6.1). Utbetalningar från en pen- sionsförsäkring eller IPS får tidigast ske från det att den försäkrade fyller 55 år och utbetalningstiden ska vara minst fem år. Det går som huvudregel inte att återköpa en pensionsförsäkring eller avsluta ett IPS och få ut pensionssparandet i förtid. 
  
 Detta långsiktiga sparande var tidigare avdragsgillt. Det avdrags- gilla beloppet har varierat men uppgick mellan år 2008 till och med 2014 till 12 000 kronor per år för att sedan minska till 1 800 kronor för år 2015 innan avdragsrätten avskaffades helt för de allra flesta år 2016.38 Avdragsrätten gjorde det möjligt att skjuta fram beskatt- ningen till pensioneringen. Denna form av pensionssparande är dock, i de allra flesta fall, inte längre lönsam eftersom de pengar som sätts in skulle komma att dubbelbeskattas. Redan inbetalda medel finns dock kvar och påverkas inte av de ändrade bestämmelserna. 
  
 Det årliga privata pensionssparandet uppgick under åren 2010– 2014 till i genomsnitt cirka 17 miljarder kronor per år. Under 2015 sjönk sparandet till 9 miljarder kronor39 för att år 2019 uppgå till 
  
 38Detta gäller dock inte för anställda utan tjänstepension eller egenföretagare. Dessa personer får även fortsättnings göra avdrag för avsättningar till privatpensionssparande. 
  
 39Sveriges pensioner  
 2005–2015. 
  Inkomstgrundad allmän pension, tjänstepension och avdragsgill privat pension. Pensionsmyndigheten. 
  
 240 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 endast 1,7 miljarder kronor40. Numera sker privat sparande till pen- sionen företrädesvis med skattade medel. Det kan ske t.ex. genom investeringar i finansiella instrument (såsom insättning på ett ISK eller en kapitalförsäkring) eller genom förvärv av reala tillgångar. 
  
 Även om det privata sparandet genom pensionsförsäkringar och IPS till största delen har upphört till förmån för andra sparande- former finns det ackumulerade värden som det enligt utredningen bör samlas in uppgifter om för att ge en fullgod bild av enskilda per- soners pensionstillgångar. Eftersom det finns ett specifikt syfte med sparandet bör uppgifterna särredovisas i den nya statistiken. 
  
 I lagen om individuellt pensionssparande har pensionssparinsti- tuten ålagts en skyldighet att ge kontoinnehavaren en utförlig redo- visning av tillgångarnas förvaltning varigenom kontohavaren ska få en överblick över tillgångarnas placering, värde och avkastning. I redovisningen kan också utläsas vilka kostnader som varit förenade med sparandet (3 kap. 11 § och prop. 1992/93:187 s. 187). 
  
 Privata pensionsförsäkringar är individuella livförsäkringar. För- säkringsföretag som meddelar sådana försäkringar omfattas av den generella skyldighet att informera försäkringstagarna som följer av FAL och FRL samt av den skyldighet att lämna årliga uppgifter som följer av FFFS 2011:39 (se avsnitt 7.6.3). 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs och hur dessa ska samlas in och lagras 
  
 De uppgifter som behövs avseende privata pensionsförsäkringar mot- svarar de som enligt utredningen ska samlas in när det gäller tjänste- pensionsförsäkringar, med undantag för att uppgifter om förmåns- bestämd eller premiebestämd försäkringsform samt kollektivavtals- område inte finns när det gäller det privata pensionssparandet (se utredningens överväganden i avsnitt 7.6.3 under rubriken Avgräns- ningen av de uppgifter som behövs). Eftersom privata pensionsförsäk- ringar och privata kapitalförsäkringar sannolikt kommer att redovisas tillsammans av de uppgiftsskyldiga företagen bör den statistik- ansvariga myndigheten separera försäkringarna i observations- registret med angivande av typ av försäkring. 
  
 40Sveriges pensioner  
 2006–2019. 
  Inkomstgrundad allmän pension, tjänstepension och avdragsgill privat pension. Pensionsmyndigheten. 
  
 241 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 När det gäller uppgifter om IPS behövs uppgifter som gör att ett visst konto kan knytas till en viss individ. Det behövs därför upp- gifter om kontoinnehavare genom angivande av personnummer och om kontonummer. Det behövs också en uppgift om aktuellt till- godohavande av inlånade medel på kontot och de värdepapper som ingår i sparandet och deras marknadsvärde. Av samma skäl som redo- visats ovan om vilka uppgifter som behövs avseende tjänstepensions- försäkringar är det inte nödvändigt att alla värdepapperstransaktioner framgår. Det är i stället tillräckligt att statistiken omfattar portfölj- sammansättningen per den 31 december föregående år (jfr av- snitt 7.6.3). På samma sätt som vad gäller övriga pensionstillgångar ska i förekommande fall en uppgift om att utbetalning har påbörjats samlas in. 
  
 Enligt utredningens uppfattning bör försäkringsföretag enligt försäkringsrörelselagen som har tillstånd för direkt livförsäkrings- rörelse avseende försäkringsklasserna I eller III åläggas en uppgifts- skyldighet avseende privata pensionsförsäkringar. På motsvarande sätt bör pensionssparinstitut enligt lagen om individuellt pensions- sparande åläggas en uppgiftsskyldighet avseende IPS. 
  
 Uppgifterna bör avse värden per den 31 december föregående år. Detta möjliggör såvitt utredningen kan bedöma för företagen att utnyttja de uppgifter som redan i dag lämnas till kontohavarna och de försäkrade per samma datum. 
  
 Uppgifterna ska lagras av den statistikansvariga myndigheten på individnivå. 
  
 7.6.5Privat kapitalförsäkring (ej pension) 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers kapitalför- säkringar ska samlas in per den 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in är 
  
 1.den försäkrades personnummer, 
  
 2.försäkringsnummer, 
  
 3.typ av förvaltning, traditionell försäkring för vilken försäk- ringsgivaren bär placeringsrisken, traditionell försäkring för 
  
 242 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 vilken försäkringstagaren eller någon annan ersättningsberät- tigad person bär placeringsrisken, eller fondförsäkring, 
  
 4.ackumulerat värde, 
  
 5.i förekommande fall, de värdepapper som är placerade i för- säkringar och för vilka den försäkrade eller någon annan ersättningsberättigad bär placeringsrisken och värdet av dessa, och 
  
 6.det försäkringsgivande institutets organisationsnummer. 
  
 Försäkringsföretag enligt försäkringsrörelselagen som har till- stånd för direkt livförsäkringsrörelse avseende försäkringsklas- serna I eller III ska åläggas en skyldighet att lämna ovanstående uppgifter till den statistikansvariga myndigheten. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra värdet av privata kapitalförsäkringar samt resterande variabler enligt ovan per den 31 december varje år på individnivå. Sådan redovisning ska ske med angivande av om det avser en privat pensionsförsäkring (se avsnitt 7.6.4) eller kapitalförsäkring. 
  
 Behovet av uppgifter om privata kapitalförsäkringar 
  
 Försäkringsföretag erbjuder, förutom tjänste- och privat pensions- försäkring, även sparande i kapitalförsäkring utan koppling till att utbetalningen ska ske först vid den tidpunkt då den försäkrade går i pension. Kapitalförsäkringar är ett försäkringssparande som för den enskilde liknar ett sparande i ett ISK på så sätt att tillgångarna schablonbeskattas årligen i stället för att reavinsten beskattas vid försäljning. Regleringen av de båda sparformerna skiljer sig dock åt. Exempelvis ägs tillgångarna i en kapitalförsäkring av försäkrings- företaget. Förmånstagaren har i sin tur en fordran mot försäkrings- företaget. Detta medför bl.a. att förmånstagaren inte har rösträtt på bolagsstämma i fråga om aktier som ingår i en kapitalförsäkring. 
  
 Vissa kapitalförsäkringar har restriktioner som innebär att uttag, helt eller delvis, inte kan ske förrän efter viss tid. Det finns dock kapitalförsäkringar där sparandet inte är bundet. En kapitalförsäk- ring kan även tecknas av en försäkringstagare med någon annan som 
  
 243 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 ersättningsberättigad genom förmånstagarförordnande, t.ex. såsom av ett företag för dess ägare eller av en förälder för ett barn. 
  
 En kapitalförsäkring är en livförsäkring som skatterättsligt inte uppfyller villkoren för en pensionsförsäkring. De försäkringsföretag som meddelar privata kapitalförsäkringar omfattas av den generella uppgiftsskyldighet som följer av FAL samt av den skyldighet att lämna årliga uppgifter som följer av FFFS 2011:39 (se avsnitt 7.6.3). 
  
 Till följd av att avdragsrätten för pensionsförsäkringar och IPS avskaffades 2016 har annat sparande, såsom kapitalförsäkringar och ISK, kommit att få en allt större betydelse för det individuella spa- randet. Det årliga privata sparandet i kapitalförsäkringar uppgick år 2016 till cirka 57 miljarder medan det i slutet av år 2020 hade ökat till 101 miljarder.41 Ett sparande i en kapitalförsäkring är inte begrän- sat till att avse pensionssparande utan kan användas även för mer kortsiktiga behov. 
  
 Enligt utredningens mening är syftet med att samla in uppgifter om enskilda personers sparande i privata kapitalförsäkringar att ge en fullgod bild av hushållens balansräkningar. Det förhållandet att den registrerade försäkringstagaren i vissa fall inte är berättigad ersättning från försäkringen till följd av förmånstagarförordnande för någon annan såsom t.ex. en make, sambo eller barn bör inte hindra att uppgifterna ändå används för det nu aktuella statistiska ändamålet. Det är värt att notera att försäkringen inte kommer att dubbelredovisas i statistiken och att det i de fall förmånstagaren ingår i samma hushåll kommer att återspeglas på ett korrekt sätt på hushållsnivå. Kapitalförsäkringarna bör med hänsyn till sin särskilda karaktär särredovisas i statistiken. 
  
 Det är enligt utredningen även godtagbart att sådana kapitalför- säkringar som tecknats av juridiska personer med förmånstagar- förordnande för enskilda fysiska personer inte kommer att omfattas av statistiken. 
  
 41Uppgifter hämtade från Svensk Försäkrings statistikdatabas på följande webbplats: www.svenskforsakring.se/statistikdatabas. 
  
 244 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs och hur dessa ska samlas in och lagras 
  
 De uppgifter om privata kapitalförsäkringar som behövs motsvarar enligt utredningens uppfattning i tillämpliga delar de som ska samlas in när det gäller privata pensionsförsäkringar (jämfört med de som ska samlas in avseende tjänstepensionsförsäkringar, se avsnitten 7.6.3 och 7.6.4). Enligt utredningens uppfattning bör försäkringsföretag enligt försäkringsrörelselagen som har tillstånd för direkt livförsäkrings- rörelse avseende försäkringsklasserna I eller III åläggas en uppgifts- skyldighet avseende privata kapitalförsäkringar. Uppgifterna bör avse värden per den 31 december föregående år. Detta möjliggör såvitt utredningen kan bedöma för företagen att utnyttja de uppgifter som lämnas till de försäkrade per samma datum. Uppgifterna ska lagras av den statistikansvariga myndigheten på individnivå. Eftersom privata kapitalförsäkringar och privata pensionsförsäkringar sannolikt kom- mer att redovisas tillsammans av de uppgiftsskyldiga företagen bör den statistikansvariga myndigheten separera försäkringarna med angi- vande av typ av försäkring. 
  
 7.7Kryptotillgångar 
  
 Utredningens bedömning: Uppgifter om fysiska personers direkta innehav av kryptotillgångar ska inte ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Uppgifter om enskilda perso- ners innehav av finansiella derivatinstrument med kryptotill- gångar som underliggande tillgång och som handlas utanför reglerade marknader och handelsplatser ska inte heller ingå i stati- stiken över hushållens tillgångar och skulder. (Angående mot- svarande instrument som handlas på en reglerad marknad eller en handelsplats, se avsnitt 7.3.) 
  
 245 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 Direkta innehav av kryptotillgångar 
  
 Det finns ingen enhetlig definition av kryptotillgångar. Finansinspek- tionen använder den definition som följer av artikel 3.1 andra punkten 
  
 iden av  
 EU-kommissionen 
  föreslagna  
 MiCA-förordningen42 
  som lyder ”en digital återgivning av värde eller rättigheter som kan över- föras och lagras elektroniskt med hjälp av teknik för distribuerad liggare eller liknande teknik”.43 
  
 Riksbanken beskriver kryptotillgångar som ”digitala enheter som skapas och överförs mellan användare genom att kryptografiska beräkningar görs”.44 Med kryptografi menar Riksbanken studiet av metoder som används för att föra över information mellan en avsändare och en mottagare utan att en tredje part kan ta del av den. Det gör att informationen krypteras. Bara de som har rätt att ta del av informationen har den nyckel som gör att informationen kan förstås. 
  
 Den första och kanske mest kända kryptotillgången är Roberts som skapades 2009 av en okänd person eller grupp. Huvudsyftet var att möjliggöra betalningar över internet direkt mellan två parter, utan någon mellanhand. År 2019 fanns det omkring 2 000 olika slags kryptotillgångar. Även om efterfrågan på kryptotillgångar har ökat sedan dess är det samlade marknadsvärdet fortfarande litet. Det sam- mantagna marknadsvärdet för alla kryptotillgångar var dock ungefär så stort som Finlands BNP i maj 2019.45 
  
 Bitcoin, liksom de flesta kryptotillgångar bygger på s.k. block- kedjeteknik som innebär att varje block innehåller ett antal verifi- erade transaktioner. Betalningar utförs och nya kryptotillgångar skapas genom interaktioner mellan användarna själva, dvs. det finns ingen central utgivare och tillgångarna kontoförs inte heller i något centralt system. Systemet är på så sätt decentraliserat. Systemet styrs av ett protokoll, som bl.a. bestämmer hur data får delas mellan an- vändarna. 
  
 42COM(2020) 593 final Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om marknader för kryptotillgångar och om ändring av direktiv (EU) 2019/1937 där MiCA står för Markets in  
 Crypto-assets. 
  
 43Se Finansiella instrument med kryptotillgångar som underliggande tillgång, 2020,  
 FI-till- 
  syn 21, Finansinspektionen. 
  
 44Se Adams. G., Är Bitcoin och andra kryptotillgångar pengar?, 2008. Ekonomisk kom- mentar, nr 5. Sveriges riksbank. 
  
 45Se Kryptotillgångar – utveckling och perspektiv, statistik för euroområdet, se följande webb- plats:  
 euro-area-statistics.org/statistics-insights/crypto-assets. 
  
 246 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Systemet för kryptotillgångar bygger på anonymitet. När det gäller Bitcoin sparas transaktionerna i en öppen loggbok som är öppen för alla att läsa. Men det enda som syns i loggboken är en lång rad siffror och bokstäver som är kopplade till en enskild individ (pseudonymitet snarare än anonymitet) och där identiteten på den enskilde är svår att utröna. Värdet på en Bitcoin baseras inte på en fordran eller på någon underliggande tillgång, utan beror på utbudet och efterfrågan från användarna. 
  
 Utredningen bedömer att det är svårt, för att inte säga praktiskt taget omöjligt, att på ett systematiskt sätt samla in uppgifter om enskilda personers kryptotillgångar och värdet på desamma, särskilt då utredningen inte avser att föreslå att enskilda personer ska åläggas en uppgiftsskyldighet (se avsnitt 5.4). Utredningen lämnar således inte något förslag om att fysiska personers direkta innehav av krypto- tillgångar ska ingå i den nya statistiken. 
  
 Indirekt ägande av kryptotillgångar 
  
 På senare år har olika typer av finansiella instrument som följer prisrörelsen i kryptotillgångar introducerats. Den vanligaste formen av finansiella instrument som använder kryptotillgångar som under- liggande tillgång, är s.k. trackercertifikat. Innehavaren av ett tracker- certifikat kan ta del av prisutvecklingen på kryptotillgången utan att själv äga tillgången. Det rör sig således om ett indirekt ägande av kryptotillgången. Certifikaten kan ha en enskild kryptotillgång som underliggande tillgång eller en korg av flera kryptotillgångar. En emittent som ger ut trackercertifikat åtar sig att köpa och förvara kryptotillgångar som motsvarar den volym som utestående certifikat representerar. 
  
 Emittenterna av certifikaten står inte under Finansinspektionens tillsyn.46 De kryptotillgångar som utgör den underliggande tillgången i dessa instrument är inte reglerade tillgångar men certifikaten om- fattas av vissa bestämmelser, exempelvis behöver emittenten till- handahålla ett prospekt. 
  
 Finansinspektionen har genomfört en kartläggning av den sven- ska marknaden för certifikat med kryptotillgångar som underlig- 
  
 46Se Finansiella instrument med kryptotillgångar som underliggande tillgång, 2020,  
 FI-till- 
  syn 21, Finansinspektionen. 
  
 247 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 gande tillgång. Av den framgår att både svenska och utländska bolag har gett ut sådana instrument på den svenska marknaden. Investerare handlar framför allt med certifikat med Bitcoin som underliggande tillgång. Instrumentet handlas främst utanför handelsplatser men också på svenska handelsplatser och på  
 MTF-plattformar 
  i Europa. Ett antal banker och värdepappersbolag i Sverige erbjuder sina kun- der handel i certifikat med kryptotillgångar som underliggande till- gång. Dock rekommenderar de flesta av instituten inte instrumenten aktivt utan distributionen sker på kundens initiativ. I november 2020 var det enligt Finansinspektionen drygt 27 000 svenska konsu- menter som ägde denna typ av certifikat. Som mest uppgick antalet svenska investerande konsumenter till drygt 35 000. Detta var vid årsskiftet 2017/2018. 
  
 Eftersom en stor andel av certifikaten är onoterade är de svåra att värdera. Av de skäl som angetts ovan i fråga om direkta innehav av kryptotillgångar ska uppgifter om sådana onoterade certifikat inte ingå i den nya statistiken. 
  
 När det gäller noterade certifikat som handlas på svenska reglerade marknader eller handelsplattformar förhåller det sig dock annorlunda. Sådana certifikat kontoförs av Mejia på ett sådant sätt att det är möjligt att identifiera ägaren. Eftersom de är noterade finns också uppgifter om marknadsvärde tillgängliga. Certifikaten är dock svåra att särskilja från certifikat med andra typer av underliggande till- gångar såsom t.ex. olja, skog eller fastigheter. Dessa instrument om- fattas av den uppgiftsskyldighet som utredningen föreslår avseende noterade finansiella instrument (se avsnitt 7.3). Det kan dock näm- nas att certifikaten med kryptotillgångar som underliggande till- gångar inte är att anse som certifikat enligt definitionerna i 1 kap. 4 § lagen om värdepappersmarknaden. Enligt denna bestämmelse är de i stället att anse om finansiella derivatinstrument. Något undantag från den uppgiftsskyldighet som föreslås i avsnitt 7.3 i fråga om certi- fikat med kryptovaluta som underliggande tillgång ska enligt utred- ningen inte införas. 
  
 248 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 7.8Finansiella tillgångar i utlandet 
  
 Utredningens bedömning: Det saknas förutsättningar för att samla in uppgifter om finansiella tillgångar i utlandet på ett sådant sätt att statistiken över hushållens tillgångar och skulder blir tillförlitlig. 
  
 Behovet av uppgifter om finansiella tillgångar i utlandet 
  
 Frågan om reala tillgångar i utlandet har behandlats i avsnitt 6.5. Värdet på hushållens finansiella tillgångar i utlandet, exklusive fastig- heter och bostäder, kan antas uppgå till åtminstone hundratals miljarder kronor. Det vore därför önskvärt att kunna redovisa upp- gifter om hushållens innehav av dessa tillgångar i den nya statistiken. 
  
 Skatteverkets möjligheter att få del av uppgifter från utlandet 
  
 Som nämnts i avsnitt 6.5 finns det på beskattningens område en utbredd internationell samverkan i form av utbyte av upplysningar. Denna samverkan medför att Skatteverket lämnar samt får del av uppgifter om finansiella konton och saldo, ränta samt utdelning och vissa andra inkomster som betalas ut över dessa konton. Uppgifterna utbyts mellan EU:s medlemsländer, med USA enligt ett särskilt avtal benämnt FACTA, och med tredjeland som anslutit sig till gällande internationell överenskommelse. Som beskrivits i ovan nämnda av- snitt krävs det sannolikt bilaterala överenskommelser med berörda länder för att uppgifterna som Skatteverket får del av ska kunna användas för statistikändamål. Företrädare för Skatteverket har be- dömt att det är osannolikt att sådana överenskommelser om använd- ning för statistiska ändamål kommer att kunna nås. 
  
 Alternativa lösningar 
  
 Utöver det ovan beskrivna informationsutbytet inställer sig frågan om det skulle vara möjligt för den statistikansvariga myndigheten att in- hämta uppgifter om finansiella tillgångar i utlandet direkt från utländ- ska företag. Det framstår dock inte som rimligt att förvänta sig att 
  
 249 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 SOU 2022:51 
  
 t.ex. utländska banker och andra utländska finansiella företag på fri- villig väg skulle lämna ut uppgifter om individers finansiella tillgångar i utlandet till den statistikansvariga myndigheten. Detta eftersom utländska banker och andra finansiella företag troligtvis omfattas av motsvarande eller till och med strängare bestämmelser om banksekre- tess (tystnadsplikt) jämfört med vad som gäller för svenska finansiella företag, jfr avsnitt 7.2. 
  
 Det är inte heller möjligt att författningsreglera en uppgifts- skyldighet för utländska finansiella företag vad gäller deras verksam- het i utlandet. Som utredningen berör i avsnitt 5.4 avser inte heller utredningen att föreslå att enskilda personer ska vara skyldiga att lämna uppgifter för den officiella statistiken. 
  
 Under dessa förhållanden finns det inte förutsättningar för att samla in uppgifter om finansiella tillgångar i utlandet. 
  
 Utredningen har i avsnitten 6.5 och 6.6 tagit ställning mot att samla in uppgifter om reala tillgångar i utlandet och vissa varaktiga konsumtionsvaror från bouppteckningar. Det finns enligt utred- ningen inte skäl att göra någon annan bedömning i fråga om att samla in uppgifter om finansiella tillgångar i utlandet från boupp- teckningar. 
  
 250 
  
 8 Uppgifter om skulder 
  
 8.1Inledning 
  
 I detta kapitel finns utredningens överväganden och förslag vad gäller vilka kategorier av skulder som inhämtandet av uppgifter ska avse, vilka närmare uppgifter som ska samlas in avseende skulder och vem som ska lämna de uppgifter som behövs. Motsvarande över- väganden i fråga om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror finns i kapitel 6 och i fråga om finansiella tillgångar i kapitel 7. 
  
 I kommittédirektiven berörs möjliga framtida initiativ till någon form av skuldregister för att möta kreditgivares behov av en samlad bild av hushållens finansiella åtaganden, t.ex. vid kreditprövning. Regeringen utsåg i november 2021 en särskild utredare som bl.a. ska föreslå åtgärder som motverkar riskfylld kreditgivning och över- skuldsättning (dir. 2021:108). I uppdraget ingår även att föreslå ett system för skuldregister, om inte starka skäl talar emot det. Upp- draget ska redovisas senast den 3 maj 2023. 
  
 Om ett nationellt skuldregister hade funnits, skulle utredningens förslag i detta kapitel kunna inriktas på att uppgifter från detta register ska inhämtas. Med tanke på att ett sådant register inte finns på plats ännu och att ovanstående utredning ännu inte har lagt fram några författningsförslag om hur ett sådant register ska regleras, behöver dock utredningens förslag avse hur de aktuella uppgifterna kan inhämtas på något annat sätt. 
  
 Det finns i dag möjlighet för banker och andra finansiella insti- tut att utbyta information mellan sig om bl.a. lämnade krediter, betal- ningsförsummelser och kreditmissbruk för kreditupplysningsändamål utan hinder av den tystnadsplikt som annars gäller i verksamheten1 (5 a § kreditupplysningslagen [1973:1173]). Kreditupplysningslagen innehåller dock inte några bestämmelser om förpliktelser för före- 
  
 1Se avsnitten 5.3 och 7.2 angående den s.k. banksekretessen. 
  
 251 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 tag att inhämta kreditupplysningar eller utbyta någon viss infor- mation med andra företag för kreditupplysningsändamål. Olika kreditupplysningsföretag kan också tillämpa olika principer för vilka uppgifter som hämtas in och som sedan ingår i deras kreditupplys- ningar. Det kan få till följd att det saknas uppgifter om en individs krediter hos en viss kreditgivare eller att det bara lämnas uppgifter om de krediter som registrerats av de kreditgivare som är kunder hos kreditupplysningsföretaget. Enligt utredningens mening är det där- för inte tillräckligt att ålägga kreditupplysningsföretag en uppgifts- skyldighet avseende de uppgifter som företagen har tillgång till om enskilda fysiska personers skulder. Utredningen återkommer dock i kapitel 12 med förslag om ändringar i kreditupplysningslagen i syfte att möjliggöra samordningsvinster och minska den uppgiftslämnar- börda för finansiella företag som följer av förslagen i detta kapitel. 
  
 Utredningens överväganden och förslag avseende skulder delas in i kategorierna lån från Centrala studiestödsnämnden (CSN) (av- snitt 8.2), bostadslån (avsnitt 8.3), konsumtionslån (avsnitt 8.4) och skulder hos inkassoföretag (avsnitt 8.5). Därefter tar utredningen i avsnitt 8.6 ställning till inhämtande av uppgifter om skulder som över- lämnats till Kronofogdemyndigheten. Slutligen behandlar utred- ningen i avsnitten 8.7 och 8.8 inhämtande av uppgifter om skuldsaner- ing och vilka ekonomiska åtaganden som det inte ska samlas in uppgifter om. 
  
 Figur 8.1 nedan ger en översikt över utlåningen till svenska hus- håll på aggregerad nivå för 2021. 
  
 252 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 Figur 8.1 Utlåning till svenska hushåll 2021 
  
 Anm.: MFI är en förkortning av monetära finansinstitut som är ett uttryck som används i statistiska sammanhang men inte i lagstiftningen på finansmarknadens område . Det omfattar banker, bostadsinstitut, finansbolag, kommun- och företagsfinansierade institut, monetära värdepappersbolag och monetära investeringsfonder (penningmarknadsfonder). 
  
 Källa: Riksbanken och SCB. Uppgifterna avser utlåning per den 31 december 2021. 
  
 Som berörs i avsnitten 5.9, 6.1 och 7.1 ansvarar den statistikansvariga myndigheten för att bl.a. ta ställning till ändamålsenliga sätt att sammanfatta de variabler som berörs nedan, t.ex. vad gäller summa skulder och nettoförmögenhet (se även avsnitt 5.1). 
  
 8.2Lån från Centrala studiestödsnämnden 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers studielån enligt studiestödslagen (1999:1395) och äldre bestämmelser som enligt övergångsbestämmelserna till den lagen ska tillämpas även fortsättningsvis ska samlas in per den 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 253 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 De uppgifter som ska samlas in är 
  
 1.låntagarens personnummer, 
  
 2.lånetyp: studiemedel, studielån eller annuitetslån, 
  
 3.skuldbelopp, och 
  
 4.under året påförd ränta och avgifter samt betalda avgifter och årsbelopp, eller i förekommande fall årsavgift. 
  
 Uppgifterna ska hämtas in från Centrala Studiestödsnämnden (CSN) med stöd av 6 § statistikförordningen. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra storleken på lånet och övriga variabler enligt ovan per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 Utredningens bedömning: Uppgifter om fysiska personers kör- kortslån enligt förordningen (2018:1118) om körkortslån samt hemutrustningslån enligt den numera upphävda förordningen (1990:1361) om lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar ska inte samlas in och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Behovet av uppgifter om lån från CSN 
  
 Den 31 december 2021 hade cirka 1,7 miljoner fysiska personer en studieskuld till CSN med anledning av studielån.2 Den samlade studieskulden för samtliga dessa personer uppgick till cirka 252 mil- jarder kronor. Den samlade skulden avser de tre lånetyperna studie- medel (lån tagna före 1989), studielån (lån tagna mellan den 1 januari 1989 och den 30 juni 2001) och annuitetslån (lån tagna efter den 
  
 30juni 2001), inklusive uppsagda lån, lån avseende vilka skuldsanering pågår, avgifter och äldre lån3. På aggregerad nivå utgjorde studieskul- derna 5 procent av hushållens totala lån 2021 (se figur 8.1). 
  
 För att statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska bli rättvisande är det enligt utredningens uppfattning av stor betydelse att uppgifter om studieskulder samlas in och redovisas för sig. Studie- skulder skiljer sig i flera avseenden från bostadslån och konsum- tionslån (se avsnitten 8.3 och 8.4) bl.a. i fråga om återbetalningsvillkor 
  
 2CSN, Studiestödet 2021, En uppföljning av studiestödets utveckling och effekter, rapport 2022:3. 
  
 3Äldre lån är lån enligt studiehjälpsreglementet, beviljade  
 1964–1973 
  för studier på gymnasie- nivå. 
  
 254 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 och utlåningsränta. Generellt löper studieskulder med en lägre ränta4 än andra lån men är till skillnad från annan skuldränta inte avdragsgill i deklarationen. Genom att särredovisa studieskulderna i förhållande till andra skulder i statistiken är det möjligt att vid t.ex. forskning använda uppgifter som endast avser studieskulder vid undersök- ningar av sambandet mellan å ena sidan studier och å andra sidan in- komst- och förmögenhetsutveckling. 
  
 CSN lämnar också körkortslån och har fram till 1 januari 2022 även lämnat hemutrustningslån. Ett körkortslån uppgår till maxi- malt 15 000 kronor och hade fram till den 1 oktober 2020 beviljats till 17 500 personer. Över 60 procent av dessa var utländska med- borgare. 
  
 I fråga om hemutrustningslån upphörde förordningen om lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar att gälla per den 1 januari 2022.5 Hemutrusningslån lämnades dessförinnan till nyanlända flyktingar och vissa andra utländska medborgare som beviljats uppehållstillstånd. Efterfrågan på denna typ av lån samvarie- rar således i hög grad med flyktingströmmar. År 2019 fick CSN drygt 5 300 ansökningar om hemutrustning. Det var en minskning med 45 procent jämfört med 2018.6 Eftersom lånebeloppen för hem- utrustning och körkort oftast är små och antalet personer som får lånen successivt har minskat samt i mindre mån avser personer som är folkbokförda i Sverige bedömer utredningen att uppgifter om dessa lån inte ska samlas in till statistiken. 
  
 Olika bestämmelser för återbetalning av studielån 
  
 Återbetalning av olika typer av studielån sker för närvarande bero- ende av när lånet togs enligt följande klassificering: 
  
 (1)lån tagna efter den 30 juni 2001 – annuitetslån, 
  
 (2)lån tagna mellan den 1 januari 1989 och den 30 juni 2001 – studielån, och 
  
 (3)lån tagna före den 1 januari 1989 – s.k. återbetalningspliktiga studiemedel. 
  
 4Ränta löper inte på återbetalningspliktiga studiemedel. Dessa lån räknas i stället upp med ett s.k. regleringstal. 
  
 5Se förordningen (2021:1260) om upphävande av förordningen (1990:1361) om lån till hem- utrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar. 
  
 6CSN, Lånekontraktspersoner - uppdrag i 2020 års regleringsbrev, december 2020. 
  
 255 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bestämmelser om återbetalning av studielån tagna efter den 30 juni 2001 (annuitetslån) finns i studiestödslagen. Enligt övergångs- bestämmelserna till denna lag gäller den äldre studiestödslagen (1973:349) fortfarande i fråga om studiestöd som avser tiden före den 1 juli 2001. 
  
 Genom lagen (1988:877) om ändring i studiestödslagen (1973:349) infördes en reglering av studielån som gällde under tiden den 1 januari  
 1989–30 
  juni 2001. Enligt övergångsbestämmelserna till denna ändringslag ska äldre föreskrifter fortfarande gälla i fråga om studiestöd som avser tiden före den 1 januari 1989. Den äldre studie- stödslagen tillämpas således fortfarande när det gäller återbetalning av studielån och återbetalningspliktiga studiemedel. 
  
 Studerande som i dag tar nya studielån får sina lån i form av annuitetslån enligt bestämmelserna i den nu gällande studiestöds- lagen. Det är således endast annuitetslånen som ökar i antal medan antalet studielån och återbetalningspliktiga studiemedel tagna före den 1 juli 2001 minskar allteftersom dessa lån slutbetalas eller av- skrivs. En låntagare kan ha flera olika typer av studielån beroende på när låntagaren har studerat med studiemedel. De allra flesta, cirka 1 498 000 låntagare, har annuitetslån. Relativt många låntagare, cirka 212 000, har studielån och endast cirka 35 000 låntagare har åter- betalningspliktiga studiemedel.7 
  
 För varje lånetyp finns vissa särskilda återbetalnings- och trygg- hetsregler som under vissa förutsättningar kan ge möjlighet till bl.a. nedsättning och avskrivning. Det belopp som ska betalas under ett år kallas årsbelopp för de två nyaste lånetyperna och årsavgift för den äldsta lånetypen. Det följer inte några krav på ränteskillnads- ersättning när en låntagare betalar in extra eller återbetalar hela lånet i förtid. 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs, hur de ska samlas in och lagras 
  
 För att kunna knyta ett studielån till en viss individ (och i sin tur ett hushåll) behövs uppgifter om låntagaren med angivande av person- nummer. Eftersom studielånen är av olika karaktär och har olika vill- kor beroende på när lånet togs, bör även en uppgift om vilken typ av 
  
 7CSN, Studiestödet 2021, En uppföljning av studiestödets utveckling och effekter, rapport 2022:3, s. 107. 
  
 256 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 lån det är fråga om samlas in. De olika typerna av lån utgörs av återbetalningspliktiga studiemedel, studielån eller annuitetslån. 
  
 Den uppgift som är av enskilt störst intresse bör vara storleken på den utestående skulden. Uppgifterna bör samlas in per den 31 december varje år. Därigenom kan, såvitt utredningen kan be- döma, arbetet med att lämna uppgifterna samordnas med arbetet med att lämna årsbesked till låntagarna. Det är också av intresse vil- ken förändring av skuldbeloppet som har skett under det aktuella året. Sådana beräkningar kan ske med hjälp av att följande uppgifter samlas in: påförd ränta och avgifter samt betalda avgifter och års- belopp eller i förekommande fall årsavgift. 
  
 Enligt utredningens uppfattning bör insamlingen omfatta alla studielån för vilka låntagaren är betalningsansvarig oavsett om lån- tagaren har påbörjat återbetalning av lånet eller inte. Endast lån som har eftergivits eller som låntagaren av något annat skäl inte längre är betalningsansvarig för, t.ex. på grund av preskription, ska exkluderas från insamlingen. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska begära ut de nu aktuella uppgifterna från CSN med stöd av bestämmelsen i 6 § statistik- förordningen. 
  
 De ovannämnda variablerna ska lagras av den statistikansvariga myndigheten per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 8.3Bostadslån 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers bostads- krediter som är förenade med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt eller liknande rätt (s.k. bostadslån), ska samlas in per den 31 december varje år och ingå som underlag till stati- stiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in om respektive lån är 
  
 1.samtliga låntagares personnummer, 
  
 2.lånenummer,  
 avtals-ID 
  eller den individuella beteckning i övrigt som långivaren använder i fråga om det aktuella lånet, 
  
 3.lånets utestående nominella belopp och förfallodatum, 
  
 4.startdatum och åtagandebelopp vid startdatum, 
  
 5.överenskommen årlig ränta i procent vid rapporterings- tillfället, räntejusteringsdatum och räntebindningstid, 
  
 257 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 6.amorteringstyp: rak amortering eller annuitet, och stor- leken på den senaste amorteringen, 
  
 7.den säkerhet som lämnats för lånet i form av inteckning i fast egendom eller tomträtt, eller pant i bostadsrätt samt uppgift om säkerhetens fastighetsbeteckning eller geografiska placering, och 
  
 8.långivarens organisationsnummer. 
  
 Uppgifterna ska samlas in genom att följande slags företag åläggs en uppgiftsskyldighet 
  
 –svenska kreditinstitut enligt lagen om bank- och finansier- ingsrörelse, 
  
 –utländska kreditinstitut som driver verksamhet i Sverige genom filial enligt samma lag, och 
  
 –företag som har fått tillstånd att lämna bostadskrediter enligt lagen (2016:1024) om verksamhet med bostadskrediter (bo- stadskreditinstitut). 
  
 Ovanstående institut ska också lämna uppgifter om bostads- krediter som överlåtits till  
 icke-uppgiftsskyldiga 
  företag och som institutet har åtagit sig att administrera. Med att administrera i förhållande till låntagaren avses att företaget tar emot betalning av ränta och amortering för lånet från låntagaren. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra storleken på bostadslånet samt övriga variabler enligt ovan per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 Behovet av uppgifter om bostadslån 
  
 Köp av en egen bostad är i många fall den största investeringen ett hushåll gör. För att finansiera köpet måste hushållet i regel ta ett bostadslån. På aggregerad nivå utgjorde utlåningen från monetära finansinstitut, bostadskreditinstitut och alternativa investerings- fonder8 till hushåll för bostadsändamål cirka 78 procent av den totala utlåningen till hushållen (se figur 8.1). Bostadslånen utgör alltså en 
  
 8De alternativa investeringsfonder som ingår i Finansmarknadsstatistiken är kopplade till bostadskreditinstitut och har tillgångar som i huvudsak består av bostadslån. 
  
 258 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 övervägande del av de svenska hushållens totala skulder och har där- igenom en särställning i förhållande till andra hushållsskulder. Lånen har dessutom vissa specifika egenskaper. Till skillnad från ett blanco- lån tas ett bostadslån med den egna bostaden som säkerhet. Bostads- lånet kan därför ges till en lägre ränta. 
  
 De företag som har tillstånd från Finansinspektionen för att lämna bostadslån (se vidare nedan) omfattas av en särskild reglering (s.k. makrotillsynsinstrument) som syftar till att öka motståndskraf- ten hos det finansiella systemets kunder, dvs. hushåll och  
 icke-finan- 
  siella företag. Regleringen består bl.a. av bestämmelser om bolånetak och amorteringskrav. Bolånetaket begränsar låntagarens belånings- grad, dvs. bostadslånets storlek i relation till bostadens marknads- värde, till maximalt 85 procent (Finansinspektionens allmänna råd, FFFS 2016:33). Vidare finns det villkor för till vilken lägsta möjliga nivå som långivaren får erbjuda låntagaren att amortera. Vid en tillämpning av de nuvarande amorteringskraven (FFFS 2016:16) blir storleken på hushållens amorteringar beroende av belåningsgrad och skuldkvot, bolånet i relation till inkomst före skatt. 
  
 För att statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska bli rättvisande och för att den ska kunna användas för de ändamål som har beskrivit i kapitel 3, bör uppgifter om fysiska personers bostads- lån samlas in och redovisas särskilt. Med bostadslån avser utred- ningen sådana bostadskrediter som är förenade med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt eller liknande rätt, eller som är förenade med motsvarande rätt i byggnad som inte hör till en fastig- het. Denna definition motsvarar den som anger vilka krediter som ska omfattas av amorteringskrav enligt 6 kap. 3 b § lagen om bank- och finansieringsrörelse. 
  
 I Finansinspektionens ovan nämnda föreskrifter om amorter- ingskrav undantas utlåning som lämnas mot säkerhet i en lantbruks- enhet enligt fastighetstaxeringslagen. Lantbruksenhet är jord- och skogsbruksfastigheter som beskattas som enskild näringsverksam- het. Det är enligt utredningens mening angeläget att uppgifter om skulder som är kopplade till jord- och skogsbruksfastigheter ingår i statistiken över hushållens tillgångar och skulder (se avsnitt 5.7). Utredningen föreslår därför inte något motsvarande undantag som i Finansinspektionens föreskrifter när det gäller uppgiftsskyldighet i fråga om bostadslån för den nya statistiken. Till följd av det sagda 
  
 259 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 kommer även andra lån än de som i vanlig mening definieras som bostadslån att omfattas av denna del av statistiken. 
  
 Sedan införandet av bolånetaket som beskrivits ovan finansierar långivarna i regel högst 85 procent av inköpspriset genom bostads- lån. Resterande del måste bostadsköparen finansiera på annat sätt. Detta sker oftast genom att bostadsköparen betalar med egna medel eller genom blancolån. Blancolån behandlas i avsnitt 8.4. 
  
 Skulder genom bostadsrättsföreningar ska inte samlas in 
  
 Utöver bostadslån har hushåll som bor i bostadsrätter i de flesta fall indirekta skulder genom bostadsrättsföreningars lån, vars ränte- utgifter och amorteringar avspeglas i föreningens månadsavgifter. Föreningarnas skuldsättning har ökat över tid och nybildade för- eningar är generellt mer skuldsatta än äldre föreningar. Förening- arnas samlade lån uppgick till drygt 450 miljarder kronor 2018.9 Det finns dock stora variationer i skuldsättning mellan olika föreningar. 
  
 Genom föreningens lån är medlemmarna exponerade mot flera olika risker. Om räntorna stiger ökar föreningens utgifter. Det inne- bär att föreningar med höga skulder kan behöva höja månadsavgif- terna för att behålla samma underhållsstandard och amorteringstakt. Ökade avgifter för bostadsrätten sammanfaller sannolikt med ökade utgifter för hushållets egna bostadslån, vilket kan medföra att en- skilda hushåll får det svårt att betala för sin bostad. Det är ovanligt att en bostadsrättsförening fallerar på sina skulder. Om det skulle inträffa och fastigheten säljs omvandlas bostadsrätterna till hyres- rätter och bostadsrättsinnehavarna gör en ekonomisk förlust avse- ende bostadsrättens värde. Det skulle också innebära att bostads- rättsinnehavarens bostadslån måste omvandlas till ett blancolån med betydligt högre räntor som följd. För den enskilde kan det få stora privatekonomiska konsekvenser. 
  
 Det kan därför finnas skäl att samla in uppgifter om enskilda bostadsrättsinnehavares respektive andel av bostadsrättsföreningens lån. Uppgifter om föreningarnas skulder kommer dock inte att fin- nas i det nya bostadsrättsregistret. För att kunna redovisa fören- ingarnas skulder i den nya statistiken skulle i stället respektive för- 
  
 9Lidberg, A., Bostadsrättsföreningars ekonomi och finansiell stabilitet, 2018. Ekonomisk kommentar, nr 4, Sveriges riksbank. 
  
 260 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 ening behöva åläggas en periodisk uppgiftsskyldighet. Det framstår enligt utredningens mening inte som rimligt för vare sig för- eningarna eller den statistikansvariga myndigheten. 
  
 Banker och andra kreditinstitut har visserligen i förekommande fall uppgifter om en förenings skuldsättning. Uppgifterna hämtas dock in i samband med att ett bostadslån beviljas till en medlem i föreningen och ger därför endast en ögonblicksbild av skulderna vid utlåningstillfället. Hur föreningens skuldsättning förändras under bostadslånets löptid fångas med andra ord inte. Utredningen bedö- mer därför att uppgifter om bostadsrättsföreningarnas skulder inte ska samlas in till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Såvitt utredningen kan bedöma framstår det dessutom som rimligt att i de flesta fall anta att den aktuella föreningens skulder speglas i månadsavgifterna på så sätt att högre kostnader för räntor och avgif- ter leder till högre avgifter, vilka i sin tur återspeglas i marknads- värdet på bostadsrätten. 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs 
  
 De uppgifter som inledningsvis behövs avseende enskilda bostadslån är sådana uppgifter som möjliggör att ett visst lån kan knytas till en eller flera låntagare. Det rör sig om samtliga låntagares personnum- mer. För att möjliggöra studier av lånets utveckling över tid bör låne- nummer,  
 avtals-ID 
  eller den individuella beteckning i övrigt som långivaren använder i fråga om det aktuella lånet samlas in. Denna uppgift tillsammans med uppgift om långivarens organisationsnum- mer bör enligt utredningens uppfattning göra uppgifterna om lånet unika. 
  
 För att ge en rättvisande bild av hushållens bostadslån är den enskilt viktigaste variabeln uppgift om lånets storlek, dvs. lånets ute- stående nominella belopp. Om det finns fler än en låntagare, får lånets utestående nominella belopp fördelas lika mellan dessa. 
  
 Uppgifterna bör enligt utredningens uppfattning samlas in per den 31 december varje år. Utredningen anser att det är tillräckligt att inhämta uppgifterna en gång per år med tanke på att bostadslån ofta löper under lång tid. 
  
 Enligt utredningens mening bör insamlingen till statistiken om- fatta alla bostadslån för vilka en låntagare är betalningsskyldig och 
  
 261 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 endast utesluta uppgifter om sådana lån som eftergivits eller för vilka betalningsansvaret av något annat skäl inte längre kvarstår, t.ex. på grund av preskription. 
  
 Även andra uppgifter om enskilda personers bostadslån som är av intresse att studera bör enligt utredningens uppfattning samlas in. Dessa uppgifter avser lånets löptid genom uppgift om förfallodatum, amorteringstyp: rak amortering eller annuitet, överenskommen årlig ränta i procent, räntejusteringsdatum och räntebindningstid. 
  
 Härutöver vore det önskvärt att uppgifter om huruvida lånet om- fattas av något amorteringskrav och i sådant fall till följd av vilken eller vilka regleringar samlas in. Enligt uppgift från Bankföreningen finns dock inte alltid uppgifter om huruvida ett lån omfattas av amor- teringskrav samlat på ett strukturerat sätt. Enligt utredningen ska i stället uppgifter om lånets startdatum, åtagandebelopp vid start- datum och storleken på den senaste amorteringen samlas in. Genom dessa uppgifter tillsammans med uppgifter om säkerhet (se vidare nedan) och inkomst är det möjligt att göra uppskattningar av före- komsten av amorteringskrav och vilket eller vilka regleringar som styr lånen. 
  
 Även uppgifter om den eller de säkerheter som är kopplade till kre- diten bör samlas in. Uppgifterna bör avse om det är fråga om inteck- ning i fast egendom eller tomträtt eller pant i bostadsrätt och upp- gifter om säkerhetens geografiska placering. Om säkerheten består av fast egendom bör en uppgift om fastighetsbeteckning samlas in och i annat fall säkerhetens geografiska placering. På så sätt bör säkerheten kunna matchas med de tillgångar som redovisats avseende enskildas reala tillgångar, se avsnitten 6.3 och 6.4. 
  
 Enligt utredningens uppfattning bör inte några andra detaljerade uppgifter om säkerheten samlas in till denna del av den nya stati- stiken. Skälet till detta är intresset av att minska uppgiftslämnarbör- dan för långivarna. Uppgifter om bl.a. säkerhetens värde bör i stället kunna hämtas från den insamlade statistiken avseende enskildas reala tillgångar. 
  
 262 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 Hur uppgifterna ska samlas in och lagras 
  
 Bolånemarknaden domineras i dag av åtta s.k. monetära finans- institut (cirka 95 procent).10 Dessa utgörs i huvudsak av svenska banker och kreditmarknadsföretag som i lagen om bank- och finan- sieringsrörelse tillsammans benämns kreditinstitut. På marknaden finns dock andra slags kreditinstitut än svenska, inklusive sådana utländska kreditinstitut som driver verksamhet i Sverige genom filial, såsom Danske Bank A/S, och Nordea Bank Abp. På senare tid har dock de nämnda utländska kreditinstituten etablerat svenska s.k. hypoteksbolag, dvs. svenska kreditmarknadsföretag, från vilka den huvudsakliga nyutlåningen sker. 
  
 Banker finansierar traditionellt sett sina bostadslån genom att ge ut säkerställda obligationer. Sedan den 1 januari 2017 finns det också möjlighet för andra kreditgivare än kreditinstitut att ge bostadslån till hushåll under förutsättning att de har fått tillstånd enligt lagen om verksamhet med bostadskrediter (bostadskreditinstitut). Till följd av att det tillkommit nya aktörer på marknaden för bostadslån har också nya finansieringsformer kommit att tillämpas. Dessa byg- ger på överlåtelse av bostadslån till bolånestrukturer utanför banker- nas och bostadskreditinstitutens balansräkningar. Det kan ske på ett antal olika sätt, exempelvis genom bolånefonder, AIF:er (se även avsnitt 7.4), s.k. värdepapperisering eller försäljning av portföljer med bostadslån till bolag inom eller utom en bankkoncern. Lån- tagaren märker sällan någon skillnad mellan dessa nya finansierings- former jämfört med traditionell finansiering i form av säkerställda obligationer eftersom den ursprungliga långivaren vanligtvis behåller själva administrationen av bostadslånen, dvs. hanteringen av amor- teringar och räntebetalningar i förhållande till låntagarna.11 I dessa fall får det antas att skuldebreven kvarlämnats hos långivaren. 
  
 Försäljning av skuldebrev förutsätter som huvudregel s.k. tradi- tion, för att transaktionen ska vara gällande mot överlåtarens bor- genärer. Med tradition avses att ett skuldebrev överlämnas till för- värvaren som erhåller s.k. sakrättsligt skydd mot säljarens borge- närer genom att få skuldebrevet i sin besittning. För transaktioner där en bank, ett kreditmarknadsföretag eller ett värdepappersinstitut säljer löpande skuldebrev finns det dock i 2 kap. 22 § andra stycket 
  
 10Se prop. 2015/16:89 s. 14. 
  
 11Engström, N., Nya utmanare på bolånemarknaden – Ökad konkurrens och möjlig ränte- press, 2020. Ekonomisk kommentar, nr 1, Sveriges riksbank. 
  
 263 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 lagen om skuldebrev ett undantag från det s.k. traditionskravet. En sådan transaktion blir enligt bestämmelsen gällande mot överlåta- rens borgenärer även om skuldebrevet kvarlämnats för förvaring hos banken, företaget eller institutet. I lagens förarbeten anges att det inte utgör något hinder att tillämpa bestämmelsen om banken i anslutning till förvaringen även åtagit sig viss förvaltning avseende värdepappren (prop. 2000/01:19 s. 24). 
  
 I augusti 2021 hade 22 företag tillstånd från Finansinspektionen enligt lagen om verksamhet med bostadskrediter. Av dessa s.k. bo- stadskreditinstitut hade sju stycken rätt att ge ut bostadslån till hus- håll. Övriga institut har inte tillstånd att ge ut bostadslån men har rätt att förmedla sådana lån. 
  
 Bostadskreditinstitutens utlåning till svenska hushåll är än så länge liten i förhållande till de totala utstående bostadslånen. Utlå- ningen uppgick i januari 2021 till 0,8 procent av de totala bostads- lånen.12 Instituten konkurrerar dock med låga räntor och växer snabbt. Utlåningen ökade från 26 till knappt 48 miljarder kronor från andra kvartalet 2020 till utgången av 2021.13 Instituten kan där- för bli allt viktigare för att ge en fullgod bild över hushållens skulder. 
  
 Det är angeläget att statistiken över hushållens bostadslån blir så heltäckande som möjligt, särskilt mot bakgrund av bostadslånens betydelse för hushållens ekonomi och lånens andel av hushållens totala skuldsättning. Det räcker därför inte att samla in uppgifter från de största aktörerna på marknaden. Samtliga de finansiella insti- tut som ger ut bostadslån på den svenska marknaden bör därför åläggas en uppgiftsskyldighet inklusive de utländska kreditinstitut som bedriver verksamhet i Sverige genom filial, även om denna verk- samhet minskar i betydelse sedan etableringen av vissa hypoteks- bolag (se ovan). 
  
 Dessa institut kan i sin tur överlåta bostadslån, inte sällan till bolag inom samma koncern. Genom sådana finansieringsupplägg följer en mängd olika finansiella företag som förvärvat portföljer av bostadslån. Det framstår enligt utredningen inte som praktiskt genomförbart att samla in uppgifter om bostadslån från dessa aktörer. Det bör i stället vara de institut som har lämnat bostadslånet som åläggs en uppgifts- skyldighet. Det rör sig om svenska kreditinstitut enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse och utländska kreditinstitut som dri- 
  
 12Finansmarknadsstatistiken, juli 2021. 
  
 13Finansinspektionen, Bankbarometern, den 6 april 2022. 
  
 264 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 ver verksamhet i Sverige genom filial samt kreditgivare som fått tillstånd enligt lagen om verksamhet med bostadskrediter (bostads- kreditinstitut). För att lån som överlåtits till  
 icke-uppgiftsskyldiga 
  företag i så stor utsträckning som möjligt ska omfattas av statistiken ska de uppgiftsskyldiga instituten även lämna uppgifter om admi- nistrerade lån som överlåtits till  
 icke-uppgiftsskyldiga 
  företag. 
  
 Det finns enligt utredningen ingenting som hindrar att upp- gifterna i praktiken rapporteras av ett företag (t.ex. inom en bank- koncern) för någon annans räkning. Ansvaret för att uppgifterna lämnas till den statistikansvariga myndigheten ska dock åligga ovan nämnda institut som har lämnat och som åtagit sig att administrera bostadslånen. 
  
 Storleken på bostadslånet och resterande variabler enligt ovan ska lagras av den statistikansvariga myndigheten per den 31 december varje år på individnivå. Uppgifterna om storleken på bostadslånet ska, som nämnts ovan, fördelas lika på antalet låntagare. En sådan bearbetning möjliggörs av att uppgifter om samtliga låntagare ska samlas in. 
  
 8.4Konsumtionslån 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers konsum- tionslån, dvs. krediter som inte är förenade med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt eller liknande rätt ska samlas in per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in om respektive lån är 
  
 1.samtliga låntagares personnummer, 
  
 2.lånenummer,  
 avtals-ID 
  eller den individuella beteckning i övrigt som långivaren använder i fråga om det aktuella lånet, 
  
 3.åtagandebelopp vid startdatum, 
  
 4.lånets utestående nominella belopp och förfallodatum, 
  
 5.lånetyp: blancolån, objektslån, kort- eller kontokredit, depå- kredit, eller annan fakturakredit, 
  
 6.årlig ränta i procent vid rapporteringstillfället, 
  
 7.amorteringstyp: rak amortering eller annuitet, och stor- leken på den senaste amorteringen, 
  
 265 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 8.i förekommande fall, den säkerhet som lämnats för lånet i form av värdepapper, fordon eller annat, och 
  
 9.långivarens organisationsnummer. 
  
 Uppgifterna ska samlas in genom att följande slags företag åläggs en uppgiftsskyldighet 
  
 –svenska kreditinstitut enligt lagen om bank- och finansierings- rörelse, 
  
 –utländska kreditinstitut som driver verksamhet i Sverige genom filial enligt samma lag, 
  
 –värdepappersbolag som har tillstånd att lämna kunder kredit enligt lagen om värdepappersmarknaden, och 
  
 –svenska och utländska företag som har tillstånd enligt lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter (kon- sumentkreditinstitut). 
  
 Ovanstående institut ska också lämna uppgifter om sådana lån som överlåtits till icke uppgiftsskyldiga företag och som insti- tutet åtagit sig att administrera i förhållande till låntagaren. Med att administrera i förhållande till låntagaren avses att institutet tar emot betalning av ränta och amortering för lånet från låntagaren. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra storleken på lånet och övriga variabler enligt ovan per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år på individnivå. 
  
 Behovet av uppgifter om konsumtionslån 
  
 Utöver bostadslån och studielån består de svenska hushållens skulder till stor del av s.k. konsumtionslån. Det finns inte någon entydig defi- nition av begreppet. I SCB:s statistik definieras konsumtionslån som lån utan säkerhet där t.ex. konto- och kortkrediter, privatlån och handpenningslån, men inte s.k. snabblån, eller högkostnadskrediter, ingår. I Riksbankens Finansmarknadsstatistik definieras konsum- tionslån som lån utan säkerhet till hushåll som inte är företagarhus- håll. Finansinspektionen har en bredare definition som innebär att alla lån som inte har en bostad som säkerhet utgör ett konsumtionslån. 
  
 266 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 För att den nya statistiken ska ge en så heltäckande bild som möjligt över hushållens skulder bör en så bred definition som möjligt tillämpas. Utredningen definierar därför konsumtionslån som kre- diter som inte är förenade med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt eller liknande rätt (se avseende bostadslån i avsnitt 8.3). Något undantag för skulder som tagits av en fysisk person som bedriver enskild näringsverksamhet föreslås inte (jfr avsnitt 5.7). 
  
 På aggregerad nivå utgjorde konsumtionslånen cirka 16 procent av hushållens totala lån 2021. Här ingår dock inte lån från konsu- mentkreditinstitut, s.k. högkostnadskrediter. Dessa uppgick vid utgången av december 2021 till cirka 6 miljarder kronor.14 
  
 Trots att konsumtionslånen endast utgör en mindre andel av hushållens totala lån uppgår räntor och amorteringar på dessa lån till mer än hälften av de totala lånebetalningarna.15 Det beror på att konsumtionslån har högre räntor och en snabbare amorteringstakt än bostadslån. Hushållens lån till konsumtion har vuxit snabbt det senaste decenniet. Enligt Finansinspektionens rapport Svenska kon- sumtionslån i oktober 2020 har efterfrågan på större blancolån ökat främst som en följd av den starka konjunkturen och de låga räntorna. Även stigande bostadspriser och regleringar av bostadslånemark- naden kan enligt inspektionen ha bidragit till ökningen. Inspek- tionen anger även att räntebärande fakturaköp har ökat de senaste åren, vilket sammanfaller med en ökad  
 e-handel 
  och att individer ofta gör fakturaköp eller betalar med konto- och kortkrediter. I inspek- tionens rapport i november 202116 framgår att konsumtionslånen sjönk under  
 covid-19-pandemin 
  2020 för att återigen öka i tillväxt- takt under hösten 2021. 
  
 Med den stora tillgången till konsumtionslån ökar risken att en person hamnar i skuldspiraler och att ett litet lån snabbt växer till en stor skuld. Konsumtionslån kan således påverka enskilda fysiska per- soners ekonomi negativt. Finanskrisen visade också hur en åtstram- ning av utbudet på konsumtionslån snabbt kan förstärka ett fall i hushållens konsumtion och aggregerad efterfrågan.17 Uppgifter om 
  
 14Uppgifter till utredningen från Finansinspektionen, utredningens dnr Komm2022/00171/  
 Fi2021:02-5. 
  
 15Finansinspektionen, Svenska konsumtionslån, den 1 oktober 2020. 
  
 16Finansinspektionen, Svenska konsumtionslån, den 17 november 2021. 
  
 17Se t.ex. Benmelech, E., Meisenzahl, R.R. och Ramcharan, Smith, The real effects of liquidity during the financial crisis: Evidence from automobiles. The Quarterly Journal of Economics, 2017, 132(1), s.  
 317–365. 
  
 267 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 konsumtionslån bör därför samlas in med kvartalsfrekvens för att ingå i den nya statistiken. 
  
 Kretsen av berörda uppgiftslämnare 
  
 Tillståndsplikt 
  
 Uppgiftsskyldighet avseende fysiska personers konsumtionslån bör enligt utredningens mening i första hand knytas till de företag som lämnar lånet. Som huvudregel krävs tillstånd från Finansinspektio- nen eller en motsvarande myndighet i ett annat land inom EES än Sverige för att yrkesmässigt lämna eller förmedla krediter till fysiska personer. 
  
 Aktörerna på marknaden för konsumtionslån varierar stort i stor- lek och omsättning. Det beror på att vissa företag endast erbjuder krediter, medan andra företag erbjuder ett mer varierat utbud av finansiella tjänster. Kreditgivare som tillhandahåller krediter till fysiska personer har i huvudsak antingen tillstånd som 
  
 –bank eller kreditmarknadsföretag, dvs. kreditinstitut, enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse, eller 
  
 –konsumentkreditföretag enligt lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter. 
  
 I vissa fall rör det sig om utländska banker, i huvudsak sådana banker som har hemvist inom andra länder inom EES, som driver verk- samhet i Sverige genom en filial men även vissa andra utländska kreditinstitut. Bland de utländska banker som driver verksamhet genom filial i Sverige kan nämnas Danske Bank A/S, DNB ASA och Nordea Bank Abp. 
  
 Även värdepappersbolag enligt lagen om värdepappersmark- naden och betalningsinstitut enligt lagen om betaltjänster kan under vissa förutsättningar lämna krediter till fysiska personer. Såväl värde- pappersbolag som betalningsinstitut omfattas av tillståndsplikt. 
  
 Det förekommer även att krediter överlåts till andra icke till- ståndspliktiga företag och till företag som bedriver inkassoverksam- het enligt inkassolagen (1974:182). Eftersom uppgifterna om kredi- ten i de flesta fall inte finns kvar hos den ursprunglige kreditgivaren 
  
 268 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 bör, om möjligt, förvärvaren åläggas en uppgiftsskyldighet (se vidare om uppgiftsskyldighet för inkassoföretag i avsnitt 8.5). 
  
 I det följande beskrivs de olika kategorierna av kreditgivare och vilka krediter de lämnar. 
  
 Kreditinstitut 
  
 Ett kreditinstitut är enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse en bank eller ett kreditmarknadsföretag (1 kap. 5 § 10). I bankernas huvudsakliga verksamhet ingår bl.a. att bevilja krediter till allmän- heten. I kategorin banker finns såväl bankaktiebolag av olika storlek, medlemsbanker och mindre lokala och regionala sparbanker (1 kap. 5 § 2 samma lag). Antalet företag med tillstånd från Finansinspek- tionen i respektive kategori uppgick i september 2022 till 41 bank- aktiebolag, två medlemsbanker och 44 sparbanker. 
  
 Ett kreditmarknadsföretag är ett företag som driver tillstånds- pliktig finansieringsrörelse (1 kap. 4 och 5 §§ samma lag). I finan- sieringsrörelse ingår näringsverksamhet som har till ändamål att bl.a. lämna kredit och ställa säkerhet för kredit eller i finansieringssyfte förvärva fordringar eller upplåta lös egendom till nyttjande (leasing). 
  
 I september 2022 fanns det 32 svenska kreditmarknadsföretag med tillstånd från Finansinspektionen. 
  
 Konsumentkreditinstitut 
  
 I syfte att stärka konsumentskyddet vid kreditgivning från s.k. snabblåneföretag infördes i juli 2014 ett krav på att företag som dri- ver verksamhet med konsumentkrediter ska ha tillstånd från Finans- inspektionen. Något sådant krav för företag som ägnar sig åt kredit- givning till konsumenter utan att ta emot återbetalningspliktiga medel fanns inte tidigare. Bestämmelserna infördes i lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter. Företag med ett tillstånd enligt den lagen kallas konsumentkreditinstitut (informellt även benämnda snabblåneinstitut). 
  
 Från tillståndsplikt undantas verksamhet med konsumentkre- diter som drivs med tillstånd enligt andra författningar, t.ex. lagen om bank- och finansieringsrörelse. Något krav på tillstånd finns inte heller för icke finansiella företag som i sin verksamhet tillhandahåller 
  
 269 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 konsumentkrediter som ett underordnat led i affärsverksamheten. Det innebär t.ex. att ett företag som tillhandahåller finansiering i samband med avsättning av tjänster som erbjuds, eller varor som framställs eller säljs, undantas från tillståndsplikt. Därmed undantas konsumentkrediter som lämnas eller förmedlas inom handeln som betraktas som anstånd med betalning och inte lån, t.ex. kontokorts- krediter och avbetalningsköp. Företag inom handeln som beviljar anstånd med betalning vid köp av varor eller tjänster omfattas alltså inte av tillståndsplikt enligt lagen. 
  
 Så är inte heller fallet för t.ex. pantbanker, statliga och kommu- nala myndigheter och ideella verksamheter, såsom hjälporganisa- tioner, kyrkliga samfund och liknande. Inte heller fakturakrediter omfattas av tillståndsplikten (prop. 2013/14:107 s. 45). 
  
 Den totala utlåningen från de institut som 2021 hade tillstånd som konsumentkreditinstitut uppgick till cirka 6 miljarder kronor, dvs. mindre än en procent av de totala konsumtionslånen. 
  
 Antalet tillstånd från Finansinspektionen i kategorin konsument- kreditinstitut uppgick i september 2022 till 72. Därutöver hade ett ut- ländskt betalningsinstitut som driver verksamhet i Sverige genom filial ett tillstånd från Finansinspektionen att bedriva konsumentkredit- givning enligt lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter. 
  
 Värdepappersbolag 
  
 Värdepappersbolag enligt lagen om värdepappersmarknaden får lämna sina kunder kredit för att kunden, genom värdepappersbola- get, ska kunna genomföra en transaktion i ett eller flera finansiella instrument. Den kreditgivning som avses är i första hand s.k. depå- krediter som kan utnyttjas för värdepappershandel. Det krävs i ett sådant fall att värdepappersbolaget har ett sidotillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 2 lagen om värdepappersmarknaden. I september 2022 hade nio värdepappersbolag ett sådant sidotillstånd. 
  
 Betalningsinstitut 
  
 Vid köp av varor och tjänster på olika  
 e-handelsplattformar 
  
 (e-handel) 
  används i allmänhet någon form av elektronisk betalning. För att en person ska kunna genomföra en elektronisk betalning 
  
 270 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 måste såväl denne som  
 e-handlaren 
  anlita en betaltjänstleverantör. Betaltjänstleverantören kan tillhandahålla flera alternativ för betal- ning, t.ex. direktbetalning via bank, kortbetalning, fakturabetalning eller avbetalning. De olika betalningssätten kan alltså innebära att betalning sker direkt eller att en kredit lämnas. I den utsträckning kredit lämnas vid  
 e-handel 
  är det i allmänhet en betaltjänstleverantör, inte  
 e-handlaren, 
  som är kreditgivare (prop. 2019/20:79 s. 7). 
  
 Den näringsrättsliga regleringen av betalningsinstitut finns i huvudsak i lagen om betaltjänster, i det följande benämnd betal- tjänstlagen. För att tillhandahålla olika typer av betaltjänster krävs tillstånd av Finansinspektionen. Från kravet på tillstånd enligt betal- tjänstlagen undantas bl.a. banker och kreditmarknadsföretag som står under tillsynsplikt till följd av annan lagstiftning (jfr ovan). Antalet företag med tillstånd att genomföra betalningstransaktioner genom kreditutrymme enligt 1 kap. 2 § 4 lagen om betaltjänster upp- gick i september 2022 till 13. 
  
 Uppgiftsskyldighet 
  
 Som framgår ovan krävs inte i alla situationer tillstånd från Finans- inspektionen för att lämna kredit till fysiska personer. Tillstånd krävs exempelvis inte för företag som tillhandahåller kredit i sam- band med köp inom handeln och som betraktas som anstånd med betalning och inte lån, som t.ex. kontokortskrediter och avbetal- ningsköp.  
 Icke-finansiella 
  företag som lämnar fakturakrediter behö- ver inte heller ha tillstånd från Finansinspektionen. 
  
 Enligt utredningens mening framstår det inte som rimligt att ålägga en uppgiftsskyldighet för andra företag än sådana som bedri- ver sin verksamhet med tillstånd av Finansinspektionen eller mot- svarande utländsk myndighet. Uppgiftsskyldighet bör i stället åläg- gas sådana finansiella företag som får antas stå för merparten av kreditgivningen till konsumenter eller vars utlåning innebär bety- dande risker för enskilda fysiska personer och hushåll. 
  
 Svenska banker och kreditmarknadsföretag lämnar krediter till fysiska personer i sådan omfattning att de enligt utredningens mening bör åläggas en uppgiftsskyldighet. Detsamma gäller utländ- ska banker som driver verksamhet genom filial i Sverige. Ytterligare ett antal utländska kreditinstitut har tillstånd från Finansinspek- 
  
 271 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 tionen att lämna krediter till fysiska personer. Storleksmässigt utgör utlåning från dessa företag såvitt utredningen kan bedöma en så pass liten andel av den totala utlåningen till fysiska personer att det inte är motiverat att ålägga dem en uppgiftsskyldighet. Något förslag om uppgiftsskyldighet för andra utländska kreditinstitut än banker som driver verksamhet genom filial i Sverige lämnas därför inte. 
  
 Svenska konsumentkreditföretag är i många fall inriktade på små blancolån med korta löptider, s.k. högkostnadskrediter, och står för en mycket liten andel av hushållens totala lånebelopp. Eftersom åter- betalningsperioden ofta är kort tar instituten ut en högre ränta och fler avgifter än övriga långivare. I vissa fall kan den effektiva räntan vara mycket hög, särskilt om fasta avgifter tas ut och lånet har en kort löptid. Detta kan i sin tur innebära att lånebetalningen blir hög relativt lånets storlek. Det kan bidra till att låntagaren kan få svårt att betala tillbaka sina lån och tar nya lån för att hantera betalning- arna på de tidigare lånen. Även små, dyra, lån kan då bidra till att låntagaren blir överskuldsatt. Det är därför viktigt att det genom den nya statistiken går att observera utvecklingen av lånen över tid. 
  
 Utredningen föreslår därför att även företag som har fått tillstånd enligt lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter åläggs en uppgiftsskyldighet. Tillstånd får enligt lagen ges till ett svenskt aktie- bolag eller en svensk ekonomisk förening samt till motsvarande ut- ländskt företag. Även det utländska företag som för närvarande har tillstånd till konsumentkreditgivning enligt lagen omfattas alltså av uppgiftsskyldighet. 
  
 Utlåning till allmänheten sker även, som berörs ovan, från värde- pappersbolag genom s.k. depåkrediter. En depåkredit innebär att kunden beviljas kredit som kan utnyttjas för köp av värdepapper och där värdepappren fungerar som säkerhet för krediten. Sådana kredi- ter tillhandahålls, förutom av värdepappersbolag, även av kreditinsti- tut. Storleksmässigt är värdepappersbolagens utlåning genom depå- krediter mycket liten i förhållande till hushållens totala lån, vilket i viss mån talar emot att ålägga bolagen en uppgiftsskyldighet. De personer som nyttjar en depåkredit sätter sig dock inte endast i skuld utan tar även en investeringsrisk. Som framgår av avsnitten  
 7.2–7.4 
  kommer uppgifter om enskilda personers medel på inlåningskonto och värdepappersinnehav hos värdepappersbolag att samlas in till den nya statistiken. För att kunna ge en balanserad bild av hushållens tillgångar och skulder är det därför angeläget att också värdepappers- 
  
 272 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 bolagen åläggs en uppgiftsskyldighet avseende den utlåning som sker till investerare. 
  
 Utlåning till allmänheten kan också ske från bl.a. betalnings- institut i samband med köp av varor eller tjänster på  
 e-handelsplatt- 
  formar. Betalningsinstituten erbjuder olika betalningssätt, inklusive fakturabetalning och avbetalning där det är betalningsinstitutet, inte  
 e-handlaren, 
  som lämnar krediten. Antalet betalningsinstitut som inte står under tillståndsplikt enligt annan lagstiftning är än så länge få.18 Den snabba tekniska utvecklingen inom området bidrar dock till en ökad efterfrågan på digitala betaltjänstlösningar. Enligt utred- ningens bedömning är dock storleken på utlåningen,19 och den risk som är förenad med den, i dagsläget inte av sådan omfattning att det finns skäl att ålägga dessa företag en uppgiftsskyldighet. Utred- ningen lämnar därför inte något förslag om uppgiftsskyldighet när det gäller betalningsinstitut. 
  
 Det förekommer att de institut som omfattas av uppgiftsskyl- dighet överlåter sina fordringar till andra icke uppgiftsskyldiga före- tag. Även om det inte gått att kartlägga omfattningen av vidare- försäljningen i detalj bedömer utredningen att sådana överlåtelser sker i en inte obetydlig utsträckning. Det framstår inte som praktiskt genomförbart att ålägga sådana företag som förvärvar lån en upp- giftsskyldighet. I de fall de överlåtande instituten åtagit sig att fort- satt administrera lånen i förhållande till låntagaren bör på samma sätt som när de gäller bostadslån de överlåtande instituten åläggas en uppgiftsskyldighet även avseende överlåtna lån (jfr avsnitt 8.3). 
  
 Sammanfattningsvis föreslår utredningen att svenska och utländ- ska banker som har hemvist inom EES och som driver verksamhet i Sverige genom filial samt svenska kreditmarknadsföretag, värde- pappersbolag och företag som har tillstånd enligt lagen om viss verk- samhet med konsumentkrediter (konsumentkreditinstitut) ska åläg- gas en uppgiftsskyldighet. Med banker avses detsamma som i 1 kap. 5 § 2 lagen om bank och finansieringsrörelse, dvs. bankaktiebolag, sparbanker och medlemsbanker. Uppgiftsskyldigheten ska även om- fatta sådana överlåtna krediter som instituten åtagit sig administra- tionen för. Med administration avses att institutet tar emot räntor och amortering avseende lånet från låntagaren (jfr avsnitt 8.3). Enligt 
  
 18Det kan här nämnas att t.ex. Klarna Bank AB har tillstånd att driva bankrörelse. 
  
 19Enligt Finansinspektionens bankbarometer av den 6 april 2022, s. 15, uppgick de samtliga 
  
 41betaltjänstinstitutens förmedlade volymer under 2021 till 769 miljarder kronor. 
  
 273 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 utredningens mening framstår det inte som rimligt att ålägga några andra utländska banker eller finansiella företag en uppgiftsskyldighet. 
  
 Det finns enligt utredningen ingenting som hindrar att uppgif- terna i praktiken rapporteras av t.ex. ett företag inom en koncern för ett annat företag inom samma koncern. Ansvaret för att uppgifterna lämnas till den statistikansvariga myndigheten ska dock åligga ovan nämnda institut som lämnat och som åtagit sig att administrera lånen. 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs och hur de ska lagras 
  
 För att uppnå syftet med statistiken ska information samlas in av- seende så många lämnade krediter till fysiska personer i kategorin konsumtionslån som är praktiskt genomförbart. Insamlingen bör som utgångspunkt omfatta lån för vilka en låntagare är betalnings- ansvarig och endast utesluta uppgifter om sådana lån som eftergivits eller för vilka betalningsansvaret av något annat skäl inte längre kvarstår, t.ex. på grund av preskription. 
  
 Konsumtionslån har en snabbare förändringstakt än andra delar av hushållens balansräkningar som ska ingå i den nya statistiken. För att kunna identifiera risker med överskuldsättning till följd av kon- sumtionslån bör insamlingen av uppgifter i denna kategori ske en gång per kvartal, per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år. 
  
 De kategorier av konsumtionslån som är av intresse och som enligt utredningens mening bör samlas in och ingå i den nya statisti- Green är blancolån, objektslån, kort- eller kontokrediter, depåkrediter samt andra fakturakrediter. Eftersom ändamålet med utlåningen i många fall är okänd är det dock svårt att avgöra hur ett lån eller en kredit faktiskt använts. 
  
 När det gäller kortkrediter och krediter som har uppstått genom att en person handlar mot faktura, inklusive avbetalningar, utgör dessa köp i huvudsak en betalningsförmedling eller en periodisering av en betalning. En faktura ska i de allra flesta fall betalas inom 14 eller maximalt 30 dagar. Först om fakturan inte betalas i rätt tid till- kommer dröjsmålsränta och andra avgifter. En kortkredit kan i många fall likna ett fakturaköp eller en avbetalning med möjlighet 
  
 274 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 att periodisera betalningen. En kortkredit erbjuds i många fall utan ränta eller avgifter en viss kortare period upp till 60 dagar. 
  
 Som en följd av att endast finansiella företag åläggs en uppgifts- skyldighet kommer en stor andel av de kort- och fakturakrediter som lämnas av icke finansiella företag inom handeln inte att omfattas av den nya statistiken (se ovan under rubriken Konsumentkredit- institut och Betalningsinstitut). Utredningen föreslår inte heller att betaltjänstinstitut som i huvudsak lämnar sådana krediter ska vara uppgiftsskyldiga. Det är enligt utredningen inte heller nödvändigt att dessa krediter som i huvudsak utgör en betalningsförmedling eller en periodisering av en betalning ingår i den nya statistiken. 
  
 Det förekommer dock i allt större utsträckning att kort- och fakturakrediter inom handeln erbjuds av sådana finansiella företag som ska lämna uppgifter till den nya statistiken, inte minst i samband med  
 e-handel. 
  Krediten utgör dock även i dessa fall i huvudsak en betalningsförmedling eller en periodisering av en betalning. Så länge som kredittagaren betalar krediten inom avtalad tid är den av begrän- sad betydelse för att bedöma om den innebär en högre risk för kredittagaren att få betalningssvårigheter. Det skulle dock innebära betydande svårigheter att särskilja de kort- och fakturakrediter som skulle behöva samlas in för att bedöma ovanstående risker. Det rör sig bl.a. om de krediter som inte har betalats i tid eller för vilka det har debiterats extra kostnader. Enligt utredningen ska därför uppgif- ter om samtliga kort- och fakturakrediter samlas in. På så sätt blir statistiken också mer fullständig. 
  
 Eftersom uppgiftsskyldighet avser lämnade krediter till fysiska personer undantas annan verksamhet hos de uppgiftsskylda före- tagen som t.ex. finansiering genom upplåtande av lös egendom till nyttjande (s.k. leasing, jfr 7 kap. 1 § lagen om bank- och finansier- ingsrörelse). Privata leasingavtal omfattar i många fall nyttjanderätt till ett fordon. Detta är enligt utredningen en godtagbar ordning och leder till en mer rättvisande bild av hushållens balansräkningar efter- som inte heller de fordon som omfattas av leasingavtal kommer att redovisas som tillgångar i statistiken (se avsnitt 6.6). Dessutom exkluderas exempelvis övertrasseringar på inlåningskonton och av- gifter för andra tjänster som finansiella företag tillhandahåller, såsom bankfack, betaltjänster och ekonomisk rådgivning (jfr 7 kap. 1 § samma lag). 
  
 275 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 När det gäller de specifika uppgifterna om konsumtionslånen som behövs är i första hand sådana uppgifter som möjliggör att ett visst lån kan knytas till en eller flera låntagare av intresse. Det hand- lar om uppgifter om samtliga låntagares personnummer. För att kon- sumtionslånen ska kunna knytas till en viss långivare behöver också dennes organisationsnummer samlas in. För att möjliggöra studier av lånets utveckling över tid ska också lånenummer,  
 avtals-ID 
  eller den individuella beteckning i övrigt som långivaren använder och som medför att det specifika lånet kan identifieras samlas in. Denna uppgift tillsammans med uppgift om långivaren bör enligt utred- ningens uppfattning göra uppgifterna om lånet unika. 
  
 När det gäller uppgifter om lånets egenskaper torde det utestå- ende nominella skuldbeloppet och åtagandebelopp vid startdatum vara av allra störst intresse. Om det finns fler än en låntagare, får skuldbelopp och åtagandebelopp vid startdatum fördelas lika mellan dessa. 
  
 Härutöver behöver uppgifter om förfallodatum, lånetyp, dvs. blancolån, objektslån, kort- eller kontokredit, depåkredit eller annan fakturakredit samt amorteringstyp, dvs. rak amortering eller annui- tet, storleken på den senaste amorteringen samt årlig ränta i procent vid rapporteringstillfället samlas in. Om säkerhet finns ska en upp- gift om vilken typ av säkerhet det är fråga om också samlas in enligt följande: värdepapper, fordon eller annan säkerhet. 
  
 Storleken på lånet samt övriga variabler enligt ovan ska lagras av den statistikansvariga myndigheten per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december på individnivå. Genom att uppgifter om samtliga låntagare ska samlas in är det möjligt att fördela skuld- belopp och åtagandebelopp mellan dessa. 
  
 276 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 8.5Skulder hos inkassoföretag 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers skulder som har förvärvats för indrivning i inkassoverksamhet ska samlas in per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska samlas in om respektive skuld är 
  
 1.samtliga gäldenärers personnummer, 
  
 2.den aktuella borgenärens organisationsnummer, 
  
 3.skuldens utestående nominella belopp och upplupen ränta, 
  
 4.datum då skulden förvärvades, och 
  
 5.om skulden är föremål för en pågående avbetalningsplan eller inte. 
  
 Uppgifterna ska samlas in genom att den som har tillstånd av Integritetsskyddsmyndigheten att bedriva inkassoverksamhet åläggs en uppgiftsskyldighet. 
  
 Uppgiftsskyldighet ska gälla även sådana skulder som över- låtits till  
 icke-uppgiftsskyldiga 
  företag och som den som har inkassotillstånd ansvarar för att driva in. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra storleken på skulden och övriga variabler enligt ovan per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år på individnivå. 
  
 Behovet av uppgifter om skulder hos inkassoföretag 
  
 Fysiska personers skulder till inkassoföretag kan uppskattas till cirka 80 miljarder kronor.20 Beloppet avser krav som den som bedriver inkassoverksamhet (s.k. inkassoföretag) driver in dels för egen räk- ning, dels för annans räkning (s.k. inkassofordringar). Sådan in- kassoverksamhet får bedrivas endast efter tillstånd från Integri- tetsskyddsmyndigheten (2 § första stycket inkassolagen). Företag som redan står under Finansinspektionens tillstånd och advokater undantas från kravet på tillstånd för att bedriva inkassoverksamhet. 
  
 20Finansinspektionen, Konsumentskyddsrapport 2021, den 24 februari 2021 med däri gjord hänvisning till Svensk Inkasso. 
  
 277 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 Majoriteten av fysiska personers skulder till inkassoföretag utgörs av inkassoskulder, dvs. skulder som inkassoföretaget driver in som ombud för någon annan. Det får antas att en stor del av inkassoskulderna kommer att redovisas i den nya statistiken till följd av utredningens förslag om uppgiftsskyldighet för finansiella företag (se avsnitten 8.3 och 8.4). Det är dock angeläget att även uppgifter om sådana skulder som överlåtits till inkassoföretagen redovisas i statistiken för att överskuldsättning ska kunna analyseras och mot- verkas. Det kan i denna skuldkategori röra sig om skulder som uppstått till följd av svårigheter att betala lån och krediter till finan- siella företag men även om t.ex. skulder kopplade till en hyrd bostad och obetalda räkningar till  
 icke-finansiella 
  företag. Den som bedriver inkassoverksamhet ska därför åläggas en uppgiftsskyldighet avse- ende fysiska personers skulder som denne förvärvat för att driva in för egen räkning. 
  
 Det förekommer att inkassoföretagen överlåter skulder, inte sällan till företag inom samma koncern. Det är dock fortsatt det enskilda inkassoföretaget som administrerar skulden i förhållande till gäldenären och det är till inkassoföretaget som gäldenären kan betala skulden med befriande verkan. För att också skulder som omfattas av dylika finansieringsupplägg ska redovisas i statistiken föreslår utredningen att inkassoföretagen ska lämna uppgifter om fysiska personers skulder som företagen överlåtit men fortfarande ansvarar för att driva in. 
  
 I februari 2022 hade 157 företag tillstånd från Integritetsskydds- myndigheten att bedriva inkassoverksamhet. 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs och hur de ska lagras 
  
 Som nämns ovan är fysiska personers skulder som överlåtits till inkassoföretag av varierande karaktär. Det kan vara fråga om såväl stora som små skulder och enligt utredningen kan det vara svårt att redovisa såväl det ursprungliga ändamålet med att ta upp lånet som den ursprungliga borgenären. För att skulderna ändå ska redovisas i den nya statistiken ska ett antal grundläggande variabler samlas in. Det rör sig om uppgifter om samtliga gäldenärers personnummer, den aktuella borgenären med angivande av organisationsnummer, skuldens utestående nominella belopp och upplupen ränta, det 
  
 278 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 datum då inkassoföretaget förvärvade skulden samt en uppgift om huruvida skulden är föremål för en pågående återbetalningsplan. Uppgifterna ska samlas in och lagras på individnivå av den statistik- ansvariga myndigheten per den 31 mars, 30 juni, 30 september och 31 december varje år. 
  
 8.6Skulder hos Kronofogdemyndigheten 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om fysiska personers skulder i utsökningsmål hos Kronofogdemyndigheten per den 31 december varje år ska samlas in och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter om skulder i allmänna mål som ska samlas in är 
  
 1.gäldenärens personnummer, 
  
 2.borgenär/sökande, 
  
 3.kapitalbelopp, dvs. sökandens fordran vid begärd utmät- ning, och 
  
 4.totalt skuldbelopp, inklusive ränta och avgifter. 
  
 De uppgifter som ska samlas in om de samlade skulderna i enskilda mål är 
  
 1.gäldenärens personnummer, och 
  
 2.gäldenärens totala utestående skuld, inklusive ränta och avgifter, och 
  
 3.gäldenärens totala skuld vid begärd utmätning. 
  
 Uppgifterna ska hämtas in från Kronofogdemyndigheten med stöd av 6 § statistikförordningen. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra storleken på skulden i allmänna respektive enskilda mål samt övriga variabler enligt ovan per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 Exekutionstitlar och verkställighet 
  
 Kronofogdemyndigheten är den myndighet i Sverige som har rätt att utmäta egendom för att ge någon betalning för en obetald men fastställd fordran. Mål hos Kronofogdemyndigheten om utmätning 
  
 279 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 och annan verkställighet kallas utsökningsmål. Vid utgången av 2021 var cirka 391 000 fysiska personer föremål för verkställighet genom utmätning hos Kronofogdemyndigheten. Deras sammanlagda skuld- belopp uppgick till cirka 94 miljarder kronor. För att Kronofogde- myndigheten ska handlägga ett utsökningsmål förutsätts att någon har ansökt om utmätning. En ansökan kan göras av en fysisk eller juridisk person, staten eller en kommun som inte har fått betalt för sin fastställda fordran. En fordran är fastställd genom en dom eller en annan exekutionstitel, såsom ett utslag i mål om betalnings- föreläggande enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning eller ett taxeringsbeslut. En sådan fordran kan avse någon av de olika krediter som behandlats i avsnitten  
 8.2–8.5 
  men kan också avse en skuld som inte ska samlas in till den nya stati- stiken, såsom t.ex. skulder till privatpersoner, handelskrediter och skatteskulder. 
  
 Att en person har svårt att betala sina skulder kan framgå redan av t.ex. upprepade betalningspåminnelser, inkassokrav och ansökningar om betalningsföreläggande. Ansökningar om betalningsföreläggande handläggs av Kronofogdemyndigheten. Antalet ansökningar som ges in till myndigheten kan ge en fingervisning om hushållens finansiella mående. Att en ansökan om betalningsföreläggande ges in innebär dock inte att svaranden i målet verkligen har en skuld. Påståendet om ett skuldförhållande i ansökan kan vara oriktigt eller i vart fall tvistigt. Att svaranden motsätter sig kravet innebär dock inte heller i sig att det är oriktigt. Om svaranden motsatt sig kravet överlämnar Krono- fogdemyndigheten, om sökanden begär det, målet till tingsrätt för prövning. Orsaken till att svaranden motsätter sig ett krav kan också vara att denne redan har betalat skulden, eller vill ha en längre tids- frist att betala. Med andra ord behöver det inte röra sig om att svaranden ifrågasätter att betalningsskyldighet föreligger. 
  
 Förekomsten av betalningspåminnelser, inkassokrav och ansök- ningar om betalningsföreläggande innebär alltså inte i alla situationer att den som krävs på betalning har en skuld. Först när skulden är fastställd kan gäldenärens tillgångar utmätas av Kronofogdemyn- digheten för täckande av skulden. 
  
 280 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 Handläggningen av utsökningsmål 
  
 Ett utsökningsmål handläggs antingen som enskilt mål  
 (E-mål) 
  eller allmänt mål  
 (A-mål). 
  Med  
 A-mål 
  avses mål om uttagande av böter, vite, skatt, tull, avgift och andra medel som staten har rätt till och som får utsökas utan föregående dom samt, enligt vad regeringen närmare föreskriver, annan liknande fordran som staten eller en kommun har rätt till. I annan lag kan föreskrivas att även mål om uttagande av någon annan fordran är allmänt mål (1 kap. 6 § andra stycket utsökningsbalken). Ett utsökningsmål som inte är ett  
 A-mål 
  är ett  
 E-mål. 
  
 Utmärkande för  
 A-mål 
  är att de avser en fordran av offentlig- rättslig karaktär som tillkommer staten eller i vissa fall en kommun och att staten eller kommunen företräds av Kronofogdemyndighe- ten. De fordringar som handläggs i  
 A-mål 
  omfattas förutom av be- stämmelserna i utsökningsbalken också av bestämmelserna i indriv- ningslagen. I de fall en fordran ska handläggas som ett  
 A-mål 
  ska den myndighet som innehar fordringen överlämna denna till Krono- fogdemyndigheten för indrivning inom viss kortare tid efter för- fallodagen, vanligen två månader. I fråga om fordringar enligt skatte- förfarandelagen gäller vissa beloppsgränser för när en fordran ska överlämnas för indrivning. 
  
 En fordran i ett  
 E-mål 
  måste vara fastställd antingen genom en dom eller genom ett utslag i ett mål om betalningsföreläggande. 
  
 Såväl  
 A-mål 
  som  
 E-mål 
  registreras i Kronofogdemyndighetens utsöknings- och indrivningsdatabas. Bestämmelser om detta finns i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndig- hetens verksamhet och den till lagen anslutande förordningen (2001:590) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet. 
  
 Behovet av uppgifter om skulder i utsökningsmål 
  
 Att en fastställd skuld är föremål för verkställighetsåtgärder är enligt utredningens mening en stark indikator på att gäldenären har all- varliga betalningsproblem, eftersom denne inte har betalat på frivillig väg. Uppgifter om fysiska personers samtliga skulder som före- kommer i utsökningsmålen, dvs. skulder som kan verkställas och således inte är föremål för sakprövning, ska därför samlas in och 
  
 281 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 omfattas av den nya statistiken. Statistiken kan härigenom ge en mer detaljerad bild av de överskuldsatta hushållens finansiella ställning. 
  
 Avgränsningen av de uppgifter som behövs, hur de ska samlas in och lagras 
  
 Insamlingen av uppgifter om skulder i utsökningsmål riskerar att inkludera uppgifter om skulder som har samlats in till någon av de övriga kategorierna av skulder i den nya statistiken (se avsnitten 8.2– 8.5). I vissa fall bör det vara möjligt för den statistikansvariga myn- digheten att identifiera sådana skulder, det gäller t.ex. uppgifter om studielån från CSN. Det är dock inte säkert att det är hela studielånet som är föremål för indrivning hos Kronofogdemyndigheten. Upp- gifter om samtliga förekommande skulder i utsökningsmål är dock viktiga för att ge en fullgod bild av hushållens skulder och ska enligt utredningen samlas in och redovisas i den nya statistiken. 
  
 De uppgifter som ska samlas in om skulder i  
 A-mål 
  är inled- ningsvis sådana som möjliggör att knyta den gäldenär som sökts för utmätning till en viss skuld. Uppgifterna ska samlas in skuld för skuld och även inkludera uppgifter om den borgenär som ansöker om utmätning, dvs. sökanden. Av allra störst intresse att samla in är uppgifter om sökandens fordran i form av kapitalbeloppet vid begärd utmätning och det återstående totala skuldbeloppet samt ränta och avgifter vid rapporteringstillfället. Uppgifterna ska samlas in per den 31 december varje år. 
  
 Skulder som överlämnats till Kronofogdemyndigheten för verkstäl- lighet i  
 E-mål 
  riskerar att dubbelräknas i statistiken i större utsträckning än i  
 A-mål 
  eftersom uppgifter om flertalet bostadslån, konsumtionslån och skulder hos inkassoföretag som är föremål för indrivning kommer att ha samlats in till den nya statistiken enligt utredningens förslag i avsnitten  
 8.3–8.5. 
  Det är dock svårare att genomföra en matchning av dessa lån eftersom unika uppgifter om lånet, såsom lånenummer,  
 avtals-ID 
  eller motsvarande individuell beteckning för lånet, inte finns lagrade på ett systematiskt sätt i utsöknings- och indrivningsdatabasen. Uppgifter om vem som är låntagare, långivare och hur stort kapital- beloppet är utgör såvitt utredningen kan bedöma inte tillräckliga variabler för att genomföra en matchning med rätt skuld redovisad under en annan kategori i statistiken. 
  
 282 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 För att inte gå miste om att få en så detaljerad bild som möjligt av de överskuldsatta hushållens balansräkning bör dock en insamling av det samlade återstående skuldbeloppet inklusive ränta och avgif- ter i samtliga  
 E-mål 
  samlas in. Detsamma gäller den totala skulden vid begärd utmätning i samtliga pågående  
 E-mål. 
  På så sätt blir statistiken mer användbar. Några närmare uppgifter om skulderna kommer dock inte att kunna tas fram. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska begära ut de nu aktuella uppgifterna från Kronofogdemyndigheten med stöd av bestämmel- sen i 6 § statistikförordningen. 
  
 De ovannämnda variablerna i fråga om skulder i  
 A-mål 
  respektive  
 E-mål 
  ska lagras av den statistikansvariga myndigheten per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 8.7Skuldsanering 
  
 Utredningens förslag: Uppgifter om att fysiska personer om- fattas av ett beslut om skuldsanering eller  
 F-skuldsanering 
  per den 31 december varje år ska samlas in och ingå som underlag till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Uppgifterna ska hämtas in från Kronofogdemyndigheten med stöd av 6 § statistikförordningen. 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska lagra förekomst av beslut om skuldsanering eller  
 F-skuldsanering 
  per den 31 december varje år på individnivå. 
  
 Handläggningen hos Kronofogdemyndigheten 
  
 Många skuldsatta personer ansöker om skuldsanering hos Krono- fogdemyndigheten. År 2021 ansökte cirka 28 000 personer om skuld- sanering, vilket var en marginell minskning jämfört med 2020. Antalet personer som beviljats och omfattades av en pågående skuldsanering 2021 var cirka 52 600 personer. 
  
 Under en pågående skuldsanering betalar gäldenären en del av sina skulder enligt en fastställd betalningsplan. När skuldsaneringen avslutas kvarstår inte längre de skulder som ingick i skuldsaneringen. 
  
 283 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bestämmelser om skuldsanering finns i skuldsaneringslagen (2016:675). I lagen (2016:676) om skuldsanering för företagare finns bestämmelser om en särskild form av skuldsanering för företagare och deras närstående  
 (F-skuldsanering). 
  Med företagare avses bl.a. den som drivit enskild näringsverksamhet. Uppgifter om skuld- sanering registreras i Kronofogdemyndighetens skuldsaneringsdata- bas enligt lagen och förordningen om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet. 
  
 Vissa skulder omfattas inte av ett beslut om skuldsanering och kvarstår efter att skuldsaneringen avslutats. Exempelvis omfattas inte ett bostadslån om säkerheten för lånet räcker till för betalning av fordran. Inte heller omfattas lån som tagits efter beslutet om att inleda skuldsanering. 
  
 Uppgifter om att skuldsanering pågår ska samlas in och lagras 
  
 Syftet med statistiken över hushållens tillgångar och skulder är att ge en fullgod bild över hushållens finansiella ställning. Eftersom en skuldsanering innebär att endast en del av skulderna kommer att betalas, behöver statistiken kompletteras med en uppgift om att en viss fysisk person omfattas av skuldsanering. Under den tid skuld- saneringen pågår kommer personens kassaflöde dessutom att vara begränsat till vad som förbehållits gäldenären och dennes familj vid fastställande av betalningsplanen. Uppgifter om att en fysisk person omfattas av ett beslut om skuldsanering finns i Kronofogdemyndig- hetens register. Den statistikansvariga myndigheten ska därför be- gära ut uppgifter om vilka fysiska personer som omfattas av ett beslut om skuldsanering från Kronofogdemyndigheten med stöd av bestämmelsen i 6 § statistikförordningen. Uppgifterna ska också avse fysiska personer som omfattas av beslut om  
 F-skuldsanering. 
  På så sätt omfattas även beslut avseende personer som drivit enskild näringsverksamhet. Uppgifterna ska samlas in per den 31 december varje år. 
  
 Förekomst av beslut om skuldsanering ska lagras av den stati- stikansvariga myndigheten per den 31 december varje år på individ- nivå. 
  
 284 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 8.8Övriga ekonomiska åtaganden 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte anledning att samla in uppgifter om andra ekonomiska åtaganden än de skulder som berörs ovan. 
  
 I avsnitten  
 Hays 
  ovan berörs lån och krediter av olika slag, som en individ har åtagit sig betalningsansvaret för. Utöver lån och krediter kan även andra ekonomiska åtaganden ha en stor påverkan på den ekonomiska situationen för en individ eller ett hushåll. Det kan t.ex. röra sig om att utrymmet för konsumtion minskar till följd av åtaganden av prenumerationsliknande karaktär eller ställda borgens- åtaganden. Det kan också röra sig om betydande skatteskulder. 
  
 Bland åtaganden av prenumerationsliknande karaktär kan nämnas hyresavtal avseende bostadslägenheter och leasingavtal. I fråga om leasingavtal kan det framhållas att det på senare år har blivit allt van- ligare att privatpersoner ingår leasingavtal avseende personbilar. Sådana avtal innebär vanligtvis en betalningsskyldighet avseende bl.a. ett visst månadsbelopp under några år. Månadsavgiften kan natur- ligtvis variera beroende på ett flertal faktorer, men uppgår ofta till åtminstone några tusen kronor per månad. Vanligtvis kan leasing- avtalen inte utan vidare avslutas i förtid. Dessa avtal uppvisar således likheter med kreditavtal och kan många gånger vara ett alternativ till att t.ex. ta en kredit för att finansiera ett köp av en bil. 
  
 I fråga om hyresavtal avseende bostadslägenheter kan månads- kostnaden många gånger vara högre än vad som gäller för de ovan berörda leasingavtalen avseende personbilar. Vidare löper s.k. första- handskontrakt tills vidare (hyresavtal på obestämd tid enligt bestäm- melserna i 12 kap. jordabalken). Sådana hyresavtal kan dock sägas upp av hyresgästen, alternativt kan månadskostnaden förändras genom byte till en annan lägenhet. 
  
 Leasingavtal och hyresavtal innebär ekonomiska åtaganden som kan vara betungande för individen. I vissa fall kan de även vara lång- siktiga, såsom i fråga om hyresavtal. De kan således uppvisa likheter med kreditavtal vad gäller inte minst påverkan på individens kon- sumtionsutrymme. Det gör att det kan finnas anledning för en kreditgivare, t.ex. ifråga om bostadslån, att beakta sådana åtaganden när kreditgivaren gör en s.k. kvar att leva  
 på-kalkyl 
  (KALP) eller lik- nande beräkningar av individens betalningsutrymme. 
  
 285 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 SOU 2022:51 
  
 Trots detta anser utredningen att endast sådana åtaganden som innebär att en person åtagit sig betalningsansvar för ett lån eller en kredit ska ingå i den nya statistiken. Anledningen till detta är dels behovet av en tydlig avgränsning av de uppgifter som ska hämtas in, dels behovet av att kunna få en rättvisande och korrekt balansräk- ning för individen eller hushållet på ett liknande sätt som gäller för t.ex. aktiebolag. 
  
 Till följd av utredningens förslag om vilka finansiella institut som ska vara uppgiftsskyldiga i fråga om konsumtionslån (avsnitt 8.4) undantas sådana konsumtionskrediter som lämnas eller förmedlas inom handeln och som betraktas som anstånd med betalning och inte lån, t.ex. kontokortskrediter, leasingavtal och andra avbetal- ningsköp. Kontokortskrediter och avbetalningsköp omfattas således av statistiken bara om de lämnats av de finansiella företag som om- fattas av uppgiftsskyldighet enligt utredningens förslag i avsnitt 8.4. Hyresavtal kommer inte i något fall att omfattas av statistiken. I fråga om hyresavtal kan det tilläggas att bostadslägenheter som innehas med hyresrätt inte får överlåtas och således inte har ett marknadsvärde, även om bostaden i praktiken naturligtvis är av stor betydelse för den enskilde (jfr avsnitt 6.3). Vidare kommer det att vara möjligt att studera sambandet mellan å ena sidan hushållens tillgångar och skulder och å andra sidan hushållens utgifter genom att sammanföra mikrodata från dessa båda statistikområden. 
  
 I fråga om borgensåtaganden konstaterar utredningen att det rör sig om ett åtagande om att gå i borgen, dvs. utgöra en säkerhet, före- trädesvis för en betalningsförpliktelse som någon annan åtagit sig att fullgöra betalningsansvaret för. Vid enkel borgen aktualiseras betal- ningsskyldighet för borgensmannen först när gäldenären har under- låtit att betala till borgenären. Har borgensmannen i stället åtagit sig gäldenärens skuld såsom sin egen, proprieborgen, kan borgenären vända sig till borgensmannen direkt. Borgensmannen själv har inte mottagit utbetalning av lånet eller krediten och drar inte någon egent- lig fördel av att säkerheten ställs. Det finns anledning att anta att det är relativt sällsynt att privatpersoner lämnar borgensåtaganden i fråga om de lån och krediter som omfattas av den nya statistiken. Det torde vara vanligare att en tänkt borgensman är medlåntagare. Dessa skäl, och behovet av avgränsning som berörs ovan, medför att borgens- åtaganden inte bör ingå i den nya statistiken. 
  
 286 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 En skatteskuld uppstår om en fysisk person inte betalar sin kvar- skatt eller andra skatter och avgifter till Skatteverket. Betalar personen inte skulden överlämnas den av Skatteverket till Kronofogdemyn- digheten för indrivning. Skatteskulder handläggs av Kronofogdemyn- digheten som ett  
 A-mål 
  och ska redovisas i den nya statistiken enligt utredningens förslag i avsnitt 8.6. Enligt utredningen finns det inte skäl att samla in uppgifter om utestående skatteskulder i ett tidigare skede än då de överlämnats till Kronofogdemyndigheten. 
  
 Sammantaget finns det inte anledning att samla in uppgifter om andra ekonomiska åtaganden än de skulder som omfattas av för- slagen i avsnitten  
 Hays. 
  
 287 
  
 9Ansvarig myndighet för det nya statistikområdet 
  
 9.1Inledning 
  
 Den nya statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska enligt utredningens förslag vara en del av den officiella statistiken. Ett nytt statistikområde med samma namn ska därför läggas till under ämnes- området Hushållens ekonomi i bilagan till statistikförordningen (se avsnitt 5.1). I detta kapitel redovisar utredningen sina överväganden vad gäller vilken myndighet som ska vara statistikansvarig myndig- het för det nya statistikområdet. 
  
 9.2Innebörden av uppdraget 
  
 Till de statistikansvariga myndigheternas huvuduppgifter hör att besluta om statistikens innehåll och omfattning inom sitt statistik- område, om inte något annat följer av ett särskilt beslut av regeringen (2 § statistikförordningen). Det är således vanligtvis den statistik- ansvariga myndigheten i fråga som ansvarar för att, utifrån såväl sitt eget som andra användares statistikbehov, ta ställning till hur stora resurser som ska läggas på statistiken, vilken statistik som ska pro- duceras och hur produktionen ska ordnas. Myndigheten ska också löpande utveckla och anpassa statistiken till samhällets behov. 
  
 Statistikansvariga myndigheter ska dokumentera och kvalitets- deklarera officiell statistik före publicering (13 § statistikförord- ningen). Myndigheterna ska enligt samma bestämmelse även offent- liggöra och hålla statistiken allmänt tillgänglig i elektroniskt format genom ett allmänt nätverk. Myndigheterna ska dessutom utvärdera den officiella statistikens kvalitet (13 a § statistikförordningen). 
  
 289 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 SOU 2022:51 
  
 I praktiken innebär uppdraget att de statistikansvariga myndig- heterna bl.a. ska avgöra vilka variabler som behövs för att den aktuella statistiken ska kunna framställas, med vilken frekvens statistiken ska publiceras och vilka statistiska mått som ska användas. Den statistik- ansvariga myndigheten ska också ta ställning till bl.a. vilka statistik- produkter som ska framställas och hur statistiken ska publiceras. 
  
 9.3Myndigheternas uppdrag och roller 
  
 De myndigheter som skulle kunna vara aktuella som statistikan- svarig myndighet för den nya statistiken är Riksbanken, Finans- inspektionen och SCB. Myndigheterna har med utgångpunkt i deras respektive uppdrag olika roller med avseende på framställning av sta- tistik enligt vad som beskrivs i det följande (se även avsnitten 4.2.3, 4.3, 4.4 och 5.1). 
  
 9.3.1SCB 
  
 Utredningen redogör i avsnitt 5.1 för SCB:s verksamhet i fråga om framställning av sektorsövergripande officiell statistik och annan statlig statistik. SCB har också i uppgift att utföra statistikuppdrag åt andra (se 4 § förordningen med instruktion för Statistiska central- byrån). Denna uppdragsverksamhet består bl.a. av att framställa andra statistikansvariga myndigheters officiella statistik och lämna ut mikrodata. 
  
 Av särskilt intresse för frågan om att utse ansvarig myndighet för den nya statistiken är att SCB redan i dag är statistikansvarig myn- dighet för statistikområdena Inkomster och inkomstfördelning samt Hushållens utgifter, vilka båda ingår i ämnesområdet Hushål- lens ekonomi. Vidare utgjorde den tidigare förmögenhetsstatistiken en statistikprodukt under statistikområdet Inkomster och inkomst- fördelning. 
  
 För att framställa statistik inom olika statistikområden använder SCB flera befintliga statistikregister. För närvarande används t.ex. Inkomst- och taxeringsregistret (IoT) och Registret över total- befolkningen (RTB) i många statistikproduktioner. 
  
 IoT produceras av SCB en gång per år och referenstiden är respek- tive inkomstår. Registret omfattar alla skattskyldiga och folkbokförda 
  
 290 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 personer samt dödsbon. Det används huvudsakligen till att produ- cera officiell inkomststatistik. 
  
 RTB är ett utdrag ur det folkbokföringsregister som Skatteverket ansvarar för. RTB används av SCB framför allt som ett basregister för framställning av statistik om befolkningens storlek och samman- sättning, samt som ram för statistiska undersökningar och i skatt- ningsförfaranden. 
  
 För att framställa statistik över hushållens tillgångar och skulder finns det ett behov av att använda uppgifter från de ovan nämnda registren och även andra statistikregister som SCB har tillgång till. 
  
 SCB ansvarar också för att samordna systemet för den officiella statistiken och verka för samarbete mellan de statistikansvariga myn- digheterna. I samordningsansvaret ingår att ge råd och stöd till statistikansvariga myndigheter i principiella frågor om den officiella statistikens kvalitet och frågor om att underlätta uppgiftslämnandet. 
  
 9.3.2Finansinspektionen 
  
 Finansinspektionen är enligt bilagan till statistikförordningen stati- stikansvarig myndighet för ämnesområdet Finansmarknad. Ämnes- området omfattar statistikområdena Finansräkenskaper, Aktieägar- statistik, Finansiella företag utom försäkring och Försäkring. Sedan 2006 har Finansinspektionen uppdragit åt SCB att producera all den officiella statistik som Finansinspektionen ansvarar för. Det stora flertalet uppgifter som ligger till grund för den officiella statistiken inom ämnesområdet samlas också in av SCB. Det gäller inte minst de uppgifter som behövs för statistikprodukten Finansräkenska- perna. Finansinspektionen samlar dock in vissa uppgifter till stati- stiken och överlämnar dessa till SCB. 
  
 De uppgifter som ligger till grund för den officiella finansmark- nadsstatistiken används också vid framställning av annan statistik hos SCB. Det gäller särskilt Finansräkenskaperna, som är av stor betydelse vid framställningen av Nationalräkenskaperna, vilka ingår i SCB:s statistikansvar. 
  
 291 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 SOU 2022:51 
  
 9.3.3Riksbanken 
  
 Till skillnad från den övervägande delen av de statliga förvaltnings- myndigheterna är Riksbanken en myndighet under riksdagen och inte under regeringen. Det innebär att Riksbanken i princip kan styras endast genom lag (se bl.a. 8 kap. 7 § andra stycket regerings- formen, jfr prop. 2021/22:41 s. 78 och SOU 2019:46 s.  
 512–517). 
  Av denna anledning omfattas inte Riksbanken av bestämmelserna i statistikförordningen, där de statistikansvariga myndigheterna för den officiella statistiken anges. Det innebär att statistik som Riks- banken ansvarar för eller låter framställa inte utgör officiell statistik och inte regleras av statistikförfattningarna. 
  
 Trots detta har Riksbanken ett författningsreglerat statistikansvar. Riksbanken har nämligen en allmän skyldighet att löpande offentlig- göra statistiska uppgifter om valuta- och kreditförhållanden (6 kap. 4 § andra stycket riksbankslagen). Dessa uppgifter ska enligt för- arbetena till bestämmelsen tjäna som information till aktörerna på kredit- och valutamarknaderna och ge dessa ledning för sitt handlande (prop. 1986/87:143 s. 83). Detta ansvar fullgörs bl.a. genom att Riks- banken publicerar uppgifter om vissa valutakurser och räntor. Där- utöver tillhandahåller Riksbanken finansmarknadsstatistik, utöver den officiella finansmarknadsstatistiken inom Finansinspektionens ansvarsområde som beskrivs ovan, och värdepappersstatistik. 
  
 Riksbankens finansmarknads- och värdepappersstatistik är, som berörs ovan, inte en del av den officiella statistiken. Den består av uppgifter om svenska monetära finansinstitut och de finansiella mark- naderna. Uppgifterna samlas in på institutsnivå. Det är SCB som framställer, sammanställer och offentliggör Riksbankens finansmark- nads- och värdepappersstatistik på uppdrag av Riksbanken. De upp- gifter som behövs för statistiken inhämtas med stöd av bestämmelser i riksbankslagen. Dessa bestämmelser innebär att dels vissa finansiella företag, dels svenska utgivare av värdepapper är skyldiga att lämna vissa uppgifter som Riksbanken anser är nödvändiga för att följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna och för att övervaka betalningssystemets stabilitet (6 kap. 9 § första och andra styckena riksbankslagen). 
  
 Av riksbankslagen framgår indirekt att Riksbanken också har ett ansvar för betalningsbalansstatistik och för statistik över utlands- ställningen (6 kap. 9 § tredje stycket samma lag). Betalningsbalans- 
  
 292 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 statistiken avser reala och finansiella transaktioner gentemot utlan- det. Utlandsställningen visar ett lands totala nettoskuldsättning. Denna statistik framställs, sammanställs och offentliggörs av SCB på uppdrag av Riksbanken. 
  
 Regeringen lade under hösten 2021 fram en proposition med för- slag till en ny riksbankslag (prop. 2021/22:41) som föreslås ersätta den nu gällande riksbankslagen. Riksdagen har när utredningen fär- digställs ännu inte behandlat propositionen. I förslaget till ny riks- bankslag (1 kap. 11 §) finns en upplysningsbestämmelse om att en av Riksbankens grundläggande uppgifter är att samla in den statistik som behövs enligt stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken. Vidare föreslås en bestämmelse av för- tydligande karaktär om att Riksbanken löpande ska framställa och offentliggöra statistik över finansmarknaderna, betalningsbalanser och utlandsställningen. Denna bestämmelse är således inte avsedd att innebära någon ändring i sak (prop. 2021/22:41 s. 83 och 84), även om finansmarknadsstatistik inte nämns uttryckligen i den nu gällande riksbankslagen. Därutöver föreslås en bestämmelse om att Riksban- ken också får framställa och offentliggöra annan statistik som behövs för att banken ska kunna utföra sina uppgifter enligt den nya riks- bankslagen eller för samarbetet inom Europeiska centralbankssyste- met, Banken för internationell betalningsutjämning, Internationella valutafonden eller andra internationella organisationer. 
  
 Enligt såväl den nu gällande som den föreslagna nya riksbanks- lagen gäller att Riksbanken endast får bedriva eller delta i sådan verk- samhet som har stöd i lag eller unionsrätten (1 kap. 1 § respektive 1 kap. 5 §). Av denna anledning har det särskild betydelse för Riks- bankens statistikverksamhet att det i förslaget till ny riksbankslag finns den ovan berörda bestämmelsen om att Riksbanken också får framställa och offentliggöra annan statistik som behövs för att ban- Green ska kunna utföra sina uppgifter. Om Riksbanken bedömer att det är nödvändigt för att den ska kunna utföra sina uppgifter, t.ex. vad gäller finansiell stabilitet, får Riksbanken således framställa stati- stik utanför de statistikområden som anges särskilt i förslaget till ny riksbankslag. I förhållande till den nu gällande riksbankslagen ger denna föreslagna bestämmelse således vidare befogenheter för Riks- banken. Bestämmelsen har motiverats med att det inte är möjligt att i den nya riksbankslagen uttömmande reglera den statistik som 
  
 293 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 SOU 2022:51 
  
 Riksbanken bör få framställa och offentliggöra (prop. 2021/22:41 s. 84). 
  
 För att Riksbanken ska kunna behandla personuppgifter för framställning av sådan statistik måste behandlingen vara förenlig med aktuella bestämmelser om dataskydd (se kapitel 11). 
  
 9.4SCB ska vara statistikansvarig myndighet för det nya statistikområdet 
  
 Utredningens förslag: SCB ska vara statistikansvarig myndighet för det nya statistikområdet Hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som ska ingå i den nya statistiken över hushållens tillgångar och skulder spänner över ett brett fält. Förutom uppgifter från finansiella företag ska statistiken innehålla uppgifter från myn- dighetsregister och uppgifter som redan finns i befintliga statistik- register hos SCB, t.ex. RTB och IoT (se avsnitten 5.6 och 9.3.1). 
  
 För att utse SCB till statistikansvarig myndighet talar, för det första, att myndigheten har en särskild kompetens när det gäller insamling och bearbetning av stora mängder uppgifter. Myndigheten har härvid tillgång till en mängd högkvalificerade statistiker och har byggt upp system med beprövade verktyg och metoder för att han- tera, lagra och kvalitetssäkra statistiska data. Genom att placera ansvaret för det nya statistikområdet hos SCB kan denna statistik- kompetens tas tillvara och samordningsvinster utnyttjas. 
  
 I samma riktning talar, för det andra, det förhållandet att upp- gifter som redan finns i befintliga statistikregister hos SCB behöver användas för framställning av den nya statistiken. 
  
 För det tredje är SCB redan statistikansvarig myndighet för huvud- delen av den officiella statistiken på det ekonomiska området, bl.a. vad gäller Hushållens ekonomi (se avsnitt 9.3.1). SCB producerade även den tidigare förmögenhetsstatistiken som var en statistikprodukt inom statistikområdet Inkomster och inkomstfördelning, under Hus- hållens ekonomi. SCB anlitas också av Finansinspektionen och Riks- banken för att producera bl.a. finansmarknadsstatistik. 
  
 Vid valet av ansvarig myndighet är det dock inte bara angeläget att myndigheten är lämplig utifrån sina förutsättningar att samla in uppgifter till och framställa statistik över hushållens tillgångar och 
  
 294 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 skulder. Det är också viktigt att myndigheten har möjlighet att gent- emot andra användare tillgängliggöra mikrodata som har samlats in till statistiken, i syfte att tillgodose de behov som har beskrivs i kapitel 3. I avsnitt 10.2 beskriver utredningen därför hur uppgifter som omfattas av statistiksekretess enligt 24 kap. 8 § OSL under vissa omständigheter ska kunna lämnas ut efter en s.k. menprövning och att det vid en sådan prövning ofta är av avgörande betydelse vilket sekretesskydd som uppgifterna får efter att de har lämnats ut. 
  
 En menprövning innebär att den statistikansvariga myndigheten ska pröva om mikrodata kan lämnas ut utan att någon enskild lider skada eller men. En sådan prövning är förenad med noggranna avväg- ningar och ska ske vid varje begäran om utlämnande. 
  
 Som berörs ovan har SCB ett uttryckligt uppdrag vad gäller att sprida officiell statistik och att bedriva uppdragsverksamhet. SCB:s uppdragsverksamhet utgör en betydande del av myndighetens totala verksamhet. SCB har inom ramen för denna verksamhet en stor erfarenhet av att göra menprövningar. Även dessa aspekter av SCB:s uppdrag talar således för att SCB ska vara statistikansvarig myn- dighet för det nya statistikområdet. 
  
 SCB är också den myndighet som ansvarar för att lämna ut upp- gifter om hushållens inkomstförhållanden, skulder och förmögen- heter till Luxembourg Income Study (LIS). Om SCB får uppdraget som statistikansvarig myndighet för den nya statistiken följer det med samordningsvinster eftersom SCB då kommer att ha goda förut- sättningar att kunna lämna ut uppgifter om tillgångar och skulder till LIS (se vidare avsnitt 9.5). 
  
 De övriga myndigheter som främst skulle kunna komma på fråga som statistikansvarig myndighet – dvs. Riksbanken och Finans- inspektionen – har, som framgår av kapitel 3, ett behov av den nya statistiken. De har också ett särskilt starkt behov av att själva kunna använda mikrodata som ska hämtas in för att kunna bearbeta, göra analyser, beräkningar och prognosticera utfall av olika tänkbara beslut samt framställa egen statistik. Om någon av dessa myndig- heter gavs ansvaret för det aktuella statistikområdet, skulle det med- föra en fördel såtillvida att det skulle underlätta för denna myndighet att använda mikrodata. Ansvaret skulle dock föra med sig en mängd andra uppgifter, bl.a. i fråga om att kvalitetsdeklarera och kvalitets- granska statistiken och inte minst att tillhandahålla mikrodata till andra användare. 
  
 295 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 SOU 2022:51 
  
 Att tillhandahålla mikrodata som har samlats in till statistiken ingår inte i något av dessa myndigheters befintliga uppdrag. Vidare har de en begränsad erfarenhet av sådana menprövningar som behö- ver ske i samband med varje utlämnande. Utredningen anser därför att det förhållandet att myndigheterna har ett eget behov av mikro- data inte är ett tillräckligt starkt skäl för att utse någon annan än SCB till statistikansvarig myndighet. Detta gäller särskilt eftersom det är möjligt för dem att få del av och bearbeta mikrodata även om statistikansvaret åvilar SCB (se avsnitt 10.2). 
  
 Mot att utse Finansinspektionen till statistikansvarig myndighet talar också att SCB i praktiken redan utför det arbete som åvilar inspektionen i egenskap av statistikansvarig myndighet för den offi- ciella finansmarknadsstatistiken. Detta medför att behovet av nyan- ställningar och investeringar i systeminfrastruktur m.m. sannolikt skulle vara högre om uppdraget gavs till Finansinspektionen än om uppdraget i stället skulle ges till SCB. 
  
 Det ska dock nämnas att Finansinspektionen i dag har inrapport- eringssystem som möjliggör för finansiella företag att rapportera direkt till inspektionen. Många av de finansiella företag som utred- ningen föreslår ska vara uppgiftsskyldiga står under Finansinspek- tionens tillsyn. De uppgifter som företagen föreslås lämna (se kapit- len 7 och 8) avviker emellertid från den rapportering i övrigt som finansiella företag lämnar till inspektionen genom befintliga rappor- teringssystem. Frågan om uppgiftsskyldighet och systemtillgång talar således inte med någon större styrka för att inspektionen ska utses till statistikansvarig myndighet. Detta gäller särskilt eftersom statistiken till viss del även kommer att bestå av uppgifter som redan finns i befintliga register hos SCB. 
  
 Vad gäller alternativet att ge ansvaret till Riksbanken måste det återigen framhållas att sådan statistik som Riksbanken ansvarar för inte kan vara officiell statistik. Eftersom det av kommittédirektiven framgår att uppdraget är att ta fram officiell statistik och att utred- ningen i avsnitt 5.1 har funnit att den mest lämpliga lösningen för att åstadkomma detta är att införa ett nytt statistikområde över hus- hållens tillgångar och skulder i de befintliga statistikförfattningarna utesluter detta att ge Riksbanken det aktuella ansvaret. Det skulle förutsätta att en övergripande reform av statistikförfattningarna görs, något som ligger utanför utredningens uppdrag. Dessutom fram- ställer och offentliggör SCB den statistik som Riksbanken ansvarar 
  
 296 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 för. I likhet med vad som gäller för Finansinspektionen kan det såle- des antas att behovet av nyanställningar och investeringar i system- stöd m.m. skulle vara högre om uppdraget ges till Riksbanken än om det i stället ges till SCB. 
  
 Mot ovanstående bakgrund anser utredningen att skälen för att utse SCB till statistikansvarig myndighet väger väsentligt tyngre än de skäl som talar i annan riktning. Utredningen föreslår därför att SCB ska vara statistikansvarig myndighet för det nya statistikom- rådet. 
  
 Frågan om tillgången till mikrodata behandlas i avsnitt 10.2. 
  
 9.5Utvidgad utlämning av uppgifter till Luxembourg Income Study (LIS) 
  
 Utredningens bedömning: De uppgifter som ska samlas in till den nya statistiken över hushållens tillgångar och skulder kan lämnas ut av SCB till organisationen Luxembourg Income Study (LIS). 
  
 I utredningens delrapport som överlämnades till regeringen i april 2021 (se bilaga 3) lade utredningen fram författningsförslag i syfte att möjliggöra utlämnande av mikrodata till organisationen Luxembourg Income Study. Enligt de författningsändringar avse- ende LIS som riksdagen därefter har antagit på förslag av regeringen (se 18 §1 statistiklagen och prop. 2021/22:92) ska den statistikansva- riga myndighet som regeringen bestämmer lämna ut uppgifter om inkomstförhållanden, skulder och förmögenhet som den behandlar enligt statistiklagen till LIS. Regeringen har beslutat att SCB ska göra detta (se 11 §2 statistikförordningen). 
  
 Uppgifter ska dock lämnas ut endast i den utsträckning som krävs för att svenska förhållanden ska återspeglas i de forsknings- databaser som organisationen tillhandahåller. Uppgifterna ska inte direkt kunna hänföras till någon enskild person. De enda känsliga personuppgifter enligt artikel 9.1 i dataskyddsförordning som ska få lämnas ut till LIS är uppgifter om sådana förmåner vid sjukdom eller arbetsskada som avses i 23 kap. 2 § socialförsäkringsbalken. 
  
 1I dess lydelse enligt SFS 2022:250, som trädde i kraft den 1 maj 2022. 
  
 2I dess lydelse enligt SFS 2022:252, som trädde i kraft den 1 maj 2022. 
  
 297 
  
 Ansvarit myndighet för det nya statistikområdet 
  
 SOU 2022:51 
  
 Riksdagen har också antagit regeringens förslag till en sekretess- brytande bestämmelse i OSL, som har utformats i enlighet med utredningens förslag (se samma prop.). 
  
 Inte endast sådana inkomstuppgifter som SCB redan har tillgång till ska kunna lämnas ut till LIS. Även uppgifter om tillgångar och skulder kan lämnas ut. Genom den statistik som utredningen nu föreslår kommer SCB att ha tillgång till en stor mängd uppgifter som kan lämnas ut till LIS i syfte att behandlas i  
 LWS-databasen 
  (jfr delrapporten, avsnitt 5.1). De uppgifter som ska samlas in till den nya statistiken kommer således att kunna lämnas ut av SCB till LIS under de förutsättningar som anges i de ovan beskrivna bestäm- melserna. 
  
 298 
  
 10 Tillgången till mikrodata 
  
 10.1Inledning 
  
 De statistikprodukter som tas fram av statistikansvariga myndig- heter är offentliga. De kan därför lämnas ut och offentliggöras på myndighetens webbplats. Produkterna innehåller inte några upp- gifter om enskilda. De utgörs i stället av aggregerade uppgifter som återges i exempelvis tabeller, diagram, medelvärden och tillgänglig- görs på andra sätt. Detsamma kommer att gälla för de statistikpro- dukter som tas fram inom det nya statistikområdet Hushållens till- gångar och skulder. 
  
 När det gäller de mikrodata som ligger till grund för framställ- ningen av statistikprodukterna, dvs. de uppgifter som har samlats in från uppgiftslämnarna, förhåller det sig annorlunda. Insamlade mikro- data består bl.a. av uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden. Dessa uppgifter omfattas av statistiksekretess och får som huvudregel inte lämnas ut. 
  
 Enligt en bestämmelse i OSL ska en myndighet på begäran av en annan myndighet lämna uppgifter som den förfogar över, t.ex. mikro- data, om inte uppgifterna är sekretessbelagda eller det skulle hindra arbetets behöriga gång (6 kap. 5 §). Den ovan berörda bestämmelsen om statistiksekretess gäller dock även om en myndighet begär ut t.ex. mikrodata från en annan myndighet (se 8 kap. 1 § OSL). För det behov av att självständigt kunna bearbeta mikrodata för analys, utvärdering 
  
 m.m.som Riksbanken, Finansinspektionen och Regeringskansliet har går värdet av den insamling som ska ske till den nya statistiken i betydande utsträckning förlorat om något utlämnande inte kan ske (jfr avsnitt 3.2). Utöver tillgång till officiell statistik behöver näm- ligen dessa myndigheter, var för sig, ha tillgång till mikrodata för bl.a. analys och utvärdering som i sin tur kan användas t.ex. som beslutsunderlag i frågor som rör penningpolitik, finanspolitik, finan- 
  
 299 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 siell stabilitet, konsumentskydd, makrotillsyn samt annan ekono- misk politik. 
  
 Enligt utredningens bedömning tillgodoser den nya statistik som utredningen föreslår ett behov hos dessa myndigheter, samtidigt som den kommer att vara av ett stort allmänintresse, t.ex. vad gäller sam- hällsdebatten om ekonomiska förhållanden i allmänhet och för de ansvarsområden som dessa myndigheter har. Det senare kan t.ex. gälla den offentliga debatt som äger rum utanför de berörda myndigheterna om penningpolitiska frågor respektive amorteringskrav och andra makrotillsynsåtgärder (jfr kapitel 3 och avsnitten 5.1 och 5.2). 
  
 För att exempelvis analysera hur betalningsförmågan hos skuld- satta hushåll förändras i förhållande till att bolåneräntan höjs behö- ver myndigheterna tillgång till underliggande mikrodata för att se hur tillgångar och skulder är fördelade bland olika grupper i sam- hället. I detta exempel behövs uppgifter om bl.a. vilken belånings- grad som hushållen har i fråga om sina bostäder, uppgifter om ränte- bindningstid m.m. Färdiga statistikprodukter eller statistiska mått är inte användbara i detta avseende. I stället krävs tillgång till mikrodata som kan bearbetas i syfte att analysera den aktuella frågeställningen och beräkna olika utfall. 
  
 Även forskare har behov av att få del av mikrodata från den nya statistiken. 
  
 I avsnitt 10.2 redovisar utredningen sina överväganden och för- slag vad gäller under vilka förutsättningar som den statistikansvariga myndigheten ska kunna lämna ut mikrodata som har samlats in till den nya statistiken för forskning och till vissa angivna myndigheter. 
  
 I avsnitt 9.4 föreslår utredningen att SCB ska vara statistik- ansvarig myndighet för den nya statistiken. Utlämnande av mikro- data kan för närvarande ske t.ex. genom det s.k.  
 MONA-systemet 
  (Microdata Online Access), som är ett system SCB använder sig av för att ge åtkomst till mikrodata (se avsnitt 10.2). 
  
 I kapitel 11 behandlar utredningen frågor om dataskydd för den personuppgiftshantering som kommer att uppstå till följd av utred- ningens förslag om en ny statistik och utlämnande av mikrodata. 
  
 300 
  
 SOU 2022:51 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 10.2Utlämnande av mikrodata 
  
 Utredningens förslag: Bestämmelsen i 24 kap. 8 § andra stycket OSL ändras på så sätt att uppgifter hos Riksbanken som före- kommer i undersökningar som är jämförbara med statistik- framställning omfattas av statistiksekretess. 
  
 En ny bestämmelse tas in i 7 § OSF. Enligt bestämmelsen ska uppgifter hos Finansinspektionen som förekommer i undersök- ningar som är jämförbara med statistikframställning och som av- ser utvärderingar och analyser av finansiell stabilitet, makrotillsyn och konsumentskydd omfattas av statistiksekretess. 
  
 Utredningens bedömning: Genom förslagen ovan möjliggörs att SCB, efter en menprövning, kan lämna ut mikrodata till Riks- banken och Finansinspektionen. Utlämnande kan ske med stöd av undantaget för statistikändamål eller undantaget för uppgift som inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller liknande förhållande är direkt hänförlig till den enskilde (indirekta upp- gifter) i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL. 
  
 SCB kan, efter en menprövning, lämna ut mikrodata till Reger- ingskansliet för genomförande av undersökningar som är jäm- förbara med statistikframställning enligt 7 § OSF i dess nuvarande lydelse. Utlämnande kan ske med stöd av undantaget för statistik- ändamål eller undantaget för uppgift som inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller liknande förhållande är direkt hänförlig till den enskilde (indirekta uppgifter) i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL. 
  
 SCB kan, efter en menprövning, lämna ut mikrodata till forskare vid t.ex. Riksbanken, ett statligt universitet eller en högskola. Detta kan ske med stöd av undantaget för forsk- ningsändamål i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL och i dessa fall med beaktande av bestämmelsen om överföring av sekretess vid forskningsverksamhet (11 kap. 3 § första stycket OSL). 
  
 SCB kan, efter en menprövning, lämna ut mikrodata till enskilda forskare med förbehåll enligt 10 kap. 14 § första stycket OSL. Detta kan ske med stöd av undantaget för forsknings- ändamål i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL. 
  
 301 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 Statistiksekretess 
  
 Sekretess gäller enligt 24 kap. 8 § första stycket OSL i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser en enskilds personliga eller ekonomiska för- hållanden och som kan hänföras till den enskilde. Bestämmelsen ger uttryck för den s.k. statistiksekretessen. Framtagandet av officiell statistik hos de statistikansvariga myndigheterna är en typisk sådan särskild verksamhet för framställning av statistik som avses i bestäm- melsen. Uppgifter som avser enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden som SCB kommer att samla in och bearbeta vid fram- tagande av statistik över hushållens tillgångar och skulder omfattas således av statistiksekretess hos myndigheten. 
  
 Vid införandet av bestämmelsen om statistiksekretess ansågs det inte genomförbart att i register skilja mellan olika insamlade upp- gifter med hänsyn till om de är offentliga eller sekretessbelagda. Regleringen kom därför att avse samtliga uppgifter i verksamhet för statistikframställning (prop. 1979/80:2 del A s. 262 och 263). I fråga om de uppgifter som utredningen föreslår ska samlas in finns det på samma sätt dels uppgifter som i andra sammanhang är offentliga, t.ex. vad gäller fastighetsinnehav, dels en rad olika uppgifter som omfattas av tystnadsplikt (bl.a. av s.k. banksekretess, se vidare av- snitt 7.2). Oavsett hur det förhåller sig med uppgifterna i den verk- samhet från vilken de har inhämtats, omfattas de alltså av statistik- sekretess hos SCB. 
  
 Motsvarande sekretess gäller enligt 24 kap. 8 § andra stycket i samma lag vid annan med statistikframställning jämförbar undersök- ning som utförs av Riksrevisionen, av riksdagsförvaltningen, av Stats- kontoret eller inom det statliga kommittéväsendet. Detsamma gäller annan jämförbar undersökning som utförs av någon annan myndighet i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det. 
  
 I förarbetena anges att med framställning av statistik i den para- grafens mening avses sammanställning av data som vanligen sker genom tabeller eller liknande, sammanställningar som ofta åstad- koms med de olika metoder för insamling, bearbetning, redovisning och analys som utvecklats inom den statistiska vetenskapen (prop. 2013/14:162 s. 8). All statistikframställning omfattas dock inte av bestämmelsen om statistiksekretess. Detta beror inte på hur begreppet statistik definieras utan på att bestämmelsen är tillämplig 
  
 302 
  
 SOU 2022:51 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 i vissa situationer vid framställning av statistik och vid med statistik- framställning jämförbara undersökningar. Det gäller som framgår ovan dels särskild statistikverksamhet, dels vissa undersökningar hos myndigheter. 
  
 Statistiksekretessen innehåller inte något skaderekvisit och är således absolut. Det innebär att några uppgifter om enskilda inte får lämnas ut. Från den absoluta statistiksekretessen finns dock fyra undantag i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL som möjliggör utlämnande av uppgifterna för att de ska kunna användas för vissa särskilda ändamål. I sådana fall gäller sekretess i stället med tillämpning av ett omvänt skaderekvisit. Det innebär att uppgifter kan lämnas ut om det står klart att det kan ske utan att den enskilde eller någon när- stående till denne lider skada eller men. De fyra undantagen avser utlämnade för 
  
 •forskningsändamål (det första undantaget), 
  
 •statistikändamål (det andra undantaget), 
  
 •utlämnade av uppgift som inte genom namn, annan identitets- beteckning eller liknande förhållande är direkt hänförlig till den enskilde (indirekta uppgifter) (det tredje undantaget), och 
  
 •utlämnade av uppgifter från dödsorsaksregister till nationella eller regionala kvalitetsregister (det fjärde undantaget). 
  
 För att SCB ska kunna lämna ut mikrodata från statistiken över hushållens tillgångar och skulder till någon annan myndighet eller till forskare som är i behov av den måste alltså något av undantagen från statistiksekretessen kunna tillämpas. De undantag som skulle vara aktuella i detta fall gäller uppgifter som behövs för forsknings- eller statistikändamål (det första och det andra undantaget) och uppgifter som inte är direkt hänförlig till den enskilde (det tredje undantaget). 
  
 Vid den menprövning som ska ske inför ett utlämnande är det ofta av avgörande betydelse vilket eventuellt sekretesskydd som uppgifterna får efter att de har lämnats ut. Om uppgifterna omfattas av ett svagare sekretesskydd hos mottagaren kan det i sig innebära att det inte står klart att de kan lämnas ut utan risk för skada eller men (samma prop. s. 12). Vid ett utlämnande behöver SCB därför 
  
 303 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 beakta de olika sekretessbestämmelser, däribland statistiksekretess, som kan bli aktuella hos mottagaren. 
  
 Till skydd för statistiksekretessen och annan sekretess finns en straffbestämmelse om ansvar för brott mot tystnadsplikten (20 kap. 3 § brottsbalken). Bestämmelsen innebär att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bl.a. röjer en uppgift som han eller hon är skyldig att hemlighålla enligt lag eller annan författning eller enligt förord- nande eller förbehåll som har meddelats med stöd av lag eller annan författning kan dömas till ansvar för brott. 
  
 Särskild statistikverksamhet 
  
 Som berörs ovan är det mycket angeläget att Riksbanken, Finans- inspektionen och Regeringskansliet får tillgång till och har möjlighet att bearbeta mikrodata som har samlats in till den nya statistiken. Myndigheterna har behov av att kunna bearbeta mikrodata för analys och utvärdering inom flera av myndigheternas ansvarsområden (se kapitel 3). Det är fråga om bearbetningar som ska ske med gängse statistiska metoder och resultera i tabeller, medelvärden och andra ekonomiska mått. Resultaten ska efter utvärdering kunna användas bl.a. som beslutsunderlag i fråga om åtgärder inom penningpolitik, finansiell stabilitet, konsumentskydd makrotillsyn och annan eko- nomisk politik. Bearbetningen ska, till skillnad från SCB:s verksam- het, inte ske för framtagande av officiell statistik. Detta utesluter dock inte att bestämmelsen om statistiksekretess i särskild statistikverk- samhet enligt 24 kap. 8 § första stycket OSL i vissa fall kan tillämpas även hos Riksbanken, Finansinspektionen och Regeringskansliet. I andra fall kommer det röra sig om utvärdering och analys som sker för andra ändamål än statistikframställning, men som utgör under- sökningar som är jämförbara med statistikframställning (se ovan). 
  
 Med särskild verksamhet för framställning av statistik avses enligt det uttryckssätt som används i förarbetena mer allmänt utredande verksamhet utan anknytning till något särskilt ärende (prop. 1979/80:2, del A s. 263). Den särskilda verksamheten ska också vara skild från annan verksamhet hos myndigheten. Utmär- kande är att verksamheten är organiserad som en egen enhet eller liknande (samma prop. del A s. 263). En och samma uppgift kan hos en myndighet vara offentlig när den används hos en handläggande 
  
 304 
  
 SOU 2022:51 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 avdelning, men sekretessreglerad hos en avdelning som framställer statistik. Det är alltså inte avgörande varifrån uppgifterna kommer eller hur de har kommit till myndigheten, utan i stället inom vilken verksamhet de förekommer. 
  
 Vid bedömningen av frågan om en särskild verksamhet är en verksamhet för framställning av statistik måste en helhetsbedöm- ning göras av verksamheten.1 Om den särskilda verksamhetens huvudsakliga syfte är att framställa statistik är bestämmelsen om statistiksekretess tillämplig. Bestämmelsen är inte tillämplig i en verksamhet som har något annat än statistikframställning som sitt främsta syfte, även om det i den verksamheten skulle förekomma insamling eller bearbetning av uppgifter med hjälp av statistiska metoder. Det är dock inte nödvändigt att verksamheten leder till en slutlig statistikprodukt (SOU 2018:52 s. 97). 
  
 Ett tydligt exempel på statistik som inte framställs i en särskild statistikverksamhet är när statistik tas fram inom Finansinspektionens tillsynsverksamhet. Inom denna verksamhet samlas det in en mängd uppgifter som sammanställs och bearbetas med statistiska metoder och som läggs till grund för inspektionens tillsynsåtgärder. Det huvud- sakliga syftet är i dessa fall inte statistikframställning utan i stället att utöva tillsyn. Uppgifterna omfattas därför inte av bestämmelsen om sekretess i särskild statistikverksamhet. 
  
 Som nämnts ovan i avsnitten 9.3.2 och 9.3.3 har såväl Riksbanken som Finansinspektionen ett särskilt uttalat statistikansvar. Upp- gifter till den statistikframställningen samlas dock in på institutsnivå och myndigheterna har för närvarande inte något behov av att bearbeta mikrodata från statistiken över hushållens tillgångar och skulder inom ramen för denna verksamhet. Som framgår av kapitel 3, avsnitt 5.1 och avsnitt 5.2 behöver Finansinspektionen och Riks- banken i stället kunna bearbeta mikrodata som samlats in till den nya statistiken och använda resultaten inom andra ansvarsområden. Det gäller t.ex. för att analysera frågor med koppling till risker i det finan- siella systemet och användningen av makrotillsynsverktyg samt som underlag inför beslut om ändringar av styrräntan, andra penning- politiska beslut eller frågor relaterade till konsumentskydd. Bearbet- ning av mikrodata kommer att behöva ske inom olika avdelningar på de respektive myndigheterna. Exempelvis finns det inom Riksbanken ett behov av att använda uppgifterna såväl inom avdelningen för 
  
 1Prop. 1979/80:s del A s. 265 och prop. 2013/14:162 s. 8. 
  
 305 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 finansiell stabilitet som inom avdelningen för penningpolitik. Inom var och en av dessa avdelningar finns det i sin tur flera enheter, ut- över statistikenheten, som har ett behov av att kunna bearbeta upp- gifterna för vissa undersökningar (angående behovet av att hålla mikrodata avgränsad inom och mellan olika organisatoriska enheter, se nedan under rubriken Utlämnande till statliga myndigheter). 
  
 Även Regeringskansliet har behov av att kunna bearbeta och analy- sera mikrodata som har samlats in till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. I Regeringskansliets fall kan det t.ex. röra sig om att göra beräkningar av effekterna av reformförslag i budgetpro- positionen. Inom Regeringskansliet är det sannolikt främst vid flera olika avdelningar inom Finansdepartementet som det finns ett behov av att kunna bearbeta mikrodata. 
  
 Utredningen gör bedömningen att bestämmelsen om sekretess i särskild statistikverksamhet i de allra flesta fall inte kan tillämpas vid den bearbetning av mikrodata som de mottagande myndigheterna har behov av att kunna genomföra enligt beskrivningen ovan. Anled- ningen till detta är att det huvudsakliga syftet med bearbetningen i dessa fall inte är att framställa statistik eftersom bearbetningen kom- mer att ske i samband med ett beslut eller en annan åtgärd från myn- dighetens sida, dock inte i samband med handläggningen av något ärende som avser en enskild part. I de fall då det finns ett behov av en särskild statistikenhet eller liknande särskild verksamhet hos någon av myndigheterna, t.ex. vid Riksbanken, för att bearbeta mikrodata från statistiken är dock bestämmelsen om statistiksekretess i en särskild statistikverksamhet tillämplig. 
  
 Annan jämförbar undersökning 
  
 Vissa undersökningar omfattas av statistiksekretess trots att de genomförs utanför en särskild verksamhet för framställning av stati- stik eller avser något annat än framställning av statistik (24 kap. 8 § andra stycket OSL). Det gäller annan med statistikframställning jäm- förbar undersökning som utförs av Riksrevisionen, av riksdagsför- valtningen, av Statskontoret eller inom det statliga kommittéväsendet. Detsamma gäller annan jämförbar undersökning som utförs av någon annan myndighet i den utsträckning regeringen meddelar förskrifter om det. En viktig skillnad jämfört med den sekretess som gäller i 
  
 306 
  
 SOU 2022:51 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 särskild statistikverksamhet är att sekretessens räckvidd inte gäller i hela den verksamhet vari undersökningen görs, utan är begränsad till sådana uppgifter som kan hänföras till själva undersökningen (se prop. 2013/14:162 s. 10). 
  
 Regeringen har i 7 § OSF föreskrivit att statistiksekretess ska gälla hos vissa angivna myndigheter, avseende de undersökningar som anges där och för uppgifter som avser en enskilds personliga eller eko- nomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Detta gäller t.ex. för undersökningar inom Regeringskansliet om effekter av förändringar inom  
 skatte-, 
  bidrags- och socialavgiftsområdet, om inkomst- och förmögenhetsfördelning samt om fördelningseffekter av de offentliga välfärdssystemen. 
  
 I förarbetena till OSL anges som exempel på annan med statistik jämförlig undersökning som utförs av myndighet undersökningar som har till syfte att belysa flygsäkerhetsrisker, angår trivseln i arbe- tet och inställningen till överordnade eller rör konstruktionen av mätinstrument inom psykologi och andra beteendevetenskaper. Dessa och liknande undersökningar kan enligt förarbetena inte alltid sägas ske för statistiska ändamål (prop. 1979/80:2, del A s. 263). 
  
 Att Riksrevisionen och riksdagsförvaltningen uttryckligen anges i OSL beror på att de, till skillnad från de flesta andra statliga myn- digheter, är myndigheter under riksdagen och inte under regeringen. Verksamheten vid en sådan myndighet kan inte regleras genom förordning (se 8 kap. 7 § andra stycket regeringsformen). 
  
 Inom riksdagens utredningstjänst, som är en del av riksdagsför- valtningen, finns ett budgetkontor. Budgetkontoret arbetar med s.k. simuleringsmodeller. I modellerna efterbildas  
 skatte-, 
  
 avgifts-, 
  social- försäkrings- eller bidragsregler med utnyttjande av uppgifter i av- identifierade modellbefolkningar. Underlaget utgörs av urvalsunder- sökningar från SCB. Genom bestämmelsen omfattas uppgifterna hos budgetkontoret av statistiksekretess i 24 kap. 8 § andra stycket OSL. Det rör sig i detta fall om motsvarande undersökningar som bl.a. Finansdepartementet utför och för vilka sekretess gäller hos Reger- ingskansliet enligt 7 § OSF. 
  
 De undersökningar som Regeringskansliet har behov av att kunna genomföra baserat på mikrodata från den nya statistiken ut- gör enligt utredningens mening sådana med statistik jämförbara undersökningar som redan omfattas av statistiksekretess hos Reger- ingskansliet enligt 7 § OSF. Det finns således inte något behov av 
  
 307 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 någon författningsändring i nu aktuellt avseende såvitt gäller Reger- ingskansliet. 
  
 Några motsvarande bestämmelser om statistiksekretess för jäm- förbara undersökningar som utförs av Finansinspektionen eller Riks- banken finns däremot inte. Uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden i undersökningar som genomförs av dessa myndigheter skulle alltså i nuläget inte omfattas av statistiksekretess till följd av bestämmelsen om annan jämförbar undersökning. Som närmare behandlas nedan innebär detta ett hinder mot att SCB lämnar ut uppgifterna. 
  
 Utlämnande till statliga myndigheter 
  
 Som slagits fast ovan är det mycket angeläget att Finansinspek- tionen, Riksbanken och Regeringskansliet kan ta del av och bearbeta den mikrodata som SCB samlar in till den nya statistiken. Mot- tagarna har i de flesta fall inte behov av uppgifter som direkt kan hänföras till någon enskild genom t.ex. personnummer eller namn. I något enstaka fall kan det visserligen tänkas att en mottagare har ett sådant behov för att kunna sammanföra uppgifterna från SCB med andra uppgifter om samma person, men dennes identitet är inte av intresse i sig. Utlämnande av sådana direkta uppgifter som är av intresse kan ske undantagsvis efter en menprövning med stöd av det första eller andra undantaget från statistiksekretessen (se ovan) i de sällsynta fall då detta aktualiseras. 
  
 Det är inte heller frågan om att någon annan än SCB ska ha direktåtkomst till mikrodata på det sätt som avses i t.ex. databas- lagen. Frågan avser i stället förutsättningarna för ett eventuellt ut- lämnande av mikrodata från SCB, efter en menprövning. Vid men- prövningar avseende utlämnande av mikrodata i allmänhet är det ofta av avgörande betydelse att statistiksekretess eller motsvarande sekretesskydd råder för de aktuella uppgifterna hos den mottagande myndigheten (se vidare nedan). 
  
 För att SCB ska få lämna ut mikrodata som omfattas av statistik- sekretess måste också något av undantagen i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL vara tillämpligt. Enligt uppgift från SCB tillämpar myn- digheten sällan det tredje undantaget om utlämnande av uppgifter som inte är direkt hänförliga till någon enskild som en självständig 
  
 308 
  
 SOU 2022:51 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 grund för utlämnande. SCB har dock förtydligat att utlämnande efter en menprövning i princip uteslutande resulterar i att myndig- heten lämnar ut uppgifter som inte direkt kan hänföras till någon enskild, dock med tillämpning av något av de andra undantagen. Detta utesluter dock inte att det tredje undantaget om uppgifter som inte är direkt hänförliga till en enskild (indirekta uppgifter) i före- kommande fall kan tillämpas för sig efter en menprövning. Det är möjligt att utlämnande med stöd av det tredje undantaget kommer att få en ökad tillämpning mot bakgrund av utredningens förslag. 
  
 Möjligheten att lämna ut uppgifter för statistikändamål efter en menprövning infördes genom en lagändring år 1995. Syftet med lagändringen var att säkra tillgången till uppgifter för framställning av statistik, framför allt den officiella statistiken, även i de fall det inte finns bestämmelser om uppgiftsskyldighet som bryter statistik- sekretessen (prop. 1994/95:200 s. 28). I förarbetena anges vidare att det främst var fråga om uppgifter i mindre känsliga register och att möjligheten till utlämnande borde tillämpas mycket restriktivt så- som hade varit fallet med den närliggande bestämmelsen om utläm- nande för forskningsändamål (samma prop. s.  
 25–29 
  och 38). I ett senare lagstiftningsärende anförde regeringen att ett utlämnande till en annan myndighet som tillämpar statistiksekretess normalt torde kunna ske (prop. 2013/14:162 s. 12). 
  
 Av SCB:s sekretesspolicy framgår också att myndigheten bedö- mer att ett utlämnande av uppgifter för statistikändamål i princip förutsätter att mottagaren tillämpar statistiksekretess.2 Ett utläm- nande med stöd av undantaget för statistikändamål kan alltså ske till en särskild statistikverksamhet eller till en med statistik jämförbar undersökning. Som framgår ovan innebär dock det förhållandet att uppgifter är tänkta att ingå i en med statistik jämförbar undersök- ning inte alltid att undersökningen sker för statistiska ändamål. Om så inte är fallet kan ett utlämnande inte ske med stöd av statistik- undantaget.3 
  
 Att uppgifter inom ramen för uppföljning och kvalitetssäkring sammanställs statistiskt har i rättspraxis inte ansetts innebära att uppgifterna används för statistikändamål i den mening som avses i bestämmelsen (RÅ 2004 ref. 9). Det aktuella rättsfallet gällde en 
  
 2Sekretesspolicy,  
 2019-09-11, 
  SCB dnr 2019/3244. 
  
 3Som berörs i avsnitt 11.4 bedömer utredningen att undersökningarna kommer att anses ske för statistiska ändamål i dataskyddsförordningens mening. 
  
 309 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 begäran från en läkare om utlämnande av vissa uppgifter från Social- styrelsens dödsorsaksregister för kvalitetssäkring av viss medicinsk behandling.4 Efter avgörandet har det fjärde undantaget från statistik- sekretessen i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL införts i syfte att möj- liggöra utlämnande av uppgifter från dödsorsaksregister till nationella och regionala kvalitetsregister. I förarbetena till bestämmelsen anförs att uppgifterna kommer att omfattas av hälso- och sjukvårdssekre- tessen hos mottagarna och att Socialstyrelsens sekretessprövning många gånger därför torde utmynna i bedömningen att de aktuella uppgifterna kan lämnas ut (prop. 2007/08:126 s. 272 och 273). 
  
 Det ska här nämnas att SCB sedan 1987 överlämnar uppgifter som inte direkt går att hänföra till en enskild (indirekta uppgifter) till Regeringskansliet för framställning av statistik eller annan jäm- förbar undersökning om bl.a. effekter av förändringar inom  
 skatte-, 
  bidrags- och socialavgiftsområdet, om inkomst- och förmögenhets- fördelning samt om fördelningseffekter av välfärdssystemen (se även ovan). Av den överenskommelse som har träffats mellan myn- digheterna framgår att de har bedömt att de utlämnade uppgifterna omfattas av statistiksekretess i Regeringskansliet enligt 24 kap. 8 § OSL eller 7 § OSF. Eftersom SCB lämnar ut uppgifter enligt över- enskommelsen får det antas att myndigheten har bedömt att undan- taget från statistiksekretessen för statistikändamål kan tillämpas. 
  
 Resultatet av undersökningarna i Regeringskansliet används bl.a. för analys, utvärdering och som beslutsunderlag i frågor som rör eko- nomisk politik. Resultaten används dock även vid annan slags sam- hällsplanering. Det är sannolikt att den omständigheten att Regerings- kansliet tillämpar ett lika starkt sekretesskydd för uppgifterna har varit avgörande för att utlämnandet kan ske. 
  
 Till följd av det sagda bör SCB, efter en menprövning, kunna lämna ut uppgifter från statistiken över hushållens tillgångar och skulder till Regeringskansliet för genomförandet av sådana under- sökningar inom Regeringskansliet som anges i 7 § OSF med stöd av det andra undantaget för statistikändamål. Vissa variabler som i hög grad möjliggör en identifiering av enskilda individer (s.k. direkta 
  
 4Uppgifter från Socialstyrelsens dödsorsaksregister, som skulle användas vid uppföljning av viss medicinsk behandling, lämnades inte ut med stöd 9 kap. 4 § sekretesslagen (nuvarande 
  
 24kap. 8 § tredje stycket OSL), eftersom de inte ansågs behövas för forsknings- eller statistikändamål. I ett annat rättsfall ansågs uppgifter som skulle användas av en region för planering av hälso- och sjukvård samt för analys av skolpenning och segregation inte heller vara avsedda att användas för statistikändamål (se dom från Kammarrätten i Stockholm i mål nr  
 2628-12). 
  
 310 
  
 SOU 2022:51 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 uppgifter eller uppgifter som är direkt hänförliga till en enskild), främst fastighetsbeteckning, fastighetsnummer, UUID (se av- snitt 6.3), lägenhetsnummer och registreringsnummer på motorfor- don och husvagnar, kommer dock i de flesta fall inte att lämnas ut. Detta eftersom det vid ett sådant utlämnande sannolikt inte står klart att uppgifterna kan lämnas ut utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. 
  
 Även om SCB inte skulle göra bedömningen att uppgifterna ska användas för statistikändamål kan det tredje undantaget avseende uppgifter som inte direkt kan hänföras till en enskild (indirekta uppgifter) tillämpas. En menprövning bör i detta fall resultera i att mikrodata kan lämnas ut eftersom Regeringskansliet tillämpar ett lika starkt sekretesskydd för uppgifterna i jämförbara undersök- ningar även om undersökningarna inte skulle bedömas göras för statistiska ändamål. Enligt utredningens bedömning krävs inte någon författningsändring för att SCB, efter en menprövning, ska kunna lämna ut mikrodata från statistiken över hushållens tillgångar och skulder till Regeringskansliet. 
  
 Även när det gäller Riksbankens och Finansinspektionens möj- ligheter att ta del av uppgifter som omfattas av statistiksekretess måste hänsyn tas till respektive myndighets möjlighet att sekretess- kydda uppgifterna. Som framgår ovan är det utredningens uppfatt- ning att uppgifterna i nuläget i de flesta fall inte skulle omfattas av statistiksekretess. Anledningen till detta är att den verksamhet som uppgifterna skulle lämnas ut till inte är en sådan särskild verksamhet för framställning av statistik som avses i 24 kap. 8 § första stycket OSL och att uppgifterna i regel inte skulle förekomma i en med statistik jämförbar undersökning enligt andra stycket i samma para- graf och i förekommande fall 7 § OSF. Vid utlämnande till Riks- bankens statistikenhet skulle emellertid fortsatt statistiksekretess gälla, eftersom det rör sig om en särskild verksamhet för framställ- ning av statistik. 
  
 När det gäller Riksbanken är den lösning som ligger närmast till hands för att skapa ett lika starkt sekretesskydd som vid statistik- framställning att göra en ändring i 24 kap. 8 § andra stycket OSL. Genom en sådan ändring erhåller de aktuella uppgifterna hos Riks- banken samma sekretesskydd som det skydd som enligt lagrummet gäller i fråga om annan jämförbar undersökning som utförs av Riks- revisionen, av riksdagsförvaltningen, av Statskontoret eller inom det 
  
 311 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 statliga kommittéväsendet. Uppgifter hos Riksbanken skulle med stöd av en sådan bestämmelse få ett lika starkt sekretesskydd som uppgifter i motsvarande undersökningar hos myndigheter under regeringen enligt 7 § OSF, exempelvis Regeringskansliet, Konjunkturinstitutet och Finansinspektionen. Utredningen föreslår därför att OSL ändras på så sätt. 
  
 För att förstärka skyddet för uppgifterna hos Finansinspektionen bör på ett motsvarande sätt uppgifter som förekommer i myndig- hetens utvärderingar och analyser av finansiell stabilitet, makro- tillsyn och konsumentskydd ges ett sådant sekretesskydd som gäller för med statistik jämförbar undersökning som utförs av en myn- dighet. Utredningen föreslår att ett tillägg av denna innebörd tas in i 7 § OSF med stöd av bemyndigandet i 24 kap. 8 § andra stycket OSL. 
  
 Efter en menprövning bör SCB på samma sätt som när det gäller utlämnande till Regeringskansliet kunna lämna ut uppgifter till Riks- banken och Finansinspektionen med tillämpning av statistikundan- taget. Om det bedöms att uppgifterna inte ska användas för statistik- ändamål kan det tredje undantaget avseende uppgifter som inte direkt kan hänföras till en enskild tillämpas. 
  
 Som nämns gäller statistiksekretessen för uppgifter som kan hän- föras till själva undersökningen som genomförs hos den mottagande myndigheten och alltså inte i hela den mottagande myndighetens verksamhet. Mikrodata som lämnas ut av SCB för att användas i en med statistik jämförbar undersökning vid t.ex. Riksbanken eller Finansinspektionen, kan alltså inte användas direkt för tillsyn eller övervakning med bibehållen statistiksekretess. Detta hindrar dock inte att resultaten av undersökningarna, som inte omfattas av statistiksekretess, läggs till grund för tillsyn och övervakning. 
  
 Det finns ett behov av att genomföra undersökningar inom flera avdelningar och enheter hos de mottagande myndigheterna. För att bibehålla statistiksekretessen är det därför angeläget att uppgifter som omfattas av statistiksekretess inte lämnas till anställda som arbetar med tillsyn och övervakning. Detta bör säkerställas genom att myndigheterna organiserar sin respektive verksamhet så att den personal som genomför undersökningarna är åtskild från personal som utför andra arbetsuppgifter för bl.a. tillsyn eller övervakning och att behörighet att bearbeta mikrodata endast ges till personal som deltar i den aktuella, avgränsade, undersökningen. 
  
 312 
  
 SOU 2022:51 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 Med tillsyn avses här tillsyn i förhållande till enskilda finansiella företag. Detta hindrar dock inte, som berörs ovan, att en analys av resultaten av undersökningen t.ex. kan komma att resultera i att andra organisatoriska delar av Finansinspektionen inleder undersök- ningar inom ett visst område som i sin tur eventuellt leder till ingripanden mot ett enskilt företag. Motsvarande gäller Riksbankens övervakning av det finansiella systemet inom ramen för dess arbete med finansiell stabilitet (se bl.a. 1 kap. 2 § tredje stycket och 6 kap. 9 § första stycket 2 i den nu gällande riksbankslagen samt 3 kap. 1, 8 och 9 §§ i förslaget till ny riksbankslag enligt prop. 2021/22:41). 
  
 Även om utgångspunkten är att den officiella statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska tillgodose de kunskapsbehov som finns på området kan det förekomma att andra statliga förvalt- ningsmyndigheter än de ovan nämnda har behov av tillgång till skräddarsydda statistikprodukter eller mikrodata. För att mikrodata ska kunna lämnas ut måste något av undantagen från statistiksekre- tessen vara tillämpligt och en menprövning resultera i att uppgifterna kan lämnas ut utan att någon enskild eller närstående till denne lider skada eller men. 
  
 Vid en sådan menprövning kommer på samma sätt som anförts ovan frågan om vilket sekretesskydd uppgifterna kommer att få hos den mottagande myndigheten att ofta vara av avgörande betydelse för frågan om ett utlämnande kan ske eller inte. För att ett utläm- nande ska kunna ske måste uppgifterna i de flesta fall omfattas av statistiksekretess i en särskild verksamhet enligt 24 kap. 8 § första stycket OSL eller av motsvarande sekretess i annan jämförbar under- sökning som utförs av vissa i andra stycket samma paragraf angivna myndigheter eller i vissa undersökningar hos de i 7 § OSF upp- räknade myndigheterna. 
  
 Utlämnande till forskare 
  
 SCB bör också kunna lämna ut mikrodata från den nya statistiken till forskare. Detta kan ske med stöd av undantaget avseende forsk- ningsändamål och efter en prövning av om uppgifterna kan lämnas ut utan att någon enskild lider skada eller men. Om uppgifterna lämnas till en myndighet som bedriver forskningsverksamhet, t.ex. 
  
 313 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 ett universitet, följer statistiksekretessen som gäller hos SCB som huvudregel med till mottagaren (11 kap. 3 § OSL). 
  
 Den nu gällande riksbankslagen innehåller inte några bestäm- melser om att Riksbanken ska eller får bedriva forskningsverksam- het. I praktiken bedriver dock Riksbanken ekonomisk forsknings- verksamhet inom områden som har betydelse för dess verksamhet och finansierar även i övrigt forskning (se vidare prop. 2021/22:41 s. 83). Forskningsverksamheten bedrivs huvudsakligen vid forsknings- enheten. För att ge ett uttryckligt lagstöd för denna verksamhet före- slår regeringen att en bestämmelse om att Riksbanken ska få bedriva forskningsverksamhet som har betydelse för verksamheten förs in i den nya riksbankslagen (samma prop. s. 83). 
  
 I den utsträckning SCB lämnar ut uppgifter från statistiken över hushållens tillgångar och skulder till en myndighet som bedriver forskningsverksamhet omfattas uppgifterna av motsvarande stati- stiksekretess hos mottagaren. Statistiksekretessen följer dock inte med om uppgifterna omfattas av någon annan sekretessregel hos den mottagande myndigheten (11 kap. 8 § OSL). Om den sekretess som gäller hos mottagaren är svagare än den som följer av bestämmelsen om statistiksekretess kan det vid en menprövning innebära att upp- gifterna inte kan lämnas ut. 
  
 I fråga om Riksbankens forskningsverksamhet är det främst 
  
 16 kap. 1 § OSL som skulle kunna vara tillämplig. Enligt denna bestämmelse gäller sekretess hos bl.a. Riksbanken för uppgift som rör rikets centrala finanspolitik, penningpolitik eller valutapolitik, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas om uppgiften röjs (statsfinanssekretess). De uppgifter som omfattas är främst sådana som rör beslut om räntenivåer (styr- ränta m.m.), köp och försäljning av obligationer samt upptagande av lån. Bestämmelsen är alltså inte tillämplig på uppgifter från stati- stiken över hushållens tillgångar och skulder som förekommer i forskningsverksamheten. 
  
 Eftersom bestämmelsen om statsfinanssekretess inte är tillämplig gör utredningen bedömningen att SCB kommer att kunna lämna ut mikrodata till sådan forskningsverksamhet som Riksbanken ska få bedriva enligt den nya riksbankslagen, och att sekretessen överförs enligt 11 kap. 3 § OSL (se ovan). 
  
 Vid utlämnande till enskilda forskare utan anknytning till en statlig myndighet, ett universitet eller en högskola kan förbehåll 
  
 314 
  
 SOU 2022:51 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 enligt 10 kap. 14 § OSL ställas upp. Bestämmelsen innebär att mot- tagaren (den fysiska personen) omfattas av tystnadsplikt om ett sådant förbehåll ställs upp. Om mottagaren inte följer villkoren i förbehållet kan han eller hon dömas till ansvar för ovan nämnda brott mot tystnadsplikten (se under rubriken Statistiksekretess). Detta tillvägagångssätt anses vanligtvis undanröja risken för att någon enskild lider skada eller men. Ett utlämnande med förbehåll kan dock endast ske i förhållande till en viss angiven fysisk person och inte till t.ex. en myndighet. Som framgår ovan om utlämnanden till statliga myndigheter kommer SCB i de flesta fall inte att lämna ut uppgifter som är direkt hänförliga till en enskild. Det får antas att SCB kommer att vara särskilt restriktiv när det gäller sådana utlämnanden till enskilda forskare med förbehåll. 
  
 Utlämnande och tillgängliggörande genom  
 MONA-systemet 
  
 Av utredningens förslag ovan följer att SCB, efter en menprövning, ska kunna lämna ut mikrodata som samlats in för framställning av statistik över hushållens tillgångar och skulder till bl.a. Riksbanken, Finansinspektionen och Regeringskansliet. Ett sådant utlämnande bör för närvarande kunna ske bl.a. via  
 MONA-systemet, 
  även om SCB inte kan begränsa sig till att endast lämna ut mikrodata på detta sätt. Utredningen återkommer till andra sätt att tillgängliggöra mikrodata nedan. 
  
 MONA är en plattform för tillgängliggörande och bearbetning av mikrodata. Systemet ger användarna en möjlighet att genom fjärr- åtkomst ta del av mikrodata som användaren kan göra beräkningar med samtidigt som aktuella mikrodata finns kvar i ett system som drivs av SCB. Det finns också möjlighet för användarna att kom- plettera mikrodata i MONA med andra egna uppgifter som behövs för det syfte för vilket SCB har lämnat ut mikrodata. Användare gör bearbetningar med de programvaror som finns i MONA. Förutom programvaror ansvarar SCB för att tillhandahålla maskinella resurser för bearbetningar och lagring i MONA. SCB ansvarar också för säkerheten, t.ex. vad gäller att endast personer som mottagaren har godkänt har åtkomst till uppgifterna och att uppgifter säkerhets- kopieras regelbundet (backuptagning). Mottagaren av utlämnade uppgifter är personuppgiftsansvarig och SCB agerar personupp- 
  
 315 
  
 Tillgången till mikrodata 
  
 SOU 2022:51 
  
 giftsbiträde i förhållande till de uppgifter som lagras i MONA (se vidare kapitel 11 om personuppgiftsbehandling). 
  
 För varje begäran om utlämnande av mikrodata via MONA ska en menprövning ske. Det förekommer att användare av olika statistikprodukter har årliga s.k. prenumerationer, vilket innebär att en ny menprövning sker för varje ny årgång. En sådan ordning bör kunna tillämpas för att möjliggöra Finansinspektionens, Regerings- kansliets och Riksbankens tillgång till uppgifter från den nya stati- stiken. Det ska här nämnas att mottagaren endast har möjlighet att påverka de uppgifter som lämnats ut i  
 MONA-systemet 
  och således inte kan ändra den mikrodata som SCB samlat in och som ligger till grund för myndighetens statistikprodukter. 
  
 I praktiken fungerar det så att när SCB godkänt en begäran om utlämnande utser den mottagande myndigheten vilka personer som ska få tillgång till att använda  
 MONA-systemet. 
  Varje användare får ett eget användarkonto till MONA med personliga inloggnings- uppgifter och ska godkänna användarvillkoren för systemet, som är avsedda att skydda uppgifterna i systemet. Villkoren innebär bl.a. att användaren intygar att denne inte ska ta ut mikrodata från MONA. 
  
 Om en användare bryter mot villkoren har SCB bl.a. rätt att stänga av användaren, men det kan även komma att påverka SCB:s framtida beslut om utlämnanden till användare eller till en viss myn- dighet. Om villkoren för MONA inte efterföljs och personuppgifter därigenom behandlas i strid med dataskyddsförordningen ska även en anmälan om personuppgiftsincident lämnas till Integritets- skyddsmyndigheten. Det kan t.ex. röra sig om att en obehörig per- son ges åtkomst till personuppgifter genom att inloggningsuppgifter sprids. Det kan också röra sig om överföring av personuppgifter till tredje land (se vidare om dataskydd och personuppgiftsbehandling i kapitel 11). 
  
 SCB kan tillgängliggöra utlämnanden av mikrodata på andra sätt än genom MONA. Uppgifterna levereras då direkt till mottagaren i ett filformat som passar mottagaren via ett säkert leveranssätt. Mot- tagaren får då själv läsa in mottagna filer i sin egen plattform där det finns tillgång till programvaror och maskinella resurser för bearbet- ningar och lagring. Det blir då också mottagarens ansvar att säkerställa att uppgifter hanteras säkert och att obehöriga inte har åtkomst. 
  
 316 
  
 11 Personuppgiftsbehandling 
  
 11.1Inledning 
  
 Detta kapitel inleds med en kortfattad beskrivning av kravet i data- skyddsförordningen på att det ska finnas en rättslig grund för behand- ling av personuppgifter (avsnitt 11.2). Därefter redogör utredningen för sina överväganden vad gäller SCB:s behandling av personuppgifter (avsnitt 11.3). Motsvarande överväganden i fråga om behandling av personuppgifter hos de myndigheter och forskare som ska kunna få mikrodata utlämnad till sig (mottagare) finns i avsnitten 11.4 och 
  
 11.5.Därefter redogör utredningen för förutsättningarna för finan- siella företag, SCB och övriga myndigheter att vidarebehandla per- sonuppgifter för statistik- och forskningsändamål (avsnitt 11.6). Slutligen behandlas frågor om informationsplikt (avsnitt 11.7), undantag från de registrerades rättigheter (avsnitt 11.8) och gallring och bevarande (avsnitt 11.9). 
  
 11.2Rättslig grund för behandling av personuppgifter 
  
 De uppgifter som SCB ska samla in och bearbeta för att framställa statistiken över hushållens tillgångar och skulder innefattar per- sonuppgifter enligt definitionen i dataskyddsförordningen (se av- snitt 4.5.5). Det rör sig om detaljerade uppgifter om enskildas per- sonliga och ekonomiska förhållanden som ska samlas i ett register över i allt väsentligt hela den svenska befolkningen. Ett sådant regis- ter kommer ofrånkomligen att innehålla uppgifter av integritets- känslig karaktär, med beaktande av att enskilda kartläggs genom att olika uppgifter om tillgångar och skulder hämtas in och sammanförs med andra uppgifter (jfr avsnitt 5.3). 
  
 Enligt utredningens förslag i avsnitt 10.2 ska SCB också kunna lämna ut mikrodata till vissa myndigheter och forskare. Detta kom- 
  
 317 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 mer i huvudsak ske i form av uppgifter som inte direkt går att hän- föra till en enskild. Det rör sig dock om uppgifter som avser identi- fierbara fysiska personer och det är således alltjämt fråga om person- uppgifter i dataskyddsförordningens mening. 
  
 För att en personuppgiftsbehandling ska vara tillåten krävs att det finns en rättslig grund för behandlingen (artikel 6 i dataskyddsför- ordningen). En rättslig grund är exempelvis om den registrerade (den person som personuppgifterna avser) har lämnat sitt samtycke till behandlingen (artikel 6.1 a). 
  
 Myndigheternas utrymme för att lägga enskildas samtycke till grund för behandling av personuppgifter är begränsat, i vart fall när det råder betydande ojämlikhet mellan den registrerade och den per- sonuppgiftsansvarige. Samtycke bör enligt skäl 43 i dataskyddsför- ordningen inte användas som rättslig grund om den personuppgifts- ansvarige är en offentlig myndighet och det är osannolikt att samtycket har lämnats frivilligt. 
  
 En tillåten behandling av personuppgifter kräver inte samtycke från den registrerade, förutsatt att behandlingen är nödvändig för att bl.a. utföra en uppgift av allmänt intresse (artikel 6.1 e första ledet). Det räcker emellertid inte att behandlingen är nödvändig för att ut- föra en uppgift av allmänt intresse – uppgiften måste också var fast- ställd i enlighet med unionsrätten eller en medlemsstats nationella rätt som den personuppgiftsansvarige omfattas av. Detta är ett ut- tryck för legalitetsprincipen och är inte någon nyhet i svensk rätt (prop. 2017/18:107 s. 23 och prop. 2017/18:105 s. 50). Regeringen har i ett tidigare lagstiftningsärende ansett att nödvändighetskravet inte utgör ett krav på att det utan behandlingen ska vara omöjligt att utföra en uppgift. I stället kan effektivitetsvinster vara tillräckliga för att behandlingen ska anses nödvändig (prop. 2017/18:105 s. 46 och 189). 
  
 Kravet på att den rättsliga grunden i artikel 6.1 e ska vara fast- ställd i enlighet med unionsrätten eller en medlemsstats nationella rätt innebär inte ett krav på att själva behandlingen av personuppgif- ter måste regleras. Det är i stället uppgiften av allmänt intresse som ska ha stöd i rättsordningen (prop. 2017/18:105 s.  
 48–52). 
  Reger- ingen anser att uppgifter som riksdag och regering gett i uppdrag till statliga myndigheter att utföra är av allmänt intresse (samma prop. s. 56 och 57). 
  
 Behandlingen ska vidare vara proportionerlig i förhållande till det legitima mål som eftersträvas (artikel 6.3 andra stycket sista meningen). 
  
 318 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 Detta motsvarar det krav som ställs i fråga om inskränkningar av rätten till skydd för privat- och familjeliv i artikel 8 i Europakon- ventionen. 
  
 Enligt skäl 41 i dataskyddsförordningen bör den rättsliga grun- den vara tydlig och precis. Tillämpningen av den ska vara förutsägbar för de personer som omfattas av den. Vilken grad av tydlighet och precision som krävs i fråga om den rättsliga grunden för att en viss behandling av personuppgifter ska anses vara nödvändig måste be- dömas från fall till fall, utifrån behandlingens karaktär. En behand- ling av personuppgifter som inte utgör någon egentlig kränkning av den personliga integriteten kan ske med stöd av en rättslig grund som är allmänt hållen medan ett mer kännbart intrång kräver att den rättsliga grunden är mer preciserad och därmed gör intrånget förut- sägbart (samma prop. s. 51). 
  
 När det gäller statliga myndigheter kan det konstateras att de är förhindrade att agera utanför sitt uppdrag till följd av legalitetsprin- cipen (1 kap. 1 § tredje stycket regeringsformen). All verksamhet hos statliga myndigheter ska ha stöd i rättsordningen, oavsett om en uppgift regleras genom lag, förordning eller ett beslut. 
  
 11.3SCB:s behandling av personuppgifter 
  
 Utredningens förslag: Känsliga personuppgifter som avser utbe- talningar i samband med enskilda personers ohälsa samt medlem- skap i fackförening och trossamfund ska få behandlas även vid framställningen av statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte något behov av någon författningsändring för att SCB ska uppfylla dataskyddsför- ordningens krav på rättslig grund när myndigheten utan sam- tycke samlar in och i övrigt behandlar personuppgifter för fram- ställning av statistik över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Bestämmelser om framställning av officiell statistik regleras i sta- tistiklagen och statistikförordningen. Dessa författningar reglerar även bl.a. statistikansvariga myndigheters rätt att behandla personupp- gifter för framställning av statistik. I 14 § första stycket statistiklagen ges en generell rätt att, utan samtycke av den registrerade, behandla 
  
 319 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 personuppgifter för framställning av statistik. För sådan behandling är den statistikansvariga myndigheten personuppgiftsansvarig. Behand- lingen av personuppgifter får enligt andra stycket i samma paragraf omfatta uppgift om personnummer. Bestämmelserna gäller enligt 1 § tredje stycket samma lag även vid framställning av annan statistik än officiell statistik hos en statistikansvarig myndighet. 
  
 Enligt regeringen har statistikansvariga myndigheter genom re- gleringen i statistikförfattningarna en rättslig grund för att i enlighet med artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen behandla personupp- gifter för statistiska ändamål (prop. 2017/18:107 s. 26). Personupp- gifter kan således samlas in och i övrigt behandlas för detta ändamål med stöd av artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen utan samtycke från de registrerade. Det behövs således inte någon författnings- åtgärd för att SCB ska kunna samla in och i övrigt behandla person- uppgifter i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Statliga myndigheter kan även tilldelas uppgifter av allmänt in- tresse genom bl.a. en förordning eller ett regeringsbeslut som har meddelats med stöd av en författning (2 kap. 2 § 1 dataskyddslagen). Den rättsliga grunden för behandling av personuppgifter kan således preciseras i de statistikansvariga myndigheternas instruktioner och regleringsbrev, exempelvis i förordningen med instruktion för Gutierrez tistiska centralbyrån (samma prop. s. 26). Av förordningen följer att SCB ansvarar för att utveckla, framställa och sprida officiell statistik och annan statlig statistik, samt att myndigheten inom ramen för sin statistikverksamhet ska utföra uppdrag åt andra myndigheter, i den utsträckning som den har tillgängliga resurser för det. 
  
 Enligt utredningens mening har SCB därmed rättslig grund enligt artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen för att, också utanför det nya statistikområde inom vilket myndigheten ska producera officiell sta- tistik, samla in och i övrigt behandla aktuella personuppgifter för statistiska ändamål utan samtycke från de registrerade. 
  
 Det kommer inte att behöva samlas in s.k. känsliga personupp- gifter enbart för framställning av den nya statistiken. De uppgifter som kommer att samlas in kan dock behöva sammanföras med käns- liga personuppgifter som SCB har rätt att behandla för framställning av annan statistik (jfr 15 § statistiklagen och statistikförordning). Det framgår av bilagan till statistikförordningen att sådana känsliga personuppgifter som avser utbetalningar i samband med enskilda personers ohälsa samt medlemskap i fackförening och trossamfund 
  
 320 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 får behandlas vid framställning av statistik under statistikområdena Inkomster och inkomstfördelning samt Hushållens utgifter, som båda ingår i ämnesområdet Hushållens ekonomi. 
  
 Motsvarande känsliga personuppgifter bör enligt utredningen kunna sammanföras med uppgifter som samlas in till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Bestämmelsen om behandling av ovan nämnda känsliga personuppgifter under ämnesområdet Hus- hållens ekonomi ska därför kompletteras på så sätt att det anges att de får behandlas även vid framställning av statistik under statistik- området Hushållens tillgångar och skulder. Förslaget är enligt utred- ningens bedömning förenligt med bestämmelsen om behandling av särskilda kategorier av personuppgifter i artikel 9.2 j i dataskydds- förordningen (se prop. 2017/18:107 s. 30). 
  
 11.4De mottagande myndigheternas behandling av personuppgifter 
  
 Utredningens förslag: Riksbankens och Finansinspektionens upp- gifter förtydligas på så sätt att även förhållanden som gäller hus- hållens ekonomi uttryckligen ska ingå i myndigheternas uppdrag i fråga om omvärldsbevakning och analys. Det ska ske genom tillägg till 1 kap. 9 § första stycket i den nya riksbankslagen respektive 2 § andra stycket första meningen förordningen med instruktion för Finansinspektionen. Vidare förtydligas att Riks- bankens omvärldsbevakning inte endast ska avse att följa den all- männa ekonomiska utvecklingen, förhållanden som gäller hushål- lens ekonomi och utvecklingen på de finansiella marknaderna utan även att analysera dessa förhållanden. 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte något behov av någon författningsändring för att Regeringskansliet ska uppfylla dataskyddsförordningens krav på rättslig grund när myndigheten behandlar personuppgifter från statistiken över hushållens till- gångar och skulder i enlighet med utredningens förslag i av- snitt 10.2. 
  
 321 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 I kapitel 3 och avsnitt 10.2 har utredningen beskrivit att bl.a. Riks- banken, Finansinspektionen och Regeringskansliet har ett behov av att få tillgång till den mikrodata som kommer att samlas in till sta- tistiken över hushållens tillgångar och skulder. Dessa myndigheter omfattas inte av några registerförfattningar i vilka de rättsliga grun- derna för myndigheternas behandling av sådana personuppgifter fast- ställs eller preciseras (se nedan i fråga om Finansinspektionen som sta- tistikansvarig myndighet). Detta är dock inte av någon avgörande betydelse för frågan om det finns en rättslig grund för personuppgifts- behandlingen. Den väsentliga skillnaden mellan de myndigheter som omfattas av respektive de som inte omfattas av registerförfattningar är att de senare inte kommer att omfattas av särskilda bestämmelser om dataskydd, t.ex. när det gäller begränsningar av ändamålen med behandlingen av personuppgifter. I de fallen gäller i stället endast de allmänna bestämmelserna i dataskyddsförordningen och dataskydds- lagen. 
  
 Det ska här nämnas att Finansinspektionen är statistikansvarig myndighet och i denna egenskap omfattas av de i avsnitt 11.3 nämnda statistikförfattningarna. Bestämmelserna om personupp- giftsbehandling i statistiklagen gäller även vid framställning av annan statistik hos en statistikansvarig myndighet. Enligt förarbetena avses här alltså inte bara officiell statistik utan all sådan statistik som fram- ställs inom den för statistikframställning avgränsade verksamhet som finns hos myndigheten (prop. 2000/01:27 s. 66). Som skäl för denna bedömning anges att det inte är lämpligt att regler för uppgif- ter om en enskild ska vara olika hos en och samma myndighet och inom samma verksamhetsområde endast av det skälet att uppgifterna i det ena fallet ska användas för officiell statistik och i det andra för annan statistik. 
  
 Den personuppgiftsbehandling som Finansinspektionen kom- mer att ägna sig åt till följd av utredningens förslag kommer i de flesta fall inte att ske i en avgränsad verksamhet för framställning av statistik (jfr 24 kap. 8 § första stycket OSL, 1 § tredje stycket sta- tistiklagen och avsnitt 10.2). Finansinspektionen har således inte någon rättslig grund i statistikförfattningarna för att i enlighet med artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen behandla nu aktuella person- uppgifter för statistiska ändamål. 
  
 Sådan statistikverksamhet som är nödvändig för att en myndighet ska kunna utföra sitt fastställda uppdrag har ansetts innebära att 
  
 322 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 myndigheten har tilldelats en uppgift av allmänt intresse, även om statistik inte nämns i uppdraget (prop. 2017/18:105 s. 122). 
  
 I dataskyddsförordningen avses med statistiska ändamål varje åtgärd som vidtas för den insamling och behandling av personupp- gifter som är nödvändig för statistiska undersökningar eller för framställning av statistiska resultat (skäl 162). Ett statistiskt ända- mål innebär, enligt samma skäl, att resultatet av behandlingen inte består av personuppgifter, utan av aggregerade personuppgifter, och att resultatet eller uppgifterna inte används till stöd får åtgärder eller beslut som avser en särskild fysisk person. 
  
 Enligt utredningens mening står det klart att ett statistiskt ända- mål i dataskyddsförordningens mening kan föreligga även när det inte rör sig om statistikframställning i sådan särskild verksamhet som anges ovan. Det finns inte någon begränsning i dataskyddsför- ordningen av innebörden att endast en viss avgränsad verksamhet inom en myndighet kan anses ägna sig åt framställning av statistik. Således kan t.ex. sådana undersökningar som anses jämförbara med statistikframställning enligt 24 kap. 8 § andra stycket OSL anses ske för statistiska ändamål i dataskyddsförordningens mening, särskilt med tanke på att statistiska metoder används vid dessa undersök- ningar (jfr avsnitt 10.2). Det ska dock noteras att utredningen i av- snitt 10.2 har bedömt att det förhållandet att uppgifter är tänkta att ingå i en med statistik jämförbar undersökning inte alltid innebär att undersökningen sker för statistikändamål i den mening som avses i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL. Det beror på att begreppen ”statis- tiska ändamål” i dataskyddsförordningen respektive ”statistikända- mål” i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL har olika innebörd. 
  
 Som en jämförelse kan nämnas att uppgifterna i det särskilda ur- val från Fasit som får lämnas ut till bl.a. Regeringskansliet och andra myndigheter under regeringen, får behandlas för simulering och be- räkning av effekter av befintliga och nya regelverk samt andra föränd- ringar inom  
 skatte-, 
  avgifts- och bidragssystemen och av de offentliga välfärdstjänsterna, samt för att ta fram statistik för analys av infor- mation inom dessa områden (se 4 och 9 §§ lagen om behandling av personuppgifter i det fördelningsanalytiska statistiksystemet för in- komster och transfereringar). Som nämnts i avsnitt 5.1 kan uppgif- ter som har samlats in till den nya statistiken ingå i Fasits databaser. 
  
 Regeringskansliet har enligt förordningen (1996:1515) med in- struktion för Regeringskansliet till uppgift att bereda regeringsären- 
  
 323 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 den och att i övrigt biträda regeringen och stadsråden i deras verk- samhet (2 §). I det uppdraget ingår, som anförs i förarbetena till ovan nämnda lag, att ta fram underlag till regeringens beslut och utreda olika frågor (Ds 2018:2 s. 47). Regeringskansliets uppdrag anses vi- dare utgöra ett sådant nödvändigt författningsstöd för att få be- handla personuppgifter i Fasit som avses i artikel 6.1 e i dataskydds- förordningen. Den rättsliga grunden anses också vara så tydlig och precis som krävs. Det finns enligt utredningen inte skäl att göra nå- gon annan bedömning i fråga om Regeringskansliets behandling av personuppgifter som har samlats in till den nya statistiken för de än- damål som beskrivs i avsnitt 10.2. 
  
 De andra myndigheter som har behov av att behandla personupp- gifter som har samlats in till statistiken över hushållens tillgångar och skulder, men även andra statistikområden under ämnesområdet Hushållens ekonomi, är främst Riksbanken och Finansinspektionen. 
  
 Riksbanken har ansvaret för penningpolitiken. Enligt förslaget till ny riksbankslag har Riksbanken i övrigt uppgifter avseende bl.a. det finansiella systemet (finansiell stabilitet och effektivitet), kon- tanter och andra betalningsmedel, fredstida krissituationer och höjd beredskap. Riksbanken får också ägna sig åt statistik och forskning som är av betydelse för myndighetens verksamhet. 
  
 Enligt 1 kap. 9 § första stycket i förslaget till ny riksbankslag ska Riksbanken följa den allmänna ekonomiska utvecklingen och ut- vecklingen på de finansiella marknaderna. Enligt utredningens mening står det klart att Riksbanken inom ramen för denna omvärldsbevak- ning bl.a. ska följa och analysera utvecklingen vad gäller hushållens ekonomi. Anledningen till detta är att dessa förhållanden har bety- delse för såväl penningpolitiken som för Riksbankens arbete med att verka för att det finansiella systemet är stabilt och effektivt. Det kan i det första avseendet nämnas att regeringen i propositionen med förslag till ny riksbankslag har anfört att penningpolitiken påverkar utbudet av och efterfrågan på krediter, dvs. hushållens och före- tagens skuldsättning, genom styrräntans nivå och att det därmed framstår som naturligt att Riksbanken, inom ramen för penning- politiken, beaktar finansiella obalanser på kreditmarknaden (prop. 2021/22:41 s. 86 och 87). 
  
 Vad gäller Riksbankens arbete med att övervaka och verka för att det finansiella systemet är stabilt och effektivt anges det uttryckligen i förslaget till ny riksbankslag att Riksbanken ska bedöma om det 
  
 324 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 finansiella systemet är stabilt och effektivt, identifiera risker för all- varliga störningar eller betydande effektivitetsförluster och redovisa sina bedömningar (3 kap. 9 § första stycket). I fråga om denna be- stämmelse har regeringen i den aktuella propositionen anfört att ris- ker kopplade till bl.a. hushållens skuldsättning hör till de risker som Riksbanken behöver analysera (samma prop. s. 109). Utredningen konstaterar därutöver att Riksbanken också i praktiken har berört frågor om hushållens skuldsättning under en längre tid. 
  
 Enligt förordningen med instruktion för Finansinspektionen ansvarar myndigheten bl.a. för att vidta åtgärder för att motverka finansiella obalanser i syfte att stabilisera kreditmarknaden samt för att det finansiella systemet ska vara stabilt och präglas av ett högt förtroende och ge ett högt skydd för konsumenter. Myndigheten ska särskilt svara för att följa och analysera utvecklingen inom ansvarsområdet. Enligt utredningens mening råder det inte heller i fråga om Finansinspektionen någon tvekan om att myndighetens uppdrag i fråga om omvärldsbevakning och analys innefattar att följa utvecklingen i fråga om hushållens skuldsättning. Finansinspek- tionen har i likhet med Riksbanken också i praktiken uppehållit sig vid denna fråga sedan lång tid, bl.a. i myndighetens stabilitetsrappor- ter men också när den beslutat om makrotillsynsåtgärder. 
  
 Utredningen konstaterar således att Riksbanken och Finans- inspektionen fullgör sådana uppgifter av allmänt intresse som motive- rar en behandling av nu aktuella personuppgifter (2 kap. 2 § data- skyddslagen). Behandling får ske för bl.a. statistiska ändamål, inklusive bearbetningar inom ramen för med statistik jämförbara undersök- ningar exempelvis för analys och utvärdering och – i fråga om Riks- banken – även för forskningsändamål (se vidare avsnitt 11.5). Myn- digheterna får behandla personuppgifter för att t.ex. ta fram underlag inför kommande beslut inom exempelvis penningpolitik och finan- siell stabilitet, utvärdera redan fattade beslut samt analysera den eko- nomiska utvecklingen i övrigt. Genom behandlingen kan myndig- heterna uppnå sådana effektivitetsvinster att den är att betrakta som nödvändig för att utföra uppgifterna av allmänt intresse på det sätt som krävs enligt dataskyddsförordningen. 
  
 De uppgifter som lämnas ut av SCB kommer i regel inte att vara direkt hänförliga till en enskild. De mottagande myndigheterna ska enligt utredningens förslag inte få behandla s.k. känsliga personupp- gifter (jfr avsnitt 11.3 i fråga om SCB:s möjligheter att behandla 
  
 325 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 känsliga personuppgifter). Det handlar dock om uppgifter om en- skildas personliga och ekonomiska förhållanden och kommer att avse i huvudsak hela befolkningen. Uppgifterna får därmed anses vara av integritetskänslig karaktär. 
  
 Som berörs ovan har Riksbanken och Finansinspektionen enligt utredningens mening tilldelats uppdrag som motiverar behandling av personuppgifter om hushållens ekonomi. Det är dock inte uppen- bart att myndigheterna därigenom har en uttrycklig rättslig grund för att behandla integritetskänsliga uppgifter, särskilt i den omfatt- ning som det nu är fråga om. Den rättsliga grunden för behandlingen bör därför förtydligas så att tillämpningen blir förutsägbar för de personer som omfattas av den. I fråga om Riksbanken betyder myn- dighetens konstitutionella ställning och den omständigheten att verksamheten därför behöver regleras på lagnivå att det, till skillnad från Finansinspektionen, inte är möjligt att enbart genom ett reger- ingsbeslut förtydliga uppgiften som utgör den rättsliga grunden. 
  
 Enligt utredningens förslag ska det ovan angivna förtydligandet ske genom ändringar i de författningar som reglerar myndigheternas verksamhet i fråga om omvärldsbevakning och analys, dvs. i dels 1 kap. 9 § första stycket i förslaget till ny riksbankslag, dels 2 § andra stycket första meningen i förordningen med instruktion för Finans- inspektionen. Förtydligandet ska innebära att uppdraget för respektive myndighet uttryckligen omfattar förhållanden som gäller hushållens ekonomi. Vidare föreslår utredningen att Riksbankens omvärldsbe- vakning inte endast ska avse att följa dessa och vissa andra förhållanden utan även att analysera dem. Som berörs ovan är någon ändring i sak inte avsedd. 
  
 11.5Forskares behandling av personuppgifter 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte något behov av någon författningsändring för att uppfylla dataskyddsförordningens krav på rättslig grund när forskare utan samtycke behandlar personupp- gifter från statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 De uppgifter som samlas in till statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska kunna användas till forskning. Enligt regeringen är uppgiften att forska en uppgift av allmänt intresse i dataskyddsför- 
  
 326 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 ordningens mening (prop. 2017/18:298 s. 47). För universitet och högskolor med staten som huvudman är forskningsuppgiften fast- ställd i svensk lag och de kan därför med stöd av artikel 6.1 e i data- skyddsförordningen behandla personuppgifter som är nödvändiga för att utföra forskningen. 
  
 Utöver universitet och högskolor behandlar många statliga myn- digheter personuppgifter för forskningsändamål. Dessa myndighe- ters möjligheter att behandla personuppgifter för forskningsända- mål med stöd av artikel 6.1 e är beroende av vilket uppdrag och vilka uppgifter som har ålagts respektive myndighet i gällande rätt. Flera myndigheter har en förordningsreglerad uppgift som omfattar forskning, se t.ex. 2 § förordningen (2016:1201) med instruktion för Brottsförebyggande rådet eller 37 § förordningen (2021:248) med instruktion för Folkhälsomyndigheten. Uppgiften att forska kan även regleras på annat sätt, t.ex. direkt i lag eller genom särskilda regeringsbeslut. Det ska här framhållas att det i förslaget till ny riks- bankslag (1 kap. 10 §) föreslås att Riksbanken ska få bedriva forsk- ning som har betydelse för myndighetens verksamhet (prop. 2021/22:41 s. 83 och 211). 
  
 Om uppgiften att forska är tydligt fastställd på detta sätt för en myndighet, har myndigheten möjlighet att grunda behandling av personuppgifter som är nödvändig för att utföra forskningen på att det är en uppgift av allmänt intresse enligt artikel 6.1 e (se prop. 2017/18:298 s. 48). 
  
 Utredningen föreslår i avsnitt 11.4 att Riksbankens uppdrag för- tydligas så att Riksbanken även ska följa och analysera förhållanden som avser hushållens ekonomi. 
  
 När forskning bedrivs av privata forskningsutövare är inte forsk- ningsuppgiften, till skillnad från när det gäller de flesta offentlig- rättsliga forskningsutövare, fastställd i nationell rätt. För att uppgif- ten ska anses fastställd krävs det att det på något av de sätt som anges i 2 kap. 2 § dataskyddslagen, dvs. i lag eller annan författning, i kol- lektivavtal eller i beslut som har meddelats med stöd av lag eller annan författning, fastställs vilka privata forskningsutövare som har i uppgift att forska. Först då kan de utföra sådan personuppgiftsbe- handling som är nödvändig för den i den nationella rätten fastställda forskningsuppgiften med stöd av artikel 6.1 e. 
  
 Enligt gällande rätt får viss typ av forskning som avser människor utföras bara om tillstånd har meddelats enligt lagen (2003:460) om 
  
 327 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 etikprövning av forskning som avser människor (etikprövnings- lagen). Detta gäller bl.a. om forskningen innefattar behandling av känsliga personuppgifter eller personuppgifter om lagöverträdelser m.m., oavsett om forskningsutföraren är en statlig myndighet eller en fysisk eller juridisk person. Av sista stycket i 6 § i etikprövningslagen framgår även att ett godkännande enligt den lagen inte medför att forskningen får utövas om den strider mot någon annan författning. 
  
 I de ovan nämnda förarbetena redogjorde regeringen för att ett beslut om godkännande av ett forskningsprojekt enligt etikpröv- ningslagen innebär att forskningen har bedömts kunna vara till nytta för samhället. Ett beslut enligt etikprövningslagen och eventuellt andra tillämpliga författningar ger således en sådan grund för be- handling som är fastställd i enlighet med nationell rätt enligt arti- kel 6.3 i dataskyddsförordningen. Detta innebär att en privat forsk- ningsutövare som avser att bedriva forskning som kräver tillstånd av en eller flera myndigheter och som har fått de tillstånd som krävs för ett forskningsprojekt kan åberopa den rättsliga grunden uppgift av allmänt intresse för den personuppgiftsbehandling som är nödvän- dig för projektet (samma prop. s. 54). 
  
 I de forskningsprojekt som inte involverar känsliga personupp- gifter eller personuppgifter som avser lagöverträdelser m.m. behöver privata forskningsutövare kunna åberopa andra rättsliga grunder för behandlingen. Då presumtionen är att forskning är ett berättigat in- tresse har regeringen i det ovan berörda lagstiftningsärendet gjort bedömningen att det finns stora möjligheter att behandla person- uppgifter för forskningsändamål efter en intresseavvägning (samma prop. s. 58). Det finns enligt utredningen inte skäl att göra någon annan bedömning i fråga om privata forskningsutövares möjligheter att behandla personuppgifter från statistiken över hushållens till- gångar och skulder. 
  
 328 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 11.6Ytterligare behandling för statistik- 
  
 och forskningsändamål och skyddsåtgärder 
  
 Utredningens bedömning: Det behövs inte någon författnings- ändring för att myndigheter och finansiella företag ska uppfylla dataskyddsförordningens krav på rättslig grund när de utan sam- tycke från de registrerade lämnar ut personuppgifter till SCB som ska använda dem för statistiska ändamål. 
  
 Det behövs inte heller någon författningsändring för att SCB ska uppfylla dataskyddsförordningens krav på rättslig grund när myndigheten utan samtycke från de registrerade lämnar ut per- sonuppgifter från statistiken över hushållens tillgångar och skulder för att användas för forskningsändamål och statistiska ändamål. 
  
 Personuppgifter bör pseudonymiseras eller omfattas av andra lämpliga skyddsåtgärder när de behandlas för statistik- eller forsk- ningsändamål. Detta framgår av dataskyddsförordningen och någon författningsändring behövs därför inte. 
  
 SCB ska enligt utredningens förslag samla in personuppgifter till den nya statistiken från andra myndigheter och finansiella företag. Upp- gifterna som samlas in ska enligt utredningens förslag också kunna lämnas ut av SCB till Riksbanken, Finansinspektionen och Reger- ingskansliet utan hinder av bestämmelsen om statistiksekretess. En- ligt 21 kap. 7 § OSL gäller sekretess även för personuppgift om det kan antas att uppgiften efter ett utlämnande kommer att behandlas i strid med dataskyddsförordningen, dataskyddslagen eller etikpröv- ningslagen. SCB måste alltså beakta den aktuella bestämmelsen om s.k. dataskyddssekretess vid varje utlämnande. Myndigheten behö- ver då göra en bedömning av den behandling av personuppgifter som kan komma att ske efter utlämnandet. 
  
 Av artikel 5.1 i dataskyddsförordningen följer att personuppgif- ter endast ska samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berät- tigade ändamål och att de inte senare får behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål (ändamålsbegränsning). Detta utgör dock inte hinder mot att uppgifter som har samlats in för ett visst ändamål senare används för bl.a. statistiska ändamål eller vetenskap- liga forskningsändamål i enlighet med artikel 89.1 (se artikel 5.1 b). 
  
 329 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 Enligt artikel 89.1 ska behandling av personuppgifter för statis- tiska- eller forskningsändamål omfattas av lämpliga skyddsåtgärder för den registrerades rättigheter och friheter. Skyddsåtgärderna ska säkerställa att tekniska och organisatoriska åtgärder har införts för att se till att särskilt principen om uppgiftsminimering iakttas. Dessa åtgärder får inbegripa pseudonymisering, under förutsättning att dessa ändamål kan uppfyllas på det sättet. När dessa ändamål kan uppfyllas genom vidarebehandling av uppgifter som inte medger eller inte längre medger identifiering av de registrerade ska dessa ändamål uppfyllas på det sättet. 
  
 I skäl 50 i dataskyddsförordningen klargörs att ytterligare be- handling av personuppgifter för bl.a. vetenskapliga forskningsända- mål och statistiska ändamål bör betraktas som förenlig och laglig be- handling av personuppgifter. Vid tillåten återanvändning av insam- lade personuppgifter för andra ändamål krävs inte någon ny rättslig grund för behandlingen av personuppgifterna för de nya ändamålen. Det gäller även när den personuppgiftsansvarige lämnar ut insamlade personuppgifter till någon annan personuppgiftsansvarig för att denne ska behandla personuppgifterna för bl.a. vetenskapliga forsk- ningsändamål och statistiska ändamål.1 Oavsett vilka ändamål som har bestämts vid insamlingen av personuppgifter får alltså person- uppgifterna behandlas för vetenskapliga forskningsändamål och sta- tistiska ändamål. Den personuppgiftsansvarige får alltså dels själv åter- använda personuppgifterna för dessa ändamål, dels lämna ut dem till någon annan som ska behandla personuppgifterna för sådana ändamål. 
  
 Av det sagda följer att bestämmelsen om ändamålsbegränsning i dataskyddsförordningen inte hindrar att personuppgifter vidare- behandlas dels genom att myndigheter och finansiella företag lämnar dem vidare till SCB för att där användas för statistiska ändamål, dels genom att SCB lämnar dem vidare till Riksbanken, Finansinspek- tionen och Regeringskansliet för att där användas för motsvarande ändamål. Det finns inte heller något som hindrar att SCB lämnar ut personuppgifter som ska användas för vetenskapliga forsknings- ändamål till Riksbanken. 
  
 Regeringen har i tidigare lagstiftningsärenden bedömt att en sta- tistikansvarig myndighets behandling av personuppgifter i samband med uppdragsverksamhet åt forskare är att betrakta som behandling av personuppgifter för statistiska ändamål (se prop. 2017/18:107 
  
 1Öman, S., Dataskyddsförordningen (GDPR) m.m., En kommentar, kommentaren till artikel 5. 
  
 330 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 s. 28). Regeringen har vidare anfört att det finns skäl att skilja mellan behandling av personuppgifter för statistiska ändamål respektive för forskningsändamål när olika aktörer är personuppgiftsansvariga i olika delar av behandlingen. Syftet med den statistikansvariga myn- dighetens behandling i detta fall är enligt utredningen just statistiska ändamål, även om uppgifterna därefter kan lämnas vidare till en beställare för forskningsändamål. 
  
 Att ta emot personuppgifter utgör däremot inte en ytterligare behandling utan en ny insamling av personuppgifter. Den person- uppgiftsansvarige som tar emot uppgifterna måste således, för att in- samlingen av personuppgifter ska vara laglig, ha en rättslig grund för sin behandling för forskningsändamål eller statistiska ändamål (se avsnitten 11.4 och 11.5). 
  
 I artikel 89.1 i dataskyddsförordningen berörs särskilt pseudony- misering som en lämplig skyddsåtgärd vid personuppgiftsbehand- ling för forskningsändamål och statistiska ändamål. Pseudonymi- sering och liknande åtgärder är också viktiga för att skydda enskildas integritet i samband med statistikverksamhet och forskning i prak- tiken. Det är exempelvis vanligt att personuppgifter lämnas ut från statistikregister i kodad form. Som nämns ovan framgår det av samma artikel att skyddsåtgärderna får inbegripa pseudonymisering under förutsättning att ändamålet kan uppfyllas på det sättet. Annars bör alltså andra lämpliga skyddsåtgärder vidtas för att uppnå mot- svarande skydd. Denna formulering öppnar för att det inte i alla situationer är möjligt att pseudonymisera om ändamålet ska kunna uppfyllas och att det då måste finnas möjlighet att tillämpa andra lämpliga skyddsåtgärder för att uppnå förordningens krav på skydd för varje enskild personuppgiftsbehandling. Det framgår således direkt av dataskyddsförordningen att i de fall pseudonymisering, enligt definitionen i förordningen, inte är den lämpligaste skydds- åtgärden ska personuppgifterna omfattas av andra lämpliga skydds- åtgärder för att uppnå dataskyddsförordningens krav. 
  
 Av definitionen av uttrycket pseudonymisering följer att uppgif- terna inte ska kunna tillskrivas en specifik registrerad utan att kom- pletterande uppgifter (som en kodnyckel) används. Detta kräver att all information som direkt kan identifiera en person ersätts med pseudonymer. Utöver detta krävs även att annan information som kan användas för att indirekt identifiera personen behandlas så att detta inte längre är möjligt. Sådan behandling kan medföra att upp- 
  
 331 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 gifterna blir mindre lämpade för det aktuella statistiska ändamålet eller forskningsändamålet. Sett till syftet med pseudonymisering bör det därför vara möjligt att använda alternativa skyddsåtgärder, som uppfyller samma syfte, och därmed ger ett likvärdigt eller bättre skydd. 
  
 Det kan förekomma forskningsprojekt eller undersökningar hos de mottagande myndigheterna i vilka identifierande uppgifter måste bevaras eller behandlas. Forskningsprojektet eller undersökningen kan utgöra det minst ingripande sättet att uppnå det förväntade resultatet, och värdet av att genomföra projektet eller under- sökningen kan väga upp risken för den enskildes personliga integ- ritet. Det bör därför vara möjligt att inte tillämpa pseudonymisering eller annan likvärdig åtgärd, om statistik- eller forskningsändamålet inte kan uppnås. Av dataskyddsförordningen framgår också att tillämpningen av pseudonymisering kan minska riskerna för de registrerade och hjälpa personuppgiftsansvariga och personupp- giftsbiträden att fullgöra sina skyldigheter i fråga om dataskydd. Det förhållandet att uttryckliga regler om pseudonymisering har förts in i förordningen är dock inte avsett att utesluta andra åtgärder för dataskydd (skäl 28). 
  
 Det är i första hand den personuppgiftsansvarige som bedömer om statistik- eller forskningsändamålen kan uppfyllas när pseudony- misering eller liknade skyddsåtgärder tillämpas. I samband med per- sonuppgiftsbehandling för forskningsändamål som etikprövas kan etikprövningsnämnder meddela villkor, bl.a. om pseudonymisering. Det är dock alltid den som behandlar personuppgifterna, dvs. den personuppgiftsansvarige eller personuppgiftsbiträdet, som ytterst ansvarar för att varje enskild personuppgiftsbehandling omfattas av lämpliga skyddsåtgärder i enlighet med dataskyddsförordningens krav. Som nämnts ovan gäller även dataskyddssekretess för person- uppgift, om det kan antas att uppgiften efter ett utlämnande kom- mer att behandlas i strid med dataskyddsförordningen, dataskydds- lagen eller etikprövningslagen. 
  
 Genom dessa skyddsåtgärder som följer direkt av dataskyddsför- ordningen och bestämmelserna om sekretess får mottagarna enligt utredningens mening anses ha ändamålsenliga sätt att behandla nöd- vändiga personuppgifter på samtidigt som risken för obefogade in- trång i den personliga integriteten minskas. 
  
 332 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 11.7Informationsplikt 
  
 Utredningens bedömning: Det ankommer på de finansiella fö- retag, kreditupplysningsföretag och myndigheter som ska lämna uppgifter till SCB att säkerställa att kraven i dataskyddsförord- ningen på informationslämnande i förhållande till de registrerade efterlevs. 
  
 I dataskyddsförordningen finns särskilda bestämmelser om infor- mationsplikt i förhållande till den registrerade (artiklarna 13 och 14). När personuppgifterna har samlats in från den registrerade, såsom exempelvis är fallet med uppgifter om de finansiella företagens kunder som enligt utredningens förslag ska lämnas av företagen till SCB, gäller att den personuppgiftsansvarige ska ge den registrerade information om bl.a. ytterligare behandling av personuppgifterna för ett annat syfte än det för vilket de samlades in (artikel 13.3). Sådan information behöver inte lämnas om och i den mån den registrerade redan förfogar över informationen (artikel 13.4). Det bör anses ligga i sakens natur att den registrerade inte redan kan förfoga över information om ytterligare behandling för annat syfte. 
  
 I artikel 14.5 c finns en särskild undantagsbestämmelse från in- formationsplikt för det fallet att det finns författningsbestämmelser om viss registrering eller utlämning av personuppgifter. Bestämmel- sen är tillämplig om personuppgifterna inte har erhållits från den registrerade. I avsaknad av en motsvarande bestämmelse för när per- sonuppgifterna har erhållits från den registrerade bör det som regel inte vara tillräckligt att det finns författningsbestämmelser avseende utlämnandet för att den registrerade ska anses redan förfoga över in- formationen på ett sådan sätt som avses i artikel 13.4. 
  
 Bestämmelsen i artikel 13.3 är direkt tillämplig och innebär att de finansiella företag som enligt utredningens förslag är skyldiga att lämna uppgifter om sina kunder till SCB måste vidta åtgärder för att informera de registrerade som omfattas av den ytterligare behand- ling som utlämnandet av personuppgifterna till SCB innebär. Det förekommer i viss utsträckning redan i dag att finansiella företag in- formerar sina kunder om att uppgifter som samlas in kan komma att lämnas ut för forskning eller statistiska ändamål. Bestämmelserna om informationsplikt är också av betydelse för frågan om att samla 
  
 333 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 in uppgifter om de finansiella företagens kunder retroaktivt (se vidare avsnitt 13.2). 
  
 Även när personuppgifterna inte erhållits från den registrerade, såsom i många fall när myndigheter som är skyldiga att lämna per- sonuppgifter för den nya statistiken till SCB, ska den personupp- giftsansvarige förse den registrerade med viss information om denne avser att ytterligare behandla personuppgifterna för ett annat syfte än det för vilket de samlades in (artikel 14.4). Detsamma kan gälla i den utsträckning kreditupplysningsföretag fullgör den uppgiftsskyl- dighet som åläggs finansiella företag (se vidare om möjligheten för kreditupplysningsföretag att lämna uppgifter till en statistikansvarig myndighet i kapitel 12). 
  
 I den utsträckning uppgifterna inte erhållits från de registrerade ska, som berörs ovan, bestämmelsen om informationsplikt inte til- lämpas om utlämning av personuppgifter är uttryckligen föreskrivet i unionsrätten eller i nationell rätt (se artikel 14.5 c). Eftersom de myndigheter som enligt utredningens förslag ska lämna personupp- gifter till den nya statistiken omfattas av uppgiftsskyldighet enligt statistikförordningen aktualiseras inte någon informationsskyldighet för myndigheterna i förhållande till de registrerade enligt artikel 14.4. 
  
 Härutöver finns i artikel 14.5 b ytterligare ett undantag från in- formationsskyldigheten när personuppgifterna inte har erhållits från den registrerade. Undantaget innebär att informationsskyldigheten inte ska tillämpas i den mån tillhandahållandet av information visar sig vara omöjlig eller skulle medföra en oproportionerlig ansträng- ning. Undantaget är särskilt avsett att användas vid behandling av per- sonuppgifter för bl.a. statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 och utnyttjas i hög utsträckning av SCB när det gäller stora mängder data om många registrerade i statistikverksamheten. Enligt utred- ningen bör undantaget också kunna tillämpas av kreditupplysnings- företagen i den utsträckning de lämnar personuppgifter som de be- handlar för kreditupplysningsändamål vidare till SCB för statistiska ändamål och på så sätt fullgör de finansiella företagens uppgiftsskyl- dighet i förhållande till SCB. I sådana fall ska den personuppgiftsan- svarige vidta lämpliga åtgärder för att skydda den registrerades rättigheter och friheter och berättigade intressen, inbegripet att göra uppgifterna tillgängliga för allmänheten (artikel 14.5 b). Med att göra uppgifterna tillgängliga för allmänheten avses att den information 
  
 334 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 som enligt  
 första–tredje 
  punkterna ska lämnas, inte de erhållna person- uppgifterna, görs tillgängliga för allmänheten.2 
  
 Sammantaget måste de personuppgiftsansvariga finansiella före- tag, kreditupplysningsföretag och myndigheter som ska lämna per- sonuppgifter vidare till SCB säkerställa att kraven på informations- lämnande efterlevs. 
  
 11.8Undantag från de registrerades rättigheter 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte skäl att föreskriva nå- got undantag från de registrerades rättigheter enligt dataskydds- förordningen för den personuppgiftsbehandling som följer av ut- redningens förslag. 
  
 I artikel 89.2 i dataskyddsförordningen finns en bestämmelse om att behandling av personuppgifter för statistiska eller forskningsända- mål får undantas från de rättigheter som avses i artiklarna 15, 16, 18 och 21 i den utsträckning som sådana rättigheter sannolikt kommer att göra det omöjligt eller mycket svårare att uppfylla de särskilda ändamålen och om sådana undantag krävs för att uppnå dessa ända- mål. Med stöd av denna artikel har det införts ett undantag i sta- tistiklagen från rätten i artikel 16 att få personuppgifter rättade eller kompletterade samt ett undantag från rätten i artikel 18 att kräva en begränsning av behandlingen (15 a § statistiklagen och prop. 2017/18:107 s. 31 och 32). Samma sak bör enligt utredningens upp- fattning gälla vid sådan behandling av personuppgifter hos SCB som det nya statistikområdet inom den officiella statistiken kommer att innebära. Eftersom detta redan följer av 15 a § statistiklagen är någon ändring i statistiklagen inte nödvändig. 
  
 När det sedan gäller de mottagande myndigheterna gäller att de som huvudregel inte kommer att ha någon möjlighet att vidta någon åtgärd för att identifiera den registrerade (se om pseudonymisering som skyddsåtgärd i avsnitt 11.6). De uppgifter som lämnas ut av SCB kommer i de allra flesta fall inte direkt att kunna hänföras till den enskilde (s.k. indirekta uppgifter enligt offentlighets- och sek- retesslagen, se avsnitt 10.2). Detta får betydelse för de registrerades 
  
 2Öman, S., Dataskyddsförordningen, GDPR, m.m., En kommentar, kommentaren till artikel 14. 
  
 335 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 rättigheter såsom de kommer till uttryck i artiklarna  
 15–21 
  i data- skyddsförordningen. Det beror på att den personuppgiftsansvarige, om denne inte kan identifiera den registrerade, inte är tvungen att bevara, förvärva eller behandla ytterligare information för att identi- fiera den registrerade endast i syfte att följa dataskyddsförordningen (artikel 11.1). 
  
 Enligt artikel 11.2 ska den personuppgiftsansvarige, om denne kan visa att denne inte är i stånd att identifiera den registrerade, om möjligt informera den registrerade om detta. I sådana fall ska artik- larna  
 15–20 
  inte gälla, förutom när den registrerade tillhandahåller ytterligare information som gör identifieringen möjlig. Det innebär att bestämmelserna om den registrerades rätt till tillgång (artikel 15), rättelse (artikel 16), radering (artikel 17) och begränsning av be- handling (artikel 18) bara gäller i de undantagsfall då de mottagande myndigheterna har fått del av uppgifter som gör det möjligt att iden- tifiera de registrerade. 
  
 I de fall kodnyckeln finns hos den personuppgiftsansvarige blir det inte fråga om ett behov av att inhämta ytterligare information, även om uppgifterna hålls separerade. I ett sådant fall har den per- sonuppgiftsansvarige den information som behövs för att kunna identifiera den registrerade och kan tillgodose den registrerades rätt till tillgång. Enligt utredningens bedömning finns det inte något be- hov av att göra undantag från rätten till tillgång i dessa fall. 
  
 I andra situationer, när den personuppgiftsansvarige kan identifi- era den enskilde vars uppgifter behandlas eller när en sådan identifi- ering kan ske med hjälp av kompletterande uppgifter som den en- skilde tillhandahåller i samband med att denne utövar sin rättighet, kan och bör enligt utredningen rätten till tillgång respekteras. Ett utövande av rättigheten kan i dessa situationer inte anses göra det omöjligt eller mycket svårare att uppfylla det aktuella statistiska- el- ler forskningsändamålet, vilket utgör en förutsättning för att få göra undantag från rättigheten (se om artikel 89.2 ovan). 
  
 Utredningen gör samma bedömning i fråga om rätten till rättelse. Rätten till rättelse enligt artikel 16 gäller uppgifter som är felaktiga. Om den personuppgiftsansvarige är en myndighet kan ett beslut där myndigheten tagit ställning till en begäran om rättelse överklagas till en allmän förvaltningsdomstol (7 kap. 2 § dataskyddslagen). Om det rör sig om en privat forskningsutövare kan den registrerade ge in ett klagomål till tillsynsmyndigheten som bl.a. har befogenhet att före- 
  
 336 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 lägga om rättelse (artikel 58.2 g dataskyddsförordningen). Rättig- heten kan förvisso påverka bedrivandet av den statistikverksamhet och den forskning som kommer att kunna ske till följd av utredning- ens förslag. Enligt utredningens bedömning påverkas dock ändamå- len inte i sådan grad av den aktuella rättigheten att förutsättningarna för att införa ett undantag är uppfyllda. Något undantag från rätten till rättelse ska därför inte införas. 
  
 När det gäller den registrerades rätt att få sina uppgifter raderade enligt artikel 17 framgår undantag från rättigheten direkt av data- skyddsförordningen. Enligt punkt 3 i samma artikel gäller rättig- heten inte i den utsträckning som behandlingen är nödvändig för bl.a. statistik- eller forskningsändamål i den utsträckning som rättig- heten sannolikt omöjliggör eller avsevärt försvårar att syftet med be- handlingen uppnås. 
  
 Inte heller i fråga om rätten till begränsning av behandling enligt artikel 18 ska det införas några undantag. Enligt artikel 18 b har den registrerade rätt att kräva begränsning av behandling som är olaglig om den registrerade motsätter sig att personuppgifterna raderas och i stället begär en begränsning av deras användning. Enligt punkt c i samma artikel har den registrerade också rätt att kräva att behand- lingen begränsas om den personuppgiftsansvarige inte längre behö- ver personuppgifterna för ändamålen med behandlingen men den re- gistrerade behöver dem för att kunna fastställa, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk. Att hindra den personuppgiftsansvarige från att radera uppgifterna, när denne annars skulle ha gjort det, torde inte göra det omöjligt eller mycket svårare att uppnå ändamålet med behandlingen. Förutsättningarna för att införa ett undantag från rätten till begränsning av behandling i de fall som avses i arti- kel 18.1 b och c är således inte uppfyllda. 
  
 Enligt artikel 18.1 a har den registrerade även rätt att kräva av den personuppgiftsansvarige att behandlingen begränsas om den regi- strerade bestrider personuppgifternas riktighet, under en tid som ger den personuppgiftsansvarige möjligheten att kontrollera om person- uppgifterna är riktiga. Regeringen har i ett tidigare lagstiftnings- ärende bedömt att den registrerades rätt till rättelse enligt data- skyddsförordningen är mycket långtgående och innebär bl.a. en grundläggande skyldighet att utan dröjsmål rätta felaktiga uppgifter, varför den period som den personuppgiftsansvarige behöver för att kontrollera om uppgifterna är riktiga torde vara högst begränsad 
  
 337 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 (prop. 2017/18:298 s. 126). Ett utövande av rättigheten i fråga om den personuppgiftsbehandling som följer av utredningens förslag kommer sannolikt inte att omöjliggöra eller kraftigt försvåra ett uppfyllande av ändamålen med behandlingen. Förutsättningarna för att införa ett undantag från rätten att begränsa behandlingen enligt artikel 18.1 a är således inte uppfyllda. 
  
 Enligt artikel 18.1 d har den registrerade rätt att kräva att behand- lingen begränsas om den registrerade har invänt mot behandlingen i enlighet med artikel 21.1, i väntan på kontroll av huruvida den per- sonuppgiftsansvariges berättigade skäl väger tyngre än den registre- rades berättigade skäl. Enligt den senare artikeln har den registre- rade, av skäl som hänför sig till hans eller hennes specifika situation, rätt att när som helst göra invändningar mot behandling av person- uppgifter avseende honom eller henne som grundar sig på artikel 
  
 6.1e (uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutöv- ning) eller artikel 6.1 f (intresseavvägning). Den personuppgiftsan- svarige får i så fall inte längre behandla personuppgifterna såvida denne inte kan påvisa tvingande berättigade skäl för behandlingen som väger tyngre än den registrerades intressen, rättigheter och fri- heter eller om det sker för fastställande, utövande eller försvar av rättsliga anspråk (se vidare nedan). Av artikel 21.6 framgår dock att om personuppgifterna behandlas för statistiska ändamål eller forsk- ningsändamål i enlighet med artikel 89.1 ska den registrerade, av skäl som hänför sig till hans eller hennes specifika situation, ha rätt att göra invändningar mot behandling av personuppgifter avseende honom eller henne om inte behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse. 
  
 Rätten att göra invändningar enligt artikel 21 i dataskyddsförord- ningen omfattas inte av det direkt tillämpliga undantaget i arti- kel 11.2. I avsnitten 11.4 och 11.5 gör utredningen bedömningen att artikel 6.1 e kommer utgöra den rättsliga grunden för de aktuella mottagande myndigheterna, statliga universiteten och högskolorna vid behandling av personuppgifter från den nya statistiken. Samma sak gäller för privata forskningsutövare som har fått de tillstånd som krävs för ett visst forskningsprojekt, enligt t.ex. etikprövningslagen för behandling av känsliga personuppgifter eller personuppgifter om lagöverträdelser för forskningsändamål. Vid personuppgiftsbehand- ling som sker hos dessa mottagare för statistiska ändamål eller forsk- ningsändamål har den registrerade således enligt artikel 21.6 inte rätt 
  
 338 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 att invända mot behandlingen och någon avvägning enligt arti- kel 21.1 blir inte aktuell. Något behov av undantag från artikel 18.d eller 21 finns då inte heller i dessa situationer. 
  
 Därutöver kan nämnas sådan behandling av personuppgifter som utförs av privata forskningsutövare och som avser andra slags upp- gifter än känsliga personuppgifter eller personuppgifter om lagöver- trädelser och som utförs med stöd av den rättsliga grunden intresse- avvägning (se avsnitt 11.5). Den registrerade kan i ett sådant fall in- vända mot behandling av personuppgifter för forskningsändamål eftersom denna situation inte omfattas av artikel 21.6. En avvägning ska då ske enligt artikel 21.1, varvid forskaren ska kunna påvisa av- görande och berättigade skäl för behandlingen som väger tyngre än den registrerades intressen, rättigheter och friheter. Som framgår ovan har regeringen bedömt att presumtionen är att forskning är en uppgift av allmänt intresse. I de aktuella förarbetena anfördes vidare att det därmed är fråga om ett berättigat intresse och att det finns stora möjligheter att behandla personuppgifter efter en intresse- avvägning, under förutsättning att erforderliga säkerhetsåtgärder vidtas (prop. 2017/18:298 s. 130). Det ankommer på forskaren att enligt artikel 21.1 bedöma om det berättigade intresse som denne grundar sin behandling på från början är avgörande och väger tyngre i det enskilda fallet. I de fall det inte väger tyngre än den registrerades intressen, rättigheter och friheter ska forskningen inte få utföras. Enligt utredningens bedömning kan rätten att göra invändningar en- ligt artikel 21 inte anse göra det omöjligt eller mycket svårare att uppfylla de aktuella statistiska ändamål eller forskningsändamål som följer av utredningens förslag. Rätten att invända mot behandling är också en viktig rättighet för den registrerade och bör därför gälla i de fall rättigheten är tillämplig vid behandling av personuppgifter för forskningsändamål. Något undantag från rätten att invända mot den aktuella personuppgiftsbehandlingen ska därför inte införas. 
  
 Regeringen har i det ovan nämnda lagstiftningsärendet bedömt att den personuppgiftsansvariges kontroll av om dennes tvingande berättigade intressen väger tyngre än den registrerades bör kunna ut- föras relativt omgående (samma prop. s. 127). Ett utövande av rät- tigheten att begränsa behandlingen under den tid som den person- uppgiftsansvarige kontrollerar om dennes tvingande berättigade skäl väger tyngre än den registrerades intressen, rättigheter och friheter enligt artikel 21.1 kommer enligt utredningen inte att omöjliggöra 
  
 339 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 eller kraftigt försvåra ett uppfyllande av ändamålen med behand- lingen. Det är i stället den intresseavvägning som ska ske som kom- mer att avgöra om behandlingen ska få fortsätta i syfte att uppfylla forskningsändamålet. Något behov av att föreskriva ett undantag från rätten att begränsa behandlingen enligt artikel 18.1 d finns där- med inte heller. 
  
 Av artikel 18.2 framgår vidare att om en behandling har begrän- sats enligt punkt 1 i samma artikel får personuppgifter, med undan- tag för lagring, endast behandlas med den registrerades samtycke eller för att fastställa, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk, för att skydda någon annan fysisk eller juridisk persons rättigheter eller för skäl som rör ett viktigt allmänintresse för unionen eller för en medlemsstat. Det åligger den personuppgiftsansvarige att kunna påvisa att skäl som rör ett viktigt allmänintresse föreligger. 
  
 11.9Gallring och bevarande 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte anledning att införa några särskilda bestämmelser om gallring hos användarna av mikrodata från statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Statliga myndigheter är enligt arkivlagen (1990:782) skyldiga att be- vara sina allmänna handlingar. Myndigheternas arkiv är enligt 3 § samma lag en del av det nationella kulturarvet och ska bevaras, hållas ordnade och vårdas så att de tillgodoser rätten att ta del av allmänna handlingar, behov av information för rättskipningen och förvalt- ningen samt forskningens behov. 
  
 Efter att SCB har lämnat ut uppgifter från den nya statistiken är det mottagaren som är ansvarig för de personuppgifter som har läm- nats ut. Det innebär att uppgifterna blir allmänna handlingar hos mottagaren i de fall då mottagaren är en myndighet. Mottagaren har då även ett ansvar för arkivering eller gallring av uppgifterna. Riks- banken har till utredningen uppgett att myndigheten inte genomför någon gallring av sådant statistiskt primärmaterial som det här kom- mer att vara fråga om. 
  
 Lagring av personuppgifter är enligt dataskyddsförordningens definition (artikel 4.2) en behandling av personuppgifter. Enligt ar- tikel 5.1 e i dataskyddsförordningen får personuppgifter inte förva- 
  
 340 
  
 SOU 2022:51 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 ras i en form som möjliggör identifiering av den registrerade under en längre tid än vad som nödvändigt för de ändamål för vilka person- uppgifterna behandlas. Personuppgifter får lagras under längre peri- oder i den mån uppgifterna enbart behandlas för bl.a. arkivändamål av allmänt intresse i enlighet med artikel 89.1, under förutsättning att de tekniska och organisatoriska åtgärder som krävs enligt förord- ningen genomförs för att säkerställa den registrerades rättigheter och friheter (lagringsminimering). 
  
 Den behandling av personuppgifter som utförs för att uppfylla de krav som ställs i arkivlagen och anslutande föreskrifter har av reger- ingen ansetts ske för arkivändamål av allmänt intresse (prop. 2017/18:105 s. 110). 
  
 Av 10 § arkivlagen framgår att lagens gallringsbestämmelse är subsidiär i förhållande till annan lagstiftning, dvs. om det finns avvi- kande gallringsföreskrifter i annan lag eller i förordning gäller de be- stämmelserna framför arkivlagen. 
  
 Av arkivlagen framgår inte vilken eller vilka myndigheter som får föreskriva och besluta om gallring. I 12 § arkivförordningen (1991:446) anges däremot att Riksarkivet får meddela föreskrifter om gallring för statliga myndigheter. Riksarkivets föreskrifter gäller dock inte för riksdagens myndigheter (10 § arkivförordningen). 
  
 Enligt 19 § statistiklagen ska statistikansvariga myndigheter gallra personuppgifter när uppgifterna inte längre behövs för sitt än- damål. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om undantag från denna skyldighet, om en gallring skulle äventyra arkivens roll som en del av det nationella kulturarvet eller strida mot forskningens behov. Därvid ska behovet av skydd för den enskildes personliga integritet särskilt beaktas. Material som inte gallras ska överlämnas till en arkivmyndighet. 
  
 En bestämmelse om gallring finns även i 12 § lagen (2013:794) om vissa register för forskning om vad arv och miljö betyder för människors hälsa. I bestämmelsen anges att personuppgifter som inte längre behövs för de ändamål med behandlingen av personupp- gifter som anges i 5 § i lagen ska gallras, om inte regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har meddelat föreskrifter om eller i ett enskilt fall beslutat att uppgifter får bevaras för arkivända- mål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forsknings- ändamål eller statistiska ändamål. 
  
 341 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 SOU 2022:51 
  
 Enligt regeringen utgör den ovan nämnda bestämmelsen i lagen om vissa register för forskning om vad arv och miljö betyder för människors hälsa en sådan nationell bestämmelse om lagringstid som är tillåten enligt artiklarna 6.2 och 6.3 i dataskyddsförordningen när behandlingen grundas på en uppgift av allmänt intresse (prop. 2017/18:298 s. 178). Enligt utredningen gäller detsamma för be- stämmelserna i 19 § statistiklagen. 
  
 De beskrivna bestämmelserna är tillämpliga vid bevarande och gallring av personuppgifter hos SCB som samlas in till statistiken över hushållens tillgångar och skulder. De är också tillämpliga vid personuppgiftsbehandling inom forskningsprojekt vid statliga uni- versitet och högskolor enligt den ovan nämnda lagen efter att mikro- data som samlats in till den nya statistiken lämnats ut av SCB. 
  
 Det finns enligt utredningen inte något behov av att komplettera ovan nämnda bestämmelser i fråga om bevarande och gallring hos SCB eller statliga universitet och högskolor. 
  
 Den behandling av personuppgifter som de mottagande myndig- heterna utför när de i enlighet med föreskrifter om arkiv arkiverar sina handlingar utgör en vidarebehandling som sker för arkivända- mål av allmänt intresse. Behandlingen ska därmed enligt artikel 5.1 b inte anses som oförenlig med de ursprungliga ändamålen. Det krävs då inte någon annan rättslig grund än den med stöd av vilken in- samlingen av personuppgifter medgavs (skäl 50). Det finns därför enligt utredningen inte något skäl att införa några kompletterande bestämmelser i fråga om bevarande och gallring hos de mottagande myndigheterna. 
  
 342 
  
 12Ändringar 
  
 i kreditupplysningslagen 
  
 Utredningens förslag: Kreditupplysningslagen ändras på så sätt att det förtydligas dels att företag med tillstånd enligt lagen får lämna sådana uppgifter som någon annan är skyldig att lämna för den officiella statistiken till den aktuella statistikansvariga myn- digheten, dels att uppgifter som lämnas till en sådan myndighet inte ska anses som en kreditupplysning. 
  
 Kreditupplysningsverksamhet 
  
 Kreditupplysningsföretag behandlar i stor utsträckning uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden, däribland uppgifter om enskildas tillgångar och skulder. Bland de uppgifter som kreditupplysningsföretagen behandlar och förmedlar till kredit- givare m.fl. kan nämnas uppgifter om bostadslån och andra krediter samt om innehav av bostadsrätter, tomträtter och fastigheter. Det rör sig således om uppgifter av liknande slag som de uppgifter som utredningen i kapitlen  
 6–8 
  föreslår ska hämtas in. Vissa av dessa upp- gifter inhämtas från offentliga register, t.ex. fastighetsregistret. Andra uppgifter grundas på information från t.ex. kreditinstitut vad gäller bl.a. lämnade krediter. 
  
 De sistnämna uppgifterna omfattas, som berörs i kapitlen  
 6–8, 
  av tystnadsplikt enligt den lagstiftning som gäller för en rad olika slags finansiella företag. Med detta avses s.k. banksekretess och bestäm- melser av liknande innebörd. Enligt kreditupplysningslagen hindrar dock inte bestämmelserna om tystnadsplikt för vissa slags finansiella företag att uppgifter om lämnade krediter, betalningsförsummelser och kreditmissbruk utväxlas för kreditupplysningsändamål. Detta inne- 
  
 343 
  
 Ändringar i kreditupplysningslagen 
  
 SOU 2022:51 
  
 bär emellertid inte nödvändigtvis att ett visst kreditupplysnings- företag har kännedom om samtliga krediter som en viss individ har tagit hos olika finansiella företag. Det beror på att inte alla kredit- givare lämnar uppgifter till kreditupplysningsföretag. Det är dock vanligt förekommande att kreditinstitut lämnar uppgifter till kredit- upplysningsföretag och det är därför möjligt att få en relativt hel- täckande bild av de flesta individers skuldsättning genom att använda sig av ett kreditupplysningsföretag. Den närmare omfattningen av de uppgifter som lämnas och de tjänster som tillhandahålls kan vari- era mellan olika kreditupplysningsföretag. 
  
 Bland de kunder som använder sig av kreditupplysningsföreta- gens tjänster kan nämnas kreditinstitut och andra kreditgivare, tele- fon- och bredbandsföretag och hyresvärdar. 
  
 Med en kreditupplysning avses enligt kreditupplysningslagen uppgifter, omdömen eller råd som lämnas till ledning för bedömning av någon annans kreditvärdighet eller vederhäftighet i övrigt i eko- nomiskt hänseende (2 § första stycket första meningen). Lagen gäl- ler kreditupplysningsverksamhet, dvs. förenklat uttryckt att lämna kreditupplysningar (1 §). Som huvudregel krävs tillstånd från Integ- ritetsskyddsmyndigheten för att bedriva sådan verksamhet (3 §). 
  
 I kreditupplysningslagen finns särskilda bestämmelser om integ- ritetsskydd och behandling av personuppgifter. Kreditupplysnings- verksamhet ska bedrivas så att den inte leder till otillbörligt intrång i personlig integritet genom innehållet i de upplysningar som för- medlas eller på annat sätt eller till att oriktiga eller missvisande upp- gifter lagras eller lämnas ut (5 § första stycket). 
  
 Uppgifter om fysiska personer får vidare samlas in endast för kre- ditupplysningsändamål (5 § andra stycket). Vad som avses med detta uttryck framgår indirekt av definitionen av uttrycket kreditupplys- ning (se ovan och prop. 2000/01:50 s. 18). Bestämmelsen, som är av- sedd att omfatta all insamling av uppgifter om fysiska personer, har införts i syfte att lagen ska överensstämma med EU:s regler om per- sonuppgiftsbehandling, numera dataskyddsförordningen (samma prop. s. 18). 
  
 I kreditupplysningsverksamhet får personuppgifter behandlas utan samtycke (5 § fjärde stycket). Det kan här framhållas att reger- ingen i fråga om rättslig grund enligt dataskyddsförordningen har gjort bedömningen att bedrivandet av kreditupplysningsverksamhet får anses vara en uppgift av allmänt intresse (prop. 2017/18:120 s. 21). 
  
 344 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ändringar i kreditupplysningslagen 
  
 Den registrerade har inte rätt att göra invändningar enligt arti- kel 21.1 i dataskyddsförordningen mot behandlingen. Personuppgif- ter som avses i artikel 9.1 i förordningen (känsliga personuppgifter) får inte behandlas i kreditupplysningsverksamhet (6 § första stycket). 
  
 I fråga om utlämnande av upplysningar gäller som huvudregel att kreditupplysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare inte får lämnas ut, om det finns anledning att anta att upplysningen kommer att användas av någon annan än den som på grund av ett ingånget eller ifrågasatt kreditavtal eller av någon liknande anledning har behov av upplysningen (9 § första stycket). 
  
 Behovet av lagstiftningsåtgärder 
  
 I utredningens uppdrag ingår att vid utarbetandet av förslag om hur uppgifter om hushållens tillgångar och skulder ska hämtas in ta hän- syn till hur uppgifterna kan samlas in på ett kostnadseffektivt sätt. Utredningens förslag om uppgiftsskyldighet för finansiella företag kan medföra betydande kostnader för dessa företag, i synnerhet för kreditinstituten. I syfte att underlätta en kostnadseffektiv hantering av uppgifter föreslår utredningen att det förtydligas att kreditupp- lysningsföretag som har tillstånd från Integritetsskyddsmyndig- heten enligt 3 § första stycket kreditupplysningslagen ska kunna lämna sådana uppgifter som någon annan är skyldig att lämna för den officiella statistiken till den aktuella statistikansvariga myndig- heten. Detta ska kunna ske utan hinder av bestämmelserna om in- formationsutbyte i 5 a § kreditupplysningslagen. Förtydligandet bör tas in som en ny 9 a § i lagen. Förslaget är inte avsett att inskränka de möjligheter som kreditupplysningsföretag redan har vad gäller att lämna uppgifter till t.ex. myndigheter eller andra organisationer. 
  
 Som berörs i avsnitt 11.6 följer det av dataskyddsförordningen att personuppgifter får behandlas för vetenskapliga forskningsändamål och statistiska ändamål oavsett vilka ändamål som har bestämts vid insamlingen av personuppgifter. Den personuppgiftsansvarige får alltså enligt dataskyddsförordningen dels själv återanvända person- uppgifterna för dessa ändamål, dels lämna ut dem till någon annan som ska behandla personuppgifterna för sådana ändamål. Även om det alltså följer av dataskyddförordningen att kreditupplysningsföretagen får lämna uppgifter om fysiska personer vidare för att behandlas för 
  
 345 
  
 Ändringar i kreditupplysningslagen 
  
 SOU 2022:51 
  
 statistikändamål bör förutsättningarna för ett sådant utlämnande förtydligas i kreditupplysningslagen, som även har en näringsrättslig karaktär. 
  
 Som utredningen behandlar i avsnitt 11.6 måste också den per- sonuppgiftsansvarige som tar emot uppgifterna ha en rättslig grund för sin behandling för forsknings- eller statistikändamål för att in- samlingen av personuppgifter ska vara laglig. I avsnitt 11.3 gör ut- redningen bedömningen att det inte finns något behov av någon ny reglering för att SCB ska uppfylla dataskyddsförordningens krav på rättslig grund när myndigheten behandlar personuppgifter för fram- ställning av statistik över hushållens tillgångar och skulder. Vidare lämnar utredningen i avsnitt 11.4 förslag till förtydliganden av Riks- bankens och Finansinspektionens uppgifter på så sätt att förhållan- den som gäller hushållens ekonomi uttryckligen ska ingå i myndig- heternas uppdrag. När det gäller Riksbanken föreslår utredningen också att dess omvärldsbevakning inte endast ska avse att följa dessa och vissa andra förhållanden utan även att analysera dem. Genom förslagen får dessa myndigheter en uttrycklig rättslig grund för att behandla de uppgifter som nu är aktuella. 
  
 Mot denna bakgrund gör utredningen bedömningen att förslaget ovan är förenligt med reglerna i dataskyddsförordningen. 
  
 Vidare föreslår utredningen att kreditupplysningslagen ändras på så sätt att det också förtydligas att uppgifter som lämnas till en sta- tistikansvarig myndighet inte ska anses som en kreditupplysning. Detta kan visserligen anses följa redan av att det inte är frågan om uppgifter som lämnas till ledning för bedömning av någon annans kreditvärdighet eller vederhäftighet i övrigt i ekonomiskt hänseende, men det är angeläget att det inte råder någon tvekan i detta avseende. Det finns därför ett behov av ett förtydligande. 
  
 Till följd av att de nu aktuella uppgifterna inte anses utgöra en kreditupplysning krävs det inte att någon s.k. kreditupplysnings- kopia lämnas till den enskilde enligt bestämmelserna i 11 § kredit- upplysningslagen. Det kan också nämnas att ett utlämnande av upp- gifter till en statistikansvarig myndighet inte utgör någon överlåtelse eller upplåtelse av ett register som används i kreditupplysningsverk- samhet enligt bestämmelserna i 13 § första stycket kreditupplys- ningslagen. Det krävs således inte något särskilt tillstånd från Integ- ritetsskyddsmyndigheten för att lämna ut uppgifter på så sätt. 
  
 346 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ändringar i kreditupplysningslagen 
  
 Den statistikansvariga myndigheten ska i sin tur kunna använda uppgifterna för att framställa officiell statistik och under vissa sär- skilda förutsättningar lämna ut uppgifter (mikrodata) för forsk- nings- eller statistikändamål m.m. (se vidare avsnitt 10.2). 
  
 Förslagen möjliggör således att finansiella företag som är upp- giftsskyldiga kan anlita ett kreditupplysningsföretag för att fullgöra hela eller en del av sin uppgiftsskyldighet. Ett sådant arrangemang kan vara kostnadsbesparande för de finansiella företagen, eller i vart fall för vissa av dem. Det kan återigen nämnas att ett stort antal före- tag redan lämnar uppgifter om fysiska personer till kreditupplys- ningsföretag. Som berörs ovan behandlar kreditupplysningsföreta- get sådana uppgifter för kreditupplysningsändamål. Det finns i detta avseende utrymme för att utnyttja stordriftsfördelar på så sätt att ett kreditupplysningsföretag kan samla in en stor mängd uppgifter från ett större antal finansiella företag och lämna dessa vidare till den sta- tistikansvariga myndigheten. Utredningen bedömer att en sådan be- handling kan vara särskilt kostnadsbesparande för de uppgiftsskyl- diga företagen. 
  
 Det bör framhållas att utredningens förslag inte är avsedda att vidga omfattningen av de uppgifter som t.ex. kreditinstitut kan lämna till kreditupplysningsföretag utan hinder av vissa bestämmel- ser om tystnadsplikt (bl.a. den s.k. banksekretessen). Som berörs ovan hindrar inte tystnadsplikten att uppgifter om lämnade krediter, betalningsförsummelser och kreditmissbruk utväxlas för kreditupp- lysningsändamål (5 a § kreditupplysningslagen). I förhållande till ut- redningens förslag om uppgiftsskyldighet för finansiella företag är det uppgifter om lämnade krediter som är av intresse. Utredningens förslag om ändring i kreditupplysningslagen är således inte avsett att möjliggöra en vidare insamling av uppgifter i kreditupplysningsföre- tagens verksamhet. Syftet med utredningens förslag är alltså inte att kreditupplysningsföretag ska kunna samla in uppgifter enbart för att använda dem för statistikändamål, men att uppgifter som redan har samlats in för kreditupplysningsändamål också ska kunna lämnas vidare för statistikändamål. 
  
 Utredningens förslag berör inte heller sådana sannolikhetsberäk- ningar, t.ex. vad gäller risken för obestånd, andra slags betalningssvårig- heter eller liknande risker vid kreditgivning, grundade på statistiska förhållanden som vissa kreditupplysningsföretag tillhandahåller sina kunder. Enligt utredningens mening omfattas i stället sådana uppgifter 
  
 347 
  
 Ändringar i kreditupplysningslagen 
  
 SOU 2022:51 
  
 normalt sett av definitionen av kreditupplysning i 2 § första stycket första meningen kreditupplysningslagen. 
  
 Mot utredningens förslag kan anföras att uppgifterna har inhäm- tats för ett annat ändamål än statistikändamål och att behovet av in- tegritetsskydd talar emot att uppgifter används på så sätt. Enligt ut- redningens mening finns det dock inte i praktiken några risker för integritetsskyddet vad gäller att uppgifterna skulle kunna användas på annat sätt än vad som är avsett, eftersom det kommer att gälla statistiksekretess för uppgifterna hos den statistikansvariga myndig- heten och de övriga myndigheter som uppgifter eventuellt lämnas ut till för statistikändamål. Även i fråga om uppgifter som lämnas ut av den statistikansvariga myndigheten för forskningsändamål eller på annat sätt enligt 24 kap. 8 § tredje stycket OSL är sekretesskyddet fullgott. 
  
 348 
  
 13Ikraftträdande- 
  
 och övergångsbestämmelser 
  
 13.1Ikraftträdande 
  
 Utredningens förslag: Författningsändringarna ska träda i kraft den 1 januari 2024. 
  
 Det är angeläget att uppgifter samlas in och att statistik över hushål- lens tillgångar och skulder återigen kan framställas. Det innebär att de författningsändringar som föreslås bör träda i kraft så snart som möjligt. Förslaget bör ge utrymme för nödvändiga förberedelser dels för de finansiella företag och andra uppgiftslämnare som berörs, dels för den statistikansvariga myndigheten SCB, som behöver tid för att förbereda sig på att ta emot uppgifterna. De handlar om att ge till- räckligt med tid för bl.a. systemutveckling och testrapportering. 
  
 Enligt uppgifter till utredningen ger Riksbanken uppgiftsskyldiga företag tolv månader på sig att förbereda sin rapportering inför det att nya rapporteringsföreskrifter ska börja tillämpas. Finansinspek- tionen lämnar i vissa fall upp till 18 månader för förberedelser. SCB har uppgett att uppbyggnaden av  
 it-system, 
  slutliga observations- register och statistik kommer att pågå under tre år. Enligt utredning- ens mening hindrar dock inte detta att de föreslagna bestämmelserna som avser insamling och behandling av de uppgifter som ska ligga till grund för statistiken träder i kraft före det att statistiken börjar framställas. 
  
 Med hänsyn till detta och till den tid som kan beräknas gå åt för remissförfarande, fortsatt beredning inom Regeringskansliet och riksdagsbehandling av författningsförslagen bör de bestämmelser som utredningen föreslår kunna träda i kraft den 1 januari 2024. Detta datum föreslås därför som ikraftträdandetidpunkt. 
  
 349 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2022:51 
  
 Den första årliga rapporteringen kommer därmed att avse upp- gifter avlästa per den 31 december 2024. Detta möjliggör för de be- rörda uppgiftslämnarna och SCB att färdigställa systemuppbyggnad och genomföra testrapportering under det år efter det att bestäm- melserna har trätt i kraft och före det att uppgifterna ska läsas av och rapporteras in första gången. Tid för färdigställande och testrappor- tering bör enligt utredningen även finnas inför den första kvar- talsvisa rapporteringen. Den första kvartalsrapporteringen ska där- för enligt utredningens förslag nedan avse uppgifter avlästa per den 31 mars 2025 (se avsnitt 13.2 angående övergångsbestämmelser). 
  
 Det finns skäl att beröra hur den föreslagna ikraftträdandetid- punkten förhåller sig till de förslag om ett bostadsrättsregister som Bostadsrättsregisterutredningen har lämnat. Bostadsrättsregisterut- redningen har föreslagit den 1 juli 2024 som ikraftträdandetidpunkt för sina förslag. De uppgifter som ska redovisas i bostadsrättsregist- ret kommer dock enligt utredningens förslag att inhämtas successivt efter ikraftträdandet, dock senast den 30 juni 2025. Först därefter kommer registret att innehålla uppgifter om samtliga befintliga bo- stadsrättsföreningar och bostadsrätter per ikraftträdandet. Befint- liga panthavare kommer emellertid ha möjlighet att kontrollera upp- gifterna om sina respektive pantnoteringar och anmäla eventuella felaktigheter för korrigering senast den 31 december 2025. Det ska också nämnas att vissa variabler inte kommer att samlas in för bo- stadsrätter upplåtna före ikraftträdandet, såsom t.ex. tidpunkten för upplåtelse, typ av fång och köpeskilling. Följaktligen kommer inte alla de uppgifter om bostadsrätter som behövs för den nya statisti- Green att finnas tillgängliga hos Lantmäteriet redan den 31 december 2024, dvs. vid den första avläsningstidpunkten för den nya statisti- Green. Uppgifter om bostadsrätter per detta datum kommer dock att finnas tillgängliga omkring sex månader senare och möjliggör för den statistikansvariga myndigheten att hämta in uppgifterna per den första avläsningstidpunkten, dock med viss fördröjning. Det rör sig emellertid inte om någon längre tid och det finns därför inte skäl att lämna några särskilda förslag om alternativa sätt att samla in uppgif- terna på. Detta gäller särskilt eftersom det, som berörs ovan, kan dröja ytterligare en tid efter ikraftträdandet innan statistiken börjar framställas. 
  
 350 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 13.2Behovet av övergångsbestämmelser och retroaktiv tillämpning 
  
 Utredningens förslag: En övergångsbestämmelse införs med innebörden att de nya föreskrifterna om uppgiftsskyldighet för finansiella företag i statistikförordningen ska tillämpas för första gången vid den avläsning som ska ske per den 31 december 2024. 
  
 Vidare ska bestämmelserna om uppgiftsskyldighet i fråga om likvida medel på konto tillämpas även i fråga om uppgifter som avser tiden före ikraftträdandet, dock endast i den utsträckning den statistikansvariga myndigheten begär det och i den mån upp- gifterna inte har gallrats av uppgiftslämnaren. 
  
 Rapporteringstidpunkterna 
  
 Utan särskilda övergångsbestämmelser följer det av utredningens förslag om ikraftträdande att bestämmelserna om uppgiftsskyldig- het ska tillämpas första gången för avläsning per den 31 mars 2024. 
  
 Som nämnts ovan finns det emellertid ett behov av att färdigställa systemuppbyggnad och att genomföra testrapportering under tiden efter ikraftträdandet. För att ge tillräckligt utrymme för detta bör den första rapporteringen därför senareläggas och bestämmelserna om uppgiftsskyldighet tillämpas först vid avläsningen per den 31 december 2024. En övergångsbestämmelse med innebörd att bestämmelserna om uppgiftsskyldighet för finansiella företag ska tillämpas första gången vid den avläsningen föreslås därför. Den första kvartalsvisa rapporteringen kommer därför att avse avläs- ningen den 31 mars 2025. 
  
 Behovet av att samla in äldre uppgifter 
  
 Utredningen har i kapitlen  
 6–8 
  och i enlighet med kommittédirekti- ven lämnat förslag på en konkret uppsättning variabler som ska sam- las in till statistiken. Det framgår inte uttryckligen av kommitté- direktiven att utredningen också ska överväga om äldre uppgifter hänförliga till tiden innan utredningens förslag träder i kraft ska samlas in för att möjliggöra framställning av statistik. Enligt kom- 
  
 351 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2022:51 
  
 mittédirektiven ska dock utredningens analys av vilka uppgifter som ska samlas in ske utifrån de samhällsbehov som finns för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning. Utredningen tolkar formuleringen på så sätt att utredningens uppdrag även omfattar frå- gan om att samla in äldre uppgifter om det finns skäl för det. 
  
 Eftersom den tidigare framställningen av förmögenhetsstatistik avslutades 2007 kommer det att uppstå en tidsmässig lucka i statisti- Green om inte SCB också får del av historiska uppgifter och på så sätt kan framställa statistik över denna tidsperiod, eller i vart fall avse- ende ett visst antal år tillbaka i tiden. Det har under denna tidsperiod inträffat bl.a. en global finansiell kris och en pandemi. Därutöver har amorteringskrav införts som kan ha haft effekter på hushållens spa- rande i likvida tillgångar. Detta gör det angeläget att data kan samlas in och analyseras för att lärdomar ska kunna dras även vad gäller denna tidsperiod. 
  
 En retroaktiv insamling av samtliga de variabler som omfattas av utredningens förslag skulle dock vara förenad med stora svårigheter. Däremot bedömer utredningen att en insamling av ett mindre antal variabler skulle vara genomförbar och, i den utsträckning det är möj- ligt, skulle antaganden om värdet av en viss variabel kunna ske utifrån tillgängliga taxeringsuppgifter. Så kan t.ex. ske i fråga om individers uppskattade bruttoskulder baserat på uppgifter om gjorda ränteavdrag och om finansiella tillgångar baserat på uppgifter om schablonintäk- ter. En sådan begränsad retroaktiv insamling är enligt utredningens mening godtagbar även om den kommer att vara mindre fullständig än den insamling som utredningen föreslår i övrigt. 
  
 Eftersom statliga myndigheter ska lämna de uppgifter som behövs för framställning av officiell statistik enligt 6 § i statistikförordningen finns det inte någonting som hindrar att SCB samlar in historiska uppgifter från Skatteverket i den utsträckning som de finns till- gängliga och gör antaganden om värdet för att framställa statistik. Det finns således förutsättningar att med hjälp av tillgängliga taxerings- uppgifter ta fram vissa historiska variabler, t.ex. i fråga om enskilda individers uppskattade bruttoskuld och vissa finansiella tillgångar. Det krävs inte någon särskild övergångsbestämmelse för att möjlig- göra detta. 
  
 Det är dock inte möjligt att samla in tillförlitliga uppgifter om andra finansiella tillgångar med hög likviditet på detta sätt eftersom de mycket sällan genererar någon beskattningsbar inkomst. Det gäller 
  
 352 
  
 SOU 2022:51 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 särskilt medel på inlåningskonton som enligt utredningens föreslag ska samlas in varje kvartal från bl.a. kreditinstitut (se avsnitt 7.2). Det beror på att det sedan i vart fall omkring år 2015 sällan har förekom- mit någon inlåningsränta på sådana konton. 
  
 För att det ska vara möjligt att samla in historiska uppgifter om enskilda individers medel på inlåningskonton från finansiella företag krävs det att utredningens författningsförslag i fråga om uppgifts- skyldighet ges en retroaktiv verkan genom att en övergångsbestäm- melse införs. 
  
 Även med beaktande av de praktiska svårigheter som en insam- ling av sådana uppgifter är förenad med, bör det enligt utredningen vara möjligt för den statistikansvariga myndigheten SCB att begära in dem. En övergångsbestämmelse av denna innebörd förslås därför. Insamlingen bör dock begränsas i den mån det är statistiskt möjligt att ändå få ett godtagbart resultat. En sådan begränsning bör avse såväl antalet uppgiftslämnare som storleken på populationen. Den statistikansvariga myndigheten bör därför samråda med de berörda uppgiftslämnarna inför en insamling av historiska uppgifter om medel på inlåningskonto och mot bakgrund av en bedömning av hur tillförlitlig statistiken kan tänkas bli väga nyttan av att samla in uppgifterna mot den börda för berörda företag som en insamling in- nebär. Frågan om hur lång tid tillbaka som det finns uppgifter beva- rade hos de finansiella företagen bör då också beröras. Uppgiftsskyl- dighet enligt övergångsbestämmelsen ska därför gälla endast i den mån den statistikansvariga myndigheten begär uppgifterna och upp- gifterna inte har gallrats av uppgiftslämnaren. 
  
 Utredningen föreslår däremot inte någon övergångsbestämmelse om retroaktiv inhämtning utöver vad som gäller för medel på inlå- ningskonton. I den utsträckning historiska uppgifter, t.ex. avseende den senaste fem- eller sjuårsperioden1, finns tillgängliga hos de finan- siella företagen skulle en retroaktiv rapportering innebära ett bety- dande manuellt arbete för att sammanställa data och rapportera dem till SCB. Detta talar emot att samla in uppgifter om förhållanden före 
  
 1Enligt lagstiftningen mot penningtvätt ska vissa handlingar och uppgifter som huvudregel bevaras i fem år. I vissa särskilda fall ska de dock bevaras i upp till tio års tid (se 5 kap. 3 och 
  
 4§§ lagen [2017:630] om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism samt 5 kap. 
  
 2§ Finansinspektionens föreskrifter [FFFS 2017:11] om åtgärder mot penningtvätt och finan- siering och terrorism). Av bokföringslagen (1999:1078) följer vidare att räkenskapsinforma- tion ska bevaras fram till och med det sjunde året efter utgången av det kalenderår då räken- skapsåret avslutades (7 kap. 2 § första stycket). 
  
 353 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2022:51 
  
 ikraftträdandet, utöver vad gäller de särskilda behov som finns avse- ende just medel på inlåningskonton. 
  
 Härtill kommer att de finansiella företag som kommer att vara uppgiftsskyldiga enligt den föreslagna lagstiftningen inte per auto- matik är samma företag som stod i avtalsförhållande med fysiska per- soner före ikraftträdandet av bestämmelserna. Det kan t.ex. ha före- kommit att ett försäkringsbestånd eller en s.k. kreditportfölj har överlåtits eller att en tidigare bank inte längre har tillstånd att driva bankrörelse enligt svensk rätt. Detta kan således innebära svårig- heter att identifiera vilka företag som skulle omfattas av en eventuell skyldighet att rapportera historiska uppgifter. 
  
 Som berörs i avsnitt 11.7 är finansiella företag skyldiga att infor- mera sina kunder om den ytterligare behandling av personuppgifter som utlämnandet av uppgifterna till SCB kommer att innebära. Detta gäller även vid utlämnande av historiska uppgifter. Även om vissa av de berörda företagen redan i dag lämnar information till sina kunder om att deras personuppgifter kan komma att lämnas ut för forskningsändamål eller statistiska ändamål går det enligt utred- ningen inte att utgå från att så sker i samtliga fall. Frågan om huru- vida företagen redan har eller skulle behöva informera de registre- rade om den vidarebehandling som utlämnande av historiska uppgif- ter skulle innebära bör enligt utredningen beaktas av den statistik- ansvariga myndigheten inför en sådan insamling. 
  
 Några ytterligare övergångsbestämmelser krävs inte. 
  
 354 
  
 14Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 14.1Kraven på en konsekvensanalys 
  
 Utredningen ska presentera en kostnadsberäkning för staten, kom- muner, regioner, företag eller andra enskilda till följd av förslagen i detta betänkande (14 och 15 §§ i kommittéförordningen [1998:1474]). Utredningen ska även beskriva och beräkna eventuella offentlig- finansiella konsekvenser, däribland eventuella konsekvenser för be- rörda myndigheter. Om förslagen leder till kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten ska utredningen föreslå en finansie- ring. Vidare, om förslaget innebär samhällsekonomiska konsekven- ser i övrigt, ska också dessa redovisas. 
  
 Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, ska konsekvenserna i det avseendet anges. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brotts- förebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrens- förmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jäm- ställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 
  
 I detta kapitel redovisas konsekvenserna av utredningens förslag. 
  
 14.2Utredningens förslag 
  
 Av kommittédirektiven följer att utredningen ska föreslå en konkret uppsättning av variabler för statistiken över hushållens tillgångar och skulder, hur uppgifterna ska samlas in på ett kostnadseffektivt sätt och vilka eller vilken myndighet som bör ansvara för insamlingen. Utredningens förslag innebär i korthet följande: 
  
 355 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 •I den officiella statistiken införs ett nytt statistikområde. Statistik- området ska benämnas Hushållens tillgångar och skulder och införs i statistikförordningen under ämnesområdet Hushållens ekonomi. 
  
 •SCB utses till statistikansvarig myndighet för det nya statistik- området. 
  
 •Utöver SCB berörs sex statliga myndigheter genom att de har tillgång till uppgifter som behövs för den nya statistiken och om- fattas av en uppgiftsskyldighet i förhållande till SCB. Detta gäller även en rad finansiella företag inom olika kategorier, f.n. omkring 1 700 stycken, samt samtliga kommuner och regioner. 
  
 •Utredningen föreslår att uppgifter om fysiska personers ägande- rätt till fastigheter samt innehav av tomträtter och bostadsrätter ska samlas in och ingå i den nya statistiken. 
  
 •Av enskildas s.k. varaktiga konsumtionsvaror föreslår utred- ningen att uppgifter om enskildas motordrivna fordon och släp- vagnar ska samlas in och att uppgifter om motordrivna fordon och husvagnar ska ingå i den nya statistiken. Från uppgifterna om släpvagnar i allmänhet kan uppgifter om husvagnar tas fram. 
  
 •Av enskildas finansiella tillgångar föreslår utredningen att upp- gifter om medel på inlåningskonton, noterade finansiella instru- ment, onoterade fondandelar och övriga onoterade finansiella in- strument ska samlas in och ingå i den nya statistiken. 
  
 •Av enskildas pensions- och försäkringstillgångar föreslår utred- ningen att uppgifter om allmän pension, tjänstepension, privat pensionsförsäkring och individuellt pensionssparande samt pri- vat kapitalförsäkring ska samlas in och ingå i den nya statistiken. 
  
 •Utredningen föreslår att uppgifter om enskildas studielån, bo- stadslån samt konsumtionslån ska samlas in och ingå i den nya statistiken. Härtill ska skulder hos inkassobolag och skulder hos Kronofogdemyndigheten samlas in till statistiken. 
  
 356 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 •Utredningen bedömer att det inte finns förutsättningar för att samla in information om hushållens reala och finansiella tillgångar i utlandet eller om varaktiga konsumtionsvaror, med undantag för fordon. Det finns inte heller förutsättningar för att samla in upp- gifter om enskildas innehav av kryptotillgångar, med undantag för vissa indirekta innehav. 
  
 Med beaktande av utredningens uppdrag och det behov av såväl offi- ciell statistik som tillgång till mikrodata för analys, forskning och utvärdering som beskrivits i kapitel 3, anser utredningen att omfatt- ningen av den insamling som föreslås är ändamålsenlig. 
  
 14.3Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 14.3.1Övergripande konsekvenser 
  
 Utredningens förslag innebär att det kommer finnas officiell sta- tistik över hushållens tillgångar och skulder. Förslaget innebär också att mikrodata, dvs. uppgifter på individnivå, ska kunna göras till- gängliga för analys, forskning och utvärdering. Dessa data kommer kunna användas inom en rad områden, vilket bidrar till att analyser blir mer precisa och policyåtgärder bättre riktade. Det bidrar i sin tur till bättre samhällsplanering. I dagsläget görs analyser m.m. av hus- hållens tillgångar och skulder på aggregerade data eller urvalsdata, vilket gör att värdefulla insikter går förlorade. 
  
 Inom stabiliseringspolitiken kan data bidra till en bättre förstå- else för hur hushåll agerar till följd av finanspolitiska och penning- politiska beslut och hur sådana beslut påverkar den realekonomiska utvecklingen. Det bidrar i sin tur till att prognoser över makroeko- nomiska variabler blir mer träffsäkra och policybeslut bättre avvägda, vilket potentiellt kan medföra stora samhällsekonomiska vinster. 
  
 Inom området finansiell stabilitet finns det ett stort behov av att förstå riskerna med de svenska hushållens höga skuldsättning. Data kan också användas till att förstå vad som kännetecknar individer som hamnar i överskuldsättning. Det finns också en rad andra om- råden där data kan bidra till att öka den samhällsekonomiska kun- skapen, som exempelvis i fråga om hälsa samt deltagande på arbets- och bostadsmarknaden. Data kan också användas för analys av eko- nomisk jämställdhet mellan kvinnor och män. På så sätt kan utred- 
  
 357 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 ningens förslag också bidra till en bättre riktad jämställdhetspolitik. Eftersom statistiken över hushållens tillgångar och skulder ska kunna behandlas tillsammans med uppgifter från befintliga register som exempelvis registret över totalbefolkningen finns det en möj- lighet att även analysera frågor kopplade till integration. 
  
 Utredningens förslag innebär att en stor mängd information ska sammanställas i observationsregister. De flesta skuld- och tillgångs- värden som ska ingå i statistiken finns tillgängliga hos de uppgifts- skyldiga myndigheterna och företagen. Ett fåtal värden kommer dock behöva beräknas av den statistikansvariga myndigheten för att kunna belysas i statistiken. Det handlar om värdering av fastigheter, tomträtter, bostadsrätter och fordon, inklusive husvagnar, när så är möjligt samt vissa finansiella instrument. 
  
 Sammantaget berörs f.n. cirka 1 700 finansiella företag och sju stat- liga myndigheter samt kommuner och regioner av utredningens för- slag. Engångskostnaden för att implementera förslagen för de största finansiella företagen uppges, enligt uppgifter från bl.a. Bankfören- ingen, kunna uppgå till omkring 1 miljard kronor. Även de löpande driftskostnaderna sägs vara betydande och beräknas av Bankför- eningen uppgå till mer än 54 miljoner kronor per år för de största kreditinstituten. Svensk Försäkring har beräknat att de löpande drifts- kostnaderna för hela försäkringsbranschen skulle uppgå till cirka 140 miljoner kronor per år. Utredningen återkommer till dessa kost- nadsuppskattningar nedan. 
  
 För att minska kostnaden relaterat till rapporteringen föreslår ut- redningen att uppgifterna i regel ska rapporteras en gång per år, även om vissa uppgifter föreslås rapporteras kvartalsvis. Även om den ini- tiala kostnaden är störst har Bankföreningen anfört att andra former av rapportering som vissa företag är skyldiga att genomföra till t.ex. Riksbanken har visat att de löpande kostnaderna och kostnaderna för utveckling av  
 it-system 
  blir betydligt högre än vad som har an- tagits initialt. De löpande driftskostnaderna för rapporteringen till den nya statistiken kan antas uppgå till cirka 150 miljoner kronor per år för samtliga de företag som berörs. Utredningens förslag kommer också att beröra ett antal mindre företag, främst s.k. konsument- kreditföretag. 
  
 Kommuner och regioner föreslås åläggas en uppgiftsskyldighet avseende en begränsad del av den nya statistiken. Uppgiftsskyldig- heten kan dock samordnas genom att gemensamma administrations- 
  
 358 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 bolag som har tillgång till de aktuella uppgifterna i befintliga register levererar dem till SCB för kommunernas och regionernas räkning. 
  
 De initiala kostnaderna för de statliga myndigheter som berörs beräknas sammantagna uppgå till 70 miljoner kronor. Av detta belopp avser huvuddelen, 60 miljoner kronor, SCB. Utredningen bedömer dock att de sammantagna kostnaderna kan begränsas genom att SCB blir statistikansvarig myndighet. Det beror på att SCB redan har upp- arbetade rutiner samt särskild kompetens när det gäller insamling och bearbetning av stora mängder uppgifter även om dessa resurser behöver kompletteras för framställning av den nya statistiken. Inom SCB finns emellertid en stor statistikkompetens och myndigheten har byggt upp system med beprövade verktyg och metoder för att hantera, lagra och kvalitetssäkra statistiska data. 
  
 De årliga driftskostnaderna för de statliga myndigheterna, i första hand SCB, beräknas uppgå till cirka 20 miljoner kronor per år (se vidare nedan). 
  
 Utredningens förslag innebär mycket betydande kostnader för både företag och myndigheter. Härtill kommer att förslagen har be- tydelse för den personliga integriteten. Enligt utredningens bedöm- ning kommer föreslagen dock inte att leda till några betydande in- tegritetsrisker och skyddet för de personuppgifter som finansiella företag är skyldiga att lämna ut om sina kunder kommer att omfattas av tillräckliga skyddsåtgärder (se vidare avsnitt 14.3.5). Förtroendet för de uppgiftsskyldiga företagen riskerar därför inte att påverkas negativt. Sammantaget bedömer utredningen att konsekvenserna för den personliga integriteten är godtagbara och de samhällsekono- miska fördelarna med förslaget överväger i detta fall. 
  
 Utredningens förslag bedöms inte ha betydelse för det kommu- nala självstyret, för brottsligheten eller för det brottsförebyggande arbetet. Inte heller väntas förslaget ha betydelse för sysselsättningen eller för den offentliga servicen i olika delar av landet. 
  
 Enligt utredningens mening bör det vara möjligt för SCB att köpa in data från privata leverantörer, i första hand om detta skulle för- bättra statistikens kvalitet i förhållande till det resultat som följer av insamlade uppgifter, t.ex. i fråga om marknadsvärdet på noterade finansiella instrument. 
  
 359 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 14.3.2Konsekvenser för den statistikansvariga myndigheten 
  
 SCB föreslås bli statistikansvarig myndighet. Det innebär att myn- digheten får i uppdrag att 
  
 •samla in uppgifter till den nya statistiken över hushållens till- gångar och skulder, 
  
 •bearbeta uppgifterna och producera officiell statistik inom det nya statistikområdet, och 
  
 •lämna ut mikrodata som samlats in till den nya statistiken efter en menprövning. 
  
 Uppbyggnad av en sådan ny statistik som avses med utredningens förslag kräver nya strukturer och tekniska förutsättningar för både insamling och bearbetning. Uppbyggnaden av  
 it-system, 
  slutliga observationsregister och statistik kommer att medföra en förhållan- devis stor kostnad under en uppstartsperiod och uppskattas av SCB till totalt  
 60–85 
  miljoner kronor under en treårsperiod. 
  
 Den datainsamling som kommer att behöva ske är omfattande. Det rör sig om ett stort antal externa uppgiftslämnare. De uppgifter som ska samlas in är detaljerade. För att få en effektiv och kvalitets- säkrad datainsamling bedömer SCB att en stor utredningsinsats är nödvändig för att bl.a. identifiera dataleverantörer, leveransstruk- turer och etablera kontaktvägar. I denna fas ingår även implemente- ring av hela processen från datainsamling till tillgängliggörande av officiell statistik samt dokumentation av observationsregister och officiell statistik. Under denna insats ingår att samarbeta med viktiga statistikanvändare. Driftskostnaderna för löpande produktion, pub- licering och förvaltning uppskattas till  
 18–23 
  miljoner kronor per år. 
  
 SCB har även föreslagit att en förstudie ska genomföras för att uppgifter ska kunna tas fram om en mer detaljerad tidsplan, en mer precis skattning av arbetsinsatsen och de förväntade kostnaderna. Kostnaden för denna förstudie beräknas uppgå till 3,7 miljoner kronor. 
  
 Mot bakgrund av dessa uppgifter utgår utredningen från att det finns ett behov av finansiering om 3,7 miljoner kronor avseende för- studie i början av år 2023, implementeringskostnader om 20 miljo- ner kronor per år under åren  
 2023–2025 
  och driftskostnader om 20 miljoner kronor per år från år 2024 och framåt. 
  
 360 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 14.3.3Konsekvenser för andra statliga myndigheter samt för kommuner och regioner 
  
 Utredningens förslag berör också andra statliga myndigheter samt kommuner och regioner på så sätt att SCB kan hämta in sådana upp- gifter som behövs för det nya statistikområdet med stöd av 6 § sta- tistikförordningen i fråga om statliga myndigheter och med stöd av det föreslagna tillägget i 5 c § statistikförordningen i fråga om upp- gifter från kommuner och regioner. Sådana uppgifter som SCB redan har tillgång till behöver dock inte samlas in på nytt. Nedan berörs konsekvenserna för respektive myndighet samt för kommu- ner och regioner. 
  
 CSN 
  
 CSN ska enligt utredningens förslag en gång per år lämna nedanstå- ende uppgifter om enskildas studieskulder till SCB: 
  
 •Låntagarens personnummer, 
  
 •lånetyp (studiemedel, studielån eller annuitetslån), 
  
 •skuldbelopp, och 
  
 •under året påförd ränta och avgifter samt betalda avgifter och års- belopp, eller i förekommande fall årsavgift (se avsnitt 8.2). 
  
 CSN lämnar redan uppgifter om gäldenären och skuldbelopp till SCB. CSN skulle således behöva komplettera de leveranser som sker med resterande variabler. Det rör sig enligt utredningens uppfatt- ning om variabler som redan tillhandahålls låntagarna och som finns i CSN:s databaser. Med tanke på detta och att myndigheten redan har rutiner upparbetade för rapportering till SCB, torde kostnaden för att sätta upp system för att rapportera de ytterligare variablerna rymmas inom CSN:s befintliga anslag. De löpande kostnaderna för rapporteringen kan antas vara begränsade. 
  
 361 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 Kronofogdemyndigheten 
  
 Kronofogdemyndigheten ska enligt utredningens förslag en gång per år lämna uppgifter avseende fysiska personers skulder i allmänna och enskilda mål samt i fråga om de individer som förekommer i be- slut om skuldsanering. De uppgifter som ska lämnas i fråga om all- männa mål avser 
  
 •gäldenärens personnummer, 
  
 •borgenär/sökande, 
  
 •kapitalbelopp, dvs. sökandens fordran vid begärd utmätning, och 
  
 •totalt skuldbelopp, inklusive ränta och avgifter. 
  
 I enskilda mål är uppgifterna begränsade till information om gälde- närs personnummer, dennes totala skuld vid begärd utmätning i samtliga enskilda mål som gäldenären förekommer i och gäldenärens totala utestående skuld, inklusive ränta och avgifter. 
  
 Kronofogdemyndigheten levererar inte någon löpande informa- tion till SCB. Kronofogdemyndigheten kommer således att behöva ta fram nya system och rutiner för rapportering till SCB. De uppgifter som ska levereras finns dock i befintliga register hos Kronofogde- myndigheten. Den initiala investeringskostnaden för nya system och rutiner bedöms därför kunna rymmas inom myndighetens befintliga anslag. De löpande kostnaderna för rapporteringen kan antas bli begränsade. 
  
 Lantmäteriet 
  
 Lantmäteriet ska enligt utredningens förslag en gång per år lämna uppgifter om fysiska personers äganderätt till fastigheter, innehav av bostadsrätter samt innehav av tomträtter. 
  
 De uppgifter som ska lämnas i fråga om fastigheter och innehav av tomträtter per taxeringsenhet är följande: 
  
 •Fastighetsbeteckning, fastighetsnummer och UUID, 
  
 •geografiskt läge, vad gäller det län, den kommun och det distrikt där fastigheten eller tomträtten är belägen, 
  
 •typ av taxeringsenhet, 
  
 362 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 •samtliga taxerade ägares personnummer och respektive ägares an- del av taxeringsenheten, 
  
 •i förekommande fall, senaste köpeskilling och datumet för köpet, 
  
 •taxeringsenhetens senaste taxeringsvärde på mark respektive bygg- nad och vilket taxeringsår som detta värde avser, 
  
 •taxeringsvärdet för byggnad på ofri grund, 
  
 •totalt belopp avseende inteckningar, 
  
 •antal kvadratmeter bostadsyta, och 
  
 •typ av fång. 
  
 De uppgifter som ska lämnas i fråga om bostadsrätter är följande: 
  
 •Samtliga bostadsrättsinnehavares personnummer och den andel som respektive bostadsrättshavare innehar av bostadsrätten, 
  
 •bostadsrättslägenhetens beteckning enligt 6 § lagen om lägen- hetsregister, 
  
 •bostadsrättsföreningens organisationsnummer, 
  
 •i förekommande fall, senaste köpeskilling och tidpunkt för denna övergång, 
  
 •bostadsrättslägenhetens storlek vad gäller antal rum, kökstyp och bostadsarea, 
  
 •i förekommande fall att lägenheten är föremål för pantsättning, och 
  
 •typ av fång. 
  
 De flesta av de uppgifter som SCB behöver i fråga om fastigheter och tomträtter levereras redan nu av Lantmäteriet. Lantmäteriet kommer dock dessutom behöva rapportera uppgifter från det kommande bostadsrättsregistret. Uppgifter från det nya bostadsrättsregistret kommer att användas av SCB i flera av myndighetens statistik- produkter. För att Lantmäteriet ska kunna överföra uppgifter till SCB behöver myndigheten ta fram nya tekniska system, alternativt använda sig av befintliga system. Eftersom Lantmäteriet redan har rutiner upparbetade för rapportering till SCB bör kostnaderna för 
  
 363 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 att rapportera uppgifter från det nya bostadsrättsregistret rymmas inom Lantmäteriets befintliga anslag. De löpande kostnaderna för rapporteringen kan antas vara begränsade. 
  
 Pensionsmyndigheten 
  
 Pensionsmyndigheten ska enligt utredningens förslag en gång per år lämna nedanstående uppgifter om enskildas allmänna pension till SCB: 
  
 •Den försäkrades personnummer, 
  
 •värdet på konton för inkomstpension respektive premiepension, 
  
 •värdet av pensionsgrundande belopp, intjänade pensionsrätter, och i förekommande fall pensionspoäng för tilläggspension för fastställelseåret, 
  
 •vilka fonder som premiepensionen är placerad i och dess mark- nadsvärde, och 
  
 •i förekommande fall, uppgift om att utbetalning påbörjats och eventuellt tecknat efterlevandeskydd. 
  
 Pensionsmyndigheten lämnar i dag endast uppgifter om utbetald pension till SCB. Pensionsmyndigheten behöver således komplet- tera sina leveranser till SCB med uppgifter om enskildas pensions- tillgångar. De uppgifter som behövs finns i Pensionsmyndighetens register och redovisas i de årsbesked som skickas ut till de försäk- rade. Med tanke på detta och att myndigheten redan har rutiner upp- arbetade för rapportering till SCB torde kostnaden för att sätta upp system för att rapportera uppgifter om pensionstillgångar rymmas inom Pensionsmyndighetens befintliga anslag. De löpande kostna- derna för rapporteringen kan antas bli begränsade. 
  
 Riksbanken och Finansinspektionen 
  
 Enligt utredningens förslag förtydligas Riksbankens och Finans- inspektionens uppdrag (se avsnitt 11.4). Eftersom det rör sig om förtydliganden gör utredningen bedömningen att förslagen inte in- nebär några ökade kostnader för dessa myndigheter. Därutöver kan 
  
 364 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 nämnas utredningens förslag om att möjliggöra att SCB, efter en menprövning, kan lämna ut mikrodata till Riksbanken och Finans- inspektionen (se avsnitt 10.2). För det fall att detta förslag i prakti- Green innebär att dessa myndigheter utökar sin verksamhet avseende bearbetning av mikrodata och därigenom får ökade kostnader, bedö- mer utredningen att dessa kostnader ryms inom de anslag som Finansinspektionen har respektive de intäktskällor som Riksbanken har för att finansiera sin verksamhet utanför statens budget. När det gäller Finansinspektionen kan det enligt utredningen på goda grun- der antas att mikrodata från den nya statistiken kommer att ersätta en stor del av den befintliga insamling av mikrodata som inspek- tionen gör från finansiella företag för att genomföra sina analyser. Statistiken kommer således i detta avseende att innebära en minskad arbetsbörda för inspektionen. 
  
 SPV 
  
 SPV ska enligt utredningens förslag en gång per år lämna nedanstå- ende uppgifter om enskildas förmånsbestämda tjänstepensioner: 
  
 •Den pensionsberättigades personnummer, 
  
 •pensionsunderlag, och 
  
 •pensionsgrundande tjänstetid. 
  
 SPV levererar för närvarande inte någon löpande information till SCB. SPV kommer således att behöva ta fram nya system och rutiner för rapportering till SCB. De uppgifter som ska levereras finns i be- fintliga register hos SPV och redovisas i de årsbesked som skickas ut till de pensionsberättigade. Den initiala investeringskostnaden för nya system och rutiner bedöms därför kunna rymmas inom myndig- hetens befintliga anslag. De löpande kostnaderna för rapporteringen kan antas bli begränsade. 
  
 365 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 Transportstyrelsen 
  
 Transportstyrelsen ska enligt utredningens förslag lämna uppgifter om enskilda individers motordrivna fordon och släpvagnar till SCB en gång per kvartal (se avsnitt 6.6). SCB har bedömt att myndig- heten redan samlar in de uppgifter från Transportstyrelsen som be- hövs för den nya statistiken för andra statistikprodukter. Det upp- står därför inte några konsekvenser för Transportstyrelsen till följd av utredningens förslag. 
  
 Kommuner och regioner 
  
 Kommuner och regioner ska enligt utredningens förslag lämna nedanstående uppgifter om enskildas förmånsbestämda tjänstepen- sioner en gång per år: 
  
 •Den pensionsberättigades personnummer, 
  
 •pensionsunderlag, och 
  
 •pensionsgrundande tjänstetid. 
  
 Kommuner och regioner levererar fortlöpande omfattande informa- tion till SCB. De uppgifter om pensionstillgångar som nu ska levereras till den nya statistiken ingår dock inte i den befintliga rapporteringen. Som nämnts i avsnitt 7.6.3 kan kommunerna och regionerna genom att låta pensionsadministratörerna, f.n. KPA Pensionsservice1 och Skan- dikon, sköta rapporteringen till SCB uppnå betydande samordnings- vinster. Pensionsadministratörerna har de aktuella uppgifterna i befint- liga register och redovisar dem i de årsbesked som skickas ut till de pensionsberättigade. Kostnaderna för kommunerna och regionerna kan således begränsas. 
  
 14.3.4Konsekvenser för företag 
  
 Utredningens förslag innebär en uppgiftsskyldighet för en rad finan- siella företag. För respektive företagskategori som berörs kommer uppgiftsskyldigheten, med undantag för möjligheten för den sta- 
  
 1KPA Pensionsservice AB ägs av KPA AB som i sin tur ägs av Folksam och Sveriges kom- muner och regioner (SKR). 
  
 366 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 tistikansvariga myndigheten att begära in vissa uppgifter retroaktivt, att gälla på samma sätt för varje enskilt företag. Förslaget är på så sätt konkurrensneutralt. Kostnaderna för rapporteringen kommer dock att belasta företag med en mindre balansomslutning relativt sett hårdare än företag med större balansomslutningar som får antas ha större möjligheter att absorbera kostnaderna. 
  
 Den nya statistiken kommer med största sannolikhet att kunna ersätta mycket av den befintliga insamlingen av uppgifter från före- tagen, t.ex. Finansinspektionens bolåneundersökning och huslåne- kartläggning. Insamlingen till den nya statistiken kommer på så sätt innebära en minskad uppgiftslämnarbörda på annat håll, vilket är kostnadsbesparande för företagen. Nedan berörs konsekvenserna för respektive kategori av företag. 
  
 Kreditinstitut och värdepappersbolag 
  
 För att samla in uppgifter om enskildas tillgodohavande av medel på inlåningskonton och fondandelar som ingår i ett investeringsspar- konto föreslår utredningen att svenska kreditinstitut, dvs. banker och kreditmarknadsföretag, utländska kreditinstitut som driver verk- samhet i Sverige genom filial samt värdepappersbolag med sido- tillstånd av visst slag åläggs en uppgiftsskyldighet. Uppgifterna ska enligt förslaget samlas in på kvartalsbasis. 
  
 Inom kategorin svenska kreditinstitut fanns i februari 2022 dels 
  
 41 bankaktiebolag såsom t.ex. Skandinaviska Enskilda Banken AB, Svenska Handelsbanken AB och Swedbank AB, dels 45 sparbanker med i huvudsak lokal eller regional kundbas. Vidare fanns två med- lemsbanker. Bland de 29 kreditmarknadsföretagen fanns t.ex. Läns- försäkringar Hypotek AB, Nordea Hypotek Aktiebolag, Stads- hypotek AB och Swedbank Hypotek AB. I kategorin utländska kreditinstitut med filial i Sverige fanns 31 stycken, bl.a. de filialer som Nordea Bank Abp respektive Danske Bank A/S har här i landet. Slutligen fanns det fyra värdepappersbolag med sidotillstånd av aktuellt slag. Sammantaget handlar det om cirka 150 företag av olika storlek som ska rapportera uppgifter om tillgodohavande av medel på konton och fondandelar som ingår i ett investeringssparkonto. 
  
 De ovan berörda svenska och utländska kreditinstituten kommer enligt utredningens förslag också att vara uppgiftsskyldiga för dels 
  
 367 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 bostadslån, dels konsumtionslån, dvs. lån och krediter som inte är bostadslån. Uppgiftsskyldighet för konsumtionslån kommer även att gälla för värdepappersbolag som har fått tillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 2 lagen om värdepappersmarknaden. I september 2022 hade nio värdepappersbolag ett sådant tillstånd. 
  
 Kreditinstitut och värdepappersbolag kan också ha fått tillstånd att bedriva pensionssparrörelse enligt lagen om individuellt pen- sionssparande (se vidare nedan). I ett sådant fall omfattas institutet enligt utredningens förslag av en uppgiftsskyldighet vad gäller inne- havet på ett individuellt pensionssparkonto. Kreditinstitut kan också vara förvaltare till en värdepapperscentral (se nedan och se förteck- ningen över förvaltare i bilaga 6). I ett sådant fall omfattas institutet av en uppgiftsskyldighet vad gäller innehav av förvaltarregistrerade noterade finansiella instrument. 
  
 Bankföreningen har lämnat in en kostnadsuppskattning till ut- redningen. Enligt föreningen kommer de implementeringskostnader som rapporteringen medför att avse bl.a. kartläggning av vilka upp- gifter som ska rapporteras, hur de kan tas fram så kostnadseffektivt som möjligt, systemutveckling, framtagandet av rapporteringsruti- ner och samordning med annan rapportering. Den största kostnaden i fråga om ovanstående uppgifter är kostnaden för personal. Bank- föreningen bedömer att det i en större bank behövs mellan 12 och 
  
 15anställda som arbetar heltid under ett år med systemutvecklingen, t.ex. utredning, kravställning, systemdesign,  
 it-analys, 
  produktions- sättning m.m. 
  
 Bankföreningen har jämfört implementeringskostnaden med de kostnader som Riksbanken kom fram till i en konsekvensanalys 2016 vid införandet av rapporteringen till KRITA (rapportering till KRITA avser företagslån). Riksbanken uppskattade då kostnaderna för implementeringen för de 19 institut som omfattades av rappor- teringen till närmare 500 miljoner kronor. Bankföreningen anser att kostnaderna för att implementera den rapportering som föreslås i betänkandet kommer att vara mer omfattande och att det inte är orimligt att anta att kostnaderna kan bli dubbelt så höga som för KRITA för motsvarande 19 institut, dvs. 1 miljard kronor. Detta bygger bl.a. på att systemutvecklingen behöver anpassas utifrån att insamlingen av uppgifter behöver hämtas från en rad olika interna system, t.ex. riskhantering eller bokföring, hos bankerna och att rap- porteringen dessutom berör uppgifter med olika definitioner och 
  
 368 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 syfte. Den föreslagna rapporteringen avser dessutom betydligt fler kreditinstitut och värdepappersbolag än de 19 institut som berörs av  
 KRITA-rapporteringen. 
  
 Bankföreningen har vidare anfört att den föreslagna rapporter- ingen är komplex och kommer att beröra olika system på ett sätt som inte förekommer vid bankernas rapportering i övrigt. En sär- skild svårighet som lyfts är rapporteringen av finansiella tillgångar som ligger utanför bankernas balansräkning. Det saknas därför möj- lighet till avstämning, vilket försvårar kvalitetskontrollen av att upp- gifterna samlats in på ett korrekt sätt. 
  
 När det gäller bankernas löpande kostnader för rapporteringen har Bankföreningen gjort en bedömning utifrån de erfarenheter som bankerna har från införandet av  
 KRITA-rapporteringen. 
  Av denna framgår att Bankföreningen anser att det behövs cirka sju heltids- anställda per stort- och medelstort institut för att löpande sköta systemutveckling, systemunderhåll, insamling av uppgifter, rappor- tering och kvalitetskontroll för rapportering. Av de cirka sju anställ- da behövs  
 tre–fem 
  heltidsanställda för att löpande sköta system- utveckling och underhåll medan själva insamlingen av uppgifter, rapportering och kvalitetskontroll kräver en eller två heltidsanställda per bank. 
  
 Bankföreningen gör bedömningen att de löpande kostnaderna för driften av den föreslagna rapporteringen kommer att bli betyd- ligt högre än de 54 miljoner kronor som Riksbanken uppskattade för de 19 institut som omfattades av införandet av rapporteringen till KRITA. Bankföreningen har till utredningen uppgett att de löpande kostnaderna skulle kunna halveras om rapporteringen begränsas till att ske en gång per år. 
  
 Förutom implementeringskostnader och löpande kostnader för rapportering tillkommer icke obetydliga lagringskostnader av stora mängder rapporteringspunkter. Bankföreningen har också redogjort för att små och medelstora företag kommer att beröras av förslagen eftersom de till skillnad från befintlig tillsynsrapportering inte kommer att omfattas av några undantag eller lättnader i rapporteringsbörda. Sparbanker som kommer att omfattas av rapporteringsskyldighet avseende inlåning från enskilda fysiska personer och olika former av konsumtionslån ska rapportera dessa kvartalsvis. Även om sparban- kerna i stor utsträckning förmedlar bostadslån från Swedbank Hypotek sker bostadsutlåning också genom krediter som tas upp som till- 
  
 369 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 gångar i den aktuella sparbankens egen balansräkning. Sparbanker behöver således också i viss utsträckning rapportera uppgifter om bostadslån. 
  
 För sparbankernas rapportering uppstår engångskostnader i form av utveckling av systemstöd. Härtill kommer löpande kostnader för förvaltning och underhåll av systemstöd. Dessa kostnader kan i viss mån delas av flera banker som använder sig av samma systemplatt- formar. Varje bank skulle dock behöva sköta avstämningar och ju- steringar för sig vid varje rapporteringstillfälle. Tidsåtgången för detta uppskattas till en dag per tillfälle. 
  
 Utredningen noterar att Bankföreningens uppskattning av en- gångskostnaden inte baseras på faktiska kostnader i samband med införandet av rapporteringen till KRITA. I stället baseras uppskatt- ningen på en tidigare konsekvensanalys avseende KRITA. Det inne- bär att en uppskattning baseras på en annan uppskattning. Mot Bankföreningens bedömning av driftskostnaderna kan också anföras att  
 KRITA-rapporteringen, 
  som är omfattande, i motsats till utred- ningens förslag sker månadsvis. Enligt utredningens mening före- ligger det bl.a. av dessa skäl en betydande osäkerhet beträffande de nu aktuella beräkningarna. Det är tänkbart att kostnaderna i själva verket blir lägre än vad Bankföreningen har antagit. 
  
 I syfte att bl.a. möjliggöra att de finansiella företagen lämnar upp- gifter på ett mer kostnadseffektivt sätt och med användande av stor- driftsfördelar föreslår utredningen i kapitel 12 att kreditupplys- ningsföretag ska kunna lämna uppgifter till den statistikansvariga myndigheten. Enligt utredningens bedömning kan detta förslag kan bidra till att minska de av Bankföreningen m.fl. beräknade kostna- derna, vad gäller såväl implementeringskostnaderna som driftskost- naderna. En anledning till detta är att bl.a. kreditinstitut redan i hög grad och med täta intervall lämnar uppgifter om t.ex. skulder till kre- ditupplysningsföretag, som alltså skulle kunna lämna dessa vidare till den statistikansvariga myndigheten. Det är dock inte sannolikt att kreditupplysningsföretag kommer att kunna bidra till att fullgöra hela den uppgiftslämnarbörda som utredningen föreslår ska åvila kreditinstituten, utan endast delvis i fråga om skulder. Anledningen till detta är att kreditinstitut inte lämnar och inte heller får lämna uppgifter om t.ex. tillgodohavande på konto och innehav av finansi- ella instrument till kreditupplysningsföretag (5 a § kreditupplys- ningslagen, se vidare kapitel 12). 
  
 370 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 Det ska också noteras att utredningen har valt att inte föreslå nå- gon insamling av uppgifter om marknadsvärdet av bostäder från kre- ditinstitut som värderar sådana tillgångar till följd av bestämmelser i banklagstiftningen (se avsnitt 6.2). Det kommer i stället att vara SCB som beräknar det marknadsvärde som bostäderna ska åsättas i statistiken. Denna lösning är kostnadsbesparande för kreditinstituten. 
  
 Bankföreningens kostnadsuppskattning omfattar inte frågan om uppgiftsskyldighet avseende likvida medel på konto för tiden före ikraftträdandet. Enligt utredningens förslag till övergångsbestäm- melse ska den statistikansvariga myndigheten ha möjlighet att begära in sådana uppgifter i den mån uppgifterna inte gallrats av uppgifts- lämnaren. Insamlingen bör enligt utredningen begränsas i den mån det är möjligt att ändå få ett statistiskt godtagbart resultat. Den sta- tistikansvariga myndigheten bör därför samråda med uppgiftsläm- narna om bl.a. vilka uppgifter som finns tillgängliga och hur lång tid tillbaka som det finns uppgifter bevarade. Enligt utredningens upp- fattning torde ett sådant samråd leda till att kostnaderna för att lämna relevanta historiska uppgifter om Taylor på inlåningskonton kan begränsas. 
  
 Värdepapperscentraler 
  
 Avseende noterade finansiella instrument föreslår utredningen att svenska värdepapperscentraler ska åläggas en uppgiftsskyldighet i fråga om  
 icke-förvaltarregistrerade 
  finansiella instrument. Under lång tid har det endast funnits en värdepapperscentral i Sverige, Euroclear Sweden AB. Det är således detta företag som för närvarande berörs av utredningens förslag om uppgiftsskyldighet avseende noterade icke- förvaltarregistrerade finansiella instrument (angående förvaltarregistre- rade instrument, se ovan under rubriken kreditinstitut och värde- pappersbolag). Uppgifterna ska samlas in på kvartalsbasis. 
  
 Värdepapperscentralen rapporterar redan sådana uppgifter som behövs för aktieägarstatistiken till SCB. Värdepapperscentralen skulle således behöva komplettera sina leveranser till SCB med de uppgifter som behövs för den nya statistiken. De uppgifter som be- hövs finns i värdepapperscentralens register och redovisas årligen i de årsbesked som skickas ut till ägarna av de finansiella instrumen- ten. Därför och då värdepapperscentralen redan har rutiner upp- 
  
 371 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 arbetade för rapportering till SCB bedömer utredningen att kostna- den för att sätta upp system eller komplettera nuvarande system för leverans av ytterligare variabler är begränsade. 
  
 Företag som är uppgiftsskyldiga i fråga om fondandelar 
  
 Avseende fondandelar åläggs enligt utredningens förslag fondbolag, svenska  
 AIF-förvaltare, 
  utländska förvaltningsbolag samt fondföre- tag en uppgiftsskyldighet, beroende på vilket av dessa företag som i det individuella fallet är skyldigt att lämna kontrolluppgift. I fråga om andelar som ingår i ett investeringssparkonto åläggs även svenska värdepappersbolag samt svenska och utländska kreditinstitut (som berörts ovan) en uppgiftsskyldighet. Uppgifterna ska rapporteras på kvartalsbasis. Såvitt utredningen kan utröna berörs för närvarande, i juni 2022, omkring 45 fondbolag, 84 svenska  
 AIF-förvaltare 
  och drygt 100 utländska företag. Utredningens förslag kommer att innebära merkostnader för dessa företag, vad gäller rapportering av fondandelar som inte är förvaltarregistrerade. Enligt en uppgift från fondbolagens förening är dock mindre än 10 procent av andelarna av värdepappers- fonder som ägs direkt av en fysisk person registrerade i dennes namn. Utredningens förslag om uppgiftsskyldighet avseende fond- andelar berör därför i högre grad förvaltare av fondandelar, dvs. i huvudsak kreditinstitut (se ovan). 
  
 Inkassoföretag 
  
 Utredningen föreslår att den som har tillstånd av Integritetsskydds- myndigheten att bedriva inkassoverksamhet ska lämna uppgifter om fysiska personers skulder som har övertagits för indrivning i inkas- soverksamheten. Uppgiftsskyldigheten ska enligt utredningens för- slag gälla även sådana skulder som har överlåtits till  
 icke-uppgifts- 
  skyldiga företag och som den som har inkassotillstånd ansvarar för att driva in. Uppgifterna ska enligt förslaget lämnas kvartalsvis. 
  
 Inkassoföretagens branschorganisation Svensk Inkasso har till utredningen anfört att de större inkassoföretagen kommer att ha möjlighet att lämna ut de föreslagna uppgifterna utan några större tekniska förändringar i sina ärendehanteringssystem. Kostnaderna för att anpassa systemen är beroende av hur dataöverföringen prak- 
  
 372 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 tiskt kommer att ske. I avsaknad av sådan praktisk information har kostnaden inte kunnat preciseras i detalj. Uppskattningsvis bedöms dock kostnaden inte överstiga 250 000 kronor per inkassoföretag. För de mindre inkassoföretagen som inte har tillgång till de mer avancerade ärendehanteringssystemen skulle dock ett utlämnande av uppgifter vara förenat med mer manuellt arbete och skulle därmed betinga högre kostnader. Eftersom de mindre företagen allmänt sett får antas ha en mindre balansomslutning kan de ekonomiska konse- kvenserna förväntas vara större än för övriga företag som har större möjligheter att absorbera kostnaderna. 
  
 Försäkringsföretag och tjänstepensionsföretag 
  
 Utredningen föreslår att försäkringsföretag som har tillstånd för di- rekt livförsäkring avseende försäkringsklasserna I eller III och tjänste- pensionsföretag ska lämna uppgifter om enskildas tjänstepensioner som tryggats genom tjänstepensionsförsäkring. Försäkringsföre- tagen ska också lämna uppgifter om enskildas privata pensions- och kapitalförsäkringar. 
  
 Utredningen förslår härutöver att försäkringsföretag som har till- stånd för direkt skadeförsäkringsrörelse avseende försäkringsklass ”14. Kredit” ska lämna uppgifter om enskildas tjänstepensioner som garanteras genom kreditförsäkring avseende pensionsutfästelser i egen regi till följd av bestämmelser i kollektivavtal. Uppgifterna från försäkringsföretag och tjänstepensionsföretag ska enligt förslaget lämnas en gång per år. 
  
 Försäkringsföretagens och tjänstepensionsföretagens bransch- organisation Svensk Försäkring har bedömt att de löpande kostna- derna för företagen kommer att uppgå till cirka 140 miljoner kronor per år. Denna uppskattade kostnad inkluderar drift, kvalitetsgransk- ning, fortsatt systemutveckling och underhåll. Uppskattningen baseras på att kostnaden för inrapportering, drift, kvalitetssäkring, kontinuerlig systemutveckling och underhåll för att kunna rappor- tera uppgifter till minPension för närvarande uppgår till en årlig kostnad på cirka 140 miljoner kronor. 
  
 Av minpension.se framgår dock att bolaget hade en budget på cirka 68 miljoner kronor för 2022. Utredningen anser att det bl.a. av detta skäl finns en osäkerhet vad gäller den kostnadsberäkning som 
  
 373 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 Svensk Försäkring har gjort och det är tänkbart att kostnaderna i själva verket blir lägre. 
  
 Pensionssparinstitut 
  
 Pensionssparinstitut som fått tillstånd att driva pensionssparrörelse enligt lagen om individuellt pensionssparande ska enligt utredning- ens förslag lämna uppgifter om enskildas individuella pensions- sparande. Det rör sig för närvarande om 72 institut; däribland bank- aktiebolag, utländska kreditinstitut med filial i Sverige, sparbanker och värdepappersbolag. Angående konsekvenserna för pensions- sparinstituten, se ovan under rubriken Kreditinstitut och värdepap- persbolag. 
  
 Konsumentkreditinstitut 
  
 Uppgifter om konsumtionslån ska enligt utredningens förslag även rapporteras av företag som har fått tillstånd enligt lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter, s.k. konsumentkreditinstitut. För närvarande har 48 svenska företag ett sådant tillstånd. Härutöver har American Express, som bedriver verksamhet i Sverige genom filial, ett motsvarande tillstånd. De aktuella företagen företräds inte av någon branschorganisation. Det har därför inte varit möjligt för ut- redningen att inhämta synpunkter från konsumentkreditinstituten. 
  
 Enligt utredningen får det dock antas existera fler företag inom denna kategori som har en relativt sett mindre balansomslutning än de andra företag som omfattas av utredningens förslag om uppgifts- skyldighet. De ekonomiska konsekvenserna kan därmed förväntas vara relativt sett större för dessa företag än för de större företagen som har bättre förutsättningar att absorbera sina kostnader. 
  
 Kreditupplysningsföretag 
  
 Utredningen lämnar förslag som innebär att företag som har till- stånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet, kreditupplysnings- företag, får lämna uppgifter om fysiska personers krediter som någon annan är skyldig att lämna för den officiella statistiken. För- 
  
 374 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 slaget syftar till att möjliggöra en kostnadseffektiv hantering av upp- gifter som redan har samlats in av ett kreditupplysningsföretag. En uppgiftsskyldig kreditgivare kan på så sätt anlita ett kreditupplys- ningsföretag för att fullgöra hela eller en del av sin uppgiftsskyldig- het. Detta arrangemang kan vara kostnadsbesparande för de ovan nämnda finansiella företagen som är skyldiga att lämna uppgifter om fysiska personers krediter, eller i vart fall vissa av dem. Förslagen är inte avsedda att utvidga omfattningen av de uppgifter som kredit- upplysningsföretagen samlar in. Förslaget innebär således inte några kostnadsökningar för kreditupplysningsföretagen. Enligt utred- ningen kommer företagen inte heller att drabbas av några andra negativa konsekvenser. 
  
 14.3.5Konsekvenser för den personliga integriteten 
  
 Utredningen lämnar förslag som innebär att uppgifter om fysiska personers tillgångar och skulder ska samlas in och behandlas av den statistikansvariga myndigheten SCB för framställning av officiell statistik. Uppgifterna ska också få lämnas ut och behandlas av andra myndigheter och av forskare. Som berörs i avsnitt 5.3 påverkar för- slagen om att SCB ska samla in uppgifter till den nya statistiken enskildas personliga integritet och innebär ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten och en sådan kartläggning av den enskildes personliga förhållanden utan samtycke som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Framför allt innebär för- slagen att personuppgifter från flera olika källor, däribland finan- siella företag, sambearbetas för framställning av den nya statistiken. Uppgifterna är i regel av mindre känslig karaktär sedda var för sig, men den kartläggning som framställningen av statistiken innebär genom att uppgifter från olika håll sammanförs, såväl i fråga om enskilda personers tillgångar som skulder, utgör ett intrång i den personliga integriteten. 
  
 Utredningen har i avsnitt 5.3 och kapitel 11 redovisat de konse- kvenser som förslagen får i nu aktuellt avseende och bedömt att de är proportionerliga och motiverade samt att skyddet av personupp- gifterna kan tillgodoses genom befintliga och föreslagna skydds- åtgärder. 
  
 375 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 SOU 2022:51 
  
 Utredningen har genomgående tagit hänsyn till integritetsfrågor vid utformningen av förslagen för att säkerställa en korrekt behand- ling av uppgifterna i syfte att minimera integritetsriskerna. 
  
 Uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden kommer att skyddas av statistiksekretess i SCB:s verksamhet. För att andra myndigheter och forskare ska kunna genomföra bearbet- ningar och egna analyser av de uppgifter som har samlats in till den nya statistiken behöver SCB kunna lämna ut underlaget till statisti- Green, dvs. mikrodata. För att möjliggöra sådana utlämnanden har ut- redningen föreslagit att statistiksekretess ska gälla för uppgifter som förekommer i vissa undersökningar hos Riksbanken och Finans- inspektionen, utöver vad som följer av OSF bl.a. i fråga om Reger- ingskansliet. Förslagen möjliggör för SCB att lämna ut mikrodata genom tillämpning av något av undantagen från statistiksekretessen. I de allra flesta fall kommer SCB endast att lämna ut uppgifter som inte direkt går att hänföra till en enskild för att mottagaren ska an- vända uppgifterna för framställning av statistik eller i en med sta- tistik jämförbar undersökning, alternativt för forskning. 
  
 Det finns dock en viss möjlighet för SCB att lämna ut uppgifter som direkt kan hänföras till en enskild. Uppgifterna får då lämnas ut bara om de ska användas för forsknings- eller statistikändamål. Detta kan upplevas som ett integritetsintrång av de personer som berörs. En begränsning av utlämnandemöjligheterna skulle dock kunna leda till betydande samhällsekonomiska kostnader genom att de analyser 
  
 m.m.som behöver utföras vid bl.a. Riksbanken och Finansinspek- tionen skulle baseras på ett sämre underlag. Eftersom utlämnanden ska ske först efter en prövning av om uppgifterna kan lämnas ut utan skada eller men torde utlämnanden av uppgifter som direkt kan hän- föras till en enskild ske i ytterst sällsynta fall. Integritetsrisken är dock även i sådana fall obetydlig eftersom det enligt utredningens förslag kommer att råda statistiksekretess för uppgifterna i de under- sökningar som bedrivs vid de mottagande myndigheterna. Enligt utredningen är konsekvenserna för den personliga integriteten god- tagbar och fördelarna med utredningens förslag överväger med marginal nackdelarna. 
  
 376 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 14.4Förslagets förenlighet med  
 EU-rätten 
  
 Utredningen har bedömt att förslagen i betänkandet är förenliga med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statis- tiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program. 
  
 Utredningen bedömer också att förslagen överensstämmer med övriga delar av  
 EU-rätten, 
  till exempel dataskyddsförordningen (se kapitel 11). 
  
 Sammanfattningsvis är utredningens förslag således förenliga med  
 EU-rätten. 
  
 14.5Förslag till finansiering 
  
 Utredningens förslag innebär utökade uppgifter för det offentliga. Det handlar framför allt om att SCB i egenskap av statistikansvarig myndighet ska samla in och framställa officiell statistik över hushål- lens tillgångar och skulder. SCB:s förvaltningskostnader avseende framställning av officiell statistik finansieras genom anslag på statens budget (utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning, 1:9). För att finansiera det resurstillskott för SCB:s tillkommande uppdrag avseende den nya statistiken föreslår utredningen att nedan- stående anslag i statens budget minskas på följande sätt, mot bakgrund av att utredningens förslag i stort bedöms förbättra förutsättningarna för bl.a. forskning i makroekonomi och i viss mån förutsättningarna för att göra prognoser över den ekonomiska utvecklingen: 
  
 377 
  
 Konsekvenser av utredningens förslagSOU 2022:51 
  
 Tabell 14.1 Förslag till finansiering 
  
 I förhållande till statens budget för år 2022 och utredningens förslag till ikraftträdandetidpunkt 
  
 Utgifts- 
  
 Anslag 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Förändring 2026 
  
 område 
  
 2023 
  
 2024 
  
 2025 
  
 och följande år 
  
 2 
  
 7 Konjunktur- 
  
 -5 
  mkr 
  
 -5 
  mkr 
  
 -5 
  mkr 
  
 -5 
  mkr 
  
 institutet 
  
 2 
  
 16 Finansmark- 
  
 -10 
  mkr 
  
 -10 
  mkr 
  
 -10 
  mkr 
  
 -10 
  mkr 
  
 nadsforskning 
  
 16 
  
 3.1 Vetenskaps- 
  
 -8,7 
  mkr 
  
 -25 
  mkr 
  
 -25 
  mkr 
  
 -5 
  mkr 
  
 rådet: Forskning 
  
 och forsknings- 
  
 information 
  
 TOTALT: 
  
 -23,7 
  mkr 
  
 -40 
  mkr 
  
 -40 
  mkr 
  
 -20 
  mkr 
  
 I miljoner kronor (mkr). 
  
 378 
  
 15 Författningskommentar 
  
 15.1Förslaget till lag om ändring 
  
 i kreditupplysningslagen (1973:1173) 
  
 2 § 
  
 I paragrafen finns definitioner av vissa uttryck som används i lagen. Övervägandena finns i kapitel 12. 
  
 I första stycket har en tredje mening lagts till. Av tillägget följer att inte heller uppgifter som lämnas till en sådan statistikansvarig myn- dighet som avses i lagen (2001:99) om den officiella statistiken och föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen ska anses som en kreditupplysning. Bestämmelser om rätten att lämna uppgifter till en sådan myndighet finns i 9 a §. 
  
 Till följd av tillägget behöver inte någon s.k. kreditupplysnings- kopia lämnas enligt bestämmelserna i 11 §. Bestämmelserna om in- formationsutbyte respektive utlämnande av kreditupplysningar i 5 a och 9 §§ är inte heller tillämpliga. 
  
 Det förhållandet att uppgifter lämnas till en statistikansvarig myndighet innebär inte att det sker någon överlåtelse eller upplåtelse av ett register som används i kreditupplysningsverksamhet på det sätt som avses i bestämmelsen i 13 § första stycket. Det krävs således inte något särskilt tillstånd från Integritetsskyddsmyndigheten för att uppgifter ska kunna lämnas ut på så sätt. 
  
 9 a § 
  
 Paragrafen, som är ny, innehåller ett förtydligande om rätten att lämna uppgifter som omfattas av någon annans uppgiftsskyldighet för den officiella statistiken till den aktuella statistikansvariga myn- 
  
 379 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2022:51 
  
 digheten. Den statistikansvariga myndighet som avses är den myn- dighet som är ansvarig för det aktuella statistikområdet enligt be- stämmelserna i lagen (2001:99) om den officiella statistiken och fö- reskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Övervägandena finns i kapitel 12. 
  
 Uppgifter som lämnas till den statistikansvariga myndigheten an- ses inte som en kreditupplysning (se 2 § första stycket tredje me- ningen och författningskommentaren till den paragrafen). 
  
 För att ett kreditupplysningsföretag ska få lämna uppgifter enligt paragrafen krävs att de lämnas till följd av någon annans uppgifts- skyldighet i fråga om den officiella statistiken och att de lämnas till den statistikansvariga myndighet som har ansvaret för den officiella statistik som uppgiftsskyldigheten avser. 
  
 I den statistikansvariga myndighetens verksamhet gäller sekre- tess enligt bestämmelserna i 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) om uppgifterna förekommer i sådan verksamhet som anges där. 
  
 Även uppgifter om fysiska personer som inte är näringsidkare får lämnas ut till en statistikansvarig myndighet. 
  
 15.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 
  
 24 kap. 
  
 8 § 
  
 Paragrafen innehåller bestämmelser om den s.k. statistiksekretessen. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. 
  
 I andra stycket har en ändring gjorts på så sätt att Riksbanken har lagts till bland de myndigheter hos vilka sekretess som motsvarar sekretessen i första stycket ska gälla. Till följd av ändringen ska sta- tistiksekretess således gälla för sådana uppgifter om enskilda som anges i första stycket även i annan med statistikframställning jäm- förbar undersökning som utförs av Riksbanken. I fråga om uppgifter av nu aktuellt slag som förekommer i sådana undersökningar gäller således statistiksekretess, trots att det inte rör sig om framställning av statistik i sådan särskild verksamhet som avses i första stycket. 
  
 380 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningskommentar 
  
 De undersökningar som avses i andra stycket är, såvitt gäller Riksbanken, undersökningar som bl.a. rör frågor om penningpolitik, det finansiella systemet, makroekonomi i allmänhet och förhållan- den som rör hushållens ekonomi. Det kan exempelvis röra sig om bearbetningar av mikrodata avseende hushållens tillgångar och skul- der samt ekonomiska förhållanden i övrigt som sker exempelvis med gängse statistiska metoder och som resulterar i tabeller, medelvärden och som anges genom olika slags ekonomiska mått. Undersök- ningarna behöver dock inte ske inom ramen för framställning av sta- tistik utan det kan även röra sig om undersökningar för t.ex. utvär- dering och analys, inklusive prognoser, av finansiell stabilitet och penningpolitik. Bestämmelsen är, såvitt gäller Riksbanken, tillämplig på bl.a. undersökningar som motsvarar de undersökningar som myn- digheter under regeringen får genomföra med stöd av 7 § offentlig- hets- och sekretessförordningen (2009:641). 
  
 Resultaten av undersökningarna kan vara avsedda att användas bl.a. för analys, ställningstaganden eller som beslutsunderlag i fråga om eventuella åtgärder inom penningpolitiken (se 2 kap. lagen [2022:000] om Sveriges riksbank) eller avseende Riksbankens ansvar för att bidra till att det finansiella systemet är stabilt och effektivt (3 kap. samma lag). Det senare kan t.ex. gälla eventuella risker som berör det finansiella systemet. Resultaten kan även vara avsedda för rap- porter, utvärderingar, publikationer eller andra liknande undersök- ningar på dessa områden, även vad gäller granskningar av effekterna av redan vidtagna åtgärder. Beskrivningen av vilka slags undersök- ningar som är jämförbara med statistikframställning är inte avsedd att vara uttömmande. 
  
 För det fall att mikrodata av nu aktuellt slag i stället behandlas i sådan särskild verksamhet vid Riksbanken som avser framställning av statistik är i stället första stycket tillämpligt. Bearbetningen sker i sådant fall för framställning av annan slags statistik än officiell sta- tistik. 
  
 I fråga om bearbetning av mikrodata inom ramen för Riksban- kens forskningsverksamhet, se avsnitt 10.2 under rubriken Utläm- nande till forskare. 
  
 381 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2022:51 
  
 15.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2022:000) om Sveriges riksbank 
  
 1 kap. 
  
 9 § 
  
 Paragrafen innehåller bestämmelser om Riksbankens verksamhet med omvärldsbevakning. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. Någon ändring i sak i förhållande till lydelsen av paragrafen enligt prop. 2021/22:41 är inte avsedd (se avsnitt 11.4) 
  
 I första stycket har ett förtydligande gjorts av innebörden att Riksbankens omvärldsbevakning innefattar ett ansvar för att även analysera de förhållanden som anges där, dvs. den allmänna ekono- miska utvecklingen och utvecklingen på de finansiella marknaderna. 
  
 Vidare har ett tillägg gjorts som innebär att det allmänna kravet på omvärldsbevakning i första meningen förtydligas på så sätt att Riksbanken ska följa och analysera även förhållanden som gäller hus- hållens ekonomi. Dessa förhållanden ingår i den allmänna ekono- miska utvecklingen som anges i första stycket första ledet. 
  
 Med stöd av bestämmelsen får Riksbanken behandla uppgifter om hushållens ekonomi, bl.a. för att följa och analysera enskildas ekonomiska förhållanden för att ta fram prognoser för penning- politiken, analysera och utvärdera den finansiella stabiliteten eller utvärdera effekterna av penningpolitiken eller åtgärder som vidtagits inom ramen för finansiell stabilitet samt sådana med statistik- framställning jämförbara undersökningar som avses i 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) (se även författnings- kommentaren till den paragrafen). Begreppet analys inkluderar bl.a. framtagande av prognoser. Riksbanken får också behandla uppgifter för sådan forskningsverksamhet som avses i 10 §. 
  
 Av bestämmelsen följer att Riksbanken får behandla uppgifter om hushållens ekonomi, t.ex. om hushållens tillgångar och skulder när det är nödvändigt för att Riksbanken ska kunna utföra sina upp- gifter. Bestämmelsen begränsar dock inte Riksbankens möjligheter att behandla personuppgifter enligt tillämpliga regler om dataskydd. 
  
 382 
  
 Särskilda yttranden 
  
 Särskilt yttrande av experten Patton 
  
 Utredaren har haft i uppdrag att grundligt analysera hur individ- baserad statistik kan tas fram för att få en fullgod bild över hus- hållens tillgångar och skulder för analys, forskning och utvärdering 
  
 –utan att den personliga integriteten och skyddet för personupp- gifter åsidosätts. I utredningens kommittédirektiv lyfts särskilt fram hushållens kraftigt ökade skuldsättning de senaste åren; att statistik behövs för att analysera skuldutvecklingen samt att bedriva ett krisförebyggande arbete och motverka finansiell instabilitet. 
  
 Att se över vilken statistik som behöver analyseras utifrån ett finansiellt stabilitetsperspektiv är viktigt. Samtidigt behöver den statistik som begärs in vägas mot dess nytta och de kostnader som insamlingen medför. 
  
 Som samhällets största institutionella investerare bidrar försäk- rings- och tjänstepensionsföretagen till trygghet, ekonomisk stabi- litet och tillväxt i samhället. Myndighetsrapportering till skydd för individer och företag utgör en naturlig och integrerad del av verk- samheten. Jag anser emellertid att den omfattande och detaljerade rapporteringen på individnivå som utredningen föreslår inte står i rimlig proportion till det behov och den nytta som beskrivs i utred- ningen. Det gäller i synnerhet om pensionssparande med dess sär- skilda karaktär som beskrivs i det följande skulle omfattas av rappor- teringen. Det kan starkt ifrågasättas om nyttan av att löpande lämna ut detaljerade uppgifter om försäkringsavtalen för statistikändamål och forskning (även utanför landets gränser i den föreslagna Luxemburg Income Study) uppväger intrånget i den personliga integriteten och kostnaderna för försäkrings- och tjänstepensions- företagen. Jag anser att förslagen därmed strider mot proportio- nalitetsprincipen i svensk rätt som innebär att en myndighet inte får 
  
 383 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2022:51 
  
 använda mer ingripande åtgärder än vad krävs med hänsyn till ända- målet. 
  
 För det första, utredningen har som ansats att med statistik på mikronivå åskådliggöra varje enskild individs balansräkning. Det blir enligt min uppfattning missvisande att inkludera upparbetade pen- sionsrätter för allmän pension, tjänstepension och privat pensions- sparande som en tillgång i en sådan balansräkning. Pensionssparande kan inte jämföras med bankinlåning och andra mer likvida tillgångar, då pensionssparande till sin karaktär är långsiktigt och inlåst. Pen- sionssparande lämpar sig därför inte att vara en del av statistiken över hushållens tillgångar och skulder. Det är väl belagt i beteendeveten- skapliga studier att pensionssparande för de allra flesta människor är av alltför teoretisk natur för att under livets gång påverka hur indi- viden agerar och fattar beslut om investeringar och skuldsättning. Många är till och med omedvetna om huruvida de omfattas av en tjänstepensionsförsäkring. 
  
 För det andra, utbetalningar av pensionssparande får inte (till skillnad från övriga kapitaltillgångar) ske i förtid.1 Det innebär att pensionssparandet inte är tillgängligt för den enskilde förrän vid en senare tidpunkt. Till det kommer att det finns en fördröjning i utbetalningarna över tid. Det innebär att om en individ i dag skuld- sätter sig kan denne inte balansera upp det mot ett pensionssparande. Sparandet är inte tillgängligt förrän vid en senare tidpunkt som kan ligga så långt fram i tiden som  
 40–50 
  år. Det är heller inte tillåtet att belåna eller pantsätta pensionsförsäkringar och behållningen på ett pensionssparkonto. 
  
 För det tredje, till skillnad mot vad som gäller för annat sparande, är sparande till allmän pension obligatoriskt och sparande inom tjänstepension semiobligatoriskt. Den enskilde har mycket begrän- sade möjligheter att styra över storleken på sparandet. Pensions- sparande betraktas ungefär på samma sätt som socialförsäkringar (såsom sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen) dvs. för den enskilde utgör pensionssparandet en mer abstrakt tillgång. 
  
 För det fjärde, ett annat särdrag är att utbetalningar från såväl det allmänna pensionssystemet som vissa tjänstepensionsavtal ska vara livsvariga. Det innebär att pensionssparande för den enskilde fungerar 
  
 1Från denna huvudregel finns det några ganska snäva undantag. Så kallat återköp får ske under särskilda förhållanden och då endast till en mindre del. Det finns även restriktioner vad gäller överlåtelse av pensionsförsäkringar. 
  
 384 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilda yttranden 
  
 som uppskjuten lön, dvs. en framtida inkomstström som säkrar den enskildes försörjning då denne har slutat att arbeta. Ur ett stabi- litetsperspektiv och ur den enskildes perspektiv torde det i stället vara mer rimligt att betrakta pensionsutbetalningar som löpande utbetal- ningar som kan likställas med lön. Det blir dessutom särskilt tydligt då det tas ut inkomstskatt på pensionsutbetalningarna. 
  
 För det krisförebyggande arbetet och för motverkandet av finan- siell instabilitet borde det enligt min mening räcka med uppgifter om pensionssparande på aggregerad nivå. 
  
 Mina invändningar mot att uppgifter ska lämnas om pensions- spararande är främst av principiell natur som redogjorts för ovan. Kostnaderna för uppgiftsutlämningen ska dock inte underskattas. Då det inte var möjligt, på den korta tid som stod till buds, att genomföra en mer heltäckande enkät i Svensk Försäkrings med- lemskrets för att få ett fullständigt underlag till utredningens kost- nadsuppskattning, använde vi oss av erfarenheter och kostnader för försäkrings- och tjänstepensionsföretagens uppgiftsutlämning till minPension, vilket indikerade en årlig, återkommande kostnad på cirka 140 miljoner kronor för branschen som helhet. De initiala uppstartskostnaderna skulle sannolikt uppgå till mångdubbelt mer. Om utredningens förslag realiseras skulle försäkrings- och tjänste- pensionsföretagens kostnader alltså öka med runt en miljard kronor för varje tioårsperiod, en merkostnad som ytterst riskerar att drabba kunderna i form av höjda avgifter och lägre avkastning. 
  
 Jag instämmer heller inte i utredningens slutsatser att uppgifts- skyldigheten är konkurrensneutral. Försäkrings- och tjänstepen- sionsföretagens  
 it-system 
  och organisation är inte utformade för en så pass omfattande och detaljerad uppgiftslämning som utredningen föreslår. Kostnaderna för systemutveckling och omställning av verk- samheten skulle drabba företagen olika beroende på deras produkt- utbud, produkternas sammansättning,  
 it-systemens 
  ålder och arki- tektur med mera. Mindre företag skulle proportionellt sett också drabbas hårdare av förslagen. 
  
 I utredningen föreslås SCB som statistikansvarig myndighet. Jag konstaterar en brist på samordning då detta förslag motsäger och överlappar förslaget i Finansdepartementets remiss av Statistiska cen- tralbyråns hemställan om ändring i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken (Fi2021/03526). I nämnda remiss föreslås Pen- sionsmyndigheten som statistikansvarig myndighet för ett nytt stati- 
  
 385 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2022:51 
  
 stikområde, Hushållens ekonomi, med möjlighet att inhämta uppgif- ter om intjänade pensionsrättigheter från enskilda näringsidkare. 
  
 Utredningen har föreslagit att författningsändringarna ska träda i kraft den 1 januari 2024 och för årliga uppgifter tillämpas för första gången den 31 december 2024. Enligt min mening är denna tidsplan orealistisk. För att de finansiella företagen skulle kunna rapportera de uppgifter som utredningen förslår krävs en omfattande system- utveckling. Företagen måste ges tillräckligt med tid för att göra en sådan anpassning. Vidare måste tekniken i informationsöverföringen till SCB testas och data kvalitetssäkras innan statistiken kan anses tillförlitlig och användbar. Av konsekvensanalysen framgår att upp- byggnad av  
 it-system, 
  observationsregister och statistik hos SCB beräknas pågå i tre år. Den utveckling av företagens verksamhetsstöd som skulle krävas för att uppfylla utredningens förslag ska heller inte ses isolerat. Hos de finansiella företagen pågår för närvarande och under de kommande åren, en mycket omfattande omställning och systemutveckling för att möta rapporteringskrav som följer av för- ändrad  
 EU-reglering 
  i olika avseenden, inte minst på området för hållbarhet. 
  
 Avslutningsvis vill jag framföra att jag ser som en brist i utred- ningen att den förändrade cyberhotbilden med anledning av det osäkra världsläget inte har beaktats. Cyberattacker mot myndigheter och företag har ökat i antal och förekommer i ständigt nya former. Det är svårt att säkerhetsmässigt hålla jämna steg med de som har kriminellt uppsåt; det gäller informationssäkerheten i  
 it-systemen 
  men också vaksamheten hos användarna av systemen. Cyberbrotts- lingar utnyttjar ofta den mänskliga faktorn för att få tillgång till information och nätverk. I ljuset av denna utveckling borde utred- ningen ha reflekterat över den rådande statistiksekretessen som togs fram i en annan tid, om den och de befintliga skyddsåtgärderna kring uppgiftsutlämning av individdata är tillräckliga. Möjligen skulle även kretsen av de som uppgifterna ska kunna lämnas ut till, med till- lämpning av undantag från statistiksekretessen, begränsas. Jag delar inte utredningens uppfattning att integritetsrisken för de enskilda skulle vara obetydlig. 
  
 386 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilda yttranden 
  
 Särskilt yttrande av experten Pena 
  
 Jag har starka invändningar mot omfattningen och detaljerings- graden i den datainsamling som utredningen föreslår. Företagens kostnad för den föreslagna kvartalsvisa, och för vissa institut retro- aktiva, rapporteringen står inte i rimlig proportion till den nytta som följer av detaljeringsgraden och rapporteringsfrekvensen. 
  
 I utredningen om statistik över hushållens tillgångar och skulder, nedan kallad utredningen, har regeringen gett uppdraget att lämna förslag på hur man åter kan möjliggöra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder på individnivå. Den samlade statistiken om hushållens tillgångar och skulder på individ- nivå upphörde i Sverige 2007 efter att förmögenhetsskatten avskaf- fades. De uppgifter som då lämnades årligen om individers tillgångar och skulder har i stora drag ansetts värdefulla och tillräckliga för de behov som både myndigheter och forskarvärlden har. Uppgifts- lämnandet som skedde fram till 2007 borde därför ha utgjort ut- gångspunkt för utredningens förslag. 
  
 Källan till den tidigare statistiken om individers finansiella till- gångar och skulder bestod framför allt av de kontrolluppgifter som lämnades till Skatteverket i samband med den årliga självdeklara- tionen. Uppgifter om individers inlåning på konto och lån skickades årligen av banker och andra finansiella institut till Skatteverket i en relativt enkel form. SCB hämtade sedan uppgifter om varje individs totala ränteintäkter för sina olika inlåningskonton samt den totala behållningen på dessa konton från Skatteverkets kontrolluppgifter. På samma sätt hämtades uppgifter om individers totala ränteutgifter för sina lån samt vad dessa lån totalt uppgick till. Rapporteringen till Skatteverket av kontrolluppgifter om individers finansiella tillgångar och skulder upphörde från 2007, men rapporteringen av uppgifterna om ränteintäkter, utdelningar och räntekostnader har fortsatt. 
  
 Utredningens förslag på de uppgifter som ska samlas in om indi- viders finansiella tillgångar och skulder är mycket mer långtgående än vad som existerade i förmögenhetsstatistiken före 2007. Dess- utom föreslår utredningen att uppgifterna om kontotillgångar, aktie- och fondinnehav samt alla lån förutom bolån ska rapporteras in kvartalsvis. I statistiken före 2007 rapporterades dessa uppgifter i stället årsvis. 
  
 387 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2022:51 
  
 Utredningens förslag på antal rapporteringsvariabler för finan- siella instrument är långt mer omfattande än i statistiken före 2007. Förutom storleken på lån och värdet av olika tillgångar ska ett stort antal tilläggsvariabler rapporteras för varje enskilt lån, som ränte- bindningstid, amorteringstyp, överenskommen årlig ränta, ränte- justeringsdatum och åtagandebelopp vid startdatum. Dessa variabler behövs inte för tillgångsstatistiken och något tydligt annat behov har inte visats. De verkar mer ha karaktären av att ”vara bra att ha” om man ändå samlar in uppgifter. Om kostnaderna för att samla in dessa extra uppgifter om lån och tillgångar vore försumbar skulle argu- mentet ”bra att ha” kunna vara relevant. Nu är det tvärtom så att kostnaderna för uppgiftslämnarna ökar betydligt när extra uppgifter samlas in. Skälet till det är att det är jämförelsevis enkelt att ta ut en variabel ur ett system. Mot bakgrund av de förhöjda kostnaderna och den oklara nyttan av att samla in extravariabler anser jag att det inte går att motivera det stora antalet rapporterade variabler. 
  
 Den kvartalsvisa rapporteringen för många av de finansiella till- gångarna och skulderna ökar rapporteringsbördan och kostnaderna ytterligare. Inte heller för kvartalsvis rapportering har ett tydligt mervärde identifierats. De höga kostnaderna och den oklara nyttan av kvartalsvis rapportering gör att inte heller kvartalsvis rapportering går att motivera. Det kan också noteras att effekterna av att samla in extravariabler och att rapportera kvartalsvis är multiplikativa, vilket gör det extra kostsamt om lagstiftaren väljer att både gå vidare med extravariabler och med kvartalsvis rapportering. 
  
 Ett exempel på hur omfattande rapporteringen kan bli är indivi- ders lån. Före 2007 hämtade SCB, som nämns ovan, enbart in en total uppgift om ränteutgifter för lån och totala lån vid utgången av varje år från Skatteverkets kontrolluppgifter. I utredningen (avsnitt 
  
 8.3och 8.4) föreslås nu att banker och andra finansiella institut för varje enskild individs olika lån ska skicka in drygt tio rapporter- ingsvariabler för respektive lån. Alla dessa uppgifter ska, förutom för bolån, dessutom rapporteras kvartalsvis. Om vi exemplifierar med en bankkund med två olika konsumtionslån, så ska banken rappor- tera in cirka 25 uppgifter om lånen vid varje kvartalsslut. Om kunden dessutom har ett bolån så innebär förslaget att banken vid varje årsskifte därutöver ska rapportera in bortåt 15 uppgifter om bolånet vilket sammantaget vid årsskiftet blir nära 40 uppgifter om kundens lån. För kundens tre lån innebär det att banken ska skicka in cirka 
  
 388 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilda yttranden 
  
 115 uppgifter per år. Det står i bjärt kontrast till att SCB före 2007 hämtade in ett par uppgifter årligen om en motsvarande kunds lån. 
  
 Det är inte bara antalet rapporteringsvariabler för lån som blir fler med utredningens förslag. För varje inlåningskonto, aktieinnehav och fondinnehav kommer det enligt utredningens förslag att bli en kraftig utökning av de uppgifter som ska samlas in jämfört med situationen före 2007. 
  
 Inom ramen för Bankföreningen har vi gjort en uppskattning av antalet uppgifter som totalt sett kan komma att samlas in för enskil- das finansiella tillgångar och skulder (inlåning, lån, bolån, aktier och fondandelar). Baserat på Sveriges totala befolkning visar en låg upp- skattning att banker och andra finansiella institut årligen behöver rapportera in i storleksordningen två till tre miljarder uppgifter om individers finansiella tillgångar och skulder. 
  
 Utöver individers finansiella tillgångar och skulder ska andra uppgifter rapporteras in på ett liknande detaljerat sätt, till exempel bundna pensionstillgångar. Alla uppgifterna bildar senare officiell statistik genom att de samkörs och kombineras med andra uppgifter som redan finns om individer hos SCB. 
  
 Min slutsats är att de kostnader det innebär för banker och andra finansiella institut att bygga upp ett omfattande rapporterings- system samt att löpande samla in och rapportera en stor mängd uppgifter om individers finansiella tillgångar och skulder inte står i proportion till det föreslagna behov och den nytta som beskrivs i utredningen. I stället skulle de behov som finns hos myndigheter och i forskarvärlden på ett godtagbart sätt uppfyllas med en insam- ling av uppgifter som mer motsvarar den som skedde fram till 2007. 
  
 I utredningens konsekvensanalys har man beräknat att cirka 1 700 företag kommer att beröras av de kommande rapporterings- kraven. Det stora flertalet av de institut som kommer att behöva rapportera är relativt små och har mindre resurser att tillgå för att utföra den rapportering som krävs av tillsynsmyndigheter. På flera rapporteringsområden görs undantag för att begränsa konsekven- serna för små institut. Riksbanken begränsar till exempel den månadsvisa rapporteringen av  
 MFI-rapporteringen 
  (balansstatistik) till årsvis eller kvartalsvis för mindre institut. KRITA (Riksbankens kreditdatabas) och VINN (innehav av värdepapper) träffar bara cirka 20 större institut. En stor del av bankernas rapportering till Finansinspektionen styrs av olika harmoniserade rapporteringsram- 
  
 389 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2022:51 
  
 verk från EBA (Europeiska Banktillsynsmyndigheten), till exempel kapitalkrav, stora exponeringar, likviditet och finansiell information. EBA har i omgångar arbetat med så kallade proportionalitets- begränsningar av rapporteringen för att mildra effekten av en bety- dande rapporteringsbörda för små och  
 icke-komplexa 
  institut. 
  
 Det går att ha viss förståelse för att man vid insamlandet av för- mögenhetsstatistik vill ta in data även från ganska små finansiella institut, då enskilda individers förmögenhetsställning kan bli kraftigt felbedömd om finansiella tillgångar finns i ett institut och finansiella skulder i ett annat. Om bara ett av instituten rapporterar skulle en individ kunna se ut att ha en hög förmögenhet och inga skulder, alternativt stora skulder, men inga tillgångar. Om man vill täcka in även mindre institut i statistiken blir det däremot ännu viktigare att hålla rapporteringen så enkel som möjligt, genom att inte samla in extravariabler och genom att samla in statistiken årsvis i stället för kvartalsvis. 
  
 En uppbyggnad av  
 it-system 
  för insamling och rapportering av de uppgifter som föreslås i utredningen kommer att bli mycket omfat- tande och kräver att banker och andra finansiella institut ges en tillräcklig tid för förberedelse. Jag anser att utredningen i större utsträckning borde ha tagit hänsyn till detta när man föreslår datum för ikraftträdande. Det föreslagna ikraftträdandet redan den 1 januari 2024 lämnar inte tillräckligt med tid att förbereda ett så omfattande rapporteringsförslag. Det är inte bara banker som kom- mer att få stora utmaningar att bygga upp  
 it-system 
  kring den före- slagna rapporteringen av individers tillgångar och skulder. I utred- ningens konsekvensanalys anges att SCB behöver upp till tre år på sig för att få alla system på plats för att samla in statistiken från före- tagen och att man under dessa tre år har behov av betydande finan- siering för implementeringskostnaderna. Ett ytterligare skäl för att inte rapportera in extravariabler är att implementeringstiden blir betydligt längre om rapportörerna och SCB måste bygga mer kom- plicerade rapporteringssystem. 
  
 Utan att det uttryckligen framgår av kommittédirektivet föreslår utredningen att det ska införas en övergångsbestämmelse som möj- liggör retroaktiv insamling av individers behållning på inlånings- konton. I utredningen skriver man att den retroaktiva insamlingen bör hållas begränsad, till exempel genom att omfattningen av rappor- terande institut begränsas, och att den inte ska omfatta uppgifter 
  
 390 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilda yttranden 
  
 som har gallrats. Retroaktiv rapportering har framför allt två stora problem och som på olika sätt nämns i utredningen. För det första finns det flera olika regelverk som styr hur individers uppgifter ska sparas i bankernas system och under hur lång tid. Grundförut- sättningarna för att behandla personuppgifter, vilket inkluderar att bevara personuppgifter, finns i dataskyddsförordningen (GDPR). Det ska finnas en rättslig grund för att behandla personuppgifter och sådan grund kan framgå av lag, till exempel bokföringslagen, lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism med flera lagar. För det andra är det mycket höga kostnader för att bygga upp  
 it-system 
  och rutiner för att ta fram uppgifter retroaktivt för de banker som skulle omfattas. Bortsett från de legala aspekterna anser jag att de kostnader som är förknippade med en retroaktiv rappor- tering är så stora att de på långa vägar inte uppfyller den nytta upp- gifterna kan innebära. Det bör finnas andra sätt att göra uppskatt- ningar av hushållens behållning på inlåningskonton från 2007 och framåt som är mer kostnadseffektiva. 
  
 391 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilt yttrande av experten Summers 
  
 Detta särskilda yttrande består av tre delar. Först belyser jag vissa aspekter av samhällsbehovet av detta register. Detta kan ses som ett komplement till kapitel 3 i utredningen. I den andra delen argumen- terar jag för behovet av insamling på kvartalsfrekvens för vissa typer av tillgångar och skulder, liksom värdet av en retroaktiv insamling av Taylor på bankkonton. Denna del kompletterar kapitel 5, 7, 8 och 
  
 13.Den sista delen kompletterar kapitel 14. Den belyser konsekven- serna av att inte inrätta ett register, samt kommenterar några av de argument som Bankföreningen och Svensk Försäkring fört fram emot ett inrättande. 
  
 1 Samhällsbehovet 
  
 Att en utredning om ett register över hushållens tillgångar och skulder till slut kommit till stånd är mycket välkommet. Under lång tid har nationalekonomer i Sverige varit frustrerade över att ett sådant register saknas. Anledningen är att ett sådant register är ett viktigt verktyg för den ekonomiska politiken och för att belysa viktiga samhällsekonomiska skeenden. 
  
 Ett register är viktigt för att förstå hur penningpolitiken verkar, det kallas ibland för transmissionsmekanismer, och hur penning- politiken träffar olika slags hushåll. Hushållens skuldkvot (skulder dividerat med disponibel inkomst) har ökat under lång tid. Det innebär att penningpolitiken med största säkerhet blivit mer potent, i meningen att en given förändring av styrräntan påverkar hushållens disponibla inkomst efter ränteutgifter mer nu än förr. Denna effekt kallas ibland för penningpolitikens kassaflödeskanal.2 Naturligtvis slår denna kanal mycket ojämnt bland hushållen – högt skuldsatta hushåll med rörlig ränta på bolån och små likvida tillgångar träffas hårdast om styrräntan höjs. För att kunna föra en väl avvägd pen- ningpolitik är det centralt för Riksbanken att över tid kunna göra 
  
 2Se t. ex. Rodriguez, Soto, Edwards, C. and Surico, P. (2020). ‘Monetary policy when households have debt: Mitchell transmission mechanism’, Review of Economic Studies, vol. 
  
 87, pp.  
 102–29; 
  Di Maggio, M., Morris, Brown, Nguyen, B., Piskorski, T., Ramcharan, R., Seru, A. and Yao, V. (2017). ‘Monetary policy  
 pass-through: 
  Reed, household consumption and voluntary deleveraging’, American Economic Review, vol. 107(11), pp.  
 3550–88; 
  Lopez, Nguyen, Taylor, Summers, Household Debt and Monetary Policy: Revealing the  
 Cash-Flow 
  Channel, The Economic Journal, Volume 131, Issue 636, May 2021, Pages  
 1742–1771. 
  
 392 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilda yttranden 
  
 bedömningar hur transmissionsmekanismer av detta slag har föränd- rats, t.ex. till följd av ökade skuldkvoter eller förändringar i ränte- bindningstider på bolån. I dagsläget har centralbankerna i Norge och Danmark avsevärt bättre möjligheter att bedriva analys som tar hänsyn till hushållens balansräkningar vilket ökar möjligheten att väga av penningpolitiken. Vidare utvecklas just nu en ny klass av modeller, så kallade  
 HANK-modeller, 
  som bättre beskriver penning- politikens transmissionsmekanismer jämfört med tidigare modeller.3 Dessa modeller beskriver hushållen på ett mer realistiskt sätt. Att kalibrera dessa modeller förutsätter att man har information om hur tillgångar och skulder är fördelade mellan hushållen. På lite sikt är det troligt att dessa modeller får ett större inflytande inom central- banksvärlden. Riksbanken är beroende av detta register för att kunna vara en del i den utvecklingen. 
  
 Hushållens ökande skuldkvot innebär också att de i dag är käns- ligare för alla typer av störningar som påverkar bankernas utlånings- räntor till hushållen, t.ex. om bankernas finansieringskostnad ökar. Finansinspektionen påpekar regelbundet detta. I vilken grad detta utgör en makroekonomisk risk (snarare än enbart ett potentiellt konsumentskyddsproblem för förhållandevis få hushåll) är emeller- tid omtvistat.4 Ett skäl till detta är att vi inte känner till hur hus- hållens likvida finansiella tillgångar (sparbuffertar) är fördelade mel- lan hushållen. Uppskattningar tyder på att många hushåll inte har en likvid sparbuffert som snabbt kan omsättas. Detta är problematisk eftersom en av de främsta lärdomarna från den makroekonomiska forskningen är att hushållens sparbuffert är avgörande för att bedöma hur konsumtion påverkas vid en störning. Att vi inte känner till fördelningen av hushållens likvida tillgångar innebär att det är svårt att avgöra hur stort ett efterfrågebortfall (i aggregerad kon- sumtion) skulle bli vid en störning. Att vi inte känner till fördel- ningen innebär också att vi inte med säkerhet kan säga om Finans- inspektions bolånetak och amorteringskrav har önskvärd effekt. Det är troligt att tvingande amorteringar i någon mån tränger ut sparande i mer likvid form. Detta är kontraproduktivt eftersom en likvid spar- 
  
 3Se kapitel 3 för mer information om  
 HANK-modeller 
  (eng. ”Heterogenous Agent New Keynesian models”) samt Jarvis, Hale, Hall, and Quinn. 2018. "Monetary Policy According to HANK." American Economic Review, 108 (3):  
 697–743. 
  
 Meadows, L.E.O. (2020), Macroprudential policy and household debt: What is wrong with Swedish macroprudential policy?, Nordic Economic Policy Review samt Robinson, Moreno, Wall och Hughes (2021), Hushållens skulder och motståndskraft i kriser, FI- analys nr. 33. 
  
 393 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2022:51 
  
 buffert är den främsta, eller kanske till och med enda, bufferten för hushållen vid en kraftig finansiell kris. Givet att vi saknar ett register vet vi inte om hushåll som omfattas av stränga amorteringskrav ackumulerar en likvid sparbuffert. Med andra ord är det i dag inte möjligt att på ett tillfredställande vis utvärdera Finansinspektionens bolånetagarbaserade åtgärder. 
  
 Även om Riksbanken och Finansinspektionen är de myndigheter som påtalat behovet av registret så kan det också användas för att analysera en mängd andra mycket viktiga samhällsfrågor. Till exem- pel skulle ett register även möjliggöra en mer ändamålsenlig och träffsäker finanspolitik. Av samma skäl som nämnts ovan kommer effekten av stimulanser riktade mot ett hushåll att ha olika effekt på konsumtionen för olika hushåll, beroende på det specifika hushållets balansräkning och sparbuffert. Om syftet är att stimulera efterfrågan finns alltså goda skäl att använda hushållens balansräkningar för att utforma riktade stöd. Detta är en central insikt i den makroeko- nomiska forskningen.5 
  
 Förutom analyser inom myndighetssfären kan registret användas av forskare för att studera en uppsjö av samhällsfrågor. Många av dessa nämns regelbundet i den allmänna debatten och har stor aktua- litet, som bostadsförsörjning och  
 -finansiering, 
  geografiska skill- nader i ekonomiska villkor, förmögenhetsskillnader mellan unga och gamla, pensionärernas inkomster och ekonomiska situation, med mera. Detta bygger på att forskare ges möjlighet att använda detta register tillsammans med andra register hos Statistiska centralbyrån. Samhällsnyttan av detta register är mycket stort.6 
  
 5Kaplan, Morgan och Valenzuela, Morgan (2014), A Model of the Consumption Response to Fiscal Stimulus Payments, Econometrica 82(4) p.  
 1199-1239, 
  Ahn, S., Jarvis, G., Moll, B., Johnson, T., och Keller, C. (2018), When Inequality Matters for Macro and Macro Matters for Inequality, NBER Macroeconomics Annual, volume 32. 
  
 6I Norge och Danmark finns redan register över hushållens tillgångar och skulder. Akade- miskt verksamma nationalekonomer i dessa länder publicerar regelbundet studier baserade på norska respektive danska hushålls tillgångar och skulder i de allra främsta vetenskapliga tidskrifterna. En positiv effekt av detta, som är lätt att underskatta, är att det innebär att det internationella ekonomskrået lär sig om de norska och danska ekonomiernas funktionssätt, vilket underlättar internationella samarbeten och granskningar. Det innebär också att akade- miskt verksamma nationalekonometer i dessa länder står bättre rustade för att delta i den politiska debatten, jämfört med om de hade studerat andra länder i sin forskning. 
  
 394 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilda yttranden 
  
 2Insamling på kvartalsfrekvens och retroaktiv insamling av bankkontosaldon 
  
 I utredningens förslag ingår att samla in de mest likvida tillgångarna och de mest omsatta skulderna på kvartalsfrekvens. Detta vore värdefullt eftersom det skulle innebära att registret skapar en brygga mellan mikro- och makroekonomiska analyser. Förändringar i hus- hållens mest likvida tillgångar och konsumtionskrediter är intimt förknippade med hushållens konsumtionsutgifter (se kapitel 5.8). Under de senaste åren, inte minst under pandemin, har hushållens omsättning av sådana tillgångar och skulder använts i många länder för att löpande mäta efterfrågan i ekonomin.7 Insamling varje kvartal skulle alltså öka möjligheten att löpande följa den ekonomiska utvecklingen, vilket i synnerhet är värdefullt i kristider då viljan att stimulera ekonomin är stor men träffsäkerheten i stimulanser kan vara begränsad. Under pandemin lade Riksbanken stora resurser på att samla in data i realtid.8 Ett register med uppgifter på kvartals- frekvens skulle alltså kunna utgöra ett mycket värdefullt verktyg, inte minst i Cooper 
  
 Ett annat förslag i utredningen är att samla in historiska uppgifter som hushållens bankinlåning. Man kan se detta som en engångs- insamling som är förknippat med en engångskostnad. Syftet är att till en begränsad kostnad radikalt förbättra datatillgången under en mycket händelserik period för svensk ekonomi. För år 2007 och framåt är det bara möjligt att imputera (uppskatta) enskilda hushålls tillgångar och skulder baserat på kontrolluppgifter om kapital- inkomster och  
 -utgifter, 
  vilket bygger på flera antaganden och leder till mätfel.10 Men eftersom bankernas inlåningsräntor varit noll, eller varit nära noll, sedan 2014 har hushållens ränteinkomster från bank- 
  
 7Se till exempel Swedbanks “Consumer Spender Observer” som är baserat på korttransaktio- ner i Sverige och som utvecklades under pandemin. 
  
 Ellis ex Ewertzh, Soto, George, T., Pham, M., Hull, I., Löf, M., Stigland, Bennett och Tibblin, M, (2020),  
 Real-time 
  indicators provide information support during rapid cyclical turnarounds, Riksbank Economic Commentaries, No. 3, Baker, samt  
 https://www.riksbank.se/en-gb/press- 
  
 and-published/publications/economic-commentaries/the-path-to-a-monetary-policy- 
  
 decision-/references-/ 
  
 9Därutöver skulle insamling på kvartalsfrekvens underlätta möjligheten att utveckla penningpolitiska  
 HANK-modeller 
  som ger en realistisk dynamik över tid. Se till exempel Jacobs, Martinez, and Singh. 2018. “The Intertemporal Keynesian Cross”, working paper, Richardson. 
  
 10Se Lundberg, Soto och Ramirez (2018) “Wealth inequalities in Sweden: What can we learn from capitalized tax data?”, Review of Income and Wealth, 64(3),  
 517-541 
  samt Patrick, Horn och Hughes, R. (2021), Svenska hushålls likvida tillgångar,  
 FI-analys 
  nr 28. 
  
 395 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2022:51 
  
 kontosparande varit mycket små och för det mesta obefintliga. Där- för finns på senare år nästan inga kontrolluppgifter för räntein- komster från bankkontosparande att ta del av.11 Det vore därför mycket värdefullt om registret kompletteras med historiska upp- gifter om bankinlåning för de tio senaste åren. Vi vet att hushållens aggregerade behållning på bankkonton vuxit mycket kraftigt. Att få kunskap om vilka hushåll som ökat, respektive inte ökat, sin behåll- ning på bankkonto under denna tidsperiod vore mycket värdefullt, inte minst för att utvärdera Riksbankens obligationsköp och Finans- inspektionens bolånetagarbaserade åtgärder. 
  
 3 Konsekvensanalys 
  
 Man kan ställa sig frågan sig vad konsekvenserna blir av att inte följa utredningens förslag. Det skulle innebära fortsatta svårigheter att: 
  
 •väga av penningpolitiken och att analysera penningpolitikens fördelningseffekter, 
  
 •bidra till den internationella utvecklingen av  
 HANK-modeller 
  för praktiskt policyarbete, 
  
 •bedöma om hushållens skulder utgör en makroekonomisk risk, och om Finansinspektionens bolånetagarbaserade åtgärder ger önskvärda resultat, 
  
 •utforma träffsäkra finanspolitiska stimulanser, 
  
 •följa hushållens konsumtion och lånebeteende på kvartalsfre- kvens i nästa ekonomiska kris, 
  
 •dokumentera hur omfattande förmögenhetsöverföringen mellan generationer är, 
  
 •bedöma pensionärernas ekonomiska situation och hur många i arbetsför ålder som riskerar att få mycket låga pensioner. 
  
 11Närmare bestämt gäller detta kontrolluppgift 20. För år 2007 finns kontrolluppgiften för 5,7 miljoner personer. För år 2018 finns uppgiften för 1 miljon personer. 
  
 396 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilda yttranden 
  
 Denna lista är inte fullständig men visar ändå vilket värdefullt policy- verktyg registret skulle bli. Därför är det enligt min mening självklart att de samhällsekonomiska vinsterna med utredningens samtliga förslag överstiger en rimlig uppskattning av insamlingskostnaderna. 
  
 Bankföreningen och Svensk Försäkring har däremot varit för- vånansvärt negativa till utredningen. Jag vill kommentera några av deras återkommande invändningar och deras kostnadsuppskatt- ningar. 
  
 Svensk Försäkrings argumentation har på flera punkter varit ofullständig och haft andra utgångspunkter. Svensk Försäkring har framfört att människor har svårt att överblicka konsekvenserna av sitt pensionssparande, och att många inte har kännedom om sina upparbetade pensionstillgångar. Det är troligt att så är fallet, men det är inte ett argument för att inte inrätta ett register som innefattar pensionstillgångar. Snarare är det ett argument för att tillförlitliga och heltäckande data som forskare och andra ekonomer kan analy- sera behövs. Inte minst den senaste tidens politiska debatt om pen- sionärernas ekonomiska situation hade tjänat på att vara mer fakta- baserad. Ett annat argument som framförts av Svensk Försäkring är att pensionstillgångarna är illikvida, eller åtminstone inte fullt ut likvida. Därmed utgör de en sämre buffert mot tillfälliga störningar. Det är delvis fel eftersom många äldre har möjlighet att välja utbetalningar på kort tid. Svensk Försäkring bortser också ifrån att även fast tillgångarna är illikvida så är det troligt att många äldre fattar beslut om arbetstid och eventuell pension baserat på dem, kanske särskilt i kristider. Det finns många andra goda skäl att inklu- dera pensionstillgångar i registret. Inte minst för att det bland eko- nomer finns en stor önskan att arbetslivet förlängs i takt med att livslängden ökar. För att väga av incitamenten för att uppnå detta mot värdet av transfereringar via offentliga välfärdssystem behövs samlad kunskap om de äldres pensionstillgångar och hur de är för- delade. 
  
 Svensk Försäkring har angett höga kostnader för rapportering. Kostnaden för att bedriva minPension uppgår till cirka 70 miljoner kronor per år, vilket inkluderar drift av hemsida och kundtjänst. Svensk Försäkring har angett att kostnaderna för rapportering till registret blir dubbelt så höga. Det framstår som orimligt, inte minst eftersom system för en snarlik rapportering, till just minPension, redan finns på plats. Vidare är det svårt att särskilja uppstartskost- 
  
 397 
  
 Särskilda yttranden 
  
 SOU 2022:51 
  
 nader specifika för registret från generella  
 it-investeringar 
  som bola- gen ändå hade behövt genomföra i en alltmer digital värld. Mycket riktigt har Svensk Försäkring påpekat att olika bolag ligger olika långt fram i uppdateringen av sina  
 it-system 
  och att de därför skulle ha vitt skilda kostnader för att uppfylla rapporteringskraven. 
  
 Bankföreningen har framfört att kontrolluppgifterna för perio- den  
 1999–2007 
  bör vara måttstocken för ett nytt register. Det är dock en felaktig utgångspunkt eftersom enbart dessa uppgifter inte är tillräckliga för att vara ett verkligt användbart verktyg, för Riks- banken och Finansinspektionen, men även för annan samhällseko- nomisk analys. Till exempel berodde kvaliteten i flera kontrollupp- gifter på det ekonomiska läget (som antalet bankkonton). 
  
 Eftersom det är önskvärt att stabiliseringspolitiken väger in infor- mation från detta register är det direkt olyckligt om datakvaliteten i registret skulle variera med de makroekonomiska omständigheterna. Bankföreningen har också framfört att det borde vara tillräckligt att rapportera ställningsvärden. Det är direkt felaktigt. Se till exempel Flodén, Moreno, Parker och Hughes (2021), som refererats i utredningen, för att inse att detaljerad information om låneavtalen är nödvändigt.12 Vidare har Bankföreningen angett att kostnaden för rapportering på kvartalsfrekvens vida överstiger kostnaden för rap- portering på årsfrekvens. Det förefaller orimligt, dels eftersom mer- parten av de kostnader som anges är  
 it-investeringar, 
  dels eftersom man återkommande påpekat att även en årsvis rapportering förut- sätter en löpande intern verksamhet i form av inlagring i system. Av samma skäl förefaller det orimligt att marginalkostnaden för ytter- ligare variabler ökar snarare än minskar. 
  
 Generellt framstår branschorganisationernas kostnadsuppskatt- ningar som grunda. Det finns en uppenbar risk att kostnader för generella, och oavsett registret nödvändiga,  
 it-investeringar 
  inom bank- och försäkringssektorn hänförs specifikt till inrättandet av det register som den här utredningen föreslår. En annan risk är att man bortser från att andra insamlingar, t.ex. i Finansinspektions regi, troligen skulle bli överflödiga med detta register. Därmed uppstår en kostnadsbesparing för bankerna. Överlag är det förvånande att det är så svårt och kostsamt att framställa information om en enskild kunds samlade engagemang. I en alltmer digital värld borde det rim- 
  
 12Artikeln är open source och finns tillgänglig här: https://doi.org/10.1093/ej/ueaa135 
  
 398 
  
 SOU 2022:51 
  
 Särskilda yttranden 
  
 ligen vara en viktig del i rådgivning mot kund, och potentiellt en betydande konkurrensfördel. 
  
 Om registret blir verklighet är mitt förslag att bank- och försäk- ringsbranschen försöker dra nytta av det, till exempel genom att beställa analyser av forskare eller genom att inrätta vetenskapliga råd med representation av forskare som använder registret. Till exempel borde generell kunskap om svenskars hushålls totala tillgångar och skulder vara användbar för banker och försäkringsbolag, bland annat i rådgivning för att illustrera en kunds tillgångar och skulder i för- hållande till en likvärdig referensgrupp. 
  
 399 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2021:4 
  
 Statistik över hushållens tillgångar och skulder 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 28 januari 2021 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ska grundligt belysa och analysera hur individ- baserad statistik över hushållens tillgångar och skulder kan tas fram och användas för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning utan att den personliga integriteten och skyddet för personuppgifter åsidosätts. Uppdraget syftar till att åter möjliggöra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder samt att mikrodata, dvs. uppgifter på individnivå, ska kunna göras tillgängliga för analys, forskning och utvärdering. 
  
 Utredaren ska bl.a. 
  
 •analysera vilka uppgifter som behövs för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning, 
  
 •analysera vilka integritetsrisker som insamling och användning av uppgifterna kan ge upphov till och väga samhällets behov av upp- gifterna i förhållande till integritetsskyddsaspekter, 
  
 •föreslå en konkret uppsättning av variabler för statistiken över hus- hållens tillgångar och skulder, 
  
 •föreslå hur uppgifterna ska samlas in, 
  
 •ta ställning till vilka myndigheter och organisationer som bör kunna få tillgång till insamlade uppgifter, och 
  
 •lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 401 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2022:51 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 30 juni 2022. 
  
 Behovet av statistik över hushållens tillgångar och skulder är stort 
  
 Sverige saknar sedan 2007 en samlad individbaserad statistik om hus- hållens tillgångar och skulder. Sedan dess har dock flera myndigheter pekat på behov av att ta fram denna typ av statistik. Riksbanken har behov av bättre underlag för analyser av finansiell stabilitet och pen- ningpolitik. Även Finansinspektionen har behov av bättre underlag för tillsyn och analys utifrån sina uppgifter rörande konsumentskydd, finansiell stabilitet och makrotillsyn. 
  
 Fördelningen av såväl inkomster som förmögenheter har vidare stor betydelse för samhällsutvecklingen – ekonomiskt och socialt. Att det i dag saknas en samlad statistik över storleken på samt samman- sättningen och fördelningen av hushållens tillgångar och skulder inne- bär att det saknas en komplett bild av den ekonomiska välfärdsut- vecklingen. 
  
 Statistik över hushållens tillgångar och skulder är viktig för krisförebyggande arbete och finansiell stabilitet 
  
 Hushållens skulder har ökat kraftigt de senaste åren, enligt aggrege- rade uppgifter från nationalräkenskaperna. Skuldsättningen innebär risker som kan resultera i finansiell instabilitet, produktionsbortfall, arbetslöshet, minskad konsumtion och försämrade statsfinanser. 
  
 Avsaknaden av statistik över hushållens tillgångar och skulder med- för att det i dag saknas möjligheter att analysera vad som kännetecknar de individer och hushåll som är högt skuldsatta, hur stor omfattningen av skuldsättningen är och hur sårbara hushållen är för störningar i ekonomin. För att förbättra Riksbankens och Finansinspektionens möjligheter att analysera skuldutvecklingen, bedriva ett krisförebyg- gande arbete och motverka finansiell instabilitet krävs därför upp- gifter om hushållens tillgångar och skulder samt uppgifter om om- fattningen av utlåningen till hushållen från enskilda finansiella institut. 
  
 Mikrodata över hushållens tillgångar och skulder möjliggör en grundligare analys och större förståelse för hur penningpolitiken och ekonomiska förändringar påverkar hushållens ekonomi samt i för- 
  
 402 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 längningen bruttonationalprodukten (BNP) och inflationen. Till- gången till sådana mikrodata skulle därför förbättra Riksbankens möj- ligheter att dels bedriva en väl avvägd penningpolitik, dels analysera risker för den finansiella stabiliteten. 
  
 Även för Finansinspektionen skulle sådan mikrodata förbättra möjligheterna att analysera risker förknippade med hushållens skuld- sättning. Det skulle även ge Finansinspektionen större möjligheter att utvärdera effekterna av bolånetak, amorteringskrav och andra genomförda makrotillsynsåtgärder. 
  
 För att Riksbanken och Finansinspektionen ska kunna genom- föra ovanstående analyser krävs att nya uppgifter om hushållens till- gångar och skulder samlas in, men även att uppgifter om t.ex. juri- diskt kön, inkomst, arbetsmarknadsanknytning, utbildningsnivå, bo- endeform m.m. från redan befintliga register ska kunna sambearbetas av den som utför analysen. 
  
 Viss statistik över hushållens tillgångar och skulder finns redan tillgänglig. Sedan 2016 publicerar Statistiska centralbyrån (SCB) uppgifter om de svenska hushållens samlade reala och finansiella för- mögenhet fördelad på några enskilda tillgångs- och skuldslag. Dessa uppgifter publiceras dock på en aggregerad nivå och finns inte till- gängliga som mikrodata. SCB:s uppgifter kan därför inte ligga till grund för djupare analyser av exempelvis enskilda hushålls skulder i förhållande till dess tillgångar. Befintlig statistik kan därmed inte användas för att t.ex. ta reda på hur många hushåll som befinner sig i riskzonen för att inte klara sina finansiella åtaganden vid en sam- hällsekonomiskt negativ ekonomisk händelse. 
  
 Mot bakgrund av de senaste årens ökade skuldsättning har Riks- banken och Finansinspektionen efterlyst mer detaljerade uppgifter över hushållens tillgångar och skulder (se t.ex. Finansinspektionens Konsumentskyddsrapport från 2020 angående behovet av att få en helhetsbild över konsumenters skuldsättning). Utredningen om över- skuldsättning lyfte i sitt betänkande fram behovet av sådan detaljerad statistik på individnivå (SOU 2013:78). Dessutom har Internatio- nella valutafonden (IMF) rekommenderat Sverige att bygga upp en detaljerad statistik över hushållens ekonomiska ställning för att ana- lysera och möta de risker som den höga skuldsättningen innebär (se t.ex. IMF:s granskning av Sveriges finansiella sektor 2016). Vidare har Europeiska systemrisknämnden (ESRB) rekommenderat EU:s medlemsländer att ta fram detaljerad statistik över fastighetssektorn, 
  
 403 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2022:51 
  
 vilket inkluderar statistik över hushållens tillgångar och skulder, för att länderna ska kunna genomföra välgrundade bedömningar av sek- torns risker (Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 31 oktober 2016 om förbättrad statistik över fastighetssektorn, ESRB/2016/14). 
  
 Tillgång till mikrodata om hushållens tillgångar och skulder är viktig för forskning och utvärdering inom flera områden. Vid ana- lyser och utvärdering av fördelningen av det ekonomiska välståndet och social mobilitet är uppgifter om hushållens tillgångar och skul- der nödvändiga för att få fram en mer fullständig bild av fördel- ningen av ekonomiska resurser och ekonomisk utsatthet. Av samma anledning är uppgifter på individnivå om hushållens tillgångar och skulder nödvändiga i analyser av ekonomisk jämställdhet. Mikrodata om hushållens tillgångar och skulder är också betydelsefulla vid analyser av finansiella marknader och dynamiska processer som t.ex. entreprenörskap. Detsamma gäller analyser av ekonomisk utveck- ling. Även vid analyser av ekonomisk utveckling samt arbets- och bostadsmarknadernas funktionssätt utgör uppgifter om hushållens tillgångar och skulder viktiga bakgrundsvariabler. 
  
 Avskaffandet av förmögenhetsskatten har minskat tillgången till statistik över hushållens tillgångar och skulder 
  
 Sedan 2007, då förmögenhetsskatten avskaffades och förmögenhets- uppgifterna i självdeklarationen togs bort, saknas det detaljerade upp- gifter på individnivå om hushållens ekonomiska tillgångar och skulder. Såväl forskare som internationella organisationer, t.ex. Organisa- tionen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), har på- talat den brist som avsaknaden av information om storleken på samt fördelningen av hushållens tillgångar och skulder innebär för möjlig- heterna att följa och analysera fördelningen av det materiella väl- ståndet. 
  
 SCB har, på uppdrag av regeringen, sett över möjligheten att på andra sätt framställa statistik över hushållens tillgångar och skulder. Myndigheten utredde ett flertal alternativ men konstaterade att den saknar möjlighet att begära in individbaserad statistik från finansiella institut och att det inte finns några möjliga alternativa uppgiftskällor som på ett tillfredsställande sätt kan användas för att skatta hushål- lens tillgångar och skulder på individnivå. 
  
 404 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 Riksbanken lämnade i maj 2019 en framställning till riksdagen om statistik över hushållens tillgångar och skulder (framst. 2018/19:RB4). Riksbanken påtalade behovet av ny insamling av detaljerade uppgif- ter över hushållens tillgångar och skulder samt föreslog att en ut- redning initieras för att kunna genomföra djupgående analyser av om och hur ny statistik över hushållens tillgångar och skulder ska kunna samlas in och hanteras. Finansinspektionen och SCB ställde sig bakom innehållet i framställningen. 
  
 Finansutskottet delade Riksbankens bedömning i framställningen. Utskottet ansåg att regeringen bör tillsätta en utredning för att grundligt belysa och analysera hur en detaljerad statistik över hus- hållens tillgångar och skulder skulle kunna byggas upp och användas utan att den personliga integriteten och personuppgiftsskyddet åsido- sätts. Enligt utskottet bör det i utredningens uppdrag ingå att ana- lysera vilka uppgifter som bör vara en del av statistiken, hur och vilken myndighet som är bäst lämpad att samla in uppgifterna, vilka databearbetningar som bör få göras av statistiken samt vilka myn- digheter och organisationer som bör få tillgång till uppgifterna och i vilken omfattning. 
  
 Riksdagen beslutade den 23 oktober 2019 att bifalla Riksbankens framställning och för regeringen tillkännage det som finansutskottet anfört om att regeringen ska tillsätta en utredning om en ny statistik över hushållens tillgångar och skulder (bet. 2019/20:FiU8, rskr. 2019/20:16). 
  
 Uppdraget att utreda förutsättningarna för insamling och hantering av uppgifter på individnivå om hushållens tillgångar och skulder 
  
 Statistikens omfattning och avgränsningar 
  
 Den statistik över finansiella tillgångar och skulder som producera- des fram till 2007 byggde på kontrolluppgifter över bankkontospa- rande, skulder och innehav av olika typer av värdepapper som rappor- terades in av finansiella institut inom ramen för taxeringsprocessen. För de behov som redogjorts för ovan behöver dock avgränsningen och informationsinhämtningen göras på ett annat sätt. 
  
 Utöver de skulder och tillgångar som omfattades av den tidigare statistiken kan hushållen ha finansiella tillgångar i utlandet eller i 
  
 405 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2022:51 
  
 onoterade bolag. Uppgifter om sådana tillgångar förekom inte i de kontrolluppgifter som utgjorde underlag för den tidigare statistiken. Sådana tillgångar är dock av stor vikt för hushållens finansiella ställning. 
  
 Utöver finansiella tillgångar påverkas hushållens ekonomiska väl- stånd, liksom förmågan att hantera inkomstbortfall och andra oför- utsedda händelser, också av reala tillgångar som fastigheter och bo- stadsrätter. Det ekonomiska välståndet påverkas även av varaktiga konsumtionsvaror och försäkringstillgångar. 
  
 Fastighetsregistret innehåller information om alla fastigheter i Sverige, och i denna information ingår bl.a. taxerings- och värderings- enhetsuppgifter för mark och byggnader. Lantmäteriet ansvarar för drift och förvaltning av fastighetsregistret, men Skatteverket an- svarar för uppgifterna i registrets taxeringsdel. De taxeringsvärden som bestäms för varje skatte- och avgiftspliktig taxeringsenhet ska motsvara 75 procent av taxeringsenhetens marknadsvärde. Utred- ningen bör undersöka hur fastighetstaxering från fastighetsregistret skulle kunna bearbetas för att inkluderas i statistiken över hushållens tillgångar, bl.a. taxerings- och värderingsenhetsuppgifter för mark och byggnader. Avseende bostadsrätter saknas för närvarande mot- svarande information som i fastighetsregistret. Regeringen har dock gett en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag på hur ett offentligt register för bostadsrätter bör utformas (dir. 2020:123). Information om bostadsrätter och bostadsrätters värde bör ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Varaktiga konsumtionsvaror kan ha en stor inverkan på förmö- genhetsfördelningen eftersom de är relativt värdefulla i förhållande till övriga finansiella och reala nettoförmögenheter. Så kan särskilt vara fallet för individer med låga inkomster och små tillgångar i övrigt. Idealiskt sett bör därför även varaktiga konsumtionsvaror som t.ex. bilar, båtar, möbler, smycken, konst och antikviteter ingå i förmögenhetsstatistiken. I praktiken är det dock mycket svårt att på ett systematiskt sätt samla in uppgifter om tillgången till och värdet av de flesta sådana varor. Därför bör utgångspunkten vara att endast sådana varaktiga konsumtionsvaror där det finns befintliga uppgifter om ägandeförhållanden, t.ex. fordon, ska ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Försäkringstillgångar såsom upparbetade pensionsrätter för all- män pension och tjänstepension samt andra socialförsäkringstill- gångar har stor betydelse för individers behov av försiktighetsspa- 
  
 406 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 rande och av att bygga upp finansiella tillgångar. Sådana försäkrings- tillgångar skulle därför kunna ingå i den nya statistiken. Uppgifter om vissa sådana tillgångar finns bokförda i register. Andra är dock av mer teoretisk natur och lämpar sig därför inte att vara en del av statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Uppgifter om pensionsbehållning och tillgodohavanden för all- män inkomstpension, inklusive premiepension, finns tillgängliga i regis- ter hos Pensionsmyndigheten. Pensionsmyndigheten har, efter upp- drag från regeringen, analyserat hur officiell statistik över tjänste- pensioner skulle kunna utformas. Myndigheten har i två rapporter lämnat förslag på en förteckning över uppgifter som bör ingå i en tjänstepensionsdatabas (VER  
 2016-304 
  och VER  
 2017-196). 
  
 Utöver nämnda pensionstillgångar har individer implicita, dvs. underförstådda, tillgångar genom att omfattas av andra socialförsäk- ringar som sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen. Dessa värden är dock mer abstrakta. De bör därför inte vara en del av statistiken över hus- hållens tillgångar och skulder. 
  
 Det skuldbegrepp som användes i förmögenhetsbeskattningen avsåg i huvudsak studieskulder och skulder som var kopplade till skattepliktiga tillgångar som exempelvis fastigheter. Andra skulder som konsumentkrediter och skulder kopplade till skattebefriade tillgångsslag som onoterade aktier var undantagna. I den nu aktuella statistiken över hushållens tillgångar och skulder bör skuldbegrep- pet vara mer fullständigt. Uppgifter om fastighetskrediter, bostads- rättskrediter, kontokrediter, avbetalningskrediter och  
 blanco-/bor- 
  genskrediter bör därför ingå. 
  
 Konsumentkrediter och korta lån från mindre finansiella institut har blivit vanligare och kan vara av stor betydelse för hushåll med låga inkomster och små marginaler. En av de vanligaste orsakerna till överskuldsättning är just konsumtionskrediter. För att statistiken ska vara så fullständig som möjligt bör ambitionen därför vara att information avseende hushållens samtliga finansiella åtaganden in- går. Detta kan kräva att uppgifter behöver samlas in från institut som 
  
 idag inte rapporterar sin utlåning till någon central aktör. Hur denna typ av data kan samlas in för att få en heltäckande bild av hushållens skulder bör därför utredas, med beaktande av hur uppgiftslämnar- bördan för berörda uppgiftslämnare kan begränsas. I detta arbete bör också beaktas eventuella framtida initiativ till någon form av skuld- 
  
 407 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2022:51 
  
 register för att möta kreditgivares behov av en samlad bild av hus- hållens finansiella åtaganden, t.ex. vid kreditprövning. 
  
 De uppgifter som samlas in om hushållens tillgångar och skulder kan behöva kompletteras med bakgrundsvariabler från befintliga register, t.ex. uppgifter om juridiskt kön, inkomster, arbetsmark- nadsanknytning, utbildning och boendeform. Detta för att uppfylla syftet att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 •analysera vilka uppgifter som, utifrån de samhällsbehov som finns, behövs för att genom individbaserad statistik över hushållens till- gångar och skulder ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning, 
  
 •bedöma behovet av och möjligheten att i statistiken inkludera finansiella tillgångar i utlandet eller i onoterade bolag, reala till- gångar som t.ex. fastigheter, bostadsrätter, vissa varaktiga kon- sumtionsvaror, vissa försäkringstillgångar som t.ex. pensions- rätter samt eventuella andra tillgångar, 
  
 •undersöka hur uppgifter om finansiella tillgångar i utlandet eller i onoterade bolag skulle kunna samlas in, 
  
 •analysera och föreslå hur uppgifter om fastigheter och bostads- rätter kan värderas i statistiken, och 
  
 •analysera och föreslå hur uppgifter om vissa varaktiga konsum- tionsvaror kan värderas i statistiken. 
  
 Sekretess och dataskydd 
  
 Insamling och bearbetning av uppgifter som rör hushållens tillgångar och skulder innebär ett intrång i den personliga integriteten för de personer som uppgifter samlas in om. Insamlingen innebär vidare att den insamlande myndigheten kan komma att behöva hantera käns- liga och skyddsvärda personuppgifter. 
  
 Den 25 maj 2018 trädde Europaparlamentets och rådets förord- ning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska per- soner med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan kallad dataskyddsförordningen, 
  
 408 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 i kraft. Denna förordning, som utgör grunden för den generella per- sonuppgiftsbehandlingen inom EU, syftar bl.a. till att öka enskildas kontroll över sina personuppgifter och innehåller bestämmelser om under vilka förutsättningar personuppgifter får behandlas, t.ex. för statistiska ändamål. Dataskyddsförordningen kompletteras i svensk rätt bl.a. av lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till dataskyddsförordningen. I lagen (2001:99) om den officiella statisti- ken finns vidare vissa bestämmelser om behandlingen av personupp- gifter för framställning av statistik. 
  
 Det kan finnas behov av att i lag eller förordning komplettera be- fintliga bestämmelser för att behandlingen av uppgifter om hushållens tillgångar och skulder ska vara förenlig med bl.a. dataskyddsförord- ningen. Med hänsyn till att de uppgifter som den nya statistiken ska vila på sannolikt i dag inte finns tillgängliga i befintliga register kan det vidare finnas behov av en reglering om uppgiftsskyldighet för enskilda. I syfte att minska uppgiftslämnarbördan bör dock i första hand befintliga register användas. Förutsättningarna för ett uppgifts- lämnande mellan myndigheter, särskilt med hänsyn till regleringen i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), bör därför undersökas. 
  
 De avvägningar som behöver göras mellan behovet av en hel- täckande förmögenhetsstatistik och integritetsintresset kräver en djup- gående analys av bl.a. vilka uppgifter som får ingå, hur och av vilken myndighet uppgifterna får samlas in, vilken typ av behandling som ska vara tillåten samt vilka som ska kunna få tillgång till uppgifterna. Detta kräver överväganden både av teknisk och etisk karaktär samt överväganden kring hur personuppgiftsbehandlingen behöver regle- ras samt förutsättningarna för en rättssäker och effektiv insamling av uppgifterna. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 •analysera vilka integritetsrisker som insamling och användning av uppgifterna kan ge upphov till och väga samhällets behov av upp- gifterna i förhållande till aktuella integritetsskyddsaspekter, 
  
 •föreslå en konkret uppsättning av variabler för statistiken över hus- hållens tillgångar och skulder, 
  
 •föreslå hur uppgifterna ska samlas in på ett kostnadseffektivt sätt, företrädesvis genom att använda redan insamlade uppgifter i be- fintliga register, och vilken eller vilka myndigheter som bör an- svara för insamlingen, 
  
 409 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2022:51 
  
 •ta ställning till vilka urval och bearbetningar av uppgifterna som ska få göras och under vilka förutsättningar, 
  
 •analysera och ta ställning till vilka andra myndigheter och organi- sationer som bör kunna få tillgång till insamlade uppgifter, för vilka syften och vilka eventuella begränsningar som behöver finnas för deras behandling av uppgifterna, och 
  
 •lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Uppdraget att möjliggöra utlämnande av individdata till LIS  
 Cross-National 
  Data Center 
  
 LIS  
 Cross-National 
  Data Center (LIS) är ett internationellt data- center med säte i Luxemburg. Vid LIS administreras två databaser avsedda för forskning kring frågor om inkomstfördelning, fattigdom och förmögenhetsfördelning, Luxembourg Income Study Database och Luxembourg Wealth Study  
 Data-base. 
  Databaserna består av uppgifter om medborgares förmögenheter, inkomster, skatteinbetal- ningar, socialförsäkringar och bidrag i nästan 50 länder. SCB har levererat uppgifter till LIS sedan det startade 1983. Myndigheten har dock sedan 2005 bedömt att det saknas rättsligt stöd för utlämning av uppgifterna. Den senaste leveransen av datamaterial avseende Sverige som har lämnats till LIS avser därför år 2005. Sverige ingår därmed inte längre i den internationella forskningen om inkomst- skillnader och fattigdom som utförs med utgångspunkt från databasen. 
  
 Riksrevisionen bedömde i rapporten Internationella jämförelser av inkomstskillnader – Sveriges möjligheter att bidra med statistik att det krävs en författningsreglerad skyldighet för att möjliggöra ett utlämnande av uppgifterna (RIR 2016:24). Forskningsdatautredningen lämnade i betänkandet Rätt att forska ett förslag till en rättslig reglering för att ge SCB möjlighet att lämna ut uppgifter om individers in- komstförhållanden ur sina register till den organisation som admi- nistrerar databaserna i LIS (SOU 2018:36). Förslaget berörde dock utlämnandet av uppgifter till europeiska forskningsdatabaser gene- rellt, inte enbart LIS. SCB har vidare anfört att den föreslagna regler- ingen saknar en sekretessbrytande bestämmelse samt författnings- reglerad uppgiftsskyldighet för SCB. 
  
 410 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 Utredaren ska därför 
  
 •analysera vad som behövs för att registerhållande myndigheter ska kunna lämna ut uppgifter om inkomstförhållanden och förmö- genheter till LIS på individnivå, och 
  
 •lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 Utredaren ska bedöma förslagens konsekvenser i enlighet med kom- mittéförordningen (1998:1474) och förordningen om konsekvens- utredning vid regelgivning (2007:1244). I detta ingår att redogöra för ekonomiska konsekvenser för de enskilda myndigheter som direkt berörs av utredarens förslag. 
  
 Arbetets genomförande, kontakter och redovisning av uppdraget 
  
 Utredaren ska under arbetets gång samråda med Riksbanken, Finans- inspektionen, SCB och Regeringskansliet (Finansdepartementet) samt inhämta synpunkter från registerhållande myndigheter som Lant- mäteriet och Skatteverket. Vidare ska utredaren samråda med utred- ningen om ett offentligt register för bostadsrätter (Fi 2020:10) och ta del av och beakta de förslag som denna utredning lämnar. Utre- daren ska även beakta andra pågående arbeten, t.ex. Pensionsmyn- dighetens förslag på en förteckning över uppgifter som bör ingå i en tjänstepensionsdatabas, som är relevanta för de frågeställningar som omfattas av uppdraget. 
  
 Den del av uppdraget som avser utlämnande av uppgifter till LIS  
 Cross-National 
  Data Center ska redovisas senast den 30 april 2021. Uppdraget i övrigt ska redovisas senast den 30 juni 2022. 
  
 (Finansdepartementet) 
  
 411 
  
 Bilaga 2 
  
 Kommittédirektiv 2022:38 
  
 Tilläggsdirektiv till Utredningen om statistik över hushållens tillgångar och skulder (Fi 2021:02) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 5 maj 2022 
  
 Förlängd tid för uppdraget 
  
 Regeringen beslutade den 28 januari 2021 kommittédirektiven Statistik över hushållens tillgångar och skulder (dir. 2021:04). Enligt utred- ningens direktiv skulle uppdraget redovisas senast den 30 juni 2022. 
  
 Utredningstiden förlängs. Uppdraget ska i stället redovisas senast den 14 oktober 2022. 
  
 (Finansdepartementet) 
  
 413 
  
 Bilaga 3 
  
 Utlämnande av mikrodata 
  
 till Luxembourg Income Study (LIS) 
  
 Delrapport från Utredningen 
  
 om statistik över hushållens tillgångar och skulder (Fi 2021:02) 
  
 Stockholm 2021 
  
 415 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 416 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Till statsrådet Morales 
  
 Regeringen beslutade den 28 januari 2021 att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att grundligt belysa och analysera hur individ- baserad statistik över hushållens tillgångar och skulder kan tas fram och användas för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställ- ning utan att den personliga integriteten och skyddet för personupp- gifter åsidosätts. Utredaren ska också analysera vad som behövs för att registerhållande myndigheter ska kunna lämna ut uppgifter om in- komstförhållanden och förmögenheter på individnivå till organi- sationen Luxembourg Income Study (LIS) och lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Till särskild utredare förordnades samma dag den seniora råd- givaren Bates. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 30 juni 2022. Den del av upp- draget som avser utlämnande av uppgifter till LIS ska dock delredo- visas senast den 30 april 2021. 
  
 Som experter att biträda utredningen förordnades från och med den 10 februari 2021 seniora analytikern vid Finansinspektionen Miller, chefsjuristen vid Statistiska centralbyrån (SCB) Archer, seniora ekonomen vid Svensk Försäkring Patton, ämnesexperten vid SCB Taylor, statistik- chefen vid Sveriges riksbank Jyry Hokkanen, seniora rådgivaren vid Svenska bankföreningen Pena, professorn vid Handels- högskolan i Stockholm Gomez och docenten vid Stockholms universitet Summers. Till sakkunnig förordnades samma dag ämnesrådet vid Finansdepartementet Smith. 
  
 Huvudsekreterare i utredningen har varitrådmannen Mcdaniel och sekreterare har varit seniora ekonomen Hardy och hov- rättsassessorn Banks. 
  
 Utredningen, som har antagit namnet Utredningen om statistik över hushållens tillgångar och skulder, överlämnar härmed delrapporten 
  
 417 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Utlämnande av mikrodata till Luxembourg Income Study (LIS). Arbetet fortsätter nu med återstående delar. 
  
 Stockholm i april 2021 
  
 Bates 
  
 /Niklas Brooks 
  
 Hardy 
  
 Banks 
  
 418 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 11 
  
 1 
  
 Författningsförslag..................................................... 
  
 13 
  
 1.1Förslag till lag om ändring i lagen (2001:99) 
  
 om den officiella statistiken ................................................... 
  
 13 
  
 1.2 
  
 Förslag till lag om ändring i offentlighets- 
  
 och sekretesslagen (2009:400) ............................................... 
  
 14 
  
 1.3 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2001:100) om den officiella statistiken ................................ 
  
 15 
  
 2 
  
 Utredningens uppdrag och arbete ............................... 
  
 17 
  
 3 
  
 Bakgrund.................................................................. 
  
 19 
  
 3.1 
  
 LIS............................................................................................ 
  
 19 
  
 3.2 
  
 Tidigare behandling ................................................................ 
  
 23 
  
 4 
  
 Nuvarande ordning .................................................... 
  
 27 
  
 4.1 
  
 Statistik, sekretess och integritetsskydd ............................... 
  
 27 
  
 4.2 
  
 Bestämmelser om den officiella statistiken ........................... 
  
 28 
  
 4.3 
  
 Bestämmelser till skydd för den personliga integriteten ...... 
  
 29 
  
 4.4 
  
 Dataskyddsförordningen........................................................ 
  
 30 
  
 4.4.1 
  
 Materiell och territoriell avgränsning..................... 
  
 31 
  
 4.4.2 
  
 Definitioner ............................................................. 
  
 32 
  
 419 
  
 5 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Innehåll 
  
 4.4.3 
  
 Grundläggande principer ........................................ 
  
 33 
  
 4.4.4Laglig grund för behandling 
  
 av personuppgifter .................................................. 
  
 34 
  
 4.4.5 
  
 Den registrerades rättigheter.................................. 
  
 35 
  
 4.4.6Behandling av nationella 
  
 identifikationsnummer ........................................... 
  
 36 
  
 4.4.7 
  
 Överföring av personuppgifter 
  
 till tredjeländer eller internationella 
  
 organisationer.......................................................... 
  
 37 
  
 4.5 Dataskyddslagen..................................................................... 
  
 38 
  
 4.6Laglig grund för behandling av personuppgifter 
  
 i statistikverksamhet enligt statistiklagen ............................. 
  
 39 
  
 4.7 
  
 OSL 
  
 ......................................................................................... 
  
 40 
  
 4.7.1 
  
 Grundläggande bestämmelser om sekretess.......... 
  
 40 
  
 4.7.2 
  
 Sekretess i statistikverksamhet............................... 
  
 41 
  
 4.7.3 
  
 Sekretess för personuppgifter vid behandling i 
  
 strid med dataskyddsförordningen ........................ 
  
 43 
  
 5 
  
 Överväganden och förslag ........................................... 
  
 45 
  
 5.1 
  
 Behovet av att kunna lämna uppgifter till LIS ...................... 
  
 45 
  
 5.2 
  
 Dataskydd och uppgiftsskyldighet........................................ 
  
 53 
  
 5.3 
  
 En sekretessbrytande bestämmelse ....................................... 
  
 61 
  
 6 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser ................. 
  
 67 
  
 6.1 
  
 Ikraftträdande ......................................................................... 
  
 67 
  
 6.2 
  
 Övergångsbestämmelser ........................................................ 
  
 67 
  
 7 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag .......................... 
  
 69 
  
 7.1 
  
 Konsekvenser för staten......................................................... 
  
 69 
  
 7.2 
  
 Konsekvenser för den personliga integriteten...................... 
  
 69 
  
 7.3 
  
 Övriga konsekvenser.............................................................. 
  
 70 
  
 6 
  
 420 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Innehåll 
  
 8 
  
 Författningskommentar .............................................. 
  
 71 
  
 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:99) 
  
 om den officiella statistiken ................................................... 
  
 71 
  
 8.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- 
  
 och sekretesslagen (2009:400) ............................................... 
  
 72 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2021:4 ............................................... 
  
 73 
  
 Bilaga 2 
  
 Variabeluppsättning för  
 LIS-databasen ......................... 
  
 85 
  
 Bilaga 3 
  
 Variabeluppsättning för  
 LWS-databasen....................... 
  
 87 
  
 7 
  
 421 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 422 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Sammanfattning 
  
 Denna delrapport innehåller förslag som syftar till att uppgifter på individnivå om inkomstförhållanden, skulder och förmögenheter ska kunna lämnas till det internationella data- och forskningscentret Luxembourg Income Study (LIS) i Luxemburg. 
  
 Utredningen gör bedömningen att behovet av att kunna lämna ut uppgifter till LIS väger tyngre än behovet av sekretess och integri- tetsskydd. Enligt utredningens förslag ska regeringen enligt ett nytt normgivningsbemyndigande i lagen (2001:99) om den officiella sta- tistiken (statistiklagen) få föreskriva att en statistikansvarig myndig- het ska lämna ut uppgifter till LIS. Dessa uppgifter ska inte direkt kunna hänföras till en enskild och ska som huvudregel inte avse s.k. känsliga personuppgifter m.m. 
  
 Utredningen föreslår också att Statistiska centralbyrån (SCB) en- ligt en ny bestämmelse i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken ska åläggas att lämna uppgifter enligt den föreslagna be- stämmelsen i statistiklagen. Uppgifter ska enligt förslaget lämnas i den utsträckning som krävs för att svenska förhållanden i tillräcklig grad ska återspeglas i de forskningsdatabaser som LIS tillhandahåller och i den utsträckning myndigheten har tillgång till uppgifter av så- dant slag som ska registreras i dessa databaser. 
  
 Vidare föreslår utredningen att en ny sekretessbrytande bestäm- melse tas in i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) (OSL). Enligt bestämmelsen hindrar inte sekretessen enligt 24 kap. 8 § OSL (statistiksekretessen) att en uppgift lämnas till LIS enligt den före- slagna nya bestämmelsen i statistiklagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av den bestämmelsen. 
  
 Författningsändringarna förslås träda i kraft den 1 mars 2022. 
  
 Förslagen innebär att en stor mängd personuppgifter kan lämnas ut från SCB till LIS för att där användas för statistik- eller forsknings- ändamål, utan hinder av statistiksekretessen. Trots detta bedömer 
  
 9 
  
 423 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Sammanfattning 
  
 utredningen att förslagen får begränsade konsekvenser för integri- tetsskyddet. Vidare bör också de direkta effekterna på SCB:s verk- samhet vara begränsade. 
  
 10 
  
 424 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Summary 
  
 This interim report contains proposals intended to enable data at in- dividual level about income, debt and wealth to be released to the Luxembourg Income Study (LIS), an international data and research centre in Luxembourg. 
  
 The Inquiry makes the assessment that the need to be able to dis- close data to LIS carries more weight than the need for secrecy and the protection of privacy. According to the Inquiry’s proposal, the Government should be able, under a new legislative authorisation in the Official Statistics Act (2001:99), to provide that a statistical au- thority shall release data to LIS. It should not be possible to attribute these data directly to an individual and they should not, as a general rule, relate to “sensitive personal data” i.e. special categories of per- sonal data (Article 9 of the Regulation [EU] 2016/679 of the Euro- pean Parliament and of the Council of 27 April 2016 on the protec- tion of natural persons with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data, and repealing Directive 95/46/EC [General Data Protection Regulation]) etc. 
  
 The Inquiry also proposes that, under a new provision in the Of- ficial Statistics Ordinance (2001:100), Statistics Sweden (SCB) should be required to release data according to the proposed provision in the Official Statistics Act. According to the Inquiry’s proposal, data should be released to the extent required for Swedish circumstances to be reflected to a sufficient degree in the research databases supplied by LIS and to the extent that Statistics Sweden has access to the types of data to be registered in Ruiz databases. 
  
 The Inquiry also proposes adding a new secrecy override provi- sion to the Public Access to Information and Secrecy Act (2009:400). Under the provision, secrecy under Chapter 24, Sec- tion 8 of the Public Access to Information and Secrecy Act (statis- tical secrecy) does not prevent data being released to the LIS under 
  
 11 
  
 425 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Summary 
  
 the proposed new provision in the Official Statistics Act and regu- lations issued pursuant to that provision. 
  
 The entry into force date proposed for the amendments is 1 March 2022. 
  
 The proposals mean that a great quantity of personal data can be re- leased by Statistics Sweden to LIS for use there for statistical or re- search purposes, notwithstanding statistical secrecy. Despite this the Inquiry’s assessment is that its proposals will have a limited im- pact on the protection of privacy. In addition, their direct effects on the activities of Statistics Sweden ought to be limited. 
  
 12 
  
 426 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 1 Författningsförslag 
  
 1.1Förslag till lag om ändring i lagen (2001:99) om den officiella statistiken 
  
 Härigenom föreskrivs att det i lagen (2001:99) om den officiella sta- tistiken ska införas en ny paragraf, 18 §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 18 § 
  
 Regeringen får föreskriva att en 
  
 statistikansvarig myndighet ska 
  
 lämna ut uppgifter som inte direkt 
  
 kan hänföras till en enskild till 
  
 organisationen Luxembourg Income 
  
 Study (LIS). 
  
 Första stycket gäller inte så- 
  
 dana personuppgifter som avses i 
  
 15 § första stycket, bortsett från 
  
 uppgifter om hälsa. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 mars 2022. 
  
 13 
  
 427 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 
  
 Härigenom föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas en ny paragraf, 24 kap. 8 b §, och närmast före 24 kap. 8 b § en ny rubrik av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 24 kap. 
  
 Luxembourg Income Study (LIS) 
  
 8 b § 
  
 Sekretessen enligt 24 kap. 8 § hindrar inte att en uppgift lämnas till organisationen Luxembourg In- come Study (LIS) enligt 18 § lagen (2001:99) om den officiella statisti- Green och föreskrifter som har medde- lats med stöd av den paragrafen. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 mars 2022. 
  
 14 
  
 428 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Författningsförsl 
  
 1.3Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken 
  
 Regeringen föreskriver att det i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken ska införas en ny paragraf, 11 §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 11 § 
  
 Statistiska centralbyrån ska 
  
 lämna uppgifter enligt 18 § lagen 
  
 (2001:99) om den officiella sta- 
  
 tistiken i den utsträckning som 
  
 krävs för att svenska förhållanden 
  
 i tillräcklig grad ska återspeglas i 
  
 de forskningsdatabaser som orga- 
  
 nisationen Luxembourg Income 
  
 Study (LIS) tillhandahåller och i 
  
 den utsträckning myndigheten har 
  
 tillgång till uppgifter av sådant slag 
  
 som ska registreras i dessa databaser. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2022. 
  
 15 
  
 429 
  
 430 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 2Utredningens uppdrag och arbete 
  
 Utredningens huvuduppdrag avser att grundligt belysa och analysera hur individbaserad statistik över hushållens tillgångar och skulder kan tas fram och användas för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning utan att den personliga integriteten och skyddet för personuppgifter åsidosätts. Uppdraget syftar till att åter möjlig- göra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder samt att mikrodata, dvs. uppgifter på individnivå, ska kunna göras tillgängliga för analys, forskning och utvärdering. 
  
 Därutöver ska utredningen analysera vad som behövs för att registerhållande myndigheter ska kunna lämna ut uppgifter om in- komstförhållanden och förmögenheter på individnivå till organisa- tionen Luxembourg Income Study (LIS) och lämna nödvändiga för- fattningsförslag. Denna del av uppdraget ska redovisas senast den 
  
 30april 2021. Eftersom det inte finns förutsättningar för att redovisa även huvuduppdraget inom denna tid, har utredningen valt att lämna en delredovisning av den del av uppdraget som avser utlämnande av uppgifter till LIS. Av tidsskäl sker delredovisningen genom denna delrapport i stället för i form av ett delbetänkande. 
  
 Till skillnad från huvuduppdraget omfattar den del av uppdraget som avser utlämnande av uppgifter till LIS i huvudsak inkomstför- hållanden, vilket bör ses i ljuset av att LIS har en databas som inne- håller uppgifter av detta slag (se vidare avsnitt 3.1). 
  
 Uppgifter om förmögenhetsförhållanden berörs dock av såväl hu- vuduppdraget som av denna delrapport. Som berörs i kommittédirek- tiven saknar Sverige sedan 2007 en samlad individbaserad statistik om hushållens tillgångar, dvs. förmögenheter. Mot denna bakgrund blir utredningens överväganden i denna delrapport om utlämnande av eventuella tillkommande uppgifter om förmögenhetsförhållanden till 
  
 17 
  
 431 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 LIS beroende av vilka förslag som utredningen senare kommer att lämna i fråga om huvuduppdraget. Anledningen till detta är att det först krävs att de aktuella uppgifterna om förmögenhetsförhållanden på individnivå finns tillgängliga i Sverige för att de sedan ska kunna lämnas ut till LIS. 
  
 Arbetet med denna delrapport har bedrivits på sedvanligt sätt genom möten med experterna och den sakkunniga. Till följd av  
 covid-19-pandemin 
  har mötena ägt rum på distans. Utredningens sekretariat har även träffat professorn i nationalekonomi, tidigare forskningschefen vid LIS, Cortez vid ett digitalt möte den 25 mars 2021 och professorn vid Karolinska Institutets institution för neurobiologi, vårdvetenskap och samhälle Weaver vid ett digitalt möte den 16 april 2021. Sekretariatet har också haft viss korrespondens med företrädare för LIS. 
  
 18 
  
 432 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 3 Bakgrund 
  
 3.1LIS 
  
 Som berörs i kommittédirektiven är LIS ett internationellt data- och forskningscenter med säte i Luxemburg. LIS har också sitt huvud- sakliga verksamhetsställe i Luxemburg. Organisationen har därut- över en filial i USA. Tidigare benämnde organisationen sig själv The Luxembourg Income Study, men den använder numera endast för- kortningen LIS. Organisationens registrerade namn är dock fortfa- rande Luxembourg Income Study.1 I det följande använder utred- ningen benämningen LIS för att beteckna organisationen. 
  
 LIS är registrerad i det luxemburgska handels- och associations- registret som en förening utan vinstsyfte, vilket i svensk rätt mot- svaras av en ideell förening.2 LIS är registrerad i verksamhetskatego- rin forskning och utveckling inom humaniora och samhällsveten- skap. I luxemburgsk rätt omfattas föreningar av nu aktuellt slag av en särskild lag.3 
  
 LIS anses vara en högt respekterad organisation i forskarsam- hället.4 Organisationens verksamhetsmål är att möjliggöra, under- lätta, främja och bedriva gränsöverskridande komparativ forskning om socioekonomiska utfall och de institutionella förhållanden som bidrar till att skapa dessa utfall.5 
  
 LIS driver och tillhandahåller två databaser som är avsedda för forskning om inkomstfördelning, fattigdom och förmögenhetsför- 
  
 1Se det luxemburgska handels- och associationsregistret Registre de commerce et des sociétés på webbplatsen www.lbr.lu. Uppgiften är hämtad den 15 februari 2021. 
  
 2Se föregående fotnot. 
  
 3Lagen av den 21 april 1928 om ideella föreningar och allmännyttiga verksamheter (Loi du 
  
 21avril 1928 sur les associations sans but lucratif et les établissements d'utilité publique), se vidare webbplatsen legilux.public.lu. 
  
 Cox rapport Internationella jämförelser av inkomstskillnader – Sveriges möj- ligheter att bidra med statistik (RIR 2016:24). 
  
 5Se LIS webbplats, Stone. 
  
 19 
  
 433 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bakgrund 
  
 delning, Luxembourg Income Study Database (som även den för- kortas LIS) och Luxembourg Wealth Study Database (LWS). 
  
 För att kunna analysera fördelningar mellan individers eller famil- jers inkomster behövs uppgifter på individnivå (mikrodata). LIS- databasen innehåller därför uppgifter om individers inkomster, skatte- inbetalningar, socialförsäkringar, offentliga bidrag och i vissa fal vissa kostnader från nästan 50 olika länder.  
 LWS-databasen 
  inne- håller uppgifter om bl.a. individers tillgångar och skulder vad gäller ett färre antal länder. För att uppgifterna ska vara jämförbara och kunna användas vid komparativa studier, behandlar LIS uppgifterna från respektive land på ett standardiserat och systematiskt sätt enligt vissa mallar. Harmoniseringen av datamaterialet möjliggör detalje- rade jämförelser och beräkningar av olika slag. Det är t.ex. möjligt att göra avancerade granskningar av progressiviteten i skattesyste- met eller transfereringssystemets utjämnande effekt på befolkning- ens inkomstfördelning.6 
  
 Forskare från olika länder och vissa internationella organisationer såsom Världsbanken, OECD och Internationella Valutafonden (IMF) använder i sin tur uppgifterna i databaserna till olika forsknings- projekt. I genomsnitt genomför användarna 65 000 förfrågningar per år. Under det senaste decenniet har 350 svenska användare skickat omkring 80 000 förfrågningar till LIS. Av dessa var 50 använ- dare fortfarande aktiva år 2020. 
  
 Sådana vetenskapliga artiklar eller andra publikationer som grun- das på uppgifter i någon av de båda databaserna ska publiceras på LIS webbplats. I februari 2021 fanns det fler än 800 sådana publikationer på webbplatsen, varav minst 400 berör uppgifter från Sverige.7 
  
 LIS lagrar uppgifterna i databaserna på organisationens server Luxemburg. Genom ett programvarudefinierat (SDN) nätverk om- fattas lagringen av ett antal säkerhetsåtgärder för att förhindra obe- hörigt tillträde till och obehörig användning av uppgifterna: 
  
 6Se RIR 2016:24 s. 11. 
  
 7Se LIS webbplats, LIS skrivelse till SCB i SCB:s ärende dnr 2014/1071Ad1 samt LIS skrivelse till FORTE (utredningens dnr  
 Komm2021/00127/FI2021:02-6). 
  
 20 
  
 434 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Bakgrund 
  
 –statistiska (kontroll av utlämnande, pseudonymisering m.m.), 
  
 –organisatoriska (användarvillkor, intern tillgång endast för perso- nal med tillstånd, överföring av data genom en säker  
 FTP-server 
  m.m), 
  
 –logiska (autentisering, kryptering, lösenord, brandvägg, DMZ m.m.) och 
  
 –fysiska (begränsad tillgång till och lås på server, lager och nät- verksförvaring). 
  
 Endast personal vid LIS har direkt tillgång till uppgifterna. Vissa forskare får möjlighet att indirekt begära ett svar på en viss statistisk fråga genom fjärrstyrning med hjälp av ett system som kallas LISSY. Endast forskare som har registrerats efter ett särskilt ansökningsför- farande ges åtkomst till LISSY.8 
  
 Teknisk sett kallar LIS sin lösning LISSY ”remote execution”, vil- ket innebär att användarna (forskarna) inte har direktkontakt med forskningsdatabasen utan skickar in en begränsad  
 kommando-upp- 
  sättning från de vanligaste statistikprogramvarorna (Stata, SAS, SPSS eller R) till LIS genom ett  
 e-postbaserat 
  program. Det finns ett sär- skilt filter som söker av vissa nyckelord bland de kommandon som skickas in. Detta filter ska säkerställa att användaren inte försöker kringgå regelverket för LISSY för att få del av uppgifter som är hänförliga till en viss individ. Det är alltså förbjudet enligt regelver- ket för LISSY att göra en sådan sökning. Om kommandot fastnar i filtret, krävs det en särskild granskning från personal vid LIS innan sökningen kan genomföras. 
  
 Resultatet i form av tabeller eller liknande sammanställningar av- seende den aktuella frågan skickas sedan tillbaka till den aktuella an- vändaren via  
 e-post. 
  LIS menar självt att dess lösning innebär en högre säkerhetsnivå än andra statistiksystem där s.k. ”remote acccess” används. Det senare möjliggör för användaren att observera data på individnivå. Användaren har vid ”remote execution” via LISSY inte vid något tillfälle möjlighet att observera eller ladda ner den mikro- data som finns lagrad i databaserna. 
  
 8Se LIS svar till utredningen den 29 mars 2021 (utredningens dnr Komm2021/00127/  
 Fi2021:02-9 
  och 11). 
  
 21 
  
 435 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bakgrund 
  
 För att registreras som användare av LISSY krävs bl.a. att uppgif- terna i databaserna endast ska användas i ett vetenskapligt syfte eller för utbildningsändamål och inte till någon del i ett kommersiellt syfte Uppgifterna i de båda databaserna kommer från de berörda län- derna. I många länder görs regelbundet undersökningar som finns tillgängliga vid landets statistikmyndighet. I Sverige är det SCB som har uppgifter av nu aktuellt slag. SCB har levererat uppgifter till LIS sedan det startade 1983, avseende förhållanden under delar av peri- oden  
 1967–2005.9 
  LIS samarbetar med i huvudsak samtliga europeiska 
  
 nationella statistikmyndigheter samt EU:s statistikorgan Eurostat. SCB har dock de senaste femton åren bedömt att det saknas rätts- 
  
 ligt stöd för att lämna ut uppgifter av nu aktuellt slag. Den senaste leveransen av data gällande Sverige som har lämnats till LIS avser år 2005. Sverige ingår därmed inte längre i den internationella forsk- ningen om inkomstskillnader och fattigdom som utförs med ut- gångspunkt från LIS databaser. Visserligen tillhandahåller SCB undersökningar10 som ger möjlighet att studera inkomstutveckling för olika grupper över tid, men såvitt utredningen kan bedöma möj- liggör inte dessa undersökningar att jämförelser görs mellan förhål- landena i olika länder på samma sätt som om svenska förhållanden hade återspeglats i databaserna hos LIS. 
  
 Det finns också en databas,  
 EU-SILC, 
  med mikrodata över hus- hållens inkomster och levnadsförhållanden som tillhandahålls av EU:s statistikorgan Eurostat. Databasen är dock i förhållande til LIS av mer begränsad omfattning. Anledningen till detta är att den endast innehåller data från EU:s medlemsstater från den tid då re- spektive land anslöt sig till unionen. 
  
 Bland de uppgifter som SCB har tillgång till har LIS tidigare ef- terfrågat bland annat den mikrodata som ligger till grund för under- sökningen Hushållens ekonomi, som numera i huvudsak motsvaras av undersökningarna Inkomster och skatter, Boendeutgifter och Hushållens boende. Såvitt framgår av korrespondensen mellan SCB och LIS har inte LIS efterfrågat uppgifter som är knutna till person- nummer eller som på annat sätt direkt går att hänföra till en enskild person (jfr 24 kap. 8 § tredje stycket OSL. Såvitt utredningen förstår är det inte heller allmänt sett brukligt att uppgifter som är knutna til 
  
 9Se LIS skrivelse till SCB i SCB:s ärende dnr 2014/1071Ad1. 
  
 10Inkomster och skatter (IoS), Hushållens boende och Hushållens boendeuppgifter. 
  
 22 
  
 436 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Walker 
  
 personnummer lämnas ut eller efterfrågas för forskningsändamål. Några sådana uppgifter finns inte heller lagrade i LIS databaser.11 
  
 Orsaken till att SCB har sett sig förhindrad att lämna uppgifter till LIS framgår av en skrivelse till LIS av den 16 september 2014.12 I skrivelsen uttalar företrädare för SCB att det inte går att bedöma att det står klart att uppgifterna kan lämnas ut till LIS utan att någon enskild lider skada eller men. SCB hänvisar i skrivelsen till att upp- gifterna ska lämnas ut till en generell databas, i syfte att användas för framtida, ospecificerade forskningsprojekt. 
  
 Till Riksrevisionen har företrädare för SCB uppgett att myndig- heten har ansett sig vara förhindrad att lämna ut uppgifterna ef- tersom de skulle lämnas ut till en forskningsdatabas för att i ett se- nare skede lämnas ut till okända forskningsprojekt och att man där- för inte kunnat göra någon skadeprövning.13 
  
 3.2Tidigare behandling 
  
 SCB:s ställningstagande i fråga om utlämnande av uppgifter till LIS berördes även i ett betänkande från den s.k. Registerforskningsut- redningen, dock utan att några förslag om utvidgade möjligheter till utlämnande av uppgifter lades fram (SOU 2014:45 s. 344 och 355). 
  
 Riksrevisionen har därefter granskat om det finns rättsliga förut- sättningar för SCB att lämna ut data till LIS (se Riksrevisionens rap- port Internationella jämförelser av inkomstskillnader – Sveriges möjligheter att bidra med statistik, RIR 2016:24). Enligt Riksrevi- sionen är syftet med granskningen inte att pröva SCB:s ställningsta- gande om utlämnande av data till organisationen, utan att belysa hur SCB har motiverat sitt ställningstagande och, med utgångspunkt i detta, om möjligt peka på alternativa lösningar. 
  
 Riksrevisionen noterade i rapporten att intresset för frågor som rör inkomstfördelning har ökat och att både FN och EU har beslutat om mål för fattigdom och inkomstspridning. Vidare konstaterade myndigheten att det behövs data på individnivå för att kunna analy- sera fördelningar mellan individers eller familjers inkomster. Myn- digheten anförde också att data om svenska förhållanden är viktiga i 
  
 11Se LIS webbplats. 
  
 12Se SCB:s skrivelse till LIS i ärende dnr 2014/1071Ad1. 
  
 13Se RIR 2016:24 s. 16 med däri gjord hänvisning till ett möte med företrädare för SCB den 2 juni 2016. 
  
 23 
  
 437 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bakgrund 
  
 ett internationellt perspektiv och att  
 LIS-databasen 
  är en viktig in- ternationell databas för forskare på det aktuella området. 
  
 Riksrevisionen konstaterade även att de uppgifter som LIS har behov av torde omfattas av sekretess enligt 24 kap. 8 § OSL och att det enligt 8 kap. 3 § OSL krävs en sekretessbrytande bestämmelse för att uppgifterna ska kunna lämnas ut. 
  
 Riksrevisionen rekommenderade att regeringen, utifrån en avväg- ning mellan databasens nytta för forskningen och den enskildes behov av integritet, tar ställning till om uppgifterna ska lämnas ut till LIS. 
  
 I en skrivelse till riksdagen instämde regeringen i Riksrevisionens bedömning av intresset för inkomstfördelningsfrågor i samhället och politiken (skr. 2016/17:65 s. 3 och 4). Vidare delade regeringen myndighetens bedömning av betydelsen av LIS och av att uppgifter från svenska myndigheter ingår i den aktuella databasen. 
  
 Mot bakgrund av att SCB har bedömt att det finns hinder mot att lämna ut uppgifterna till LIS delade regeringen Riksrevisionens be- dömning att det krävs en sekretessbrytande bestämmelse för att SCB ska kunna lämna ut uppgifterna. Innan ett sådant förslag lämnas be- höver dock vissa frågor utredas närmare enligt regeringens uppfatt- ning, bl.a. exakt vilka uppgifter som bör lämnas ut, och i vilket for- mat utlämnandet i så fall ska ske, samt SCB:s möjligheter att utifrån den vid tidpunkten gällande personuppgiftslagen (1998:204) lämna ut uppgifterna. 
  
 Regeringen avsåg därför att utreda lämpliga och möjliga åtgärder för att ge SCB rättsliga förutsättningar att leverera uppgifter till LIS Regeringen anförde att i detta arbete skulle också de närmare kon- sekvenserna för den personliga integriteten av ett utlämnande be- höva behandlas. 
  
 Därefter beslutade regeringen den 7 juli 2016 att tillkalla en sär- skild utredare med uppdrag att bl.a. föreslå en kompletterande regle- ring av behandling av personuppgifter för forskningsändamål med anledning av dataskyddsförordningen (dir. 2016:65). Utredaren gavs också genom tilläggsdirektiv i uppdrag att bl.a. analysera vilken rätts- lig reglering som behövs och är lämplig för att SCB ska ha möjlighet att lämna ut uppgifter om individers inkomstförhållanden ur sina register till LIS samt att lämna nödvändiga författningsförslag (dir. 2017:61). 
  
 Utredningen, som antog namnet Forskningsdatautredningen lämnade i betänkandet Rätt att forska (SOU 2018:36) förslag till en ny bestämmelse om forskningssekretess i OSL av vilken det följer 
  
 24 
  
 438 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Bakgrund 
  
 att sekretess gäller hos en forskningshuvudman för uppgifter om en- skilds personliga och ekonomiska förhållanden med ett omvänt ska- derekvisit. 
  
 Forskningsdatautredningen föreslog också en ny bestämmelse i OSL för att möjliggöra utlämnande av uppgifter till europeiska forskningsdatabaser som drivs av forskningshuvudmän med verk- samhetsställen utanför Sverige och som omfattas av dataskyddsför- ordningen14 (8 kap. 4 § OSL). Förslaget, som inte har lett till lag- stiftning, berörde således utlämnandet av uppgifter till europeiska forskningsdatabaser generellt, inte enbart LIS. Förslaget var dock avsett att bl.a. ge SCB möjlighet att lämna ut uppgifter om individers inkomstförhållanden ur sina register till LIS (SOU 2018:36 s. 378 och 391). Den föreslagna bestämmelsen innebar att en uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL inte ska få röjas för en forsknings- huvudman med verksamhetsställe utanför Sverige som ansvarar för en forskningsdatabas och som omfattas av EU:s dataskyddsförord- ning, om inte uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas ut till en forskningshuvudman med verksamhetsställe i Sverige, och forsk- ningshuvudmannen omfattas av motsvarande skyddsregler som gäl- ler enligt OSL m.m. 
  
 Den förslagna bestämmelsen skulle enligt Forskningsdatautred- ningen vara sekretessbrytande (se SOU 2018:36 s. 379 och 389– 391). SCB anförde dock i sitt remissvar på utredningens betänkande att den problematik som förelegat tidigare kvarstod med Forsk- ningsdatautredningens förslag. Med detta avsågs, som berörs i av- snitt 3.1, att SCB har ansett sig förhindrad att lämna ut uppgifterna till LIS eftersom de ska lämnas ut till en forskningsdatabas för att i ett senare skede lämnas ut till okända forskningsprojekt och att det därför inte går att bedöma om det står klart att uppgifterna kan läm- nas ut utan att någon enskild lider skada eller men. SCB ansåg således att denna problematik kopplad till den s.k. menprövningen, som även uppkommer vid en begäran om utlämnande till en nationell forskningsdatabas, inte löses med den föreslagna bestämmelsen i OSL. SCB framhöll därför att den föreslagna bestämmelsen inte var sekretessbrytande (jfr bestämmelserna i 10 kap. OSL) och därmed 
  
 14Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), i det följande benämnd dataskyddsförordningen. 
  
 25 
  
 439 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bakgrund 
  
 inte möjliggjorde ett utlämnande trots att sekretess gäller för upp- gifterna. 
  
 SCB anförde vidare att förslaget inte heller innebar någon författ- ningsreglerad uppgiftsskyldighet för SCB. Enligt SCB:s uppfattning möjliggjorde visserligen bestämmelsen ett utlämnande, bl.a. efter en sedvanlig menprövning, men det var över huvud taget inte möjligt att göra en sådan menprövning vid ett utlämnande till en forsknings- databas. Enligt SCB:s uppfattning fyllde den föreslagna bestämmel- sen således inte någon funktion och det var svårt att bedöma vad den skulle innebära. SCB konstaterade att problemet lagtekniskt hade kunnat lösas med en sekretessbrytande bestämmelse innebärande uppgiftsskyldighet för registerhållande myndigheter. Någon sådan bestämmelse hade dock inte föreslagits av utredningen, ansåg SCB. 
  
 I fråga om dataskydd anförde Forskningsdatautredningen att be- stämmelserna i dataskyddsförordningen och lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, (data- skyddslagen) förutsätter att det införs en särskild reglering av den rättsliga grunden enligt dataskyddsförordningen som gör det möjligt för en statistikansvarig myndighet att lämna ut uppgifter till LIS eller andra europeiska forskningsdatabaser (SOU 2018:36 s.  
 385–387). 
  
 Forskningsdatautredningens slutsats bör ses i ljuset av att ut- trycket behandling av personuppgifter enligt dataskyddsförord- ningen innefattar bl.a. utlämning genom överföring, spridning eller tillhandahållande på annat sätt. Av 3 § lagen (2001:99) om officiel statistik(statistiklagen) framgår det att officiell statistik ska finnas för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. I bila- gan till förordningen (2001:100) om den officiella statistiken (sta- tistikförordningen) anges vilka myndigheter som är statistikansvariga myndigheter. Denna fastställda uppgift utgör enligt Forskningsdata- utredningen rättslig grund för de statistikansvariga myndigheterna vad gäller att utföra en uppgift av allmänt intresse enligt artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen. 
  
 26 
  
 440 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 4 Nuvarande ordning 
  
 4.1Statistik, sekretess och integritetsskydd 
  
 Den statliga statistiken består av officiell statistik och övrig statistik. För den officiella statistiken finns det ett särskilt regelverk. Även annan statlig statistik omfattas i vissa avseenden av detta regelverk. Den officiella statistiken regleras i statistiklagen och statistikförord- ningen. 
  
 Varje svensk medborgare ska ha rätt att ta del av allmänna hand- lingar (2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen). Samma rätt har ut- ländska medborgare förutsatt att rätten inte har begränsats i lag (14 kap. 5 §). Några sådana begränsningar har inte gjorts. I tryckfri- hetsförordningen regleras även vad som avses med allmänna hand- lingar. Bestämmelser som innebär begränsningar i den rätt för en- skilda att ta del av allmänna handlingar som följer av tryckfrihetsför- ordningen finns i OSL. Med sekretess avses ett förbud att röja en uppgift, vare sig det sker muntligen, genom utlämnande av en allmän handling eller på något annat sätt (3 kap. 1 § OSL). 
  
 I OSL finns det även bestämmelser om skydd för de uppgifter som används vid framställning av statistik. Bestämmelsen om stati- stiksekretess finns i 24 kap. 8 § OSL. Denna bestämmelse komplet- teras av 7 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). 
  
 En stor del av den statistik som framställs är registerbaserad. Det finns ett stort antal registerförfattningar som reglerar användningen av viktiga register inom den offentliga sektorn. Registerförfattning- arna reglerar myndigheternas behandling av personuppgifter. Det huvudsakliga syftet med denna reglering är att skydda enskildas per- sonliga integritet. 
  
 Grundläggande bestämmelser om skydd för den personliga in- tegriteten finns i regeringsformen. I dataskyddsförordningen och dataskyddslagen som kompletterar förordningen finns en rad be- 
  
 27 
  
 441 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 stämmelser, som har stor betydelse för skyddet av den personliga integriteten i fråga om dataskydd. Registerförfattningarna kan inne- hålla regler som kompletterar eller avviker från det integritetsskydd som följer av dataskyddsförordningen och dataskyddslagen. 
  
 4.2Bestämmelser om den officiella statistiken 
  
 Grundläggande bestämmelser om det allmännas statistikinsamling finns i statistiklagen. Officiell statistik ska finnas för allmän infor- mation, utredningsverksamhet och forskning (3 §). Statistiken ska vara objektiv och allmänt tillgänglig (3 a §). Näringsidkare m.fl. är skyldiga att lämna uppgifter till de statistikansvariga myndigheterna (7 och 8 §§). Bestämmelser om statistikansvariga myndigheters rätt att behandla personuppgifter för framställning av statistik finns i 14– 15 a §§. En generell rätt att, utan samtycke av den registrerade, be- handla personuppgifter för framställning av statistik finns i 14 § första stycket. För sådan behandling är den statistikansvariga myn- digheten personuppgiftsansvarig. Behandling av personuppgifter får omfatta uppgift om personnummer. 
  
 När en statistikansvarig myndighet lämnar ut uppgifter som inte direkt kan hänföras till en enskild, får myndigheten i samband med utlämnandet förse uppgifterna med en beteckning som hos den sta- tistikansvariga myndigheten kan kopplas till personnummer eller motsvarande för att göra det möjligt att senare komplettera uppgif- terna (16 § första stycket). En sådan åtgärd får vidtas om den som uppgifterna lämnas ut till ska använda dessa för forskning eller sta- tistik samt har ett särskilt behov av att senare kunna komplettera uppgifterna. Uppgifter som lämnats ut på detta sätt får av den som uppgifterna lämnas ut till behandlas endast för forskning eller sta- tistik (17 §). 
  
 Regeringen meddelar föreskrifter om vilka myndigheter som an- svarar för officiell statistik (statistikansvariga myndigheter) (1 §). 
  
 Statistikförordningen innehåller kompletterande föreskrifter til statistiklagen. Vad som är officiell statistik och vilka myndigheter som är statistikansvariga myndigheter framgår av bilagan till förord- ningen (se 2 § första stycket). En statistikansvarig myndighet ska besluta om statistikens innehåll och omfattning inom sitt statistik- 
  
 28 
  
 442 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Nuvarande ordning 
  
 område om inte något annat följer av ett särskilt beslut av regeringen (2 § andra stycket). 
  
 Av bilagan till förordningen framgår att det ska produceras offi- ciell statistik bl.a. inom områdena Finansmarknad, Hushållens eko- nomi och Nationalräkenskaper. Området Hushållens ekonomi består av statistikområdena Inkomster och inkomstfördelning samt Hushål- lens utgifter för vilka statistikansvarig myndighet är SCB. SCB är också statistikansvarig myndighet för bl.a. Nationalräkenskaperna. 
  
 SCB ansvarar för att utveckla, framställa och sprida officiell sta- tistik och annan statlig statistik samt för att samordna systemet för den officiella statistiken (1 § förordningen [2016:822] med instruk- tion för Statistiska centralbyrån). 
  
 4.3Bestämmelser till skydd för den personliga integriteten 
  
 Som berörs i avsnitt 4.1 finns det grundläggande bestämmelser till skydd för den personliga integriteten i regeringsformen. I målsätt- ningsstadgandet i 1 kap. 2 § anges att den offentliga makten ska ut- övas med bland annat respekt för den enskilda människans frihet och värdighet samt att det allmänna ska värna den enskildes privatliv och familjeliv. Målsättningsstadgandet anger några av de viktigaste målen för samhällets verksamhet men har inte någon bindande verkan för det allmänna1. Bestämmelsen kan således inte ligga till grund för några individuella rättigheter. 
  
 För att stärka skyddet för den personliga integriteten infördes den 1 januari 2011 ett nytt andra stycke i 2 kap. 6 § regeringformen. I bestämmelsen anges att var och en är skyddad mot betydande in- trång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. I uttrycket personliga förhållanden innefattas bl.a. uppgifter om en persons ekonomi (prop. 2009/10:80 s. 177). I för- arbetena till bestämmelsen nämns att information om enskildas per- sonliga förhållanden finns lagrad hos en rad olika myndigheter, bl.a. SCB och andra statistikansvariga myndigheter, och att lagringen och behandlingen av uppgifterna i flertalet fall kan sägas innebära att en- skilda kartläggs, även om det huvudsakliga ändamålet med behand- 
  
 1Prop. 1975/76:209 s. 128 och prop. 2009/10:80 s. 173. 
  
 29 
  
 443 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 lingen är ett helt annat (a. prop. s. 180). Som exempel på vad som kan anses innebära övervakning nämns i förarbetena bl.a. vissa hem- liga straffprocessuella tvångsmedel (a. prop. s. 181). 
  
 Skyddet för den personliga integriteten är inte absolut utan kan under vissa förutsättningar begränsas med hänsyn till andra motstå- ende intressen. Denna rättighet får begränsas genom lag (2 kap. 20 § första stycket 2 regeringsformen). Efter bemyndigande i lag får den även begränsas genom annan författning än lag (andra stycket). En begränsning får dock ske endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begräns- ningen får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning (2 kap. 21 §). 
  
 Regleringen avser enligt förarbetena att understryka kravet på att lagstiftaren, när en fri- och rättighetsinskränkande lag beslutas, noga redovisar sina syften.2 Eftersom begränsningen inte får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet, måste ett lagstift- ningsarbete som påverkar skyddet av den personliga integriteten in- kludera en integritetsanalys. Det intrång som sker i den enskildes personliga integritet måste vara befogat och stå i rimlig proportion till de fördelar som intrånget bidrar med till det motstående intresset I förarbetena presenteras en förväntan på att kravet på att lagstiftaren tydligt redovisar vilka avvägningar som gjorts vid proportionalitets- bedömningen skulle medföra att avvägningar i fråga om integritets- intrånget skulle bli mer ingående belysta och presenteras på ett sådant sätt att kvaliteten i lagstiftningen skulle höjas ytterligare.3 
  
 4.4Dataskyddsförordningen 
  
 Dataskyddsförordningen utgör en ny generell reglering för behandling av personuppgifter inom EU. Den började tillämpas den 25 maj 2018 Den ersatte då Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende 
  
 2Prop. 1975/76:209 s. 153. 
  
 3Prop. 2009/10:80 s. 177. 
  
 30 
  
 444 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Nuvarande ordning 
  
 på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, det s.k. dataskyddsdirektivet. 
  
 Det huvudsakliga syftet med dataskyddsförordningen är att yt- terligare harmonisera och effektivisera skyddet för personuppgifter för att förbättra den inre marknadens funktion och öka enskildas kontroll över sina personuppgifter. 
  
 Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig i medlemsstaterna, men både förutsätter och möjliggör kompletterande nationella be- stämmelser av olika slag. Vid en eventuell konflikt mellan svensk rätt och  
 EU-rätten 
  står  
 EU-rätten 
  över. 
  
 4.4.1Materiell och territoriell avgränsning 
  
 Dataskyddsförordningen är tillämplig på helt eller delvis automati- serad behandling av personuppgifter och på manuell behandling av personuppgifter, om uppgifterna ingår i eller kommer att ingå i ett register. Viss behandling av personuppgifter är dock uttryckligen undantagen från tillämpningsområdet. Det rör sig om behandling som sker inom verksamhet som inte omfattas av  
 EU-rätten 
  (t.ex. försvar och nationell säkerhet), behandling som sker inom EU:s ge- mensamma utrikes- och säkerhetspolitik, behandling som utförs av en fysisk person och som är av rent privat natur samt behandling som sker inom brottsbekämpande verksamhet (artikel 2). Behand- ling av personuppgifter som utförs inom brottsbekämpande verk- samhet omfattas i stället av ett särskilt  
 EU-direktiv4. 
  
 Dataskyddsförordningen ska tillämpas på behandling av person- uppgifter för bl.a. vetenskapliga forskningsändamål (skäl 159 till för- ordningen). Uttrycket vetenskapliga forskningsändamål bör enligt förordningen ges en vid tolkning och omfatta till exempel teknisk utveckling och demonstration, grundforskning, tillämpad forskning och privatfinansierad forskning. Behandlingen av personuppgifter bör dessutom ta hänsyn till unionens mål enligt artikel 179.1 i EUF- fördraget angående åstadkommandet av ett europeiskt forsknings- 
  
 4Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga på- följder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF. 
  
 31 
  
 445 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 område. Vetenskapliga forskningsändamål bör också omfatta studier som utförs av ett allmänt intresse inom folkhälsoområdet. 
  
 Dataskyddsförordningen är vidare avsedd att tillämpas på be- handling av personuppgifter för statistiska ändamål (skäl 162 till för- ordningen). Med statistiska ändamål avses varje åtgärd som vidtas för den insamling och behandling av personuppgifter som är nöd- vändig för statistiska undersökningar eller för framställning av sta- tistiska resultat. De statistiska resultaten kan vidare användas för olika ändamål, inbegripet vetenskapliga forskningsändamål. Ett sta- tistiskt ändamål innebär att resultatet av behandlingen för statistiska ändamål inte består av personuppgifter, utan av aggregerade person- uppgifter, och att resultatet eller uppgifterna inte används till stöd för åtgärder eller beslut som avser en särskild fysisk person. 
  
 För att dataskyddsförordningen ska vara tillämplig krävs att per- sonuppgiftsansvarig eller personuppgiftsbiträde är etablerad EU/EES eller att de behandlar personuppgifter i samband med att de erbjuder varor och tjänster till personer i EU/EES eller behandlar personuppgifter i samband med övervakning av människors bete- ende inom EU/EES (artikel 3). 
  
 4.4.2Definitioner 
  
 Dataskyddsförordningen innehåller en rad definitioner av olika be- grepp som används i förordningen (artikel 4). Bland definitionerna återfinns bl.a. följande. 
  
 Personuppgifter är varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person (kallad registrerad). Som identifierare anges förutom namn, identifikationsnummer, lokaliseringsuppgift eller onlineidentifikatorer även en eller flera faktorer som är speci- fika för den fysiska personens fysiska, fysiologiska, genetiska, psy- kiska, ekonomiska, kulturella eller sociala identitet. 
  
 Behandling (av personuppgifter) är en åtgärd eller kombination av åtgärder beträffande personuppgifter eller uppsättningar av per- sonuppgifter, oberoende av om de utförs automatiserat eller inte såsom insamling, registrering, organisering, strukturering, lagring bearbetning eller ändring, framtagning, läsning, användning, utläm- ning genom överföring, spridning eller tillhandahållande på annat 
  
 32 
  
 446 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Nuvarande ordning 
  
 sätt, justering eller sammanförande, begränsning, radering eller för- störing. 
  
 Pseudonymisering är behandling av personuppgifter på ett sätt som innebär att personuppgifterna inte längre kan tillskrivas en spe- cifik registrerad utan att kompletterande uppgifter används, under förutsättning att dessa kompletterande uppgifter förvaras separat och är föremål för tekniska och organisatoriska åtgärder som säker- ställer att personuppgifterna inte tillskrivs en identifierad eller iden- tifierbar fysisk person. 
  
 4.4.3Grundläggande principer 
  
 För all behandling av personuppgifter enligt dataskyddsförord- ningen gäller ett antal grundläggande principer (artikel 5). Person- uppgifter ska behandlas på ett lagligt, korrekt och öppet sätt och de ska samlas in för på förhand bestämda och berättigade ändamål, som tydligt har angivits. Personuppgifterna ska vara riktiga – alla rimliga åtgärder ska vidtas för att felaktiga uppgifter rättas eller raderas. Dessutom ska de vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till ändamålet. Behandlingen ska ske på ett säkert sätt och inte pågå under längre tid än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Personuppgifter kan dock under vissa förutsättningar lagras under längre perioder i den mån uppgifterna enbart behandlas för bl.a. vetenskapliga forskningsändamål eller statistiska ändamål. 
  
 Personuppgifter får som huvudregel samlas in endast för ett visst ändamål och får inte behandlas för något annat ändamål som strider mot det ursprungliga ändamålet. Detta kallas ändamålsbegränsning. Ytterligare behandling för bl.a. vetenskapliga forskningsändamål och statistiska ändamål ska inte anses vara oförenlig med de ursprungliga ändamålen (artikel 5.1 b). Vid en sådan vidarebehandling som inte hindras av principen om ändamålsbegränsning krävs det inte någon annan separat rättslig grund än den med stöd av vilken insamlingen av personuppgifter medgavs (skäl 50 till förordningen, se vidare av- snitt 4.4.4). Behandling för bl.a. vetenskapliga forskningsändamål och statistiska ändamål ska enligt artikel 89 i förordningen omfattas av lämpliga skyddsåtgärder för den registrerades rättigheter och fri- heter. Skyddsåtgärderna ska säkerställa att tekniska och organisato- 
  
 33 
  
 447 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 riska åtgärder har införts för att se till att särskilt principen om upp- giftsminimering iakttas. 
  
 Åtgärderna får inbegripa pseudonymisering under förutsättning att ändamålen kan uppfyllas på det sättet. När ändamålen kan upp- fyllas genom vidare behandling av uppgifter som inte medger eller inte längre medger identifiering av de registrerade ska ändamålen uppfyllas på det sättet (artikel 89.1). 
  
 4.4.4Laglig grund för behandling av personuppgifter 
  
 För att en behandling av personuppgifter över huvud taget ska vara tillåten, krävs det enligt dataskyddsförordningen att det finns en lag- lig grund för behandlingen (artikel 6). Minst ett av de i artikel 6 an- givna villkoren måste vara uppfyllt. Det första villkoret är att den registrerade har lämnat sitt samtycke till behandlingen. Behandling kan också ske om den är nödvändig för att fullgöra ett avtal eller en rättslig förpliktelse; för att skydda intressen som är av grundläggande betydelse för en fysisk person; för att utföra en  
 (arbets-) 
  uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning. Personupp- gifter kan slutligen behandlas med stöd av en intresseavvägning. Til skillnad från vad som gällde enligt dataskyddsdirektivet får offent- liga myndigheter, när de fullgör sina uppgifter, inte stödja sin be- handling av personuppgifter på en intresseavvägning. 
  
 Grunden för sådan behandling av personuppgifter som är nöd- vändig för att den personuppgiftsansvarige ska kunna uppfylla en rättslig förpliktelse enligt artikel 6.1 c, utföra en arbetsuppgift av all- mänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning enligt artik- el 6.1 e måste fastställas i nationell rätt eller  
 EU-rätt 
  (artikel 6.3). 
  
 Ytterligare ett krav när det gäller behandling med stöd av den rättsliga grunden i artikel 6.1 c och artikel 6.1 e i dataskyddsförord- ningen är att syftet med behandlingen ska fastställas i den rättsliga grunden eller, i fråga om behandling enligt artikel 6.1 e, att syftet med behandlingen ska vara nödvändigt för att utföra en arbetsupp- gift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning. 
  
 Det finns också möjlighet att i nationell rätt mer detaljerat reglera olika krav på sådan behandling av personuppgifter som är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige ska kunna uppfylla en rättslig skyldighet, utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett 
  
 34 
  
 448 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Nuvarande ordning 
  
 led i myndighetsutövning (artikel 6.2 i dataskyddsförordningen). I artikel 6.3 i förordningen anges dessutom att den rättsliga grunden kan innehålla särskilda bestämmelser för att anpassa tillämpningen av dataskyddsförordningen. Denna möjlighet ger utrymme för s.k. registerförfattningar för bl.a. myndigheter. 
  
 4.4.5Den registrerades rättigheter 
  
 I dataskyddsförordningen föreskrivs ett antal rättigheter för den re- gistrerade och motsvarande skyldigheter för den personuppgiftsan- svarige. Den registrerade har t.ex. rätt att få omfattande information från den personuppgiftsansvarige. Informationen ska avse allt från den personuppgiftsansvariges kontaktuppgifter och vilka rättigheter den registrerade har vad gäller att få kännedom om hur personupp- gifterna kommer att användas. Information som den registrerade re- dan känner till behöver inte lämnas. Om personuppgifterna har sam- lats in från någon annan än den registrerade, behöver information inte heller lämnas om det skulle visa sig vara omöjligt eller innebära en ansträngning som inte står i proportion till nyttan, om erhållande eller utlämnande av personuppgifter är rättsligt reglerat eller om per- sonuppgifterna måste förbli konfidentiella till följd av tystnadsplikt (artikel  
 12–15). 
  
 Om den personuppgiftsansvarige avser att behandla personupp- gifterna för ett annat syfte än det för vilket de samlades in, ska den registrerade få information om detta nya syfte samt övrig relevant information. Informationen som lämnas ska vara koncis, klar och tydlig, begriplig och lättillgänglig. Den registrerade kan också begära registerutdrag med information om bl.a. vilka uppgifter som be- handlas om honom eller henne. Vidare finns möjlighet för den regi- strerade att få felaktiga personuppgifter som rör honom eller henne rättade och att under vissa förutsättningar få uppgifterna raderade eller åtminstone få behandlingen begränsad (artikel  
 16–18). 
  Det finns vissa undantag från bestämmelsen om radering. Den gäller bl.a. inte för behandling som sker med stöd av grunderna i artikel 6.1 c och artikel 6.1 e (rättslig förpliktelse och arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning). Det finns också un- dantag för bl.a. forskningsändamål och statistiska ändamål. 
  
 35 
  
 449 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 Den registrerade har rätt att när som helst göra invändningar mot behandling av personuppgifter som sker på den grunden att behand- lingen har bedömts vara nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som led i myndighetsutövning (artikel 21.1) Den registrerade har också rätt att göra invändningar om personupp- gifter behandlas för bl.a. vetenskapliga forskningsändamål eller sta- tistiska ändamål. Det gäller dock inte om behandlingen är nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse (artikel 21.6) 
  
 Dataskyddsförordningen lämnar ett förhållandevis stort hand- lingsutrymme till medlemsstaterna att under vissa förutsättningar göra undantag från och modifiera ovan angivna rättigheter och skyl- digheter. Enligt artikel 23.1 kan medlemsstaterna genom bestäm- melser i sin lagstiftning begränsa omfattningen av de  
 skyldig-heter 
  och rättigheter som anges i artiklarna  
 12–22 
  och 34, samt artikel 5 den mån dessa bestämmelser motsvarar de rättigheter och skyldig- heter som fastställs i artiklarna  
 12–22. 
  En sådan begränsning måste vara en nödvändig och proportionerlig åtgärd i ett demokratiskt samhälle i syfte att säkerställa olika uppräknade intressen, bl.a. vik- tiga mål av generellt allmänt intresse (däribland penningpolitiska frå- gor, budget- eller skattefrågor, folkhälsa och social trygghet) samt skydd av den registrerade eller andras rättigheter och friheter. 
  
 Om personuppgifter behandlas för bl.a. vetenskapliga forsknings- ändamål eller statistiska ändamål, får det i  
 EU-rätten 
  eller i medlems- staternas nationella rätt föreskrivas undantag från vissa av den registrerades rättigheter. Detta avser rätten till registerutdrag, rät- telse, begränsning av behandling och invändning mot behandling Undantag får göras om det krävs för att uppnå ändamålet med be- handlingen (artikel 89.2). 
  
 4.4.6Behandling av nationella identifikationsnummer 
  
 Medlemsstaterna får själva bestämma hur ett nationellt identifika- tionsnummer (såsom svenska personnummer) får behandlas, med beaktande av lämpliga skyddsåtgärder för de registrerades rättig- heter och friheter enligt dataskyddsförordningen (artikel 87). 
  
 36 
  
 450 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Nuvarande ordning 
  
 4.4.7Överföring av personuppgifter till tredjeländer eller internationella organisationer 
  
 Genom dataskyddsförordningen har alla medlemsstater ett likvär- digt skydd för personuppgifter och personlig integritet. Detta gäller även  
 EES-länderna. 
  Därför kan personuppgifter utifrån regleringen i dataskyddsförordningen föras över fritt inom detta område. För länder utanför EU/EES, så kallade tredjeländer, finns däremot inga generella regler som ger motsvarande garantier. I kapitel V i data- skyddsförordningen (artikel  
 44–50) 
  har det därför införts bestäm- melser om att överföring av personuppgifter till sådana länder bara får ske under vissa förutsättningar. 
  
 Dataskyddsförordningen tillåter överföring av personuppgifter till ett tredjeland bl.a. om 
  
 –det finns ett beslut från Europeiska kommissionen om att det ak- tuella landet, en internationell organisation eller en eller flera sek- torer i ett tredjeland säkerställer en s.k. adekvat skyddsnivå (arti- kel 45)5, 
  
 –lämpliga skyddsåtgärder vidtas, t.ex. standardiserade dataskydds- bestämmelser och bindande företagsbestämmelser (artiklarna 46 och 47), eller 
  
 –ett undantag är tillämpligt i särskilda situationer och enstaka fall (artikel 49), t.ex. om den registrerade uttryckligen har samtyckt till att uppgifterna får överföras efter att först ha blivit informe- rad om de eventuella riskerna med sådana överföringar, om över- föringen är nödvändig för att fullgöra ett avtal mellan den regi- strerade och den personuppgiftsansvarige eller för att genomföra åtgärder som föregår ett sådant avtal på den registrerades begäran eller om överföringen är nödvändig för att kunna fastställa, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk. 
  
 Vad som närmare ska förstås med att personuppgifter överförs till tredjeland är inte reglerat i dataskyddsförordningen. I skälen till för- ordningen anges att ”[d]et är viktigt att den skyddsnivå som fysiska personer säkerställs inom unionen genom denna förordning inte un- 
  
 5En lista över länder som enligt  
 EU-kommissionens 
  beslut säkerställer en adekvat skyddsnivå finns på följande webbplats:  
 www.imy.se/lagar--regler/dataskyddsforordningen/tredjelandsoverforing/hur-vet-vi-om- 
  
 ett-tredje-land-har-adekvat-skyddsniva/. 
  
 37 
  
 451 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 dergrävs när personuppgifter överförs från unionen till personupp- giftsansvariga, personuppgiftsbiträden eller andra mottagare i tred- jeland […] vilket inbegriper vidarebefordran av personuppgifter från tredjelandet […] till personuppgiftsansvariga, personuppgiftsbiträ- den i samma eller ett annat tredjeland” (skäl 101). 
  
 EU-domstolen 
  har i sin praxis uttalat att åtgärden att låta över- föra personuppgifter från en medlemsstat till ett tredjeland i sig ut- gör en behandling av personuppgifter (dom av den 6 oktober 2015 Schrems,  
 C-362/14, 
  EU:C:2015:650, punkt 45). 
  
 4.5Dataskyddslagen 
  
 Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig i Sverige, vilket innebär begränsade möjligheter att införa och behålla nationella bestämmel- ser om dataskydd.6 Dataskyddsförordningen förutsätter och medger dock nationella bestämmelser som kompletterar och föreskriver un- dantag från förordningens regler. I vissa fall tillåter också data- skyddsförordningen att förordningens regler specificeras i nationell rätt. Svenska bestämmelser som kompletterar dataskyddsförord- ningen och är av generell karaktär har samlats i den nya övergripande dataskyddslagen. Termer och uttryck i dataskyddslagen har samma betydelse som i dataskyddsförordningen. I samband med dataskydds- lagens ikraftträdande upphävdes personuppgiftslagen (1998:204). 
  
 Dataskyddslagen är subsidiär i förhållande till annan lag eller för- ordning (1 kap. 6 §). Det möjliggör avvikande bestämmelser i regis- terförfattningar, dvs. författningar som reglerar behandling av per- sonuppgifter på ett avgränsat område. 
  
 I dataskyddslagens andra kapitel finns bestämmelser som förtyd- ligar när behandling av personuppgifter är laglig enligt dataskydds- förordningen. Av skäl 41 i dataskyddsförordningen kan man dra slutsatsen att den rättsliga grunden för behandling av personuppgif- ter inte måste fastställas i en av riksdagen beslutad lag, men däremot att grunden måste vara fastställd i laga ordning, dvs. på ett konstitu- tionellt korrekt sätt. Vad detta konkret innebär i svensk rätt när det gäller arbetsuppgifter av allmänt intresse har preciserats i 2 kap. 2 § 1 dataskyddslagen. Enligt den bestämmelsen får personuppgifter be- handlas med stöd av artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen om be- 
  
 6Prop. 2017/18:105 s. 21 f. 
  
 38 
  
 452 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Nuvarande ordning 
  
 handlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse som följer av lag eller annan författning, av kollektivavtal eller av be- slut som har meddelats med stöd av lag eller annan författning. 
  
 Medlemsstaterna har i dataskyddsförordningen getts möjlighet att införa särskilda villkor för behandlingen av personnummer och samordningsnummer (artikel 87, se avsnitt 4.4.6). I dataskyddslagen har det införts bestämmelser i 3 kap. 10 och 11 §§ om att person- nummer och samordningsnummer ska få behandlas utan samtycke endast när det är klart motiverat med hänsyn till ändamålet med be- handlingen, vikten av en säker identifiering eller något annat beak- tansvärt skäl. Vidare får regeringen meddela ytterligare föreskrifter om i vilka fall behandling av personnummer och samordningsnum- mer är tillåten. 
  
 Enligt förordningen (2018:219) med kompletterande bestämmel- ser till EU:s dataskyddsförordning är Integritetsskyddsmyndig- heten tillsynsmyndighet enligt dataskyddsförordningen och data- skyddslagen (3 §). 
  
 4.6Laglig grund för behandling av personuppgifter i statistikverksamhet enligt statistiklagen 
  
 Den grundläggande regleringen av statistikansvariga myndigheters rätt att behandla personuppgifter för framställning av statistik finns i 14 och 15 §§ statistiklagen. I 14 § första stycket ges en generell rätt att, utan samtycke av den registrerade, behandla personuppgifter för framställning av statistik. För sådan behandling är den statistikan- svariga myndigheten personuppgiftsansvarig. Bestämmelsen gäller även vid framställning av annan statistik hos en statistikansvarig myndighet än officiell statistik (1 § tredje stycket). Den officiella statistiken och annan reglerad statistik framställs av särskilt utpe- kade myndigheter, som genom författning har tilldelats en uppgift av allmänt intresse. Som regeringen tidigare har framhållit har sta- tistikansvariga myndigheter således en generell rätt att utan sam- tycke behandla personuppgifter för framställning av statistik (se prop. 2017/18:107 s. 26 och 27). Genom regleringen i statistiklagen och statistikförordningen bedöms statistikansvariga myndigheter enligt regeringen ha en rättslig grund för att i enlighet med arti- 
  
 39 
  
 453 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 kel 6.1 e i dataskyddsförordningen behandla personuppgifter för statistikändamål. 
  
 Statliga myndigheter kan enligt svensk rätt tilldelas rättsliga för- pliktelser och uppgifter av allmänt intresse även genom regeringsbe- slut (se prop. 2017/18:105 s. 51, 52, 58 och 59., jfr avsnitt 4.5). Den rättsliga grunden för behandling av personuppgifter kan således pre- ciseras i de statistikansvariga myndigheternas instruktioner och re- gleringsbrev. Som exempel kan nämnas förordningen med instruk- tion för Statistiska centralbyrån. Av denna framgår att SCB ansvarar för att utveckla, framställa och sprida officiell statistik och annan statlig statistik, samt att myndigheten inom ramen för sin statistik- verksamhet ska utföra uppdrag åt andra myndigheter, i den utsträck- ning som den har tillgängliga resurser för det. Enligt regeringens bedömning har SCB därmed en rättslig grund enligt artikel 6.1 e dataskyddsförordningen för att, också utanför de statistikområden inom vilka myndigheten ska producera officiell statistik, samla in och i övrigt behandla personuppgifter för statistiska ändamål utan samtycke från de registrerade (se prop. 2017/18:107 s. 26 och 27). 
  
 4.7OSL 
  
 4.7.1Grundläggande bestämmelser om sekretess 
  
 OSL innehåller bestämmelser som innebär begränsningar i den rätt för enskilda att ta del av allmänna handlingar som följer av tryckfri- hetsförordningen. 
  
 Med sekretess avses ett förbud att röja en uppgift, vare sig det sker muntligen, genom utlämnande av en allmän handling eller på något annat sätt (3 kap. 1 § OSL). 
  
 I OSL regleras också sekretess mellan myndigheter. En uppgift för vilken sekretess gäller får inte röjas för andra myndigheter, om inte annat anges i OSL eller i lag eller förordning som OSL hänvisar till (8 kap. 1 §). Vad som föreskrivs om sekretess mot andra myn- digheter och vad som föreskrivs i andra bestämmelser i OSL om uppgiftslämnande till andra myndigheter och överföring av sekretess mellan myndigheter gäller också mellan olika verksamhetsgrenar inom en myndighet när de är att betrakta som självständiga i förhål- lande till varandra (8 kap. 2 §). Det innebär att sekretessbelagda upp- 
  
 40 
  
 454 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Nuvarande ordning 
  
 gifter inte fritt ska kunna lämnas mellan självständiga verksamhets- grenar inom en myndighet. 
  
 4.7.2Sekretess i statistikverksamhet 
  
 Sekretess gäller i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser en enskilds per- sonliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde (24 kap. 8 § OSL). Uppgift som behövs för forsknings- eller statistikändamål och uppgift som inte genom namn, annan identi- tetsbeteckning eller liknande förhållande är direkt hänförlig till den enskilde får dock lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men (24 kap. 8 § tredje stycket). 
  
 Sekretessens föremål utgörs av uppgifter som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Härigenom skyddas inte bara sådana uppgifter som in- nehåller identitetsbeteckningar som namn och personnummer på en enskild utan även uppgifter som över huvud taget kan – direkt eller indirekt – hänföras till en viss enskild (Miller m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen, Clarke, version 22, kommentaren till 24 kap. 8 §). 
  
 Uttrycket statistik definieras varken i offentlighets- och sekre- tesslagen eller i någon annan lagstiftning. I allmänt språkbruk an- vänds ”statistik” huvudsakligen i två olika betydelser. 
  
 Den ena betydelsen av statistik är såsom en beteckning på en ve- tenskaplig disciplin. Ursprungligen menades med statistik en veten- skap som behandlade rådande förhållanden, i synnerhet politiska, so- ciala och ekonomiska förhållanden, inom en stat eller olika stater. Statistiken som vetenskaplig disciplin kom senare att, även inom fler områden, behandla metoder för insamling, bearbetning, redovisning och analys av data. 
  
 Statistik kan även avse sammanställningar av data, vanligen i ta- beller eller liknande, sammanställningar som ofta åstadkoms med de olika metoder för insamling, bearbetning, redovisning och analys som utvecklats inom den statistiska vetenskapen. 
  
 I 24 kap. 8 § OSL nämns uttrycket framställning av statistik. Av denna ordalydelse kan dras slutsatsen att med statistik avses i detta 
  
 41 
  
 455 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Nuvarande ordning 
  
 sammanhang den senare av de nämnda betydelserna, dvs. samman- ställning av data. 
  
 Som framgår av avsnitt 4.2 framställs statistik i många olika sam- manhang. All statistikframställning omfattas emellertid inte av be- stämmelsen om statistiksekretess. Det beror inte på att uttrycket statistik har någon särskild betydelse i OSL. Det beror i stället på att bestämmelsen endast är tillämplig i viss verksamhet som avser fram- ställning av statistik. Bestämmelserna om statistiksekretess gäller första hand i ”särskild verksamhet för framställning av statistik”. Ett typexempel på detta utgörs av den verksamhet som avser framställ- ning av den officiella statistiken, som enligt 3 § statistiklagen ska fin- nas för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. 
  
 En myndighet som ägnar sig huvudsakligen åt framställning av statistik är SCB. Även andra myndigheter, framför allt de som är sta- tistikansvariga myndigheter enligt statistikförordningen, ägnar sig åt framställning av statistik vid sidan av sin övriga verksamhet. 
  
 Statistiksekretessen är enligt huvudregeln absolut. Det innebär att uppgifter som omfattas av huvudregeln inte får lämnas ut över huvud taget. Enligt en undantagsregel får bl.a. uppgifter som behövs för forsknings- och statistikändamål lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Det råder således en presumtion för sek- retess (ett s.k. omvänt skaderekvisit). 
  
 För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio år, om uppgiften avser en enskilds personliga förhållanden, och an- nars i högst tjugo år (24 kap. 8 § fjärde stycket OSL). 
  
 Eftersom uppgifter som omfattas av statistiksekretess har ett så starkt skydd innebär ett utlämnande som medför att uppgifterna kommer att omfattas av ett svagare sekretesskydd i sig en risk för skada. Även om användningen av uppgifterna hos mottagaren inte medför någon skada kan nämligen det svagare sekretesskyddet hos mottagaren medföra att uppgifterna lämnas vidare på ett sätt som medför skada. 
  
 När det gäller skadeprövningen i samband med utlämnande av uppgifter för forskningsändamål är det mot den bakgrunden värt att notera att en myndighet som i sin forskningsverksamhet får en sek- retessreglerad uppgift från en annan myndighet enligt 11 kap. 3 § OSL ska tillämpa den sekretessbestämmelse som gäller för uppgiften hos den utlämnande myndigheten. Sekretesskyddet hos den motta- 
  
 42 
  
 456 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Nuvarande ordning 
  
 gande myndigheten utgör i ett sådant fall inte någon skaderisk i sig. I vissa fall kan det dock finnas en primär sekretessbestämmelse som hos den mottagande myndigheten gäller före den överförda sekre- tessen, se 11 kap. 8 § OSL. Även vid bedömningen av en fråga om utlämnande av uppgifter som behövs för statistikändamål spelar de sekretessbestämmelser som kommer att bli tillämpliga på uppgift- erna efter ett utlämnande en avgörande roll vid skadeprövningen. Utlämnande av uppgifter till en annan myndighet som tillämpar sta- tistiksekretess torde normalt kunna ske. Omvänt torde ett utläm- nande som innebär att uppgifterna inte längre omfattas av statistik- sekretess ofta medföra en skaderisk. 
  
 4.7.3Sekretess för personuppgifter vid behandling i strid med dataskyddsförordningen 
  
 Sekretess gäller för personuppgift, om det kan antas att uppgiften efter ett utlämnande kommer att behandlas i strid med (1) dataskydds- förordningen, (2) dataskyddslagen, eller (3) 6 § lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (21 kap. 7 § OSL). Bestämmelsen ändrades i samband med att dataskyddsförordningen trädde i kraft (se avsnitt 4.4). Den tidigare hänvisningen i paragrafen till personuppgiftslagen ersattes med en hänvisning till dataskydds- förordningen och dataskyddslagen. Tidigare gällde sekretess enligt den aktuella bestämmelsen inte om de utlämnade uppgifterna skulle behandlas av personuppgiftsansvariga etablerade utomlands. Genom hänvisningen till dataskyddsförordningen gäller bestämmelsen numera även utlämnanden till utländska mottagare som omfattas av data- skyddsförordningens tillämpningsområde (prop. 2017/18:105 s. 136). 
  
 43 
  
 457 
  
 458 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 5 Överväganden och förslag 
  
 5.1Behovet av att kunna lämna uppgifter till LIS 
  
 Utredningens bedömning: Behovet av att kunna lämna ut upp- gifter till LIS väger tyngre än behovet av sekretess och integri- tetsskydd. 
  
 Det är förenligt med de principer som ligger till grund för skyddet för den personliga integriteten i 2 kap. regeringsformen att lämna ut personuppgifter till LIS. Utlämnandet av uppgifter bör dock förankras i lag. 
  
 Uppgifter bör kunna lämnas till LIS utan att det krävs att en menprövning görs i samband med utlämnandet. 
  
 Behovet av att lämna ut uppgifter till LIS väger tyngre än behovet av sekretess och integritetsskydd 
  
 Till följd av bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen är huvud- regeln offentlighet snarare än sekretess vad gäller allmänna hand- lingar. Som berörs i avsnitt 4.7.2 gäller dock sekretess i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik. Denna statistiksekretess är, med några undantag, absolut. 
  
 Enligt utredningens mening finns det skäl att understryka att sta- tistiksekretessen är av mycket stor vikt för att statistik av hög kvalitet ska kunna framställas. Det kan antas att viljan hos uppgiftsskyldiga av olika slag att lämna uppgifter till statistikansvariga myndigheter skulle kunna minska med ett svagare sekretesskydd vid statistikfram- ställning. Att statistiken är tillförlitlig, så heltäckande som möjligt och även i övrigt håller en hög kvalitet är i sin tur av stor betydelse vid samhällsplanering i vid mening och offentligt beslutsfattande i allmänhet. 
  
 45 
  
 459 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Som Riksrevisionen konstaterade i den rapport som berörs i av- snitt 3.2 behövs samtidigt uppgifter på individnivå (mikrodata) för att fördelningar mellan individers eller familjers inkomster ska kunna analyseras. I många länder görs regelbundet undersökningar om bl.a inkomstförhållanden vid landets nationella statistikmyndighet I Sverige är det SCB som gör sådana undersökningar och därigenom har tillgång till den mikrodata som ligger till grund för det publi- cerade resultatet av respektive undersökning. Även om de register hos SCB som nu är aktuella i vissa delar innehåller tämligen harmlösa uppgifter om enskilda är en sammanställning av sådana uppgifter ofta integritetskänslig (jfr prop. 1979/80:2 del A, s. 262 och 263). 
  
 De uppgifter som enligt utredningens bedömning i huvudsak är aktuella för  
 LIS-databasen 
  för närvarande avser följande förhållan- den för respektive person eller hushåll (jfr variabeluppsättningen bilaga 2): 
  
 •Taxerad inkomst av tjänst, kapital och näringsverksamhet. 
  
 •Skatter i övrigt och sociala avgifter. 
  
 •Typ av anställning, anställningsform, lön, branschtillhörighet m.m. 
  
 •Utbetalningar till följd av socialförsäkringar och andra offentliga transfereringar såsom barnbidrag, sjukpenning, föräldrapenning  
 a-kassa, 
  m.m. 
  
 •Utbetalningar till följd av allmän pension, tjänstepension och pri- vat pensionssparande. 
  
 •Utbetalningar till följd av privata transfereringar såsom under- hållsbidrag och stipendium. 
  
 •Kön, civilstånd, ålder, antal medlemmar i hushållet och övriga förhållanden vad gäller hushållens sammansättning. 
  
 •Boende, däribland boendeform (hyresrätt eller äganderätt i vid mening), räntebetalningar och amorteringar. 
  
 •Levnadsomkostnader, bl.a. vad gäller utgifter för livsmedel, klä- der, hyror, transport, hälsa, kommunikation, fritidsaktiviteter och kultur och utbildning. 
  
 46 
  
 460 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och förs 
  
 De uppgifter som enligt utredningens bedömning i huvudsak är aktu- Camacho för  
 LWS-databasen 
  för närvarande avser följande förhållanden för respektive person eller hushåll (jfr variabeluppsättningen i bilaga 3): 
  
 •Uppgifter om reala och finansiella tillgångar samt varaktiga kon- sumtionsvaror. 
  
 •Uppgifter om bostadslån, studieskulder och övriga skulder. 
  
 •Uppgifter om bostadsköp såsom köpesumma och förvärvstid- punkt. 
  
 •Uppgifter om arv. 
  
 LIS har redogjort för att de efterfrågade uppgifterna till  
 LIS-databa- 
  sen i huvudsak kan hämtas från urvalsundersökningen ULF/SILC och att de efterfrågade uppgifterna till  
 LWS-databasen 
  kan hämtas från urvalsundersökningarna HINK/HEK fram till och med 2007.1 Ett eventuellt utlämnande av uppgifter till LIS skulle således för när- varande vara begränsat till att omfatta en mindre andel av den totala befolkningen. 
  
 Såsom framgår av avsnitt 3.1 har LIS inte efterfrågat uppgifter som är knutna till ett visst personnummer eller som på annat sätt direkt går att hänföra till en enskild person. Utredningen bedömer att det i stället är tillräckligt ur LIS perspektiv att uppgifter som inte direkt kan hänföras till en enskild lämnas ut (se även det som anförs om pseudonymisering i avsnitt 4.4.2 och 4.4.3). De uppgifter som LIS har behov av är dock att bedöma som personuppgifter enligt dataskyddsförordningen, eftersom de avser identifierbara fysiska personer på det sätt som avses i artikel 4.1 i förordningen. 
  
 Det är av stor betydelse för samhället i stort att fördelningen av inkomster samt inkomstutvecklingen generellt och inom olika grup- per av befolkningen kan studeras och analyseras. Det gäller för såväl forsknings- och undervisningsändamål som för den offentliga debat- ten om exempelvis ekonomisk politik i vid mening. 
  
 De senaste 30 åren har det funnits en trend mot stigande in- komstskillnader i många utvecklade länder. Utvecklingen har med- fört att flera internationella organisationer såsom IMF, OECD och Världsbanken i större utsträckning än tidigare har intresserat sig för 
  
 1Se LIS svar till utredningen den 29 mars 2021 (utredningens dnr Komm2021/00127/  
 Fi2021:02-9). 
  
 47 
  
 461 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 frågor som rör inkomstfördelningen. FN och EU har därutöver satt upp mål som handlar om fattigdom och inkomstspridning. 
  
 Forskningen om inkomstfördelning bedrivs inom flera veten- skapliga discipliner såsom nationalekonomi, sociologi, statskunskap och folkhälsovetenskap. Några frågeställningar kan vara hur skatte- och transfereringssystemet påverkar inkomstspridningen, hur stor andel av befolkningen som kan betraktas som fattig relativt den öv- riga befolkningen, vilka skillnader det gör för inkomsttagare på olika nivåer om ekonomiskt stöd ges i form av bidrag eller genom nedsatt skatt, hur inkomstskillnaderna påverkas av en åldrande befolkning eller av migration, osv. En annan fråga som har fått allt mer upp- märksamhet de senaste åren är penningpolitikens effekter på fördel- ningen av inkomster och förmögenheter. För att denna analys ska kunna genomföras behövs data på mikronivå, det vill säga på individ- eller hushållsnivå. 
  
 Mikrodata ger en mer komplett bild och förbättrar möjligheten att göra djupare analyser och utvärdera effekter av  
 ekonomisk-poli- 
  tiska beslut. Utöver LIS tillhandahåller Eurostat en databas (EU- SILC) med mikrodata över hushållens inkomster och levnadsförhål- landen (se även avsnitt 3.1). Till skillnad mot LIS ingår dock endast  
 EU-länder 
  i denna databas och data finns tillgänglig endast från den tidpunkt när respektive land blev medlem i EU. Detta gör det t.ex svårt att belysa frågor kopplade till hur  
 EU-medlemskapet 
  påverkar inkomstnivåer m.m. Det är inte heller möjligt att göra jämförande analyser med länder utanför EU. LIS innehåller däremot ett större antal länder både inom och utanför EU, vilket möjliggör andra typer av studier. Därtill tillhandahåller LIS längre dataserier. 
  
 I sin rapport slog Riksrevisionen fast att  
 LIS-databasen 
  är en vik- tig forskningsdatabas och att Sverige har data som är viktiga ur ett internationellt perspektiv för att belysa frågeställningar kopplade til inkomstfördelning. För internationellt verksamma forskare är Hernandez rige t.ex. intressant som referensland till följd av det relativt om- fattande svenska välfärdssystemet. På samma sätt kan andra jäm- förbara länder fungera som kontrollgrupp för när effekter av olika  
 ekonomisk-politiska 
  åtgärder i Sverige ska analyseras. I dagsläget går dessa typer av jämförelser inte att genomföra på ett tillfredsställande sätt då svenska förhållanden ofta behöver approximeras med data från andra liknande länder. 
  
 48 
  
 462 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 För att jämförande studier ska vara möjliga krävs att inkomst- och förmögenhetsuppgifter från olika länder regelbundet samman- ställs på ett systematiskt sätt enligt en viss mall så att de blir jämför- bara. För detta ändamål är det således inte tillräckligt att uppgifterna finns tillgängliga hos respektive lands statistikmyndighet. I fråga om Sverige räcker det alltså inte att forskare under vissa förutsättningar kan få ta del av dem hos SCB för ett specifikt forskningsprojekt (jfr 24 kap. 8 § tredje stycket OSL). 
  
 Det finns således ett starkt behov av att kunna lämna de nu aktu- ella uppgifterna till LIS i syfte att de därefter ska kunna behandlas och registreras i  
 LIS-databasen 
  och  
 LWS-databasen. 
  Det är också från denna utgångspunkt som utredningen enligt kommittédirekti- ven har att analysera vad som krävs för att registerhållande myndig- heter ska kunna lämna ut uppgifter om inkomstförhållanden och förmögenheter på individnivå till LIS. 
  
 Detta behov väger enligt utredningens uppfattning tyngre än in- tresset av sekretess för uppgifterna i förhållande till LIS och behovet av integritetsskydd. Enligt utredningens uppfattning hindrar således inte de mycket starka skäl som finns för statistiksekretess att upp- gifterna lämnas ut. Detta gäller särskilt då risken för att någon efter ett utlämnande ska kunna härleda uppgifter till en enskild fysisk per- son i Sverige får betecknas som praktiskt taget obefintlig. Som fram- går av redogörelsen om LIS verksamhet i avsnitt 3.1 finns det inte anledning att anta att någon person som ges tillträde till  
 LIS-databa- 
  sen kommer att få del av uppgifter som går att hänföra till en enskild individ i Sverige. Vidare medför de regler för s.k. ”remote execution” vad gäller uppgifterna i databaserna vid LIS att det är förbjudet att ens försöka härleda uppgifter på så sätt. 
  
 Således står det klart att mikrodata i allmänhet kan utlämnas till LIS utan att någon enskild lider skada eller men. Det finns inte heller någon risk för att uppgifterna kommer att överföras till tredjeman. Det finns därför inte någon beaktansvärd risk för integritetsskyddet som med tillräcklig styrka skulle kunna tala emot att mikrodata läm- nas ut till LIS. Med tanke på dessa omständigheter bedömer utred- ningen att förtroendet för statistikframställningen i Sverige inte hel- ler riskeras genom att ett utlämnande av uppgifter sker. 
  
 I fråga om avvägningen mellan behovet av att lämna ut uppgifter respektive de skäl som talar emot detta anser utredningen att LIS verksamhet vad gäller att tillhandahålla de aktuella databaserna 
  
 49 
  
 463 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 närmast är att jämställa med sådan statistikframställande verksamhet vid svenska myndigheter som avses i 24 kap. 8 § första stycket OSL Skälen för denna bedömning är för det första att LIS sammanställ- ning av uppgifter får anses utgöra framställning av statistik, särskilt när LIS levererar ett svar på en viss frågeställning från en viss fors- kare. För det andra motsvarar i praktiken de krav på sekretess som LIS tillämpar det sekretesskydd som gäller när SCB lämnar ut upp- gifter till en myndighet som själv omfattas av statistiksekretess, låt vara att LIS inte är någon myndighet. 
  
 Skyddet för den personliga integriteten i regeringsformen 
  
 Som berörs i avsnitt 4.3 är var och en gentemot det allmänna skyd- dad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den en- skildes personliga förhållanden (2 kap. 6 § andra stycket regerings- formen). Bestämmelsen omfattar endast sådana intrång som på grund av åtgärdens intensitet eller omfattning eller av hänsyn till upp- gifternas integritetskänsliga natur eller andra omständigheter in- nebär ett betydande ingrepp i den enskildes privata sfär (prop 2009/10:80 s. 250). Denna rättighet får begränsas genom lag (2 kap 20 § första stycket 2. Efter bemyndigande i lag får den begränsas även genom annan författning än lag (2 kap. 20 § andra stycket). En förutsättning är dock att begränsningen tillgodoser ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och att den inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den 
  
 Bestämmelsen i 2 kap. 6 § regeringsformen har inte ansetts ut- göra något hinder mot att i 14 § statistiklagen föreskriva en generel rätt att behandla personuppgifter för framställning av statistik, utan närmare specificering i bilagan till statistikförordningen (prop 2017/18:107 s. 27). 
  
 Som ett ytterligare exempel på en reglering som omfattas av kra- ven i de ovannämnda bestämmelserna i regeringsformen kan nämnas uppgiftsskyldighet i fråga om den officiella statistiken. I ett tidigare lagstiftningsärende behandlades frågan om denna reglerings fören- lighet med 2 kap. 6 § regeringsformen (se prop. 2013/14:7s. 13, 32 och 33). I det lagstiftningsärendet framhölls att det vid prövningen enligt de nu aktuella bestämmelserna i regeringsformen bör beaktas 
  
 50 
  
 464 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 inte endast hur skyddet av den personliga integriteten begränsas av behandlingen av en viss uppgift i sig utan också av behandlingen till- sammans med andra uppgifter (a. prop. s. 13). Den sammantagna mängden av uppgifter har således betydelse, liksom uppgifternas ka- raktär och andra förhållanden. 
  
 Avseende LIS är det dock inte frågan om att fler uppgifter än ti- digare ska hämtas in från enskilda. Det är inte heller frågan om att uppgifter från register hos olika myndigheter i större utsträckning än tidigare ska sammanföras på så sätt att graden av kartläggning av den enskilde ökar. I stället är det frågan om att lämna ut uppgifter som redan finns registrerade hos SCB till ett data- och forsknings- center i syfte att de ska kunna behandlas för statistiska ändamål och forskningsändamål. Dessa uppgifter ska inte gå att direkt hänföra till ett visst personnummer eller namn. Utredningen anser därför att det kan sättas i fråga om utlämnandet av uppgifter över huvud taget möj- liggör att LIS eller någon som ges tillträde till LIS databaser kan be- driva någon sådan kartläggning som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Vid en sådan bedömning skulle det i och för sig inte krävas lagform enligt 2 kap. 20 § regeringsformen. 
  
 En annan sak är att den behandling som sker hos SCB i fråga om de nu aktuella uppgifterna utan tvekan bör ses som ett betydande intrång i den personliga integriteten och en kartläggning av den en- skildes personliga förhållanden, eftersom uppgifterna i det samman- hanget är knutna till ett visst personnummer. 
  
 Trots detta är frågan om utlämning av uppgifter till LIS av sådan vikt och av sådan omfattning att uppgiftslämnandet bör lagfästas på det sätt som krävs vid betydande intrång i den personliga integrite- ten, särskilt då det rör sig om utlämnande av en mycket stor mängd uppgifter till en ideell förening. Det kan här nämnas att det framhålls i förarbetena till 2 kap. 6 § regeringsformen att omfattningen av ut- lämnandet av uppgifter till andra som sker utan omedelbart stöd av offentlighetsprincipen kan vara av betydelse vid bedömningen av frå- gan om det rör sig om ett betydande intrång (prop. 2009/10:80 s. 184). 
  
 Vidare bör uppgiftslämnandet inte genomföras om inte de prin- ciper som ligger till grund för rättighetsskyddet i 2 kap. regerings- formen är tillgodosedda. Enligt utredningens uppfattning är ändamålet med att lämna ut uppgifter till LIS, dvs. forsknings- och statistik- ändamål, utan tvekan godtagbara i ett demokratiskt samhälle (jfr 2 kap. 21 § regeringsformen). Det är inte frågan om att lämna ut fler 
  
 51 
  
 465 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 uppgifter än vad LIS behöver för dessa ändamål och som därigenom behövs även ur ett svenskt perspektiv. Trots att det rör sig om att lämna ut uppgifter av mycket stor omfattning, är således utläm- nandet enligt utredningens mening proportionerligt. Mot denna bakgrund bedömer utredningen att det är förenligt med de principer som ligger till grund för rättighetsskyddet i 2 kap. regeringsformen att lämna ut uppgifterna till LIS. 
  
 Behovet av att undvika en menprövning 
  
 Som SCB tidigare har konstaterat (se avsnitt 3.2) är det inte prak- tiskt möjligt att lämna ut uppgifter till LIS om detta förutsätter att SCB i varje enskilt fall gör en sekretessprövning som innefattar en s.k. menprövning. Anledningen till detta är enligt SCB:s uppfattning att uppgifterna i  
 LIS-databasen 
  i ett senare skede kan lämnas ut till okända forskningsprojekt och att det därför inte vid utlämnandet til LIS går att bedöma om det står klart att uppgifterna kan lämnas ut utan att någon enskild lider skada eller men. I detta avseende kan det dock nämnas att de forskare som begär uppgifter från LIS databaser inte själva har direkt tillgång till mikrodata (se avsnitt 3.1). Trots detta utgör den bedömning som SCB har gjort ett hinder mot att uppgifter av nu aktuellt slag lämnas till LIS. Utredningen anser såle- des att uppgifter bör kunna lämnas till LIS utan att det krävs någon menprövning. 
  
 LWS-databasen 
  
 Som berörs ovan har SCB för närvarande i huvudsak inte tillgång til sådana uppgifter som LIS skulle behöva till  
 LWS-databasen, 
  med un- dantag av vissa grundläggande uppgifter om hushållens sammansätt- ning, den aktuella personens utbildning och anställningsförhållande 
  
 m.m.och vissa historiska data om hushållens tillgångar och skulder fram till och med 2007 (jfr variabeluppsättningen i bilaga 3). Som berörs i avsnitt 2 kan utredningen i ett senare skede komma att lämna förslag om hur individbaserad statistik över hushållens till- gångar och skulder kan tas fram och användas för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning. Utredningen bedömer att detta är sådana uppgifter som LIS efterfrågar till  
 LWS-databasen. 
  
 52 
  
 466 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 5.2Dataskydd och uppgiftsskyldighet 
  
 Utredningens förslag: Ett nytt normgivningsbemyndigande tas in i statistiklagen. Enligt bemyndigandet får regeringen föreskriva att en statistikansvarig myndighet ska lämna ut uppgifter till or- ganisationen Luxembourg Income Study (LIS). Dessa uppgifter ska inte direkt kunna hänföras till en enskild. Sådana personupp- gifter som avses i 15 § första stycket statistiklagen, dvs. bl.a. käns- liga personuppgifter enligt dataskyddsförordningen, ska dock inte lämnas ut, bortsett från uppgifter om hälsa. 
  
 En ny bestämmelse tas in i statistikförordningen. Enligt be- stämmelsen ska SCB lämna uppgifter enligt den föreslagna be- stämmelsen i statistiklagen i den utsträckning som krävs för att svenska förhållanden i tillräcklig grad ska återspeglas i de forsk- ningsdatabaser som LIS tillhandahåller och i den utsträckning myndigheten har tillgång till uppgifter av sådant slag som ska re- gistreras i dessa databaser. 
  
 Rättslig grund och uppgifter av allmänt intresse 
  
 De nu aktuella uppgifter (mikrodata) som enligt kommittédirekti- ven ska kunna lämnas till LIS innefattar i hög grad personuppgifter enligt definitionen i dataskyddsförordningen. Med personuppgifter avses enligt denna definition varje upplysning som avser en identifi- erad eller identifierbar fysisk person (artikel 4.1 i förordningen). Med ett undantag finner emellertid inte utredningen skäl att föreslå att s.k. känsliga personuppgifter ska lämnas ut. Det följer av arti- kel 9.1 i dataskyddsförordningen vilka slags uppgifter som utgör känsliga personuppgifter (se vidare nedan under rubriken Behand- lingen av personuppgifter vid utlämnande av mikrodata till LIS). En- ligt utredningens mening finns det inte heller skäl att föreslå att sådana uppgifter om fällande domar i brottmål m.m. som avses i artikel 10 i förordningen ska lämnas ut, eftersom sådana uppgifter inte ska registreras i någon av LIS databaser. 
  
 Dataskyddsförordningen ska tillämpas även på behandling av personuppgifter för vetenskapliga forskningsändamål (skäl 159 till förordningen). I fråga om den verksamhet som SCB bedriver fram- går det av förordningen att den är avsedd att tillämpas även på be- 
  
 53 
  
 467 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 handling av personuppgifter för statistiska ändamål (skäl 162 till för- ordningen). Med statistiska ändamål avses varje åtgärd som vidtas för den insamling och behandling av personuppgifter som är nöd- vändig för statistiska undersökningar eller för framställning av statis- tiska resultat. Dessa statistiska resultat kan vidare användas för olika ändamål, inbegripet vetenskapliga forskningsändamål. Ett statistiskt ändamål innebär att resultatet av behandlingen för statistiska ända- mål inte består av personuppgifter, utan av aggregerade personupp- gifter, och att resultatet eller uppgifterna inte används till stöd för åtgärder eller beslut som avser en särskild fysisk person. 
  
 Som ett exempel på behandling för ett statistiskt ändamål kan nämnas SCB:s periodiskt återkommande undersökning Inkomster och skatter som visar inkomstfördelning och storleken på inkomster skatter, kapitalvinster och skattereduktioner, som RUT och ROT efter kön, ålder, födelseland, län och kommun, för både individer och hushåll. Även om undersökningen baseras på personuppgifter innehåller inte det publicerade resultatet några sådana uppgifter. 
  
 Dataskyddsförordningen syftar till att säkerställa en enhetlig skyddsnivå i hela EU och undvika avvikelser som hindrar den fria rörligheten av personuppgifter inom den inre marknaden (se skäl 13 till förordningen). Förordningen är därför avsedd att skapa rättslig säkerhet och öppenhet för ekonomiska aktörer och ge fysiska per- soner i alla medlemsstater samma rättsligt verkställbara rättigheter och skyldigheter samt ålägga personuppgiftsansvariga och person- uppgiftsbiträden samma ansvar. På så sätt ska övervakningen av hur personuppgifter behandlas bli enhetlig, sanktionerna i alla medlems- stater likvärdiga och samarbetet mellan tillsynsmyndigheterna i olika medlemsstater effektivt. 
  
 Enligt dataskyddsförordningen förutsätter inte behandling av personuppgifter samtycke från den registrerade (den person som personuppgifterna avser), förutsatt att behandlingen är nödvändig för att utföra bl.a. en uppgift av allmänt intresse (artikel 6.1 e första ledet). Den grund för behandling av personuppgifter som avses i bl.a artikel 6.1 e ska fastställas i enlighet med unionsrätten eller en med- lemsstats nationella rätt som den personuppgiftsansvarige omfattas av. Förpliktelser och uppgifter av allmänt intresse som inte är rätts- ligt förankrade i enlighet med unionsrätten eller medlemsstatens nationella rätt kan därmed inte åberopas som rättsliga grunder för behandling av personuppgifter (se vidare SOU 2018:36 s. 385). 
  
 54 
  
 468 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 Vad gäller svenska universitet och högskolor med staten som hu- vudman är uppgiften att forska fastställd i svensk rätt genom be- stämmelser i högskolelagen (1992:1434). Detta innebär att forskare vid svenska universitet och högskolor kan tillämpa den rättsliga grunden uppgift av allmänt intresse enligt artikel 6.1 e i dataskydds- förordningen vid behandling av personuppgifter som är nödvändig för att utföra forskningen. 
  
 I fråga om bl.a. SCB:s verksamhet anges det i bilagan till statistik- förordningen vilka myndigheter som är statistikansvariga myndig- heter. Av 3 § statistiklagen framgår det att officiell statistik ska fin- nas för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. Som både regeringen och Forskningsdatautredningen har konstate- rat utgör denna författningsreglerade uppgift rättslig grund för de statistikansvariga myndigheterna att utföra en uppgift av allmänt in- tresse enligt artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen (se prop. 2017/18:107 s. 26 och 27 och SOU 2018:36 s. 385 och 386). 
  
 Behandlingen av personuppgifter hos LIS 
  
 Eftersom dataskyddsförordningen är en  
 EU-förordning, 
  är den direkt tillämplig i alla EU:s medlemsstater, låt vara att förordningen förutsät- ter viss kompletterande nationell lagstiftning. Mot denna bakgrund an- ser utredningen att uppgifter som i förekommande fall lämnas från SCB till LIS i Luxemburg i syfte att där behandlas i en databas omfattas av ett dataskydd som motsvarar det som gäller i Sverige. Det kan nämnas att det enligt luxemburgsk rätt finns en oberoende tillsynsmyndighet, La Commission nationale pour la protection des données (CNPD), som har till uppgift att utöva tillsyn över efterlevnaden av reglerna i bland annat dataskyddsförordningen i Luxemburg.2 
  
 Enligt utredningens mening finns det således inte anledning att i detta perspektiv ifrågasätta att det finns en tillräckligt hög nivå på dataskydd i fråga om uppgifter som i förekommande fall lämnas från SCB till LIS. 
  
 2Se den lag av den 1 augusti 2018 som reglerar CNPD:s verksamhet, la loi du 1er août 2018 portant organisation de la Commission nationale pour la protection des données et mise en oeuvre du règlement (UE) 2016/679 du Parlement européen et du Conseil du 27 avril 2016 relatif à la protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel et à la libre circulation de ces données, et abrogeant la directive 95/46/CE (règlement général sur la protection des données), portant modification du Code du travail et de la loi modifiée du 25 mars 2015 fixant le régime des traitements et les conditions et modalités d'avancement des fonctionnaires de l'État. 
  
 55 
  
 469 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Behandlingen av personuppgifter vid utlämnande av mikrodata till LIS 
  
 Däremot anser utredningen att det finns ett behov av lagstiftnings- åtgärder i fråga om dataskydd för att tydliggöra att den behandling av personuppgifter som själva utlämnandet av mikrodata till LIS in- nebär omfattas av den rättsliga grunden, dvs. utgör en uppgift av all- mänt intresse. Genom en sådan bestämmelse förtydligas också att uppgifter som har inhämtats för statistikändamål i Sverige under vissa förutsättningar ska lämnas ut för att behandlas för liknande än- damål utomlands. Detta gäller särskilt då det finns ett behov av att lämna ut personuppgifter av mycket stor omfattning, nämligen en rad uppgifter om inkomster, sysselsättning, boende, familjesamman- sättning m.m. för stora delar av eller hela den svenska befolkningen avseende en längre tid. Vidare ska utlämnade ske till en ideell förening. 
  
 En särskild rättslig grund är visserligen inte nödvändig när hand- lingar i allmänhet lämnas ut med stöd av bestämmelserna om offent- lighet i tryckfrihetsförordningen. I förevarande fall finns det dock ett samhälleligt intresse, ett allmänt intresse i dataskyddsförordning- ens mening, som föranleder att uppgifterna inte endast får lämnas ut utan även ska lämnas ut under vissa förutsättningar. Detta talar såle- des för att författningsreglera frågan om utlämnande. Även ur ett myndighetsstyrningsperspektiv finns det anledning att tydliggöra att SCB ska lämna LIS de uppgifter som behövs för  
 LIS-databasen 
  och  
 LWS-databasen, 
  i den utsträckning SCB har tillgång till sådana uppgifter. Vidare talar även frågan om ändamålsbegränsning (se ne- dan) för att lagstiftningsåtgärder krävs. 
  
 Enligt dataskyddsförordningen och dataskyddslagen är det vis- serligen tillåtet att fastställa ett allmänt intresse i förordningsform. Av de skäl som berörs i avsnitt 5.1 följer dock att utlämnandet av uppgifter enligt utredningens bedömning bör förankras i lag. Utred- ningen föreslår därför att det tas in ett nytt normgivningsbemyndi- gande i statistiklagen. Enligt bemyndigandet ska regeringen få före- skriva att en statistikansvarig myndighet ska lämna ut uppgifter som inte direkt kan hänföras till en enskild till LIS. Det saknas alltså an- ledning att låta bemyndigandet omfatta uppgifter om personnum- mer eller namn. 
  
 Visserligen finns det en variabel i såväl  
 LIS-databasen 
  som LWS- databasen (se bilagorna 2 och 3) som avser ”etnicitet/ras”, men någon 
  
 56 
  
 470 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 registrering av sådana personuppgifter förekommer inte i Sverige. Behandling av personuppgifter som avslöjar bl.a. ras eller etniskt ur- sprung är som huvudregel förbjuden enligt artikel 9.1 i dataskydds- förordningen. LIS har trots förekomsten av nämnda variabler i data- baserna inte efterfrågat några sådana känsliga personuppgifter från Sverige. 
  
 Även behandling av uppgifter om en fysisk persons hälsa är som huvudregel förbjuden enligt dataskyddsförordningen. Visserligen har inte LIS uttryckligen efterfrågat sådana uppgifter, men uppgifter om hälsa kan framgå indirekt om uppgifter om utbetalad sjukpen- ning lämnas ut till LIS. Uppgifter om sjukpenning efterfrågas av LIS. Såvitt utredningen kan bedöma är det av stort intresse ur ett forsk- ningsperspektiv att utbetalningar till följd av sjukpenning kan sär- skiljas från andra offentliga transfereringar. Detta talar starkt för att uppgifter om sådana utbetalningar ska kunna lämnas ut till LIS. Av betydelse är också att en uppgift om utbetalning av sjukpenning får anses vara väsentligt mindre känslig än t.ex. en uppgift om en medi- cinsk diagnos. Trots att det i båda dessa fall rör sig om en känslig personuppgift enligt dataskyddsförordningen, finns det således enligt utredningens mening en betydande skillnad i integritetshänseende. 
  
 Av statistiklagen följer att känsliga personuppgifter får behandlas i vissa fall, bl.a. om behandlingen är nödvändig för statistiska ända- mål (15 § andra stycket 1). Enligt reglerna i dataskyddsförordningen är det också i vissa särskilda fall tillåtet att känsliga personuppgifter behandlas, t.ex. om behandlingen är nödvändig av hänsyn till ett vik- tigt allmänt intresse som har sin grund i unionslagstiftningen eller i en medlemsstats nationella lagstiftning (artikel 9.2 g). Som ett ex- empel på detta kan nämnas att behandlingen av personuppgifter i det fördelningsanalytiska statistiksystemet för inkomster och transfere- ringar (Fasit) som SCB förvaltar har ansetts utgöra ett sådant viktigt allmänt intresse som avses i artikel 9.2 g (prop. 2018/19:118 s. 33). 
  
 De uppgifter om hälsa som nu är i fråga, dvs. uppgifter om sjuk- penning och liknande ersättning, behandlas redan av SCB för sta- tistiska ändamål. Detta ändamål har således ansetts utgöra ett viktigt allmänt intresse. Enligt utredningens mening är behandlingen hos LIS jämförbar med behandlingen hos SCB (se vidare avsnitt 5.1). Det utgör således ett viktigt allmänt intresse att lämna ut uppgifterna till LIS. 
  
 57 
  
 471 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Mot denna bakgrund föreslår utredningen att en sådan indirekt uppgift om hälsa som en uppgift om sjukpenning innebär ska lämnas ut till LIS. I övrigt ska dock inte känsliga personuppgifter enligt dataskyddsförordningen lämnas ut. Detsamma gäller sådana uppgif- ter om fällande domar i brottmål som avses i artikel 10 i förord- ningen. 
  
 Vidare föreslår utredningen att det med stöd av det ovan berörda normgivningsbemyndigandet tas in en bestämmelse i  
 statistik-för- 
  ordningen av innebörden att SCB ska lämna LIS de uppgifter som krävs för att svenska förhållanden i tillräcklig grad ska återspeglas i de forskningsdatabaser som LIS tillhandahåller, i den utsträckning SCB har tillgång till uppgifter av sådant slag som ska registreras dessa databaser. 
  
 De nu berörda bestämmelserna bör speglas av en sekretessbry- tande bestämmelse i OSL (se avsnitt 5.3). 
  
 De databaser som f.n. är aktuella är  
 LIS-databasen 
  och LWS- databasen (se avsnitt 3.1). Utredningen utesluter dock inte att ut- vecklingen kan medföra andra beteckningar för dessa databaser eller att LIS organiserar sin verksamhet på ett sådant sätt att någon annan liknande databas tillkommer. 
  
 I fråga om  
 LWS-databasen 
  finns det skäl att åter beröra det för- hållande att det f.n. inte finns någon samlad individbaserad statistik över de svenska hushållens tillgångar och skulder och att det inte heller finns mikrodata som skulle kunna användas till att framställa sådan statistik. Utredningens huvuduppdrag (se avsnitt 2) innebär dock att utredningen senare kan komma att lägga fram förslag av in- nebörden att uppgifter om de svenska hushållens huvudsakliga till- gångar och skulder ska samlas in. Under förutsättning att utredningen lägger fram förslag av den innebörden som leder till lagstiftning kan således SCB vid en senare tidpunkt komma att ha tillgång til uppgifter som ska lämnas ut till LIS i syfte att behandlas i LWS- databasen. 
  
 Utredningens förslag innebär att SCB har att bedöma vilka när- mare uppgifter som krävs för att svenska förhållanden i tillräcklig grad ska återspeglas i de aktuella databaserna. I samband med en så- dan bedömning bör SCB givetvis ge LIS tillfälle att yttra sig. Som framgår av avsnitt 5.1 skulle ett utlämnande av uppgifter för närva- rande i praktiken vara begränsat till uppgifter om en mindre andel av befolkningen baserat på urvalsundersökningar. I framtiden skulle 
  
 58 
  
 472 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 dock LIS, beroende på tillgången till mikrodata eller begränsning- arna vad gäller förutsättningarna för att ta fram ett representativt ur- val, kunna komma att efterfråga uppgifter om stora delar av eller hela den svenska befolkningen. Utredningens förslag innebär att även så- dana uppgifter ska lämnas ut till LIS om de efterfrågas. 
  
 Utredningen finner inte skäl att föreslå att någon annan statistik- ansvarig myndighet än SCB ska åläggas att lämna ut uppgifter till LIS. Anledningen till detta är dels att SCB torde ha tillgång till de uppgifter som LIS efterfrågar, dels att det ur LIS perspektiv är enklast att ha kontakt med endast en myndighet, dvs. den nationella statistikmyndigheten, i respektive land. Den föreslagna nya bestäm- melsen i statistiklagen möjliggör dock för regeringen att föreskriva att även någon annan statistikansvarig myndighet än SCB ska lämna ut uppgifter av nu aktuellt slag till LIS. 
  
 Dataskydd i förhållande till tredjeland 
  
 Som framgår av redogörelsen i avsnitt 3.1 förekommer det att fors- kare i tredjeland, dvs. utanför  
 EES-området, 
  får möjlighet att begära sammanställningar från någon av LIS databaser. Dessa forskare får dock inte tillgång till någon mikrodata, utan endast ett resultat i form av statistik avseende en viss frågeställning. Mot den bakgrun- den förekommer det inte överföring av personuppgifter till tredje- land. Några särskilda överväganden från utredningens sida i det av- seendet krävs således inte. 
  
 Ändamålsbegränsning 
  
 Såsom berörs i avsnitt 4.4.3 får personuppgifter som har samlats in för ett visst ändamål som huvudregel inte behandlas för något annat ändamål som strider mot det ursprungliga ändamålet. Detta kallas ändamålsbegränsning. Ytterligare behandling för bl.a. forsknings- ändamål eller statistiska ändamål är dock tillåten enligt dataskydds- förordningen. 
  
 Det kan här nämnas att det finns särskilda bestämmelser i sta- tistiklagen som möjliggör att uppgifter som har försetts med en sär- skild beteckning, t.ex. ett löpnummer, lämnas ut och att uppgifterna 
  
 59 
  
 473 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 i ett sådant fall endast får användas för forskning eller statistik (16 och 17 §§). 
  
 Även undantaget från statistiksekretessen i 24 kap. 8 § tredje stycket (se vidare avsnitt 5.3) avser uppgifter som behövs för forsk- nings- eller statistikändamål. 
  
 Som utredningen berör i avsnitt 5.1 får LIS sammanställning av uppgifter anses utgöra framställning av statistik. Utredningen anser därför att utlämnandet av uppgifter till LIS delvis ska ske för sta- tistikändamål. Därutöver inställer sig frågan om utlämnandet även ska ske för forskningsändamål och vilken innebörd detta ändamå har enligt dataskyddsförordningen. 
  
 Forskningsdatautredningen berörde i sitt betänkande att princi- pen om ändamålsbegränsning har ansetts vara ett hinder för större forskningsdatabaser med personuppgifter som är avsedda att tillhan- dahålla uppgifter till fler än ett framtida forskningsprojekt och att svårigheter kan uppstå vid större forskningsdatabasers tillkomst då det inte alltid står klart inom vilka forskningsprojekt som uppgift- erna kan komma att behandlas (SOU 2018:36 s. 141). Forsknings- datautredningen gjorde dock, i huvudsak baserat på skäl 157 och 159 i dataskyddsförordningen, bedömningen att forskningsändamål förordningens mening ska anses omfatta sådan personuppgiftsbe- handling i en forskningsdatabas som ska stödja avgränsade forsk- ningsprojekt utan att själv producera sådana resultat (s. 76). 
  
 Mot detta anförde SCB i sitt remissvar på Forskningsdatautred- ningens betänkande att det inte med säkerhet går att göra en sådan tolkning som utredningen har gjort och att det saknades en djupare analys av hur utredningens förslag om forskningsdatabaser förhåller sig till de grundläggande principerna för behandling av personupp- gifter i artikel 5 i dataskyddsförordningen, i synnerhet principen om ändamålsbegränsning i artikel 5.1 b. 
  
 Utredningen anser att den nya bestämmelse som föreslås i sta- tistiklagen tydliggör att den statistikansvariga myndigheten i fråga ska lämna ut uppgifter under vissa förutsättningar, utan att myndig- heten behöver göra någon prövning av för vilka ändamål som uppgif- terna ska användas. Utredningens överväganden i fråga om uppgifts- skyldigheten grundas dock på att uppgifterna i praktiken ska avvändas för samma ändamål som avses i 17 § statistiklagen, dvs. för forskning eller statistik. Med detta avses att de uppgifter LIS behandlar i sina databaser och framställer statistik av sedan ligger till grund för forsk- 
  
 60 
  
 474 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 ning som bedrivs av forskare som samarbetar med LIS, dock utan att någon mikrodata överlämnas till forskare. Mot denna bakgrund an- ser utredningen att kravet på ändamålsbegränsning i dataskyddsför- ordningen är tillgodosett med utredningens förslag. 
  
 Undantag från rätten att få uppgifter rättade eller kräva begränsning av behandlingen 
  
 Vid sådan behandling av personuppgifter som omfattas av den nya bestämmelsen i statistiklagen ska den registrerade inte ha rätt att få uppgifter rättade eller kräva begränsning av behandlingen. Någon ny bestämmelse av denna innebörd krävs dock inte eftersom detta re- dan följer av 15 a § statistiklagen. 
  
 5.3En sekretessbrytande bestämmelse 
  
 Utredningens förslag: En ny sekretessbrytande bestämmelse ska tas in i OSL (24 kap. 8 b §). Enligt bestämmelsen hindrar inte sekretessen enligt 24 kap. 8 § OSL att en uppgift lämnas till orga- nisationen Luxembourg Income Study (LIS) enligt den före- slagna nya bestämmelsen i statistiklagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av den bestämmelsen. 
  
 Uppgiftsskyldighet med sekretessbrytande verkan 
  
 Sekretess hindrar inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § första stycket OSL). För att en bestämmelse om uppgiftsskyldighet ska få en sekretessbrytande verkan förutsätts således att det är en myndighet som är mottagaren. Eftersom LIS är en ideell förening och inte någon myndighet, är det därför inte tillräckligt att ålägga SCB en skyldighet att lämna ut de nu aktuella uppgifterna för att en sekretessbrytande verkan ska uppnås. Med andra ord innebär inte utredningens förslag i avsnitt 5.2 i sig att något undantag från sta- tistiksekretessen enligt 24 kap 8 § OSL blir tillämpligt på de nu ak- tuella uppgifterna. 
  
 61 
  
 475 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 I fråga om utländska myndigheter och mellanfolkliga organisa- tioner finns det en särskild bestämmelse i OSL som i vissa fall med- ger att uppgifter som omfattas av sekretess ändå lämnas ut (8 kap 3 §). Med tanke på att LIS är en utländsk ideell förening och inte någon utländsk myndighet eller någon mellanfolklig organisation, är bestämmelsen dock inte tillämplig på LIS.3 
  
 Utrymmet för undantag från statistiksekretessen 
  
 Från huvudregeln om att det råder absolut sekretess för uppgift som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i en sär- skild statistikframställande verksamhet hos en myndighet finns det vissa undantag i 24 kap. 8 § tredje stycket OSL. Undantag har in- förts bl.a. för att uppgifter som behövs för statistik- eller forsknings- ändamål ska kunna lämnas ut. En förutsättning för utlämnande dessa fall är att det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men, ett s.k. omvänt skaderekvisit. Det råder alltså en presumtion för sekre- tess. Lämnas uppgifter till en myndighet i dess forskningsverksam- het överförs sekretessen dit om uppgifterna inte omfattas av en annan sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse hos den mottagande myndigheten (jfr 11 kap. 3 och 8 §§ OSL). 
  
 Undantaget som möjliggör utlämnande av uppgifter för forsk- nings- eller statistikändamål infördes 1995 genom en lagändring den dåvarande sekretesslagen (1980:100) (se prop. 1994/95:200 
  
 s. 
 25–29 
  och 38). I förarbetena uttalas att undantaget främst kommer att gälla beträffande uppgifter i mindre känsliga register där möjlig- heter till uppgiftsutbyte bör skapas utan att varje register anges i lag eller förordning. Undantaget bör dock, såsom varit fallet i fråga om utlämnande för forskningsändamål, tillämpas restriktivt och i reali- teten endast komma i fråga för mottagare som själva tillämpar stati- stiksekretess. Då blir skyddet för de uppgifter som lämnas ut lika gott som hos den utlämnande myndigheten (samma prop. s. 28 och 38). 
  
 En skadeprövning enligt det omvända skaderekvisitet torde nor- malt leda till att utlämnande av uppgifter till en annan myndighet som tillämpar statistiksekretess kan ske. Omvänt torde ett utläm- 
  
 3Denna fråga behandlades även av Forskningsdatautredningen, se SOU 2018:36 s.  
 380–382 
  Även Forskningsdatautredningen kom fram till att LIS inte var någon mellanfolklig organ isation. 
  
 62 
  
 476 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 nade som innebär att uppgifterna inte längre omfattas av statistik- sekretess ofta medföra en skaderisk (Tansjö, m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen, kommentaren till 24 kap. 8 §, Clarke, version 22). Som berörs i avsnitten 3 och 5.1 har SCB ansett sig förhindrad att lämna ut uppgifter till LIS med stöd av det nu aktuella undantaget, eftersom det vid utlämnandet till LIS inte går att bedöma om det står klart att uppgifterna kan lämnas ut utan att någon enskild lider skada eller men, enligt SCB:s uppfattning. 
  
 I vissa fall kan det förekomma att uppgifter som omfattas av sta- tistiksekretess ändå lämnas ut till en viss fysisk person med ett sär- skilt förbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna uppgif- terna vidare eller utnyttja dem (se 10 kap. 14 § OSL). Brott mot ett sådant förbehåll är straffsanktionerat i 20 kap. 3 § brottsbalken. Det är dock inte aktuellt med något utlämnande med förbehåll i fråga om LIS. Detta gäller för det första med tanke på att det är förenat med betydande svårigheter att beivra brott mot tystnadsplikten utom- lands, även om svensk lag skulle vara tillämplig enligt 2 kap. 2 § första stycket brottsbalken. För det andra har LIS ett behov av att registrera uppgifterna i en databas. I samband med detta är det inte är praktiskt lämpligt eller ens möjligt att endast en person behandlar dem. 
  
 Behovet av en ny sekretessbrytande bestämmelse 
  
 Utredningen anser i stället att det krävs en ny sekretessbrytande be- stämmelse i OSL för att uppgifter ska kunna lämnas till LIS utan hinder av statistiksekretessen enligt 24 kap 8 § OSL. Som framhålls i avsnitt 5.1 bör uppgifter kunna lämnas till LIS utan att det krävs att en menprövning görs i samband med utlämnandet. 
  
 Enligt utredningens mening bör den nya bestämmelsen utformas efter förebild av de sekretessbrytande bestämmelser som redan finns i OSL och med beaktande av den nya bestämmelse i 24 kap. 8 a § OSL som föreslås i lagrådsremissen Tidsbegränsad lösning för att säkerställa tillgång till skolinformation. Enligt utredningens förslag ska bestämmelsens innebörd vara att sekretessen enligt 24 kap. 8 § OSL inte hindrar att en uppgift lämnas till LIS enligt den nya be- stämmelse som föreslås i statistiklagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av den bestämmelsen (se avsnitt 5.2). Genom att undantaget från statistiksekretessen knyts till statistikregleringen 
  
 63 
  
 477 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 begränsas undantaget bl.a. på så sätt att uppgifter inte ska kunna hän- föras direkt till en enskild person. 
  
 Enligt utredningen står det klart att mikrodata i allmänhet kan lämnas ut till LIS utan att någon enskild lider skada eller men (se även avsnitt 5.1). Behovet av att data från Sverige ingår i LIS databaser för att på så sätt omfattas av den internationella forskning om inkomstskillnader och fattigdom som utförs med utgångspunkt från databaserna väger enligt utredningens uppfattning tyngre än behovet av sekretess och integritetsskydd (se avsnitt 5.1). 
  
 Dataskyddssekretess 
  
 Vid ett utlämnande till LIS aktualiseras – utöver det som följer av bestämmelsen om statistiksekretess – en bedömning av om upp- gifterna omfattas av sekretess enligt 21 kap. 7 § 1 eller 2 OSL. I be- stämmelsen anges att sekretess gäller för personuppgift, om det kan antas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas i strid med dataskyddsförordningen eller dataskyddslagen. Bestäm- melsen innebär att den utlämnande myndigheten måste pröva om det kan antas att uppgifterna efter ett utlämnande kommer att be- handlas i strid med dataskyddsförordningen eller dataskyddslagen (se prop. 2017/18:105 s. 135). Bestämmelsen ändrades i samband med att personuppgiftslagen ersattes av dataskyddsförordningen och data- skyddslagen. 
  
 I förarbetena anförde regeringen att vidare undersökningar får vidtas endast om det finns konkreta omständigheter som indikerar att mottagaren kommer att behandla uppgifterna på ett sätt som stri- der mot dataskyddsregleringen. Om det inte finns några sådana in- dikationer behöver inte någon bedömning enligt dataskyddsregler- ingen göras. Rekvisitet kan antas torde enligt regeringen också inne- bära att någon fullständig bedömning av om behandlingen kommer att strida mot förordningen inte krävs (se prop. 2017/18:105 s. 135 f.) 
  
 Till skillnad från vad som gällde tidigare när sekretessbestämmel- sen var tillämplig i förhållande till personuppgiftslagen medför änd- ringen att utlämnande av uppgifter till utländska mottagare som om- fattas av dataskyddsförordningens tillämpningsområde också om- fattas av sekretessbestämmelsen. 
  
 64 
  
 478 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Överväganden och försl 
  
 Utformningen av bestämmelsen har kritiserats av såväl JO som olika statliga utredningar4, men kritiken har inte lett till någon åtgärd från lagstiftarens sida. Det ligger inte inom ramen för uppdraget för denna utredning att överväga några lagstiftningsåtgärder i det avse- endet. 
  
 SCB:s utlämnande av uppgifter till LIS enligt utredningens för- slag följer av ett bemyndigande i statistiklagen och en uppgiftsskyl- dighet i den tillhörande statistikförordningen. SCB har således till- gång till information om till vem uppgifterna ska lämnas ut och för vilket ändamål detta sker. I dagsläget torde en prövning enligt be- stämmelsen i 21 kap. 7 § OSL resultera i att det inte finns några kon- kreta omständigheter som talar för att LIS kommer att behandla efterfrågade personuppgifter i strid med dataskyddsförordningen. Denna bedömning baseras på vad framkommit om LIS organisation och dess personuppgiftshantering och som redogjorts för i av- snitt 3.1. Det går dock inte att förutse om omständigheter kopplade till LIS personuppgiftshantering kan komma att förändras på ett sätt som innebär att det inte längre går att förutsätta att kraven i data- skyddsförordningen uppfylls. I en sådan situation innebär bestäm- melsen i 21 kap. 7 § en möjlighet för SCB att hindra ett utlämnande av de uppgifter som enligt utredningens förslag ska lämnas ut till LIS om det kan antas att LIS kommer att hantera uppgifterna i strid med dataskyddsförordningen. Om en prövning enligt 21 kap. 7 § OSL re- sulterar i att uppgifterna omfattas av sekretess ska denna bestäm- melse ha företräde framför den föreslagna sekretessbrytande be- stämmelsen i 24 kap. 8 b § OSL (jfr 7 kap. 3 § OSL). 
  
 Det bör återigen framhållas att reglerna i dataskyddsförord- ningen är tillämpliga även i Luxemburg, varför det får antas att LIS efterlever dem (se avsnitt 5.2). Detta förhållande talar emot att det skulle vara aktuellt att överväga att inte lämna ut uppgifter till LIS till följd av en tillämpning av 21 kap. 7 § OSL, även om också frågan om efterlevnaden av de aktuella reglerna har betydelse. 
  
 Det kan här nämnas att SCB tidigare har anfört att myndigheten är förhindrad att lämna ut registeruppgifter till LIS om myndigheten vid en utlämnandeprövning i enlighet med 21 kap. 7 § OSL skulle göra bedömningen att ett utlämnande till en forskningsdatabas står i strid med principen om ändamålsbegränsning i dataskyddsförord- 
  
 Clark yttrande dnr  
 1102-2004 
  och  
 1849–2004, 
  SOU 2014:45 s.  
 216-218 
  och SOU 2010:4 s. 17 och 18. 
  
 65 
  
 479 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Överväganden och förslag 
  
 ningen. Utredningens förslag i avsnitt 5.2 innebär dock att SCB ska lämna uppgifter till LIS under vissa förutsättningar som anges i lag och att utredningen i sina överväganden har beaktat att uppgifterna ska användas för forskning eller statistik. 
  
 66 
  
 480 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 6Ikraftträdande- 
  
 och övergångsbestämmelser 
  
 6.1Ikraftträdande 
  
 Utredningens förslag: De nya bestämmelserna ska träda i kraft den 1 mars 2022. 
  
 Det är angeläget att svensk mikrodata kan levereras till LIS så snart som möjligt. Det innebär att de författningsändringar som föreslås bör träda i kraft så snart som möjligt. Med hänsyn till den tid som kan beräknas gå åt för remissförfarande, fortsatt beredning inom Regeringskansliet och riksdagsbehandling bör de bestämmelser som utredningen föreslår kunna träda i kraft den 1 mars 2022. Detta datum föreslås därför för ikraftträdandet. 
  
 6.2Övergångsbestämmelser 
  
 Utredningens bedömning: Några övergångsbestämmelser be- hövs inte. 
  
 Förslaget tar sikte på att sådana uppgifter som ska registreras i LIS databaser ska kunna lämnas ut av SCB. Eftersom uppgifter hän- förliga till Sverige inte har lämnats ut till LIS sedan 2005 möjliggör de föreslagna författningsändringarna att även historiska data, i den mån SCB har tillgång till sådana uppgifter, kan lämnas ut till LIS. Förslaget är alltså inte begränsat till utlämnande av uppgifter som har samlats in efter ikraftträdandet. Utredningen bedömer att några övergångsbestämmelser därför inte är nödvändiga. 
  
 67 
  
 481 
  
 482 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 7Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 7.1Konsekvenser för staten 
  
 Utredningens förslag innebär att SCB tilldelas nya uppgifter. De till- kommande arbetsuppgifterna består, såvitt utredningen kan bedöma, främst av att ta fram och bearbeta mikrodata genom att exempelvis förse data med löpnummer (avidentifiera) och att genomföra utlämnandet av data till LIS. Arbetsuppgifterna torde i stor utsträck- ning kunna ske genom automatisk databehandling. De direkta effekterna på SCB:s verksamhet i form av ökad arbetsbelastning bör enligt utredningens mening vara begränsade. Kostnaderna för detta bedöms rymmas inom myndighetens befintliga anslag. 
  
 7.2Konsekvenser för den personliga integriteten 
  
 Förslagen möjliggör att en stor mängd personuppgifter hänförliga till stora delar av eller i vissa fall hela den svenska befolkningen som har samlats in för officiell statistik, kan lämnas ut från SCB till LIS för att där användas för statistik- eller forskningsändamål utan hin- der av statistiksekretessen. Det är emellertid inte frågan om att fler uppgifter än tidigare ska hämtas in. Det är inte heller frågan om att uppgifter från register hos olika myndigheter i större utsträckning än tidigare ska sammanföras på så sätt att graden av kartläggning av den enskilde ökar. 
  
 Efter utlämnandet kommer dock uppgifterna att finnas lagrade på LIS server i Luxemburg, dvs. på ytterligare en plats utöver vad som är fallet i dag. Detta innebär i sig en viss risk ur integritets- perspektiv. Uppgifterna som ska lämnas ut omfattar inte sådana känsliga personuppgifter som avses i artikel 9 i dataskyddsförord- 
  
 69 
  
 483 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 ningen, med undantag av vissa indirekta uppgifter om hälsa (sjuk- penning och liknande ersättning). Inte heller sådana uppgifter om fällande domar i brottmål som avses i artikel 10 i förordningen ska lämnas ut. 
  
 Det rör sig vidare om uppgifter som inte direkt kan hänföras till en enskild. Risken för att någon efter ett utlämnande ska kunna här- leda uppgifter till en viss fysisk person i Sverige bedöms som prak- tiskt taget obefintlig (se avsnitt 5.1). 
  
 Den föreslagna sekretessbrytande bestämmelsen i OSL är kopp- lad till de föreslagna bestämmelserna om utlämnande i statistiklag- stiftningen, vilket motverkar att fler uppgifter än nödvändigt lämnas ut med stöd av undantaget från statistiksekretess. Som framgår av avsnitt 5.1 är det av stor betydelse för samhället att de aktuella upp- gifterna lämnas ut till LIS. Förutom för forsknings- och undervis- ningsändamål kan studier och analyser av uppgifterna ge speciellt positiva effekter för utvärdering av  
 ekonomisk-politiska 
  beslut Även om det rör sig om en stor mängd uppgifter bedöms utlämnan- det i förhållande till de risker för intrång i enskildas personliga in- tegritet som förslaget innebär vara proportionerligt. 
  
 7.3Övriga konsekvenser 
  
 Förslaget bedöms inte få några övriga ekonomiska konsekvenser för kommuner, regioner eller företag. Förslaget bedöms inte heller få några direkta effekter när det gäller samhällsmål som brottsbekämp- ning, regional balans, jämställdhet, integration, kommunalt själv- styre eller för att förbättra småföretags arbetsförutsättningar. Det kan dock framhållas att individbaserad statistik om bl.a. inkomstför- hållanden är av intresse ur ett jämställdhetsperspektiv på så sätt att frågeställningar som är kopplade till kvinnors respektive mäns in- komster m.m. kan analyseras. Det förekommer också i praktiken att sådana analyser görs med uppgifterna i  
 LIS-databasen 
  som grund I den meningen kan således utredningens förslag sägas vara ägnade att bidra till att öka förutsättningarna för att frågor som rör den ekonomiska fördelningen mellan kvinnor och män i Sverige blir belysta ur ett internationellt perspektiv. 
  
 70 
  
 484 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 8 Författningskommentar 
  
 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:99) om den officiella statistiken 
  
 18 § 
  
 Paragrafen, som är ny, gäller utlämnande av uppgifter till organ- isationen Luxembourg Income Study (LIS) i Luxemburg. 
  
 I första stycket första meningen finns ett bemyndigande som ger regeringen rätt att föreskriva att en statistikansvarig myndighet ska lämna ut vissa uppgifter till LIS. De uppgifter som avses innefattar personuppgifter. Av bestämmelsen följer dock att uppgifterna inte direkt ska kunna hänföras till en enskild. Det innebär bl.a. att namn eller personnummer inte får anges i samband med att uppgifter lämnas ut med stöd av bemyndigandet. För uppgiftslämnande med stöd av bemyndigandet gäller även vissa särskilda krav enligt andra stycket. 
  
 Enligt undantaget i andra stycket ska inte några sådana person- uppgifter som avses i 15 § första stycket lämnas till LIS, bortsett från uppgifter om hälsa. Av hänvisningen följer att varken känsliga personuppgifter enligt artikel 9.1 i dataskyddsförordningen, bort- sett från uppgifter om hälsa, eller uppgifter om fällande domar i brottmål får lämnas ut. Med uppgifter om hälsa avses här sådana in- direkta uppgifter om hälsa som följer av att utbetalning av sjuk- penning eller liknande ersättning har skett. Det är inte frågan om direkta uppgifter om hälsa såsom t.ex. medicinska diagnoser, jour- nalanteckningar eller andra uppgifter om genomförd medicinsk behandling. 
  
 I fråga om uppgiftslämnande enligt förevarande paragraf gäller en sekretessbrytande bestämmelse i 24 kap. 8 b § OSL. Vidare gäller enligt 15 a § statistiklagen ett undantag från vissa rättigheter enligt dataskyddsförordningen. 
  
 Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 
  
 71 
  
 485 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Författningskommentar 
  
 8.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 
  
 24 kap. 8 b § 
  
 Paragrafen, som är ny, innehåller en sekretessbrytande bestämmelse i fråga om statistiksekretessen. 
  
 Enligt paragrafen hindrar inte statistiksekretessen enligt 24 kap 8 § att uppgifter lämnas till organisationen Luxembourg Income Study (LIS) enligt 18 § statistiklagen och föreskrifter som har med- delats med stöd av den paragrafen. Av hänvisningen följer att de krav som anges i 18 § statistiklagen måste vara uppfyllda för att en sekretessbrytande verkan ska gälla. Dessa krav avser bl.a. att upp- gifterna inte direkt ska kunna hänföras till en enskild (se vidare författningskommentaren till den bestämmelsen). 
  
 Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 
  
 72 
  
 486 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2021:4 
  
 Statistik över hushållens tillgångar och skulder 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 28 januari 2021 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ska grundligt belysa och analysera hur individ- baserad statistik över hushållens tillgångar och skulder kan tas fram och användas för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning utan att den personliga integriteten och skyddet för personuppgifter åsidosätts. Uppdraget syftar till att åter möjliggöra framställning av officiell statistik över hushållens tillgångar och skulder samt att mikrodata, dvs. uppgifter på individnivå, ska kunna göras tillgängliga för analys, forskning och utvärdering. 
  
 Utredaren ska bl.a. 
  
 •analysera vilka uppgifter som behövs för att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning, 
  
 •analysera vilka integritetsrisker som insamling och användning av uppgifterna kan ge upphov till och väga samhällets behov av upp- gifterna i förhållande till integritetsskyddsaspekter, 
  
 •föreslå en konkret uppsättning av variabler för statistiken över hus- hållens tillgångar och skulder, 
  
 •föreslå hur uppgifterna ska samlas in, 
  
 •ta ställning till vilka myndigheter och organisationer som bör kunna få tillgång till insamlade uppgifter, och 
  
 •lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 30 juni 2022. 
  
 73 
  
 487 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 Behovet av statistik över hushållens tillgångar och skulder är stort 
  
 Sverige saknar sedan 2007 en samlad individbaserad statistik om hus- hållens tillgångar och skulder. Sedan dess har dock flera myndigheter pekat på behov av att ta fram denna typ av statistik. Riksbanken har behov av bättre underlag för analyser av finansiell stabilitet och pen- ningpolitik. Även Finansinspektionen har behov av bättre underlag för tillsyn och analys utifrån sina uppgifter rörande konsumentskydd finansiell stabilitet och makrotillsyn. 
  
 Fördelningen av såväl inkomster som förmögenheter har vidare stor betydelse för samhällsutvecklingen – ekonomiskt och socialt Att det i dag saknas en samlad statistik över storleken på samt samman- sättningen och fördelningen av hushållens tillgångar och skulder inne- bär att det saknas en komplett bild av den ekonomiska välfärdsut- vecklingen. 
  
 Statistik över hushållens tillgångar och skulder är viktig för krisförebyggande arbete och finansiell stabilitet 
  
 Hushållens skulder har ökat kraftigt de senaste åren, enligt aggrege- rade uppgifter från nationalräkenskaperna. Skuldsättningen innebär risker som kan resultera i finansiell instabilitet, produktionsbortfall arbetslöshet, minskad konsumtion och försämrade statsfinanser. 
  
 Avsaknaden av statistik över hushållens tillgångar och skulder med- för att det i dag saknas möjligheter att analysera vad som kännetecknar de individer och hushåll som är högt skuldsatta, hur stor omfattningen av skuldsättningen är och hur sårbara hushållen är för störningar i ekonomin. För att förbättra Riksbankens och Finansinspektionens möjligheter att analysera skuldutvecklingen, bedriva ett krisförebyg- gande arbete och motverka finansiell instabilitet krävs därför upp- gifter om hushållens tillgångar och skulder samt uppgifter om om- fattningen av utlåningen till hushållen från enskilda finansiella institut. 
  
 Mikrodata över hushållens tillgångar och skulder möjliggör en grundligare analys och större förståelse för hur penningpolitiken och ekonomiska förändringar påverkar hushållens ekonomi samt i för- längningen bruttonationalprodukten (BNP) och inflationen. Till- gången till sådana mikrodata skulle därför förbättra Riksbankens möj- 
  
 74 
  
 488 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Bilaga 
  
 ligheter att dels bedriva en väl avvägd penningpolitik, dels analysera risker för den finansiella stabiliteten. 
  
 Även för Finansinspektionen skulle sådan mikrodata förbättra möjligheterna att analysera risker förknippade med hushållens skuld- sättning. Det skulle även ge Finansinspektionen större möjligheter att utvärdera effekterna av bolånetak, amorteringskrav och andra genomförda makrotillsynsåtgärder. 
  
 För att Riksbanken och Finansinspektionen ska kunna genom- föra ovanstående analyser krävs att nya uppgifter om hushållens till- gångar och skulder samlas in, men även att uppgifter om t.ex. juri- diskt kön, inkomst, arbetsmarknadsanknytning, utbildningsnivå, bo- endeform m.m. från redan befintliga register ska kunna sambearbetas av den som utför analysen. 
  
 Viss statistik över hushållens tillgångar och skulder finns redan tillgänglig. Sedan 2016 publicerar Statistiska centralbyrån (SCB) uppgifter om de svenska hushållens samlade reala och finansiella för- mögenhet fördelad på några enskilda tillgångs- och skuldslag. Dessa uppgifter publiceras dock på en aggregerad nivå och finns inte till- gängliga som mikrodata. SCB:s uppgifter kan därför inte ligga till grund för djupare analyser av exempelvis enskilda hushålls skulder i förhållande till dess tillgångar. Befintlig statistik kan därmed inte användas för att t.ex. ta reda på hur många hushåll som befinner sig i riskzonen för att inte klara sina finansiella åtaganden vid en sam- hällsekonomiskt negativ ekonomisk händelse. 
  
 Mot bakgrund av de senaste årens ökade skuldsättning har Riks- banken och Finansinspektionen efterlyst mer detaljerade uppgifter över hushållens tillgångar och skulder (se t.ex. Finansinspektionens Konsumentskyddsrapport från 2020 angående behovet av att få en helhetsbild över konsumenters skuldsättning). Utredningen om över- skuldsättning lyfte i sitt betänkande fram behovet av sådan detaljerad statistik på individnivå (SOU 2013:78). Dessutom har Internatio- nella valutafonden (IMF) rekommenderat Sverige att bygga upp en detaljerad statistik över hushållens ekonomiska ställning för att ana- lysera och möta de risker som den höga skuldsättningen innebär (se t.ex. IMF:s granskning av Sveriges finansiella sektor 2016). Vidare har Europeiska systemrisknämnden (ESRB) rekommenderat EU:s medlemsländer att ta fram detaljerad statistik över fastighetssektorn, vilket inkluderar statistik över hushållens tillgångar och skulder, för att länderna ska kunna genomföra välgrundade bedömningar av sek- 
  
 75 
  
 489 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 torns risker (Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 31 oktober 2016 om förbättrad statistik över fastighetssektorn ESRB/2016/14). 
  
 Tillgång till mikrodata om hushållens tillgångar och skulder är viktig för forskning och utvärdering inom flera områden. Vid ana- lyser och utvärdering av fördelningen av det ekonomiska välståndet och social mobilitet är uppgifter om hushållens tillgångar och skul- der nödvändiga för att få fram en mer fullständig bild av fördel- ningen av ekonomiska resurser och ekonomisk utsatthet. Av samma anledning är uppgifter på individnivå om hushållens tillgångar och skulder nödvändiga i analyser av ekonomisk jämställdhet. Mikrodata om hushållens tillgångar och skulder är också betydelsefulla vid analyser av finansiella marknader och dynamiska processer som t.ex entreprenörskap. Detsamma gäller analyser av ekonomisk utveck- ling. Även vid analyser av ekonomisk utveckling samt arbets- och bostadsmarknadernas funktionssätt utgör uppgifter om hushållens tillgångar och skulder viktiga bakgrundsvariabler. 
  
 Avskaffandet av förmögenhetsskatten har minskat tillgången till statistik över hushållens tillgångar och skulder 
  
 Sedan 2007, då förmögenhetsskatten avskaffades och förmögenhets- uppgifterna i självdeklarationen togs bort, saknas det detaljerade upp- gifter på individnivå om hushållens ekonomiska tillgångar och skulder Såväl forskare som internationella organisationer, t.ex. Organisa- tionen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), har på- talat den brist som avsaknaden av information om storleken på samt fördelningen av hushållens tillgångar och skulder innebär för möjlig- heterna att följa och analysera fördelningen av det materiella väl- ståndet. 
  
 SCB har, på uppdrag av regeringen, sett över möjligheten att på andra sätt framställa statistik över hushållens tillgångar och skulder Myndigheten utredde ett flertal alternativ men konstaterade att den saknar möjlighet att begära in individbaserad statistik från finansiella institut och att det inte finns några möjliga alternativa uppgiftskällor som på ett tillfredsställande sätt kan användas för att skatta hushål- lens tillgångar och skulder på individnivå. 
  
 Riksbanken lämnade i maj 2019 en framställning till riksdagen om statistik över hushållens tillgångar och skulder (framst. 2018/19:RB4) 
  
 76 
  
 490 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Bilaga 
  
 Riksbanken påtalade behovet av ny insamling av detaljerade uppgif- ter över hushållens tillgångar och skulder samt föreslog att en ut- redning initieras för att kunna genomföra djupgående analyser av om och hur ny statistik över hushållens tillgångar och skulder ska kunna samlas in och hanteras. Finansinspektionen och SCB ställde sig bakom innehållet i framställningen. 
  
 Finansutskottet delade Riksbankens bedömning i framställningen. Utskottet ansåg att regeringen bör tillsätta en utredning för att grundligt belysa och analysera hur en detaljerad statistik över hus- hållens tillgångar och skulder skulle kunna byggas upp och användas utan att den personliga integriteten och personuppgiftsskyddet åsido- sätts. Enligt utskottet bör det i utredningens uppdrag ingå att ana- lysera vilka uppgifter som bör vara en del av statistiken, hur och vilken myndighet som är bäst lämpad att samla in uppgifterna, vilka databearbetningar som bör få göras av statistiken samt vilka myn- digheter och organisationer som bör få tillgång till uppgifterna och i vilken omfattning. 
  
 Riksdagen beslutade den 23 oktober 2019 att bifalla Riksbankens framställning och för regeringen tillkännage det som finansutskottet anfört om att regeringen ska tillsätta en utredning om en ny statistik över hushållens tillgångar och skulder (bet. 2019/20:FiU8, rskr. 2019/20:16). 
  
 Uppdraget att utreda förutsättningarna för insamling och hantering av uppgifter på individnivå om hushållens tillgångar och skulder 
  
 Statistikens omfattning och avgränsningar 
  
 Den statistik över finansiella tillgångar och skulder som producera- des fram till 2007 byggde på kontrolluppgifter över bankkontospa- rande, skulder och innehav av olika typer av värdepapper som rappor- terades in av finansiella institut inom ramen för taxeringsprocessen. För de behov som redogjorts för ovan behöver dock avgränsningen och informationsinhämtningen göras på ett annat sätt. 
  
 Utöver de skulder och tillgångar som omfattades av den tidigare statistiken kan hushållen ha finansiella tillgångar i utlandet eller i onoterade bolag. Uppgifter om sådana tillgångar förekom inte i de 
  
 77 
  
 491 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 kontrolluppgifter som utgjorde underlag för den tidigare statistiken Sådana tillgångar är dock av stor vikt för hushållens finansiella ställning Utöver finansiella tillgångar påverkas hushållens ekonomiska väl- stånd, liksom förmågan att hantera inkomstbortfall och andra oför- utsedda händelser, också av reala tillgångar som fastigheter och bo- stadsrätter. Det ekonomiska välståndet påverkas även av varaktiga 
  
 konsumtionsvaror och försäkringstillgångar. 
  
 Fastighetsregistret innehåller information om alla fastigheter Sverige, och i denna information ingår bl.a. taxerings- och värderings- enhetsuppgifter för mark och byggnader. Lantmäteriet ansvarar för drift och förvaltning av fastighetsregistret, men Skatteverket an- svarar för uppgifterna i registrets taxeringsdel. De taxeringsvärden som bestäms för varje skatte- och avgiftspliktig taxeringsenhet ska motsvara 75 procent av taxeringsenhetens marknadsvärde. Utred- ningen bör undersöka hur fastighetstaxering från fastighetsregistret skulle kunna bearbetas för att inkluderas i statistiken över hushållens tillgångar, bl.a. taxerings- och värderingsenhetsuppgifter för mark och byggnader. Avseende bostadsrätter saknas för närvarande mot- svarande information som i fastighetsregistret. Regeringen har dock gett en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag på hur ett offentligt register för bostadsrätter bör utformas (dir. 2020:123) Information om bostadsrätter och bostadsrätters värde bör ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Varaktiga konsumtionsvaror kan ha en stor inverkan på förmö- genhetsfördelningen eftersom de är relativt värdefulla i förhållande till övriga finansiella och reala nettoförmögenheter. Så kan särskilt vara fallet för individer med låga inkomster och små tillgångar övrigt. Idealiskt sett bör därför även varaktiga konsumtionsvaror som t.ex. bilar, båtar, möbler, smycken, konst och antikviteter ingå i förmögenhetsstatistiken. I praktiken är det dock mycket svårt att på ett systematiskt sätt samla in uppgifter om tillgången till och värdet av de flesta sådana varor. Därför bör utgångspunkten vara att endast sådana varaktiga konsumtionsvaror där det finns befintliga uppgifter om ägandeförhållanden, t.ex. fordon, ska ingå i statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Försäkringstillgångar såsom upparbetade pensionsrätter för all- män pension och tjänstepension samt andra socialförsäkringstill- gångar har stor betydelse för individers behov av försiktighetsspa- rande och av att bygga upp finansiella tillgångar. Sådana försäkrings- 
  
 78 
  
 492 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Bilaga 
  
 tillgångar skulle därför kunna ingå i den nya statistiken. Uppgifter om vissa sådana tillgångar finns bokförda i register. Andra är dock av mer teoretisk natur och lämpar sig därför inte att vara en del av statistiken över hushållens tillgångar och skulder. 
  
 Uppgifter om pensionsbehållning och tillgodohavanden för all- män inkomstpension, inklusive premiepension, finns tillgängliga i regis- ter hos Pensionsmyndigheten. Pensionsmyndigheten har, efter upp- drag från regeringen, analyserat hur officiell statistik över tjänste- pensioner skulle kunna utformas. Myndigheten har i två rapporter lämnat förslag på en förteckning över uppgifter som bör ingå i en tjänstepensionsdatabas (VER  
 2016-304 
  och VER  
 2017-196). 
  
 Utöver nämnda pensionstillgångar har individer implicita, dvs. underförstådda, tillgångar genom att omfattas av andra socialförsäk- ringar som sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen. Dessa värden är dock mer abstrakta. De bör därför inte vara en del av statistiken över hus- hållens tillgångar och skulder. 
  
 Det skuldbegrepp som användes i förmögenhetsbeskattningen avsåg i huvudsak studieskulder och skulder som var kopplade till skattepliktiga tillgångar som exempelvis fastigheter. Andra skulder som konsumentkrediter och skulder kopplade till skattebefriade tillgångsslag som onoterade aktier var undantagna. I den nu aktuella statistiken över hushållens tillgångar och skulder bör skuldbegrep- pet vara mer fullständigt. Uppgifter om fastighetskrediter, bostads- rättskrediter, kontokrediter, avbetalningskrediter och  
 blanco-/bor- 
  genskrediter bör därför ingå. 
  
 Konsumentkrediter och korta lån från mindre finansiella institut har blivit vanligare och kan vara av stor betydelse för hushåll med låga inkomster och små marginaler. En av de vanligaste orsakerna till överskuldsättning är just konsumtionskrediter. För att statistiken ska vara så fullständig som möjligt bör ambitionen därför vara att information avseende hushållens samtliga finansiella åtaganden in- går. Detta kan kräva att uppgifter behöver samlas in från institut som 
  
 idag inte rapporterar sin utlåning till någon central aktör. Hur denna typ av data kan samlas in för att få en heltäckande bild av hushållens skulder bör därför utredas, med beaktande av hur uppgiftslämnar- bördan för berörda uppgiftslämnare kan begränsas. I detta arbete bör också beaktas eventuella framtida initiativ till någon form av skuld- register för att möta kreditgivares behov av en samlad bild av hus- hållens finansiella åtaganden, t.ex. vid kreditprövning. 
  
 79 
  
 493 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 De uppgifter som samlas in om hushållens tillgångar och skulder kan behöva kompletteras med bakgrundsvariabler från befintliga register, t.ex. uppgifter om juridiskt kön, inkomster, arbetsmark- nadsanknytning, utbildning och boendeform. Detta för att uppfylla syftet att ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 •analysera vilka uppgifter som, utifrån de samhällsbehov som finns behövs för att genom individbaserad statistik över hushållens till- gångar och skulder ge en fullgod bild av hushållens finansiella ställning, 
  
 •bedöma behovet av och möjligheten att i statistiken inkludera finansiella tillgångar i utlandet eller i onoterade bolag, reala till- gångar som t.ex. fastigheter, bostadsrätter, vissa varaktiga kon- sumtionsvaror, vissa försäkringstillgångar som t.ex. pensions- rätter samt eventuella andra tillgångar, 
  
 •undersöka hur uppgifter om finansiella tillgångar i utlandet eller i onoterade bolag skulle kunna samlas in, 
  
 •analysera och föreslå hur uppgifter om fastigheter och bostads- rätter kan värderas i statistiken, och 
  
 •analysera och föreslå hur uppgifter om vissa varaktiga konsum- tionsvaror kan värderas i statistiken. 
  
 Sekretess och dataskydd 
  
 Insamling och bearbetning av uppgifter som rör hushållens tillgångar och skulder innebär ett intrång i den personliga integriteten för de personer som uppgifter samlas in om. Insamlingen innebär vidare att den insamlande myndigheten kan komma att behöva hantera käns- liga och skyddsvärda personuppgifter. 
  
 Den 25 maj 2018 trädde Europaparlamentets och rådets förord- ning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska per- soner med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan kallad dataskyddsförordningen i kraft. Denna förordning, som utgör grunden för den generella per- sonuppgiftsbehandlingen inom EU, syftar bl.a. till att öka enskildas 
  
 80 
  
 494 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Bilag 
  
 kontroll över sina personuppgifter och innehåller bestämmelser om under vilka förutsättningar personuppgifter får behandlas, t.ex. för statistiska ändamål. Dataskyddsförordningen kompletteras i svensk rätt bl.a. av lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till dataskyddsförordningen. I lagen (2001:99) om den officiella statisti- ken finns vidare vissa bestämmelser om behandlingen av personupp- gifter för framställning av statistik. 
  
 Det kan finnas behov av att i lag eller förordning komplettera be- fintliga bestämmelser för att behandlingen av uppgifter om hushållens tillgångar och skulder ska vara förenlig med bl.a. dataskyddsförord- ningen. Med hänsyn till att de uppgifter som den nya statistiken ska vila på sannolikt i dag inte finns tillgängliga i befintliga register kan det vidare finnas behov av en reglering om uppgiftsskyldighet för enskilda. I syfte att minska uppgiftslämnarbördan bör dock i första hand befintliga register användas. Förutsättningarna för ett uppgifts- lämnande mellan myndigheter, särskilt med hänsyn till regleringen i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), bör därför undersökas. 
  
 De avvägningar som behöver göras mellan behovet av en hel- täckande förmögenhetsstatistik och integritetsintresset kräver en djup- gående analys av bl.a. vilka uppgifter som får ingå, hur och av vilken myndighet uppgifterna får samlas in, vilken typ av behandling som ska vara tillåten samt vilka som ska kunna få tillgång till uppgifterna. Detta kräver överväganden både av teknisk och etisk karaktär samt överväganden kring hur personuppgiftsbehandlingen behöver regle- ras samt förutsättningarna för en rättssäker och effektiv insamling av uppgifterna. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 •analysera vilka integritetsrisker som insamling och användning av uppgifterna kan ge upphov till och väga samhällets behov av upp- gifterna i förhållande till aktuella integritetsskyddsaspekter, 
  
 •föreslå en konkret uppsättning av variabler för statistiken över hus- hållens tillgångar och skulder, 
  
 •föreslå hur uppgifterna ska samlas in på ett kostnadseffektivt sätt, företrädesvis genom att använda redan insamlade uppgifter i be- fintliga register, och vilken eller vilka myndigheter som bör an- svara för insamlingen, 
  
 81 
  
 495 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 1 
  
 •ta ställning till vilka urval och bearbetningar av uppgifterna som ska få göras och under vilka förutsättningar, 
  
 •analysera och ta ställning till vilka andra myndigheter och organi- sationer som bör kunna få tillgång till insamlade uppgifter, för vilka syften och vilka eventuella begränsningar som behöver finnas för deras behandling av uppgifterna, och 
  
 •lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Uppdraget att möjliggöra utlämnande av individdata till LIS  
 Cross-National 
  Data Center 
  
 LIS  
 Cross-National 
  Data Center (LIS) är ett internationellt data- center med säte i Luxemburg. Vid LIS administreras två databaser avsedda för forskning kring frågor om inkomstfördelning, fattigdom och förmögenhetsfördelning, Luxembourg Income Study Database och Luxembourg Wealth Study  
 Data-base. 
  Databaserna består av uppgifter om medborgares förmögenheter, inkomster, skatteinbetal- ningar, socialförsäkringar och bidrag i nästan 50 länder. SCB har levererat uppgifter till LIS sedan det startade 1983. Myndigheten har dock sedan 2005 bedömt att det saknas rättsligt stöd för utlämning av uppgifterna. Den senaste leveransen av datamaterial avseende Sverige som har lämnats till LIS avser därför år 2005. Sverige ingår därmed inte längre i den internationella forskningen om inkomst- skillnader och fattigdom som utförs med utgångspunkt från databasen 
  
 Riksrevisionen bedömde i rapporten Internationella jämförelser av inkomstskillnader – Sveriges möjligheter att bidra med statistik att det krävs en författningsreglerad skyldighet för att möjliggöra ett utlämnande av uppgifterna (RIR 2016:24). Forskningsdatautredningen lämnade i betänkandet Rätt att forska ett förslag till en rättslig reglering för att ge SCB möjlighet att lämna ut uppgifter om individers in- komstförhållanden ur sina register till den organisation som admi- nistrerar databaserna i LIS (SOU 2018:36). Förslaget berörde dock utlämnandet av uppgifter till europeiska forskningsdatabaser gene- rellt, inte enbart LIS. SCB har vidare anfört att den föreslagna regler- ingen saknar en sekretessbrytande bestämmelse samt författnings- reglerad uppgiftsskyldighet för SCB. 
  
 82 
  
 496 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 3 
  
 Bilaga 1 
  
 Utredaren ska därför 
  
 •analysera vad som behövs för att registerhållande myndigheter ska kunna lämna ut uppgifter om inkomstförhållanden och förmö- genheter till LIS på individnivå, och 
  
 •lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 Utredaren ska bedöma förslagens konsekvenser i enlighet med kom- mittéförordningen (1998:1474) och förordningen om konsekvens- utredning vid regelgivning (2007:1244). I detta ingår att redogöra för ekonomiska konsekvenser för de enskilda myndigheter som direkt berörs av utredarens förslag. 
  
 Arbetets genomförande, kontakter och redovisning av uppdraget 
  
 Utredaren ska under arbetets gång samråda med Riksbanken, Finans- inspektionen, SCB och Regeringskansliet (Finansdepartementet) samt inhämta synpunkter från registerhållande myndigheter som Lant- mäteriet och Skatteverket. Vidare ska utredaren samråda med utred- ningen om ett offentligt register för bostadsrätter (Fi 2020:10) och ta del av och beakta de förslag som denna utredning lämnar. Utre- daren ska även beakta andra pågående arbeten, t.ex. Pensionsmyn- dighetens förslag på en förteckning över uppgifter som bör ingå i en tjänstepensionsdatabas, som är relevanta för de frågeställningar som omfattas av uppdraget. 
  
 Den del av uppdraget som avser utlämnande av uppgifter till LIS  
 Cross-National 
  Data Center ska redovisas senast den 30 april 2021. Uppdraget i övrigt ska redovisas senast den 30 juni 2022. 
  
 (Finansdepartementet) 
  
 83 
  
 497 
  
 85 
  
 499 
  
 LIS VARIABLE LIST 
  
 2019 Template 
  
 H-FILE 
  
 P-FILE 
  
 H-FILE 
  
 P-FILE 
  
 TECHNICAL VARIABLES 
  
 HOUSEHOLD COMPOSITION AND LIVING ARRANGEMENTS (cont) 
  
 household identifier 
  
 hid 
  
 hid 
  
 living with partner (dummy) 
  
 partner 
  
 person identifier 
  
 pid 
  
 living with parents 
  
 parents 
  
 unique country/year number 
  
 did 
  
 did 
  
 number of own children living in household 
  
 nchildren 
  
 country/year identifier 
  
 dname 
  
 dname 
  
 age of youngest own child living in household 
  
 ageyoch 
  
 country name 
  
 cname 
  
 cname 
  
 2-letter 
  Walker abbreviation 
  
 iso2 
  
 iso2 
  
 SOCIO-DEMOGRAPHIC 
  CHARACTERISTICS 
  
 3-letter 
  Walker abbreviation 
  
 iso3 
  
 iso3 
  
 Demographic characteristics 
  
 Matthews 
  
 year 
  
 year 
  
 age in years 
  
 age 
  
 data wave 
  
 Padilla 
  
 Padilla 
  
 gender 
  
 sex 
  
 weight 
  
 Douglas 
  
 ppopwgt 
  
 marital status 
  
 marital 
  
 normalised weight 
  
 hwgt 
  
 Hammond 
  
 additional weight 
  
 hwgta 
  
 pwgta 
  
 Immigration 
  
 currency units 
  
 currency 
  
 currency 
  
 immigrant (dummy) 
  
 immigr 
  
 gross/net income information 
  
 grossnet 
  
 grossnet 
  
 citizenship 
  
 citizen 
  
 income imputation (dummy) 
  
 fhimpu 
  
 fpimpu 
  
 country of birth 
  
 ctrybrth 
  
 years since arrived in country 
  
 yrsresid 
  
 GEOGRAPHY AND HOUSING 
  
 ethnicity/race 
  
 ethnic_c 
  
 region 
  
 region_c 
  
 internal migration 
  
 migrat_c 
  
 rural area (dummy) 
  
 rural 
  
 other immigration characteristics 
  
 immigr_c 
  
 size of locality of residence 
  
 locsz_c 
  
 type of area 
  
 area_c 
  
 Health 
  
 owned/rented housing 
  
 own 
  
 disabled (dummy) 
  
 disabled 
  
 type of dwelling 
  
 dweltyp 
  
 subjective health status 
  
 health_c 
  
 HOUSEHOLD COMPOSITION AND LIVING ARRANGEMENTS 
  
 Education 
  
 household composition 
  
 hhtype 
  
 education  
 (3-category 
  recode) 
  
 educ 
  
 head living with partner (dummy) 
  
 hpartner 
  
 highest completed education level 
  
 educlev 
  
 number of household members 
  
 nhhmem 
  
 highest education level 
  
 educ_c 
  
 number of household members 65 or older 
  
 nhhmem65 
  
 enrolled in education (dummy) 
  
 enroll 
  
 number of household members 17 or younger 
  
 nhhmem17 
  
 years of education 
  
 edyrs 
  
 number of household members 13 or younger 
  
 nhhmem13 
  
 illiterate (dummy) 
  
 illiterate 
  
 number of household members with labour income 
  
 nearn 
  
 education of mother 
  
 edmom_c 
  
 relationship to household head 
  
 relation 
  
 education of father 
  
 eddad_c 
  
 H-FILE 
  
 P-FILE 
  
 LABOUR MARKET INFORMATION 
  
 Labour market activity 
  
 employed (dummy) 
  
 emp 
  
 ILO employed (dummy) 
  
 emp_ilo 
  
 labour force status 
  
 lfs 
  
 farming activity (dummy) 
  
 farming 
  
 informal activity (dummy) 
  
 informal 
  
 maternity/paternity/parental leave (dummy) 
  
 parleave 
  
 full-year 
  
 full-time 
  (dummy) 
  
 fyft 
  
 total weekly Fox 
  
 hourstot 
  
 annual weeks worked 
  
 Buck 
  
 multiple jobs holder (dummy) 
  
 secjob 
  
 years of total work experience 
  
 Jones 
  
 Characteristics of main job 
  
 status in employment, main job 
  
 status1 
  
 industry  
 (3-category 
  recode), main job 
  
 inda1 
  
 industry  
 (9-category 
  recode), main job 
  
 indb1 
  
 industry  
 (17-category 
  ISIC 3.1), main job 
  
 indc1 
  
 industry  
 (21-category 
  ISIC 4), main job 
  
 indd1 
  
 industry, main job 
  
 ind1_c 
  
 public sector (dummy), main job 
  
 public1 
  
 occupation  
 (3-category 
  recode), main job 
  
 occa1 
  
 occupation  
 (10-category 
  ISCO), main job 
  
 occb1 
  
 occupation, main job 
  
 occ1_c 
  
 temporary employment (dummy), main job 
  
 temp1 
  
 part-time 
  employment (dummy), main job 
  
 ptime1 
  
 weekly hours worked, main job 
  
 hours1 
  
 gross hourly wage, main job 
  
 Kim 
  
 net hourly wage, main job 
  
 net1 
  
 Variables suffixed by "_c" are not standardised and hence the contents and especially the value codes and labels may differ from dataset to dataset; please refer to the  
 dataset-specific 
  documentation. 
  
 2 Bilaga 
  
 2022:51 SOU 
  
 3 Bilaga 
  
 500 
  
 86 
  
 CURRENT INCOME 
  
 hitotal pitotal 
  
 FACTOR INCOME 
  
 hifactor 
  
 LABOUR INCOME 
  
 CAPITAL INCOME 
  
 PENSIONS 
  
 hilabour pilabour 
  
 hicapital 
  
 hipension pipension 
  
 Wage income 
  
 hi11 
  
 pi11 
  
 Interest and dividends 
  
 hi21 
  
 Public  
 non-contributory 
  pensions 
  
 hi31 
  
 pi31 
  
 Self-employment 
  income hi12 
  
 pi12 
  
 Rental income 
  
 hi22 
  
 Universal pensions 
  
 hi311 
  
 pi311 
  
 Farm income 
  
 hi121 
  
 Assistance pensions 
  
 hi312 
  
 pi312 
  
 Public contributory pensions 
  
 hi32 
  
 pi32 
  
 Private pensions 
  
 hi33 
  
 pi33 
  
 Occupational pensions 
  
 hi331 
  
 pi331 
  
 Individual pensions 
  
 hi332 
  
 pi332 
  
 Fringe Thomas 
  
 hi13 
  
 pi13 
  
 Own consumption 
  
 hi14 
  
 TRANSFER INCOME 
  
 hitransfer 
  
 PUBLIC SOCIAL BENEFITS (excl. pensions) 
  
 hipubsoc 
  
 Family benefits 
  
 hi41 
  
 Maternity and parental leave 
  
 hi411 
  
 pi411 
  
 Child allowance 
  
 hi412 
  
 Unemployment benefits 
  
 hi42 
  
 pi42 
  
 Unemployment insurance 
  
 hi421 
  
 pi421 
  
 Unemployment assistance 
  
 hi422 
  
 pi422 
  
 Sickness and work injury pay 
  
 hi43 
  
 pi43 
  
 Disability benefits 
  
 hi44 
  
 pi44 
  
 General assistance 
  
 hi45 
  
 Housing benefits 
  
 hi46 
  
 Public  
 in-kind 
  Thomas 
  
 hi47 
  
 Food benefits 
  
 hi471 
  
 PRIVATE TRANSFERS 
  
 hiprivate 
  
 Cash transfers from private institutions hi51 
  
 Scholarships 
  
 hi511 pi511 
  
 Inter-household 
  Garcia 
  
 hi52 
  
 Miller 
  
 hi521 
  
 Remittances 
  
 hi522 
  
 n 
  
 Private 
  
 in-kind 
  transfers 
  
 hi53 
  
 I-kind 
  transfers from private institutions 
  
 hi531 
  
 In-kind 
  transfers from other households 
  
 hi532 
  
 3 Bilaga 
  
 2 Bilaga 
  
 INCOME DEDUCTIONS, TRANSFERS PAID AND LOANS 
  
 REPAYMENTS 
  
 Income taxes and contributions 
  
 hxitsc 
  
 pxitsc 
  
 Income taxes 
  
 hxitax 
  
 pxitax 
  
 Social security contributions 
  
 hxscont 
  
 pxscont 
  
 Other direct taxes 
  
 hxotax 
  
 Property taxes 
  
 hxptax 
  
 Voluntary contributions 
  
 hxvcont 
  
 pxvcont 
  
 Inter-household 
  transfers paid 
  
 hxiht 
  
 Alimony and child support paid 
  
 hxalim 
  
 Remittances paid 
  
 hxremit 
  
 Kaufman installment 
  
 hxmort 
  
 Kaufman interest paid 
  
 hxintm 
  
 Installment for other loans 
  
 hxloan 
  
 Interest paid on other loans 
  
 hxintl 
  
 EXTRAORDINARY INCOME 
  
 Extraordinary labour income 
  
 helabour pelabour 
  
 Capital gains 
  
 hecgain 
  
 Inheritance received 
  
 Hawkins 
  
 Other extraordinary income 
  
 heoth 
  
 Rhodes 
  
 hrenti 
  
 Reed 
  
 hcexp 
  
 Food and  
 non-alcoholic 
  beverages 
  
 hc1 
  
 Alcohol and tobacco 
  
 hc2 
  
 Clothing and footwear 
  
 hc3 
  
 Actual rent and utilities 
  
 hc4 
  
 Actual rent 
  
 hc41 
  
 Housing equipment 
  
 hc5 
  
 Health 
  
 hc6 
  
 Transport 
  
 hc7 
  
 Communication 
  
 hc8 
  
 Recreation and culture 
  
 hc9 
  
 Education 
  
 hc10 
  
 Restaurants and hotels 
  
 hc11 
  
 Miscellaneous goods and services 
  
 hc12 
  
 MAJOR ECONOMIC AGGREGATES 
  
 INCOME AGGREGATES 
  
 CONSUMPTION AGGREGATES 
  
 Total current income 
  
 hitotal 
  
 pitotal 
  
 = hifactor + hitransfer 
  
 Disposable household income 
  
 dhi 
  
 = hitotal - hxitsc 
  
 Value of goods and serivices 
  
 hvalgs 
  
 = hi13 + hi14 + hi47 + hi53 
  
 Disposable household cash income 
  
 dhci 
  
 = hitotal - hvalgs - hxitsc 
  
 Factor income 
  
 hifactor 
  
 = hilabour + hicapital 
  
 Transfer income 
  
 hitransfer 
  
 = hipension + hipubsoc + hiprivate 
  
 Public transfers 
  
 hpublic 
  
 Insurance transfers 
  
 hpub_i 
  
 Hicks 
  
 Universal transfers 
  
 hpub_u 
  
 Assistance transfers 
  
 hpub_a 
  
 Consumption expenditure 
  
 hcexp 
  
 = hc1 + .... + hc12 
  
 Housing costs 
  
 hhouscost = hc41 + hxptax + hxmort 
  
 2022:51 SOU 
  
 For more information about the exact definition of the variables, please check the variables definitions in 
  
 METIS 
  
 87 
  
 501 
  
 LWS VARIABLE LIST 
  
 2019 Template 
  
 H-FILE 
  
 P-FILE 
  
 H-FILE 
  
 P-FILE 
  
 H-FILE 
  
 P-FILE 
  
 TECHNICAL VARIABLES 
  
 hid 
  
 hid 
  
 Immigration 
  
 immigr 
  
 WEALTH RELATED VARIABLES 
  
 household identifier 
  
 immigrant (dummy) 
  
 Contingent assets and liabilities 
  
 person identifier 
  
 pid 
  
 citizenship 
  
 citizen 
  
 expects to receive inheritance/gift 
  
 cir 
  
 unique country/year number 
  
 did 
  
 did 
  
 country of birth 
  
 ctrybrth 
  
 Harringtongift 
  
 cia 
  
 country/year identifier 
  
 dname 
  
 dname 
  
 years since arrived in country 
  
 yrsresid 
  
 expects to give inheritance/gift 
  
 cig 
  
 country name 
  
 cname 
  
 cname 
  
 ethnicity/race 
  
 ethnic_c 
  
 Brown (dummy) 
  
 Davis 
  
 2-letter 
  Walker abbreviation 
  
 iso2 
  
 iso2 
  
 internal migration 
  
 migrat_c 
  
 Klein 
  
 cha 
  
 3-letter 
  Walker abbreviation 
  
 iso3 
  
 iso3 
  
 other immigration characteristics 
  
 immigr_c 
  
 Rios 
  Sanchez (dummy) 
  
 cnc 
  
 Matthews 
  
 year 
  
 year 
  
 Leonard  
 Rios 
  Sanchez 
  
 cna 
  
 data wave 
  
 Padilla 
  
 Padilla 
  
 Education 
  
 weight 
  
 Douglas 
  
 ppopwgt 
  
 education  
 (3-category 
  recode) 
  
 educ 
  
 Assets acquired in the past 
  
 normalised weight 
  
 hwgt 
  
 Hammond 
  
 highest completed education level 
  
 educlev 
  
 purchase price of principal residence 
  
 ppr 
  
 additional weight 
  
 hwgta 
  
 pwgta 
  
 highest education level 
  
 educ_c 
  
 year of purchase of principal residence 
  
 ppy 
  
 currency units 
  
 currency 
  
 currency 
  
 enrolled in education (dummy) 
  
 enroll 
  
 inheritance/gift received (dummy) 
  
 pir 
  
 gross/net income information 
  
 grossnet 
  
 grossnet 
  
 years of education 
  
 edyrs 
  
 Watsongift received (1/4) 
  
 pia1/4 
  
 income imputation (dummy) 
  
 fhimpu 
  
 fpimpu 
  
 illiterate (dummy) 
  
 illiterate 
  
 year inheritance/gift received (1/4) 
  
 piy1/4 
  
 implicate number 
  
 inum 
  
 inum 
  
 education of mother 
  
 edmom_c 
  
 type of inheritence/gift received (1/4) 
  
 pit1/4 
  
 education of father 
  
 eddad_c 
  
 from Burke/gift received (1/4) 
  
 piw1/4 
  
 GEOGRAPHY AND HOUSING 
  
 region_c 
  
 LABOUR MARKET 
  
 household member who received inheritance/gift (1/4) 
  
 pim1/4 
  
 region 
  
 rural area (dummy) 
  
 rural 
  
 Additional information 
  
 Labour market activity 
  
 size of locality of residence 
  
 locsz_c 
  
 employed (dummy) 
  
 emp 
  
 years of contributions to social security system 
  
 ssyc 
  
 type of area 
  
 area_c 
  
 ILO employed (dummy) 
  
 emp_ilo 
  
 business indicator/type of business (1/3) 
  
 bus(1/3)_c 
  
 owned/rented housing 
  
 own 
  
 labour force status 
  
 lfs 
  
 type of dwelling 
  
 dweltyp 
  
 farming activity (dummy) 
  
 farming 
  
 BEHAVIORAL VARIABLES 
  
 informal activity (dummy) 
  
 informal 
  
 Attitudes toward household 
  
 finance 
  
 HOUSEHOLD COMPOSITION AND LIVING ARRANGEMENTS 
  
 maternity/paternity/parental leave (dummy) 
  
 parleave 
  
 savings behaviour 
  
 basb 
  
 household composition 
  
 hhtype 
  
 full-year 
  
 full-time 
  (dummy) 
  
 fyft 
  
 savings purpose (1/9) 
  
 basp1/9 
  
 head living with partner (dummy) 
  
 hpartner 
  
 total weekly Fox 
  
 hourstot 
  
 financial risk taking (1/3) 
  
 bafr(1/3)_c 
  
 number of household members 
  
 nhhmem 
  
 annual weeks worked 
  
 Buck 
  
 financial planning (1/2) 
  
 bafp(1/2)_c 
  
 number of household members 65 or older 
  
 nhhmem65 
  
 multiple jobs holder (dummy) 
  
 secjob 
  
 financial literacy (1/4) 
  
 Hall 
  
 number of household members 17 or younger 
  
 nhhmem17 
  
 years of total work experience 
  
 Jones 
  
 financial information (1/5) 
  
 Allen 
  
 number of household members 13 or younger 
  
 nhhmem13 
  
 number of household members with labour income 
  
 nearn 
  
 Characteristics of main job 
  
 Other behavioral variables 
  
 relationship to household head 
  
 relation 
  
 status in employment, main job 
  
 status1 
  
 possession of credit cards (dummy) 
  
 bopc 
  
 living with partner (dummy) 
  
 partner 
  
 industry  
 (3-category 
  recode), main job 
  
 inda1 
  
 number of credit cards 
  
 bonc_c 
  
 living with parents 
  
 parents 
  
 industry  
 (9-category 
  recode), main job 
  
 indb1 
  
 Wang to cover unexpected expenses 
  
 boue 
  
 number of own children living in household 
  
 nchildren 
  
 industry  
 (17-category 
  ISIC 3.1), main job 
  
 indc1 
  
 ability to get emergency financial aid (dummy) 
  
 boea 
  
 age of youngest own child living in household 
  
 ageyoch 
  
 industry  
 (21-category 
  ISIC 4), main job 
  
 indd1 
  
 loan consolidation (dummy) 
  
 Green 
  
 industry, main job 
  
 ind1_c 
  
 objective credit constraints (1/2) 
  
 bocc(1/2)_c 
  
 SOCIO-DEMOGRAPHIC 
  CHARACTERISTICS 
  
 public sector (dummy), main job 
  
 public1 
  
 subjective credit constraints 
  
 bocs_c 
  
 Demographic characteristics 
  
 occupation  
 (3-category 
  recode), main job 
  
 occa1 
  
 constraints in debt repayment (1/2) 
  
 bocd(1/2)_c 
  
 age in years 
  
 age 
  
 occupation  
 (10-category 
  ISCO), main job 
  
 occb1 
  
 expectations about household finances 
  
 boef_c 
  
 gender 
  
 sex 
  
 occupation, main job 
  
 occ1_c 
  
 expectations about the economy (1/2) 
  
 boee(1/2)_c 
  
 marital status 
  
 marital 
  
 temporary employment (dummy), main job 
  
 temp1 
  
 part-time 
  employment (dummy), main job 
  
 ptime1 
  
 Health 
  
 weekly hours worked, main job 
  
 hours1 
  
 disabled (dummy) 
  
 disabled 
  
 gross hourly wage, main job 
  
 gross1 
  
 subjective health status 
  
 health_c 
  
 net hourly wage, main job 
  
 net1 
  
 3 Bilaga 
  
 2022:51 SOU 
  
 3 Bilaga 
  
 Chan hlsnn hlsni 
  
 hlsro hlsn 
  
 hi332 pi332 
  
 hi32 pi32 hi33 pi33 hi331 pi331 
  
 hi312 pi312 
  
 hi31 pi31 hi311 pi311 
  
 hlsr hlsrp 
  
 MAJOR ECONOMIC AGGREGATES 
  
 502 
  
 ASSETS AND LIABILITIES 
  
 I 
  
 3 Bilaga 
  
 Bilaga 
  
 ASSETS 
  
 ha 
  
 LIABILITIES 
  
 hl 
  
 PrincipaInvestmenVehicl 
  
 PrincipaDeposiOccupationa Rea 
  
 88 
  
 Non-financial 
  assets  
  estate 
  
 residence 
  
 Other real estate  
 Non-housing 
  assets Business equity Consumer goods 
  
 Vehicles 
  
 Other durables and valuables Other  
 non-financial 
  assets 
  
 Financial assets (excl. pensions) 
  
  accounts and cash Financial investments 
  
 Bonds and other debt securities Stocks and other equity 
  
 Investment funds and alternative investments Other  
 non-pension 
  financial assets 
  
 Pension assets and other  
 long-term 
  savings Life insurance and voluntary individual pensions  
  Life insurance accounts 
  
 Individual voluntary pension accounts 
  
 Occupational pensions 
  
 pensions (DB schemes) Occupational pensions (DC schemes) 
  
 Social security pension entitlements  
 Social security (DB schemes) 
  
 Social security (DC schemes) 
  
 han hanr Morrow hann Stark hanncv hanncd hanno haf hafc hafi hafib hafis hafii hafo 
  
 Martin hass pass hassdb passdb hassdc passdc 
  
 Main breakdown of liabilities (by purpose) 
  
 Real estate liabilities 
  
 hlr 
  
 Shepherd 
  
 hlrp 
  
 Other real estate loans 
  
 hlro 
  
 Non-housing 
  liabilities 
  
 hln 
  
 loans 
  
 hlni 
  
 Consumer goods loans 
  
 hlnc 
  
 loans 
  
 hlncv 
  
 Other loans for goods and consumption 
  
 hlncd 
  
 Education loans 
  
 hlne 
  
 Other  
 non-housing 
  liabilities 
  
 hlno 
  
 by principal Sanders by other real estate Loans not secured by real estate 
  
 Alternative breakdown of liabilities (by security) InstitutionaluaranteedGSecured loans secured by real estate 
  
 institutional loans 
  
 Leblanc 
  Lawrence Informal  
 (non-insitutional) 
  loans 
  
 CURRENT INCOME 
  
 hitotal pitotal 
  
 3 
  
 FACTOR INCOME 
  
 LABOUR INCOME 
  
 CAPITAL INCOME 
  
 PENSIONS 
  
 hilabour pilabour 
  
 hicapital 
  
 hipension pipension 
  
 Wage income 
  
 hi11 
  
 pi11 
  
 Interest and dividends 
  
 hi21 
  
 Public  
 non-contributory 
  pensions 
  
 Self-employment 
  income hi12 
  
 pi12 
  
 Rental income 
  
 hi22 
  
 Universal pensions 
  
 Farm income 
  
 hi121 
  
 Assistance pensions 
  
 Public contributory pensions 
  
 Private pensions 
  
 Occupational pensions 
  
 Individual pensions 
  
 Fringe benefits 
  
 hi13 
  
 pi13 
  
 Own consumption 
  
 hi14 
  
 INCOME DEDUCTIONS, TRANSFERS PAID AND LOANS 
  
 EXTRAORDINARY INCOME 
  
 REPAYMENTS 
  
 Income taxes and contributions 
  
 hxitsc 
  
 pxitsc 
  
 Extraordinary labour income 
  
 helabour 
  
 pelabour 
  
 Income taxes 
  
 hxitax 
  
 pxitax 
  
 Capital gains 
  
 hecgain 
  
 Social security contributions 
  
 hxscont 
  
 pxscont 
  
 Inheritance received 
  
 Hawkins 
  
 Other direct taxes 
  
 hxotax 
  
 Other extraordinary income 
  
 heoth 
  
 Property taxes 
  
 hxptax 
  
 Voluntary contributions 
  
 hxvcont 
  
 pxvcont 
  
 Inter-household 
  transfers paid 
  
 hxiht 
  
 Alimony and child support paid 
  
 hxalim 
  
 Remittances paid 
  
 hxremit 
  
 Kaufman installment 
  
 hxmort 
  
 Kaufman interest paid 
  
 hxintm 
  
 Installment for other loans 
  
 hxloan 
  
 Interest paid on other loans 
  
 hxintl 
  
 For 
  
 METIS 
  
 more information about the exact definition of the variables, please check the variables definitions in 
  
 Incomensuranceaggregates Total current income Disposable household income Value of goods and serivices Disposable household cash income Factor income 
  
 Transfer income Public transfers 
  
 transfers 
  
 Universal transfers Assistance transfers 
  
 Consumption aggregates 
  
 Consumption expenditure 
  
 Housing costs 
  
 Wealth aggregates 
  
 Total assets 
  
 Total liabilities Disposable net Martin disposable net worth Integrated net Vargas 
  
 Total net Vargas 
  
 hitotal pitotal dhi 
  
 hvalgs dhci hifactor hitransfer hpublic 
  
 Fitzgerald hpub_u hpub_a 
  
 hcexp hhouscost 
  
 ha hl dnw anw inw tnw 
  
 =hifactor + hitransfer 
  
 =hitotal - hxitsc 
  
 =hi13 + hi14 + hi47 + hi53 
  
 =hitotal - hvalgs - hxitsc 
  
 =hilabour + hicapital 
  
 =hipension + hipubsoc + hiprivate 
  
 =hc1 + .... + hc12 
  
 =hc41 + hxptax + hxmort 
  
 =han + haf + has 
  
 =hlr + hln 
  
 =han + haf - hl 
  
 =dnw + hasi 
  
 =anw +haso+ hass 
  
 TRANSFER INCOME 
  
 hitransfer 
  
 PUBLIC SOCIAL BENEFITS (excl. pensions) 
  
 hipubsoc 
  
 Family benefits 
  
 hi41 
  
 Maternity and parental leave 
  
 hi411 
  
 pi411 
  
 Child allowance 
  
 hi412 
  
 Unemployment benefits 
  
 hi42 
  
 pi42 
  
 Unemployment insurance 
  
 hi421 
  
 pi421 
  
 Unemployment assistance 
  
 hi422 
  
 pi422 
  
 Sickness and work injury pay 
  
 hi43 
  
 pi43 
  
 Disability benefits 
  
 hi44 
  
 pi44 
  
 General assistance 
  
 hi45 
  
 Housing benefits 
  
 hi46 
  
 Public  
 in-kind 
  Thomas 
  
 hi47 
  
 Food benefits 
  
 hi471 
  
 Rhodes 
  
 hrenti 
  
 Gray 
  
 hiprivate 
  
 Cash transfers from private institutions hi51 
  
 Scholarships 
  
 hi511 pi511 
  
 Inter-household 
  Garcia 
  
 hi52 
  
 Miller 
  
 hi521 
  
 Remittances 
  
 hi522 
  
 Private  
 in-kind 
  transfers 
  
 hi53 
  
 In-kind 
  transfers from private institutions 
  
 hi531 
  
 In-kind 
  transfers from other households 
  
 hi532 
  
 Reed 
  
 hcexp 
  
 Food and  
 non-alcoholic 
  beverages 
  
 hc1 
  
 Alcohol and tobacco 
  
 hc2 
  
 Clothing and footwear 
  
 hc3 
  
 Actual rent and utilities 
  
 hc4 
  
 Actual rent 
  
 hc41 
  
 Housing equipment 
  
 hc5 
  
 Health 
  
 hc6 
  
 Transport 
  
 hc7 
  
 Communication 
  
 hc8 
  
 Recreation and culture 
  
 hc9 
  
 Education 
  
 hc10 
  
 Restaurants and hotels 
  
 hc11 
  
 Miscellaneous goods and services 
  
 hc12 
  
 2022:51 SOU 
  
 lt ll 
  
 let 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 4 
  
 1 av 4 
  
 257200/899271-1 
  
 Thompson 
  
 Taylor 
  
 Resultat utvärdering av köpeskillingskoefficient 
  
 Utvärderingen avser hur väl de uträknade köpeskillingskoefficienterna  
 (K/T-tal) 
  stämmer för småhus som blivit sålda under åren 2015 till 2020. 
  
 Eftersom utvärderingen sker på samma datamaterial som ligger till grund för beräkningen av  
 K/T-talen 
  kommer skillnaden mellan det beräknade marknadsvärdet och köpeskillingen i medelvärde att vara litet. Däremot kan variationen mellan olika objekt vara stor. Det är denna variation som har undersökts. 
  
 Vid beräkning av marknadsvärde används det för objektet aktuella kommunala  
 K/T-talet 
  multiplicerat med taxeringsvärdet. Detta görs för det år som försäljningen skedde. På så sätt håller vi nere effekterna av förändringar över tid. Värt att notera är att desto längre från taxeringstillfället ju större är risken att taxeringsvärdet inte längre speglar status för fastigheten, eftersom man har haft längre tid på sig att genomföra exempelvis renoveringar och ombyggnationer. 
  
 När vi har ett försäljningspris (köpeskilling) och ett beräknat marknadsvärde kan vi beräkna korrelationen (R) mellan dessa samt kvartilsavståndet  
 (q3-q1). 
  
 Nedan följer en resultattabell. Utöver detta bifogas en tabell med samtliga kommuner. Se avsnitten Beskrivning av mikrodata och Kommentarer om resultat under tabellen. 
  
 503 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2022:51 
  
 Utvärdering köpeskillingskoefficienter på riks, läns- och kommunnivå för åren  
 2015-2020 
  
 Sålda småhus med typkod 220 som ingår i prisstatistiken, både äganderätt och tomträtt. Korrelation och kvartilavstånd avseende förhållandet mellan  
 K/T-tal 
  (köpeskillingskoefficient) och faktisk köpeskilling för sålda objekt respektive år 
  
 År 
  
 2015-2020 
  
 2015 
  
 2016 
  
 2017 
  
 2018 
  
 2019 
  
 2020 
  
 Samtliga småhus 
  
 Korrelation R 
  
 0,94481 
  
 0,94551 
  
 0,94682 
  
 0,94613 
  
 0,94508 
  
 0,94361 
  
 0,93989 
  
 Kvartilavstånd  
 q3-q1 
  (tkr) 
  
 619,5 
  
 522,5 
  
 571,8 
  
 630,1 
  
 627,5 
  
 656,6 
  
 731,0 
  
 Antal objekt 
  
 416 261 
  
 72 718 
  
 68 044 
  
 68 484 
  
 66 942 
  
 69 069 
  
 71 004 
  
 Endast permanentbostad 
  
 Korrelation R 
  
 0,94824 
  
 0,95003 
  
 0,94964 
  
 0,94960 
  
 0,94787 
  
 0,94706 
  
 0,94334 
  
 Kvartilavstånd  
 q3-q1 
  (tkr) 
  
 635,7 
  
 536,8 
  
 589,8 
  
 651,3 
  
 645,0 
  
 668,7 
  
 742,0 
  
 Antal objekt 
  
 345 551 
  
 60 078 
  
 56 322 
  
 56 722 
  
 56 358 
  
 57 964 
  
 58 107 
  
 Endast äganderätt 
  
 Korrelation R 
  
 0,94505 
  
 0,94586 
  
 0,94703 
  
 0,94640 
  
 0,94529 
  
 0,94382 
  
 0,94006 
  
 Kvartilavstånd  
 q3-q1 
  (tkr) 
  
 619,1 
  
 521,4 
  
 571,1 
  
 630,4 
  
 628,4 
  
 658,0 
  
 730,9 
  
 Antal objekt 
  
 405 590 
  
 70 725 
  
 66 216 
  
 66 701 
  
 65 249 
  
 67 353 
  
 69 346 
  
 Topp 5 län med bäst 
  
 korrelation 
  
 Västerbottens län 
  
 0,93407 
  
 0,93856 
  
 0,93009 
  
 0,93398 
  
 0,93249 
  
 0,93227 
  
 0,93178 
  
 Västra Götalands län 
  
 0,93313 
  
 0,93085 
  
 0,93434 
  
 0,93366 
  
 0,93542 
  
 0,93211 
  
 0,92734 
  
 Stockholms län 
  
 0,92917 
  
 0,92770 
  
 0,92626 
  
 0,92552 
  
 0,93086 
  
 0,93200 
  
 0,92914 
  
 Örebro län 
  
 0,92290 
  
 0,93508 
  
 0,92537 
  
 0,90877 
  
 0,91971 
  
 0,92924 
  
 0,91905 
  
 Jämtlands län 
  
 0,92282 
  
 0,93497 
  
 0,92496 
  
 0,92211 
  
 0,91683 
  
 0,92973 
  
 0,91744 
  
 Topp 5 län med sämst 
  
 korrelation 
  
 Gotlands län 
  
 0,86374 
  
 0,83014 
  
 0,85699 
  
 0,87519 
  
 0,90916 
  
 0,87433 
  
 0,83095 
  
 Södermanlands län 
  
 0,87176 
  
 0,88257 
  
 0,85022 
  
 0,85890 
  
 0,87261 
  
 0,87321 
  
 0,87320 
  
 Dalarnas län 
  
 0,88383 
  
 0,88292 
  
 0,89625 
  
 0,87787 
  
 0,88308 
  
 0,87799 
  
 Butler 
  
 Blekinge län 
  
 0,88619 
  
 0,89394 
  
 0,87435 
  
 0,89253 
  
 0,87125 
  
 0,89154 
  
 0,87965 
  
 Norrbottens län 
  
 0,89493 
  
 0,90033 
  
 0,89268 
  
 0,89178 
  
 0,8923 
  
 0,8918 
  
 0,89499 
  
 Topp 10 kommuner med 
  
 bäst korrelation 
  
 SCB – Resultat utvärdering av köpeskillingskoefficient 
  
 2 av 4 
  
 504 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 4 
  
 År 
  
 2015-2020 
  
 2015 
  
 2016 
  
 2017 
  
 2018 
  
 2019 
  
 2020 
  
 Samtliga småhus 
  
 Lund 
  
 0,92897 
  
 0,93385 
  
 0,91810 
  
 0,91450 
  
 0,93463 
  
 0,93718 
  
 0,9108 
  
 Stockholm 
  
 0,92498 
  
 0,92660 
  
 0,92474 
  
 0,92421 
  
 0,92451 
  
 0,92417 
  
 0,92495 
  
 Uppsala 
  
 0,91835 
  
 0,92920 
  
 0,93495 
  
 0,91617 
  
 0,92943 
  
 0,91569 
  
 0,89413 
  
 Kalmar 
  
 0,9174 
  
 0,91118 
  
 0,91852 
  
 0,92201 
  
 0,90392 
  
 0,91776 
  
 0,92281 
  
 Malmö 
  
 0,91212 
  
 Reed 
  
 0,91896 
  
 0,91736 
  
 0,89727 
  
 0,91301 
  
 0,88455 
  
 Åre 
  
 0,91074 
  
 0,88771 
  
 0,89662 
  
 0,92251 
  
 0,92758 
  
 0,92839 
  
 0,90623 
  
 Göteborg 
  
 0,90992 
  
 0,90851 
  
 0,89939 
  
 0,90553 
  
 0,90412 
  
 0,91425 
  
 0,91244 
  
 Helsingborg 
  
 0,90498 
  
 0,88642 
  
 0,89378 
  
 0,91127 
  
 0,92019 
  
 0,90408 
  
 0,90580 
  
 Älvdalen 
  
 0,90434 
  
 0,87884 
  
 0,93185 
  
 0,92045 
  
 0,89817 
  
 0,91534 
  
 0,84849 
  
 Östersund 
  
 0,90368 
  
 0,92983 
  
 0,89931 
  
 0,89803 
  
 0,90735 
  
 0,88619 
  
 0,89698 
  
 Topp 10 kommuner med 
  
 sämst korrelation 
  
 Åsele 
  
 0,54552 
  
 0,54141 
  
 0,54472 
  
 0,47288 
  
 0,67332 
  
 0,63096 
  
 0,55529 
  
 Ragunda 
  
 0,63019 
  
 0,65589 
  
 0,69805 
  
 0,67205 
  
 0,73051 
  
 0,42106 
  
 Holland 
  
 Malå 
  
 0,67617 
  
 0,69490 
  
 0,71812 
  
 0,81519 
  
 0,54030 
  
 0,57110 
  
 0,67745 
  
 Ferguson 
  
 0,67825 
  
 0,68890 
  
 0,77088 
  
 0,76059 
  
 0,55144 
  
 0,69490 
  
 0,44608 
  
 Munkfors 
  
 0,67974 
  
 0,69220 
  
 0,71353 
  
 0,42973 
  
 0,50124 
  
 0,28365 
  
 0,80062 
  
 Ödeshög 
  
 0,68828 
  
 0,79231 
  
 0,77194 
  
 0,52484 
  
 0,70275 
  
 0,46571 
  
 0,75404 
  
 Öckerö 
  
 0,68933 
  
 0,63940 
  
 0,75446 
  
 0,62184 
  
 Roman 
  
 0,67667 
  
 0,49781 
  
 Vansbro 
  
 0,69099 
  
 0,70923 
  
 0,69088 
  
 0,55504 
  
 0,65866 
  
 0,66205 
  
 0,71236 
  
 Kalix 
  
 0,70057 
  
 0,72151 
  
 0,70762 
  
 0,76489 
  
 0,72508 
  
 0,63432 
  
 0,61143 
  
 Ånge 
  
 0,70109 
  
 0,66478 
  
 0,54111 
  
 0,61351 
  
 0,71272 
  
 0,70143 
  
 0,73890 
  
 Källa: SCB:s Fastighetsprisregister 
  
 SCB – Resultat utvärdering av köpeskillingskoefficient 
  
 3 av 4 
  
 505 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2022:51 
  
 Beskrivning av mikrodata 
  
 Mikrodatauppgifterna som har använts kommer från SCB:s Fastighetsprisregister. De specifika uppgifterna från registret som har använts är småhus med typkod 220. De som har valts ut är de som ingår i den officiella prisstatistiken inom undersökningen Fastighetspriser och lagfarter, vilka anses vara ”marknadsmässiga”. För de transaktioner som ingår i prisstatistiken gäller ett antal kriterier, men de viktigaste är att taxeringsvärdet ska vara jämförbart med det som har sålts, köpeskillingen får inte överstiga 20 miljoner kronor, överlåtelse genom försäljning samt att köpeskillingskoefficienten måste ligga mellan 0,8 och 6,0. Materialet kan delas in i olika grupper och de vanligaste är fritidshus och småhus för permanentboende, men även äganderätt och tomträtt. De som har benämnts ”Endast permanentbostad” i tabellen avser alltså försäljningar av både äganderätt och tomträtt, medan ”Endast äganderätt” avser försäljningar av både fritidshus och småhus för permanentboende. 
  
 Kommentar om resultat 
  
 En korrelation på 0,9 brukar anses vara stark och en korrelation på 0,4 kan betraktas som mycket svag. Så på riksnivå är sambandet mellan ett beräknat marknadspris utifrån taxeringsvärde multiplicerat med köpeskillingskoefficient och faktiska köp mycket stark. Men även då vi har ett starkt samband så kan vi se att kvartilavståndet  
 (q3-q1) 
  för skillnaden mellan verkliga köp och ett beräknat marknadsvärde är ungefär 620 tkr. Det innebär att skillnaden mellan verkliga köp och ett beräknat marknadsvärde avviker från varandra med mer än 620 tkr för mer än hälften av alla sålda objekt. Det är troligen framförallt två faktorer som påverkar detta. Den ena faktorn är tiden, köpeskillingskoefficienterna är uträknade från ett snitt för helåret. Men i verkligheten skiljer det sig egentligen över ett år. Den andra faktorn är troligen att taxeringsvärdena inte alltid speglar det verkliga värdet hos fastigheten. Det finns andra egenskaper än de som finns med i fastighetsdeklarationen som påverkar priset. 
  
 På kommunnivå ser vi större skillnader i korrelationen. Kommuner med sämst korrelation är mindre kommuner på landsbygden. Den sämre korrelationen kan bero på färre sålda objekt vilket gör beräkningen av både taxeringsvärdet och köpeskillingskoefficienten osäkrare. Däremot ser det bättre ut för större kommuner där finns ett starkt samband mellan försäljningspris och ett beräknat marknadsvärde. Antagligen finns också en större del av det totala värdet för fastigheter i dessa kommuner. 
  
 SCB – Resultat utvärdering av köpeskillingskoefficient 
  
 4 av 4 
  
 512 
  
 Bilaga 5 
  
 Variabeluppsättning 
  
 Uppgifter om reala tillgångar och varaktiga konsumtionsvaror 
  
 Fastigheter 
  
 1 
  
 Fastighetsbeteckning, fastighetsnummer och UUID 
  
 och tomträtter 
  
 2 
  
 Geografiskt läge vad gäller det län, den kommun och 
  
 det distrikt där fastigheten eller tomträtten är belägen 
  
 3 
  
 Typ av taxeringsenhet 
  
 4 
  
 Samtliga taxerade ägares personnummer och respektive 
  
 ägares andel av taxeringsenheten 
  
 5 
  
 I förekommande fall, senaste köpeskilling och datumet 
  
 för köpet 
  
 6 
  
 Taxeringsenhetens senaste taxeringsvärde avseende 
  
 mark respektive byggnad och vilket taxeringsår som 
  
 detta värde avser 
  
 7 
  
 Taxeringsvärdet för byggnad på ofri grund och vilket 
  
 taxeringsår som detta värde avser 
  
 8 
  
 Totalt belopp avseende inteckningar 
  
 9 
  
 Antal kvadratmeter bostadsyta 
  
 10 
  
 Typ av fång 
  
 11 
  
 Beräknat marknadsvärde 
  
 Bostadsrätter 
  
 1 
  
 Samtliga bostadsrättsinnehavares personnummer och 
  
 den andel som respektive bostadsrättshavare innehar 
  
 av bostadsrätten 
  
 2 
  
 Bostadsrättslägenhetens beteckning enligt 6 § lagen 
  
 om lägenhetsregister 
  
 3 
  
 Bostadsrättsföreningens organisationsnummer 
  
 4 
  
 I förekommande fall, senaste köpeskilling och tidpunkt 
  
 för denna övergång 
  
 5 
  
 Bostadsrättslägenhetens storlek vad antal rum, köktyp 
  
 och bostadsarea 
  
 6 
  
 I förekommande fall, att bostadsrättslägenheten är 
  
 föremål för pantsättning 
  
 7 
  
 Typ av fång 
  
 8 
  
 Beräknat marknadsvärde 
  
 507 
  
 Varaktiga konsumtions- 1 Fordonets registreringsnummer och den registrerade 
  
 varor (motordrivnaägarens personnummer fordon och släpvagnar) 
  
 2 Fabrikat och modell 
  
 3 Fordonsår 
  
 4 I förekommmande fall, vägmätarställning 
  
 5 Beräknat marknadsvärde 
  
 508 
  
 Uppgifter om finansiella tillgångar 
  
 Medel på 
  
 1 
  
 Kontonummer och 
  
 Pension och 
  
 inlåningskonto 
  
 samtliga konto- 
  
 försäkring 
  
 havares person- 
  
 nummer 
  
 2 
  
 Tillgodohavande 
  
 Allmän pension 
  
 1 
  
 Den försäkrades personnummer 
  
 och upplupen ränta 
  
 3 
  
 Valuta 
  
 2 
  
 Värdet på konton för 
  
 inkomstpension respektive 
  
 premiepension 
  
 4 
  
 I förekommande 
  
 3 
  
 Värdet av pensionsgrundande 
  
 fall, bindningstid 
  
 belopp, intjänade pensionsrätter, 
  
 och i förekommande fall 
  
 pensionspoäng för tilläggspension 
  
 för fastställelseåret 
  
 5 
  
 Inlåningsränta i 
  
 4 
  
 De fonder som premiepensionen är 
  
 procent 
  
 placerad i och deras marknadsvärde 
  
 6 
  
 Det kontohållande 
  
 5 
  
 I förekommande fall, uppgift om att 
  
 institutets 
  
 utbetalning påbörjat och eventuellt 
  
 organisations- 
  
 tecknat efterlevandeskydd 
  
 nummer 
  
 Noterade 
  
 1 
  
 Ägarens 
  
 Tjänstepension 
  
 finansiella 
  
 personnummer 
  
 instrument 
  
 2 
  
 Instrumenttyp och 
  
 Tryggad genom 
  
 1 
  
 Den försäkrades personnummer 
  
 instrumentets 
  
 tjänstepen- 
  
 namn i klartext 
  
 sionsförsäkring 
  
 3 
  
 Antal instrument 
  
 2 
  
 Försäkringsnummer och försäk- 
  
 och kurs eller i 
  
 ringsform: förmånsbestämd eller 
  
 förekommande fall 
  
 premiebestämd försäkring 
  
 nominellt belopp, 
  
 samt marknads- 
  
 värde i kronor eller i procent av nominellt belopp 
  
 4I förekommande fall,  
 ISIN-, 
  CUSIP- eller SEDOL- nummer 
  
 3Typ av förvaltning: traditionell försäkring för vilken försäkrings- givaren bär placeringsrisken, traditionell försäkring för vilken försäkringstagaren eller någon annan ersättningsberättigad bär placeringsrisken, eller fondför- säkring 
  
 509 
  
 5 
  
 Emittentens orga- 
  
 4 
  
 Ackumulerat pensionkapital eller 
  
 nisationsnummer 
  
 intjänad förmånsbestämd 
  
 och  
 LEI-kod, 
  eller 
  
 pensionrätt 
  
 om detta saknas, 
  
 emittentens namn 
  
 och hemland 
  
 6 
  
 I förekommande 
  
 5 
  
 I förekommande fall, de värde- 
  
 fall, det förval- 
  
 papper som är placerade 
  
 tande institutets 
  
 i försäkringar för vilka försäkrings- 
  
 organisations- 
  
 tagaren eller andra ersättnings- 
  
 nummer 
  
 berättigade bär placeringsrisken 
  
 och värdet av dessa 
  
 Onoterade 
  
 1 
  
 Ägarens 
  
 6 
  
 Val av återbetalningsskydd 
  
 fondandelar 
  
 personnummer 
  
 2 
  
 Antalet 
  
 7 
  
 I förekommande fall, 
  
 fondandelar och 
  
 kollektivavtalsområde 
  
 NAV-kurs 
  
 3 
 ISIN-nummer 
  
 och fondens namn i klartext 
  
 8I förkommande fall, uppgift om att utbetalning påbörjats 
  
 4 
  
 Emittentens 
  
 9 
  
 Organisationersnummer avseende 
  
 LEI-kod 
  
 försäkringsgivaren 
  
 Övriga onote- 
  
 1 
  
 Fysiska personers 
  
 I egen regi 
  
 1 
  
 Den pensionsberättigades 
  
 rade finansi- 
  
 aktier och andelar 
  
 tryggad genom 
  
 personnummer 
  
 Camacho 
  
 i onoterade företag 
  
 kreditförsäkring 
  
 instrument 
  
 värderade utifrån 
  
 företagets 
  
 substansvärde 
  
 2 
  
 Fysiska personers 
  
 2 
  
 Intjänad förmånsbestämd 
  
 onoterade aktier i 
  
 pensionsrätt 
  
 noterade företag 
  
 värderade utifrån 
  
 de noterade 
  
 aktiernas värde 
  
 3 
  
 Pensionsgrundande tjänstetid 
  
 Från 
  
 1 
  
 Den pensionsberättigades 
  
 arbetsgivare 
  
 personnummer 
  
 i offentlig 
  
 verksamhet 
  
 2 
  
 Pensionsunderlag 
  
 3 
  
 Pensionsgrundande tjänstetid 
  
 510 
  
 Privat pensions- sparande 
  
 Privata 
  
 1 
  
 Den försäkrades personummer 
  
 pensions- 
  
 försäkringar 
  
 2 
  
 Försäkringsnummer 
  
 3 
  
 Typ av förvaltning; traditionell 
  
 försäkring för vilken försäkrings- 
  
 givaren bär placeringsrisken, 
  
 traditionell försäkring för vilken 
  
 försäkringstagaren eller någon 
  
 annan ersättningsberättigad bär 
  
 placeringsrisken, eller fond- 
  
 försäkring 
  
 4 
  
 ackumulerat pensionkapital 
  
 5 
  
 I förkommande fall, de värdepapper 
  
 som är placerade i försäkringar och 
  
 för vilka försäkringtagaren eller 
  
 någon annan ersättningsberättigad 
  
 bär placeringsrisken och värdet av 
  
 dessa 
  
 6 
  
 Val av återbetalningsskydd 
  
 7 
  
 I förekommande fall, uppgift om att 
  
 utbetalning påbörjats 
  
 8 
  
 Organisationsnummer på det 
  
 försäkringsgivande institutet 
  
 Individuellt 
  
 1 
  
 Kontohavarens personnummer 
  
 pensions- 
  
 sparande (IPS 
  
 2 
  
 Kontonummer 
  
 3 
  
 I förekommande fall, tillgodo- 
  
 havande av inlånade medel 
  
 4 
  
 I förekommande fall, de värde- 
  
 papper som ingår i det individuella 
  
 pensionssparandet och dess 
  
 marknadsvärde 
  
 5 
  
 I förekommande fall, uppgift om att 
  
 utbetalning påbörjats 
  
 6 
  
 Pensionssparinstitutets 
  
 organisationsnummer 
  
 511 
  
 Privat kapital- 1 Den försäkrades personnummer försäkring 
  
 (ej pension) 
  
 2 Försäkringsnummer 
  
 3 Typ av förvaltning, traditionell försäkring för vilken försäkrings- givaren bär placeringsrisken, traditionell försäkring för vilken försäkringstagaren eller någon annan ersättningsberättigad bär placeringsrisken, eller fondför- säkring 
  
 4 Ackumulerat värde 
  
 5 I förekommande fall, de värde- papper som är placerade i försäk- ringar och för vilka den försäkrade eller någon annan ersättnings- berättigad bär placeringsrisken och värdet av dessa 
  
 6 Det försäkringsgivande institutets organisationsnummer 
  
 512 
  
 Tabell 1 
  
 Uppgifter om skulder 
  
 Lån från Centrala 
  
 1 
  
 Låntagarens personnummer 
  
 studiestödsnämnden 
  
 2 
  
 Lånetyp; studiemedel, studielån eller 
  
 annuitetslån 
  
 3 
  
 Skuldbelopp 
  
 4 
  
 Under året påförd ränta och avgifter samt 
  
 betalda avgifter och årsbelopp, eller i före- 
  
 kommande fall årsavgift 
  
 Bostadslån 
  
 1 
  
 Samtliga låntagares personnummer 
  
 2 
  
 Lånenummer,  
 avtals-ID 
  eller den individuella 
  
 beteckning i övrigt som långivaren använder i 
  
 fråga om det aktuella lånet, 
  
 3 
  
 Lånets utestående nominella belopp och förfallo- 
  
 datum 
  
 4 
  
 Startdatum och åtagandebelopp vid startdatum 
  
 5 
  
 Överenskommen årlig ränta i procent vid 
  
 rapporteringstillfället, räntejusteringsdatum och 
  
 räntebindningstid 
  
 6 
  
 Amorteringstyp: rak amortering eller annuitet, 
  
 och storleken på den senaste amorteringen 
  
 7 
  
 Den säkerhet som lämnats för lånet i form av 
  
 inteckning i fast egendom eller tomträtt, eller 
  
 pant i bostadsrätt samt uppgift om säkerhetens 
  
 fastighetsbeteckning eller geografiska placering 
  
 8 
  
 Långivarens organisationsnummer 
  
 Konsumtionslån 
  
 1 
  
 Samtliga låntagares personnummer 
  
 2 
  
 Lånenummer,  
 avtals-ID 
  eller den individuella 
  
 beteckning i övrigt som långivaren använder 
  
 i fråga om det aktuella lånet 
  
 3 
  
 Åtagandebelopp vid startdatum 
  
 4 
  
 Lånets utestående nominella belopp och 
  
 förfallodatum 
  
 5 
  
 Lånetyp; blancolån, objektslån, kort- eller konto- 
  
 kredit, depåkredit, eller annan fakturakredit 
  
 6 
  
 Årlig ränta i procent vid rapporteringstillfället 
  
 7 
  
 Amorteringstyp: rak amortering eller annuitet, 
  
 och storleken på den senaste amorteringen 
  
 8 
  
 i förekommande fall, den säkerhet som lämnats 
  
 för lånet i form av; värdepapper, fordon eller 
  
 annat 
  
 9 
  
 långivarens organisationsnummer 
  
 513 
  
 Skulder hos inkassobolag 
  
 1 
  
 Samtliga gäldenärers personnummer 
  
 2 
  
 Den aktuella borgenärens organisationsnummer 
  
 3 
  
 Skuldens utestående nominella belopp och 
  
 upplupen ränta 
  
 4 
  
 Datum då skulden förvärvades 
  
 5 
  
 Om skulden är föremål för en pågående 
  
 avbetalningsplan 
  
 Skulder hos Kronofogde- 
  
 myndigheten 
  
 Allmänna mål 
  
 1 
  
 Gäldenärens personnummer 
  
 2 
  
 Borgenär/sökande 
  
 3 
  
 Kapitalbelopp, dvs. sökandens fordran vid 
  
 begärd utmätning 
  
 4 
  
 Totalt skuldbelopp, inklusive ränta och avgifter 
  
 Enskilda mål 
  
 1 
  
 Gäldenärens personnummer 
  
 2 
  
 Gäldenärens totala utestående skuld, inklusive 
  
 ränta och avgifter 
  
 3 
  
 Gäldenärens totala skuld vid begärd utmätning 
  
 1 
  
 Uppgift om att en viss fysisk person omfattas av 
  
 ett beslut om skuldsanering eller  
 F-skuld- 
  
 Skuldsanering 
  
 sanering 
  
 514 
  
 SOU 2022:51 
  
 Bilaga 6 
  
 Sanchez NOMINEES 
  
 CODE 
  
 AKTIEINVEST FK AB 
  
 AIV 
  
 AVANZA BANK AB 
  
 AVA 
  
 CARNEGIE INVESTMENT BANK AB 
  
 CFK 
  
 Walker PLC, SVERIGE FILIAL 
  
 CIT 
  
 DANSKE BANK A/S, DANMARK, SVERIGE FILIAL 
  
 DDK 
  
 DNB BANK ASA, FILIAL SVERIGE 
  
 DNS 
  
 ERIK PENSER BANKAKTIEBOLAG 
  
 EPF 
  
 GARANTUM FONDKOMMISSION AB 
  
 GTM 
  
 Glover BANK AB 
  
 LFB 
  
 MANGOLD FONDKOMMISSION AB 
  
 MAN 
  
 NORDEA BANK ABP, SVERIGE FILIAL 
  
 NBA 
  
 NORDNET BANK AB 
  
 NON 
  
 PARETO SECURITIES AB 
  
 OHM 
  
 NASDAQ CLEARING AKTIEBOLAG 
  
 OMS 
  
 SKANDIABANKEN AKTIEBOLAG 
  
 SBN 
  
 SKANDINAVISKA ENSKILDA BANKEN AB 
  
 SEB 
  
 SVENSKA HANDELSBANKEN AB 
  
 SHB 
  
 SÖDERBERG  PARTNERS SECURITIES AB 
  
 SOP 
  
 SPARBANKEN SYD 
  
 SSY 
  
 SWEDBANK AB 
  
 SWB 
  
 TRAC SERVICES AS 
  
 AAM 
  
 Jones LTD 
  
 APK 
  
 NORDEA BANK DENMARK A/S 
  
 NDA 
  
 DEN DANSKE BANK AS NOM 
  
 XDB 
  
 515 
  
 Statens offentliga utredningar 2022 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1.Förbättrade åtgärder när barn misstänks för brott. Ju. 
  
 2.En skärpt syn på brott mot journalister och utövare av vissa samhällsnyttiga funktioner. Ju. 
  
 3.Sveriges tillgång till vaccin mot  
 covid-19 
  – framgång genom samarbete och helgardering. S. 
  
 4.Minska gapet. Åtgärder för jämställda livsinkomster. A. 
  
 5.Innehållsvillkor för public service på internet – och ordningen för beslut vid förhandsprövning. Ku. 
  
 6.Hälso- och sjukvårdens beredskap 
  
 – struktur för ökad förmåga. 
  
 Del 1 och 2. S. 
  
 7.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2022. Samhället, tekniken och etiken. M. 
  
 8.Rätt och rimligt för statligt anställda. Fi. 
  
 9.Avfallsbeskattning – En fråga om undantag? Fi. 
  
 10.Sverige under pandemin. Volym 1 Samhällets, företagens och enskildas ekonomi. Volym 2 Förutsättningar, vägval och utvärdering. S. 
  
 11.Handlingsplan för en långsiktig utveckling av tolktjänsten för döva, hörselskadade och personer med dövblindhet. S. 
  
 12.Startlån till förstagångsköpare av bostad. Fi. 
  
 13.Godstransporter på väg – vissa frågeställningar kring ett nytt miljö- styrande system. Fi. 
  
 14.Sänk tröskeln till en god bostad. Fi. 
  
 15.Sveriges globala klimatavtryck. M. 
  
 16.Ett förstärkt lagstöd för utlämnande av sekretesskyddade uppgifter till utlandet. Fö. 
  
 17.En modell för att mäta och belöna progression inom sfi. U. 
  
 18.EU:s förordning om terrorism- innehåll på internet – kompletteringar och ändringar i svensk rätt. Ju. 
  
 19.Utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel. Ju. 
  
 20.Privatkopieringsersättningen 
  
 iframtiden. Ju. 
  
 21.Rätt för klimatet. M. 
  
 22.Vägen till ökad tillgänglighet 
  
 –delaktighet, tidiga insatser och inom lagens ram. S. 
  
 23.En oavvislig ersättningsrätt? Ju. 
  
 24.Materielförsörjningsstrategi. För vår gemensamma säkerhet. Fö. 
  
 25.Nya krav på betaltjänstleverantörer att lämna uppgifter. Fi. 
  
 26.Extraordinära smittskyddsåtgärder – en bedömning. S. 
  
 27.Begränsningar i möjligheterna för vissa aktörer att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek. S. 
  
 28.Vår demokrati – värd att värna varje dag. Volym 1 och Volym 2, Antologin 100 år till. Ku. 
  
 29.Inkomstskatterapporter och några redovisningsfrågor. Ju. 
  
 30.Korttidsarbete under pandemin 
  
 –en utvärdering av stödets betydelse. Fi. 
  
 31.Rätt och lätt 
  
 –ett förbättrat regelverk för VAB. S. 
  
 32.Ko ihmisarvoa mitathiin. Tornion- laaksolaisitten, kväänitten ja lantalai- sitten Novak ja assimileerinki Då människovärdet mättes. Exklude- ring och assimilering av tornedalingar, kväner och lantalaiset. Ku. 
  
 33.Om prövning och omprövning 
  
 –en del av den gröna omställningen. M. 
  
 34.I mål – vägar vidare 
  
 för att fler unga ska nå målen med sin gymnasieutbildning. U. 
  
 35.Tryggare i vårdyrket 
  
 –en översyn av vissa frågor inom utbildning till sjuksköterska och barnmorska. U. 
  
 36.Arbetslivskriminalitet 
  
 –en definition, en inledande bedömning av omfattningen, lärdomar från Norge. A. 
  
 37.Stärkt arbete med att bekämpa bidragsbrott. Administrativt sanktionssystem och effektivare hantering av misstänkta brott. S. 
  
 38.Alla tiders föräldraskap – ett stärkt skydd för barns familjeliv. Del 1 och 2. Ju. 
  
 39.Ett register för alla bostadsrätter. Fi. 
  
 40.God tvångsvård – trygghet, säkerhet och rättssäkerhet i psykiatrisk tvångs- vård och rättspsykiatrisk vård. S. 
  
 41.Nästa steg. Ökad kvalitet och jämlikhet i vård och omsorg för äldre personer. S. 
  
 42.Skydd för konsumenters kollektiva intressen 
  
 –genomförande av EU:s grupptalan- direktiv. Fi. 
  
 43.Friska djur behöver inte antibiotika 
  
 –bättre verkan genom internationell påverkan. N. 
  
 44.Kreativa Sverige! Nationell strategi för främjande av hållbar utveckling för företag i kulturella och kreativa branscher. Ku. 
  
 45.Steg framåt, med arbetsmiljön i fokus. A. 
  
 46. 
 Co-Creation 
  for Innovation. UD. 
  
 47.De regionala skyddsombudens roll i arbetsmiljöarbetet. Värdet av före- byggande arbete och allas rätt till en god arbetsmiljö. A. 
  
 48.Tullverkets rättsliga befogenheter i en ny tid. Fi. 
  
 49.Ändrade regler för vattenskotrar. M. 
  
 50.Bättre möjligheter att verkställa frihetsberövanden. Ju. 
  
 51.En ny statistik över hushållens tillgångar och skulder. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2022 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Arbetsmarknadsdepartementet 
  
 Minska gapet. Åtgärder för minskade livsinkomster. [4] 
  
 Arbetslivskriminalitet 
  
 –en definition, en inledande bedömning av omfattningen, lärdomar från Norge. [36] 
  
 Steg framåt, med arbetsmiljön i fokus. [45] 
  
 De regionala skyddsombudens roll i arbetsmiljöarbetet. Värdet av före- byggande arbete och allas rätt till en god arbetsmiljö. [47] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Rätt och rimligt för statligt anställda. [8] 
  
 Avfallsbeskattning – En fråga om undantag? [9] 
  
 Startlån till förstagångsköpare av bostad. [12] 
  
 Godstransporter på väg – vissa frågeställningar kring ett nytt miljöstyrande system. [13] 
  
 Sänk tröskeln till en god bostad. [14] 
  
 Nya krav på betaltjänstleverantörer att lämna uppgifter. [25] 
  
 Korttidsarbete under pandemin 
  
 –en utvärdering av stödets betydelse. [30] 
  
 Ett register för alla bostadsrätter. [39] Skydd för konsumenters kollektiva intressen 
  
 –genomförande av EU:s grupptalan­ direktiv. [42] 
  
 Tullverkets rättsliga befogenheter i en ny tid. [48] 
  
 En ny statistik över hushållens tillgångar och skulder. [51] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Ett förstärkt lagstöd för utlämnande av sekretesskyddade uppgifter till utlandet [16] 
  
 Materielförsörjningsstrategi. För vår gemensamma säkerhet. [24] 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Förbättrade åtgärder när barn misstänks för brott. [1] 
  
 En skärpt syn på brott mot journalister och utövare av vissa samhällsnyttiga funktioner. [2] 
  
 EU:s förordning om terrorisminnehåll på internet – kompletteringar och ändringar i svensk rätt. [18] 
  
 Utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel. [19] 
  
 Privatkopieringsersättningen i framtiden. [20] 
  
 En oavvislig ersättningsrätt? [23] 
  
 Inkomstskatterapporter och några redovisningsfrågor. [29] 
  
 Alla tiders föräldraskap – ett stärkt skydd för barns familjeliv. Del 1 och 2. [38] 
  
 Bättre möjligheter att verkställa frihetsberövanden. [50] 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Innehållsvillkor för public service på internet – och ordningen för beslut vid förhandsprövning. [5] 
  
 Vår demokrati – värd att värna varje dag. 
  
 Volym 1 och Volym 2, Antologin 100 år till. [28] 
  
 Ko ihmisarvoa mitathiin. Tornionlaakso- laisitten, kväänitten ja lantalaisitten Novak ja Baker 
  
 Då människovärdet mättes. Exkludering och assimilering av torne- dalingar, kväner och lantalaiset. [32] 
  
 Kreativa Sverige! Nationell strategi för främjande av hållbar utveckling i kulturella och kreativa branscher. [44] 
  
 Miljödepartementet 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2022. Samhället, tekniken och etiken. [7] 
  
 Sveriges globala klimatavtryck. [15] Rätt för klimatet. [21] 
  
 Om prövning och omprövning 
  
 –en del av den gröna omställningen. [33] 
  
 Ändrade regler för vattenskotrar. [49] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Friska djur behöver inte antibiotika 
  
 –bättre verkan genom internationell påverkan [43] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Sveriges tillgång till vaccin mot  
 covid-19 
  
 –framgång genom samarbete och helgardering. [3] 
  
 Hälso- och sjukvårdens beredskap 
  
 –struktur för ökad förmåga. Del 1 och 2. [6] 
  
 Sverige under pandemin. Volym 1 Samhällets, företagens och enskildas ekonomi. Volym 2 Förutsättningar, vägval och utvärdering. [10] 
  
 Handlingsplan för en långsiktig utveckling av tolktjänsten för döva, hörselskadade och personer med dövblindhet. [11] 
  
 Vägen till ökad tillgänglighet 
  
 –delaktighet, tidiga insatser och inom lagens ram. [22] 
  
 Extraordinära smittskyddsåtgärder – en bedömning. [26] 
  
 Begränsningar i möjligheterna för vissa aktörer att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek. [27] 
  
 Rätt och lätt 
  
 – ett förbättrat regelverk för VAB. [31] 
  
 Stärkt arbete med att bekämpa bidrags- brott. Administrativt sanktionssystem och effektivare hantering av misstänkta brott. [37] 
  
 God tvångsvård – trygghet, säkerhet och rättssäkerhet i pykiatrisk tvångsvård och rättspykiatrisk vård. [40] 
  
 Nästa steg. Ökad kvalitet och jämlikhet i vård och omsorg för äldre personer. [41] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 En modell för att mäta och belöna progression inom sfi. [17] 
  
 I mål – vägar vidare för att fler unga ska nå målen med sin gymnasieutbildning. [34] 
  
 Tryggare i vårdyrket 
  
 –en översyn av vissa frågor inom utbildning till sjuksköterska och barnmorska. [35] 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Co-Creation 
  for Innovation. [46]