SOU 2012:19 
  
 Betänkande av Patentspråksutredningen 
  
 Stockholm 2012 
  
 Nationella patent på engelska? 
  
 SOU och Ds kan köpas från Robinson kundtjänst. För remissutsändningar  
  
 av SOU och Ds svarar Robinson Offentliga Publikationer på uppdrag av  
  
 Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Beställningsadress:  
  
 Fritzes kundtjänst 
  
 106 47 Stockholm 
  
 Orderfax: 08-598 191 91 
  
 Ordertel: 08-598 191 90 
  
 E-post: order.fritzes@nj.se 
  
 Internet: www.fritzes.se 
  
 Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. 
  
 Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på  
  
 http://www.regeringen.se/remiss 
  
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
  
 Tryckt av Cooper. 
  
 Stockholm 2012 
  
 ISBN 978-91-38-23708-3 
  
 ISSN 0375-250X 
  
 Till statsrådet Farmer  
  
 Genom beslut den 30 juni 2011 uppdrog regeringen åt en särskild  
  
 utredare att utreda och ta ställning till om det bör införas en  
  
 möjlighet att ge in, behandla och sedermera bevilja nationella  
  
 patentansökningar med patentbeskrivningen på engelska och  
  
 endast patentkraven översatta till svenska. Utredaren skulle särskilt  
  
 bedöma om fördelarna överväger nackdelarna med en sådan  
  
 möjlighet utifrån näringspolitiska, språkpolitiska och offentligrättsliga  
  
 aspekter. I den mån en sådan möjlighet förordas skulle  
  
 utredaren också föreslå författningsförslag till erforderliga  
  
 ändringar i patentlagstiftningen och eventuell annan lagstiftning.  
  
 Till särskild utredare förordnades hovrättslagmannen Martinez.  
  
 I arbetet har beredningsjuristen Duncan tjänstgjort som  
  
 sekreterare.  
  
 Utredningen, som antagit namnet Patentspråksutredningen, får  
  
 härmed överlämna betänkandet Nationella patent på engelska?  
  
 Uppdraget är med detta slutfört.  
  
 Stockholm i mars 2012.  
  
 Johnson  
  
 Duncan 
  
 5  
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning ................................................................ 11  
  
 Summary .......................................................................... 17  
  
 Förkortningar ..................................................................... 23  
  
 Författningsförslag ............................................................. 25  
  
 1 Utredningsuppdraget och dess genomförande ............... 39  
  
 1.1 Utredningsuppdraget ............................................................... 39  
  
 1.2 Arbetets genomförande ........................................................... 39  
  
 1.3 Läsanvisningar .......................................................................... 40  
  
 2 Patentsystemet – en introduktion ................................. 43  
  
 2.1 Vad är ett patent ....................................................................... 43  
  
 2.2 Patenträttens syfte ................................................................... 44  
  
 2.3 Förutsättningar för patent ....................................................... 44  
  
 2.4 Patenträtten i internationellt perspektiv ................................ 45  
  
 2.4.1 Samarbetskonventionen ............................................... 46  
  
 2.4.2 Europeiska patentkonventionen .................................. 47  
  
 2.5 Olika vägar till ett patent ......................................................... 47  
  
 2.6 Rättsverkningar av ett patent .................................................. 48  
  
 2.7 Kostnader för patent ................................................................ 48  
  
 2.8 Patent- och registreringsverket ............................................... 49 
  
 Innehåll SOU 2012:19  
  
 6  
  
 2.9 Statistik ..................................................................................... 50  
  
 3 Handläggningen av patentansökningar .......................... 53  
  
 3.1 Nationell svensk patentansökan .............................................. 53  
  
 3.1.1 Ansökningsförfarandet ................................................. 53  
  
 3.1.2 Närmare om ansökningens innehåll ............................ 54  
  
 3.1.3 PRV:s handläggning ...................................................... 56  
  
 3.1.4 Språket i ansökningsförfarandet .................................. 58  
  
 3.1.5 Avskrivna ärenden ......................................................... 60  
  
 3.2 Internationell patentansökan ................................................... 60  
  
 3.2.1 Internationell granskning ............................................. 61  
  
 3.2.2 Nationell fullföljd ......................................................... 62  
  
 3.3 Ansökningars allmänna tillgänglighet ..................................... 62  
  
 3.3.1 Nationella ansökningar ................................................. 62  
  
 3.3.2 Internationella ansökningar .......................................... 63  
  
 3.4 Det provisoriska skyddet ......................................................... 63  
  
 3.4.1 Nationella ansökningar ................................................. 64  
  
 3.4.2 Internationella ansökningar .......................................... 64  
  
 4 Patent i Europa .......................................................... 67  
  
 4.1 Europeiskt patent ..................................................................... 67  
  
 4.1.1 Handläggningen vid EPO............................................. 67  
  
 4.1.2 Nationell validering....................................................... 68  
  
 4.1.3 Londonöverenskommelsen .......................................... 69  
  
 4.1.4 Särskilda bestämmelser för europeiska patent i  
  
 patentlagen .................................................................... 71  
  
 4.1.5 Det provisoriska skyddet för europeiska  
  
 patentansökningar ......................................................... 72  
  
 4.2 Enhetligt patentskydd .............................................................. 73  
  
 4.2.1 Erhållande av ett patentskydd med enhetlig  
  
 verkan ............................................................................. 74  
  
 4.2.2 Översättningsarrangemanget för det enhetliga  
  
 patentskyddet ................................................................ 75  
  
 5 Förfaranden efter beviljandet ....................................... 77  
  
 5.1 Administrativa förfaranden ..................................................... 77 
  
 SOU 2012:19 Innehåll  
  
 7  
  
 5.1.1 Invändning .................................................................... 77  
  
 5.1.2 Patentbegränsning ........................................................ 79  
  
 5.1.3 Överklagande av patentbeslut ...................................... 79  
  
 5.2 Förfaranden i allmän domstol ................................................. 80  
  
 5.2.1 Särskilt om europeiska patent ...................................... 81  
  
 5.2.2 Närmare om språket i patentskriften och det  
  
 subjektiva rekvisitet ...................................................... 82  
  
 5.3 Språket i domstolar .................................................................. 84  
  
 6 Offentlighet i patentärenden ........................................ 85  
  
 6.1 Offentlighetsprincipen ............................................................ 85  
  
 6.2 Sekretess ................................................................................... 86  
  
 6.3 Offentlighet i ärende om ansökan om patent ........................ 86  
  
 6.3.1 Offentliggörande enligt 22 § PL .................................. 87  
  
 6.3.2 Offentliggörande av internationella ansökningar ....... 87  
  
 6.3.3 Rättsverkningar knutna till offentliggörandet ............ 88  
  
 6.3.4 Särskilt om det provisoriska skyddet för  
  
 internationella respektive europeiska  
  
 patentansökningar ........................................................ 89  
  
 6.3.5 Övriga bestämmelser om rätt att ta del av  
  
 handlingar i ett ansökningsärende ............................... 90  
  
 6.4 Offentlighet i efterföljande förfaranden................................. 91  
  
 7 Språkpolitiken och språklagen ..................................... 93  
  
 7.1 Den svenska språkpolitiken..................................................... 93  
  
 7.2 Språklagen ................................................................................. 95  
  
 7.2.1 Språklagens innehåll ..................................................... 96  
  
 7.3 Språket och offentlighetsprincipen ......................................... 99  
  
 7.4 Överväganden i samband med Sveriges tillträde till  
  
 Londonöverenskommelsen ................................................... 100  
  
 8 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten ................ 103  
  
 8.1 Näringspolitiska aspekter ...................................................... 103 
  
 Innehåll SOU 2012:19  
  
 8  
  
 8.2 Språkpolitiska och offentligrättsliga aspekter ...................... 108  
  
 8.3 Närmare om en eventuell utformning .................................. 112  
  
 9 Andra länder ............................................................ 117  
  
 9.1 Finland .................................................................................... 117  
  
 9.2 Danmark ................................................................................. 120  
  
 9.3 Island ....................................................................................... 121  
  
 9.4 Nederländerna ........................................................................ 122  
  
 9.5 Norge och de baltiska staterna .............................................. 123  
  
 10 Överväganden och förslag .......................................... 125  
  
 10.1 Uppdragets omfattning .......................................................... 125  
  
 10.2 Överväganden ......................................................................... 125  
  
 10.2.1 Näringspolitiska aspekter ........................................... 126  
  
 10.2.2 Påverkan på svensk terminologi ................................. 129  
  
 10.2.3 Offentlighetsaspekter ................................................. 132  
  
 10.2.4 Rättssäkerhet för tredje man ...................................... 134  
  
 10.2.5 Min bedömning ........................................................... 134  
  
 10.3 Den närmare regleringen ....................................................... 136  
  
 10.3.1 Vad ska översättas till svenska? .................................. 136  
  
 10.3.2 Vilken rättslig verkan ska den svenska  
  
 översättningen ha? ...................................................... 138  
  
 10.3.3 När ska en svensk översättning ges in? ..................... 140  
  
 10.3.4 Vad ska patentskriften innehålla? .............................. 141  
  
 10.3.5 Det provisoriska skyddet ............................................ 142  
  
 10.3.6 Närmare om sanktioner vid patentintrång ................ 144  
  
 10.3.7 PRV:s handläggnings- och beslutsspråk .................... 146  
  
 10.3.8 Översättning vid tvist i allmän domstol .................... 147  
  
 10.3.9 Översättning vid invändningsförfarande ................... 148  
  
 10.3.10 Internationella patentansökningar ....................... 149  
  
 10.3.11 Omvandlade europeiska patentansökningar ....... 150  
  
 10.3.12 Tilläggsskydd ......................................................... 150  
  
 10.3.13 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ........ 151 
  
 SOU 2012:19 Innehåll  
  
 9  
  
 11 Ekonomiska och andra konsekvenser .......................... 153  
  
 11.1 Bakgrund ................................................................................ 153  
  
 11.2 Problemet ............................................................................... 155  
  
 11.3 Mitt förslag till lösning .......................................................... 156  
  
 11.3.1 Förslag ......................................................................... 156  
  
 11.3.2 Den närmare utformningen av förslaget ................... 157  
  
 11.4 Alternativa lösningar .............................................................. 159  
  
 11.4.1 Ingen ändring .............................................................. 159  
  
 11.4.2 Alternativa lösningar av krav på översättning och  
  
 tidpunkt för inlämning ............................................... 160  
  
 11.5 Berörda aktörer ...................................................................... 161  
  
 11.5.1 Användare av det nationella  
  
 ansökningsförfarandet ................................................ 161  
  
 11.5.2 Konkurrenter och påstådda intrångsgörare .............. 162  
  
 11.5.3 PRV ............................................................................. 162  
  
 11.5.4 Samhället i övrigt ........................................................ 162  
  
 11.6 Konsekvenser för PRV .......................................................... 163  
  
 11.7 Konsekvenser för företag och enskilda ................................ 163  
  
 11.7.1 Kostnadsbesparingar för användarna i  
  
 ansökningsskedet ........................................................ 164  
  
 11.7.2 Särskilt om konsekvenserna för mindre företag  
  
 och enskilda användare ............................................... 165  
  
 11.7.3 Kostnader för att erhålla provisoriskt skydd ............ 165  
  
 11.7.4 Möjliga kostnader för patenthavaren i ett  
  
 efterföljande skede ...................................................... 166  
  
 11.7.5 Konsekvenser för andra än patenthavaren ................ 166  
  
 11.8 Övriga konsekvenser ............................................................. 167  
  
 11.9 Förslagets förhållande till EU-rättslig reglering .................. 168  
  
 11.10 Ikraftträdande ........................................................................ 168 
  
 Innehåll SOU 2012:19  
  
 10  
  
 12 Författningskommentar ............................................. 169  
  
 Bilagor ............................................................................ 179  
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv 2011:56 ............................................... 179 
  
 11  
  
 Sammanfattning  
  
 Mitt uppdrag  
  
 Mitt uppdrag har varit att utreda och ta ställning till om det bör  
  
 införas en möjlighet att ge in, behandla och bevilja nationella  
  
 patentansökningar med patentbeskrivningen på engelska och  
  
 endast patentkraven översatta till svenska.  
  
 I uppdraget har ingått att särskilt bedöma om fördelarna med en  
  
 sådan möjlighet överväger nackdelarna utifrån näringspolitiska,  
  
 språkpolitiska och offentligrättsliga aspekter. I enlighet med  
  
 uppdraget har jag samrått med berörda myndigheter och organisationer.  
  
 Jag har vidare studerat hur frågan behandlats i andra länder  
  
 som är anslutna till den s.k. Londonöverenskommelsen, och då  
  
 särskilt andra anslutna nordiska länder. Slutligen har i uppdraget  
  
 även ingått att lämna författningsförslag till ändringar i patentlagstiftningen  
  
 och i eventuell annan lagstiftning i den mån jag  
  
 finner att möjligheten bör införas.  
  
 Mitt förslag  
  
 Mitt förslag är att nationella patentansökningar ska kunna  
  
 behandlas helt på engelska och också kunna beviljas i engelsk  
  
 språkdräkt. Detsamma föreslås för internationella patentansökningar  
  
 som fullföljts i Sverige. Den del av patentet som  
  
 definierar skyddsomfånget, dvs. patentkraven, ska dock alltjämt  
  
 översättas till svenska. Såväl den engelska uppsättningen av  
  
 patentkraven som dess svenska översättning ska ingå i  
  
 patentskriften. Det är den engelska versionen av patentkraven som  
  
 har rättslig verkan. Den svenska översättningen av kraven har alltså  
  
 enbart en informativ funktion.  
  
 Om en ansökning gjorts på engelska ska den svenska översättningen  
  
 av patentkraven lämnas in till Patent- och registrerings 
  
 Sammanfattning SOU 2012:19  
  
 12  
  
 verket (PRV) senast när verket bedömt att ansökningen kan  
  
 beviljas, dvs. strax före meddelandet av patentet. Detta innebär att  
  
 den publicering av ansökningen som sker 18 månader efter att  
  
 ansökan lämnats in kommer att göras helt på engelska. En sökande  
  
 kan dock välja att ge in en översättning av patentkraven under  
  
 ansökningstiden för att erhålla det s.k. provisoriska skadeståndsrättsliga  
  
 skyddet.  
  
 Om en ansökan ges in på engelska ges PRV rätt att skriva  
  
 förelägganden och beslut på engelska. Sedan patentet beviljats ska  
  
 handläggningen i tvåpartsförfaranden dock ske på svenska. PRV  
  
 ges en fakultativ möjlighet att i invändningsärenden förelägga  
  
 patenthavaren att ge in en fullständig översättning till svenska av  
  
 patentskriften.  
  
 Den befintliga bestämmelsen om möjlighet för domstol att vid  
  
 tvist förelägga patenthavaren att ge in en fullständig översättning  
  
 till svenska av en europeisk patentskrift utvidgas till att omfatta  
  
 även nationella patent. Någon särreglering i fråga om sanktioner  
  
 vid patentintrång föreslås inte. Om översättningen till svenska av  
  
 patentkraven är felaktig eller missvisande kan detta emellertid få  
  
 betydelse vid bedömningen om intrångsgöraren varit i god tro.  
  
 Förslaget innebär vidare att en översättning till svenska inte  
  
 behövs vid omvandling av en europeisk patentansökan som har  
  
 skrivits på engelska. Slutligen föreslås även att ansökningar om  
  
 tilläggsskydd ska kunna lämnas in på engelska.  
  
 Bakgrund  
  
 Patent är en nationell rättighet. Ensamrätten till ett patent gäller  
  
 alltså endast i det land för vilket patentet beviljats. Innehavaren av  
  
 patentet har dock ofta ett behov av att kommersialisera föremålet  
  
 för patentet, dvs. uppfinningen, i mer än ett land. Patent behöver  
  
 därför i de flesta fall sökas i flera länder.  
  
 Patent med verkan i Sverige kan i dag meddelas dels i form av ett  
  
 nationellt patent, dels i form av ett europeiskt patent som valideras  
  
 i Sverige. Det nationella patentet kan erhållas genom att en  
  
 nationell patentansökan lämnas in till PRV, som granskar ansökningen  
  
 och – om ansökningen uppfyller villkoren – beviljar ett  
  
 nationellt patent. En sökande kan också välja att lämna in en  
  
 internationell ansökan som granskas vid en myndighet som getts  
  
 sådan behörighet. Ansökningen kan sedan fullföljas i Sverige, 
  
 SOU 2012:19 Sammanfattning  
  
 13  
  
 vartefter ansökningen behandlas som en nationell ansökan. Godtas  
  
 ansökningen meddelar PRV ett nationellt patent. Genom den  
  
 europeiska patentkonventionen (the Convention on the Grant of  
  
 European Patents, EPC) är det möjligt att lämna in en ansökan om  
  
 ett europeiskt patent till det europeiska patentverket (EPO), som  
  
 också beviljar patent. Sedan ett sådant europeiskt patent har  
  
 validerats i Sverige har det samma rättsverkan i Sverige som ett  
  
 nationellt svenskt patent. Av de patent som i dag är i kraft i Sverige  
  
 utgör den största andelen europeiska patent. Mellan 80 och  
  
 90 procent av de patent som i dag får giltighet i Sverige är  
  
 europeiska patent.  
  
 En patentansökan – och ett beviljat patent – består av olika  
  
 delar. Beskrivningen utgör den mest omfångsrika delen av  
  
 ansökningen. Denna del innehåller en detaljerad beskrivning av den  
  
 bakomliggande tekniken samt uppgifter om hur uppfinningen löst  
  
 ett definierat problem. Beskrivningen kan även innefatta ritningar  
  
 om dessa behövs för att förklara uppfinningen. Textmassan av  
  
 beskrivningen består vanligen av 10-20 sidor. De s.k. patentkraven  
  
 är en volymmässigt liten men innehållsmässigt viktig del av  
  
 patentet. Patentkraven innehåller en uppräkning av vad som  
  
 skyddas av patentet och definierar alltså omfattningen av ensamrätten.  
  
 Kraven består vanligen av 1-3 sidor. En nationell svensk  
  
 patentskrift innehåller vidare ett sammandrag, som kortfattat  
  
 sammanfattar vad uppfinningen avser. Sammandraget är ca en halv  
  
 sida långt.  
  
 De europeiska patenten som validerats i Sverige och de  
  
 nationella patenten är alltså båda gällande här i landet. Språkkraven  
  
 avseende dessa skiljer sig emellertid åt. Ett nationellt patent som  
  
 beviljats av PRV måste meddelas i sin helhet på svenska. Ett  
  
 europeiskt patent meddelas på något av EPO:s officiella språk  
  
 engelska, tyska eller franska. Vid valideringen har Griffin  
  
 medlemsländer rätt att kräva att den europeiska patentskriften ska  
  
 översättas till det nationella språket för att bli gällande i landet.  
  
 Flertalet länder krävde tidigare sådana översättningar, vilket ledde  
  
 till att användarna av det europeiska patentsystemet drabbades av  
  
 betydande översättningskostnader. För att lätta på kraven på  
  
 översättningar, och därigenom minska kostnaderna härför, utarbetades  
  
 under början av 2000-talet Londonöverenskommelsen.  
  
 Överenskommelsen, som trädde i kraft den 1 maj 2008, innebär att  
  
 anslutna länder under vissa förutsättningar avstår från att kräva  
  
 översättning av ett europeiskt patent till det nationella språket vid 
  
 Sammanfattning SOU 2012:19  
  
 14  
  
 valideringen. För Sveriges del innebär Londonöverenskommelsen  
  
 att ett europeiskt patent som meddelats på engelska inte längre  
  
 behöver översättas i sin helhet till svenska. Vid valideringen räcker  
  
 det i sådant fall att den del av patentet som definierar skyddsomfånget,  
  
 dvs. patentkraven, översätts till svenska. Ett sådant  
  
 patent blir alltså gällande här i Sverige med patentbeskrivningen på  
  
 engelska och patentkraven på svenska.  
  
 Danmark, Finland, Island och Nederländerna har valt att  
  
 anpassa språkkraven för nationella patent efter Londonöverenskommelsen.  
  
 Dessa länder tillåter numera att nationella ansökningar  
  
 handläggs och beviljas med beskrivningen på engelska.  
  
 Överväganden  
  
 Svenska innovativa företag arbetar idag ofta internationellt och har  
  
 därmed behov av patentskydd inte enbart i Sverige utan även på  
  
 andra marknader. Det finns dock vissa fördelar med att göra den  
  
 första patentansökan för en viss uppfinning nationellt och därefter  
  
 successivt utöka sitt patentskydd genom patentansökningar även  
  
 på andra marknader. Om sökanden önskar göra en sådan följdansökan  
  
 vid t.ex. EPO eller i USA måste ansökningen översättas  
  
 till engelska om den nationella ansökningen har skrivits på svenska.  
  
 En nationell svensk patentansökan kan dock redan idag lämnas in  
  
 och granskas vid PRV på engelska. En sökande som önskar ge in en  
  
 på engelska skriven ansökan även i det nationella förfarandet kan  
  
 därför göra det. Senast i samband med publiceringen måste  
  
 ansökningen dock ha översatts i sin helhet till svenska. Båda dessa  
  
 alternativ leder alltså till att sökanden drabbas av översättningskostnader.  
  
 Till följd av en patentansökans komplexa tekniska natur är  
  
 översättningar av dessa en kostsam process. Dagens utformning av  
  
 språkkraven för de nationella patentansökningarna är därför inte  
  
 tillfredställande. Svenska näringslivsorganisationer har framfört  
  
 önskemål om att det ska bli möjligt att få svenska patent beviljade  
  
 på engelska. En sådan möjlighet skulle medföra förenklingar och  
  
 vara kostnadsbesparande. Vidare skulle språkkraven för de  
  
 nationella patenten harmoniseras med vad som gäller för de  
  
 europeiska patenten som validerats i Sverige. Även PRV har  
  
 framfört önskemål i linje med detta. Enligt myndigheten skulle en 
  
 SOU 2012:19 Sammanfattning  
  
 15  
  
 sådan möjlighet öka det nationella patentansökningssystemets  
  
 attraktivitet.  
  
 Utifrån ett näringspolitiskt perspektiv får det därför ses som  
  
 motiverat att godta engelska i större utsträckning också i det  
  
 nationella patentansökningsförfarandet. Samtidigt väcks vissa  
  
 frågor med anknytning till offentlighetsprincipen och språkanvändningen  
  
 vid svenska myndigheter.  
  
 Av 10 § språklagen (2009:600) framgår att språket i domstolar,  
  
 förvaltningsmyndigheter och andra organ som fullgör uppgifter i  
  
 offentlig verksamhet är svenska. Bestämmelsen är ett utlopp för  
  
 språkpolitiska överväganden, dvs. att det svenska språket ska värnas  
  
 och användas och att det allmänna har ett särskilt ansvar för detta.  
  
 Bestämmelsen har emellertid även sin bakgrund i offentlighetsprincipen.  
  
 För att denna princip ska fylla sin funktion har det  
  
 ansetts väsentligt att de handlingar som blir allmänna hos en svensk  
  
 myndighet ska vara skrivna på det svenska språket.  
  
 I praktiken är det emellertid för förståelsen av det närmare  
  
 innehållet i ett patentdokument inte i första hand av betydelse att  
  
 det är skrivet på svenska. En majoritet av läsarna har möjlighet att  
  
 få en generell uppfattning om en ansöknings innehåll även utifrån  
  
 en engelsk lydelse. För att förstå den närmare innebörden av  
  
 ansökningen och omfattningen av det skydd denna kan föranleda  
  
 behöver i stor utsträckning hjälp från en patentexpert inhämtas.  
  
 Mot bakgrund av att patentskriften ska innehålla en översättning av  
  
 patentkraven till svenska återfinns dessutom den centrala delen,  
  
 och den som har rättsverkan, på svenska.  
  
 I språklagen anges vidare att svenska är huvudspråk i Sverige. En  
  
 förutsättning för detta är att svenskan är ett komplett språk, som  
  
 kan användas inom alla samhällsområden. Detta kräver att det  
  
 fortlöpande skapas svenska termer för den tekniska utveckling som  
  
 äger rum. Att använda engelska istället för svenska kan leda till att  
  
 s.k. domänförluster uppstår för det svenska tekniska språket. Det  
  
 finns dock skäl att tro att det tekniska språket i första hand  
  
 utvecklas utanför patentsystemet, nämligen genom forskningsrapporter,  
  
 tekniska artiklar i vetenskapliga tidskrifter och det  
  
 allmänna språkbruk som allmänt används i tekniska sammanhang. I  
  
 förarbetena till språklagen framhålls också att behovet av att skapa  
  
 ny terminologi inom vissa verksamhetsområden behöver vägas mot  
  
 den egentliga nyttan och kostnaden som sådan terminologiutveckling  
  
 kan medföra. Att hålla kvar vid ett krav på att  
  
 patentansökningar ska författas på eller översättas till svenska 
  
 Sammanfattning SOU 2012:19  
  
 16  
  
 skulle inte heller säkerställa att svensk terminologi faktiskt skapas i  
  
 denna process. Sammantaget finns det skäl att anta att kravet på  
  
 svenska i det nationella patentansökningsförfarandet inte har mer  
  
 än marginell betydelse för den svenska språkutvecklingen och  
  
 bildandet av ny svensk terminologi.  
  
 Vid en avvägning mellan de redovisade aspekterna har jag funnit  
  
 att det näringspolitiska intresset i sammanhanget väger tyngst.  
  
 Patentsystemet bör i första hand utformas för att tillgodose de  
  
 behov som finns hos användarna. Språkkraven i patentlagstiftningen  
  
 behöver därför anpassas till näringslivets och forskningens  
  
 arbetssätt och förutsättningar. Det är också av vikt att tillförsäkra  
  
 tillgängligheten till systemet för samtliga aktörer. Min bedömning  
  
 är därför att de språkpolitiska, rättspolitiska och offentligrättsliga  
  
 vinster som erhålls vid ett fortsatt krav på svenska i nationella  
  
 patent inte överväger de negativa effekter detta har för svenska  
  
 företag och PRV som myndighet. 
  
 17  
  
 Summary  
  
 My assignment  
  
 My assignment has been to investigate and consider whether a  
  
 possibility to file, process and grant national patent applications  
  
 with the patent description in English and only the patent claims  
  
 translated into Swedish shall be introduced.  
  
 The assignment has included assessing in particular whether the  
  
 advantages of such a possibility outweigh the disadvantages from  
  
 an economic policy, language policy and public law perspective. In  
  
 accordance with my terms of reference, I have consulted the  
  
 relevant agencies and organisations. I have also studied how the  
  
 issue has Banks with in other countries that are party to the  
  
 London Agreement, and especially in other Smith  
  
 countries. Finally, the assignment has also included to draft  
  
 legislative amendments if I consider that the possibility should be  
  
 introduced.  
  
 My proposal  
  
 My proposal is that it should be possible to process national patent  
  
 applications entirely in English and to grant patents in English. I  
  
 also propose the same for international patent applications pursued  
  
 in Sweden. The part of the patent that defines the scope of  
  
 protection, i.e. the patent claims, should however still be translated  
  
 into Swedish. Both the English version of the patent claims and the  
  
 Swedish translation of them are to be included in the patent  
  
 specification. It is however the English version of the patent claims  
  
 that has legal effect and the Swedish translation has information  
  
 purposes only.  
  
 If an application has been filed in English, the Swedish  
  
 translation of the patent Cooper be submitted to the Swedish 
  
 Summary SOU 2012:19  
  
 18  
  
 Patent and Registration Office (PRV) when the Office deems that  
  
 the patent may be granted. This means that publication of the  
  
 application, which occurs 18 months after the filing date, will be  
  
 done entirely in English. An applicant may however choose to  
  
 submit a translation of the patent claims during the application  
  
 period in order to obtain the so-called provisional protection.  
  
 If an application is filed in English, PRV has the right to write  
  
 its opinions and decisions in English. Once the patent has been  
  
 granted, however, the administration of inter partes proceedings  
  
 shall be conducted in Swedish. PRV is to be given a discretionary  
  
 option in opposition proceedings to require the patent proprietor  
  
 to submit a complete translation into Swedish of the patent  
  
 specification.  
  
 The existing provision giving the courts the option, in the event  
  
 of a dispute, to require the patent proprietor to provide a complete  
  
 translation into Swedish of a European patent specification is to be  
  
 extended to cover national patents as well. I do not propose Harvey  
  
 special regulation regarding sanctions for patent infringement. An  
  
 incorrect or misleading translation into Swedish may however be of  
  
 significance when assessing whether the infringer has acted in good  
  
 faith.  
  
 The proposal also means that a translation into Swedish is not  
  
 needed when converting a European patent application that has  
  
 Wilkerson in English. Finally, it is also proposed that it shall be  
  
 possible to file an application for supplementary protection  
  
 certificate in English.  
  
 Ramos  
  
 A patent is territorial. Consequently, the exclusive right conferred  
  
 by a patent is limited to the country in which the patent has been  
  
 granted. But the patent proprietor often has a need to  
  
 commercialise the subject of the patent, i.e. the invention, in more  
  
 than one country. A patent application therefore needs to be filed  
  
 in several countries.  
  
 Patents with legal effect in Sweden can currently be granted in  
  
 the form of both a national patent and a European patent validated  
  
 in Sweden. The national patent can be obtained by filing a patent  
  
 application with PRV, which examines the application and – if it  
  
 fulfils the conditions – grants a national patent. An applicant can 
  
 SOU 2012:19 Summary  
  
 19  
  
 also choose to file an international application that will be  
  
 examined by an agency that has been authorised to do so. The  
  
 application can then be pursued in Sweden, after which it is treated  
  
 as a national application. If the application is approved, PRV grants  
  
 a national patent. Under the Convention on the Grant of European  
  
 Patents (EPC), it is possible to file an application for a European  
  
 patent with the European Patent Office (EPO), which also grants  
  
 patents. Once such a European patent has been validated in  
  
 Sweden, it has the same legal effect in Sweden as a national Swedish  
  
 patent. The majority of patents currently in force in Sweden are  
  
 European patents. Between 80 and 90 percent of patents that  
  
 nowadays come into force in Sweden are European patents.  
  
 A patent application – and a granted patent – consists of  
  
 different parts. The description constitutes the most extensive part  
  
 of the application. This part comprises a detailed description of the  
  
 underlying technology as well as information on how the invention  
  
 has solved a defined problem. The description may also contain  
  
 drawings if these are needed to explain the invention. The  
  
 description usually consists of 10-20 pages of text. In terms of  
  
 volume, the patent Johnson make up a small but content-wise  
  
 important part of the patent application. The patent Davis  
  
 a detailed list of what is to be protected by the patent. i.e. they  
  
 Rich extent of the exclusive rights. The claims normally  
  
 consist of 1-3 pages of text. A Swedish patent specification also  
  
 contains a brief summary of what the invention relates to. This  
  
 summary is about half a page long.  
  
 European patents that have been validated here and national  
  
 patents consequently both have legal effect in Sweden. The  
  
 language requirements for these differ, however. A national patent  
  
 granted by PRV must be granted in Swedish in its entirety. A  
  
 European patent is granted in one of the EPOs official languages:  
  
 English, German and French. The member states to the EPC have  
  
 the right to require that the European patent shall be translated  
  
 into their national language in order for it to apply in their country.  
  
 The majority of countries used to require such translations, which  
  
 imposed significant translation costs on the users of the European  
  
 patent system. In order to relax the translation requirements, and  
  
 hence reduce user costs, the London Agreement was drawn up at  
  
 the beginning of the 2000s. Under this agreement, which came into  
  
 force on 1 May 2008, Cardenas waive entirely or largely  
  
 the requirement for the translation of a European patent into their 
  
 Summary SOU 2012:19  
  
 20  
  
 national language. For Sweden, the London Agreement means that  
  
 a European patent granted in English no longer needs to be fully  
  
 translated into Swedish. A translation of the patent claims is  
  
 therefore sufficient in this case. Such a patent is therefore valid  
  
 here in Sweden with the patent description in English and the  
  
 patent claims in Swedish.  
  
 Denmark, Finland, Iceland and The Netherlands have adapted  
  
 their language requirements for national patents to the London  
  
 Agreement. Morris now permit national applications to be  
  
 processed and approved with their description sections in English.  
  
 Considerations  
  
 Innovative Swedish companies nowadays operate internationally  
  
 and therefore need patent protection not only in Sweden but also  
  
 on other markets. There are however certain advantages of filing  
  
 the first patent application for an invention nationally and then  
  
 gradually expanding ones patent protection by filing applications  
  
 on other markets. If the applicant wishes to file such a subsequent  
  
 application with e.g. EPO or in the United States, the application  
  
 must be translated into English if the national application was  
  
 written in Swedish. A national Swedish patent application may  
  
 already be submitted and processed at PRV in English. An  
  
 applicant wishing to submit an application in English for a national  
  
 patent can therefore do so. Before the application is published it  
  
 must however be translated into Swedish. Both these options  
  
 therefore impose translation costs on the applicant.  
  
 The complex technical nature of a patent application makes  
  
 translating them a costly process. The current language  
  
 requirement for national patent applications is therefore  
  
 unsatisfactory. Swedish business organisations have requested that  
  
 it be made possible to have Swedish patents granted in English.  
  
 Such a possibility would simplify the process and save on costs.  
  
 Furthermore, the language requirements for national patents would  
  
 then be harmonised with those that apply to European patents  
  
 validated in Sweden. PRV has also expressed a similar desire. It  
  
 believes that such a possibility would make the national patent  
  
 application system more attractive.  
  
 From an economic policy perspective, it must therefore be  
  
 considered justified to also accept English to a greater degree in the 
  
 SOU 2012:19 Summary  
  
 21  
  
 national patent application procedure. The proposal does however  
  
 raise certain issues relating to the principle of public access and  
  
 language use at Swedish public-sector agencies.  
  
 Section 10 of the Swedish Language Act (2009:600) states that  
  
 the language of the courts, administrative authorities and other  
  
 bodies that perform tasks in the public sector is Swedish. Jefferson  
  
 provision is an outlet for language policy considerations, i.e. that  
  
 the Swedish language is to be safeguarded and used and that the  
  
 public sector has a particular responsibility for this. The provision  
  
 is also however founded on the principle of public access to official  
  
 documents. In order for this principle to fulfil its function, it has  
  
 Taylor essential that documents that are to be made  
  
 public at a Swedish agency shall be written in the Swedish language.  
  
 In practice, however, in order to understand a patent document  
  
 in detail it is not primarily dependent on it being written in  
  
 Swedish. The majority of readers will be able to obtain a general  
  
 idea of the content of a patent application based on its English  
  
 wording. The help of a patent expert will probably be needed to  
  
 understand the more precise meaning of the application and the  
  
 extent of protection it may imply. In light of the fact that the  
  
 patent claims are to be translated into Swedish, the central part of  
  
 the patent – and the part that will have legal effect – will be  
  
 available in Swedish.  
  
 The Language Act also states that Swedish is the main language  
  
 in Sweden. A prerequisite for this is that Swedish is a complete  
  
 language that can be used in all areas of society. This requires  
  
 Swedish terms to be continuously created in the area of  
  
 technological development. Using English instead of Swedish may  
  
 lead to what are known as domain losses occurring in the  
  
 Swedish technical language. There is reason to believe, however,  
  
 that the technical language will primarily develop outside the  
  
 patent system, as the result of research reports and technical  
  
 Black published in scientific journals and through the  
  
 general use of language in technical contexts. In the preparatory  
  
 work leading up to the Language Act, it is emphasised that the  
  
 need for creating new terminology in certain spheres has to be  
  
 Carter against the actual benefit and cost that such a development  
  
 in terminology may lead to. Neither would maintaining a  
  
 requirement to translate patent applications into Swedish guarantee  
  
 that Swedish terminology would actually be created in this process.  
  
 All things considered, there is reason to assume that the language 
  
 Summary SOU 2012:19  
  
 22  
  
 requirement in the national patent application procedure is of only  
  
 marginal significance for the development of the Swedish language  
  
 and the creation of new Swedish terminology.  
  
 When considering the aspects presented here, I have concluded  
  
 that the economic interest carries the greatest weight. The patent  
  
 system should primarily be designed to satisfy the needs of its  
  
 users. The language requirements in the patent legislation therefore  
  
 need to be adapted to the working methods and prerequisites of  
  
 the business sector and research community. It is also important to  
  
 guarantee all parties the same level of access to the system. My  
  
 assessment is therefore that the language policy, legal policy and  
  
 public law benefits of continuing with the current language  
  
 requirement do not outweigh the negative effects this has on  
  
 Swedish companies and on PRV as an agency. 
  
 23  
  
 Förkortningar  
  
 a. anförd  
  
 Castro (Europeiska patentkonventionen)  
  
 EPO European Patent Office (Europeiska patentverket) 
  
 EU Europeiska Unionen  
  
 f., ff. följande sida, följande sidor 
  
 HD Högsta domstolen  
  
 JO Riksdagens ombudsmän - Justitieombudsmännen 
  
 NJA Nytt juridiskt arkiv, avdelning I 
  
 NU Nordiska utredningar  
  
 OSL Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 
  
 PB Patent- och registreringsverkets (PRV) föreskrifter 
  
 (PRVFS 1997:1, P:32) med patentbestämmelser 
  
 PBR Patentbesvärsrätten  
  
 PCT Patent Cooperation Treaty (Patentsamarbetskonventionen)  
  
 PK Patentkungörelsen (1967:838) 
  
 PL Patentlagen (1967:837) 
  
 prop. proposition  
  
 PRV Patent- och registreringsverket 
  
 RB Rättegångsbalken  
  
 SOU Statens offentliga utredningar 
  
 TF Tryckfrihetsförordningen 
  
 TNC AB Terminologicentrum TNC 
  
 USPTO The United States Patent and Trademark Office  
  
 (USA:s patentverk)  
  
 WIPO World Intellectual Property Organization (Världsorganisationen  
  
 för den intellektuella äganderätten) 
  
 25  
  
 Författningsförslag  
  
 1 Förslag till  
  
 lag om ändring i patentlagen (1967:837)  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om patentlagen (1967:837)  
  
 att 20, 21, 24, 27, 31, 33, 60, 68 a och 93 §§ ska ha följande  
  
 lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
  
 20 §1  
  
 Om sökanden har fullgjort  
  
 vad som krävs enligt 19 § och  
  
 det fortfarande inte finns hinder  
  
 mot patent, skall patentmyndigheten  
  
 bifalla ansökningen.  
  
 Beslutet skall kungöras.  
  
 När beslutet att bifalla  
  
 patentansökningen har kungjorts 
  
 , är ett patent meddelat.  
  
 Ett meddelat patent skall antecknas  
  
 i patentregistret som  
  
 förs av patentmyndigheten. Ett  
  
 patentbrev skall också utfärdas.  
  
 Sedan patentet har meddelats  
  
 får patentkraven inte ändras så  
  
 att patentskyddets omfattning  
  
 utvidgas.  
  
 Om sökanden har fullgjort  
  
 vad som krävs enligt 19 § och  
  
 det fortfarande inte finns hinder  
  
 mot patent, ska patentmyndigheten  
  
 bifalla ansökningen.  
  
 Beslutet ska kungöras.  
  
 När beslutet att bifalla  
  
 patentansökningen har kungjorts 
  
 , är ett patent meddelat.  
  
 Ett meddelat patent ska antecknas  
  
 i patentregistret som  
  
 förs av patentmyndigheten. Ett  
  
 patentbrev ska också utfärdas.  
  
 Patent kan meddelas på  
  
 svenska eller på engelska.  
  
 Sedan patentet har meddelats  
  
 får patentkraven inte ändras så  
  
 att patentskyddets omfattning  
  
 utvidgas. 
  
 1 Senaste lydelse 1993:1406. 
  
 Författningsförslag SOU 2012:19  
  
 26  
  
 21 §2  
  
 Från och med den dag då  
  
 patentet meddelas skall en  
  
 patentskrift finnas att tillgå hos  
  
 patentmyndigheten. Patentskriften  
  
 skall innehålla beskrivning,  
  
 patentkrav och sammandrag  
  
 samt uppgift om patenthavaren  
  
 och uppfinnaren.  
  
 Från och med den dag då  
  
 patentet meddelas ska en  
  
 patentskrift finnas att tillgå hos  
  
 patentmyndigheten. Patentskriften  
  
 ska innehålla beskrivning,  
  
 patentkrav och sammandrag  
  
 samt uppgift om patenthavaren  
  
 och uppfinnaren.  
  
 När patent meddelas på  
  
 engelska ska patentskriften innehålla  
  
 en översättning av patentkraven  
  
 till svenska. Endast  
  
 patentkraven på engelska har  
  
 rättslig verkan.  
  
 24 §3  
  
 Andra än patenthavaren får  
  
 göra invändning mot ett meddelat  
  
 patent. En invändning skall  
  
 göras skriftligen hos patentmyndigheten  
  
 inom nio månader  
  
 från den dag då patentet meddelades.  
  
 Patentmyndigheten skall  
  
 underrätta patenthavaren om invändningen  
  
 och ge denne tillfälle  
  
 att yttra sig.  
  
 Andra än patenthavaren får  
  
 göra invändning mot ett meddelat  
  
 patent. En invändning ska  
  
 göras skriftligen hos patentmyndigheten  
  
 inom nio månader  
  
 från den dag då patentet meddelades.  
  
 Patentmyndigheten ska  
  
 underrätta patenthavaren om invändningen  
  
 och ge denne tillfälle  
  
 att yttra sig.  
  
 Om patentet har meddelats på  
  
 engelska får patentmyndigheten  
  
 förelägga patenthavaren att ge in  
  
 en översättning av patentskriften  
  
 till svenska. Föreläggandet ska ges  
  
 vid påföljd att patentmyndigheten  
  
 annars kan låta översätta patentskriften  
  
 på patenthavarens bekostnad.  
  
 2 Senaste lydelse 1993:1406.  
  
 3 Senaste lydelse 2007:516. 
  
 SOU 2012:19 Författningsförslag  
  
 27  
  
 Återkallas invändningen, får invändningsförfarandet ändå  
  
 fullföljas om det finns särskilda skäl.  
  
 27 §4  
  
 Överklagande enligt 26 § görs hos Patentbesvärsrätten inom två  
  
 månader från beslutets dag.  
  
 Ett slutligt beslut av Patentbesvärsrätten får överklagas till  
  
 Högsta förvaltningsdomstolen inom två månader från beslutets  
  
 dag. Överklagandet får inte avse andra patentkrav än sådana som  
  
 har prövats genom det överklagade beslutet. I övrigt tillämpas  
  
 bestämmelserna i 35–37 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291) om  
  
 överklagande av kammarrättens beslut. Patentbesvärsrättens beslut  
  
 ska innehålla uppgift om att det krävs särskilt tillstånd för prövning  
  
 i Högsta förvaltningsdomstolen och om de grunder på vilka ett  
  
 sådant tillstånd meddelas.  
  
 Bestämmelserna i 22 § femte stycket tillämpas på handling som  
  
 kommer in till Patentbesvärsrätten eller Högsta förvaltningsdomstolen.  
  
 Bestämmelsen i 24 § tredje  
  
 stycket är tillämplig vid Patentbesvärsrätten  
  
 och Högsta förvaltningsdomstolen. 
  
 31 §5  
  
 Om sökanden vill fullfölja en  
  
 internationell patentansökan i  
  
 Sverige, skall sökanden inom  
  
 31 månader från den internationella  
  
 ingivningsdagen eller,  
  
 om prioritet begärs, den dag  
  
 från vilken prioriteten begärs till  
  
 patentmyndigheten ge in en  
  
 översättning till svenska av den  
  
 internationella patentansökan i  
  
 den omfattning regeringen  
  
 förordnar eller, om ansökan är  
  
 avfattad på svenska, en avskrift  
  
 av ansökan. Sökanden skall  
  
 inom samma tid betala en avgift  
  
 Om sökanden vill fullfölja en  
  
 internationell patentansökan i  
  
 Sverige, ska sökanden inom  
  
 31 månader från den internationella  
  
 ingivningsdagen eller,  
  
 om prioritet begärs, den dag  
  
 från vilken prioriteten begärs till  
  
 patentmyndigheten ge in en  
  
 översättning till svenska eller  
  
 engelska av den internationella  
  
 patentansökan i den omfattning  
  
 regeringen förordnar eller, om  
  
 ansökan är skriven på svenska  
  
 eller engelska, en kopia av  
  
 ansökan. Sökanden ska inom  
  
 4 Senaste lydelse 2010:1395.  
  
 5 Senaste lydelse 2007:516. 
  
 Författningsförslag SOU 2012:19  
  
 28  
  
 till patentmyndigheten. 
  
 Om sökanden har betalat  
  
 avgift inom den frist som  
  
 föreskrivs i första stycket, får  
  
 den översättning eller avskrift  
  
 som krävs ges in inom en  
  
 ytterligare frist om två månader,  
  
 förutsatt att en tilläggsavgift  
  
 betalas inom den senare fristen.  
  
 Följer inte sökanden föreskrifterna  
  
 i denna paragraf, skall  
  
 ansökan anses återkallad såvitt  
  
 avser Sverige. 
  
 samma tid betala en avgift till  
  
 patentmyndigheten.  
  
 Om sökanden har betalat  
  
 avgift inom den frist som  
  
 föreskrivs i första stycket, får  
  
 den översättning eller kopia som  
  
 krävs ges in inom en ytterligare  
  
 frist om två månader, förutsatt  
  
 att en tilläggsavgift betalas inom  
  
 den senare fristen.  
  
 Följer inte sökanden föreskrifterna  
  
 i denna paragraf, ska  
  
 ansökan anses återkallad såvitt  
  
 avser Sverige.  
  
 33 §6  
  
 Om en internationell patentansökan har fullföljts enligt 31 §,  
  
 gäller 2 kap. i fråga om ansökan och dess handläggning, om inte  
  
 annat sägs i denna paragraf eller i 34–37 §§. Ansökan får endast på  
  
 framställning av sökanden tas upp till prövning före utgången av  
  
 den frist som gäller enligt 31 § första stycket.  
  
 Ett föreläggande enligt 12 § får inte meddelas före den tidpunkt  
  
 då patentmyndigheten har rätt att ta upp ansökan till prövning.  
  
 Bestämmelserna i 22 § andra  
  
 och tredje styckena blir tillämpliga  
  
 redan innan ansökan har  
  
 fullföljts så snart sökanden har  
  
 fullgjort sin skyldighet enligt  
  
 31 § att inge en översättning av  
  
 ansökan eller, om ansökan är  
  
 skriven på svenska, så snart  
  
 sökanden har ingivit en avskrift  
  
 av den till patentmyndigheten.  
  
 I fråga om en internationell  
  
 patentansökan skall vid tillämpning  
  
 av 48, 56 och 60 §§ vad  
  
 som där sägs om att handlingarna  
  
 i ansökningsärendet har  
  
 Bestämmelserna i 22 § andra  
  
 och tredje styckena blir tillämpliga  
  
 redan innan ansökan har  
  
 fullföljts så snart sökanden har  
  
 fullgjort sin skyldighet enligt  
  
 31 § att inge en översättning av  
  
 ansökan eller, om ansökan är  
  
 skriven på svenska eller engelska,  
  
 så snart sökanden har ingivit en  
  
 kopia av den till patentmyndigheten.  
  
 I fråga om en internationell  
  
 patentansökan ska vid tillämpning  
  
 av 48, 56 och 60 §§ vad  
  
 som där sägs om att handlingarna  
  
 i ansökningsärendet har  
  
 6 Senaste lydelse 2007:516. 
  
 SOU 2012:19 Författningsförslag  
  
 29  
  
 blivit tillgängliga enligt 22 § i  
  
 stället avse att handlingarna har  
  
 blivit tillgängliga enligt 22 § med  
  
 iakttagande av tredje stycket.  
  
 blivit tillgängliga enligt 22 § i  
  
 stället avse att handlingarna har  
  
 blivit tillgängliga enligt 22 § med  
  
 iakttagande av tredje stycket. 
  
 60 §7  
  
 Om någon yrkesmässigt  
  
 utnyttjar en patentsökt uppfinning  
  
 efter det att handlingarna  
  
 i ansökningsärendet har  
  
 blivit tillgängliga enligt 22 §,  
  
 skall vad som sägs om patentintrång  
  
 tillämpas i den mån  
  
 ansökningen leder till patent.  
  
 För tiden innan patentet har  
  
 meddelats enligt 20 § omfattar  
  
 patentskyddet dock endast vad  
  
 som framgår såväl av patentkraven  
  
 i deras lydelse när ansökningen  
  
 blev allmänt tillgänglig  
  
 som av patentkraven enligt  
  
 patentet. Straff får inte dömas  
  
 ut, förverkande får inte ske och  
  
 ersättning för skada på grund av  
  
 utnyttjande som sker innan  
  
 patentet har meddelats får  
  
 bestämmas endast enligt 58 §  
  
 andra stycket.  
  
 Om någon yrkesmässigt  
  
 utnyttjar en patentsökt uppfinning  
  
 efter det att handlingarna  
  
 i ansökningsärendet har  
  
 blivit tillgängliga enligt 22 §, ska  
  
 vad som sägs om patentintrång  
  
 tillämpas i den mån ansökningen  
  
 leder till patent. För  
  
 tiden innan patentet har  
  
 meddelats enligt 20 § omfattar  
  
 patentskyddet dock endast vad  
  
 som framgår såväl av patentkraven  
  
 i deras lydelse när ansökningen  
  
 blev allmänt tillgänglig  
  
 som av patentkraven enligt  
  
 patentet. Straff får inte dömas  
  
 ut, förverkande får inte ske och  
  
 ersättning för skada på grund av  
  
 utnyttjande som sker innan  
  
 patentet har meddelats får  
  
 bestämmas endast enligt 58 §  
  
 andra stycket.  
  
 Om ansökningen är skriven  
  
 på engelska och sökanden till  
  
 patentmyndigheten gett in en  
  
 översättning av patentkraven till  
  
 svenska samt betalat en avgift för  
  
 offentliggörandet, ska myndigheten  
  
 utfärda kungörelse om  
  
 översättningen och hålla denna  
  
 tillgänglig för var och en. Sedan  
  
 kungörelse utfärdats är första  
  
 stycket tillämplig.  
  
 7 Senaste lydelse 2005:289. 
  
 Författningsförslag SOU 2012:19  
  
 30  
  
 Vad som sägs i 58 § tredje  
  
 stycket skall inte tillämpas, om  
  
 ersättningstalan väcks senast ett  
  
 år efter det att tiden för  
  
 invändning har gått ut eller, om  
  
 invändning har gjorts, senast ett  
  
 år efter det att patentmyndigheten  
  
 har beslutat att patentet  
  
 skall upprätthållas. 
  
 Vad som sägs i 58 § tredje  
  
 stycket ska inte tillämpas, om  
  
 ersättningstalan väcks senast ett  
  
 år efter det att tiden för  
  
 invändning har gått ut eller, om  
  
 invändning har gjorts, senast ett  
  
 år efter det att patentmyndigheten  
  
 har beslutat att patentet  
  
 ska upprätthållas.  
  
 68 a §8  
  
 I tvistemål enligt 65 § om ett  
  
 europeiskt patent får rätten, om  
  
 en fullständig översättning till  
  
 svenska av patentskriften inte  
  
 finns tillgänglig hos patentmyndigheten 
  
 , förelägga patenthavaren  
  
 eller annan som för  
  
 talan på grund av en rätt som  
  
 härleds från patenthavaren att ge  
  
 in en sådan översättning. Om  
  
 den förelagda parten är kärande  
  
 i målet, skall föreläggandet ges  
  
 vid påföljd att talan annars kan  
  
 komma att avvisas. Är den förelagda  
  
 parten svarande i målet,  
  
 skall föreläggandet i stället ges  
  
 vid påföljd att rätten annars kan  
  
 låta översätta patentskriften på  
  
 dennes bekostnad. 
  
 I tvistemål enligt 65 § får  
  
 rätten, om patentskriften i sin  
  
 helhet inte finns på svenska hos  
  
 patentmyndigheten, förelägga  
  
 patenthavaren eller annan som  
  
 för talan på grund av en rätt som  
  
 härleds från patenthavaren att ge  
  
 in en översättning till svenska av  
  
 patentskriften. Om den förelagda  
  
 parten är kärande i målet, ska  
  
 föreläggandet ges vid påföljd att  
  
 talan annars kan komma att  
  
 avvisas. Är den förelagda parten  
  
 svarande i målet, ska föreläggandet  
  
 i stället ges vid påföljd  
  
 att rätten annars kan låta  
  
 översätta patentskriften på  
  
 dennes bekostnad.  
  
 93 §9  
  
 Är europeisk patentansökan,  
  
 som ingivits till nationell  
  
 patentmyndighet, att anse som  
  
 återkallad därför att den icke  
  
 inkommit till det europeiska  
  
 patentverket inom föreskriven  
  
 tid, skall patentmyndigheten på  
  
 Är europeisk patentansökan,  
  
 som ingivits till nationell  
  
 patentmyndighet, att anse som  
  
 återkallad därför att den inte  
  
 inkommit till det europeiska  
  
 patentverket inom föreskriven  
  
 tid, ska patentmyndigheten på  
  
 8 Senaste lydelse 2006:625.  
  
 9 Senaste lydelse 1978:149. 
  
 SOU 2012:19 Författningsförslag  
  
 31  
  
 framställning av sökanden upptaga  
  
 den som omvandlad till  
  
 ansökan om svenskt patent  
  
 under förutsättning  
  
 1) att framställningen inges  
  
 till den nationella myndighet  
  
 som mottog patentansökningen  
  
 inom tre månader från det  
  
 sökanden underrättades om att  
  
 ansökningen ansågs återkallad  
  
 och dessutom inkommer till  
  
 patentmyndigheten inom tjugo  
  
 månader från den dag då  
  
 ansökningen ingavs eller, om  
  
 prioritet yrkas, den dag från  
  
 vilken prioritet begäres, samt  
  
 2) att sökanden inom tid  
  
 som regeringen bestämmer  
  
 erlägger fastställd ansökningsavgift  
  
 och inger översättning till  
  
 svenska av patentansökningen.  
  
 Uppfyller patentansökningen  
  
 de krav rörande ansökans form  
  
 som föreskrivas i den europeiska  
  
 patentkonventionen och  
  
 tillämpningsföreskrifterna till  
  
 denna, skall den godtagas i detta  
  
 avseende.  
  
 framställning av sökanden ta  
  
 upp den som omvandlad till  
  
 ansökan om svenskt patent  
  
 under förutsättning  
  
 1) att framställningen inges  
  
 till den nationella myndighet  
  
 som mottog patentansökningen  
  
 inom tre månader från det  
  
 sökanden underrättades om att  
  
 ansökningen ansågs återkallad  
  
 och dessutom inkommer till  
  
 patentmyndigheten inom tjugo  
  
 månader från den dag då  
  
 ansökningen ingavs eller, om  
  
 prioritet yrkas, den dag från  
  
 vilken prioritet begärs, samt  
  
 2) att sökanden inom tid  
  
 som regeringen bestämmer  
  
 betalar fastställd ansökningsavgift  
  
 och inger översättning till  
  
 svenska eller engelska av patentansökningen  
  
 eller, om ansökningen  
  
 är skriven på engelska, en  
  
 kopia av ansökningen.  
  
 Uppfyller patentansökningen  
  
 de krav rörande ansökans form  
  
 som föreskrivas i den europeiska  
  
 patentkonventionen och  
  
 tillämpningsföreskrifterna till  
  
 denna, ska den godtas i detta  
  
 avseende. 
  
 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.  
  
 2. I fråga om patentansökningar som har gjorts före ikraftträdandet  
  
 gäller äldre bestämmelser.  
  
 3. Äldre bestämmelser gäller även för internationella patentansökningar  
  
 som har fullföljts samt för europeiska patentansökningar  
  
 som begärts omvandlade före ikraftträdandet. 
  
 Författningsförslag SOU 2012:19  
  
 32  
  
 Detsamma gäller för patentansökningar som före ikraftträdandet  
  
 getts in i samband med prövning enligt 38 § andra stycket. 
  
 SOU 2012:19 Författningsförslag  
  
 33  
  
 2 Förslag till  
  
 förordning om ändring i patentkungörelsen  
  
 (1967:838)  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om patentkungörelsen (1967:838)  
  
 dels att 3, 21, 29 a, 57 och 67 §§ ska ha följande lydelse,  
  
 dels att det i kungörelsen skall införas en ny paragraf, 26 a §, av  
  
 följande lydelse.  
  
 3 §10  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
  
 Beskrivning, patentkrav och  
  
 sammandrag skall, om annat inte  
  
 följer av andra stycket, vara  
  
 skrivna på svenska. Andra  
  
 handlingar får vara skrivna på  
  
 svenska, danska eller norska.  
  
 Om en ingiven handling är  
  
 skriven på annat språk än som  
  
 följer av första stycket, skall  
  
 översättning lämnas in. Patentverket  
  
 kan dock avstå från att  
  
 kräva översättning eller godta  
  
 översättning till annat språk än  
  
 svenska, danska eller norska i  
  
 fråga om andra handlingar än  
  
 beskrivning, patentkrav och  
  
 sammandrag samt i fråga om  
  
 sådan text i beskrivning eller  
  
 patentkrav i en svensk patentansökan  
  
 som inte ingår i vad  
  
 som enligt 21 § första stycket  
  
 utgör grundhandling.  
  
 Patentverket får ta upp en  
  
 ansökan till prövning innan  
  
 översättningen kommit in.  
  
 Sökanden skall dock föreläggas  
  
 Beskrivning, patentkrav och  
  
 sammandrag ska, om annat inte  
  
 följer av andra stycket, vara  
  
 skrivna på svenska eller engelska.  
  
 Andra handlingar får vara  
  
 skrivna på svenska, danska,  
  
 norska eller engelska.  
  
 Om en ingiven handling är  
  
 skriven på annat språk än som  
  
 följer av första stycket, ska  
  
 översättning lämnas in. Patentverket  
  
 kan dock avstå från att  
  
 kräva översättning eller godta  
  
 översättning till annat språk än  
  
 svenska, danska, norska eller  
  
 engelska i fråga om andra handlingar  
  
 än beskrivning, patentkrav  
  
 och sammandrag samt i  
  
 fråga om sådan text i beskrivning  
  
 eller patentkrav i en svensk  
  
 patentansökan som inte ingår i  
  
 vad som enligt 21 § första  
  
 stycket utgör grundhandling.  
  
 Patentverket får ta upp en  
  
 ansökan till prövning innan  
  
 översättningen kommit in.  
  
 Sökanden ska dock föreläggas  
  
 10 Senaste lydelse 1993:1312 
  
 Författningsförslag SOU 2012:19  
  
 34  
  
 att lämna in översättningen  
  
 innan ansökningen blir allmänt  
  
 tillgänglig enligt 22 § patentlagen. 
  
 att lämna in översättningen  
  
 innan ansökningen blir allmänt  
  
 tillgänglig enligt 22 § patentlagen. 
  
 21 §11  
  
 Med grundhandling förstås i  
  
 denna kungörelse, när det gäller  
  
 en svensk patentansökan, en  
  
 patentansökan som tas upp till  
  
 handläggning enligt 38 § patentlagen  
  
 (1967:837) och en  
  
 europeisk patentansökan som  
  
 begärs omvandlad, beskrivningen  
  
 med tillhörande ritningar  
  
 och patentkraven på svenska,  
  
 danska eller norska, som förelåg  
  
 på ansökans ingivningsdag  
  
 enligt 8 b eller 8 c § patentlagen.  
  
 Om det inte fanns någon sådan  
  
 handling vid denna tidpunkt,  
  
 skall första därefter inkomna  
  
 beskrivning med tillhörande  
  
 ritning och patentkrav på  
  
 svenska anses som grundhandling,  
  
 i den mån innehållet  
  
 har tydlig motsvarighet i handlingar  
  
 som förelåg vid nämnda  
  
 tidpunkt.  
  
 I fråga om en internationell  
  
 patentansökan som fullföljs  
  
 enligt 31 § patentlagen skall som  
  
 grundhandling anses följande.  
  
 1. Om översättning krävs för  
  
 att fullfölja ansökan, den översättning  
  
 av beskrivningen, ritningarna  
  
 och patentkraven som  
  
 har getts in enligt 31 § patentMed  
  
 grundhandling förstås i  
  
 denna kungörelse, när det gäller  
  
 en svensk patentansökan, en  
  
 patentansökan som tas upp till  
  
 handläggning enligt 38 § patentlagen  
  
 (1967:837) och en  
  
 europeisk patentansökan som  
  
 begärs omvandlad, beskrivningen  
  
 med tillhörande ritningar  
  
 och patentkraven på svenska,  
  
 danska, norska eller engelska,  
  
 som förelåg på ansökans  
  
 ingivningsdag enligt 8 b eller  
  
 8 c § patentlagen. Om det inte  
  
 fanns någon sådan handling vid  
  
 denna tidpunkt, ska första  
  
 därefter inkomna beskrivning  
  
 med tillhörande ritning och  
  
 patentkrav på svenska eller  
  
 engelska anses som grundhandling,  
  
 i den mån innehållet  
  
 har tydlig motsvarighet i handlingar  
  
 som förelåg vid nämnda  
  
 tidpunkt.  
  
 I fråga om en internationell  
  
 patentansökan som fullföljs  
  
 enligt 31 § patentlagen ska som  
  
 grundhandling anses följande.  
  
 1. Om översättning krävs för  
  
 att fullfölja ansökan, den översättning  
  
 av beskrivningen, ritningarna  
  
 och patentkraven som  
  
 har getts in enligt 31 § patent11  
  
 Senaste lydelse 2007:519. 
  
 SOU 2012:19 Författningsförslag  
  
 35  
  
 lagen med de ändringar i översättningen  
  
 som kan ha gjorts  
  
 inom den frist som gäller enligt  
  
 58 §.  
  
 2. Om ansökan är skriven på  
  
 svenska, den avskrift av beskrivningen,  
  
 ritningarna och patentkraven  
  
 på svenska som har getts  
  
 in enligt 31 § patentlagen.  
  
 Om sökanden har samtyckt  
  
 till att ansökan tas upp till  
  
 avgörande innan den i 58 §  
  
 angivna fristen löpt ut och  
  
 beslut har fattats om avslag eller  
  
 underrättelse enligt 19 § första  
  
 stycket patentlagen, skall med  
  
 grundhandling förstås beskrivningen,  
  
 ritningarna och patentkraven  
  
 såsom de förelåg vid den  
  
 tidpunkt något av dessa beslut  
  
 fattades.  
  
 lagen med de ändringar i översättningen  
  
 som kan ha gjorts  
  
 inom den frist som gäller enligt  
  
 58 §.  
  
 2. Om ansökan är skriven på  
  
 svenska eller engelska, den avskrift  
  
 av beskrivningen, ritningarna  
  
 och patentkraven på  
  
 svenska eller engelska som har  
  
 getts in enligt 31 § patentlagen.  
  
 Om sökanden har samtyckt  
  
 till att ansökan tas upp till  
  
 avgörande innan den i 58 §  
  
 angivna fristen löpt ut och  
  
 beslut har fattats om avslag eller  
  
 underrättelse enligt 19 § första  
  
 stycket patentlagen, ska med  
  
 grundhandling förstås beskrivningen,  
  
 ritningarna och patentkraven  
  
 såsom de förelåg vid den  
  
 tidpunkt något av dessa beslut  
  
 fattades. 
  
 26 a §  
  
 Om ansökan är skriven på  
  
 engelska har Patentverket rätt att  
  
 skriva förelägganden och beslut  
  
 på engelska.  
  
 29 a §12  
  
 När Patentverket bedömer  
  
 att patent kan meddelas, skall  
  
 verket, innan underrättelse  
  
 enligt 19 § första stycket patentlagen  
  
 utfärdas, till sökanden  
  
 översända handlingar som visar i  
  
 vilken lydelse verket avser att  
  
 meddela patentet. Patentverket  
  
 kan i sådant fall med stöd av  
  
 När Patentverket bedömer  
  
 att patent kan meddelas, ska  
  
 verket, innan underrättelse  
  
 enligt 19 § första stycket patentlagen  
  
 utfärdas, till sökanden  
  
 översända handlingar som visar i  
  
 vilken lydelse verket avser att  
  
 meddela patentet. Patentverket  
  
 kan i sådant fall med stöd av  
  
 12 Senaste lydelse 1993:1312. 
  
 Författningsförslag SOU 2012:19  
  
 36  
  
 15 § patentlagen förelägga  
  
 sökanden att dels yttra sig i  
  
 frågan, dels återsända handlingarna  
  
 till verket inom viss tid.  
  
 15 § patentlagen förelägga  
  
 sökanden att dels yttra sig i  
  
 frågan, dels återsända handlingarna  
  
 till verket inom viss tid.  
  
 Om ansökan är skriven på  
  
 engelska ska sökanden föreläggas  
  
 att inom samma tid ge in en  
  
 översättning till svenska av  
  
 patentkraven.  
  
 57 §13  
  
 Om en internationell patentansökan  
  
 har gjorts på annat  
  
 språk än svenska, fordras översättning  
  
 av ansökningen vid  
  
 fullföjd enligt 31 § patentlagen  
  
 och vid sådan begäran om  
  
 prövning som avses i 38 § första  
  
 stycket samma lag. I sådant fall  
  
 gäller 3 § andra stycket i  
  
 tillämpliga delar. Patentverket  
  
 får meddela bestämmelser om  
  
 lättnad för sökanden i fråga om  
  
 översättning i de fall en internationell  
  
 patentansökan endast  
  
 till viss del fullföljs såvitt avser  
  
 Sverige.  
  
 Om en internationell patentansökan  
  
 har gjorts på annat  
  
 språk än svenska eller engelska,  
  
 fordras översättning av ansökningen  
  
 vid fullföljd enligt 31 §  
  
 patentlagen och vid sådan  
  
 begäran om prövning som avses  
  
 i 38 § första stycket samma lag.  
  
 I sådant fall gäller 3 § andra  
  
 stycket i tillämpliga delar.  
  
 Patentverket får meddela  
  
 bestämmelser om lättnad för  
  
 sökanden i fråga om översättning  
  
 i de fall en internationell  
  
 patentansökan endast  
  
 till viss del fullföljs såvitt avser  
  
 Sverige.  
  
 67 §14  
  
 En ansökan om tilläggsskydd  
  
 eller förlängd giltighetstid för  
  
 ett tillläggsskydd som avses i  
  
 105 § patentlagen (1967:837)  
  
 skall vara skriven på svenska.  
  
 En ansökan om tilläggsskydd  
  
 eller förlängd giltighetstid för  
  
 ett tilläggsskydd som avses i  
  
 105 § patentlagen (1967:837)  
  
 skall vara skriven på svenska  
  
 eller engelska.  
  
 13 Senaste lydelse 1978:151.  
  
 14 Senaste lydelse 2007:519. 
  
 SOU 2012:19 Författningsförslag  
  
 37  
  
 Patentverket får meddela ytterligare föreskrifter om innehållet i  
  
 och handläggningen av en ansökan i ärenden om tilläggsskydd  
  
 enligt 105 § patentlagen.  
  
 1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2013.  
  
 2. I fråga om patentansökningar som har gjorts före ikraftträdandet  
  
 gäller äldre bestämmelser.  
  
 3. Äldre bestämmelser gäller även för internationella patentansökningar  
  
 som har fullföljts samt för europeiska patentansökningar  
  
 som begärts omvandlade före ikraftträdandet.  
  
 Detsamma gäller för patentansökningar som före ikraftträdandet  
  
 getts in i samband med prövning enligt 38 § andra stycket.. 
  
 39  
  
 1 Utredningsuppdraget och dess  
  
 genomförande 
  
 1.1 Utredningsuppdraget  
  
 Utredningens uppdrag anges i direktiv 2011:56. Av direktivet  
  
 framgår att jag ska utreda och ta ställning till om det bör införas en  
  
 möjlighet att ge in, behandla och sedermera bevilja nationella  
  
 patentansökningar med beskrivningen på engelska och endast  
  
 patentkraven översatta till svenska.  
  
 I uppdraget ingår att särskilt bedöma om fördelarna överväger  
  
 nackdelarna med en sådan möjlighet utifrån näringspolitiska,  
  
 språkpolitiska och offentligrättsliga aspekter. I arbetet ska jag  
  
 samråda med berörda myndigheter och organisationer. Vidare bör  
  
 jag studera hur frågan behandlats i andra till Londonöverenskommelsen  
  
 anslutna länder, och då särskilt andra anslutna nordiska  
  
 länder. Om jag finner att en sådan möjlighet bör införas ska jag  
  
 också föreslå författningsförslag till erforderliga ändringar i  
  
 patentlagstiftningen och i eventuell annan lagstiftning.  
  
 1.2 Arbetets genomförande  
  
 Under utredningens gång har jag i november 2011 haft samrådsmöten  
  
 med företrädare för svensk industri och intresseorganisationer  
  
 för industriella rättigheter samt med företrädare för  
  
 språkvårdande myndigheter och organisationer. Jag har vidare i  
  
 december 2011 och januari 2012 haft enskilda möten med Patent och  
  
 registreringsverket och Patentbesvärsrätten samt med  
  
 Stockholms tingsrätt avdelning 5 och Svea hovrätt avdelning 2.  
  
 Samrådsmötena och de enskilda mötena har syftat till att ge  
  
 företrädare för samtliga intressen en möjlighet att redovisa sin syn  
  
 på den nuvarande lagstiftningen, på en eventuell ny reglering inom 
  
 Utredningsuppdraget och dess genomförande SOU 2012:19  
  
 40  
  
 området och på vilka för- och nackdelar en sådan reglering kan ha.  
  
 Vid mötena har även olika alternativ för en eventuell reglering  
  
 diskuterats och vilka effekter detta kan komma att ha utifrån  
  
 näringspolitiska, språkpolitiska och offentligrättsliga aspekter.  
  
 Vidare har information om den språkliga regleringen för  
  
 nationella patent inhämtats från de nordiska länderna, de baltiska  
  
 länderna och Nederländerna. Jag har även deltagit i ett seminarium  
  
 den 8 december 2011 benämnt Nationella patent på engelska – ska  
  
 vi följa Finlands exempel? Seminariet anordnades av Svenska  
  
 Patentombudsföreningen. Dessutom närvarade jag vid ett  
  
 nordiskt-baltiskt möte den 28 februari 2012 anordnat av Patent och  
  
 registreringsverket. Vid mötet avhandlades frågan om och hur  
  
 en möjlighet att behandla och bevilja nationella patent på engelska  
  
 har införts i de nordiska och baltiska länderna.  
  
 1.3 Läsanvisningar  
  
 Utredningen och de föreslagna författningsändringarna berör  
  
 svenska patentansökningar, varför jag i kapitel 3 redogör för de  
  
 bestämmelser som reglerar utformningen och handläggningen av  
  
 sådana ansökningar. Mot bakgrund av att en i Sverige fullföljd  
  
 internationell ansökan jämställs med en nationell ansökan redogörs  
  
 där även för handläggningen av dessa och de särskilda regler som  
  
 finns avseende dessa ansökningar. En ändring av språkkraven för  
  
 ett nationellt patent påverkar också hur språkfrågan ska hanteras  
  
 sedan patentet har meddelats, varför jag i kapitel 5 beskriver sådana  
  
 förfarande som kan följa på patentmeddelandet.  
  
 Översynen är vidare påkallad utifrån önskemål om att harmonisera  
  
 språkbestämmelserna för de nationella patenten med de som  
  
 gäller för de europeiska patenten. Utredningen innehåller därför  
  
 också i kapitel 4 en redogörelse för det europeiska patentsystemet  
  
 och de särskilda regler som finns i svensk lagstiftning avseende  
  
 europeiska patentansökningar och europeiska patent. Redogörelsen  
  
 innefattar även en översikt av vilka bestämmelser som föreslås för  
  
 det enhetliga patentskyddet.  
  
 Språkanvändningen i patentansökningar och patent har även  
  
 betydelse för offentlighetsprincipen och möjligheten att tillägna sig  
  
 offentliga handlingar. Även språkpolitiska frågor och förutsättningarna  
  
 för utvecklingen av det svenska språket påverkas.  
  
 Dessa aspekter behandlas i kapitel 6 och 7. 
  
 SOU 2012:19 Utredningsuppdraget och dess genomförande  
  
 41  
  
 De huvudsakliga intryck och synpunkter som framkommit vid  
  
 samrådsmötena redovisas i kapitel 8. Den information som  
  
 inhämtats beträffande lagstiftningen i andra länder redogörs för i  
  
 kapitel 9.  
  
 I kapitel 10 redovisar jag mina överväganden och de förslag som  
  
 dessa har resulterat i. De avslutande kapitlen 11 och 12 innehåller  
  
 konsekvensanalys och författningskommentarer. 
  
 43  
  
 2 Patentsystemet – en introduktion  
  
 I detta kapitel presenteras patentsystemet, dess syften och  
  
 huvudsakliga uppbyggnad samt Patent- och registreringsverket.  
  
 Vidare berörs de ungefärliga kostnaderna för att erhålla ett patent  
  
 och vissa statistiska uppgifter redovisas.  
  
 2.1 Vad är ett patent  
  
 De immateriella rättigheterna indelas vanligtvis i två huvudområden:  
  
 industriella rättigheter och upphovsrättigheter. Till de  
  
 industriella rättigheterna hör bl.a. patent, varumärken och mönster.  
  
 Dessa rättigheter är ensamrätter, som tillkommer enskilda.  
  
 Patenträtten reglerar den ensamrätt som en uppfinnare kan få till  
  
 en uppfinning. Denna rätt är tidsbegränsad, i Sverige till 20 år efter  
  
 det ansökningen gjordes. Patenthavaren ges under denna tid en  
  
 exklusiv rätt att själv använda uppfinningen kommersiellt och  
  
 därmed möjlighet att tjäna pengar på den. Ett patent är vidare  
  
 territoriellt begränsat – ett svenskt patent gäller bara i Sverige. I  
  
 länder där uppfinningen inte är patentskyddad kan andra fritt  
  
 utnyttja uppfinningen.  
  
 Ett patent ger emellertid inte innehavaren en garanti att faktiskt  
  
 kunna utöva uppfinningen yrkesmässigt, eftersom det kan  
  
 förekomma hinder för detta. Någon annan kan ha ett tidigare  
  
 erhållet, gällande patent som utgör hinder för nyttjandet av det  
  
 senare patentet. Dessutom kan tillstånd i vissa fall behövas från  
  
 myndighet för utnyttjande av en patenterad uppfinning, t.ex. vad  
  
 gäller läkemedel. I detta senare fallet finns möjlighet att erhålla ett  
  
 s.k. tilläggsskydd för att kompensera för den tid som förflutit  
  
 mellan patentets ansökningsdag och den dag produkten fick ett  
  
 marknadsgodkännande. 
  
 Patentsystemet – en introduktion SOU 2012:19  
  
 44  
  
 2.2 Patenträttens syfte  
  
 Patenträtten, liksom övriga immateriella rättigheter, bygger på att  
  
 det finns en balans mellan det enskilda och det allmänna intresset.  
  
 Denna balans motiverar och upprätthåller systemet till ömsesidig  
  
 nytta. Ett patent kan beskrivas som en överenskommelse mellan  
  
 staten och uppfinnaren. I utbyte mot att staten offentliggör den  
  
 tekniska lösningen bakom uppfinningen får innehavaren av  
  
 patentet en tidsbegränsad rätt att hindra andra från att kommersiellt  
  
 utnyttja uppfinningen.  
  
 Genom offentliggörandet av uppfinningen når ny kunskap  
  
 allmänheten, vilken kunskap kan användas till att stimulera den  
  
 tekniska utvecklingen i samhället. Den ensamrätt som ett patent  
  
 ger innebär ett ekonomiskt incitament att söka efter nya innovationer.  
  
 Från samhällets synvinkel har patenträtten det allmännyttiga  
  
 syftet att främja uppfinnarverksamheten och näringslivets  
  
 utveckling. På företagsnivå är patenten både ett konkurrensmedel  
  
 och en metod att trygga att produktutvecklingen fortgår. Patenträtten  
  
 har alltså betydande konsekvenser på många områden inom  
  
 näringslivet och forskningen.  
  
 Patentskrifter beskriver i detalj nya tekniska lösningar, deras  
  
 användningsändamål och problem som har upptäckts på området.  
  
 Dessa uppgifter kan t.ex. användas vid arbetet med att utveckla nya  
  
 uppfinningar, för att bevaka konkurrenterna och tekniken inom det  
  
 egna området och för att undvika patentintrång. Stora delar av den  
  
 information som finns i olika patentansökningar och patentskrifter  
  
 kan utnyttjas fritt.  
  
 2.3 Förutsättningar för patent  
  
 Patent beviljas efter ansökan hos en patentmyndighet. Den svenska  
  
 myndighet som handlägger patentansökningar och beviljar  
  
 nationella patent är Patent- och registreringsverket (PRV). En  
  
 patentansökan ska uppfylla en rad formella och materiella krav som  
  
 specificeras i patentlagstiftningen. En förutsättning för att få patent  
  
 på en uppfinning är att de grundläggande patenterbarhetsvillkoren  
  
 är uppfyllda. Detta innebär att uppfinningen ska vara ny, ha  
  
 uppfinningshöjd och kunna tillgodogöras industriellt.  
  
 Kravet på nyhet innebär att patent endast meddelas på en  
  
 uppfinning som är ny i förhållande till vad som blivit känt före 
  
 SOU 2012:19 Patentsystemet – en introduktion  
  
 45  
  
 dagen för patentansökningen. Som känt anses allt som blivit  
  
 allmänt tillgängligt, vare sig detta skett genom skrift, föredrag,  
  
 utnyttjande eller på annat sätt och oavsett var i världen tillgängliggörandet  
  
 ägt rum. Även om den ensamrätt som ett patent ger är  
  
 territoriellt begränsad är verkningarna av ett publicerat patentdokument  
  
 global, dvs. vad som offentliggjorts i en patentansökan  
  
 eller meddelat patent någonstans i världen kan utgöra hinder mot  
  
 patent i Sverige.  
  
 Uppfinningen ska vidare väsentligen skilja sig från vad som  
  
 tidigare varit känt. Kravet på väsentlig skillnad kallas uppfinningshöjd.  
  
 Det innebär att det ska vara ett tillräckligt avstånd mellan den  
  
 patentsökta uppfinningen och den kända tekniken. Det ska alltså  
  
 inte ligga nära tillhands för en fackman som har kännedom om  
  
 känd teknik att göra samma uppfinning.  
  
 Kravet att uppfinningen ska kunna tillgodogöras industriellt  
  
 betyder att den ska ha teknisk karaktär, teknisk effekt och att den  
  
 ska vara reproducerbar. Med teknisk karaktär menas att  
  
 uppfinningen ska utgöras av något konkret, t.ex. ett föremål eller  
  
 ett sätt att tillverka något. Att uppfinningen ska ha teknisk effekt  
  
 innebär att den ska lösa ett problem på ett tekniskt sätt. Med  
  
 reproducerbar menas att den avsedda effekten ska kunna uppnås  
  
 varje gång man använder uppfinningen.  
  
 2.4 Patenträtten i internationellt perspektiv  
  
 Patenträtten är i dag en nationell rättighet, dvs. den ensamrätt som  
  
 den svenska patentlagstiftningen ger till innehavaren av patentet är  
  
 territoriellt begränsad till Sverige. För att skydda uppfinningen på  
  
 andra marknader krävs att patentskydd söks även i andra länder.  
  
 Eftersom viktigare uppfinningar som regel blir föremål för  
  
 patentering i ett antal länder är det internationella samarbetet  
  
 välutvecklat på patentområdet. Patenträtten har därmed genom  
  
 åren blivit alltmer internationell och de nationella särdragen har  
  
 härigenom blivit färre. Särskilt inom det nordiska samarbetet  
  
 diskuterades tidigt möjligheten att få till stånd ett överensstämmande  
  
 patenträttsligt system. Diskussionerna resulterade i ett  
  
 samnordiskt betänkande Nordisk patentlovgivning från 1964  
  
 (Nordisk Utredningsserie 1963:6), som slutligen ledde fram till att  
  
 nya patentlagar trädde i kraft i samtliga fyra länder den 1 januari  
  
 1968. Genom lagstiftningen uppnåddes en långtgående rättslikhet i 
  
 Patentsystemet – en introduktion SOU 2012:19  
  
 46  
  
 Norden på patentområdet. Lagstiftningen i de olika länderna har  
  
 sedan dess förändrats, men likheterna finns i stor utsträckning kvar  
  
 i dagens patentlagstiftning.  
  
 För att underlätta ansökningar om patent på ett internationellt  
  
 plan har det utformats ett flertal överenskommelser på såväl  
  
 regional som global nivå. De överenskommelser som främst är av  
  
 relevans i sammanhanget är inrättandet av det europeiska patentsystemet  
  
 genom den europeiska patentkonventionen (the  
  
 Convention on the Grant of European Patents, EPC) och av det  
  
 internationella ansökningsförfarandet genom konventionen om  
  
 patentsamarbete (Patent Cooperation Treaty, PCT). Sverige har  
  
 tillträtt dessa konventioner som trädde i kraft 1977 respektive  
  
 1978.  
  
 2.4.1 Samarbetskonventionen  
  
 Genom samarbetskonventionen (PCT) infördes möjligheten att  
  
 samtidigt ansöka om patent i flera länder genom att lämna in en  
  
 internationell patentansökan. I dagsläget har 144 länder tillträtt  
  
 konventionen, som förvaltas av den internationella byrån vid  
  
 Världsorganisationen för den internationella äganderätten (World  
  
 Intellectual Property Organization, WIPO).  
  
 Konventionen erbjuder ett förenklat förfarande för den som vill  
  
 ansöka om patent i flera länder. Huvudidén med PCT-systemet är  
  
 att sökanden kan lämna in en enda patentansökan som kan  
  
 fullföljas i alla länder som har tillträtt konventionen. Efter att  
  
 ansökningen lämnats in genomgår den en internationell granskning.  
  
 Vissa patentmyndigheter gavs under konventionen befogenhet  
  
 att utföra en sådan internationell nyhetsgranskning och  
  
 patenterbarhetsbedömning av en PCT-ansökan. Efter denna  
  
 centraliserade preliminära bedömning av uppfinningen, kan ansökningen  
  
 fullföljas i de länder som sökanden väljer. Det är respektive  
  
 lands nationella patentmyndighet som beslutar om patent ska  
  
 beviljas. Om patentansökningen beviljas meddelas ett nationellt  
  
 patent. 
  
 SOU 2012:19 Patentsystemet – en introduktion  
  
 47  
  
 2.4.2 Europeiska patentkonventionen  
  
 Den europeiska patentkonventionen (EPC) är öppen för alla  
  
 europeiska länder och har i dag tillträtts av 38 länder1, bl.a. av  
  
 samtliga medlemsstater i EU. Syftet med Adkins är att patentskydd  
  
 ska kunna uppnås i samtliga till konventionen anslutna länder  
  
 genom att ge in en enda patentansökan som prövas och beviljas på  
  
 central nivå. Därigenom kan patentskydd uppnås i ett flertal länder  
  
 på ett enklare och billigare sätt än om skydd hade sökts separat i  
  
 varje land. Ett europeiskt patent är dock inte ett regionalt gällande  
  
 odelbart patent utan ett antal nationella patent, vars omfattning  
  
 beror på hur många länder patentet validerats i.  
  
 För den operativa verksamheten inrättades European Patent  
  
 Office (EPO) med säte i München. Patentansökningen handläggs  
  
 av EPO, som prövar ansökningarna enligt de förutsättningar som  
  
 anges i konventionen. Om förutsättningarna är uppfyllda beviljar  
  
 EPO patentet. Europeiska patent beviljas på något av EPO:s tre  
  
 officiella språk, engelska, tyska eller franska. Efter beviljandet väljer  
  
 sökanden i vilka av Griffin konventionsländer som patentet ska vara  
  
 giltigt. Detta sker i respektive land genom en formell valideringsprocess.  
  
 2.5 Olika vägar till ett patent  
  
 Patent som kan få verkan i Sverige kan i dag meddelas antingen av  
  
 PRV eller av EPO i München. Ett nationellt patent kan meddelas  
  
 av PRV på grund såväl av en nationell patentansökan som en internationell  
  
 patentansökan som fullföljs i Sverige. Ett europeiskt  
  
 patent kan meddelas av EPO till följd av en europeisk ansökan eller  
  
 en internationell ansökan som fullföljs vid EPO. Om patent  
  
 beviljas av EPO kan det valideras i Sverige och blir då gällande här  
  
 på samma sätt som ett svenskt patent.  
  
 Om förutsättningarna för patent är uppfyllda leder alltså dessa  
  
 vägar till samma materiella resultat, dvs. ett patent med nationell  
  
 giltighet. System är konkurrerande men kan också kombineras på  
  
 olika sätt.  
  
 1 Albanien, Belgien, Bulgarien, Cypern, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Grekland,  
  
 Irland, Island, Italien, Kroatien, Lettland, Liechtenstein, Litauen, Luxemburg, Makedonien,  
  
 Malta, Monaco, Nederländerna, Norge, Polen, Portugal, Rumänien, San Marino, Schweiz,  
  
 Serbien, Slovakien, Slovenien, Spanien, Storbritannien, Sverige, Tjeckien, Turkiet, Tyskland,  
  
 Ungern och Österrike (medlemsländer per den 1 november 2011). 
  
 Patentsystemet – en introduktion SOU 2012:19  
  
 48  
  
 2.6 Rättsverkningar av ett patent  
  
 Innehavaren av ett patent ges en ensamrätt att kommersiellt  
  
 utnyttja uppfinningen. Innehavaren kan alltså hindra andra från att  
  
 kommersiellt tillverka, sälja, använda och importera den patentskyddade  
  
 produkten eller att använda ett patentskyddat förfarande.  
  
 Eftersom utvecklingskostnaderna för en ny produkt kan vara  
  
 väsentliga är det av vikt att uppfinningen skyddas så att inte  
  
 konkurrenter kan utnyttja den nya tekniken utan att ha haft  
  
 utvecklingskostnaderna för den. Den som trots allt utnyttjar en  
  
 patentskyddad uppfinning utan tillstånd begår patentintrång.  
  
 Innehavaren av ett patent har då bl.a. möjlighet att vid domstol  
  
 förbjuda intrångsgöraren från att fortsätta intrånget. Den som  
  
 begår patentintrång kan också bli skyldig att betala skadestånd till  
  
 patenthavaren.  
  
 Från ensamrätten finns ett antal inskränkningar. En sådan  
  
 inskränkning är den s.k. föranvändarrätten. Den som kan visa att  
  
 han eller hon använt uppfinningen eller vidtagit väsentliga åtgärder  
  
 för att använda uppfinningen yrkesmässigt när patentansökan  
  
 lämnas in får fortsätta att göra det i oförändrad omfattning även  
  
 efter att ett patent har meddelats. Anledningen är att de investeringar  
  
 i form av resurser och utrustning som ofta krävs för att till  
  
 exempel starta upp en produktion, inte ska gå till spillo.  
  
 2.7 Kostnader för patent  
  
 Att ansöka om och upprätthålla patentskydd är kostsamt.  
  
 Ansökningsförfarandet är förenat med avgifter som ska betalas till  
  
 patentmyndigheten. Att utforma en patentansökan på ett sätt som  
  
 medför ett effektivt patentskydd är dessutom i regel komplicerat.  
  
 Vidare kan komplexa frågeställningar dyka upp under ansökningens  
  
 handläggning. Den som vill ansöka om ett patent är därför  
  
 i allmänhet hänvisad till att anlita ett professionellt patentombud,  
  
 som tar betalt för sina tjänster. Om patent ska sökas i flera länder  
  
 tillkommer dessutom översättningskostnader. Förutom kostnader  
  
 för ansökningsförfarandet tillkommer sedan kostnader för att  
  
 upprätthålla patentet.  
  
 PRV har tagit fram olika exempel på företags kostnader för  
  
 patent2. De exempel som lämnas är endast ungefärliga och  
  
 2 Se www.prv.se 
  
 SOU 2012:19 Patentsystemet – en introduktion  
  
 49  
  
 kostnaden kan självfallet variera betydligt beroende bl.a. på  
  
 patentansökningens omfattning och komplexitet, hur mycket  
  
 skriftväxling som förekommer i ärendet och behovet av översättningar.  
  
 Enligt ett av de exempel som PRV tagit fram kan  
  
 kostnaden för att ansöka om patentskydd för en uppfinning  
  
 nationellt i tre länder uppgå till ca 100 000–250 000 kronor, varav  
  
 översättningskostnaderna uppgår till ca 50 000 kronor. Enligt ett  
  
 annat exempel ges en patentansökan först in i Sverige och sedan via  
  
 PCT i ytterligare nio länder. Kostnaderna för detta uppskattas till  
  
 ca 600 000–1 000 000 kronor, varav översättningskostnaderna utgör  
  
 ca 200 000 kronor.  
  
 Översättningskostnaderna utgör alltså en stor del av kostnaderna  
  
 för att få en uppfinning skyddad av patent i flera länder.  
  
 Höga patenteringskostnader har ansetts utgöra hinder för  
  
 innovationer och tillväxt och försämra europeiska företags  
  
 konkurrensvillkor. Åtgärder har därför tagits på europeisk nivå för  
  
 att få ner de höga patenteringskostnaderna, bl.a. genom att minska  
  
 just översättningskostnaderna.  
  
 2.8 Patent- och registreringsverket  
  
 PRV är central förvaltningsmyndighet för ärenden rörande patent i  
  
 Sverige. Patentärenden handläggs vid PRV:s patentavdelning.  
  
 Enligt regleringsbrevet är Lee uppdrag att tillhandahålla effektiva  
  
 och ändamålsenliga system för registrering av industriella rättigheter  
  
 samt arbeta för att förbättra förutsättningarna för företagande  
  
 och entreprenörskap genom ändamålsenlig och kvalitativ  
  
 information och service i immaterialrättsliga frågor. PRV ska vidare  
  
 verka för en bättre service för medborgare och företag. PRV:s  
  
 verksamhet regleras dels i myndighetsförordningen (2007:515),  
  
 dels i förordning (2007:1111) med instruktion för Patent- och  
  
 Registreringsverket.  
  
 PRV har också ett serviceåtagande, vari anges tider för  
  
 leveranser och andra åtaganden gentemot kunderna. I serviceåtagandet  
  
 anges alltså t.ex. inom vilken tid från ingivningsdagen  
  
 förelägganden ska skickas och slutligt beslut ska fattas i ett  
  
 patentansökningsärende. Vid en internationell jämförelse är Lee  
  
 handläggningstider i patentärenden korta. Den som väljer att ge in  
  
 sin patentansökan till PRV kan alltså få ansökningen granskad och i 
  
 Patentsystemet – en introduktion SOU 2012:19  
  
 50  
  
 förekommande fall få patentet beviljat inom en förhållandevis kort  
  
 tid.  
  
 PRV har alltsedan 1978 vidare varit en internationell myndighet  
  
 enligt PCT. Genom avtal med WIPO har PRV status som PCTmyndighet  
  
 för handläggning av PCT-ansökningar, såväl vad gäller  
  
 nyhetsgranskning som förberedande patenterbarhetsprövning3. Av  
  
 de nationella patentverken i Europa innehar också det finländska,  
  
 spanska och österrikiska patentverken status som granskande  
  
 myndigheter enligt PCT. För att en myndighet eller organisation  
  
 enligt konventionen ska kunna utses som PCT-myndighet, krävs  
  
 det i princip att den har minst 100 årsanställda patentingenjörer  
  
 som granskare.  
  
 PRV är en avgiftsfinansierad myndighet som inte finansieras  
  
 över statsbudgeten. PRV är därför beroende av intäkter från  
  
 avgifter och uppdrag. Till följd av minskade intäkter de senaste åren  
  
 har PRV nödgats minska kostnaderna, framför allt genom att  
  
 minska personalresurserna. PRV har i dag omkring 380 anställda,  
  
 varav ca 180 patentingenjörer.  
  
 PRV får också bedriva uppdragsverksamhet, såsom att  
  
 tillhandahålla konsulttjänster för granskning och annan rådgivning.  
  
 Detta görs genom PRV InterPat, som dock inte är en del av Lee  
  
 myndighetsverksamhet.  
  
 2.9 Statistik  
  
 Patentansökningar  
  
 År 2010 uppgick antalet nationella patentansökningar hos PRV till  
  
 ca 2 500. Sedan Sverige tillträdde Adkins och PCT i slutet av 1970talet  
  
 har antalet svenska patentansökningar minskat drastiskt. I  
  
 mitten av 1970-talet inkom ca 15 000 patentansökningar om året  
  
 till PRV. År 2000 inkom knappt 5 000 nationella patentansökningar  
  
 och i dag inkommer alltså ungefär hälften så många.  
  
 Av de ca 2 500 nationella patentansökningar som gavs in under  
  
 2010 utgjordes merparten av sådana ansökningar som gavs in till  
  
 PRV som första nationella myndighet (förstagångsansökningar). I  
  
 denna siffra ingår emellertid också ansökningar som initialt lämnats  
  
 in vid nationell myndighet i annat land och först därefter ges in till  
  
 3 Förordning (1978:218) om patent- och registreringsverkets verksamhet som internationell  
  
 myndighet enligt konventionen om patentsamarbete. 
  
 SOU 2012:19 Patentsystemet – en introduktion  
  
 51  
  
 PRV (följdansökningar). Vidare ingår även sådana internationella  
  
 patentansökningar som fullföljts i Sverige.  
  
 Den absoluta majoriteten av de nationella patentansökningarna  
  
 vid PRV ges in av svenska sökande. Av de ca 2 500 ansökningar  
  
 som inkom 2010 utgjordes ca 2 200 av ansökningar från svenska  
  
 sökande. Andelen sökanden med enstaka ansökningar har under  
  
 senare år ökat, medan de som söker många patent allt oftare  
  
 använder sig av andra vägar för att få patentskydd.  
  
 Vad gäller europeiska patentansökningar mottog EPO under  
  
 2010 ca 150 000 ansökningar (europeiska patentansökningar och  
  
 internationella patentansökningar som designerats EPO). Av dessa  
  
 kom ca 3 500 ansökningar från svenska sökande.  
  
 Allt fler svenska sökande väljer också att lämna in ansökan om  
  
 patent till det amerikanska patentverket (USPTO), Under 2010  
  
 inkom 3 840 patentansökningar som härrörde från svenska sökande  
  
 till USPTO. Det är en ökning med drygt 1 000 ansökningar sedan  
  
 år 2 000.  
  
 Beviljade patent  
  
 År 2010 beviljade PRV ca 1 400 nationella patent, vilket utgjorde  
  
 knappt 50 procent av de nationella ansökningar som inkom två år  
  
 tidigare. Samma år beviljade EPO drygt 58 000 patent, varav  
  
 ca 1 500 från svenska sökande. Det året validerades också ca 8 800  
  
 europeiska patent i Sverige. Sammantaget blev alltså drygt 10 000  
  
 patent gällande i Sverige år 2010. Av dessa utgjordes sålunda  
  
 ca 87 procent av europeiska patent. Tendensen är också att andelen  
  
 europeiska patent ökar.  
  
 Vid utgången av 2010 uppgick det totala antalet patent i kraft i  
  
 Sverige till omkring 97 000. Av dessa var knappt 83 procent  
  
 europeiska patent och drygt 17 procent nationella svenska patent. 
  
 53  
  
 3 Handläggningen av  
  
 patentansökningar  
  
 Som omnämnts i kapitel 2 finns i dag tre vägar för att få ett patent  
  
 med giltighet i Sverige: en nationell, svensk patentansökan, en  
  
 internationell patentansökan som fullföljs i Sverige och ett  
  
 europeiskt patent som valideras i Sverige. I detta kapitel beskrivs  
  
 den närmare handläggningen av nationella patentansökningar och  
  
 internationella ansökningar som fullföljs i Sverige.  
  
 De grundläggande patenträttsliga bestämmelserna såvitt gäller  
  
 Sverige finns i patentlagen (1967:837), PL. Verkställighetsföreskrifter  
  
 till lagen är intagna i patentkungörelsen (1967:838),  
  
 PK. Lagen och kungörelsen kompletteras av Patent- och  
  
 registreringsverkets föreskrifter (PRVFS 1997:1, P:32 senast  
  
 omtryckt i PRVFS 2007:2, P:63) med patentbestämmelser  
  
 (Patentbestämmelserna, PB), som bl.a. innehåller detaljerade regler  
  
 om innehållet i och utformningen av en patentansökan. Lee  
  
 patentavdelning utfärdar vidare riktlinjer, som utgör interna policy och  
  
 gränsdragningsbestämmelser avseende handläggningen av  
  
 patentärenden.  
  
 3.1 Nationell svensk patentansökan  
  
 3.1.1 Ansökningsförfarandet  
  
 Handläggningen av svenska patentansökningar regleras i 2 kap.  
  
 patentlagen. Den närmare regleringen av innehållet i en svensk  
  
 patentansökan finns i 8 § PL och 2 § PK. En nationell svensk  
  
 ansökan ges in till PRV. Ansökningen ska bl.a. innehålla en uppgift  
  
 om vem som är sökande, vem som är uppfinnare och en kort och  
  
 saklig benämning på den patentsökta uppfinningen. Ansökningen  
  
 ska även innehålla en beskrivning av uppfinningen, inklusive 
  
 Handläggning av patentansökningar SOU 2012:19  
  
 54  
  
 ritningar om sådana behövs, patentkrav och ett sammandrag.  
  
 Eftersom det kan vara svårt att skriva en korrekt patentansökan  
  
 som är avfattad för att ge ett effektivt patentskydd tar sökanden  
  
 ofta hjälp av ett specialiserat patentombud i ansökningsprocessen.  
  
 PRV:s statistik visar att ansökningar som lämnats in av professionella  
  
 patentombud leder till långt fler patent än ansökningar  
  
 som hanterats av sökandena själva.  
  
 I samband med ansökan ska anmälningsavgift (500 kronor) och  
  
 granskningsavgift (2 500 kronor) betalas. Innan patentet kan  
  
 meddelas ska sökanden också betala en meddelandeavgift  
  
 (1 400 kronor). Under ansökningsstadiet och under hela patentets  
  
 giltighet ska vidare årsavgifter betalas. Årsavgifterna är låga i början  
  
 (300 kronor) men stiger för varje år till det sista och tjugonde året  
  
 (5 600 kronor). Avgiftssystemet inom patentområdet bygger alltså  
  
 på relativt låga ansökningsavgifter och progressiva årsavgifter.  
  
 Tanken är att sådana patent som det inte finns ekonomiska  
  
 intressen av att upprätthålla ska avföras och att de patent som  
  
 upprätthålls är framgångsrika och på så sätt kan bära de stigande  
  
 årsavgifterna. Avgiftssystemet motiveras vidare av att patentsystemet  
  
 ska vara ekonomiskt självbärande. I patentlagen och  
  
 patentkungörelsen finns reglerat när avgifter ska tas ut. Storleken  
  
 på avgifterna återfinns i bilagan till patentkungörelsen.  
  
 3.1.2 Närmare om ansökningens innehåll  
  
 En svensk patentansökan ska innehålla en beskrivning av uppfinningen  
  
 och eventuella ritningar samt bestämda uppgifter om vad  
  
 som söks skyddat genom patentet (patentkrav) (8 § andra stycket  
  
 PL). Ansökan ska dessutom innehålla ett sammandrag av beskrivningen  
  
 och patentkraven (8 § tredje stycket PL). I patentbestämmelserna  
  
 utvecklas närmare hur de olika delarna av en  
  
 patentansökan ska utformas.  
  
 Beskrivningen  
  
 Beskrivningen är den del av patentansökan som förklarar uppfinningen.  
  
 Beskrivningen ska inledas med en kortfattad benämning  
  
 på uppfinningen (5 § PB). Beskrivningen består vidare av en allmän  
  
 och en speciell del. I den allmänna delen anges uppfinningens 
  
 SOU 2012:19 Handläggning av patentansökningar  
  
 55  
  
 användningsområde, bakgrunden till uppfinningen och teknikens  
  
 ståndpunkt. I samband härmed ska även det tekniska problem som  
  
 uppfinningen avser lösa anges. Dessa uppgifter ska överensstämma  
  
 med vad som anges i patentkraven. Av den allmänna delen ska det  
  
 också framgå hur uppfinningen kan tillgodogöras industriellt. I den  
  
 speciella delen ska uppfinningen beskrivas i detalj, med konkreta  
  
 exempel på utföringsformer. Beskrivningen ska även innefatta  
  
 ritningar om sådana behövs. Beskrivningen ska vara så tydlig att en  
  
 fackman med ledning av den kan tillämpa uppfinningen (8 § andra  
  
 stycket PL). Beskrivningen består vanligtvis av 10-20 sidor.  
  
 Kravet på en utförlig beskrivning får ses mot bakgrund av den  
  
 principiella utgångspunkten att patenthavaren får den ensamrätt  
  
 som ett patent skänker i utbyte mot att ny teknisk kunskap ställs  
  
 till samhällets förfogande. Kravet på tydlighet har dessutom till  
  
 syfte att säkerställa att allmänheten efter patentskyddets utgång  
  
 kan utnyttja den uppfinning som beskrivs. Av 17 § första stycket  
  
 PK framgår vidare att beskrivningen endast får innehålla sådant  
  
 som bidrar till att klargöra uppfinningen. Om en nyskapad eller  
  
 annan term som inte är allmänt godtagen måste användas, ska  
  
 termen förklaras.  
  
 Beskrivningen får användas för att tolka kraven vid bestämmandet  
  
 av patentets skyddsomfång. Även vid bedömning av ett  
  
 patents eventuella ogiltighet kan beskrivningen beaktas vid  
  
 tolkningen av kraven  
  
 Patentkraven  
  
 Patentkraven definierar uppfinningen och innehåller en uppräkning  
  
 av vad som ska skyddas genom patentet. Kraven bestämmer  
  
 patentets skyddsomfång (39 § PL). Av patentkraven framgår alltså  
  
 vad patenthavaren kan hindra andra från att göra. Formuleringen  
  
 bestämd uppgift om vad som sökes skyddat genom patent (8 §  
  
 andra stycket PL) innebär också att det ställs krav på att  
  
 patentkravet ska vara tydligt, i syfte att göra osäkerheten om vad  
  
 som skyddas av patentet så liten som möjligt. Kraven består som  
  
 regel dels av en inledande del som motsvarar teknikens ståndpunkt  
  
 dels en kännetecknande del som innehåller det nya och säregna  
  
 med uppfinningen (11 § PB). Varje patentkrav ska beskriva  
  
 uppfinningen utan att stödja sig på beskrivningen eller ritningar.  
  
 Däremot går det bra att hänvisa till dessa. Av 6 § PB framgår att 
  
 Handläggning av patentansökningar SOU 2012:19  
  
 56  
  
 uppfinningen i beskrivningen ska vara så exemplifierad att  
  
 patentkraven är tillräckligt underbyggda. Vad som söks skyddat  
  
 genom kraven ska alltså anges i beskrivningen i den omfattning,  
  
 som är nödvändig för bedömningen av kravet. För att bestämma ett  
  
 patents skyddsomfång får kraven tolkas med ledning av beskrivningen  
  
 (39 § PL). Patentkraven består vanligtvis av 1-3 sidor.  
  
 Sammandrag  
  
 Ansökan ska vidare innehålla ett sammandrag. Sammandraget ska  
  
 ange till vilket tekniskt område uppfinningen hör och ska innehålla  
  
 en kortfattad sammanfattning av vad som framgår av beskrivningen,  
  
 patentkraven och ritningarna (21 § PB). Sammandraget ska  
  
 avspegla beskrivning och patentkrav så som de utformats i  
  
 ansökningen när den ingavs. Sammandragets slutliga lydelse ska  
  
 fastställas innan ansökningen hålls allmänt tillgänglig enligt 22 §  
  
 andra stycket PL. Ändringar i ansökningen därefter medför inte att  
  
 sammandraget ska ändras.  
  
 Enligt 8 § tredje stycket PL är sammandraget endast avsett att  
  
 ge teknisk information om innehållet i ansökningen och får inte  
  
 tillmätas betydelse i något annat avseende. Detta innebär att  
  
 sammandraget inte har någon rättsverkan och får t.ex. alltså inte  
  
 användas vid tolkningen av ett patents skyddsomfång. Sammandraget  
  
 har främst betydelse som nyhetsgranskningsmaterial hos  
  
 patentmyndigheter och underlättar vid datorsökningar. Sammandraget  
  
 omfattar vanligen ca en halv sida.  
  
 3.1.3 PRV:s handläggning  
  
 När ansökningen kommit in till PRV kontrolleras ansökningen i  
  
 formellt hänseende av en formaliaenhet och en ingivningsdag  
  
 fastställs. Om patentansökningen har formella brister utfärdar PRV  
  
 ett föreläggande där sökanden uppmanas att avhjälpa bristerna.  
  
 Ansökningen skickas sedan vidare till en teknisk enhet för materiell  
  
 prövning, där den granskas utifrån patenterbarhetskriterierna, dvs.  
  
 om uppfinningen är ny, har uppfinningshöjd och kan tillgodogöras  
  
 industriellt. Ansökningen genomgår där en nyhetsundersökning.  
  
 Genom denna undersökning klarläggs teknikens ståndpunkt, dvs.  
  
 vad som var känt vid dagen för ansökan inom det tekniska området 
  
 SOU 2012:19 Handläggning av patentansökningar  
  
 57  
  
 för uppfinningen. Ansökningar utan prioritet1 granskas normalt  
  
 inom 6-7 månader från ingivningsdagen.  
  
 Större delen av nyhetsgranskningen sker genom sökningar i  
  
 datoriserade system som bl.a. innehåller patentskrifter och artiklar i  
  
 vetenskapliga tidskrifter. Eftersom det saknar betydelse var i  
  
 världen tekniken offentliggjorts är den absoluta merparten av de  
  
 dokument som undersöks vid nyhetsgranskningen på annat språk  
  
 än svenska. De patentingenjörer vid PRV som granskar ansökningarna  
  
 har därför stor vana av att läsa och bedöma patentdokument  
  
 och annan teknisk litteratur på t.ex. engelska.  
  
 Om ansökningen har brister som medför att patent inte kan  
  
 meddelas utfärdas ett tekniskt föreläggande. Förelägganden – såväl  
  
 formella som materiella – utfärdas enligt 15 § PL. I föreläggandet  
  
 redovisas vad som utgör hinder mot patent. Hindret kan t.ex. bestå  
  
 i att uppfinningen inte är ny eller saknar uppfinningshöjd mot  
  
 bakgrund av vad som framkommit vid utredningen. Det kan t.ex.  
  
 också finnas problem i utformningen av patentkraven. Sökanden  
  
 ges tillfälle att komma in med svaromål för att bemöta de påstådda  
  
 bristerna i ansökningen. I samband härmed förekommer det ofta  
  
 att sökanden justerar patentkraven. En sökande kan också begära  
  
 en muntlig förhandling för att framföra sina synpunkter. Sedan  
  
 sökanden gett in svaromål och eventuell förhandling har hållits  
  
 görs en ny bedömning.  
  
 Om sökanden inte skulle efterkomma ett föreläggande, skrivs  
  
 ansökningen av (15 § andra stycket PL). Om det även efter att  
  
 svaranden kommit in med yttrande över föreläggandet finns hinder  
  
 för bifall till ansökningen – t.ex. om vad sökanden anfört inte  
  
 medför att Lee bedömning ändras eller om föreläggandet endast  
  
 efterkommits i viss del – ska ansökningen avslås, om det inte finns  
  
 anledning att ge sökanden ett nytt föreläggande (16 § PL).  
  
 Om PRV anser att ansökningen inte kan beviljas avslår PRV  
  
 alltså ansökningen. Om ansökningen däremot uppfyller alla krav  
  
 utfärdas ett slutföreläggande (29 a § PK). I slutföreläggandet  
  
 informeras sökanden om att PRV avser att meddela patent. Med  
  
 slutföreläggandet bifogas de handlingar som PRV avser att  
  
 godkänna (kontrollhandlingar). PRV har i samband med slutföreläggandet  
  
 också möjlighet att enligt 15 § PL förelägga att sökanden  
  
 1 Den som har lämnat in en patentansökning i ett land som är anslutet till den s.k.  
  
 Pariskonventionen har rätt att inom 12 månader lämna in en likalydande ansökning i ett  
  
 annat land och begära prioritet från den tidigare ansökningen. Prioritet innebär att den  
  
 senare ansökningen i nyhetshänseende anses vara gjord samtidigt med den första.  
  
 Handläggning av patentansökningar SOU 2012:19  
  
 58  
  
 yttrar sig i frågan eller vidtar vissa åtgärder. När eventuella  
  
 kvarstående brister åtgärdats och kontrollhandlingarna bekräftats  
  
 skickar PRV meddelande om att patent kan meddelas (19 § PL).  
  
 När sökanden betalat en meddelandeavgift bifalls patentansökningen  
  
 och beslutet kungörs i Svensk Patenttidning. Något  
  
 motiverat beslut att bevilja patentet upprättas alltså inte av PRV.  
  
 När kungörelse har skett är patentet meddelat. En patentskrift ska  
  
 samtidigt framställas. Patentskriften består av beskrivning,  
  
 patentkrav och sammandrag jämte vissa uppgifter. Patentskriften  
  
 publiceras i Svensk Patentdatabas, som finns tillgänglig på Internet.  
  
 3.1.4 Språket i ansökningsförfarandet  
  
 Språket i ansökningen  
  
 Ett nationellt svenskt patent måste beviljas på svenska. En ansökan  
  
 om patent kan dock ges in på annat språk än svenska. Den närmare  
  
 regleringen av språket i en patentansökan finns i 3 § PK. Enligt  
  
 första stycket i denna bestämmelse ska beskrivning, patentkrav och  
  
 sammandrag vara skrivna på svenska. Av andra stycket kan utläsas  
  
 att ansökningshandlingar kan ges in på annat språk än vad som  
  
 följer av första stycket men att en översättning av ansökningen då  
  
 ska ges in. Om ansökningen är skriven på norska, danska eller  
  
 engelska kan ansökningen också tas upp till prövning av PRV innan  
  
 översättningen har inkommit (47 § 6 p. PB). Enligt 3 § tredje  
  
 stycket PK ska sökanden föreläggas att lämna in översättningen  
  
 innan ansökningen blir allmänt tillgänglig enligt 22 § PL, vilket  
  
 inträffar arton månader efter det att ansökan gjordes. Vanligtvis  
  
 kombineras uppmaningen att ge in en översättning av ansökningen  
  
 till svenska med det tekniska föreläggande som utfärdas efter  
  
 nyhetsgranskningen.  
  
 En översättning ska vara bestyrkt av den person som har gjort  
  
 översättningen. Om den handling som har översatts är skriven på  
  
 danska, norska, engelska, franska eller tyska är det dock tillräckligt  
  
 att sökanden eller hans ombud intygar att översättningen  
  
 överensstämmer med den utländska handlingen (39 § PB). Om  
  
 PRV vid en genomgång av handlingarna finner att översättningen  
  
 inte skulle överensstämma med den ursprungliga handlingen har  
  
 myndigheten möjlighet att förelägga sökanden enligt 15 § PL att  
  
 komma in med en korrigerad översättning. 
  
 SOU 2012:19 Handläggning av patentansökningar  
  
 59  
  
 Det är alltså möjligt redan i dag att lämna in en nationell svensk  
  
 patentansökan på engelska. PRV har ingen exakt uppgift på hur  
  
 stor andel av de nationella patentansökningarna som ges in på annat  
  
 språk än svenska. Man kan emellertid få en uppfattning om antalet  
  
 ansökningar som lämnas in på något annat språk utifrån antalet  
  
 tekniska förelägganden med begäran att inge översättning som  
  
 skickats från PRV i patentansökningsärenden. Enligt uppgift från  
  
 PRV utgick föreläggande med översättningsbegäran i 17 procent av  
  
 de patentansökningar som gjordes under 2009. Av de  
  
 patentansökningar som getts in på annat språk än svenska utgör  
  
 ansökningar avfattade på engelska den stora merparten.  
  
 Grundhandlingar  
  
 En patentansökan får inte ändras så att patent söks på något som  
  
 inte framgick av ansökan på ingivningsdagen (13 § PL).  
  
 Bestämmelsen anger den yttersta ram inom vilket ändringar i  
  
 patentansökningen får göras. I patentkungörelsen anges närmare  
  
 vilken lydelse som är avgörande när det gäller att fastställa den ram  
  
 inom vilken patentansökan får ändras. Utgångspunkten för denna  
  
 bedömning är de s.k. grundhandlingarna. Enligt 21 § PK förstås  
  
 med grundhandling beskrivningen med tillhörande ritningar och  
  
 patentkraven på svenska, danska eller norska, som förelåg på  
  
 ansökans ingivningsdag. Fanns inte sådan handling vid nämnda  
  
 tidpunkt, ska första därefter inkomna beskrivning med tillhörande  
  
 ritning och patentkrav på svenska anses som grundhandling, i den  
  
 mån innehållet har tydlig motsvarighet i handlingar som förelåg när  
  
 ansökningen gjordes. Om en patentansökan getts in på engelska,  
  
 utgörs ansökningens grundhandlingar alltså av den svenska  
  
 översättningen som sedan inges. En sådan översättning kan inte  
  
 senare justeras med hänvisning till att ansökningen i dess  
  
 engelskspråkiga lydelse innehöll något som inte medtagits i  
  
 översättningen.  
  
 PRV:s handläggningsspråk  
  
 Handläggningsspråket hos PRV i ett nationellt ansökningsärende  
  
 är svenska, dvs. förelägganden och beslut skrivs på svenska. En  
  
 sökande kan dock på begäran få det tekniska föreläggandet i ett 
  
 Handläggning av patentansökningar SOU 2012:19  
  
 60  
  
 ansökningsärende översatt till engelska. Översättningen görs av  
  
 den handläggare som har skrivit föreläggandet och tillhandahålls av  
  
 PRV som en tjänst mot en avgift om 2 800 kronor exklusive moms.  
  
 3.1.5 Avskrivna ärenden  
  
 Om en sökande inte svarar på ett föreläggande från PRV skrivs  
  
 ärendet av. Avskrivningar sker i omkring 46 % av de nationella  
  
 patentansökningar som varje år ges in till och granskas av PRV. Det  
  
 kan finnas flera skäl till att en sökande väljer att överge sin ansökan.  
  
 Det kan t.ex. bero på att sökanden efter att ha fått det tekniska  
  
 föreläggandet bedömer chansen till patent som liten. Om  
  
 ansökningen är skriven på engelska kan det också bero på att  
  
 sökanden inte vill lägga ner den kostnad som en översättning till  
  
 svenska är förknippad med.  
  
 I ett sådant fall har sökanden ändå – i ett internationellt  
  
 perspektiv – erhållit en snabb och billig granskning av ansökningen.  
  
 Med det underlag som finns från den nationella ansökningen och  
  
 den granskning som gjorts av PRV kan sökanden göra en  
  
 följdansökan vid t.ex. EPO. Den svenska ansökningen kan då  
  
 överges innan någon översättning behöver ges in. I stället kan  
  
 patent erhållas i Sverige via EPO, varvid endast patentkraven  
  
 behöver översättas till svenska.  
  
 3.2 Internationell patentansökan  
  
 En internationell patentansökans form och innehåll regleras av  
  
 PCT och dess tillämpningsföreskrifter. Häri regleras också förfarandet  
  
 vad gäller den internationella förprövningen. De särskilda  
  
 bestämmelser i patentlagen som rör internationella patentansökningar  
  
 har förts samman i kapitel 3 i lagen. I kapitlet regleras  
  
 bl.a. hur en internationell patentansökan fullföljs i Sverige. När den  
  
 internationella ansökningen har fullföljts gäller huvudsakligen  
  
 bestämmelserna i kapitel 2 patentlagen. 
  
 SOU 2012:19 Handläggning av patentansökningar  
  
 61  
  
 3.2.1 Internationell granskning  
  
 En internationell patentansökan ges in till mottagande myndighet,  
  
 som kan vara en nationell patentmyndighet, EPO eller WIPO. När  
  
 ansökningen har getts in anses den ingiven samtliga PCT:s  
  
 medlemsländer den dagen. Ansökningen kontrolleras i formellt  
  
 hänseende och vidarebefordras därefter till en internationell  
  
 granskningsmyndighet, som genomför en nyhetsgranskning av  
  
 ansökningen. När granskningen är avslutad får sökanden en  
  
 nyhetsgranskningsrapport och ett första utlåtande om uppfinningens  
  
 patenterbarhet. Sökanden kan med utgångspunkt i  
  
 rapporten och utlåtandet ta ställning till om han eller hon vill  
  
 återkalla ansökan eller få den prövad i sak. Sökanden kan därvid  
  
 välja att fullfölja ansökningen i valda länder.  
  
 Vilket språk som ansökningen kan lämnas in och granskas på  
  
 regleras genom avtal mellan WIPO och den mottagande respektive  
  
 granskande myndigheten. En internationell patentansökan som ges  
  
 in till PRV i egenskap av mottagande myndighet ska vara skriven på  
  
 svenska, danska, finska, norska eller engelska. I sin egenskap av  
  
 internationell granskningsmyndighet granskar PRV också patentansökningar  
  
 på dessa språk, samt i vissa fall även på franska2. Det är  
  
 samma patentingenjörer vid PRV som tas i anspråk för den  
  
 internationella granskningen som för granskningen av svenska  
  
 patentansökningar. I detta förfarande skriver PRV sin nyhetsgranskningsrapport  
  
 och utlåtandet på engelska. Antalet internationella  
  
 nyhetsgranskningar som PRV genomför i sin egenskap  
  
 av PCT-myndighet ligger i dagsläget på drygt 2 000 årligen. En  
  
 majoritet av ansökningarna är skrivna på engelska.  
  
 Om patentansökningen är skriven på något annat språk än  
  
 engelska ska sökanden till PRV inom fjorton månader från  
  
 ingivnings- eller prioritetsdagen ge in en översättning av ansökan  
  
 till engelska (53 § PK). En internationell ansökan som lämnats in  
  
 till PRV vidarebefordras till WIPO för arkivering och publicering.  
  
 2 I praktiken har det dock inte förekommit att PRV granskat en internationell ansökning på  
  
 franska. 
  
 Handläggning av patentansökningar SOU 2012:19  
  
 62  
  
 3.2.2 Nationell fullföljd  
  
 PCT-förfarandet innebär att sökanden kan skjuta upp handläggningen  
  
 av patentansökningen vid de respektive nationella  
  
 patentmyndigheterna. Först när 30 eller 31 månader förflutit från  
  
 den internationella ingivnings- eller prioritetsdagen måste ansökningen  
  
 fullföljas i de länder där sökanden önskar få patentskydd.  
  
 Under tiden har sökanden haft möjlighet att bedöma patenterbarheten  
  
 och få en uppfattning om det kommersiella värdet i  
  
 uppfinningen. Sökanden har då ett bättre underlag för att besluta  
  
 om och i vilka länder skydd ska sökas. Kostnaderna för den  
  
 nationella fullföljden kan därmed också senareläggas. Den slutliga  
  
 prövningen av om patent kan meddelas för en viss stat görs alltid av  
  
 den myndighet som är behörig att fatta beslut med verkan för  
  
 staten i fråga, i allmänhet respektive nationell patentmyndighet  
  
 eller EPO. Vid denna prövning är PCT-myndigheternas rapporter  
  
 vägledande men inte bindande. För de beslutande patentmyndigheternas  
  
 del syftar det internationella förfarandet till att underlätta  
  
 den fortsatta handläggningen av patentansökningen.  
  
 Bestämmelser om fullföljd i Sverige av en internationell patentansökan  
  
 enligt PCT finns i 31 § PL. Fullföljd sker genom att  
  
 sökanden inom 31 månader från ingivnings- eller prioritetsdagen  
  
 ger in en översättning till svenska av ansökningen eller, om ansökan  
  
 är skriven på svenska, en kopia av denna. Sökanden ska också betala  
  
 en avgift till PRV. I enlighet med vad som anges i 39 § PB ska  
  
 riktigheten av översättningen intygas.  
  
 Sedan den internationella patentansökningen har fullföljts,  
  
 behandlas ansökningen i stort sett som en nationell ansökan och  
  
 handläggs alltså enligt 2 kap. PL (se 33 § PL). I regel har PRV fattat  
  
 beslut inom 36 månader från ingivnings- eller prioritetsdagen, dvs.  
  
 fyra månader efter att tidsfristen för fullföljd löpt ut. I den mån ett  
  
 patent beviljas sker detta med tillämpning av nationell lagstiftning,  
  
 dvs. ett nationellt svenskt patent meddelas.  
  
 3.3 Ansökningars allmänna tillgänglighet  
  
 3.3.1 Nationella ansökningar  
  
 Enligt 22 § första stycket PL ska handlingarna i ett patentärende  
  
 hållas tillgängliga för allmänheten från och med den dag då patentet  
  
 meddelades. Den genomsnittliga handläggningstiden för ett 
  
 SOU 2012:19 Handläggning av patentansökningar  
  
 63  
  
 svenskt nationellt patent är två år. I praktiken är ansökningen  
  
 många gånger dock offentlig redan innan dess. Av 22 § andra  
  
 stycket PL framgår att handlingarna i ett ansökningsärende ska  
  
 hållas tillgängliga för allmänheten när 18 månader förflutit från  
  
 ingivnings- eller prioritetsdagen. Själva ansökningen, dvs. beskrivning,  
  
 patentkrav och sammandrag, publiceras också i Svensk  
  
 Patentdatabas. Inga avgifter utgår för denna publicering. Om  
  
 ansökningen är skriven på ett annat språk än svenska har sökanden  
  
 också förelagts att komma in med en översättning till svenska  
  
 innan ansökningen hålls allmänt tillgänglig. När ansökningen  
  
 publiceras ska detta alltså ske på svenska.  
  
 3.3.2 Internationella ansökningar  
  
 En internationell ansökan jämte den granskande myndighetens  
  
 nyhetsgranskningsrapport publiceras av WIPO 18 månader efter  
  
 ingivnings- eller prioritetsdagen. Publiceringen sker på något av  
  
 PCT:s publiceringsspråk: engelska, franska, japanska, ryska, tyska,  
  
 spanska, kinesiska, arabiska, koreanska och portugisiska. En  
  
 majoritet av ansökningarna publiceras på engelska. Därefter följer i  
  
 ordning japanska, tyska, kinesiska och koreanska3. Vid  
  
 publiceringstillfället omfattar ansökningen samtliga PCT:s  
  
 medlemsstater; först vid fullföljden bestämmer sökanden i vilka  
  
 länder han eller hon önskar få patentskydd. Även en ansökan som  
  
 kan komma att leda till ett patent i Sverige publiceras alltså vid  
  
 artonmånadersdagen på något av PCT:s tio publiceringsspråk;  
  
 någon publicering på svenska äger inte rum vid detta tillfälle.  
  
 Först när ansökningen fullföljs i Sverige ska en översättning till  
  
 svenska ges in. När översättningen inkommit till PRV blir ansökningen  
  
 allmänt tillgänglig i patentlagens mening. Samtidigt  
  
 publiceras ansökningen i svensk översättning i Svensk Patentdatabas.  
  
 3.4 Det provisoriska skyddet  
  
 Redan under ansökningsstadiet uppkommer ett visst skydd för  
  
 uppfinningen. I patentlagstiftningen finns intaget bestämmelser om  
  
 s.k. provisoriskt skydd. Det provisoriska skyddet innebär att  
  
 3 PCT Yearly Review: The International Patent System in 2010 (WIPO). 
  
 Handläggning av patentansökningar SOU 2012:19  
  
 64  
  
 sökanden under vissa förhållanden kan ha rätt till skadestånd även  
  
 för tiden innan patentet har meddelats.  
  
 3.4.1 Nationella ansökningar  
  
 Det provisoriska skyddet för en nationell patentansökan regleras i  
  
 60 § PL. Enligt denna bestämmelse uppkommer skyddet när ansökningen  
  
 blir allmänt tillgänglig enligt 22 § PL. Det provisoriska  
  
 skyddet innebär att sökanden kan ha rätt till skadestånd av den som  
  
 efter det att ansökningen har blivit offentlig yrkesmässigt utnyttjar  
  
 den uppfinning för vilken skydd söks. En förutsättning är dock att  
  
 ansökningen också leder till ett patent. Talan om patentintrång vid  
  
 domstol kan alltså väckas först när patentet har meddelats.  
  
 Det provisoriska skyddet innebär alltså att patenthavaren kan ha  
  
 rätt till skadestånd från en intrångsgörare inte bara i tiden efter att  
  
 patentet har meddelats utan även under en del av ansökningstiden.  
  
 Lydelsen av patentkraven kan dock ha justerats i tiden mellan att  
  
 ansökningen offentliggjordes och patentet meddelades. För tiden  
  
 innan patentet har meddelats omfattar patentskyddet därför bara  
  
 det som framgår såväl av patentkraven i deras lydelse när  
  
 ansökningen blev allmänt tillgänglig som av patentkraven enligt det  
  
 meddelade patentet, dvs. endast vad som täcks av båda lydelserna.  
  
 Rätten till skadestånd är begränsad till att avse ersättning för  
  
 utnyttjande enligt 58 § andra stycket PL. Skadeståndsskyldighet  
  
 finns inte bara vid uppsåt eller oaktsamhet utan också om  
  
 intrångsgöraren var i god tro. Enligt förarbetena bör skadestånd vid  
  
 god tro emellertid utdömas endast i undantagsfall (NU 1936:6  
  
 s. 438). I sammanhanget kan dock påpekas att åberopande av det  
  
 provisoriska skyddet i praktiken inte har förekommit i tvister inför  
  
 domstol i Sverige.  
  
 3.4.2 Internationella ansökningar  
  
 Som ovan angivits publiceras en internationell ansökan genom  
  
 WIPO:s försorg 18 månader från ingivnings- eller prioritetsdagen.  
  
 Denna internationella publicering äger inte rum på svenska. Något  
  
 provisoriskt skydd inträder inte heller i Sverige i samband med  
  
 WIPO:s publicering. Först när en översättning till svenska getts in  
  
 till PRV och myndigheten därefter håller ansökningen allmänt 
  
 SOU 2012:19 Handläggning av patentansökningar  
  
 65  
  
 tillgänglig enligt 22 § andra stycket PL uppkommer det  
  
 provisoriska skyddet enligt 60 § PL (se 33 § tredje och fjärde  
  
 stycket PL). 
  
 67  
  
 4 Patent i Europa  
  
 Parallellt med de nationella patenten finns även det europeiska  
  
 patentsystemet. Som nämnts är inte ett patent beviljat av EPO ett  
  
 regionalt gällande odelbart patent utan ett antal nationella patent,  
  
 vars omfattning beror på hur många länder patentet validerats i.  
  
 Det finns alltså inte i dag något regionalt europeiskt patent med  
  
 enhetlig verkan i hela territoriet. Frågan har emellertid diskuterats  
  
 länge. Diskussionerna har kantats av många meningsskiljaktigheter  
  
 men intensiva förhandlingar förs nu för att leda projekten i hamn.  
  
 4.1 Europeiskt patent  
  
 Regler om en europeisk patentansökans form och innehåll finns i  
  
 EPC. Konventionen och dess tillämpningsföreskrifter innehåller  
  
 också bestämmelser om ansökningens handläggning och de  
  
 materiella villkoren för patentbeviljande. Vid Sverige tillträdde till  
  
 EPC 1978 infördes ett nytt kapitel 11 i patentlagen, som innehåller  
  
 bestämmelser om europeiska patentansökningar och europeiska  
  
 patent i Sverige.  
  
 4.1.1 Handläggningen vid EPO  
  
 En europeisk patentansökan handläggs och bedöms av EPO, som  
  
 också beviljar patent om de materiella och formella förutsättningarna  
  
 enligt Adkins är uppfyllda. Kraven på ansökans innehåll  
  
 motsvarar i princip kraven på en svensk ansökan. Språket i  
  
 ansökningsförfarandet är i huvudsak reglerat i artikel 14 i EPC. En  
  
 ansökan om europeiskt patent kan ges in till EPO på valfritt  
  
 officiellt språk i någon av medlemsstaterna till EPC. En ansökan  
  
 kan alltså inges på svenska. Inom två månader måste emellertid en  
  
 översättning till något av verkets officiella språk lämnas in. EPO 
  
 Patent i Europa SOU 2012:19  
  
 68  
  
 har tre officiella handläggningsspråk; engelska, franska och tyska.  
  
 Sökanden kan välja vilket av de tre handläggningsspråken som han  
  
 eller hon vill använda sig av. Det språk som sökanden har valt ska i  
  
 princip användas vid all handläggning och kommunikation som rör  
  
 ansökningen eller det patent som har meddelats i anledning av  
  
 denna. En europeisk ansökan offentliggörs av EPO efter  
  
 18 månader. Publiceringen av ansökningen sker på handläggningsspråket.  
  
 Detta offentliggörande ersätter sådana krav som finns i  
  
 respektive medlemslands lagstiftning på att patentansökningar ska  
  
 hållas allmänt tillgängliga. Någon publicering sker alltså inte i  
  
 konventionsländerna vid denna tidpunkt.  
  
 När EPO har granskat ansökningen och bedömer att patent kan  
  
 meddelas informerar verket sökanden om i vilken lydelse det avser  
  
 att meddela patent. Sökanden föreläggs då att ge in en översättning  
  
 av patentkraven till de två officiella språk som inte har varit  
  
 handläggningsspråk. När patentet har beviljats kungörs det och en  
  
 patentskrift publiceras. Patentskriften, som består av beskrivning  
  
 och eventuella ritningar samt patentkrav, publiceras på handläggningsspråket  
  
 och inkluderar även översättningen av patentkraven  
  
 till de två andra officiella språken.  
  
 4.1.2 Nationell validering  
  
 När patentet har meddelats vid EPO väljer sökanden i vilka länder  
  
 han eller hon önskar validera patentet. Innebörden av en sådan  
  
 validering är att det europeiska patentet då får samma rättsställning  
  
 som om det vore beviljat av den nationella patentmyndigheten och  
  
 har också rättsverkningar enligt den nationella lagstiftningen.  
  
 I Sverige valideras ett europeiskt patent genom att patenthavaren  
  
 inom tre månader från EPO:s kungörelse ger in en översättning  
  
 av patentkraven till svenska. Om patentet har meddelats  
  
 på engelska behöver någon ytterligare översättning inte göras. Om  
  
 patentet har meddelats på franska eller tyska ska en översättning till  
  
 engelska eller svenska av beskrivningen ges in. Sökanden ska vidare  
  
 betala en avgift till PRV (82 § PL). Kungörelse om vilka europeiska  
  
 patent som fått giltighet i Sverige sker i Svensk Patenttidning.  
  
 Publicering av patentskriften sker i Svensk Patentdatabas.  
  
 Av de europeiska patent som validerades i Sverige under 2011  
  
 hade 67 % meddelats på engelska av EPO. I dessa fall behövde  
  
 patenthavaren endast översätta kraven till svenska vid valideringen. 
  
 SOU 2012:19 Patent i Europa  
  
 69  
  
 Övriga 33 % meddelades alltså på tyska eller franska, varvid  
  
 patenthavaren – utöver att översätta patentkraven till svenska –  
  
 kunde välja att översätta beskrivningen till svenska eller engelska.  
  
 Den av PRV publicerade patentskriften innehåller patentkraven i  
  
 svensk översättning. Om patentet har meddelats på engelska,  
  
 hämtar PRV beskrivningen från patentskriften såsom den  
  
 publicerats av EPO. I sådant fall kommer även kraven på engelska  
  
 att ingå i den patentskrift som publiceras av PRV. I annat fall  
  
 publiceras den översättning av beskrivningen – till svenska eller  
  
 engelska – som lämnats in till PRV av patenthavaren.  
  
 PRV:s hantering av de europeiska patenten vid den nationella  
  
 valideringen är inskränkt till att kontrollera att de formella  
  
 förutsättningarna är uppfyllda. Någon materiell prövning äger alltså  
  
 inte rum och PRV har ingen skyldighet att kontrollera att de  
  
 översättningar som inkommer överensstämmer med lydelsen enligt  
  
 handläggningsspråket vid EPO. Bestämmelsen i 39 § PB att översättningens  
  
 riktighet ska intygas är inte tillämplig på översättningar  
  
 av europeiska patent eller europeiska patentansökningar.  
  
 4.1.3 Londonöverenskommelsen  
  
 Vid tillkomsten av Adkins togs det i konventionen in bestämmelser  
  
 som ger möjlighet för ett land att kräva att patenthavaren ger in en  
  
 översättning av patentet till det landets officiella språk som villkor  
  
 för att patentet ska få rättsverkan i det landet (artikel 65 EPC). I  
  
 samband med Sveriges tillträde till konventionen påpekades i  
  
 propositionen att större delen av patenten för Sverige i framtiden  
  
 troligen skulle komma att meddelas i form av ett europeiskt patent.  
  
 Om en översättning då inte krävdes, skulle i framtiden endast en  
  
 mindre del av de patentskrifter som blev gällande här i landet  
  
 komma att finnas på svenska. Det uttalades vidare att det var ett  
  
 väsentligt intresse för svenskt näringsliv och svenska uppfinnare att  
  
 i fråga om varje patent som gäller för Sverige den text som ligger  
  
 till grund för patentet finns tillgänglig på svenska (prop. 1977/78:1  
  
 Del A s. 299 ff. och 302 f.). Det ansågs därför uppenbart att Sverige  
  
 borde utnyttja möjligheten att kräva översättning till svenska. För  
  
 att ett europeiskt patent skulle få giltighet i Sverige krävdes alltså  
  
 vid tillträdet att sökanden gav in en svensk översättning till PRV av  
  
 hela patentskriften. 
  
 Patent i Europa SOU 2012:19  
  
 70  
  
 Inte bara Sverige utan flertalet länder utnyttjade denna  
  
 möjlighet att kräva översättning som villkor för en nationell  
  
 validering. Dessa nationella översättningskrav ledde emellertid till  
  
 att kostnaderna för validering av europeiska patent blev betydande.  
  
 Enligt beräkningar, sammanställda av EPO i juli 19991, kunde den  
  
 totala kostnaden för ett genomsnittligt europeiskt patent som  
  
 validerats i åtta länder och där förblir giltigt i genomsnitt 10 år  
  
 uppskattas till sammanlagt 29 800 euro. Av denna kostnad utgjorde  
  
 39 procent eller 11 500 euro översättningskostnader. Konventionsstaternas  
  
 krav på översättning var alltså en väsentligt fördyrande  
  
 faktor för erhållande av ett europeiskt patent. Kostnaderna för ett  
  
 europeiskt patent beräknades också vara väsentligt högre än  
  
 kostnaderna för att erhålla patent i USA eller Japan. En reducering  
  
 av patenteringskostnaderna, inklusive översättningskostnaderna,  
  
 ansågs vara väsentlig för att skapa bättre förutsättningar för företag  
  
 att skydda sina innovationer och därmed stimulera forskning,  
  
 teknikutveckling och tillväxt.  
  
 I syfte att sänka översättningskostnaderna för patenthavarna  
  
 antog EPC-länderna under hösten 2000 en överenskommelse om  
  
 tillämpning av artikel 65 i EPC (den s.k. Londonöverenskommelsen).  
  
 Överenskommelsen innebär att de EPC-länder som  
  
 har något av EPO:s handläggningsspråk som ett av sina officiella  
  
 språk avstår från att kräva översättning av patentskriften för att  
  
 patentet ska bli giltigt i landet. EPC-stater som inte har ett  
  
 officiellt språk som också är handläggningsspråk i EPO ska peka ut  
  
 ett av de tre handläggningsspråken och avstå från översättning, om  
  
 patentskriften finns på det utpekade språket. Även i fall när  
  
 patentskriften finns på detta språk har dessa länder dock alltjämt  
  
 rätt att kräva översättning av patentkraven till ett av sina officiella  
  
 språk. I överenskommelsen anges att det inte finns något hinder  
  
 för anslutna stater att föreskriva att en översättning av patentakskriften  
  
 i sin helhet krävs i de fall en tvist uppstår.  
  
 För närvarande är 18 länder anslutna till Londonöverenskommelsen2 
  
 . De länder som helt har tagit bort kravet på översättning  
  
 är Frankrike, Lichtenstein, Luxemburg, Monaco, Schweiz,  
  
 Storbritannien och Tyskland. I dessa länder blir alltså patentet  
  
 1 Uppgifterna har redovisats i bilaga 7 till betänkandet Harmoniserad patenträtt  
  
 (SOU 2003:66).  
  
 2 Danmark, Finland, Frankrike, Island, Kroatien, Lettland, Liechtenstein, Litauen,  
  
 Luxemburg, Makedonien, Monaco, Nederländerna, Schweiz, Slovenien, Storbritannien,  
  
 Sverige, Tyskland och Ungern. Anslutning övervägs för närvarande i Belgien, Irland och  
  
 Österrike. 
  
 SOU 2012:19 Patent i Europa  
  
 71  
  
 gällande såsom det meddelats vid EPO. Lettland, Litauen och  
  
 Slovenien kräver endast att patentkraven översätts till det nationella  
  
 språket; någon översättning av beskrivningen krävs inte oavsett på  
  
 vilket språk patentet har meddelats. Om patentet meddelats på  
  
 engelska behövs för validering i Danmark, Finland, Kroatien,  
  
 Nederländerna, Sverige och Ungern endast kraven översättas till  
  
 det nationella språket. Om patentet har meddelats på tyska eller  
  
 franska, ska beskrivningen i dessa länder översättas till engelska  
  
 eller till det nationella språket3.  
  
 Sveriges tillträde till Londonöverenskommelsen medförde  
  
 ändringar i 82, 83 och 91 §§ patentlagen och att en ny 68 a § infördes.  
  
 Ändringarna trädde i kraft den 1 maj 2008.  
  
 4.1.4 Särskilda bestämmelser för europeiska patent i  
  
 patentlagen  
  
 Enligt Adkins är det den lydelse som ett europeiskt patent eller en  
  
 europeisk patentansökan har på handläggningsspråket som äger  
  
 vitsord såväl vid EPO som i konventionsländerna (artikel 70 (1)  
  
 EPC). Om landet har uppställt krav på att patentet översätts vid  
  
 valideringen kan denna översättning emellertid också ges vitsord i  
  
 det landet. I anledning av att Sverige vid tillträdet till Adkins valde att  
  
 kräva att det europeiska patentet skulle översättas till svenska och  
  
 att översättningen skulle ha vitsord här i landet togs det i 11 kap.  
  
 patentlagen in bestämmelser som reglerar förhållandet mellan  
  
 lydelsen enligt handläggningsspråket och den svenska översättningen.  
  
 Dessa bestämmelser är styrda av Adkins (artikel 70 (3)  
  
 och (4) EPC).  
  
 Av 90 § PL framgår att om den översättning som har lämnats in  
  
 till PRV inte överensstämmer med handlingens lydelse på  
  
 handläggningsspråket vid EPO, omfattar patentskyddet endast vad  
  
 som framgår av båda lydelserna. Skydd finns alltså bara för det som  
  
 har täckning i båda språkversionerna av kraven. Innebörden är  
  
 alltså att patentskyddet inte kan utvidgas genom att den svenska  
  
 översättningen av patentkraven får en vidare formulering än kraven  
  
 enligt handläggningsspråket vid EPO. Innehåller lydelsen på  
  
 handläggningsspråket något som inte återfinns i översättningen,  
  
 finns inte heller något skydd i den delen. I mål om ogiltighet har  
  
 3 Kroatien godtar dock bara en översättning till engelska av beskrivningen. 
  
 Patent i Europa SOU 2012:19  
  
 72  
  
 dock lydelsen på handläggningsspråket ensam vitsord (90 § andra  
  
 stycket PL). I sådant fall saknar översättningen alltså relevans.  
  
 Till följd av att översättningen har vitsord vid tolkningen av  
  
 skyddsomfånget av patentet har patenthavaren också getts möjlighet  
  
 att ge in en rättelse av översättningen till PRV (91 § PL). När  
  
 rättelsen har getts in och en avgift betalats gäller den rättade  
  
 översättningen istället för den tidigare. Om någon, innan en rättad  
  
 översättning blev gällande, i god tro börjat utnyttja uppfinningen  
  
 yrkesmässigt i Sverige – eller vidtagit väsentliga åtgärder för att  
  
 utnyttja uppfinningen – på ett sätt som enligt den tidigare översättningen  
  
 inte utgjorde intrång i patenthavarens rätt uppkommer  
  
 en typ av föranvändarrätt (91 § tredje stycket PL).  
  
 4.1.5 Det provisoriska skyddet för europeiska  
  
 patentansökningar  
  
 Enligt Adkins ska en europeisk patentansökan ha samma rättsverkan i  
  
 konventionsländerna som en nationell patentansökan. Ett  
  
 konventionsland får dock föreskriva att det provisoriska skyddet  
  
 för en europeisk patentansökan inte inträder förrän sökanden har  
  
 tillhandahållit en översättning av patentkraven till landets officiella  
  
 språk. I enlighet med de resonemang som redovisats ovan under  
  
 avsnitt 4.1.3 ansågs det vid Sveriges tillträde till Adkins att det skulle  
  
 vara en förutsättning för att provisoriskt skydd skulle uppkomma i  
  
 Sverige att patentkraven översattes till svenska.  
  
 Det provisoriska skyddet för europeiska ansökningar regleras i  
  
 Sverige i 88 § PL. I paragrafens första stycke regleras förutsättningarna  
  
 för att det provisoriska skyddet ska inträda och i andra  
  
 stycket regleras omfattningen av detta skydd. Av första stycket  
  
 framgår att det provisoriska skyddet uppkommer genom att  
  
 sökanden till PRV ger in en översättning till svenska av patentkraven  
  
 enligt den lydelse av patentansökningen som har publicerats  
  
 av EPO. När översättningen inkommit och en avgift betalats ska  
  
 PRV kungöra detta och hålla översättningen allmänt tillgänglig.  
  
 Enligt 88 § andra stycket PL gäller samma förutsättning som för  
  
 nationella patentansökningar, dvs. för att det provisoriska skyddet  
  
 ska kunna åberopas krävs ansökningen leder till patent i Sverige.  
  
 Vidare omfattar patentskyddet endast vad som framgår såväl av  
  
 patentkraven i dess lydelse i ansökningen som av patentkraven  
  
 enligt det meddelade patentet. För europeiska patentansökningar 
  
 SOU 2012:19 Patent i Europa  
  
 73  
  
 gäller dock också att patentskyddet endast omfattar vad som  
  
 framgår såväl av patentkravens lydelse enligt de översättningar som  
  
 getts in till PRV som lydelsen enligt handläggningsspråket vid EPO  
  
 (90 § PL). Detta innebär att den som ska bedöma omfattningen av  
  
 det provisoriska skyddet för en europeisk patentansökan kan  
  
 komma att behöva ta hänsyn till fyra uppsättningar av patentkraven.  
  
 Eftersom den svenska översättningen getts vitsord har  
  
 sökanden också möjlighet att rätta sådan översättning som getts in  
  
 enligt 88 § PL (91 § andra stycket PL). Till följd härav kan det  
  
 också uppstå en typ av föranvändarrätt i enlighet med 91 § tredje  
  
 stycket PL.  
  
 I dagsläget publicerar PRV inte de översättningar av patentkraven  
  
 i en europeisk patentansökan som ges in till PRV. Den som  
  
 önskar ta del av översättningen får därför vända sig direkt till PRV  
  
 och begära att få del av handlingarna. Under 2011 inkom översättningar  
  
 till svenska av patentkraven avseende 27 europeiska  
  
 patentansökningar till PRV. Detta ska jämföras med de ca 8 800  
  
 europeiska patent som årligen valideras i Sverige. I praktiken  
  
 utnyttjas alltså mycket sällan möjligheten att ansöka om  
  
 provisoriskt skydd i Sverige för europeiska patentansökningar.  
  
 4.2 Enhetligt patentskydd  
  
 Mot bakgrund av att det alltjämt är förknippat med höga kostnader  
  
 att erhålla patentskydd i Europa pågår arbete med att ta fram ett  
  
 patent med enhetlig verkan i hela regionen. Ett sådant system  
  
 förväntas minska kostnaderna för att erhålla patentskydd i Europa,  
  
 främja innovationsklimatet och gynna europeiska företags  
  
 konkurrenskraft.  
  
 Dessa diskussioner har kantats av många meningsskiljaktigheter  
  
 och förhandlingarna har tidvis legat nere. Särskilt språkfrågorna har  
  
 vållat stora problem. Under senare år har förhandlingarna dock åter  
  
 tagit fart. I december 2009 fattade rådet en principöverenskommelse  
  
 innehållande en allmän inriktning om förslaget till  
  
 förordning om EU-patent4. Rådet slog däri fast att ett patent ska  
  
 införas med giltighet för hela EU genom en enda ansökan. Själva  
  
 översättningsarrangemanget för ett sådant patent ska regleras i en  
  
 särskild förordning. Ett förslag till sådan förordning presenterades  
  
 4 Rådsdok. 16113/09 ADD 1. 
  
 Patent i Europa SOU 2012:19  
  
 74  
  
 av kommissionen i juni 20105. Det visade sig emellertid att Spanien  
  
 och Italien inte kunde acceptera förslaget. I mars 2011 beslutade  
  
 rådet därför att bemyndiga de medlemsstater som så önskar att  
  
 inleda ett fördjupat samarbete om ett patentskydd inom EU. Det  
  
 fördjupade samarbetet är öppet för alla medlemsländer som vill  
  
 ansluta sig. Samtliga medlemsstater utom Spanien och Italien deltar  
  
 i dag i detta fördjupade samarbete. Numera används därför  
  
 begreppet enhetligt patentskydd istället för EU-patent. I april 2011  
  
 lade Kommissionen fram förslag till förordning angående genomförandet  
  
 av ett fördjupat samarbete för att skapa ett enhetligt  
  
 patentskydd6 och dess översättningsarrangemang7. Den 27 juni  
  
 2011 kom rådet överens om allmänna riktlinjer för utkast till två  
  
 förordningar8 om det enhetliga patentskyddet och dess översättningsarrangemang.  
  
 Förordningarna kommer att vara direkt tillämpliga i Sverige och  
  
 det enhetliga patentskyddet kommer att vara en helt självständig  
  
 rättighet som inte påverkar de befintliga patentsystemen. Parallellt  
  
 med förslagen till det enhetliga patentskyddet och dess översättningsarrangemang  
  
 pågår också förhandlingar beträffande  
  
 inrättandet av en gemensam patentdomstol.  
  
 4.2.1 Erhållande av ett patentskydd med enhetlig verkan  
  
 Det nuvarande förslaget innebär att de 25 medlemsstaterna som  
  
 ingår i det fördjupade samarbetet ingår ett särskilt avtal enligt Adkins.  
  
 Enligt avtalet kan ett beviljat europeiskt patent ges en enhetlig  
  
 karaktär och därmed ett enhetligt skydd i de deltagande staterna. I  
  
 ansökningsfasen och vid beviljandet är det alltså en vanlig  
  
 europeisk patentansökan respektive patent enligt Adkins. Patenthavaren  
  
 kan därefter till EPO ge in en ansökan om att patentet ska  
  
 ges enhetlig effekt i de 25 medlemsländerna. När den enhetliga  
  
 verkan har registrerats ska patentet ha samma rättsverkan på alla  
  
 deltagande medlemsstaters territorium.  
  
 5 KOM (2010)350.  
  
 6 KOM(2011) 215 slutlig.  
  
 7 KOM(2011) 216 slutlig.  
  
 8 Rådsdok. 11328/11 PI67. 
  
 SOU 2012:19 Patent i Europa  
  
 75  
  
 4.2.2 Översättningsarrangemanget för det enhetliga  
  
 patentskyddet  
  
 Det enhetliga patentskyddet är alltså i grunden ett europeiskt  
  
 patent. Detta innebär att ansökan behandlas och patent beviljas på  
  
 något av EPO:s tre officiella språk. Inför beviljandet översätts  
  
 patentkraven på sedvanligt sätt till de två andra officiella språken  
  
 som inte varit handläggningsspråk. Det är fortfarande lydelsen på  
  
 handläggningsspråket som har vitsord; översättningarna av patentkraven  
  
 saknar alltså rättslig effekt, vilket framgår av de befintliga  
  
 bestämmelserna i EPC.  
  
 Några ytterligare översättningar ska som huvudregel inte krävas.  
  
 I händelse av tvist om ett europeiskt patent med enhetlig verkan  
  
 ska dock patenthavaren på den påstådda intrångsgörarens begäran  
  
 tillhandahålla en fullständig översättning av patentet till språket i  
  
 den medlemsstat som intrånget skedde eller där den påstådda  
  
 intrångsgöraren är bosatt. Även en domstol kan begära att patenthavaren  
  
 ska ge in en översättning i samband med det rättsliga  
  
 förfarandet.  
  
 I förslaget till förordning finns även intaget en bestämmelse  
  
 som tar hänsyn till att en påstådd intrångsgörare kan ha varit i god  
  
 tro till följd av att patentet inte funnits att tillgå på ett språk som  
  
 han eller hon förstår. I den mån tvisten rör skadeståndskrav ska  
  
 domstolen alltså beakta att den påstådda intrångsgöraren, innan  
  
 denne erhållit en fullständig översättning av patentet till sitt eget  
  
 språk, kanske inte känt till eller rimligen borde ha känt till att den  
  
 företagna åtgärden gjorde intrång i patentet. Detta gäller särskilt  
  
 om den påstådde intrångsgöraren är ett litet eller medelstort  
  
 företag, en fysisk person, en ideell organisation, ett universitet eller  
  
 ett offentligt forskningsinstitut.  
  
 Under en övergångsperiod om maximalt tolv år kommer  
  
 dessutom beskrivningen i ett europeiskt patent med enhetlig  
  
 verkan som meddelats på franska eller tyska att behöva översättas  
  
 till engelska. Sådana patent som har meddelats på engelska ska  
  
 översättas till valfritt officiellt språk i något deltagande medlemsland.  
  
 Dessa översättningar ska inte ha någon rättslig effekt och ska  
  
 alltså endast tillhandahållas i informationssyfte. Någon granskning  
  
 för att säkerställa att översättningarna överensstämmer med  
  
 lydelsen på handläggningsspråket finns inte. Det anses dock ligga i  
  
 patenthavarens intresse att se till att översättningarna överensstämmer  
  
 med det meddelade patentet eftersom det annars kan vara 
  
 Patent i Europa SOU 2012:19  
  
 76  
  
 en större risk att en domstol bedömer att en intrångsgörare varit i  
  
 god tro, vilket alltså kan få konsekvenser för patenthavarens  
  
 möjlighet att erhålla skadestånd.  
  
 Översättningarna av beskrivningarna kommer att krävas till dess  
  
 att maskinöversättning av hög kvalitet blir tillgänglig för att  
  
 säkerställa tillgången till patentinformation. Syftet med detta  
  
 arrangemang är att se till att alla europeiska patent med enhetlig  
  
 verkan under en övergångsperiod finns tillgängliga på engelska,  
  
 som är ett sedvanligt språk inom internationell teknisk forskning  
  
 och internationella tekniska publikationer. 
  
 77  
  
 5 Förfaranden efter beviljandet  
  
 Sedan ett nationellt patent har beviljats kan det bli föremål för såväl  
  
 administrativa förfaranden som förfaranden i allmän domstol.  
  
 Förfaranden inför PRV och förvaltningsdomstolarna syftar i  
  
 huvudsak till att pröva förutsättningarna för patent medan allmän  
  
 domstol dömer i mål om bl.a. intrång och ogiltighet.  
  
 Ett meddelat europeiskt patent faller i princip under nationell  
  
 jurisdiktion, när det har validerats i respektive land. Det är emellertid  
  
 i första hand EPO som har behörighet att pröva förutsättningarna  
  
 för patent. En invändning mot ett europeiskt patent  
  
 kan därför inte göras vid PRV. Något administrativt tvåpartsförfarande  
  
 avseende ett europeiskt patent förekommer alltså inte i  
  
 Sverige. Däremot kan ett europeiskt patent bli föremål för tvist i  
  
 allmän domstol.  
  
 5.1 Administrativa förfaranden  
  
 5.1.1 Invändning  
  
 Sedan ett patent har meddelats kan andra än patenthavaren invända  
  
 mot patentet. Ett invändningsärende är alltså ett tvåpartsförfarande,  
  
 som involverar såväl patenthavaren som invändaren. En  
  
 invändning kan t.ex. handla om att patent har meddelats trots att  
  
 det inte uppfyller de grundläggande patenterbarhetsvillkoren, att  
  
 uppfinningen inte är så tydligt beskriven att en fackman inom  
  
 området kan utöva den eller att patentet omfattar något som inte  
  
 framgick av den ursprungliga ansökan (grundhandlingarna).  
  
 Regler om invändning för nationella patent finns i 24 och 25 §§  
  
 PL och 33–35 §§ PK. Ett invändningsförfarande äger rum inför  
  
 PRV som första instans. En invändning ska göras skriftligen inom  
  
 nio månader från den dag då patentet meddelades. När invändningstiden  
  
 löpt ut får patenthavaren tillfälle att yttra sig över 
  
 Förfaranden efter beviljandet SOU 2012:19  
  
 78  
  
 invändningen. Skriftväxling pågår därefter till dess invändningsfrågan  
  
 är utredd. Båda parter har vidare möjlighet att begära en  
  
 muntlig förhandling vid PRV1. För invändningsförfarandet i övrigt  
  
 gäller förvaltningslagen (1986:223). Beslut i invändningsärenden  
  
 fattas i regel av en patentexpert som getts särskilt bemyndigande  
  
 att besluta i invändningsärenden. När ärendet är utrett fattar PRV  
  
 beslut i invändningsfrågan. Förfarandet kan antingen leda till att  
  
 invändningen avslås eller att patentet upphävs eller att det upprätthålls  
  
 i ändrad (begränsad) lydelse. Om patentet begränsas ska PRV  
  
 enligt 25 § fjärde stycket framställa en ny patentskrift.  
  
 Invändningsärenden är relativt ovanliga sett till antalet beviljade  
  
 patent. De senaste åren har antalet invändningar legat omkring 30– 
  
 40 ärenden om året. År 2011 inkom emellertid endast 20 invändningar.  
  
 Det är ett begränsat antal större aktörer som står för  
  
 merparten av de invändningar som görs. Det är inte särskilt vanligt  
  
 förekommande att små aktörer eller privatpersoner är part i ett  
  
 invändningsförfarande. När detta väl förekommer är det i regel  
  
 tidigare partners som nu gått varsin väg.  
  
 Språket i invändningsförfarandet  
  
 Det är i patentlagstiftningen inte särskilt reglerat vilka språk som  
  
 godtas i de handlingar som ges in i ett invändningsärende. I det  
  
 samnordiska betänkandet uttalas att patentmyndigheternas  
  
 skyldighet att ta del av innehållet i en invändning på främmande  
  
 språk måste vara begränsad (NU 1963:6 s. 241). I betänkandet  
  
 anges vidare att invändaren borde föreläggas att inge en översättning  
  
 av invändningen till svenska av hänsyn till patenthavaren.  
  
 Av Lee riktlinjer framgår att en invändning på danska eller  
  
 norska ska godtas. Invändning på annat språk än svenska, norska  
  
 eller danska ska översättas till svenska. Handling som åberopas till  
  
 stöd för invändning, t.ex. bevis om nyhetshinder, godtas dessutom  
  
 på engelska, franska och tyska, liksom översättning av handlingen  
  
 till något av dessa språk. I praktiken är det mycket vanligt  
  
 förekommande att invändaren åberopar sådant material på annat  
  
 språk än svenska.  
  
 1 Jfr 10 § Förordningen (2007:1111) med instruktion för Patent- och registreringsverket. 
  
 SOU 2012:19 Förfaranden efter beviljandet  
  
 79  
  
 5.1.2 Patentbegränsning  
  
 Med 4 a kap. PL infördes år 2007 ett nytt kapitel om patentbegränsning.  
  
 Bestämmelserna innebär att ett patent kan begränsas  
  
 eller upphävas helt i administrativ ordning inför PRV. En patentbegränsning  
  
 kan t.ex. göras för att undvika en tvist i domstol, t.ex.  
  
 en befarad ogiltighetsprocess. Bestämmelserna om patentbegränsning  
  
 är tillämpliga både på nationella och europeiska patent.  
  
 Vad gäller europeiska patent kan begränsningsförfaranden dock  
  
 även inledas vid EPO. Begränsningsinstitutet används dock sällan.  
  
 Totalt sett har endast tio patentbegränsningar begärts hos PRV  
  
 sedan möjligheten infördes år 2007. Begränsning av europeiskt  
  
 patent vid PRV har förekommit endast vid ett tillfälle.  
  
 Enligt 40 a § PL kan en patenthavare hos PRV begära att ett  
  
 eller flera patentkrav ändras så att patentskyddets omfattning  
  
 begränsas. Till skillnad från en invändning är alltså patentbegränsning  
  
 ett enpartsförfarande. Tillsammans med begäran inges  
  
 de nya patentkrav som ska gälla. Det ska i begäran tydligt anges hur  
  
 de omformulerade patentkraven skiljer sig från de tidigare  
  
 patentkraven. Om patentet begränsas ska PRV enligt 40 c § PL  
  
 framställa en ny patentskrift. De begränsade patentkraven anses  
  
 dock ha gällt under hela patenttiden.  
  
 5.1.3 Överklagande av patentbeslut  
  
 Ett beslut av PRV i ett ansökningsärende eller ett beslut att avslå en  
  
 ansökan om patent eller en begäran om patentbegränsning kan  
  
 överklagas av sökanden till Patentbesvärsrätten (PBR). Ett beslut  
  
 av PRV i ett invändningsärende kan överklagas till PBR av parterna  
  
 i invändningsärendet (26 och 27 §§ PL). I PBR förekommer alltså  
  
 patentmål avseende nationella patent med såväl en som två parter.  
  
 Under 2011 inkom 18 överklaganden av invändningsbeslut till  
  
 PBR. Under 2010 inkom 15 sådana mål.  
  
 För mål i PBR gäller lagen (1977:729) om Patentbesvärsrätten,  
  
 som i fråga om handläggningen hänvisar till förvaltningsprocesslagen  
  
 (1971:291) och rättegångsbalken. Förfarandet är normalt  
  
 skriftligt. På begäran, eller när det kan vara till gagn för utredningen,  
  
 kan muntlig förhandling hållas (9 § lag om patentbesvärsrätten).  
  
 I de flesta patentmål är PBR domför med två  
  
 tekniskt kunniga domare och en juristdomare. 
  
 Förfaranden efter beviljandet SOU 2012:19  
  
 80  
  
 PBR:s avgörande kan under vissa förhållanden överklagas till  
  
 Högsta förvaltningsdomstolen. För att överklagandet ska tas upp  
  
 till behandling i Högsta förvaltningsdomstolen krävs prövningstillstånd.  
  
 5.2 Förfaranden i allmän domstol  
  
 Ett patent kan också bli föremål för tvist i allmän domstol.  
  
 Stockholms tingsrätt är enligt 65 § PL exklusivt forum i första  
  
 instans för prövning av patentmål av sex olika slag, bl.a. talan om  
  
 intrång eller ogiltighet. I patentmål enligt 65 § PL är tingsrätten  
  
 domför med fyra ledamöter, varav två juristdomare och två  
  
 tekniskt kunniga domare.  
  
 Förfarandet vid allmän domstol regleras i rättegångsbalken och  
  
 inleds genom en stämningsansökan. Parterna skriftväxlar därefter  
  
 och en muntlig förberedelse hålls. I patentmål är det inte heller  
  
 ovanligt med flera typer av beslut under rättegång. I vissa fall kan  
  
 också mer än en muntlig förberedelse behövas. Förfarandet avslutas  
  
 vanligen med en huvudförhandling, efter vilken en dom meddelas.  
  
 Tingsrättens beslut eller dom kan överklagas till Svea hovrätt vars  
  
 beslut eller dom i sin tur kan överprövas av Högsta domstolen  
  
 under förutsättning att prövningstillstånd ges.  
  
 Om någon yrkesmässigt utnyttjar en patentskyddad uppfinning  
  
 begår han eller hon patentintrång. I 9 kap. patentlagen finns  
  
 bestämmelser om ansvar och ersättningsskyldighet vid intrång.  
  
 Patentintrång som skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet är  
  
 straffsanktionerat i 57 § PL. Åtal enligt denna bestämmelse väcks  
  
 av åklagare. Betydligt vanligare är att patenthavaren själv väcker en  
  
 civilrättslig talan mot någon som han eller hon anser gör intrång i  
  
 patentet. Patenthavaren kan i en sådan talan t.ex. begära att tingsrätten  
  
 ska förbjuda den som begår intrånget att fortsätta med det  
  
 och att intrångsgöraren ska betala skadestånd.  
  
 En annan typ av talan är att den som driver eller avser att driva  
  
 verksamhet under vissa förutsättningar kan väcka talan mot en  
  
 patenthavaren enligt 63 § och därvid yrka att domstolen fastställer  
  
 att verksamheten inte gör intrång i ett visst patent. Ett patent kan  
  
 också på vissa grunder ogiltigförklaras av en domstol med stöd av  
  
 52 § PL.  
  
 Under de senaste åren har det till Stockholms tingsrätt kommit  
  
 in mellan 20 och 40 patentmål per år, varav ungefär hälften utgjort 
  
 SOU 2012:19 Förfaranden efter beviljandet  
  
 81  
  
 intrångsmål. Ogiltighetsmålen står för merparten av övriga  
  
 patentmål. I många fall är det samma patent som är föremål för  
  
 såväl en intrångstalan som en ogiltighetstalan. Av alla inkomna mål  
  
 avser ungefär hälften nationella patent. Patentmål är ofta  
  
 komplicerade och långdragna. Parterna företräds därför i stor  
  
 utsträckning av ombud, vanligtvis en jurist som i sin tur ofta är  
  
 biträdd av någon tekniskt kunnig person, t.ex. ett patentombud.  
  
 5.2.1 Särskilt om europeiska patent  
  
 Europeiska patent med giltighet i Sverige kan bli föremål för tvister  
  
 inför allmän domstol på samma sätt som ett svenskt patent. En  
  
 talan angående ett europeiskt patent med giltighet i Sverige förs  
  
 alltså vid Stockholms tingsrätt. Av de 34 patentmål som inkom  
  
 under 2010 rörde 18 mål europeiska patent. Under 2011 inkom 20  
  
 patentmål, varav 8 gällde europeiska patent.  
  
 Tvister rörande europeiska patent handläggs av de nationella  
  
 domstolarna på i princip samma sätt som tvister rörande rent  
  
 nationella patent. Som nämnts i avsnitt 4.1.4 finns dock vissa  
  
 särregleringar som enbart rör de europeiska patenten. Av 90 §  
  
 patentlagen framgår att i den mån en översatt handling inte  
  
 överensstämmer med handlingens lydelse på det språk som varit  
  
 handläggningsspråk vid EPO, omfattar patentskyddet endast vad  
  
 som framgår av båda lydelserna. Vid en intrångstalan kan domstolen  
  
 alltså komma att behöva beakta det europeiska patentet i  
  
 såväl dess lydelse enligt handläggningsspråket vid EPO som den  
  
 svenska översättningen som lämnats in till PRV vid valideringen. I  
  
 mål om ogiltighet enligt 52 § patentlagen har emellertid lydelsen  
  
 enligt handläggningsspråket ensamt vitsord (90 § andra stycket  
  
 patentlagen). Den översättning som lämnats in till PRV vid  
  
 valideringen är därmed utan betydelse i ett ogiltighetsmål.  
  
 Sedan 2008 finns också i patentlagen en särskild bestämmelse  
  
 som reglerar översättningar av europeiska patent som är föremål  
  
 för tvist i allmän domstol. Bestämmelsen är intagen i 68 a §  
  
 patentlagen och infördes som en följd av de inskränkningar i översättningskraven  
  
 beträffande europeiska patent som föranleddes av  
  
 Sveriges tillträde till Londonöverenskommelsen. I förarbetena  
  
 konstaterades att inskränkningarna i översättningskraven skulle  
  
 leda till att en betydande del av de europeiska patenten skulle finnas  
  
 tillgängliga med beskrivningen enbart på engelska. Detta antogs i 
  
 Förfaranden efter beviljandet SOU 2012:19  
  
 82  
  
 sin tur kunna leda till att rättsinnehavaren i en patenttvist skulle ge  
  
 in patentskriften till domstolen utan att den åtföljdes av en svensk  
  
 översättning av beskrivningen. Lagstiftaren uttalade vid detta  
  
 tillfälle också att man knappast kan tänka sig att en domstol kan  
  
 pröva ett patent i sak utan att ha tillgång till en fullständig  
  
 översättning av patentskriften (prop. 2005/06:189 s. 39). Därför  
  
 infördes en ny bestämmelse i patentlagen med innebörd att rätten i  
  
 händelse av tvist får förelägga patenthavaren att inge en fullständig  
  
 översättning till svenska av patentskriften i den mån en sådan inte  
  
 finns tillgänglig hos PRV. Om den förelagda parten är kärande i  
  
 målet ska föreläggandet ges vid påföljd att talan annars kan komma  
  
 att avvisas. Är den förelagda parten svarande i målet, ska  
  
 föreläggandet istället ges vid påföljd att rätten annars kan låta  
  
 översätta patentskriften på dennes bekostnad. Enligt uppgift från  
  
 Stockholms tingsrätt har ett europeiskt patent med beskrivningen  
  
 på engelska inte varit föremål för någon tvist. Bestämmelsen i  
  
 68 a § PL har därför inte tillämpats i praktiken.  
  
 5.2.2 Närmare om språket i patentskriften och det subjektiva  
  
 rekvisitet  
  
 Som tidigare nämnts är en förutsättning för straffansvar vid patentintrång  
  
 att det kan visas att intrånget begåtts uppsåtligen eller av  
  
 grov oaktsamhet (57 § PL). Åtal enligt denna bestämmelse är  
  
 emellertid mycket ovanliga; de senaste åren har ingen sådan talan  
  
 väckts i anledning av intrång i patent. Långt vanligare är att rätten  
  
 efter begäran av patenthavaren på civilrättslig grund prövar om  
  
 någon begått patentintrång.  
  
 Skadestånd som påföljd vid patentintrång regleras i 58 § PL.  
  
 Enligt första stycket i denna paragraf ska den som uppsåtligen eller  
  
 av oaktsamhet begår patentintrång betala skälig ersättning för  
  
 utnyttjandet av uppfinningen. Intrångsgöraren ska vidare enligt  
  
 samma bestämmelse betala ersättning för den ytterligare skada som  
  
 intrånget har medfört. Ersättningen för utnyttjande är tänkt att  
  
 motsvara den skäliga licensavgift som skulle ha betalats om det  
  
 funnits ett licensförhållande mellan patenthavaren och intrångsgöraren.  
  
 Vad gäller ersättning för ytterligare skada kan t.ex. beaktas  
  
 utebliven vinst, den vinst som intrångsgöraren har gjort eller skada  
  
 på uppfinningens anseende. 
  
 SOU 2012:19 Förfaranden efter beviljandet  
  
 83  
  
 Den som utan uppsåt eller oaktsamhet begår patentintrång ska  
  
 enligt 58 § andra stycket PL betala ersättning för utnyttjande av  
  
 uppfinningen, om och i den mån det är skäligt. Sådan ersättning för  
  
 utnyttjandet kan alltså utgå även om intrångsgöraren varit i god  
  
 tro. Någon ersättning för ytterligare skada ska i detta fall inte utgå.  
  
 Bevisbördan för det subjektiva rekvisitet ligger på den som  
  
 påstår intrång. Kravet på oaktsamhet i 58 § PL är dock lågt ställt.  
  
 Det har ansetts att den som är yrkesverksam bör hålla sig underrättad  
  
 om vilka uppfinningar inom dennes verksamhetsområde som  
  
 är patentskyddade. Den som försummar att iaktta den uppmärksamhet  
  
 som normalt kan krävas av honom kan alltså anses oaktsam  
  
 oavsett att han eller hon har faktisk kännedom om patentskyddet.  
  
 Andra sanktioner i patentlagen, t.ex. att en domstol vid vite kan  
  
 förbjuda en intrångsgörare att fortsätta intrånget (57 b § PL),  
  
 kräver inte att intrånget begåtts uppsåtligen eller av oaktsamhet.  
  
 En fråga som uppmärksammades i anslutning till tillträdet till  
  
 Londonöverenskommelsen var huruvida det krävdes särregler i  
  
 fråga om sanktionerna vid intrång i den mån det åberopade  
  
 patentets beskrivning inte fanns i svensk översättning (prop.  
  
 2005/06:189 s. 34 ff.). Det skäl som då framfördes var att  
  
 förekomsten av patent med beskrivningen på engelska kunde leda  
  
 till att en tredje man oavsiktligen kunde begå intrång till följd av att  
  
 han eller hon inte kunnat tillgodogöra sig innehållet i patentskriften.  
  
 Det övervägdes om en patenthavare skulle vara skyldig att  
  
 tillhandahålla en påstådd intrångsgörare en fullständig översättning  
  
 till svenska av patentskriften och att sanktioner för patentintrång  
  
 endast skulle kunna meddelas för tiden därefter. Det ansågs  
  
 emellertid att de befintliga bestämmelserna om straff och skadestånd  
  
 vid patentintrång erbjöd tillräckligt skydd för en godtroende  
  
 intrångsgörare. Om en tredje man inte kunnat tillgodogöra sig  
  
 innehållet i en patentskrift till följd av att patentbeskrivningen  
  
 endast funnits tillgänglig på engelska, ansågs detta kunna beaktas  
  
 inom ramen för bedömningen om det föreligger uppsåt eller oaktsamhet  
  
 eller, i fråga om ersättning för utnyttjande, vid skälighetsbedömningen.  
  
 En domstol ska alltså med andra ord överväga om  
  
 det är skäligt att en godtroende intrångsgörare ska betala ersättning  
  
 för utnyttjandet av uppfinningen. Någon särskild reglering ansågs  
  
 därför inte behövas. 
  
 Förfaranden efter beviljandet SOU 2012:19  
  
 84  
  
 5.3 Språket i domstolar  
  
 Av 10 § språklagen (2009:600) framgår att språket i domstolar,  
  
 förvaltningsmyndigheter och andra organ som fullgör uppgifter i  
  
 offentlig verksamhet är svenska. Bestämmelsen reglerar det som  
  
 sedan länge gällt men som tidigare inte varit lagfäst. I rättegångsbalken  
  
 och förvaltningsprocesslagen finns nämligen inga  
  
 uttryckliga bestämmelser som reglerar vilka språk som ska godtas  
  
 vid tvister i domstol. Av vissa bestämmelser framgår dock indirekt  
  
 att lagstiftaren förutsatt att det är svenska som används. I rättegångsbalken  
  
 anges t.ex. i 12 kap. 2 § att ett ombud ska behärska  
  
 svenska språket och i 5 kap. 6 § att om part, vittne eller annan, som  
  
 ska höras inför rätten, inte kan svenska får en tolk anlitas2. Av  
  
 33 kap. 9 § rättegångsbalken framgår vidare att rätten vid behov får  
  
 låta översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut från  
  
 rätten.  
  
 Huvudregeln i svensk rätt är alltså att handlingar som ges in till  
  
 domstolen ska vara skrivna på svenska och att förhandlingar och  
  
 muntliga sammanträden hålls på svenska. Även om rättegångsspråket  
  
 alltså är svenska tillåts emellertid i praktiken ofta handlingar  
  
 på andra språk. I många patentmål åberopar parterna  
  
 dokument, såsom t.ex. andra patentskrifter, utdrag ur tekniska  
  
 handböcker och expertutlåtanden, som är skrivna på engelska.  
  
 Domstolarna godtar också sådana handlingar i stor utsträckning  
  
 utan att dessa översätts.  
  
 I ett avgörande från 20113 har Högsta domstolen prövat i vilken  
  
 mån handlingar på andra språk kan godtas i domstol. I avgörandet  
  
 uttalades att huvudregeln enligt svensk rätt är att handlingar som  
  
 ges in till domstol ska vara skrivna på svenska Men även handlingar  
  
 på andra språk än svenska kan enligt HD i vissa fall godtas. Det är  
  
 domstolens uppgift att i det enskilda fallet bedöma om och i vilken  
  
 utsträckning som avsteg kan göras från den angivna huvudregeln  
  
 om att processen ska föras på svenska. HD menar att i allmänhet  
  
 bör handlingar – exempelvis avtal, brev, utlåtanden och annan  
  
 skriftlig bevisning – på danska eller norska kunna godtas. Också  
  
 handlingar av detta slag på engelska bör många gånger kunna  
  
 accepteras. Däremot bör enligt HD normalt inte handlingar på  
  
 andra språk än dessa godtas.  
  
 2 Motsvarande bestämmelser om tolk finns i 50 § förvaltningsprocesslagen.  
  
 3 NJA 2011 s. 345. 
  
 85  
  
 6 Offentlighet i patentärenden 
  
 En nationell patentansökan handläggs av PRV, som i sin egenskap  
  
 av svensk förvaltningsmyndighet är underställd offentlighetsprincipen.  
  
 Beslut som rör en nationell patentansökan kan också  
  
 överklagas till administrativ domstol. Beviljade patent kan också bli  
  
 föremål för förfaranden i såväl administrativ som allmän domstol. I  
  
 detta kapitel redovisas vilka bestämmelser som gäller avseende  
  
 offentlighet och sekretess vid svenska myndigheter och domstolar.  
  
 6.1 Offentlighetsprincipen  
  
 Offentlighetsprincipen är en i Sverige grundlagsfäst central princip  
  
 för rättsskipningen och den offentliga förvaltningen. Principen  
  
 innebär att allmänheten och massmedierna ska ha möjlighet till  
  
 insyn i statens – och myndigheternas – verksamhet. Offentlighetsprincipen  
  
 kommer till uttryck på olika sätt, exempelvis genom  
  
 principerna om handlingsoffentlighet och förhandlingsoffentlighet.  
  
 Den s.k. handlingsoffentligheten regleras i 2 kap. tryckfrihetsförordningen  
  
 (TF) och innebär att var och en har rätt att ta del av  
  
 allmänna handlingar. En handling är allmän om den förvaras på en  
  
 myndighet och har inkommit till myndigheten eller upprättats där.  
  
 Av 2 kap. 1 § TF framgår att rätten att ta del av allmänna  
  
 handlingar syftar till att främja ett fritt meningsutbyte och en  
  
 allsidig upplysning. Handlingsoffentligheten utgör sålunda en del  
  
 av yttrande- och informationsfriheten och skapar därmed möjlighet  
  
 för en fri debatt i skilda samhällsfrågor. Handlingsoffentligheten  
  
 fungerar också som ett viktigt kontrollinstitut och garanterar  
  
 därmed rättssäkerheten och effektiviteten i förvaltningen. Vid  
  
 sidan av dessa syften har handlingsoffentligheten också kommit att  
  
 fylla en funktion som informationsförsörjare i vid mening. Hos  
  
 myndigheter finns en riklig tillgång på uppgifter både om 
  
 Offentlighet i patentärenden SOU 2012:19  
  
 86  
  
 förhållanden inom offentlig verksamhet och på det privata  
  
 området. Genom handlingsoffentligheten kan exempelvis forskare  
  
 och privata företag få fram uppgifter som sedan kan användas för  
  
 den egna verksamheten. Principen har alltså stor betydelse också  
  
 för både forskningen och näringslivet (SOU 1997:39 s. 469).  
  
 6.2 Sekretess  
  
 Offentlighetsprincipen gäller inte utan undantag. Möjlighet finns  
  
 t.ex. att göra avsteg från handlingsoffentligheten. Rätten att ta del  
  
 av allmänna handlingar får dock endast begränsas om det är  
  
 motiverat med hänsyn till vissa av de i 2 kap. 2 § TF angivna  
  
 syftena. Ett av de syftena som räknas upp i bestämmelsen är  
  
 skyddet för enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. En  
  
 begränsning av handlingsoffentligheten ska anges noga i bestämmelse  
  
 i en särskild lag, eller om det i visst fall är lämpligare, i annan  
  
 lag som den särskilda lagen hänvisar till. Med den särskilda lagen  
  
 avses offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) (OSL). I denna  
  
 lag finns alltså uppräknat vilka typer handlingar som omfattas av  
  
 sekretess.  
  
 6.3 Offentlighet i ärende om ansökan om patent  
  
 Såväl en patentansökan med bilagor som andra handlingar som  
  
 finns i ett ansökningsärende – exempelvis förelägganden, svaromål  
  
 och annan skriftväxling som ges in till eller upprättas av PRV – är i  
  
 princip allmänna handlingar och skulle därför enligt huvudprincipen  
  
 vara offentliga. I offentlighets- och sekretesslagens femte  
  
 avdelning finns emellertid intaget bestämmelser till skydd för  
  
 uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden.  
  
 Av 31 kap. 20 § OSL framgår att sekretess gäller i ärende om  
  
 ansökan om patent för uppgift om uppfinning eller företagshemlighet,  
  
 om inte annat följer av patentlagen.  
  
 En uppfinning är ofta ett resultat av stora investeringar och flera  
  
 års arbete. Uppfinningen kan därför ha ett stort ekonomiskt värde.  
  
 Att en uppfinning är föremål för en patentansökan innebär dock  
  
 inte alltid att den också är klar att kommersialiseras. Det kan också  
  
 visa sig att uppfinningen inte går att patentera i den form den har  
  
 beskrivits i patentansökningen. Sökanden kan därför ha ett behov 
  
 SOU 2012:19 Offentlighet i patentärenden  
  
 87  
  
 att hemlighålla uppfinningen ytterligare en tid efter att ansökningen  
  
 gjorts. Därigenom ges möjlighet att göra ytterligare  
  
 justeringar av uppfinningen eller att förbereda eventuell marknadsföring.  
  
 Tanken bakom patentsystemet är dock att ett utbyte ska ske  
  
 genom att det allmänna ger uppfinnaren en ensamrätt i utbyte mot  
  
 att denne tillhandahåller information om den tekniska lösningen  
  
 bakom uppfinningen. Detta kräver att innehållet i en patentansökan  
  
 vid något tillfälle offentliggörs.  
  
 6.3.1 Offentliggörande enligt 22 § PL  
  
 Bestämmelser om handlingsoffentlighet i patentärenden finns i 22 §  
  
 PL. Denna bestämmelse ingår i 2 kap. patentlagen, som reglerar  
  
 handläggningen av svenska patentärenden.  
  
 Ursprungligen offentliggjordes ett patent först vid beviljandet. I  
  
 22 § första stycket PL anges också att handlingarna i ett patentärende  
  
 blir allmänt tillgängliga när ett patent meddelas. Som  
  
 redovisats i avsnitt 3.3.1 hålls handlingarna dock vanligtvis  
  
 tillgängliga innan dess, nämligen efter arton månader från  
  
 ingivnings- eller prioritetsdagen (22 § andra stycket PL). Denna  
  
 bestämmelse infördes för att förhindra att ansökningar hölls  
  
 hemliga under lång tid om handläggningen drog ut på tiden.  
  
 Tanken bakom detta tidigarelagda offentliggörande av uppfinningen  
  
 är att uppmärksamma allmänheten på att en viss ny  
  
 teknik kan komma att omfattas av patentskydd och hur detta  
  
 skydd då kan gestaltas. Som tidigare påpekats kan en nationell  
  
 svensk patentansökan redan i dag kan lämnas in på engelska.  
  
 Sökanden ska då enligt 3 § tredje stycket PK föreläggas att lämna in  
  
 en översättning till svenska av ansökningen innan denna blir  
  
 allmänt tillgänglig enligt 22 § PL. När ansökningen publiceras vid  
  
 artonmånadersdagen sker alltså detta på svenska.  
  
 6.3.2 Offentliggörande av internationella ansökningar  
  
 Internationella patentansökningar som PRV tar emot i sin  
  
 egenskap av internationell PCT-myndighet är inte föremål för  
  
 handläggning enligt 2 kap. PL. Bestämmelsen i 22 § PL är alltså inte  
  
 tillämplig på en sådan ansökan. 
  
 Offentlighet i patentärenden SOU 2012:19  
  
 88  
  
 Ansökningens offentlighet i den internationella fasen regleras i  
  
 PCT. En internationell ansökan publiceras genom WIPO:s försorg  
  
 18 månader efter den internationella ingivningsdagen eller  
  
 prioritetsdagen. Publiceringen sker på något av PCT:s 10  
  
 publiceringsspråk. Detta innebär dock inte att ansökningen blir  
  
 allmänt tillgänglig i patentlagens mening. För att en internationell  
  
 patentansökan ska ses som allmänt tillgänglig enligt 22 § PL krävs  
  
 enligt 33 § tredje stycket PL att sökanden till PRV gett in en  
  
 översättning till svenska av ansökningen, dvs. av beskrivning,  
  
 patentkrav och sammandrag. PRV får alltså inte hålla ansökningen  
  
 tillgänglig förrän en översättning till svenska inkommit till myndigheten.  
  
 När översättning har lämnats in, följer offentliggörandet av  
  
 internationella ansökningar samma bestämmelser som gäller för  
  
 offentliggörande av svenska patentansökningar.  
  
 6.3.3 Rättsverkningar knutna till offentliggörandet  
  
 Till offentliggörandet är vissa rättsverkningar knutna. När  
  
 ansökningen blir allmänt tillgänglig enligt 22 § PL erhålls det s.k.  
  
 provisoriska skyddet. För en redogörelse av innehållet i detta  
  
 skydd, se avsnitt 3.4. Vidare kan den komma att utgöra nyhetshinder  
  
 mot senare gjorda ansökningar. I och med att en ansökan  
  
 har blivit allmänt tillgänglig ska dess innehåll anses känt från den  
  
 dag ansökningen gjordes (2 § andra stycket PL).  
  
 Bestämmelsen i 3 § tredje stycket PK får ses mot bakgrund av  
  
 såväl uppkomsten av dessa rättsverkningar som av offentlighetsprincipen.  
  
 För att bestämmelserna om allmänna handlingars  
  
 offentlighet i realiteten ska fylla sin funktion ska de i princip vara  
  
 skrivna på ett språk som förstås av allmänheten. I den mån en  
  
 allmän handling är skriven på ett främmande språk begränsas  
  
 läsarens förmåga att tillgodogöra sig innehållet i handlingen. Det  
  
 har därför ansetts att det är väsentligt att de handlingar som blir  
  
 allmänna är skrivna på svenska.  
  
 Patentbesvärsrätten har också i ett antal avgöranden1 uttalat att  
  
 bestämmelsen i 3 § PK att sökanden ska föreläggas att lämna in en  
  
 översättning till svenska innan ansökningen blir allmänt tillgänglig  
  
 enligt 22 § PL bl.a. syftar till att ta till vara tredje mans intresse av  
  
 att kunna överblicka eventuellt nytillkommande rättigheter. Enligt  
  
 21 § PK är det också de först ingivna handlingarna på svenska som  
  
 1 Se t.ex. beslut den 6 maj 2009 i mål nr. 09-075. 
  
 SOU 2012:19 Offentlighet i patentärenden  
  
 89  
  
 utgör grundhandlingarna och som alltså anger den ram inom vilken  
  
 patentansökningen kan ändras. Enligt vad PBR uttalat i dessa  
  
 avgöranden blir förutsägbarheten och tredje mans möjlighet till  
  
 insyn avsevärt försämrade om några grundhandlingar inte finns till  
  
 hands när ansökningen blir allmänt tillgänglig. Enligt domstolen  
  
 innebär därför den uttryckliga bestämmelsen i 3 § tredje stycket PK  
  
 att en översättning ska ges in senast inför att ansökningen blir  
  
 allmänt tillgänglig att en ansökan inte kan prövas av PRV om en  
  
 översättning kommit in först efter denna tidpunkt.  
  
 6.3.4 Särskilt om det provisoriska skyddet för internationella  
  
 respektive europeiska patentansökningar  
  
 Olika bestämmelser gäller för erhållande av det provisoriska  
  
 skyddet för internationella patentansökningar och europeiska  
  
 patentansökningar. För uppkomsten av detta skydd krävs i fråga  
  
 om en internationell ansökan översättning till svenska av hela  
  
 ansökningen, dvs. beskrivning, patentkrav och sammandrag. Det  
  
 ansågs vara ett väsentligt intresse för svenska uppfinnare och  
  
 svenskt näringsliv att en svensk översättning fanns att tillgå innan  
  
 den internationella ansökningen gavs ett skadeståndsrättsligt skydd  
  
 (SOU 1974:63 s. 101 ff.) Vad avser en europeisk ansökan krävs  
  
 dock endast att patentkraven översätts. Denna skillnad i översättningskraven  
  
 fanns redan innan en inskränkning av översättningskraven  
  
 för en europeisk ansökan infördes i Sverige till  
  
 följd av Londonöverenskommelsen. För att en europeisk patentansökan  
  
 ska få rättsverkan i ett konventionsland får enligt Adkins  
  
 översättning krävas endast av patentkraven. Det konstaterades i  
  
 förarbetena att det enligt Adkins inte fanns något utrymme att ha ett  
  
 längre gående översättningskrav avseende de europeiska ansökningarna.  
  
 Av denna anledning övervägdes om kravet på översättning  
  
 för att erhålla det provisoriska skyddet skulle begränsas till  
  
 enbart patentkraven även för de internationella patentansökningarna.  
  
 Det påpekades därvid emellertid att det var viss skillnad  
  
 mellan europeiska och internationella ansökningar. De europeiska  
  
 ansökningarna publiceras nämligen på något av EPO:s handläggningsspråk,  
  
 dvs. engelska, franska eller tyska. Svenskt  
  
 näringsliv och svenska uppfinnare ansågs därmed, i vart fall om  
  
 patentkraven finns i svensk översättning, utan alltför stor svårighet  
  
 kunna tillgodogöra sig ansökningarnas innehåll, antingen själva 
  
 Offentlighet i patentärenden SOU 2012:19  
  
 90  
  
 eller genom att anlita biträde. Vad däremot gäller internationella  
  
 ansökningar publiceras dessa på engelska, franska, japanska, ryska,  
  
 tyska, spanska, kinesiska, arabiska, koreanska och portugisiska2.  
  
 Mot bakgrund av att en internationell ansökan därför kan vara på  
  
 sådant språk att svenska intressenter knappast utan stora svårigheter  
  
 kan tillgodogöra sig ansökningens innehåll bedömdes att det  
  
 fanns skäl för skillnaderna i översättningskraven mellan de  
  
 internationella och europeiska patentansökningarna. Ett alternativ  
  
 som övervägdes var att behålla det mer omfattande översättningskravet  
  
 endast för internationella ansökningar som är publicerade på  
  
 annat språk än engelska, franska eller tyska. Ett sådant alternativ  
  
 ansågs dock mindre lämpligt av bl.a. politiska skäl (SOU 1976:24  
  
 s. 272).  
  
 Internationella ansökningar hålls alltså inte allmänt tillgängliga  
  
 hos PRV förrän en översättning till svenska av ansökningen har  
  
 inkommit, oavsett om PRV redan innan dess har fått del av  
  
 ansökningen. Anledningen till detta var att man ville undvika att  
  
 ansökningen hölls tillgänglig vid en viss tidpunkt men att det  
  
 skadeståndsrättsliga skyddet uppkom först vid den senare tidpunkt  
  
 när översättningen inkom. Den valda lösningen innebär visserligen  
  
 att offentliggörandet enligt patentlagen av internationella ansökningar  
  
 kan fördröjas något men det ansågs vara att föredra att  
  
 offentliggörandet enligt 22 § PL fick samma rättsverkan i skadeståndsrättsligt  
  
 hänseende oavsett om det rör en nationell eller  
  
 internationell ansökan (prop. 1977/78:1 Del A s 294 f.).  
  
 6.3.5 Övriga bestämmelser om rätt att ta del av handlingar i  
  
 ett ansökningsärende  
  
 Under vissa förutsättningar har tredje man rätt att få tillgång till  
  
 handlingarna i ett ansökningsärende redan innan dessa blir allmänt  
  
 tillgängliga enligt 22 § PL. Av 56 § PL framgår nämligen att i den  
  
 mån en sökande gör sin rätt på grund av ansökningen gällande mot  
  
 annan är han eller hon på begäran skyldig att lämna sitt samtycke  
  
 till att denne får ta del av handlingarna. Bestämmelsen avser fall då  
  
 patentsökanden redan innan ansökningen blivit allmänt tillgänglig  
  
 varnar annan för patentintrång. Sökandens skyldighet att enligt  
  
 56 § första stycket PL låta tredje man ta del av handlingarna i ett  
  
 2 Vid Sveriges tillträde till PCT var publiceringsspråken dock begränsade till engelska,  
  
 franska, japanska, ryska eller tyska. 
  
 SOU 2012:19 Offentlighet i patentärenden  
  
 91  
  
 patentansökningsärende avser handlingarna på det språk på vilket  
  
 de föreligger. Har ansökan getts in på annat språk än svenska är  
  
 sökanden alltså inte skyldig att tillställa motparten någon översättning  
  
 till svenska av ansökningen (prop. 1977/78:1 del A s. 269  
  
 f.). Regleringen i 56 § PL gäller även för internationella patentansökningar  
  
 samt för europeiska patentansökningar och patent.  
  
 Bestämmelsen är tillämplig oavsett om ansökningen finns hos PRV,  
  
 hos annan nationell myndighet eller hos internationell organisation.  
  
 Någon skyldighet att översätta ansökningen till svenska finns  
  
 inte heller i dessa fall.  
  
 6.4 Offentlighet i efterföljande förfaranden  
  
 Bestämmelsen i 31 kap. 20 § OSL om sekretess i ärende om  
  
 ansökan om patent är tillämplig i första hand hos PRV men kan  
  
 också bli aktuell hos PBR eller Högsta förvaltningsdomstolen. I  
  
 den mån ett beslut av PRV i ett ansökningsärende överklagas innan  
  
 ansökningen blivit offentlig enligt 22 § PL omfattas uppgifterna  
  
 om uppfinningen alltså alltjämt av sekretess. I annat fall är  
  
 handlingarna som huvudregel offentliga. När patent har meddelats  
  
 är handlingarna under alla förhållanden offentliga. Även handlingarna  
  
 i efterföljande förfaranden, t.ex. i en invändning är  
  
 offentliga.  
  
 Som nämnts innebär offentlighetsprincipen också att domstolsförhandlingar  
  
 ska vara offentliga. Principen om förhandlingsoffentlighet  
  
 innebär alltså bl.a. att var och en ska ha rätt att närvara  
  
 vid domstolsförhandlingar samt ha möjlighet att ta del av det som  
  
 sägs och sker där. Att förhandling vid domstol ska vara offentlig  
  
 framgår av 2 kap 11 § regeringsformen samt av rättegångsbalken  
  
 och förvaltningsprocesslagen (1971:291). Denna princip gäller i  
  
 såväl administrativ som allmän domstol. 
  
 93  
  
 7 Språkpolitiken och språklagen 
  
 Användningen och betydelsen av svenska språket och dess  
  
 förhållande till andra språk har avhandlats i olika sammanhang.  
  
 Detta kapitel behandlar den svenska språkpolitiken och språklagen  
  
 samt de överväganden som gjordes i språkligt hänseende i samband  
  
 med Sveriges tillträde till Londonöverenskommelsen.  
  
 7.1 Den svenska språkpolitiken  
  
 Språkpolitik är sådan språkplanering som bedrivs med politiska  
  
 medel. För att få ett samlat grepp om den svenska språkpolitiken  
  
 tillsatte regeringen i oktober 2000 en parlamentarisk kommitté  
  
 med uppdrag att lägga fram ett förslag till handlingsprogram för  
  
 det svenska språket. Utifrån detta föreslog regeringen i  
  
 propositionen Bästa språket – en samlad svensk språkpolitik (prop.  
  
 2005/06:2) fyra mål för svensk språkpolitik. Riksdagen antog  
  
 sedermera dessa mål i december 2005.  
  
 De fyra språkpolitiska målen  
  
 Av de fyra språkpolitiska mål som riksdagen antagit anger de två  
  
 första målen att svenska språket ska vara huvudspråk i Sverige och  
  
 att svenskan ska vara ett komplett och samhällsbärande språk. Det  
  
 tredje målet är att den offentliga svenskan ska vara vårdad, enkel  
  
 och begriplig. Slutligen ska alla ha rätt till språk: att utveckla och  
  
 tillägna sig svenska språket, att utveckla och bruka det egna  
  
 modersmålet och det nationella minoritetsspråket och att få  
  
 möjlighet att lära sig främmande språk.  
  
 För att ett språk ska leva och utvecklas krävs att det används.  
  
 Detta innebär i sin tur att svenskan måste användas inom samtliga  
  
 samhällsområden för att behålla sin position som ett komplett och 
  
 Språkpolitiken och språklagen SOU 2012:19  
  
 94  
  
 samhällsbärande språk. Det framhölls därför att alla måste  
  
 medverka till att svenska språket förblir ett språk som kan  
  
 användas i hela samhället, t.ex. inom administrationen, rättsväsendet,  
  
 det politiska systemet, inom undervisningsväsendet, i  
  
 arbetslivet och i kulturlivet (a. prop. s. 16).  
  
 Samtidigt konstaterades att engelskan används på alltfler  
  
 områden i samhället. Särskilt kunde denna utveckling noteras inom  
  
 näringsliv, utbildning och forskning. Ett minskat användningsområde  
  
 för svenskan ansågs missgynna utvecklingen av nya ord,  
  
 termer och begrepp. Att kvalificerat arbete sker på ett språk som  
  
 inte är den yrkesverksammas modersmål medför på sikt en risk för  
  
 återverkningar på det nationella språkets ställning genom s.k.  
  
 domänförluster. Domänförluster uppkommer när ett språk ersätter  
  
 ett annat inom ett samhällsområde (en domän). Förluster i  
  
 användningsområden för svenskan kan vidare minska möjligheterna  
  
 till insyn och demokratisk delaktighet och kontroll.  
  
 Utvecklingen av termer  
  
 Propositionen tar även upp betydelsen av att en svensk terminologi  
  
 skapas och används. Termer är ord och uttryck som används i en  
  
 specifik betydelse inom ett fackområde. En terminologi är en  
  
 uppsättning sådana termer. Att det finns termer på svenska är  
  
 viktigt både för medborgarna och för det svenska språkets  
  
 utveckling. Det poängterades därför att ett väl fungerande  
  
 fackspråk inom olika områden med entydiga termer och begrepp  
  
 ger tydligare texter och regelverk, vilket i sin tur bidrar till en  
  
 effektiv kommunikation (a. prop. s. 29). Precisa och överenskomna  
  
 termer ansågs också nödvändiga för att man ska kunna söka och  
  
 förlita sig på information, t.ex. i olika databaser.  
  
 Det är genom den konkreta användningen av språket som det  
  
 skapas termer för innovationer och andra nya företeelser och  
  
 begrepp. Inom många områden sker utveckling och innovation  
  
 genom internationellt utbyte, varvid engelska eller något annat  
  
 utländskt språk används. Bildandet av multinationella koncerner  
  
 har också lett till att flera företag har engelska som arbetsspråk. På  
  
 sikt innebär detta en risk för att det inom vissa områden inte skapas  
  
 nya svenska termer i tillräcklig utsträckning. Tillgång till lämpliga  
  
 ord och termer är en förutsättning för att specialister av olika slag  
  
 ska kunna arbeta på svenska inom sitt expertområde. Men svenska 
  
 SOU 2012:19 Språkpolitiken och språklagen  
  
 95  
  
 termer krävs också för att den specialiserade kunskapen ska kunna  
  
 föras vidare ut i samhället. Förutsättningarna för kommunikation  
  
 mellan olika grupper, t.ex. mellan experter och lekmän, kan alltså  
  
 försämras om inte ord och uttryck skapas och utvecklas. Om en  
  
 viss terminologi som används inte är tillgänglig på det svenska  
  
 språket, försämras vidare möjligheterna till insyn och kontroll av  
  
 allmän verksamhet.  
  
 7.2 Språklagen  
  
 Utifrån de språkpolitiska målen utarbetades språklagen (2009:600),  
  
 som trädde i kraft den 1 juli 2009. Det övergripande syftet med  
  
 lagen är att ange vilken ställning svenskan och andra språk har i  
  
 samhället och att värna om svenskan och den språkliga mångfalden.  
  
 Skälen till införandet av språklagen  
  
 Ett av skälen till att en språklag ansågs nödvändig var att svenska  
  
 språkets ställning i dag inte är lika självklar inom alla samhällsområden  
  
 som tidigare. Stora förändringar har skett i språksituationen  
  
 sedan slutet av 1900-talet och språket präglas i dag av  
  
 en internationalisering som går i allt snabbare takt. Denna  
  
 internationalisering består bl.a. i ökat samarbete och utbyte över  
  
 nationsgränserna, såväl för den enskilde som för näringsliv och  
  
 offentlig verksamhet. Många företag driver t.ex. verksamhet med  
  
 förgreningar världen över och samarbetet nationer emellan har  
  
 blivit mer omfattande (prop. 2008/09:153 s. 7 f.).  
  
 Denna utveckling har lett till krav på att människor från olika  
  
 språkområden ska kunna kommunicera över språkgränserna, vilket  
  
 har påverkat språkanvändningen särskilt inom näringslivet,  
  
 forskningen och politiken. En följd har blivit att engelskans  
  
 ställning har stärkts inom dessa områden. Från rent språklig  
  
 synpunkt ansågs en sådan utveckling inte oproblematisk. Eftersom  
  
 språkanvändningen är intimt sammankopplad med språkets  
  
 utveckling har det ökade bruket av engelska inom dessa områden  
  
 stor påverkan på svenska språkets utveckling. Om svenskan inte  
  
 används parallellt med engelskan kan det leda till att svenska ord,  
  
 termer och uttryck inte skapas i tillräcklig utsträckning för att det  
  
 svenska språket ska kunna användas inom alla samhällsområden. I 
  
 Språkpolitiken och språklagen SOU 2012:19  
  
 96  
  
 propositionen framhölls därför att det hade blivit allt tydligare att  
  
 det svenska språkets ställning och utveckling borde värnas. Internationaliseringen  
  
 ansågs emellertid också ha många positiva och  
  
 önskvärda konsekvenser. Det poängterades därför att det var  
  
 viktigt att språklagstiftningen utformades på ett sådant sätt att en  
  
 fortsatt internationalisering inte skulle hämmas (a. prop. s. 13).  
  
 Att införa en språklag ansågs vidare ha en stor symbolisk  
  
 betydelse. En lag ansågs ge en tydlig signal om svenskans betydelse  
  
 i vårt samhälle och garantera att svenskan även i framtiden ska vara  
  
 vårt huvudspråk. Förutom en statushöjande effekt för svenska  
  
 språket förmodades en lagstiftning också leda till en ökad medvetenhet  
  
 i frågor som rör språkanvändning.  
  
 7.2.1 Språklagens innehåll  
  
 Inledning  
  
 Språklagen innehåller bl.a. bestämmelser om svenska språkets  
  
 ställning och användning. Lagen slår fast att svenskan är huvudspråk  
  
 i Sverige (4 §). Det innebär att svenska är samhällets gemensamma  
  
 språk, som alla som bor i Sverige ska ha tillgång till och som  
  
 ska kunna användas inom alla samhällsområden (5 §). Det allmänna  
  
 åläggs ett särskilt ansvar för att svenskan används och utvecklas  
  
 (6 §). Språket i domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra  
  
 organ som fullgör uppgifter i offentlig verksamhet är svenska  
  
 (10 §). För att så långt som möjligt säkerställa utvecklingen av  
  
 termer inom svenska språket har myndigheter ålagts ett särskilt  
  
 ansvar för att terminologi inom deras olika fackområden finns  
  
 tillgänglig, används och utvecklas (12 §).  
  
 Svenskan som huvudspråk  
  
 I förarbetena utvecklas innebörden av bestämmelsen att svenskan  
  
 är huvudspråk i Sverige. Bestämmelsen innebär konkret att all  
  
 offentlig verksamhet bygger på det svenska språket (a. prop. s. 17).  
  
 Lagar är skrivna på svenska, myndigheters och domstolars handläggningsspråk  
  
 är svenska och kommunikation med myndigheter  
  
 kan alltid ske på svenska. Beslut och andra viktigare dokument  
  
 upprättas som huvudregel på svenska och information till allmänheten  
  
 om offentlig verksamhet finns alltid på svenska. Svenska 
  
 SOU 2012:19 Språkpolitiken och språklagen  
  
 97  
  
 språket ska vidare följa samhällsutvecklingen i stort, t.ex. i fråga om  
  
 vokabulär och terminologi. Som samhällets gemensamma språk bör  
  
 svenskan vara ett komplett språk och ska kunna användas inom alla  
  
 sektorer i samhället.  
  
 Detta innebär i sin tur att det ska vara tillräckligt för den som  
  
 verkar och bor i Sverige att behärska svenska språket för att kunna  
  
 delta i samhällslivet och ta tillvara sina rättigheter och fullgöra sina  
  
 skyldigheter. Den enskilde ska alltså kunna utgå från att han eller  
  
 hon vid kontakter med myndigheter alltid har möjlighet att kommunicera  
  
 – muntligt och skriftligt – på svenska.  
  
 Språkanvändningen i offentlig verksamhet  
  
 Som en konsekvens av att det i språklagen anges att svenskan har  
  
 ställning som huvudspråk i Sverige togs också in en bestämmelse  
  
 som anger att språket i domstolar, förvaltningsmyndigheter och  
  
 andra organ som fullgör uppgifter i offentlig verksamhet är svenska  
  
 (10 § första stycket).  
  
 Bestämmelsen i 10 § första stycket är avsedd att ge uttryck för  
  
 vad som sedan lång tid tillbaka gäller i Sverige, nämligen att de  
  
 offentliga organen arbetar på svenska. Innan språklagen infördes  
  
 framgick det endast indirekt av viss reglering att det förutsattes att  
  
 svenska språket skulle användas i den offentliga verksamheten,  
  
 exempelvis genom regler om tolkning och översättning av handlingar  
  
 och om den språkliga utformningen av myndigheters  
  
 skrivelser och beslut.  
  
 Innebörden av bestämmelsen i 10 § första stycket är att de  
  
 offentliga organen ska arbeta på svenska, skriftligt såväl som  
  
 muntligt. Svenska är alltså förvaltningsspråket och ska användas  
  
 inom den offentliga sektorns centrala verksamhetsområde, det s.k.  
  
 kärnområdet (a. prop. s. 29 f.). Kärnområdet omfattar sådana  
  
 förfaranden och allmänna handlingar som är av särskilt stor  
  
 betydelse inom den offentliga verksamheten, såsom den politiska  
  
 beslutsprocessen, domstolsförhandlingar, domar, protokoll, beslut,  
  
 föreskrifter, verksamhetsberättelser och andra dokument av  
  
 liknande karaktär. De behov av framställningar på andra språk som  
  
 kan finnas här får tillgodoses genom översättning från de svenska  
  
 originalen. Utanför kärnområdet är regleringen avsedd att vara  
  
 flexibel. 
  
 Språkpolitiken och språklagen SOU 2012:19  
  
 98  
  
 Det allmännas ansvar  
  
 I språklagen har det allmänna getts ett särskilt ansvar för att  
  
 svenskan används och utvecklas (6 §). Det betonades därvid att det  
  
 allmänna genom att ge service, förmedla information och fatta  
  
 beslut ska tillgodose enskildas och allmänna behov inom olika  
  
 samhällsområden (a. prop. s. 19). I denna verksamhet har språket  
  
 och språkbruket stor betydelse. Det allmänna ansågs därför behöva  
  
 åläggas ett särskilt ansvar för att svenska språket används och  
  
 utvecklas. Konkret innebär det att svenska ska användas i stället för  
  
 andra språk när det är möjligt med hänsyn till verksamheten. I  
  
 ansvaret ligger också att åtgärder ska vidtas för att förhindra att  
  
 svenska språket tappar mark inom de områden som omfattas av  
  
 offentlig verksamhet.  
  
 Några detaljerade bestämmelser om vad ansvaret innebär togs  
  
 dock inte in i lagen. Det ansågs inte möjligt att i lagen närmare  
  
 precisera vad ansvaret innebär eftersom behovet av att värna  
  
 svenskan som huvudspråk skiftar mellan olika sektorer av  
  
 samhället. Däremot ansågs myndigheter behöva analysera den egna  
  
 verksamheten och komma fram till hur de i det löpande arbetet ska  
  
 leva upp till sitt ansvar att värna svenskan som huvudspråk (a. prop.  
  
 s. 20).  
  
 Möjlighet till undantag från kravet på svenska  
  
 Språklagens krav utgör huvudregler. Det konstaterades att det i  
  
 befintliga författningar kunde finnas andra bestämmelser som rör  
  
 språk och språkanvändning. Emellertid poängterades också att det  
  
 även i framtida författningar kunde finnas ett behov av att ta in  
  
 bestämmelser som avviker från språklagens krav. Det framhölls att  
  
 det exempelvis inom vissa områden av den offentliga verksamheten  
  
 kunde finnas ett behov av att mer regelmässigt kunna använda  
  
 andra språk än svenska. Det ansågs därför nödvändigt att ta in en  
  
 möjlighet till undantag i språklagen. I 3 § språklagen anges sålunda  
  
 att i den mån annan lag eller förordning innehåller någon  
  
 bestämmelse som avviker från språklagen, gäller den bestämmelsen.  
  
 Genom denna bestämmelse finns det alltså möjlighet att göra  
  
 undantag från huvudregeln i 10 § första stycket språklagen om  
  
 lagstiftaren inom ett visst område beslutar om andra principer. 
  
 SOU 2012:19 Språkpolitiken och språklagen  
  
 99  
  
 7.3 Språket och offentlighetsprincipen  
  
 Skälet bakom regleringen i 10 § första stycket språklagen står att  
  
 finna i offentlighetsprincipen. Möjligheten för var och en att hålla  
  
 sig informerad om omvärlden och delta i samhällsutvecklingen och  
  
 den allmänna debatten är ytterst en demokratifråga. För att  
  
 bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet i realiteten  
  
 ska fylla sin funktion krävs att de är skrivna på ett språk som  
  
 förstås av allmänheten. I den mån en allmän handling är skriven på  
  
 ett främmande språk begränsas läsarens förmåga att tillgodogöra  
  
 sig innehållet i handlingen. Det har därför ansetts att det är  
  
 väsentligt att de handlingar som blir allmänna är skrivna på svenska.  
  
 Beslut och domar men även – som huvudregel – andra handlingar  
  
 som blir allmänna ska därför upprättas på svenska. Om handlingar  
  
 som lämnas in till en myndighet är skrivna på annat språk än  
  
 svenska bör de översättas i rimlig utsträckning, om de inte bedöms  
  
 sakna betydelse. Även när en handling översätts till ett annat språk  
  
 för att en enskild mottagare ska kunna tillgodogöra sig innehållet  
  
 har handlingen ansetts behöva finns i original på svenska i ärendet  
  
 (a. prop. s. 29).  
  
 JO har vid en inspektion av Lee varumärkesavdelning uttalat  
  
 att offentlighetsprincipen och den rätt som allmänheten har att ta  
  
 del av alla allmänna handlingar hos en myndighet innebär att  
  
 myndigheten utan stöd i ett tydligt regelverk inte bör använda sig  
  
 av ett annat språk än svenska i sina offentliga texter. JO anförde  
  
 vidare att då det inte finns någon bestämmelse som reglerar  
  
 möjligheten för PRV att skriva beslut på engelska kunde någon  
  
 annan slutsats inte dras än att besluten måste skrivas på svenska  
  
 (Dnr 4282-2006).  
  
 Offentlighetsprincipen gäller som nämnts också för domstolsförhandlingar.  
  
 För att principen om förhandlingsoffentlighet ska  
  
 ha en reell innebörd förutsätts att förhandlingarna hålls på svenska  
  
 och att det tolkas till svenska i den mån personer som inte  
  
 behärskar svenska ska höras vid förhandlingen. Även om en  
  
 förhandling skulle kunna hållas på ett annat språk, t.ex. engelska,  
  
 därför att därför att såväl parter som rättens ledamöter behärskar  
  
 engelska, anses det ändå att förhandlingen, med hänsyn till  
  
 offentlighetsprincipen, ska hållas på svenska (SOU 2008:26 s. 81).  
  
 Huvudregeln är också att handlingar som ges in till domstol ska  
  
 vara skrivna på svenska. Grunden för detta är att det måste  
  
 säkerställas att både domstolens ledamöter och parterna fullt ut 
  
 Språkpolitiken och språklagen SOU 2012:19  
  
 100  
  
 förstår innebörden av processmaterialet. Men regeln om svenska  
  
 som domstolsspråk har betydelse även för möjligheterna för  
  
 allmänheten att få insyn i det rättsliga förfarandet. Parternas  
  
 argumentationsskrifter ska alltid vara skrivna på svenska. Som  
  
 nämnts i avsnitt 5.3 kan dock andra handlingar som bifogas  
  
 inlagorna många gånger kunna accepteras även om de ges in på t.ex.  
  
 engelska. Numera accepteras också i viss utsträckning att t.ex.  
  
 frågor till ett engelsktalande vittne ställs på engelska utan att frågan  
  
 går via en tolk. En förhandling får emellertid inte i någon mer  
  
 betydande omfattning hållas på något annat språk än det svenska  
  
 (JO 1995/96 s. 82, Dnr 3032-1993).  
  
 7.4 Överväganden i samband med Sveriges tillträde  
  
 till Londonöverenskommelsen  
  
 När Sverige tillträdde Londonöverenskommelsen hade någon  
  
 språklag ännu inte införts. Emellertid hade de språkpolitiska målen  
  
 nyligen antagits av riksdagen. I samband med tillträdet övervägdes  
  
 därför de olika effekter som en begränsning av översättningskravet  
  
 för de europeiska patenten kunde ha på det svenska språket.  
  
 Vid bedömningen om Sverige skulle tillträda Londonöverenskommelsen  
  
 var regeringens utgångspunkt att Sverige i patentsammanhang  
  
 skulle verka för att reducera översättningskraven och  
  
 därmed kostnaderna, om detta kunde ske utan att viktiga  
  
 skyddsintressen skadades. Sänkta kostnader för europeiska patent  
  
 genom minskade översättningskrav ansågs ha klart övervägande  
  
 positiva effekter för företagen i Sverige och i övriga Europa. Denna  
  
 principiella utgångspunkt talade initialt för ett tillträde till Londonöverenskommelsen.  
  
 Emellertid bedömdes att en mer ingående  
  
 analys behövde göras där fördelen av kostnadsbesparingarna vägdes  
  
 mot sådana eventuella nackdelar som begränsningar i översättningskraven  
  
 kunde medföra innan slutlig ställning kunde tas. I  
  
 propositionen som behandlar Sveriges tillträde till Londonöverenskommelsen  
  
 (prop. 2005/06:189) gjordes därför en inventering av  
  
 för- och nackdelarna med att avstå från översättningskravet.  
  
 Särskilt belystes frågan utifrån konsekvenserna för rättssäkerheten,  
  
 teknikspridningen och språkpolitiken.  
  
 Vad gällde språkpolitiken bedömdes att ett borttagande av  
  
 översättningskravet inte skulle ha sådan negativ inverkan på det  
  
 svenska språkets ställning och utveckling att det skulle förhindra 
  
 SOU 2012:19 Språkpolitiken och språklagen  
  
 101  
  
 ett tillträde till överenskommelsen. Vid bedömningen av om det  
  
 svenska fackspråkets utveckling skulle skadas av ett avstående från  
  
 översättningskravet redogjordes för uppgifter som utredningen  
  
 hade erhållit från AB Terminologicentrum TNC.  
  
 TNC:s uppfattning var att nya termer i första hand utvecklades  
  
 genom allmänt språkbruk, vetenskapliga artiklar och forskarrapporter,  
  
 inte genom patentöversättningar. Enligt TNC förutsatte  
  
 utvecklingen av teknisk terminologi att nya termer också fungerar  
  
 som ett underlag för definitioner av ett begrepp eller en uppfinning.  
  
 I de patentöversättningar som TNC hade kommit i  
  
 kontakt med fanns inte något underlag för definitioner av de  
  
 termer som användes där utan det förutsattes att läsaren redan hade  
  
 kunskaper på området. Därtill ansåg TNC att såväl översättningar  
  
 som i vissa fall originaltexterna kunde vara av varierande kvalitet. I  
  
 anledning härav använde sig inte TNC av patentöversättningar i sin  
  
 verksamhet. TNC påpekade även att de patenttermer som finns i  
  
 beskrivningen i de flesta fall även förekommer i patentkraven.  
  
 Enligt TNC:s uppfattning skulle ett slopande av översättningskraven  
  
 för patentbeskrivningar inte innebära att något går förlorat  
  
 ur terminologisynpunkt, förutsatt att ett krav på översättning av  
  
 patentkraven står kvar. Enligt uppgift efterfrågades de till PRV  
  
 ingivna översättningarna också i mycket ringa utsträckning.  
  
 Översatta patentskrifter bedömdes därför inte ha någon  
  
 betydelsefull påverkan på det svenska språket. Mot denna bakgrund  
  
 ansåg regeringen att det för svenska språkets ställning som  
  
 komplett och samhällsbärande språk inte i sig var befogat att  
  
 bibehålla kraven på översättning till svenska av patentbeskrivningarna.  
  
 En fullständig översättning av europeiska patent  
  
 bedömdes därför inte vara av sådan betydelse att det försvarade  
  
 kostnaderna härför. Däremot framstod det som mindre lämpligt ur  
  
 rättssäkerhetssynpunkt att helt avstå från översättning av ett  
  
 europeiskt patent. Då patentkraven bestämmer patentets skyddsomfång  
  
 ansågs dessa inta en särställning i rättssäkerhetshänseende.  
  
 Patentkraven bedömdes därför alltjämt böra översättas till svenska.  
  
 Vid införandet av språklagen konstaterades att det sålunda  
  
 inskränkta översättningskravet i 82 § patentlagen fick anses stå i  
  
 strid med bestämmelsen i 10 § första stycket språklagen. I  
  
 förarbetena till språklagen anges därför att 82 § patentlagen är ett  
  
 sådant undantag som omfattas av 3 § språklagen (prop.  
  
 2008/09:153 s. 15 f.). 
  
 103  
  
 8 Synpunkter som lämnats vid  
  
 samrådsmöten 
  
 Under utförandet av mitt utredningsuppdrag har jag haft samrådsmöten  
  
 med berörda branscher, myndigheter och organisationer. De  
  
 huvudsakliga intryck och synpunkter som framkommit vid dessa  
  
 samråd redovisas i det följande.  
  
 8.1 Näringspolitiska aspekter  
  
 Harmonisering och regelförenkling  
  
 Flera aktörer har framhållit att det inte finns något rationellt  
  
 argument för att det ska vara någon skillnad avseende språkkraven  
  
 för europeiska och nationella patent. Upp emot 80–90 procent av  
  
 de patent som i dag får giltighet i Sverige utgörs av europeiska  
  
 patent. Om ett europeiskt patent beviljats på engelska krävs sedan  
  
 den 1 maj 2008 endast att patentkraven översätts till svenska för att  
  
 patentet ska få giltighet i Sverige. Den stora merparten av de patent  
  
 som i dag får giltighet i Sverige är därför skrivna på engelska med  
  
 endast patentkraven översatta till svenska. Mot bakgrund av att det  
  
 rättsligt sett inte är någon skillnad mellan svenska patent och  
  
 europeiska patent har det anförts att det inte är motiverat att ha  
  
 några skillnader i språkkraven mellan de olika patenttyperna. Enligt  
  
 detta resonemang skapar skillnader i språkkraven mellan europeiska  
  
 patent med giltighet i Sverige och svenska nationella patent en  
  
 kraftig obalans mellan dessa två sätt att få patent i Sverige; en  
  
 obalans som är till nackdel för det nationella patentansökningsförfarandet.  
  
 Samma språkregler bör därför tillämpas på såväl  
  
 europeiska patent som blir gällande i Sverige som för nationella  
  
 patentansökningar och vid nationell fullföljd av PCT-ansökningar. 
  
 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19  
  
 104  
  
 Vidare har argumentet framförts att ett införande av möjligheten  
  
 att behandla och bevilja nationella patentansökningar på  
  
 engelska med endast patentkraven översatta till svenska skulle ligga  
  
 i linje med regeringens arbete med regelförenkling och arbetet med  
  
 att minska företagens administrativa bördor.  
  
 Kostnadsbesparingar och valfrihet  
  
 Representanter för industrin har pekat på att det – så som samhällsutvecklingen  
  
 i dag ser ut – krävs tillgång till en global marknad för  
  
 att kommersialisera en uppfinning. Svenska innovationsföretag,  
  
 stora som små, är i dag internationellt verksamma i mycket stor  
  
 utsträckning. Det finns därför ett stort behov av patentskydd även  
  
 utanför Sveriges gränser. Behovet av att skydda sina uppfinningar  
  
 på andra marknader finns inte bara hos större företag utan även hos  
  
 mindre och nystartade företag.  
  
 Det är sålunda ett begränsat antal uppfinningar som patentsöks  
  
 enbart i Sverige. När en sökande vill ansöka om patent i flera länder  
  
 måste ansökningen skrivas på eller översättas till det språk som  
  
 godtas av respektive patentmyndighet. Den som önskar använda  
  
 sin svenska ansökan som prioritetsgrundande dokument vid en  
  
 ansökan t.ex. vid EPO eller i USA måste översätta ansökningen till  
  
 engelska. Det nuvarande kravet på att en svensk patentansökan  
  
 måste finnas på svenska innan den publiceras innebär att företag  
  
 som vill ge in en nationell svensk ansökan antingen måste skriva  
  
 ansökningen på svenska och sedan översätta den till engelska när  
  
 man går vidare till andra länder eller skriva ansökningen på engelska  
  
 och sedan översätta den till svenska inför publiceringen i Sverige.  
  
 En möjlighet att behandla och bevilja patentansökningar på  
  
 engelska skulle alltså medföra att en patentansökan skulle kunna  
  
 användas i flera ansökningsprocedurer utan att behöva översättas i  
  
 sin helhet. Företrädare för industrin har därför anfört att detta  
  
 skulle medföra minskad administration och minskade översättningskostnader  
  
 för användarna av patentsystemet. Mot bakgrund  
  
 av att patentansökningar har en utpräglad teknisk natur och  
  
 vanligen uppgår till 20–30 sidor är översättningar av dessa  
  
 kostsamt. Många företag har också flera ansökningar, varför  
  
 översättningskostnaderna kan uppgå till stora belopp. Mindre och  
  
 nystartade företag är särskilt känsliga för kostnader än större och  
  
 mer etablerade företag. Det kan få förödande konsekvenser för ett 
  
 SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten  
  
 105  
  
 expansivt företag om det av kostnadsskäl inte kunnat söka patent  
  
 utanför Sverige när företaget växer och letar sig in på andra  
  
 marknader. En minskning av kostnaderna för att söka patent får  
  
 därför i synnerhet anses gynna de mindre företagen.  
  
 Översättningskostnaderna utgör en inte ringa del av företagens  
  
 patentkostnader. Om översättningar av patentansökningar krävdes  
  
 i mindre utsträckning skulle detta förbilliga erhållandet av  
  
 patentskydd. Företrädare för näringslivet pekar på att minskade  
  
 kostnader för att erhålla patentskydd får anses allmänt gynna  
  
 innovation och tillväxt. Om patentskydd kan erhållas till en rimlig  
  
 kostnad skulle det inte bara gynna stora patentintensiva företag,  
  
 även mindre företag och enskilda gynnas. Minskade kostnader  
  
 skulle öka patentsystemets tillgänglighet för alla användare.  
  
 Dessutom får översättningskostnaderna ses som en förhållandevis  
  
 onyttig kostnad eftersom de undersökningar som gjordes i samband  
  
 med Londonöverenskommelsen utvisade att översättningar  
  
 efterfrågas i mycket liten utsträckning.  
  
 Det framhålls också att en stor del av svensk industri arbetar  
  
 internationellt och därmed ofta har engelska som koncernspråk.  
  
 Även forskare har ofta engelska som arbetsspråk. I många fall  
  
 skrivs därför patentansökningar direkt på engelska. Det är också en  
  
 fördel att kunna skriva en patentansökan direkt på det språk som  
  
 har använts vid framtagandet av uppfinningen. Framför allt  
  
 telekomföretag och biotech/läkemedelsföretag – vilka utgör viktiga  
  
 industrigrenar i Sverige – arbetar ofta på engelska och skriver  
  
 därför gärna patentansökningar direkt på engelska.  
  
 Av förespråkarna för en reform har det sålunda sammantaget  
  
 anförts att det enskilda företaget ska kunna välja mellan det  
  
 nationella svenska förfarandet och det europeiska, eller välja att  
  
 kombinera dessa, utifrån sina egna förutsättningar och behov i  
  
 stället för att styras av kostnader för översättningar. Det har  
  
 påpekats att det är viktigt att patentsystemet utformas på ett  
  
 ändamålsenligt sätt i den allt mer internationaliserade miljö som  
  
 råder och att den nuvarande ordningen är utformad endast för dem  
  
 som bara avser att söka patent i Sverige. En reformering av reglerna  
  
 skulle därför leda till att systemet anpassas till rådande faktiska  
  
 förhållanden för industrin. Det skulle leda till ökad valfrihet – en  
  
 möjlighet att använda engelska, inte ett tvång.  
  
 De språkvårdande organisationerna har å andra sidan anfört att  
  
 översättningskostnaderna inte uppgår till så stora belopp som  
  
 industrin har påstått. I den finska propositionen (RP 175/2010 rd 
  
 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19  
  
 106  
  
 s. 12) anges att EPO år 2005 uppskattade kostnaderna för att  
  
 ansöka om ett europeiskt patent och upprätthålla det i tio år i sex  
  
 länder till 32 000 euro, varvid översättningskostnaderna sammantaget  
  
 uppgick till 4 200 euro. Översättningskostnaderna uppgick  
  
 sålunda endast till 13 procent av den totala kostnaden.  
  
 Vidare har anförts att kostnaderna för översättning i realiteten  
  
 inte kommer att minska genom en reform. Kostnaderna kommer  
  
 de facto att finnas kvar, de kommer bara skjutas över till den som  
  
 ska läsa/tolka patentet.  
  
 Konsekvenser för PRV  
  
 PRV har anfört att skillnaderna i språkkraven mellan europeiska  
  
 patent med giltighet i Sverige och svenska nationella patent skapar  
  
 en obalans mellan dessa två sätt att få patent i Sverige; en obalans  
  
 som är till nackdel för det nationella patentansökningsförfarandet.  
  
 Den som önskar ge in sin ansökan på engelska kan få högre  
  
 översättningskostnader i det nationella förfarandet än vad som  
  
 skulle vara fallet om patent sökts via EPO. Detta, anser man,  
  
 skapar ekonomiska incitament att välja bort PRV och en svensk  
  
 nationell patentansökan till förmån för andra förfaranden.  
  
 Myndigheten har påpekat att den gällande ordningen kan leda  
  
 till ett minskat antal nationella patentansökningar. En möjlighet att  
  
 bevilja patent på engelska skulle göra det mindre ekonomiskt  
  
 ogynnsamt att som ett första steg utnyttja PRV för sökande som  
  
 senare siktar på en internationell patentering. Det skulle också  
  
 kunna leda till att fler sökanden fullföljer sina patentansökningar.  
  
 Allt färre fullföljer nämligen numera en nationell patentansökan.  
  
 Det är i dag inte ovanligt att en sökande som lämnat in en ansökan  
  
 avfattad på engelska lägger ner ansökningen innan man tvingas ge  
  
 in en översättning till PRV.  
  
 Ett minskat antal patentansökningar och ett minskat antal  
  
 ansökningar som fullföljs till beviljade patent leder till ett minskat  
  
 intäktsflöde för PRV. Detta kan enligt PRV få konsekvenser för  
  
 myndighetens möjlighet att upprätthålla kvaliteten i arbetet och  
  
 kompetensen inom skilda teknikområden. Det har vidare  
  
 framhållits att detta i förlängningen kan leda till att det förlorar sin  
  
 status som PCT-myndighet. För att få vara PCT-myndighet krävs  
  
 att myndigheten har ett visst minsta antal anställda patentingenjörer. 
  
 SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten  
  
 107  
  
 PRV har vidare framhållit att dess kunder vid kundmöten och i  
  
 andra sammanhang har uttryckt önskemål om att regelverket  
  
 ändras. Det upplevs som ett problem att förklara för användarna av  
  
 patentsystemet vad som motiverar de skilda översättningskraven.  
  
 Det finns sålunda ett kundbehov att kunna lämna in patentansökningar  
  
 på engelska och få dessa behandlade utan att en  
  
 översättning krävs. Myndigheten pekar på sitt uppdrag att erbjuda  
  
 ett effektivt och ändamålsenligt system för patentansökningar och  
  
 att arbeta för att förbättra förutsättningarna för företagande och  
  
 entreprenörskap. PRV har också en serviceskyldighet och ska verka  
  
 för att förbättra servicen till sina kunder, dvs. för användarna av  
  
 patentsystemet.  
  
 PRV har pekat på att medan det stora flertalet patentmyndigheter  
  
 ser en nedgång i antalet nationella ansökningar så är  
  
 trenden i Nederländerna den motsatta. Där har antalet nationella  
  
 patentansökningar ökat sedan år 2008. Det antas att denna ökning  
  
 av de inhemska ansökningarna i vart fall delvis beror på den  
  
 möjlighet som då infördes att bevilja ansökningar på engelska.  
  
 Andelen ansökningar som ges in på engelska i Nederländerna har  
  
 gått från strax under 20 procent år 2008 till ungefär 45 procent  
  
 under 2011. Möjligheten att behandla och bevilja ansökningar på  
  
 engelska anses i Nederländerna därför ha tillgodosett ett behov hos  
  
 användarna av patentsystemet.  
  
 I sammanhanget har också framhållits att PRV redan i dag i stor  
  
 utsträckning arbetar med engelskspråkiga dokument. PRV är  
  
 därför fullt kapabelt att behandla patentansökningar på engelska. I  
  
 många fall är det t.o.m. enklare för handläggaren att avfatta ett  
  
 tekniskt föreläggande på engelska eftersom de dokument som  
  
 ansökningen granskas mot oftast också är på engelska.  
  
 Argumentet att en reform skulle leda till att PRV gynnas har  
  
 dock ifrågasatts av språkvårdande organisationer. Det har därvid  
  
 anförts att de som redan i dag använder sig av engelska i sina  
  
 patentansökningar är de som också använder sig av det europeiska  
  
 patentsystemet. Möjligheten att bevilja patent på engelska kommer  
  
 därför antagligen inte öka antalet patentansökningar hos PRV. 
  
 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19  
  
 108  
  
 8.2 Språkpolitiska och offentligrättsliga aspekter  
  
 Från förespråkarna av en reform har anförts att de språk- och  
  
 rättspolitiska argument som anförts mot minskade krav på  
  
 översättningar av patentansökningar till svenska redan har genomlysts  
  
 av Patentfördragsutredningen i betänkandet Harmoniserad  
  
 patenträtt (SOU 2003:66) och att regeringen i den efterföljande  
  
 propositionen (prop. 2005/06:189) bedömde att det inte fanns  
  
 några vägande språkpolitiska intressen eller rättssäkerhetsskäl som  
  
 hindrade att Sverige accepterade engelskspråkiga patentskrifter i  
  
 samband med validering av europeiska patent.  
  
 Emellertid har de språkvårdande organisationerna alltjämt  
  
 betänkligheter, särskilt när det nu kommer till det nationella  
  
 förfarandet.  
  
 Svenska språkets ställning  
  
 De som är kritiska till en ökad acceptans av engelska har anfört att,  
  
 såsom utvecklingen ser ut i dag, engelskan i patentsammanhang är  
  
 ett A-språk, tyskan och franskan är B-språk och andra språk är Cspråk.  
  
 Detta leder enligt kritikerna till att svenska uppfinnare  
  
 hamnar i underläge jämfört med uppfinnare från engelskspråkiga  
  
 länder. En uppfinnare med engelska som modersmål kan söka  
  
 patent i nästan alla länder på sitt eget språk, vilket inte uppfinnare  
  
 som kommer från länder med andra språk kan göra.  
  
 Det har även anförts att faktumet att engelskan vinner mark  
  
 även inom det nationella patentsystemet inte tar hänsyn till  
  
 industrikulturella aspekter. Olika länder har utvecklat skilda  
  
 industrier, i Sverige är t.ex. pappersmassaindustrin väldigt  
  
 utvecklad. Normalt ska språket i patentskrifter vara en spegel av  
  
 vad som försiggår inom näringslivet och ingenjörsverksamheten.  
  
 Om språket i svenska patentskrifter företrädesvis är engelska blir  
  
 språket i patentskrifterna emellertid inte en spegel av det svenska  
  
 industrispråket.  
  
 Ur ett rent strategiskt perspektiv kan det också innebära ett  
  
 problem att införa möjligheten att bevilja nationella patentskrifter  
  
 på engelska. Det finns en oro inom språkvårdande organisationer  
  
 att de argument som används för att legitimera ett undantag från  
  
 kravet på svenska inom patentområdet används för att öppna upp  
  
 för engelskan även inom andra områden. Patentområdet är visser 
  
 SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten  
  
 109  
  
 ligen relativt begränsat men en ökad acceptans av engelskan här kan  
  
 tas till intäkt för att sätta språklagens regler ur spel även inom  
  
 andra områden, t.ex. inom det betydligt större och vidsträcktare  
  
 forsknings- och utbildningsområdet.  
  
 Industrin har å sin sida framhållit att reformen inte innebär att  
  
 någon patentsökande hindras att använda det svenska språket i  
  
 kontakten med PRV. De som alltjämt önskar avfatta sina patentansökningar  
  
 på svenska är fria att göra så.  
  
 Utvecklingen av svensk terminologi  
  
 De språkvårdande organisationerna har anfört att en minskad  
  
 användning av svenska språket vid avfattande av patentansökningar  
  
 kommer att ha återverkningar på den svenska terminologin inom  
  
 tekniska fackområden. TNC har pekat på att det i Sverige finns en  
  
 stor aningslöshet vad gäller terminologiarbete och den negativa  
  
 inverkan på språket som ett uteblivet eller minskat svenskt  
  
 terminologiarbete skulle medföra. Om det införs möjlighet att  
  
 bevilja nationella patent på engelska anser TNC att det också bör  
  
 införas krav på att sökandena måste arbeta mer aktivt med  
  
 terminologin i den del av patentet som ska finnas på svenska. Det  
  
 idealiska vore om sökanden hade ett mer aktivt samråd med en  
  
 utbildad terminolog och/eller TNC för att säkerställa att korrekt  
  
 terminologi används. Det är dock riktigt vad som anges i prop.  
  
 2005/06:189 att TNC i sitt arbete med att bevaka terminologin inte  
  
 använder sig av patentskrifter. Det är också svårt att säga exakt var  
  
 terminologin egentligen skapas.  
  
 Förespråkarna för en reform pekar på att det redan i dag  
  
 används engelska uttryck vid avfattandet av svenska patentansökningar.  
  
 Om det inte finns någon vedertagen svensk term för  
  
 något som beskrivs i en ansökan används ofta den engelska termen  
  
 även om ansökan i övrigt är avfattad på svenska. På vissa håll är  
  
 uppfattningen också att det inte går att tvinga fram ett skapande  
  
 av termer och att utvecklingen av svensk terminologi inom olika  
  
 teknikområden i vart fall inte sker i arbetet med författande av  
  
 patentansökningar. Det kan istället antas att det uppkommer en  
  
 svensk term när tiden är mogen, dvs. när teknologin börjar  
  
 användas och diskuteras i ett bredare sammanhang. Det har därför  
  
 anförts att det inte är troligt att en möjlighet att bevilja patent på 
  
 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19  
  
 110  
  
 engelska skulle leda till några nämnbara domänförluster för svenska  
  
 språket.  
  
 Offentlighets- och rättssäkerhetsaspekter  
  
 Från kritikerna till en ökad användning av engelska har anförts att  
  
 en reglering som accepterar engelskspråkiga beskrivningar i  
  
 nationella svenska patent skulle frångå principen om att dokument  
  
 med rättsverkan i Sverige ska vara avfattade på svenska. Såväl  
  
 allmänheten som andra uppfinnare ska kunna tillgodogöra sig  
  
 innehållet i en patentskrift. De språkvårdande organisationerna har  
  
 också pekat på att svenskar ofta har en övertro på sina  
  
 engelskkunskaper och sin förmåga att skriva och tolka engelska  
  
 texter. Vidare har anförts att en del av uppfinnarkretsen är relativt  
  
 outbildad, varför de saknar möjlighet att tillgodogöra sig en text på  
  
 engelska. En sådan person kan därför behöva anlita en översättare  
  
 om han eller hon önskar ta del av innehållet i ett patent. Kostnader  
  
 för översättningar kommer därför att flyttas från patenthavarna till  
  
 tredje man.  
  
 De språkvårdande organisationerna har vidare framhållit att en  
  
 ökad användning av engelska i patentskrifter också kan leda till  
  
 större osäkerhet om hur patentets skyddsomfång faktiskt ska  
  
 bedömas. Utöver det förhållandet att en tredje man har svårare att  
  
 förstå en patentskrift som inte är skriven på svenska är det  
  
 dessutom så att den engelska terminologin är inte så specifik som  
  
 man skulle önska. Betydelsen av ett engelskt ord kan variera, t.ex.  
  
 beroende på vilket land man befinner sig i. En term på engelska är  
  
 därför inte lika väl definierad som en term på t.ex. franska. Detta  
  
 kan leda till tolkningsproblem och större rättsosäkerhet, vilket i sin  
  
 tur riskerar att leda till ökat antal tvister.  
  
 Från vissa håll har det också anförts att en ökad användning av  
  
 engelska kan leda till att uppfinnaren har begränsade möjligheter  
  
 att kontrollera korrektheten i patentansökningen. Beskrivningen av  
  
 uppfinningen är det som uppfinnaren lämnar över till patentombudet.  
  
 Om svenska används vid avfattande av patentansökningen  
  
 kan uppfinnaren själv direkt kontrollera ansökningen  
  
 och bedöma om uppfinningen är korrekt beskriven och att den  
  
 terminologi som används är riktig. Om patentansökningen i stället  
  
 skulle skrivas på engelska begränsas uppfinnarens möjlighet att  
  
 kontrollera innehållet i ansökningen. 
  
 SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten  
  
 111  
  
 Om möjligheten att behandla och bevilja patentansökningar på  
  
 engelska med endast kraven översatta till svenska införs har de  
  
 språkvårdande organisationerna framhållit att det är av yttersta vikt  
  
 att översättningen av patentkraven håller hög kvalitet. Maskinöversatta  
  
 patentkrav kan inte accepteras.  
  
 Förespråkarna för en reform har anfört att rättssäkerhetsfrågan  
  
 är överspelad i och med att Sverige redan accepterar europeiska  
  
 patent med beskrivningen avfattad på engelska och endast kraven  
  
 översatta till svenska. Det finns inget tekniskt område där tredje  
  
 man enbart har att ta hänsyn till nationella svenska patent. En  
  
 person som vill undersöka sitt handlingsutrymme måste redan i dag  
  
 ta i beaktande patent med beskrivningen på engelska.  
  
 Vidare har anförts att de som rent faktiskt kommer i kontakt  
  
 med en patentskrift inte har några problem med att hantera  
  
 engelskspråkiga patentskrifter. Även om hela patentet skulle vara  
  
 avfattat på svenska skulle en person som behöver bedöma patentet  
  
 vara hänvisad till en expert för att avgöra skyddsomfånget. Även  
  
 för en duktig lekman/uppfinnare är det i praktiken omöjligt att  
  
 närmare bedöma ett patent – och sitt eget handlingsutrymme – på  
  
 egen hand. Det är därför nödvändigt att anlita professionell hjälp,  
  
 t.ex. ett patentombud, för att tolka ett patentdokument. För dessa  
  
 sakkunniga är det under alla förhållanden naturligt att läsa en  
  
 patentskrift på engelska. Därför är det utan större praktisk  
  
 betydelse för rättssäkerheten om den här typen av handlingar finns  
  
 på svenska eller inte.  
  
 Särskilt om språket i domstolarna  
  
 Vad gäller förhandlingsoffentlighet har domstolarna anfört att det  
  
 redan i dag förekommer en stor andel dokument på engelska i  
  
 patentmålen. Även om inte det patent som är föremål för tvist är  
  
 skrivet på engelska så är ofta s.k. mothåll – t.ex. andra patentskrifter,  
  
 vetenskapliga artiklar, tekniska handböcker – engelskspråkiga.  
  
 Även sakkunnigutlåtanden och redovisningar av genomförda  
  
 tester som åberopas av parterna är ofta skrivna på engelska.  
  
 Dessa dokument översätts som regel inte utan accepteras i  
  
 processen i sin engelska form. I den mån det patent som är föremål  
  
 för tvisten är skrivet på engelska bör det finnas en fakultativ  
  
 möjlighet för domstolen att förelägga patenthavaren att ge in en  
  
 översättning till svenska. 
  
 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19  
  
 112  
  
 Domstolarna har ingen erinran mot att godta engelska i större  
  
 utsträckning i de nationella patenten. Visserligen kan det ibland  
  
 uppstå vissa språksvårigheter när det som ska tolkas är skrivet på  
  
 engelska medan domen ska skrivas på svenska men dessa svårigheter  
  
 finns som sagt redan i dag.  
  
 8.3 Närmare om en eventuell utformning  
  
 Omfattningen av ett översättningskrav  
  
 I den mån en översättning ska krävas synes det finnas bred samstämmighet  
  
 hos såväl industrin, PRV och de allmänna domstolarna  
  
 att översättningen bör vara begränsat till patentkraven. Att även  
  
 kräva översättning av t.ex. sammandraget har inte ansetts lämpligt.  
  
 Det har därvid pekats på att sammandragen saknar rättslig relevans.  
  
 Sammandraget ges in vid ansökningstillfället. Eftersom ansökningen  
  
 kan komma att ändras under handläggningens gång kan det  
  
 förekomma att sammandraget dessutom inte återspeglar vad som  
  
 faktiskt beviljas i slutändan. Innehållet i sammandraget, har det  
  
 anförts, kan därför vara missvisande. Ett översättningskrav  
  
 avseende sammandraget kan också ge ett felaktigt intryck att det  
  
 skulle ha någon rättslig verkan.  
  
 PRV, PBR, de allmänna domstolarna och vissa företrädare för  
  
 industrin har gett uttryck för ståndpunkten att patent skulle kunna  
  
 beviljas helt på engelska, dvs. att inte heller patentkraven ska  
  
 behöva översättas. Även en översättning av patentkraven är  
  
 kostsam, varför en regim där dessa alltjämt skulle översättas enligt  
  
 dessa aktörer skulle ta udden av de ekonomiska fördelarna med att  
  
 slopa översättningskravet. Användarna av patentsystemet använder  
  
 sig vidare endast av den språkliga grundversionen av ett patent.  
  
 Den som behöver ta del av ett patent gör det därför i originalversion,  
  
 översättningar läses inte. De faktiska brukarna av patentsystemet  
  
 har därför ingen nytta av att kraven översätts.  
  
 För att kunna förstå patentkraven och bedöma patentets  
  
 skyddsomfång behöver kraven läsas i ljuset av beskrivningen. Det  
  
 är därför lämpligt att såväl beskrivning som patentkrav är avfattade  
  
 på samma språk. Om kraven är skrivna på engelska är det lättare att  
  
 läsa dessa mot en engelskspråkig beskrivning eftersom terminologin  
  
 då kommer att överensstämma. Av rättssäkerhetsskäl är 
  
 SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten  
  
 113  
  
 det också att föredra att kraven föreligger i originalversion  
  
 eftersom en översättning aldrig blir lika exakt.  
  
 Det som enligt förespråkarna för detta synsätt ändå kan tala för  
  
 att ha kvar ett översättningskrav för patentkraven är att detta  
  
 möjligen skulle göra det enklare för tredje man att göra en  
  
 förhandsbedömning i vilken mån han eller hon måste ta kontakt  
  
 med ett patentombud eller annan expert för att närmare bedöma  
  
 patentet.  
  
 Vilken rättsverkan ska en översättning ges?  
  
 I den mån kraven alltjämt ska översättas är frågan vilken rättslig  
  
 innebörd den svenska versionen av kraven ska ges. De allmänna  
  
 domstolarna har anfört att det ur ett domstolsperspektiv är lättare  
  
 att hantera en uppsättning patentkrav än att både de svenska och  
  
 engelska kraven ska ges rättslig giltighet. Sådan dubbel uppsättning  
  
 av krav finns i dag vad gäller de europeiska patenten. Det har  
  
 förekommit att dessa skillnader i språkversionerna har föranlett  
  
 tvist, även om sådana tvister inte är särskilt vanligt förekommande.  
  
 PRV har vidare påpekat att enligt det beslutade översättningsarrangemanget  
  
 för det enhetliga patentskyddet kommer endast  
  
 patentkraven på handläggningsspråket – dvs. engelska, tyska eller  
  
 franska – vara är rättsligt giltiga. De översättningar som under en  
  
 övergångsperiod ska ges in tillsammans med begäran om enhetligt  
  
 verkan har enbart informativ verkan. Ett patent beviljat i enlighet  
  
 med detta system kommer alltså att bli giltigt i Sverige med kraven  
  
 avfattade på engelska, tyska eller franska. En eventuell översättning  
  
 till svenska kommer inte ha någon rättslig giltighet. En översyn av  
  
 språkbestämmelserna för nationella patent bör därför blicka framåt  
  
 och harmonisera med den reglering som framöver kommer att gälla  
  
 i Europa. Även de allmänna domstolarna har anfört att det ter sig  
  
 mer framåtblickande att enbart ge en engelsk variant av kraven  
  
 rättslig giltighet.  
  
 Om en översättning till svenska skulle ske enbart i informativt  
  
 syfte minskar emellertid motivationen för sökanden att säkerställa  
  
 att översättningen är korrekt. Det har därvid anförts att PRV bör  
  
 kontrollera att översättningen är korrekt för att undvika att  
  
 sökanden lämnar in svårförståeliga eller felaktiga maskinöversättningar. 
  
 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten SOU 2012:19  
  
 114  
  
 Tidpunkten när översättningen av kraven ska ges in  
  
 Företrädare för industrin har framhållit att det är en fördel att  
  
 kunna skjuta på kostnaderna. Man har då fått en överblick av om  
  
 produkten är lönsam och man kan eventuellt redan ha börjat tjäna  
  
 pengar på den. Översättningen av patentkraven bör därför krävas  
  
 först när PRV bedömer att patent ska beviljas. Då behöver en  
  
 översättning av kraven dessutom bara göras en gång. Om kraven  
  
 ska ges in på svenska i ett tidigare skede riskerar man att få  
  
 översätta kraven vid flera tillfällen om justeringar i kraven görs.  
  
 Vad gäller det provisoriska skyddet har anförts att det i dag inte  
  
 är så viktigt för industrin. En anledning till detta är att det ofta  
  
 dröjer innan en uppfinning kan nyttjas fullt ut. Industrin har därför  
  
 i dag inte lika stort behov av detta tidiga skydd. Även om  
  
 betydelsen av det provisoriska skyddet minskar är det bra att  
  
 möjligheten finns, särskilt för innehavare av uppfinningar som är  
  
 nära marknaden. Att möjligheten till provisoriskt skydd finns är  
  
 också ytterligare en anledning till att välja en nationell svensk  
  
 patentansökan, i alla fall i jämförelse med förslaget till enhetligt  
  
 patentskydd, där någon sådan möjlighet inte finns.  
  
 Om förslaget utmynnar i att den svenska uppsättningen av  
  
 kraven ska ges rättslig giltighet bör regleringen också utformas så  
  
 att den som önskar erhålla ett provisoriskt skydd får ge in kraven i  
  
 svensk översättning på frivillig basis i enlighet med vad som i dag  
  
 gäller för europeiska patentansökningar.  
  
 Ska patentskriften enbart ha krav på svenska eller också på engelska?  
  
 Samtliga aktörer har framhållit att det är ett problem att ha olika  
  
 språk i beskrivningen och kraven. Det blir svårt att läsa svenska  
  
 krav mot en engelsk beskrivning eftersom det blir svårare att  
  
 återfinna var kraven har sin motsvarighet i beskrivningen. Det kan  
  
 också bli bristande överensstämmelse mellan beskrivningen och  
  
 patentkraven. Industrin har därför framfört önskemål om att låta  
  
 såväl den engelska som svenska versionen av patentkraven ingå i  
  
 patentskriften. 
  
 SOU 2012:19 Synpunkter som lämnats vid samrådsmöten  
  
 115  
  
 PRV:s handläggningsspråk  
  
 PRV förordar att handläggningsspråket hos myndigheten ska vara  
  
 engelska i de fall sökaren väljer att lämna in patentansökningen på  
  
 engelska. Det är mer praktiskt och dessutom en fördel ur  
  
 rättssäkerhetssynpunkt att ha samma språk i kommunikationen  
  
 med sökanden som i ansökningshandlingarna. På det sättet riskerar  
  
 man inte att råka ut för språkförbistringar genom att terminologin  
  
 är olika i ansökningen och i förelägganden. Det är just av denna  
  
 anledning som Adkins stipulerar att handläggningsspråket hos EPO  
  
 ska vara detsamma som språket i en europeisk patentansökan.  
  
 Översättning vid invändning  
  
 Vid ett invändningsförfarande gällande ett patent avfattat på  
  
 engelska har det påpekats att det många gånger inte finns något  
  
 reellt behov av att översätta hela patentskriften till svenska. I  
  
 förfarandet vid PRV är det en beslutande patentexpert som ska  
  
 bedöma invändningen. Patentexperterna har inga problem med att  
  
 läsa och tolka patentet i dess engelska version. Vad gäller parterna  
  
 företräds de i de flesta fall av ombud eller patentexperter hos  
  
 parterna; i de fallen finns ofta inte något behov av en översättning.  
  
 Det är emellertid inte uteslutet att en översättning kan komma att  
  
 behövas i vissa fall, t.ex. om en part inte företräds av ett ombud  
  
 eller av annan orsak inte fullt kan tillgodogöra sig innehållet i en  
  
 engelskspråkig patentskrift. En fakultativ översättningsregel har  
  
 därvid av flertalet aktörer ansetts vara det bästa valet. Även PBR är  
  
 i stor utsträckning skickad att hantera engelskspråkiga patent. Den  
  
 fakultativa översättningsbestämmelsen bör emellertid utsträckas att  
  
 omfatta även PBR.  
  
 Tilläggsskydd  
  
 Läkemedelsindustriföreningen har anfört att ansökningar om  
  
 tilläggsskydd bör kunna lämnas i på engelska. Enligt PRV synes  
  
 detta särskilt vara fallet i den mån grundpatentet har meddelats på  
  
 engelska. 
  
 117  
  
 9 Andra länder 
  
 Av direktivet framgår att utredningen ska studera hur frågan om  
  
 möjligheten att lämna in nationella patentansökningar på engelska  
  
 har behandlats i andra länder, och då särskilt andra anslutna  
  
 nordiska länder. Som tidigare nämnts är de nordiska patentlagstiftningarna  
  
 i relativt stor utsträckning harmoniserade.  
  
 Förutom Sverige är Danmark, Finland och Island också anslutna  
  
 till Londonöverenskommelsen. Dessa tre länder har även infört  
  
 möjligheter att ge in och behandla nationella patentansökningar på  
  
 engelska. Sådan möjlighet infördes även i Nederländerna i samband  
  
 med att landet tillträdde Londonöverenskommelsen.  
  
 9.1 Finland  
  
 Finland har nyligen anslutit sig till Londonöverenskommelsen. I  
  
 samband med denna anslutning har Finland även ändrat språkkraven  
  
 för nationella patentansökningar. Ändringarna i Finlands  
  
 patentlag (550/1967) trädde i kraft den 1 november 2011 genom lag  
  
 743/2011 om ändring i patentlagen. Även patentförordningen  
  
 (669/1980) ändrades.  
  
 I regeringens proposition (RP 175/2010 rd) anges att avsikten  
  
 med lagändringarna avseende språkbestämmelserna för nationella  
  
 patent var att harmonisera dessa med bestämmelserna för  
  
 europeiska patent. Till följd av ändringarna anges nu uttryckligen i  
  
 lagtexten att en patentansökan kan avfattas på finska, svenska eller  
  
 engelska. Om ansökan är skriven på engelska har sökanden rätt att  
  
 välja engelska som handläggningsspråk. Om sökanden väljer  
  
 engelska som handläggningsspråk kommer patentmyndigheten  
  
 meddela alla beslut – inklusive förelägganden – som gäller ansökan  
  
 på engelska. 
  
 Andra länder SOU 2012:19  
  
 118  
  
 Innan patentansökan blir offentlig ska en översättning till finska  
  
 eller svenska av patentkraven och sammandraget lämnas in till  
  
 patentmyndigheten. Att patentkraven getts in i finsk eller svensk  
  
 översättning är också ett villkor för att det provisoriska skyddet ska  
  
 inträda. Det ligger i sökandens intresse att översättningen av  
  
 kraven överensstämmer med de engelskspråkiga kraven. Om  
  
 patentmyndigheten emellertid upptäcker att det finns skillnader  
  
 mellan språkversionerna har myndigheten möjlighet att förelägga  
  
 patenthavaren att korrigera bristerna. Det beviljade patentet  
  
 resulterar i en patentskrift där beskrivningen är på engelska och  
  
 patentkraven och sammandraget är på såväl engelska som finska  
  
 eller svenska.  
  
 Att patentskriften innehåller krav på såväl engelska som svenska  
  
 eller finska har lett till att Finland också har infört bestämmelser  
  
 som reglerar situationen när det förekommer skillnader i språkversionerna.  
  
 Om beskrivningen och patentkraven har skrivits på  
  
 engelska och översättningen av dem inte överensstämmer med  
  
 lydelsen i de engelskspråkiga handlingarna, omfattar patentskyddet  
  
 endast vad som framgår av både översättningarna och de  
  
 engelskspråkiga handlingarna. I mål om ogiltighet är lydelsen enligt  
  
 beslutsspråket ensamt gällande. Om patentet har beviljats med  
  
 engelska patentkrav som översatts till finska eller svenska och  
  
 översättningen inte överensstämmer med den engelskspråkiga  
  
 lydelsen har patenthavaren en möjlighet att ge in en rättad  
  
 översättning av kraven. Har någon, innan en rättad översättning  
  
 kungjorts, i god tro börjat utnyttja uppfinningen på ett sådant sätt  
  
 som enligt den tidigare översättningen inte utgjorde ett intrång i  
  
 patentet får han eller hon en föranvändarrätt.  
  
 Rätten att få beslut på engelska gäller endast för ansökningsskedet.  
  
 De beslut som fattas efter att patentet har meddelats skrivs  
  
 på finska eller svenska. Ett beslut som patentmyndigheten  
  
 meddelar med anledning av en invändning eller begränsning ska  
  
 alltså vara på finska eller svenska. Under invändningstiden kan den  
  
 som överväger att göra en invändning begära att patenthavaren  
  
 översätter en engelskspråkig beskrivning till finska eller svenska.  
  
 Beskrivningen ska då ges in till patentmyndigheten i översättning  
  
 till det språk som patentkraven skrivits på. Det krävs alltså inte att  
  
 ett invändningsärende faktiskt har påbörjats för att en sådan  
  
 översättning kan avkrävas patenthavaren. Om patenthavaren inte  
  
 kommer in med begärd översättning kan patentmyndigheten  
  
 förelägga honom vid vite att komma in med en översättning, 
  
 SOU 2012:19 Andra länder  
  
 119  
  
 alternativt låta översätta beskrivningen på hans bekostnad. De  
  
 handlingar som har översatts ligger till grund för den fortsatta  
  
 behandlingen.  
  
 Om ett slutligt beslut av patentmyndigheten överklagas till  
  
 patentmyndighetens besvärsnämnd ska en översättning till finska  
  
 eller svenska av beskrivningen ges in till besvärsnämnden. Vidare  
  
 ska patentmyndigheten ge in en översättning av själva beslutet till  
  
 finska eller svenska.  
  
 Vidare har införts en möjlighet för domstol att förelägga att en  
  
 översättning ges in i samband med tvistemål eller brottmål rörande  
  
 ett nationellt patent. I den mån en fullständig översättning till  
  
 finska eller svenska av patentskriften inte finns tillgänglig hos  
  
 patentmyndigheten får domstolen förelägga patenthavaren – eller  
  
 annan som härleder sin rätt från denne – att ge in en översättning  
  
 till finska eller svenska.  
  
 Finland har även i samband med ändringarna i patentlagen såvitt  
  
 gäller de nationella patentansökningarnas språkregim även ändrat  
  
 bestämmelserna om kraven på översättning vid fullföljd av en  
  
 internationell ansökan. Om sökanden vill fullfölja en internationell  
  
 ansökan i Finland ska han eller hon ge in en översättning av  
  
 ansökningen till finska, svenska eller engelska – eller en kopia av  
  
 ansökningen i den mån den är skriven på något av dessa språk. När  
  
 så en internationell ansökan har fullföljts gäller i fråga om  
  
 ansökningen och dess handläggning samma bestämmelser som för  
  
 en nationell finsk patentansökan.  
  
 Språkliga överväganden  
  
 Propositionen tar upp frågan om konsekvenserna för utvecklingen  
  
 av terminologin när patentbeskrivningar i stor utsträckning endast  
  
 kommer att finnas tillgängliga på engelska. Inledningsvis  
  
 konstateras att översättningar av europeiska patent till finska eller  
  
 svenska främjar utvecklingen av terminologi i dessa språk eftersom  
  
 det i samband med översättningen är nödvändigt att hitta motsvarande  
  
 uttryck på finska eller svenska. Emellertid anges att den  
  
 skadliga inverkan som en begränsning av översättningskraven har  
  
 på finskans och svenskans terminologi minskas av att patentkraven  
  
 alltjämt ska översättas. Patentkraven presenterar de nya uppfinningarna  
  
 i koncis form och av kraven framgår också den  
  
 viktigaste nya terminologin i anslutning till patentet. Det framhålls 
  
 Andra länder SOU 2012:19  
  
 120  
  
 vidare att terminologin snarare utvecklas i de diskussioner som förs  
  
 i vetenskapliga publikationer än genom patenthandlingar. Slutligen  
  
 anförs att den största del av de patent som i dag blir gällande i  
  
 Finland är europeiska patent, vilka genom anslutningen till  
  
 Londonöverenskommelsen framöver främst kommer att finnas  
  
 med beskrivningen på engelska. Det ansågs därför att de föreslagna  
  
 ändringarna i språkregimen för nationella patent inte skulle orsaka  
  
 så betydande negativa konsekvenser för finskan och svenskan att  
  
 det skulle hindra genomförandet av ändringarna.  
  
 9.2 Danmark  
  
 Danmark har, såvitt gäller europeiska patent, tillträtt Londonöverenskommelsen.  
  
 Till följd av anslutningen till överenskommelsen  
  
 ändrades Danmarks patentlag och patentförordning  
  
 den 1 maj 2008. Ändringarna innebär att innehavaren av ett  
  
 europeiskt patent skrivet på engelska endast behöver ge in en  
  
 översättning av patentkraven till danska till den danska patentmyndigheten  
  
 för att patentet ska bli giltigt i Danmark.  
  
 Knappt ett år senare, den 1 januari 2009, trädde ytterligare  
  
 ändringar i den danska patentlagstiftningen i kraft i syfte att  
  
 harmonisera bestämmelserna för nationella patent med de som  
  
 gäller för europeiska patent (lag 1404/2008). Ändringarna tillkom  
  
 mot bakgrund av den alltmer omfattande globaliseringen, som har  
  
 lett till en ökad benägenhet att söka ensamrätter i flera länder. För  
  
 att reducera översättningskostnader och underlätta för såväl danska  
  
 som utländska sökanden infördes möjlighet att behandla nationella  
  
 danska patentansökningar på engelska under hela ansöknings- och  
  
 meddelandeprocessen.  
  
 Av patentförordningen framgår att en ansökan om patent kan  
  
 ges in på danska, engelska, norska eller svenska. En sökande har  
  
 möjlighet att begära att patentmyndighetens handläggningsspråk  
  
 ska vara engelska. Om en patentansökan är skriven på engelska sker  
  
 hela granskningen på engelska. Först när patentmyndigheten  
  
 bedömer att patent ska beviljas ska patentkraven ges in på danska.  
  
 Beskrivning, ritningar och sammandrag ska då finnas tillgängliga på  
  
 danska eller engelska. Någon kontroll av översättningens riktighet  
  
 görs inte av patentmyndigheten utan det är sökandens ansvar att  
  
 översättningen av patentkraven är korrekt. Om patentansökningen  
  
 görs på engelska inträder det provisoriska skyddet för patent 
  
 SOU 2012:19 Andra länder  
  
 121  
  
 havaren först när denne gett in en översättning av patentkraven till  
  
 danska till patentmyndigheten. Detta innebär att sökanden själv  
  
 väljer om och när det provisoriska skyddet ska inträda.  
  
 Ett nationellt danskt patent kan beviljas antingen på danska eller  
  
 på engelska med patentkraven översatta till danska. Patentskriften  
  
 innehåller alltså kraven avfattade endast på danska. Patentskyddets  
  
 omfång avgörs alltså av de danskspråkiga kraven.  
  
 Inkommer en begäran av administrativ omprövning eller en  
  
 invändning mot patentet, kan patentmyndigheten på begäran  
  
 förelägga patenthavaren att ge in en fullständig översättning av  
  
 patentskriften till danska. Patentmyndigheten kan vid ett tvåpartsförfarande  
  
 handlägga ärendet på engelska om parterna är överens  
  
 om detta. Patentmyndigheten kan emellertid närsomhelst besluta  
  
 att handläggningen ska övergå till danska.  
  
 I samband med lagändringen den 1 januari 2009 infördes vidare  
  
 en möjlighet att fullfölja en internationell ansökan i Danmark  
  
 genom att ge in en översättning av ansökningen till danska eller  
  
 engelska i samma omfattning som gäller för nationella patent, dvs.  
  
 om den internationella patentansökningen är skriven på engelska  
  
 krävs endast att patentkraven översätts till danska.  
  
 Patentkungörelsen anger slutligen att en ansökan om tilläggsskydd  
  
 för läkemedel och växtskyddsmedel kan ges in på danska  
  
 eller på engelska.  
  
 9.3 Island  
  
 Artikel 8 i Islands patentlag (17/1991) reglerar formen för och  
  
 innehållet i en patentansökan. Patentlagen innehåller emellertid  
  
 inga instruktioner såvitt gäller språkanvändning. Vilka språk som  
  
 kan användas i en patentansökan regleras istället i patentförordningen  
  
 (574/1991). Efter en ändring år 2006 föreskriver  
  
 artikel 3 första stycket i förordningen att ansökningshandlingar kan  
  
 ges in på isländska, danska, norska, svenska eller engelska. Om  
  
 ansökningen inte är skriven på isländska ska patentkraven,  
  
 sammanfattningen och ritningar finnas tillgängliga på isländska  
  
 innan ansökningen offentliggörs. Resultatet är alltså ett patent med  
  
 beskrivningen på engelska och patentkrav, sammandrag och  
  
 ritningstext på isländska.  
  
 Den isländska patentlagstiftningen innehåller ingen särskild  
  
 bestämmelse som anger att det provisoriska skyddet inträder först 
  
 Andra länder SOU 2012:19  
  
 122  
  
 när patentkraven finns i isländsk översättning. Att patentkraven  
  
 ska finnas i isländsk översättning vid offentliggörandet framgår  
  
 redan av artikel 3 i förordningen.  
  
 Det är i dag inte reglerat i vilken mån en patentskrift med  
  
 beskrivningen på engelska ska översättas vid en eventuell invändning  
  
 mot patentet. Den isländska patentförordningen är i dagsläget  
  
 under översyn och en bestämmelse som bemyndigar patentmyndigheten  
  
 att vid behov begära en översättning av beskrivningen  
  
 till isländska har föreslagits. Patentmyndighetens kommunikation  
  
 med sökanden sker på isländska, såväl under ansökningsförfarandet  
  
 som eventuella efterföljande förfaranden.  
  
 Såvitt gäller internationella patentansökningar kan en sådan  
  
 fullföljas i Island genom att en översättning till isländska av  
  
 patentkraven, sammandrag och ritningstext ges in till patentmyndigheten 
  
 . Beskrivningen ska finnas tillgänglig på isländska eller  
  
 engelska.  
  
 Island har även anslutit sig till Londonöverenskommelsen.  
  
 Sedan 2008 gäller alltså att ett europeiskt patent som beviljats på  
  
 engelska kan valideras i Island genom att en översättning av  
  
 patentkraven till isländska ges in till patentmyndigheten. Om  
  
 patentet beviljats på tyska eller franska ska beskrivningen översättas  
  
 till engelska eller isländska.  
  
 9.4 Nederländerna  
  
 Även Nederländerna har tillträtt Londonöverenskommelsen. I  
  
 samband med ändringarna i den Nederländska patentlagen från  
  
 1995 som följde av tillträdet ändrades också språkregimen avseende  
  
 nationella patentansökningar. Under lagstiftningsarbetet diskuterades  
  
 möjligheten att tillåta ansökningar på engelska utan att  
  
 kraven sedermera behövde översättas till nederländska. Bakgrunden  
  
 till förslaget var att detta skulle leda till ytterligare kostnadsbesparingar  
  
 för sökandena. Detta alternativ godtogs emellertid inte  
  
 av parlamentet. Parlamentet fann att tillgången till öppenheten i  
  
 patentsystemet, särskilt såvitt avser funktionen hos patentkrav att  
  
 definiera patentets skyddsomfång, vägde tyngre än ytterligare  
  
 kostnadsbesparingar. Efter justeringen av förslaget antogs lagändringen.  
  
 I patentlagen anges därför numera att patentansökningar  
  
 ska vara skrivna på nederländska eller engelska, dock  
  
 att patentkraven måste vara skrivna på nederländska. Det kan 
  
 SOU 2012:19 Andra länder  
  
 123  
  
 noteras att kraven alltså ska ges in på nederländska redan när  
  
 ansökningen görs. Granskningen sker också på grundval av de  
  
 nederländska kraven. Det beviljade patentet har sålunda beskrivningen  
  
 på engelska och kraven enbart på nederländska.  
  
 Nederländerna har inget administrativt invändningsförfarande  
  
 avseende patent. Ett patent kan endast förklaras ogiltigt av en  
  
 domstol. Såväl vid intrångstalan som vid ogiltighetstalan har  
  
 domstolen möjlighet att förelägga patenthavaren att ge in patentskriften  
  
 i nederländsk översättning.  
  
 En ansökan om tilläggsskydd kan göras på nederländska eller  
  
 engelska.  
  
 9.5 Norge och de baltiska staterna  
  
 Norge är sedan januari 2008 medlem i Adkins men har inte tillträtt  
  
 Londonöverenskommelsen. Först sedan Norge har haft möjlighet  
  
 att utvärdera erfarenheterna från medlemskapet i Adkins kommer  
  
 frågan om en anslutning till Londonöverenskommelsen att övervägas.  
  
 Inte heller Estland har tillträtt Londonöverenskommelsen,  
  
 då landet valt att avvakta med ändringar i patentlagstiftningen till  
  
 följd av de pågående diskussionerna om reformering av det  
  
 europeiska patentsystemet. Lettland och Litauen har däremot  
  
 tillträtt Londonöverenskommelsen, med resultat att endast kraven  
  
 behöver översättas till det nationella språket för att ett europeiskt  
  
 patent ska få giltighet i respektive land. Dessa länder har inte  
  
 uppställt något krav på eventuell översättning av beskrivningen.  
  
 Norge och de baltiska staterna har inte infört någon möjlighet  
  
 att behandla och bevilja patentansökningar på engelska. I den mån  
  
 engelska ansökningshandlingar godtas krävs att en översättning till  
  
 det nationella språket ges in inom viss tid. Det finns för närvarande  
  
 inga förestående planer i dessa länder på att införa en sådan  
  
 möjlighet. Från norskt håll anförs att sådana överväganden kan  
  
 komma att göras i samband med att frågan om Norges anslutning  
  
 till Londonöverenskommelsen tas upp. 
  
 125  
  
 10 Överväganden och förslag 
  
 10.1 Uppdragets omfattning  
  
 I direktiven anges att jag ska utreda och ta ställning till om det bör  
  
 införas en möjlighet att ge in, behandla och sedermera bevilja  
  
 nationella patentansökningar med patentbeskrivningen på engelska  
  
 och endast patentkraven översatta till svenska. Syftet med  
  
 utredningen ska vara att göra en allsidig bedömning av frågan med  
  
 hänsyn till näringspolitiska, språkpolitiska och offentligrättsliga  
  
 aspekter.  
  
 Om jag finner att en sådan möjlighet bör införas ska jag  
  
 redovisa nödvändiga författningsförslag till ändringar i patentlagstiftningen  
  
 och eventuell annan lagstiftning.  
  
 10.2 Överväganden  
  
 Förslag: Det bör införas en möjlighet att ge in, behandla och  
  
 bevilja nationella patentansökningar med patentbeskrivningen  
  
 på engelska och endast patentkraven översatta till svenska.  
  
 Efter en sammantagen avvägning mellan de näringspolitiska,  
  
 språkpolitiska och offentligrättsliga intressena bedömer jag att det  
  
 bör införas en möjlighet att ge in, behandla och bevilja nationella  
  
 patentansökningar med patentbeskrivningen på engelska och  
  
 endast patentkraven översatta till svenska. Detta omfattar även  
  
 sådana internationella patentansökningar som fullföljs i Sverige.  
  
 För att genomföra förslaget behövs ändringar i patentlagen och  
  
 patentförordningen. Andra delar av patentlagstiftningen eller annan  
  
 lagstiftning berörs inte.  
  
 Av de patent som i dag är i kraft i Sverige utgör den största  
  
 andelen europeiska patent. Mellan 80 och 90 procent av de patent 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 126  
  
 som i dag får giltighet i Sverige är europeiska patent, där  
  
 beskrivningarna sedan 2008 inte längre behöver översättas till  
  
 svenska om patentet är meddelat på engelska. Ett europeiskt patent  
  
 som har validerats i Sverige har samma rättsverkan som nationella  
  
 svenska patent, oavsett om beskrivningen finns på svenska eller på  
  
 engelska.  
  
 Inför Sveriges tillträde till Londonöverenskommelsen belystes  
  
 olika konsekvenser av ett inskränkt krav på översättning till  
  
 svenska av de europeiska patenten. Flera av de resonemang som där  
  
 fördes är aktuella även i detta sammanhang. I det följande gör jag  
  
 en genomgång av de näringspolitiska, språkpolitiska och offentligrättsliga  
  
 aspekterna och presenterar mina närmare överväganden.  
  
 Jag kommer därvid även att ta upp frågor som aktualiserats sedan  
  
 ändringarna avseende de europeiska patenten gjordes samt beröra  
  
 vissa aspekter som främst gör sig gällande i förhållande till det  
  
 nationella patentansökningsförfarandet. Utifrån mitt ställningstagande  
  
 presenterar jag sedan den närmare reglering som föreslås  
  
 med utgångspunkt i de alternativ för genomförande som redovisas i  
  
 avsnitt 10.3.  
  
 10.2.1 Näringspolitiska aspekter  
  
 Utredningen har tillsatts till följd av önskemål från såväl industrin  
  
 och ombudskåren som från PRV. De motiv som ligger bakom detta  
  
 är dels möjligheten till kostnadsbesparingar för användarna av  
  
 patentsystemet, dels att nuvarande system leder till att användare  
  
 väljer bort det nationella patentansökningssystemet till förmån för  
  
 andra system.  
  
 För att patentsystemet ska fungera krävs att kostnaderna för att  
  
 erhålla ett patentskydd är rimliga. Mot bakgrund av att svenska  
  
 företag i dag i allt större utsträckning marknadsför och säljer sina  
  
 produkter utanför Sverige behöver patentskydd sökas på flera  
  
 marknader. Detta kräver i sin tur att en patentansökan avseende en  
  
 uppfinning behöver översättas till det språk som godtas av den  
  
 patentmyndighet som ska granska ansökningen för respektive  
  
 marknad. Detta kan medföra relativt stora kostnader.  
  
 Vid det arbete som resulterade i Londonöverenskommelsen  
  
 företogs undersökningar på europeisk nivå beträffande kostnader  
  
 förknippade med översättningar av europeiska patent. Liknande  
  
 beräkningar har också gjorts av Europeiska kommissionen i 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 127  
  
 samband med de diskussioner som förts beträffande ett patent med  
  
 enhetlig verkan, varvid en genomsnittlig översättningskostnad om  
  
 85 euro per sida presenterats1. Några motsvarande kostnadsberäkningar  
  
 avseende översättningar förknippade med de nationella  
  
 förfarandena har inte gjorts. Enligt uppskattningar från PRV kan  
  
 den genomsnittliga kostnaden för att översätta en patentansökan  
  
 uppgå till 25 000 kronor.  
  
 Översättningar av patentdokument är generellt sett relativt dyra  
  
 beroende på dess komplexa tekniska natur. Översättningar till eller  
  
 från svenska är dessutom dyrare än om översättningen avser ett  
  
 annat, större språk i sammanhanget, t.ex. tyska. Från svensk  
  
 industri har det anförts att kostnaderna för att översätta en  
  
 patentansökan inom ett visst teknikområde från engelska till  
  
 svenska – eller tvärtom – kan uppgå till omkring 40 000 kronor.  
  
 Siffran avser en översättning av hela ansökningen. I den mån endast  
  
 patentkraven behöver översättas kan uppskattas att en besparing i  
  
 sådant fall skulle uppgå till omkring 30 000 kr per ansökan. Den  
  
 närmare kostnadsbesparingen varierar naturligtvis beroende på  
  
 ansökningens omfattning, och i viss mån på vilket teknikområde  
  
 ansökningen avser. Dessa översättningskostnader utgör visserligen  
  
 inte den största posten i den totala kostnaden för ett patent. Varje  
  
 kostnadsminskning får dock generellt antas vara till fördel för den  
  
 som ska söka patent. Sänkta kostnader för att söka patent får antas  
  
 gynna det allmänna innovationsklimatet och skapa möjligheter till  
  
 större ekonomisk avkastning på uppfinningen.  
  
 Sedan länge har det på europeisk nivå diskuterats olika lösningar  
  
 för att minska kostnaderna för att få patentskydd i Europa. Ett  
  
 resultat av sådana diskussioner var Londonöverenskommelsen som  
  
 syftade till att minska översättningskostnaderna. Överenskommelsen  
  
 har i dag tillträtts av 18 av EPC:s 38 medlemsländer. I  
  
 den mån översättningskostnaderna kan reduceras utan att detta  
  
 leder till att andra viktiga aspekter åsidosätts bör åtgärder vidtas i  
  
 sådan riktning även i det nationella förfarandet. Flera aktörer har  
  
 framfört åsikten att kostnaderna för att översätta en patentansökan  
  
 utgör en onyttig kostnad, eller att kostnaderna i vart fall inte står i  
  
 proportion till nyttan av översättningen. Många har dessutom  
  
 framhållit att de nationella språken i stor utsträckning spelat ut sin  
  
 roll i patentsammanhang och att de faktiska användarna av patentsystemet  
  
 inte har någon större behållning av att patentdokument  
  
 1 SEC(2011) 482 final. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 128  
  
 översätts till dessa språk. För många av användarna går det lika bra  
  
 att läsa patentskrifter på engelska. Detta argument grundar sig på  
  
 antagandet att det inte är språkliga barriärer som avgör om en läsare  
  
 förstår innebörden i ett patent eller inte. Jag kommer att redogöra  
  
 närmare för dessa framförda skäl – och de motargument som finns  
  
 – i kommande avsnitt.  
  
 Utifrån det förhållandet att engelska i dag används i allt större  
  
 utsträckning inom näringsliv och forskning, skulle det innebära en  
  
 förenkling om också patentansökningar kan skrivas på engelska.  
  
 När arbetet med utvecklingen av uppfinningen har skett på  
  
 engelska ter det sig mer naturligt att också direkt kunna skriva en  
  
 patentansökan på engelska och att patentet sedermera också  
  
 beviljas på engelska. I den mån ansökningen ursprungligen skrivits  
  
 på engelska leder det sannolikt till mindre oklarheter om patentet  
  
 också meddelas på engelska eftersom varje översättning tenderar  
  
 att fjärma texten något från innebörden på originalspråket.  
  
 En reform som innebär att nationella patentansökningar kan  
  
 behandlas och beviljas på engelska kan också tänkas inverka  
  
 gynnande på antalet ansökningar som görs, eller i vart fall antalet  
  
 ansökningar som fullföljs till beviljade patent. Genom att ta bort  
  
 kravet på översättningen av hela patentansökningen till svenska  
  
 inför ansökningens publicering skapas incitament att fullfölja en  
  
 ansökan som getts in och granskats på engelska. Detta skulle i sin  
  
 tur vara positivt för Lee förutsättningar att bibehålla sin  
  
 kompetens. Myndigheten har på senare år såväl ett sjunkande antal  
  
 ansökningar som beviljade patent. Genom att göra det nationella  
  
 förfarandet mer attraktivt kan intäkterna från ansökningsavgifter  
  
 och årsavgifter antas stiga. Myndigheten ges därmed större  
  
 möjlighet att behålla sin tekniska kompetens.  
  
 Å andra sidan har det också anförts att en ändring i språkregimen  
  
 i själva verket inte skulle leda till några reella kostnadsbesparingar.  
  
 I stället skulle kostnaderna för översättning bara föras  
  
 över till den som behöver läsa och tolka patentet. Att fler patent  
  
 meddelas på engelska skulle också leda till en ökad andel tvister  
  
 eftersom det skulle uppkomma större osäkerhet om patentets  
  
 skyddsomfång. Här kan dock framhållas att det antal patent som  
  
 leder till tvist är förhållandevis liten. Som jag redogjort för i kapitel  
  
 5 inkommer det mellan 20 och 40 patentmål årligen till Stockholms  
  
 tingsrätt, varav ungefär hälften avser nationella patent. Av dessa  
  
 utgör i sin tur endast omkring hälften intrångsmål; den andra  
  
 hälften utgörs till större delen av genstämda ogiltighetsmål. 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 129  
  
 Sammantaget kan alltså uppskattas att mellan fem och tio nationella  
  
 patent är föremål för domstolstvist årligen. Visserligen kan det  
  
 förekomma att en patenthavare anklagar en tredje man för intrång  
  
 utan att detta leder till något rättsligt förfarande men de redovisade  
  
 uppgifterna får ändå ses som en tydlig indikation på att patent  
  
 förhållandevis sällan i praktiken används för att gentemot någon  
  
 annan åberopa sin ensamrätt. Den som blir beskylld för att begå  
  
 intrång i ett patent har i vart fall i stor utsträckning anledning att  
  
 anlita en särskilt sakkunnig för att undersöka påståendet närmare.  
  
 Så är fallet alldeles oavsett om patentskriften finns på svenska eller  
  
 inte.  
  
 Vad gäller argumentet att ett större antal meddelade patent på  
  
 engelska skulle leda till fler tvister är detta också högst osäkert.  
  
 Sedan 2008 kan europeiska patent med beskrivningen på engelska  
  
 bli gällande i Sverige. Från och med maj 2008 till och med  
  
 december 2011 har nästan 35 000 europeiska patent validerats i  
  
 Sverige. Ungefär 65 % av dessa har meddelats på engelska av EPO.  
  
 Det kan därför uppskattas att det finns minst 22 750 patent med  
  
 beskrivningen på engelska som har rättsverkan i Sverige. Någon  
  
 tvist i anledning av ett sådant patent har emellertid ännu inte  
  
 förekommit i svensk domstol. Det saknas därför anledning att tro  
  
 att nationella patent som skulle kunna komma att meddelas på  
  
 engelska skulle föranleda något större antal tvister. Antalet  
  
 invändningar och patentbegränsningar är vidare väldigt få sett till  
  
 antalet beviljade patent.  
  
 Sammanfattningsvis leder patent i praktiken sällan till tvister  
  
 eller andra förfaranden där en tredje man kan behöva läsa och tolka  
  
 patentet. Det saknas vidare anledning att befara att en större andel  
  
 engelskspråkiga patent skulle leda till någon reell ökning av antalet  
  
 tvister. De besparingar som sammantaget kan göras vid  
  
 ansökningsförfarandet får därför antas vida överstiga de kostnader  
  
 för översättningar som kan komma i ett senare skede.  
  
 10.2.2 Påverkan på svensk terminologi  
  
 Utifrån ett språkligt perspektiv kan sägas att den stora  
  
 förändringen i patentsammanhang redan ägt rum genom tillträdet  
  
 till Londonöverenskommelsen och de ändringar i patentlagen som  
  
 detta föranledde. Sedan dess har Sverige emellertid infört en  
  
 språklag med vissa uttalade krav på att svenska språket ska 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 130  
  
 användas i offentliga sammanhang. I förarbetena till språklagen  
  
 hävdas visserligen att det inte finns någon motsättning mellan  
  
 internationalisering och ett värnande av svenskan (prop. 2008/09:  
  
 153 s. 30). Internationaliseringen för emellertid med sig ett ökat  
  
 behov av att använda andra språk än svenska. Den aktuella  
  
 översynen är påkallad till följd av det behov som i dag finns hos  
  
 innovativa företag att få tillgång till fler marknader för att kunna  
  
 kommersialisera sina produkter. Därigenom behöver även patent  
  
 sökas för dessa marknader, något som innebär att en patentansökan  
  
 måste skrivas på eller översättas till det språk som är gångbart vid  
  
 respektive patentmyndighet som ska granska ansökningen. Vidare  
  
 har internationaliseringen av näringslivet inneburit att arbetsspråket  
  
 inom många företag – särskilt inom områdena utveckling  
  
 och forskning – numera är engelska, varför det finns ett behov av  
  
 att även kunna skriva patentansökningar på engelska.  
  
 Att godta engelskan även i det nationella patentansökningsförfarandet  
  
 innebär att engelskan skulle få ett allt större inflytande i  
  
 patentsammanhang på bekostnad av det svenska språket. Även om  
  
 möjligheten att alltjämt skriva en patentansökan på svenska  
  
 naturligtvis kommer att finnas kvar kommer en ändrad språkregim  
  
 sannolikt att leda till att svenska språket används i allt färre  
  
 ansökningar. Detta i sin tur riskerar att få återverkningar på det  
  
 svenska tekniska språket. Frågan är dock hur stora dessa  
  
 återverkningar kommer att vara i realiteten. Nästa fråga är om  
  
 fördelarna med att hålla kvar ett krav på svenskspråkiga  
  
 patentskrifter väger tyngre än nackdelarna i form av högre  
  
 kostnader för översättningar när patent söks i flera länder och  
  
 minskad access till patentsystemet för mindre resursstarka aktörer.  
  
 I samband med de överväganden som gjordes inför Sveriges  
  
 tillträde till Londonöverenskommelsen befanns inte patentskrifter  
  
 ha så stor inverkan på termbildningen att en begränsning av  
  
 översättningskravet till att avse enbart patentkraven skulle leda till  
  
 någon domänförlust för svenska språket. Det bedömdes också att  
  
 det finns skäl att tro att det tekniska språket i första hand utvecklas  
  
 utanför patentsystemet, nämligen genom forskningsrapporter,  
  
 tekniska artiklar i vetenskapliga tidskrifter och det allmänna  
  
 språkbruk som allmänt används i tekniska sammanhang. Enligt min  
  
 uppfattning bidrar dock även den som skriver en patentansökan till  
  
 att det tekniska språket används, och därmed kanske också i viss  
  
 mån till uppkomsten av ny terminologi. Det kan i vart fall  
  
 konstateras att utvecklingen av språket och terminologin inom ett 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 131  
  
 visst område i regel påverkas gynnande ju mer ett språk används  
  
 inom det området.  
  
 Det kan därför inte uteslutas att sådana domänförluster som  
  
 beskrivs i förarbetena till språklagen i viss mån riskerar att uppkomma  
  
 om engelskspråkiga patentskrifter godtas i det nationella  
  
 förfarandet. Å andra sidan påpekas också i propositionen att det är  
  
 av vikt att språklagen inte hämmar en fortsatt internationalisering  
  
 (a. prop. s. 13). Detta var också ett av skälen till att det infördes en  
  
 möjlighet till undantag från språklagens bestämmelser. Det  
  
 framhålls också att behovet av att skapa ny terminologi behöver  
  
 vägas mot de förutsättningar som finns inom särskilda verksamhetsområden.  
  
 Inom vissa verksamheter är terminologin ofta så  
  
 specialiserad att särskilda facktermer endast förstås av en begränsad  
  
 krets specialister i världen. Inom sådana verksamhetsområden får  
  
 enligt propositionen ansvaret för att utveckla och använda  
  
 terminologi vägas mot den egentliga nyttan och kostnaden som  
  
 sådan terminologiutveckling kan medföra (a. prop. s. 33).  
  
 Att hålla kvar vid ett krav på att patentansökningar skulle  
  
 författas på eller översättas till svenska skulle inte heller säkerställa  
  
 att svensk terminologi faktiskt skapas i denna process. Även om  
  
 kravet på svenska fanns kvar finns det inte möjlighet att i praktiken  
  
 förbjuda enstaka termer på engelska. Det har från flera håll  
  
 påpekats att om det inte finns en etablerad term på svenska så är  
  
 det inte ovanligt att den engelska termen används även i en  
  
 svenskspråkig ansökan. Detta förekommer framför allt inom vissa  
  
 teknikområden, t.ex. i ansökningar på telekom-området. Allmänt  
  
 kan också sägas att i den mån det svenska tekniska språket influeras  
  
 av engelsk terminologi, får orsaken till detta sökas utanför patentsystemet.  
  
 Sammantaget finns det skäl att anta att kravet på svenskspråkiga  
  
 patentskrifter i det nationella förfarandet inte har mer än en  
  
 marginell betydelse för den svenska språkutvecklingen och  
  
 bildandet av ny svensk terminologi. Språkvårdande organisationer  
  
 har också i viss mån medgett att patentområdet inte intar någon  
  
 betydande roll i språksammanhang. I stället är deras farhågor av  
  
 mer övergripande karaktär. Det finns t.ex. betänkligheter om  
  
 engelskans allt större användning och inflytande allmänt i samhället.  
  
 Vidare befaras att en reglering av nu aktuellt slag skulle  
  
 kunna legitimera liknande åtgärder framöver inom andra områden. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 132  
  
 10.2.3 Offentlighetsaspekter  
  
 Vid införandet av språklagen konstaterades att det inskränkta  
  
 översättningskravet för de europeiska patenten avvek från  
  
 språklagens krav. Möjligheten att enligt 3 § språklagen göra  
  
 undantag från språklagens bestämmelser är alltså redan utnyttjad i  
  
 patentsammanhang. Det avsteg från språklagens krav som översättningsbestämmelsen  
  
 i 82 § PL innebär får dock anses utgöra ett  
  
 undantag framför allt vad avser principen om att rättsligt bindande  
  
 dokument ska finnas på svenska. En möjlighet att behandla och  
  
 bevilja nationella patent på engelska har emellertid i viss mån  
  
 återverkningar även på andra områden.  
  
 Av 10 § språklagen framgår att språket i domstolar,  
  
 förvaltningsmyndigheter och andra organ som fullgör uppgifter i  
  
 offentlig verksamhet är svenska. Bestämmelsen är i ett avseende ett  
  
 utlopp för språkpolitiska överväganden, dvs. att det svenska språket  
  
 ska värnas och användas och att det allmänna har ett särskilt ansvar  
  
 för detta. Bestämmelsen har emellertid även sin bakgrund i  
  
 offentlighetsprincipen. För att principen om handlingsoffentlighet  
  
 i praktiken ska fungera har det anförts att en allmän handling hos  
  
 en svensk myndighet ska vara skriven på svenska språket. PRV är –  
  
 till skillnad från EPO – en svensk förvaltningsmyndighet. Om  
  
 möjligheten att behandla och bevilja nationella patentansökningar  
  
 på engelska införs innebär det ett frångående av principen att  
  
 språket vid myndigheter ska vara svenska och att de allmänna  
  
 handlingar som ges in till eller upprättas av myndigheten ska vara  
  
 avfattade på svenska.  
  
 När en nationell svensk patentansökan blir allmänt tillgänglig  
  
 enligt 22 § andra stycket patentlagen ska den enligt dagens  
  
 bestämmelser finnas på svenska. Även om en patentansökan har  
  
 lämnats in på engelska ska den alltså vara översatt i sin helhet till  
  
 svenska när allmänheten får tillgång till den. Den skriftväxling som  
  
 äger rum i ärendet mellan sökanden och PRV är också på svenska; i  
  
 vart fall ska myndighetens förelägganden och andra skrivelser  
  
 författas på svenska.  
  
 För att bedöma vilken egentlig effekt en ökad användning av  
  
 engelska i det nationella patentansökningsförfarandet skulle ha på  
  
 offentlighetsprincipen måste utgångspunkten vara i vilken mån de  
  
 olika grupper som har ett intresse av att ta del av de i sammanhanget  
  
 aktuella handlingarna faktiskt kan tillgodogöra sig dessa på  
  
 engelska. 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 133  
  
 Den grupp som offentlighetsprincipen i generellt ska tjäna är  
  
 allmänheten och företrädare för media. De flesta med hemvist i  
  
 Sverige får anses ha förhållandevis goda kunskaper i det engelska  
  
 språket. Företrädare för språkvårdande organisationer har visserligen  
  
 varnat för en överdriven tilltro till svenskars förmåga att  
  
 förstå engelska. Det kan dock antas att allmänhet och media kan få  
  
 en generell uppfattning om innehållet i såväl själva patentansökningen  
  
 som i andra till ansökningsförfarandet knutna  
  
 handlingar och beslut även om dessa är skrivna på engelska. Det är  
  
 inte i första hand kunskaper i svenska eller engelska språket som är  
  
 avgörande för om en läsare ska förstå dessa dokument. Den som  
  
 läser en patentansökan måste vara insatt i det tekniska område som  
  
 uppfinningen avser. Ansökningens komplexitet innebär i regel att  
  
 den som vill få en närmare förståelse av dess innebörd i många fall  
  
 måste anlita en patentexpert, oavsett vilket språk den är skriven på.  
  
 Detsamma får anses gälla även vad avser förståelsen av de eventuella  
  
 hinder som anförs mot en patentansökan t.ex. i ett tekniskt  
  
 föreläggande eller de närmare överväganden som har gjorts i ett  
  
 beslut i ett patentärende.  
  
 En annan grupp som har intresse av offentliggjorda patentansökningar  
  
 är de som arbetar med patent, forskning eller teknisk  
  
 utveckling. Dessa kan tänkas utnyttja patentansökningar som en  
  
 källa till information för att främja teknikspridningen. Denna  
  
 grupp har i regel ingen svårighet att förstå tekniken bakom  
  
 uppfinningen även om denna offentliggjorts på engelska. En  
  
 närbesläktad grupp är näringsidkare som vill hålla sig informerad  
  
 om konkurrenters patentansökningar och som t.ex. bevakar  
  
 publicerade ansökningar inom ett visst teknikområde. En stor del  
  
 av denna grupp har också möjlighet att tillgodogöra sig det  
  
 relevanta innehållet i en patentansökan på engelska.  
  
 Min uppfattning är att enskilda uppfinnare, dvs. fysiska  
  
 personer eller så kallade garageuppfinnare som kanske inte  
  
 behärskar engelska, i regel inte använder sig av publicerade patentansökningar  
  
 som källa till information för att utveckla egna  
  
 uppfinningar. Dessa personer får snarare sina idéer från vardagslivet  
  
 eller från det arbetsliv som de normalt befinner sig i, än genom att  
  
 läsa patentdokument. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 134  
  
 10.2.4 Rättssäkerhet för tredje man  
  
 En viktig kategori av läsare av patentdokument är den som planerar  
  
 att tillverka en produkt eller använda en viss teknik och därför  
  
 behöver undersöka vilka patentansökningar eller beviljade patent  
  
 som finns inom ett visst teknikområde. Denna kategori av läsare  
  
 behöver bedöma sitt handlingsutrymme och avgöra om en viss  
  
 verksamhet riskerar att begå intrång i annans patent. Det är alltså  
  
 fråga om tredje mans rättssäkerhet. Språkvårdande organisationer  
  
 menar att även enskilda uppfinnare som kanske inte behärskar  
  
 engelska ska ha möjlighet att kunna göra denna bedömning. Mot  
  
 detta kan dock anföras att det inte existerar något teknikområde  
  
 där det enbart finns nationella svenska patent att ta hänsyn till. Den  
  
 som vill undersöka sitt handlingsutrymme måste därför ta såväl  
  
 svenska som europeiska patent i beaktande. Ur detta perspektiv får  
  
 frågan om rättssäkerheten för tredje man anses överspelad redan till  
  
 följd av det inskränkta översättningskravet för europeiska patent.  
  
 Som tidigare påpekats behöver den som närmare ska tolka ett  
  
 patents skyddsomfång i vart fall i stor utsträckning anlita experthjälp.  
  
 En ytterligare kategori av läsare av patentdokument är den som  
  
 faktiskt blir anklagad för patentintrång. En påstådd intrångsgörare  
  
 är dock enligt det resonemang som förs ovan i de allra flesta fall  
  
 hänvisad till att anlita biträde för att bedöma riktigheten i ett  
  
 påstående om intrång, oavsett på vilket språk patentet är beviljat. I  
  
 den mån patenthavaren väljer att väcka talan för patentintrång får  
  
 en domstol bedöma om intrånget begåtts i god tro. Om en tredje  
  
 man inte kunnat tillgodogöra sig innehållet i ett patent meddelat på  
  
 engelska och det bedöms att ett intrång begåtts på grund av  
  
 språkliga missförstånd, uppstår frågan om han eller hon kan åläggas  
  
 skadeståndsskyldighet. Denna fråga kan emellertid inte i sig anses  
  
 utgöra något hinder mot reformen. I vilken mån en särskild  
  
 reglering behövs berörs närmare i avsnitt 10.3.6 nedan.  
  
 10.2.5 Min bedömning  
  
 Vid en avvägning mellan de redovisade aspekterna anser jag att de  
  
 näringspolitiska intressena väger tyngst. Patentsystemet bör i  
  
 första hand utformas för att tillgodose de behov som finns hos  
  
 användarna. Patentansökningsförfarandet behöver därför anpassas 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 135  
  
 till näringslivets och forskningens arbetssätt och språk. Det är  
  
 också av vikt att tillförsäkra tillgängligheten till systemet för  
  
 samtliga aktörer. Mot bakgrund av att patentsystemet ska kunna  
  
 utnyttjas också av små och medelstora företag är det av vikt att  
  
 kostnaderna inte är så stora att dessa aktörer i praktiken avstår från  
  
 att söka patent eller begränsar det geografiska omfånget av skyddet.  
  
 Med alltför höga kostnader riskerar patentsystemet att Ingram sina  
  
 syften. Åtgärder behöver därför vidtas för att hålla kostnaderna för  
  
 att få patentskydd på en rimlig nivå. Att ha kvar kravet på att  
  
 patent i sin helhet ska beviljas på svenska är enligt min uppfattning  
  
 inte anpassat till de förhållanden som företag verkar under i dag.  
  
 Att ge möjligheten att lämna in, behandla och bevilja nationella  
  
 patentansökningar på engelska får också anses utgöra en förbättrad  
  
 service åt näringslivet och PRV:s kunder. Utifrån ett användarperspektiv  
  
 ger en sådan möjlighet också sökanden en ökad valfrihet  
  
 beträffande vilket ansökningsförfarande som bäst passar ändamålet  
  
 utan att detta ska styras alltför mycket av kostnadsaspekter. Vidare  
  
 får en sådan reform anses utgöra en sådan åtgärd för att förenkla  
  
 för företagen och reducera deras administrativa kostnader som  
  
 ligger i linje med ambitionen att underlätta för näringsliv och  
  
 företagande.  
  
 Ur näringspolitisk synvinkel finner jag därför att engelska bör  
  
 godtas i större utsträckning även i det nationella patentansökningsförfarandet.  
  
 Att en patentskrift ska finnas på det nationella språket är visserligen  
  
 lovvärt, men kanske främst i ett teoretiskt perspektiv. Mot  
  
 bakgrund av att den absoluta majoriteten av de patent som i dag  
  
 blir gällande i Sverige utgörs av europeiska patent som har  
  
 beskrivningen på engelska kan det vidare ifrågasättas om det finns  
  
 några rationella motiv till att motsätta sig att engelska används i  
  
 högre utsträckning också i det nationella förfarandet. I praktiken  
  
 behöver den som vill bedöma sitt handlingsutrymme – eller den  
  
 som är anklagad för patentintrång – anlita experthjälp, som inte är  
  
 förhindrad att bedöma patentskrifter på engelska. Vidare är det  
  
 bidrag som patentskrifter tillför det svenska tekniska språket  
  
 förhållandevis ringa. Inte heller finns några skäl att tro att patentansökningar  
  
 som offentliggörs i engelsk version skulle missgynna  
  
 teknikspridningen. I den mån patentansökningar används för att  
  
 erhålla kunskap om nya uppfinningar sker det till stor del av  
  
 forskare eller utvecklare som har möjlighet att tillgodogöra sig  
  
 innehållet även i engelskspråkiga ansökningar. Andelen uppfinnare 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 136  
  
 som inte har möjlighet att ta del av innehållet i en patentansökan  
  
 till följd av språkliga barriärer är sannolikt relativt liten. Min uppfattning  
  
 är därför att inte heller patentansökningen som källa till  
  
 information motiverar ett fortsatt krav på att dessa alltid ska  
  
 offentliggöras på svenska.  
  
 Jag bedömer alltså att de språkpolitiska, rättspolitiska och  
  
 offentligrättsliga vinster med ett fortsatt krav på svenska i  
  
 nationella patent inte överväger de negativa effekter detta har för  
  
 svenska företag och PRV som myndighet.  
  
 10.3 Den närmare regleringen  
  
 Mot bakgrund av att jag har funnit att det finns övervägande skäl  
  
 för att införa möjligheten att behandla och bevilja nationella  
  
 patentansökningar på engelska återstår att överväga den närmare  
  
 regleringen av ett sådant införande.  
  
 De andra till Londonöverenskommelsen anslutna länder som  
  
 har infört möjligheten att bevilja nationella patent utifrån engelskspråkiga  
  
 ansökningar har valt olika lösningar bl.a. beträffande vad  
  
 det är som ska översättas till det nationella språket, när en sådan  
  
 översättning ska ges in och vilken språkversion av patentkraven  
  
 som ska ha rättslig verkan.  
  
 10.3.1 Vad ska översättas till svenska?  
  
 Förslag: Om en patentansökning är skriven på engelska ska  
  
 patentkraven översättas till svenska.  
  
 I mina direktiv anges att jag ska ta ställning till om det bör införas  
  
 en möjlighet att bevilja nationella patentansökningar med patentbeskrivningen  
  
 på engelska och endast patentkraven översatta till  
  
 svenska. Mot bakgrund att det i Finland och på Island även finns  
  
 ett krav att översätta sammandraget har jag vid de samrådsmöten  
  
 som hållits tagit upp frågan om det också i Sverige bör införas ett  
  
 sådant krav. I princip samtliga aktörer har emellertid ställt sig  
  
 negativa till ett sådant alternativ. Det främsta skälet till detta är att  
  
 ett sammandrag saknar rättsverkan och att det dessutom kan vara  
  
 missvisande då det inte alltid återspeglar vad som omfattas av det 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 137  
  
 beviljade patentet. Ett krav på översättning skulle kunna ge det  
  
 felaktiga intryck att sammandraget har någon rättslig innebörd. Ett  
  
 sådant krav skulle också minska de kostnadsbesparingar som är  
  
 avsikten med en reform. Jag anser därför inte att något sådant krav  
  
 bör införas i Sverige.  
  
 Några aktörer har framfört önskemålet att inte heller  
  
 patentkraven ska behöva översättas. Skälen till detta är i huvudsak  
  
 de som anförts i avsnitt 10.2.1, dvs. att de som faktiskt använder  
  
 patentsystemet i stor utsträckning kan tillgodogöra sig innehållet i  
  
 en engelskspråkig patentskrift och att det i första hand inte är  
  
 språkliga barriärer som avgör om man förmår avgöra ett patents  
  
 faktiska innebörd. Det har vidare anförts att de kostnader som är  
  
 förknippade med kravet på översättning av patentkraven inte är  
  
 motiverade av rättssäkerhetsskäl. Jag anser dock, i enlighet med  
  
 den bedömning som gjordes av regeringen i samband med Sveriges  
  
 tillträde till Londonöverenskommelsen, att patentkraven bör  
  
 översättas till Svenska. Kravens funktion är att definiera patentskyddets  
  
 omfattning. De närmare rättsverkningarna av patentet  
  
 bestäms alltså genom kraven. Patentkraven är vidare en central del i  
  
 patentskriften, som i sig utgör en del av själva beslutet att bevilja  
  
 patent. En sådan väsentlig del av ett myndighetsbeslut bör av  
  
 principiella skäl också finnas i en svensk version. Utifrån dessa  
  
 förhållanden är det min uppfattning att patentkraven alltjämt bör  
  
 finnas på svenska. Om en patentansökan behandlas och beviljas på  
  
 engelska ska sökanden alltså lämna in en översättning av patentkraven  
  
 till svenska. Att patentkraven ska ges in på svenska innebär  
  
 också att de potentiellt negativa effekterna på den tekniska  
  
 terminologin minskar. Den till uppfinningen anknutna  
  
 terminologin återfinns i stor utsträckning i patentkraven, varför en  
  
 översättning av patentkraven leder till att den aktuella terminologin  
  
 återfinns på svenska.  
  
 I enlighet med vad som förutsätts i direktivet finner jag  
  
 sammanfattningsvis att patentkraven, men endast dessa, ska översättas  
  
 till svenska. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 138  
  
 10.3.2 Vilken rättslig verkan ska den svenska översättningen  
  
 ha?  
  
 Förslag: Om en patentansökning är skriven på engelska får  
  
 endast den engelska lydelsen av patentkraven rättslig verkan.  
  
 Nästa fråga är vilken rättslig verkan den svenska översättningen av  
  
 kraven ska ha. Här kan man främst tänka sig tre alternativ,  
  
 nämligen att det enbart är den svenska uppsättningen av kraven  
  
 som ges rättslig verkan; att såväl den svenska som engelska  
  
 versionen av kraven ges rättslig verkan eller att enbart den engelska  
  
 versionen av kraven ges rättslig verkan.  
  
 Det första alternativet, dvs. att det enbart är den svenska  
  
 översättningen av kraven som ges rättslig verkan är enligt min  
  
 uppfattning det minst tilltalande alternativet. Detta alternativ  
  
 skulle innebära att de krav som har rättslig giltighet ska läsas mot  
  
 en beskrivning som är avfattad på ett annat språk, dvs. de svenska  
  
 kraven ska läsas mot en engelsk beskrivning. Utifrån såväl  
  
 läsförståelseperspektiv som rättssäkerhetsaspekter framstår detta  
  
 som mindre lämpligt. Läsningen och begripligheten underlättas om  
  
 kraven och beskrivningen finns på samma språk. Även PRV:s  
  
 granskning av ansökningen underlättas om hela ansökningen är  
  
 skriven på samma språk. Om de svenska kraven ska ges företräde i  
  
 rättsligt avseende bör de enligt min uppfattning lämpligen också ha  
  
 granskats i svensk språkversion av myndigheten. Detta skulle i så  
  
 fall förutsätta att kraven på svenska skulle ges in redan när  
  
 ansökningen lämnas in. Mot bakgrund av att det kan uppkomma  
  
 missförstånd och sammanblandning av terminologi om man  
  
 blandar språket i ansökningen anser jag att en sådan lösning är  
  
 mindre lämplig. En annan lösning skulle kunna vara att ansökningen,  
  
 inklusive kraven, granskas helt i engelskspråkig version  
  
 men att översättning till svenska av patentkraven sedan ges in och  
  
 att dessa vid beviljandet ges företräde. Detta riskerar emellertid att  
  
 leda till problem om det efter beviljandet skulle visa sig att  
  
 översättningen går utöver vad som skyddas enligt de engelskspråkiga  
  
 krav som granskats och bedömts kunna beviljas. Vid en  
  
 tolkning av patentets skyddsomfång skulle man i ett sådant  
  
 scenario ändå behöva ta hänsyn till de bakomliggande engelska  
  
 patentkraven. En sådan lösning skulle riskera att leda till oklarheter 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 139  
  
 beträffande patentets faktiska skyddsomfång och kan därför inte  
  
 heller förordas.  
  
 Det andra alternativet, dvs. att såväl de svenska som engelska  
  
 kraven ges rättslig verkan är vad som i dag gäller för europeiska  
  
 patent som är validerade i Sverige. En sådan lösning skulle innebära  
  
 att man även såvitt gäller nationella patent behöver reglera  
  
 förhållandet mellan språkversionerna på det sätt som föreskrivs i  
  
 90 § PL. Om den svenska översättningen ges rättslig giltighet bör  
  
 man även, på sätt som gjorts i 91 § första stycket PL, ge  
  
 patenthavaren möjlighet att lämna in rättelser av översättningen.  
  
 Vidare finns anledning att överväga om en motsvarande bestämmelse  
  
 som den som finns i 91 § tredje stycket PL om föranvändarrätt  
  
 till tredje man också ska införas. Att ge båda språkversionerna  
  
 av kraven rättslig giltighet riskerar att leda till onödiga svårigheter  
  
 vid tolkningen av patentets skyddsomfång. Visserligen tycks inte  
  
 bestämmelserna i 11 kapitlet patentlagen i praktiken ha lett till  
  
 några betydande svårigheter. Enligt uppgifter från Stockholms  
  
 tingsrätt har det förekommit tvister som berör sådana oklarheter  
  
 beträffande patentets skyddsomfång som kan föranledas av att båda  
  
 språkversionerna ges rättslig effekt, men sådana tvister är inte  
  
 vanligt förekommande. Mot bakgrund av att regleringen i 90 § och  
  
 91 § första och andra styckena PL har sin bakgrund i tvingande  
  
 bestämmelser i Adkins finns det emellertid inga avgörande skäl att  
  
 beträffande det nationella förfarandet låta sig styras av den  
  
 ordningen. Även om denna lösning skulle innebära att de nationella  
  
 bestämmelserna harmoniserades helt med vad som gäller för  
  
 validerade europeiska patent anser jag inte att en sådan lösning är  
  
 den bästa. En lösning som ger endast en språkversion av kraven  
  
 rättslig giltighet är nämligen enligt min mening att föredra.  
  
 Det sista alternativet, nämligen att ge endast den engelska  
  
 uppsättningen av kraven rättslig verkan är enligt min uppfattning  
  
 det bästa alternativet. Frågor om tolkning och skyddsomfång kan i  
  
 sådant fall inte uppstå av det skälet att textversionerna skiljer sig åt.  
  
 Det språk på vilken ansökningen lämnats in och granskats utgör  
  
 den autentiska versionen. I den mån ansökningen getts in och  
  
 granskats i engelsk språkversion bör de krav som ska ha rättslig  
  
 verkan alltså vara på engelska. En sådan lösning är att föredra såväl  
  
 ur rättssäkerhetssynpunkt som av förenklingsskäl och läsförståelseskäl.  
  
 Detta alternativ är också i överensstämmelse med vad som är  
  
 huvudregeln enligt Adkins för de europeiska patenten så som de  
  
 beviljas vid EPO. Det språk på vilket ansökningen behandlas blir 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 140  
  
 den autentiska språkversionen och översättningarna av patentkraven  
  
 till EPO:s två andra officiella språk saknar vid beviljandet  
  
 rättslig verkan. I enlighet med vad som är överenskommet i det  
  
 förslag till översättningsarrangemang för det enhetliga patentskyddet  
  
 som nu finns är det också handläggningsspråket vid EPO  
  
 och det språk som patentet alltså meddelas på som utgör den enda  
  
 rättsligt gällande versionen. För sådana nationella patent som  
  
 granskats och beviljats utifrån en engelskspråkig ansökan bör alltså  
  
 enligt mitt förslag den engelska uppsättningen av patentkraven vara  
  
 den som ges rättslig giltighet.  
  
 10.3.3 När ska en svensk översättning ges in?  
  
 Förslag: Om en patentansökning är skriven på engelska ska en  
  
 översättning av patentkraven till svenska ges in, när patentmyndigheten  
  
 bedömer att patent kan meddelas.  
  
 Vad gäller frågan om när patentkraven ska ges in i svensk  
  
 översättning har det från flera håll påpekats vikten av att kunna  
  
 senarelägga de kostnader som är förknippade med en patentansökan.  
  
 I ett senare skede av ansökningsprocessen har sökanden  
  
 dels större möjlighet att förutse att patent faktiskt kan beviljas och  
  
 dels större möjlighet att bedöma om uppfinningen är kommersiellt  
  
 bärkraftig. Om patentkraven i svensk översättning lämnas in först  
  
 när PRV bedömer att ansökningen kan beviljas behöver översättning  
  
 av kraven bara göras en gång. I den mån det föreskrivs att  
  
 patentkraven ska lämnas in i ett tidigare skede kan sökanden  
  
 komma att behöva översätta kraven vid mer än ett tillfälle eftersom  
  
 det inte är ovanligt att kraven formuleras om allteftersom ansökningen  
  
 behandlas. En sådan ordning skulle medföra ökade  
  
 kostnader jämfört med om översättning av kraven endast behöver  
  
 lämnas in när dess lydelse slutligen har klarlagts.  
  
 Eftersom jag har bedömt att det är den engelska språkversionen  
  
 av kraven som ska ges rättslig verkan finns inte heller några skäl  
  
 utifrån ett granskningsperspektiv att lämna in översättningen i ett  
  
 tidigare skede. Mitt förslag innebär att översättningen till svenska  
  
 av kraven lämnas in när PRV bedömer att ansökningen kan beviljas,  
  
 dvs. inför meddelandet av patentet. Detta överensstämmer också  
  
 med vad som gäller enligt Griffin tillämpningsföreskrifter beträf 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 141  
  
 fande de översättningar av patentkraven som ska lämnas in till  
  
 EPO.  
  
 Det kan visserligen utifrån intresset av offentlighet finnas skäl  
  
 att kräva att en översättning till svenska av patentkraven ges in  
  
 innan ansökningen blir offentlig enligt 22 § andra stycket PL.  
  
 Genom denna publicering offentliggörs tekniken bakom den nya  
  
 uppfinningen för första gången. Samtidigt uppmärksammas allmänheten  
  
 och tredje man på att en viss teknik i framtiden kan komma  
  
 att omfattas av patentskydd. Om ansökningen skulle publiceras  
  
 med kraven översatta till svenska skulle detta i viss mån underlätta  
  
 för en läsare att förstå innebörden av ansökningen. Jag har  
  
 emellertid under avsnitten 10.2.3 och 10.2.4 redogjort för mina  
  
 överväganden i dessa avseenden. Jag finner inte att dessa intressen  
  
 motiverar de ökade kostnader det kan medföra för sökanden att  
  
 tvingas ge in kraven i svensk översättning inför offentliggörandet  
  
 av ansökningen. Vad gäller det provisoriska skydd som i dag  
  
 uppkommer i samband med att en nationell ansökan publiceras  
  
 återkommer jag till den frågan i avsnitt 10.3.5.  
  
 Översättningen till svenska av patentkraven ska alltså ske när  
  
 PRV bedömer att patent kan beviljas. Lämpligen föreläggs  
  
 sökanden att ge in översättningen i samband med det s.k. slutföreläggandet 
  
 . PRV har redan idag möjlighet att i samband med  
  
 detta förelägga sökanden att vidta vissa åtgärder. För att tydliggöra  
  
 att en översättning av patentkraven senast ska ges in vid denna  
  
 tidpunkt, föreslår jag dock att en uttrycklig bestämmelse tas in i  
  
 patentkungörelsen med innebörd att PRV i samband med  
  
 slutföreläggandet begär att sökanden ger in en sådan översättning.  
  
 10.3.4 Vad ska patentskriften innehålla?  
  
 Förslag: Om patentet har meddelats på engelska ska  
  
 patentskriften innehålla en översättning av patentkraven till  
  
 svenska.  
  
 Enligt 21 § PL ska en svensk patentskrift innehålla beskrivning,  
  
 patentkrav och sammandrag. Om patentet har beviljats på engelska  
  
 med patentkraven översatta till svenska ska patentskriften alltså  
  
 innehålla beskrivning och sammandrag och krav på engelska. Som  
  
 angetts ovan föreslås att det enbart är de engelska kraven som ska 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 142  
  
 ha rättslig verkan. Eftersom jag funnit att det av principiella skäl  
  
 bör finnas en översättning till svenska av kraven bör patentskriften  
  
 även inkludera denna översättning. Patentkraven ska alltså finnas i  
  
 såväl engelsk som svensk språkversion i patentskriften. Den  
  
 svenska översättningen har dock endast informativ verkan.  
  
 Eftersom jag ansett att patentkraven alltjämt ska finnas på  
  
 svenska och att denna svenska version ska ingå i patentskriften bör  
  
 det säkerställas att översättningen är korrekt. Denna översättning  
  
 bör hålla hög kvalitet och inte vara maskinöversatt. Enligt 39 § PB  
  
 ska sökanden eller dennes ombud intyga att en översättning till  
  
 svenska överensstämmer med den utländska handlingen. PRV bör i  
  
 samband med att översättningen till svenska av patentkraven  
  
 inkommer granska översättningen i syfte att bedöma dess  
  
 överensstämmelse med de engelskspråkiga kraven. I den mån PRV  
  
 finner att översättningen är felaktig bör PRV förelägga sökanden  
  
 att ge in en korrigerad översättning. Det ligger också i sökandens  
  
 intresse att komma in med en riktig översättning eftersom en  
  
 felaktig översättning i en intrångssituation kan få betydelse för  
  
 frågan om en påstådd intrångsgörare handlat i god tro. Jag återkommer  
  
 i denna fråga under avsnitt 10.3.6.  
  
 Bestämmelsen att patentskriften ska innehålla även patentkraven  
  
 i svensk översättning innebär att då en ny patentskrift ska framställas,  
  
 nämligen då patentet har begränsats i ett invändningsförfarande  
  
 eller vid ett patentbegränsningsförfarande, ska denna  
  
 innehålla en översättning till svenska av kraven i dess nya lydelse.  
  
 10.3.5 Det provisoriska skyddet  
  
 Förslag: Det provisoriska skyddet inträder bara om sökanden  
  
 under ansökningstiden ger in en översättning av patentkraven  
  
 till svenska och denna översättning görs allmänt tillgänglig.  
  
 Från den dag då en ansökan blir allmänt tillgänglig enligt 22 §  
  
 patentlagen uppkommer i dag ett provisoriskt skydd i skadeståndsrättsligt  
  
 hänseende om ansökningen leder till patent. Om en  
  
 ansökan lämnats in på annat språk än svenska föreskriver 3 § PK i  
  
 dess nuvarande lydelse att sökanden ska föreläggas att lämna in en  
  
 översättning till svenska av ansökningen innan denna blir allmänt  
  
 tillgänglig enligt 22 § PL. Vid det offentliggörande som sker arton 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 143  
  
 månader efter ansökningen gavs in ska alltså ansökningen i dag  
  
 publiceras på svenska.  
  
 Enligt mitt förslag ska en nationell ansökan kunna ges in och  
  
 behandlas helt på engelska. I enlighet med vad jag anfört ovan har  
  
 jag dock bedömt att patentkraven alltjämt ska översättas till  
  
 svenska. Kraven i svensk översättning ska enligt vad som redovisas  
  
 i avsnitt 10.3.3 lämnas in först när PRV finner att ansökningen kan  
  
 beviljas, vilket i allmänhet är ligger senare i tiden än arton månader.  
  
 Offentliggörandet av ansökningen enligt 22 § andra stycket PL  
  
 kommer alltså enligt mitt förslag att äga rum på engelska utan att  
  
 kraven vid denna tidpunkt har översatts till svenska.  
  
 Frågan är då om ett provisoriskt skydd ska uppkomma genom  
  
 denna publicering på engelska eller ska det krävas att patentkraven i  
  
 svensk översättning lämnats in och gjorts allmänt tillgängliga för  
  
 att skyddet ska uppkomma? Enligt 88 § PL gäller det senare för de  
  
 europeiska patentansökningarna. Då svenskspråkiga krav kan  
  
 underlätta för tredje man att bedöma omfattningen av det skydd  
  
 som ansökningen ger och då principiella skäl talar för det anser jag  
  
 att en svensk översättning av patentkraven ska finnas tillgänglig för  
  
 att ansökan ska medföra ett provisoriskt skydd. Den patentsökande  
  
 som önskar göra anspråk på det provisoriska skyddet  
  
 under ansökningstiden måste enligt mitt förslag alltså till PRV ge  
  
 in en översättning av kraven till svenska under handläggningens  
  
 gång.  
  
 Nästa fråga är vid vilken närmare tidpunkt en sökande ska lämna  
  
 in en översättning av kraven för att erhålla detta skydd. Ett  
  
 alternativ är att översättningen ska lämnas in i tiden innan  
  
 ansökningen görs allmänt tillgänglig enligt 22 § PL. Fördelen med  
  
 detta är att de svenskspråkiga kraven då finns med vid den  
  
 publicering av ansökningen som görs i samband med detta  
  
 offentliggörande. Någon ytterligare kungörelse eller publicering  
  
 behöver då inte ske. Ett villkor för att det provisoriska skyddet ska  
  
 inträda är nämligen enligt min mening att det tydliggörs för tredje  
  
 man att en översättning av kraven har lämnats in till PRV.  
  
 Ett annat alternativ är att sökanden kan lämna in översättningen  
  
 och aktivera det provisoriska skyddet under valfri tidpunkt under  
  
 handläggningen. Fördelen med detta är att sökanden inte försitter  
  
 sin chans att erhålla skyddet om han eller hon inte lämnat in  
  
 översättningen i tiden innan det ursprungliga offentliggörandet.  
  
 Även om tiden mellan ett offentliggörande enligt 22 § andra  
  
 stycket PL och patentmeddelandet i regel är relativt kort då den 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 144  
  
 genomsnittliga handläggningstiden för ett nationellt patentärende  
  
 är ungefär två år kan handläggningen ändå av någon anledning ha  
  
 dragit ut på tiden. Sökanden kan då ha anledning att eventuellt  
  
 omvärdera ett tidigare ställningstagande att inte vidta åtgärder för  
  
 att erhålla skyddet. Enligt min bedömning är detta senare alternativ  
  
 att föredra.  
  
 Mot bakgrund av att översättningen bör offentliggöras anser jag  
  
 att ett villkor för att sökanden ska kunna ge in denna översättning  
  
 under ansökningstiden är att sökanden också betalar en avgift för  
  
 offentliggörandet, när översättningen ges in efter det att  
  
 ansökningen gjorts allmänt tillgänglig enligt bestämmelserna i 22 §  
  
 andra och tredje stycket PL.  
  
 Det ska dock noteras att det provisoriska skyddet är begränsat  
  
 till vad som framgår såväl av patentkraven i deras lydelse när  
  
 ansökningen blev allmänt tillgänglig, som av patentkraven enligt  
  
 patentet. Det som i enlighet med mitt förslag ovan faktiskt  
  
 definierar patentets skyddsomfång är kraven i dess engelska  
  
 lydelse. Den svenska översättningen av kraven i ansökningen är  
  
 alltså främst ägnade att upplysa tredje man om att sökanden önskar  
  
 erhålla skydd även under ansökningstiden. Även om den svenska  
  
 översättningen inte har någon rättslig verkan är avsikten att de  
  
 också kan tjäna som ledning för att bedöma skyddsomfånget.  
  
 Översättningen ska alltså hålla hög kvalitet och överensstämma  
  
 med kraven i dess engelska lydelse.  
  
 10.3.6 Närmare om sanktioner vid patentintrång  
  
 Förslag: Några särregler i fråga om sanktioner vid patentintrång  
  
 behövs inte.  
  
 En fråga som diskuterades i samband med Sveriges tillträde till  
  
 Londonöverenskommelsen var om inskränkningarna i översättningskraven  
  
 för de europeiska patenten borde leda till ändringar  
  
 sanktionsreglerna. Behövde möjligheten att döma ut skadestånd  
  
 begränsas om intrångsgöraren varit i god tro till följd av att denne  
  
 på grund av att en svensk översättning av beskrivningen inte  
  
 funnits att tillgå inte förstått att han eller hon begått intrång?  
  
 Regeringens bedömning då var att någon särskild bestämmelse inte 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 145  
  
 behövdes eftersom det enligt 58 § PL redan finns möjlighet att ta  
  
 hänsyn till det subjektiva rekvisitet hos intrångsgöraren.  
  
 Enligt de resonemang som då fördes ansågs de befintliga  
  
 reglerna om straff och skadestånd vid patentintrång erbjuda  
  
 tillräckligt skydd för en godtroende intrångsgörare. Det anfördes  
  
 därvid att om en intrångsgörare inte kunnat tillgodogöra sig  
  
 innehållet i en patentskrift till följd av att patentskriften endast  
  
 funnits tillgänglig på engelska kunde uppsåt många gånger anses  
  
 utesluten. Något straff kan i sådant fall inte utdömas. I den mån  
  
 feltolkningen av patentskriften även är ursäktlig, kan enligt samma  
  
 resonemang inte intrångsgöraren heller anses ha agerat oaktsamt.  
  
 En sådan ursäktlig felbedömning borde enligt regeringen även  
  
 kunna beaktas vid bedömningen av om det är skäligt att ersättning  
  
 för utnyttjande ska utgå. Frågan om en intrångsgörares bristande  
  
 språkförståelse bedömdes alltså kunna beaktas inom ramen för  
  
 prövningen om det föreligger uppsåt eller oaktsamhet eller, i fråga  
  
 om ersättning för utnyttjande, vid skälighetsbedömningen. Förbud  
  
 vid vite att fortsätta intrånget befanns dock kunna meddelas även i  
  
 fall då en intrångsgörare varit i god tro. Det påpekades dock att  
  
 detta var fallet för alla godtroende intrångsgörare, varför det inte  
  
 fanns anledning till särbehandling på grund av språksvårigheter.  
  
 För en mer utförlig redogörelse för de resonemang som då fördes  
  
 hänvisas till SOU 2003:66 s. 153 ff. och prop. 2005/06:189 s. 34 ff.  
  
 Det saknas anledning att i detta fall göra någon annan  
  
 bedömning än den som då gjordes. I händelse av tvist ska en  
  
 domstol enligt befintliga regler bedöma huruvida en intrångsgörare  
  
 varit i god tro. I den händelse så bedöms vara fallet ska domstolen  
  
 därefter avgöra om och i vilken utsträckning ersättning för  
  
 utnyttjande ska utgå. Någon särskild reglering för möjligheten att  
  
 döma ut skadestånd i det fall intrångsgöraren bedömts vara i god  
  
 tro behövs därför enligt min mening inte.  
  
 Det ska i sammanhanget emellertid påpekas att den översättning  
  
 av patentkraven till svenska som sökanden ska ge in till PRV och  
  
 som ska ingå i patentskriften kan ha betydelse för bedömningen  
  
 om intrångsgöraren varit i god tro. Om det skulle visa sig att  
  
 översättningen till svenska av kraven är felaktig eller missvisande  
  
 kan detta alltså leda till att domstolen finner att intrångsgöraren  
  
 missletts beträffande patentets skyddsomfång.  
  
 Detta kan i sin tur  
  
 få återverkningar för patenthavarens möjligheter att få skadestånd.  
  
 Detsamma gäller för den översättning av kraven som en sökande  
  
 kan ge in under ansökningstiden för att få ett provisoriskt skydd 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 146  
  
 för tiden innan patentmeddelandet. Det ligger alltså i sökandens  
  
 intresse att ge in en översättning som korrekt återspeglar kraven i  
  
 dess engelska lydelse.  
  
 10.3.7 PRV:s handläggnings- och beslutsspråk  
  
 Förslag: Om ansökan är skriven på engelska har PRV rätt att  
  
 skriva förelägganden och beslut på engelska.  
  
 Enligt 10 § språklagen är språket vid förvaltningsmyndigheter  
  
 svenska. Detta innebär att PRV utan stöd i något regelverk inte bör  
  
 använda sig av något annat språk än svenska i sådana texter som är  
  
 eller blir offentliga. Om en patentansökan har gjorts på engelska  
  
 kan det emellertid vara motiverat att använda engelska i de  
  
 kontakter som PRV har med sökanden i anledning av ansökningen.  
  
 Om ansökningen är skriven på engelska blir i praktiken Lee  
  
 arbetsspråk vid handläggningen av ansökningen engelska. Av  
  
 praktiska skäl kan det därför underlätta att kommunicera med  
  
 sökanden på detta språk. I många fall kan det också ses som mer  
  
 serviceinriktat. Ytterligare ett skäl – och kanske också det främsta –  
  
 är att detta också är motiverat utifrån rättssäkerhetsaspekter. För  
  
 att förhindra missförstånd och begreppsförvirring måste det vara  
  
 en fördel att använda sig av samma språk som ansökningen är  
  
 skriven på vid författandet av t.ex. ett föreläggande eller beslut. Jag  
  
 föreslår därför att PRV ska tillåtas att använda engelska när  
  
 ansökningen är skriven på engelska. Möjligheten för PRV att skriva  
  
 på engelska bör dessutom kunna användas även i andra enpartsförfaranden  
  
 där sådant behov finns. Så kan vara fallet vid  
  
 handläggning av begäran om patentbegränsning av ett patent som  
  
 meddelats på engelska eller av en ansökan om tilläggsskydd som  
  
 gjorts på engelska.  
  
 Frågan är om en sådan på engelska skriven handling även ska  
  
 översättas till svenska av myndigheten så att den finns i svensk  
  
 version i akten. En sådan bestämmelse kunde tänkas vara berättigad  
  
 i syfte att allmänhet och tredje man ska kunna tillgodogöra sig  
  
 innehållet i handlingen på svenska. Ett patentansökningsärende är  
  
 emellertid ett enpartsförfarande och beslut och förelägganden i  
  
 ärendet saknar därför i de flesta fall intresse för andra än sökanden.  
  
 Mot bakgrund av att en sådan bestämmelse skulle ha en begränsad 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 147  
  
 praktisk betydelse i förhållande till de extra kostnader som det  
  
 skulle innebära för PRV att vara ålagd att skriva handlingar på såväl  
  
 svenska som på engelska anser jag inte att en sådan reglering är  
  
 befogad.  
  
 En avvikelse från 10 § språklagen kräver att en uttrycklig  
  
 bestämmelse om detta tas in i lag eller annan författning. Jag  
  
 föreslår därför att en bestämmelse med innebörden att om en  
  
 patentansökan har gjorts på engelska får PRV kommunicera med  
  
 sökanden på engelska och även skriva förelägganden och beslut på  
  
 detta språk tas in i patentkungörelsen. Bestämmelsen medför alltså  
  
 en möjlighet för PRV att använda sig av engelska. Svenska språket  
  
 ska dock alltid kunna användas vid kontakter med svenska  
  
 myndigheter. Den som önskar kommunicera med PRV på svenska  
  
 ska naturligtvis fortsatt kunna göra det. I vissa fall kan det även  
  
 tänkas vara motiverat att skriva ett föreläggande eller ett beslut på  
  
 svenska även om ansökningen har gjorts på engelska.  
  
 Bestämmelsen utgör inget hinder mot att myndigheten skriver på  
  
 svenska i ett sådant fall.  
  
 10.3.8 Översättning vid tvist i allmän domstol  
  
 Förslag: Allmän domstol bör i ett tvistemål enligt 65 § PL  
  
 kunna förelägga patenthavaren att ge in en översättning till  
  
 svenska av patentskriften på samma sätt som i dag gäller för  
  
 europeiska patent.  
  
 En bestämmelse om översättningar av europeiska patent som är  
  
 föremål för tvist i allmän domstol finns i dag i 68 a § PL.  
  
 Bestämmelsen bör utvidgas till att gälla även nationella patent som  
  
 beviljats på engelska. Vid införandet av 68 a § bedömdes att ordet  
  
 patentskriften skulle användas för den text som enligt  
  
 bestämmelsen ska översättas. En europeisk patentskrift innehåller  
  
 patentkraven och beskrivningen, innefattande eventuella ritningar.  
  
 En nationell svensk patentskrift innehåller även ett sammandrag.  
  
 Någon översättning av sammandraget bör dock vanligen inte  
  
 behövas eftersom detta inte har någon rättslig verkan.  
  
 Bestämmelsen är fakultativ för domstolen. I förarbetena till  
  
 68 a § angavs att domstolen kunde avstå från att förelägga  
  
 patenthavaren att ge in en översättning, till exempel om domstolen 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 148  
  
 utifrån stämningsansökan gör bedömningen att talan är ogrundad  
  
 och att en fullständig översättning därför inte behövs (prop.  
  
 2005/06:189 s. 41). Domstolarna bör dock kunna ges ett något  
  
 större utrymme att bedöma att en översättning inte behövs. Mot  
  
 bakgrund av att Högsta domstolen numera uttalat att handlingar på  
  
 andra språk än svenska i vissa fall kan godtas i domstolsförfaranden  
  
 finns utrymme för att avvara en översättning av patentskriften även  
  
 i andra fall än då talan kan anses ogrundad redan av stämningsansökningen.  
  
 Ett sådant fall kan exempelvis vara när det med fog  
  
 kan antas att parterna har möjlighet att tillgodogöra sig innehållet i  
  
 den engelskspråkiga patentskriften Domstolen ska naturligtvis  
  
 beakta vad parterna anfört i frågan. Mot bakgrund av att den  
  
 aktuella handlingen, dvs. patentskriften, utgör föremålet för tvisten  
  
 bör domstolen även beakta offentlighetsintresset av vid denna  
  
 bedömning.  
  
 10.3.9 Översättning vid invändningsförfarande  
  
 Förslag: Om patentet har meddelats på engelska får patentmyndigheten  
  
 i ett invändningsärende förelägga patenthavaren  
  
 att ge in en översättning av patentskriften till svenska.  
  
 Föreläggandet ska ges vid påföljd att patentmyndigheten annars  
  
 kan låta översätta patentskriften på patenthavarens bekostnad.  
  
 Sedan ett patent meddelats får andra än patenthavaren göra  
  
 invändning mot patentet. En invändning är således ett tvåpartsförfarande,  
  
 som efter överklagande också kan leda till en rättslig  
  
 prövning i domstol. Invändaren får anses ha ett grundläggande  
  
 intresse av att kunna föra en sådan process på svenska. Även  
  
 insynsaspekter och offentlighetsprincipen gör sig i högre i högre  
  
 grad gällande här. Ett invändningsförfarande bör därför äga rum på  
  
 svenska. Detta innebär att såväl parternas argumentationsskrifter  
  
 som Lee beslut ska vara på svenska. Det kan därför i ett  
  
 invändningsförfarande finnas skäl att från patenthavaren inhämta  
  
 en översättning till svenska av patentskriften. Det bör emellertid  
  
 inte finnas ett krav på att patentskriften alltid ska översättas.  
  
 Många gånger har parterna möjlighet att tillgodogöra sig innehållet  
  
 i patentskriften på engelska. I den mån parterna är större,  
  
 patentintensiva aktörer eller företräds av ett erfaret ombud behöver 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 149  
  
 patentskriften i många fall inte översättas. Det kan dock  
  
 naturligtvis finnas invändare som har svårigheter att föra  
  
 invändningsprocessen på ett effektivt sätt om patentskriften enbart  
  
 finns på engelska.  
  
 För att upprätthålla balansen mellan å ena sidan patenthavarens  
  
 intresse av att inte åsamkas onödiga översättningskostnader och å  
  
 andra sidan invändarens intresse av att få tillgång till patentskriften  
  
 på svenska föreslår jag att PRV ges en fakultativ möjlighet att  
  
 förelägga patenthavaren att inkomma med en översättning till  
  
 svenska av patentskriften. Myndigheten får efter begäran av  
  
 invändaren avgöra vilket behov det finns av att patentskriften  
  
 översätts till svenska. På samma sätt som gäller vid översättningar i  
  
 patentmål vid allmän domstol ska ett sådant föreläggande ges vid  
  
 påföljd att patentmyndigheten annars kan låta översätta patentskriften  
  
 på patenthavarens bekostnad.  
  
 10.3.10 Internationella patentansökningar  
  
 Förslag: Om sökanden vill fullfölja en internationell patentansökan  
  
 i Sverige ska en översättning av ansökningen till  
  
 engelska – eller en kopia av ansökningen om den är skriven på  
  
 engelska – godtas.  
  
 En internationell patentansökan som fullföljs i Sverige måste i dag  
  
 översättas i sin helhet till svenska. Sedan ansökningen fullföljts  
  
 handläggs den i princip som en nationell ansökan enligt 2 kap.  
  
 patentlagen. Skäl saknas att ha olika språkkrav beträffande en  
  
 nationell ansökan och en fullföljd internationell ansökan. Jag  
  
 föreslår därför att kravet på att en fullföljd internationell ansökan  
  
 ska översättas till svenska tas bort om ansökningen är skriven på  
  
 engelska. Är ansökningen skriven på annat språk kan enligt  
  
 förslaget sökanden alltså välja om han eller hon vill låta översätta  
  
 ansökningen till svenska eller till engelska.  
  
 Offentliggörandet av internationella patentansökningar i Sverige  
  
 regleras i 33 § tredje stycket PL. För att handlingarna i ett ärende  
  
 rörande en internationell patentansökan ska hållas allmänt tillgängliga  
  
 enligt 22 § PL andra och tredje styckena krävs i dag att  
  
 ansökningen finns på svenska. Som en följd av de föreslagna  
  
 ändringarna i språkregimen får även 33 § tredje stycket PL ändras 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 150  
  
 så att ansökningen kan hållas allmänt tillgänglig enligt 22 § andra  
  
 och tredje styckena PL också om ansökningen är skriven på  
  
 engelska. I enlighet med vad jag anfört ovan under avsnitt 10.3.5  
  
 uppkommer inte något provisoriskt skydd för den internationella  
  
 ansökningen om den offentliggörs på engelska. För att provisoriskt  
  
 skydd ska uppkomma gäller – på samma sätt som för en nationell  
  
 svensk ansökan – att patentkraven ges in i svensk översättning.  
  
 10.3.11 Omvandlade europeiska patentansökningar  
  
 Förslag: Om sökanden vill omvandla en europeisk patentansökan  
  
 till en ansökan om svenskt patent ska en översättning  
  
 till engelska av ansökningen – eller en kopia av ansökningen om  
  
 den är skriven på engelska – godtas.  
  
 En europeisk patentansökan som getts in till en nationell  
  
 patentmyndighet ska enligt Adkins vidarebefordras till EPO inom  
  
 viss tid. Om detta inte görs ska ansökningen anses som återkallad. I  
  
 sådant fall kan ansökningen på begäran av sökanden omvandlas till  
  
 nationella patentansökningar i de länder som omfattas av ansökningen.  
  
 Bestämmelser rörande omvandling av en europeisk patentansökan  
  
 till en nationell svensk patentansökan finns i 93 § PL. En  
  
 förutsättning för att omvandla en europeisk ansökan är bl.a. att den  
  
 ska översättas till svenska. Som en följd av vad jag föreslagit  
  
 angående nationella patentansökningar bör också bestämmelsen  
  
 om omvandling av en europeisk ansökan ändras så att en översättning  
  
 till engelska av ansökningen godtas.  
  
 10.3.12 Tilläggsskydd  
  
 Förslag: En ansökan om tilläggsskydd eller förlängd  
  
 giltighetstid för ett tilläggsskydd ska kunna skrivas på engelska.  
  
 Enligt 67 § PK ska en ansökan om tilläggsskydd eller förlängd  
  
 giltighetstid för ett tilläggsskydd vara skriven på svenska. Jag  
  
 föreslår att en sådan ansökan även ska kunna ges in på engelska i 
  
 SOU 2012:19 Överväganden och förslag  
  
 151  
  
 enlighet med de allmänna överväganden som gjorts under avsnitt  
  
 10.2.  
  
 10.3.13 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser  
  
 Förslag: De föreslagna lagändringarna träder i kraft den 1 juli  
  
 2013.  
  
 Äldre bestämmelser ska tillämpas på patentansökningar som har  
  
 gjorts före ikraftträdandet. Äldre bestämmelser gäller även för  
  
 internationella patentansökningar som har fullföljts samt för  
  
 europeiska patentansökningar som begärts omvandlade före  
  
 ikraftträdandet. Detsamma gäller för patentansökningar som  
  
 före ikraftträdandet getts in i samband med prövning enligt 38 §  
  
 andra stycket  
  
 Inom immaterialrätten gäller som en allmän princip att ny  
  
 lagstiftning ska tillämpas också på rättigheter som uppkommit  
  
 innan den nya lagen trätt i kraft (se t.ex. prop. 1966:40 s. 259, prop.  
  
 1969:168 s. 265 f. och prop. 2006/07:56 s. 131 f.). På detta sätt  
  
 undviker man att två skyddssystem parallellt blir gällande för lång  
  
 tid framöver. I vissa situationer kan det dock finnas skäl att frångå  
  
 principen och utfärda särskilda övergångsbestämmelser.  
  
 I detta fall anser jag att de nuvarande språkbestämmelserna bör  
  
 tillämpas på patent som sökts före ikraftträdandet. En tillämpning  
  
 av nya språkbestämmelser på ansökningar som redan handläggs av  
  
 PRV vid ikraftträdandet riskerar att medföra en rad problem. Om  
  
 en ansökan har gjorts på engelska kan t.ex. PRV redan ha förelagt  
  
 en sökande att ge in översättning till svenska. Det kan även uppstå  
  
 problem med att bestämma vad som ska utgöra grundhandling av  
  
 en vid ikraftträdandet ingiven patentansökan om översättning  
  
 därefter inges.  
  
 Förslaget att äldre bestämmelser ska tillämpas på patent som har  
  
 sökts före ikraftträdandet innebär alltså att en nationell patentansökan  
  
 som har lämnats in till PRV på engelska innan ikraftträdandet  
  
 alltjämt ska översättas i sin helhet innan ansökningen blir  
  
 allmänt tillgänglig enligt 22 § PL. Sådana ansökningar kan alltså  
  
 endast leda till att patent meddelas på svenska.  
  
 Övergångsbestämmelsen omfattar även internationella ansökningar  
  
 som fullföljts samt europeiska patentansökningar som 
  
 Överväganden och förslag SOU 2012:19  
  
 152  
  
 begärts omvandlade före ikraftträdandet. Äldre bestämmelser ska  
  
 även tillämpas på patentansökningar som före ikraftträdandet getts  
  
 in till patentverket i samband med prövning enligt 38 § andra  
  
 stycket PL. Dessa ansökningar ska enligt dagens bestämmelser  
  
 översättas i sin helhet och kan därmed endast leda till patent på  
  
 svenska.  
  
 Några övergångsbestämmelser i övrigt behövs inte. 
  
 153  
  
 11 Ekonomiska och andra  
  
 konsekvenser  
  
 Bedömning: De föreslagna ändringarna bedöms medföra  
  
 minskade översättningskostnader för de användare av  
  
 patentsystemet som önskar använda en ansökan såväl i det  
  
 nationella förfarandet som i förfaranden som godtar engelska.  
  
 Förslaget påverkar inte kostnaderna för sådana användare som  
  
 alltjämt önskar lämna in ansökningar på svenska.  
  
 Förslaget bedöms vidare medföra endast marginellt negativa  
  
 konsekvenser för utvecklingen av svensk teknisk terminologi.  
  
 Förslaget begränsar möjligheten i vissa fall att ta del av allmänna  
  
 handlingar på svenska språket.  
  
 Denna konsekvensutredning avser att belysa de ekonomiska  
  
 kostnaderna och andra konsekvenser som följer av de föreslagna  
  
 ändringarna i patentlagen i enlighet med vad som anges i 14 till 16 §  
  
 § kommittéförordningen (1998:1474).  
  
 Enligt utredningens bedömning får förslaget konsekvenser för  
  
 företag och enskilda som söker patent eller berörs av sådana rättigheter,  
  
 för Patent- och registreringsverket samt i viss utsträckning  
  
 även för allmänheten.  
  
 11.1 Bakgrund  
  
 Patent är en nationell rättighet. Ensamrätten till ett patent gäller  
  
 alltså endast i det land för vilket patentet beviljats. Ett svenskt  
  
 patent kan erhållas genom att en nationell patentansökan lämnas in  
  
 till Patent- och registreringsverket (PRV). Myndigheten granskar  
  
 ansökningen och – om den uppfyller villkoren – beviljar ett  
  
 nationellt patent med giltighet i Sverige. Det finns också möjlighet 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser SOU 2012:19  
  
 154  
  
 att erhålla ett nationellt svenskt patent genom en internationell  
  
 ansökningsprocedur. En sådan internationell patentansökan kan  
  
 fullföljas i Sverige, vartefter ansökningen behandlas som en  
  
 nationell ansökan av PRV. Godtas ansökningen meddelas ett  
  
 nationellt patent.  
  
 En patentansökan – och ett beviljat patent – består av olika  
  
 delar. Beskrivningen utgör den mest omfångsrika delen av  
  
 ansökningen. Denna del innehåller en detaljerad beskrivning av den  
  
 bakomliggande tekniken samt uppgifter om hur uppfinningen löst  
  
 ett definierat problem. Beskrivningen kan även innefatta ritningar  
  
 om dessa behövs för att förklara uppfinningen. Textmassan av  
  
 beskrivningen består vanligen av 10-20 sidor. De s.k. patentkraven  
  
 är en volymmässigt liten men innehållsmässigt viktig del av  
  
 patentet. Patentkraven innehåller en uppräkning av vad som  
  
 skyddas av patentet och definierar alltså omfattningen av ensamrätten.  
  
 Kraven består vanligen av 1-3 sidor. En nationell svensk  
  
 patentskrift innehåller vidare ett sammandrag, som kortfattat  
  
 sammanfattar vad uppfinningen avser. Sammandraget är ca en halv  
  
 sida långt.  
  
 Patent med verkan i Sverige kan idag meddelas i form av ett  
  
 nationellt patent, vilket beskrivits ovan. Ett patent som meddelats  
  
 av det europeiska patentverket (EPO) kan emellertid också ges  
  
 verkan i Sverige genom en formell valideringsprocess. Sedan ett  
  
 sådant europeiskt patent har validerats i Sverige har det samma  
  
 rättsverkan i Sverige som ett nationellt svenskt patent.  
  
 De europeiska patenten som validerats i Sverige och de  
  
 nationella patenten är alltså båda gällande i Sverige. Språkkraven  
  
 avseende dessa skiljer sig emellertid åt. Ett nationellt patent som  
  
 beviljats av PRV måste meddelas i sin helhet på svenska.  
  
 Europeiska patent meddelas av EPO på något av handläggningsspråken  
  
 engelska, tyska eller franska. Den s.k. Londonöverenskommelsen,  
  
 som trädde i kraft den 1 maj 2008, innebär att länder  
  
 som anslutit sig till överenskommelsen under vissa förutsättningar  
  
 avstår från att kräva översättning av ett europeiskt patent till det  
  
 nationella språket vid valideringen. För närvarande är 18 länder  
  
 anslutna till överenskommelsen. För Sveriges del innebär  
  
 Londonöverenskommelsen att ett europeiskt patent som meddelats  
  
 på engelska inte längre behöver översättas i sin helhet till svenska.  
  
 Vid valideringen krävs i sådant fall endast att den del av patentet  
  
 som definierar skyddsomfånget, dvs. patentkraven, översätts till 
  
 SOU 2012:19 Ekonomiska och andra konsekvenser  
  
 155  
  
 svenska. Patentet blir därmed gällande här i Sverige med patentbeskrivningen  
  
 på engelska och patentkraven på svenska.  
  
 En nationell patentansökan kan redan idag lämnas in och  
  
 granskas av PRV på engelska. Nuvarande bestämmelser kräver  
  
 dock att en översättning till svenska av hela ansökningen lämnas in  
  
 innan ansökningen offentliggörs, vilket vanligtvis äger rum 18  
  
 månader efter ingivningsdagen. Skälet till att offentliggöra en  
  
 ansökning är att delge andra än sökanden den nya teknik som  
  
 ansökningen innehåller och uppmärksamma allmänhet och tredje  
  
 man på att detta kan komma att omfattas av patentskydd. Av  
  
 tillgänglighetsskäl och offentlighetsprincipiella skäl har denna  
  
 publicering ansetts behöva äga rum på svenska.  
  
 Andra typer av ansökningar som kan leda till patent i Sverige  
  
 publiceras emellertid inte på svenska på artonmånadersdagen.  
  
 Europeiska patentansökningar publiceras på engelska, tyska eller  
  
 franska. Först när det europeiska patentet beviljats och därefter  
  
 valideras i Sverige ska en översättning till svenska lämnas in. Detta  
  
 inträffar i regel närmare fyra år efter ansökningsdagen. Internationella  
  
 patentansökningar publiceras på något av WIPO:s tio  
  
 publiceringsspråk. Först när ansökningen fullföljs i Sverige ska en  
  
 översättning till svenska av ansökningen inges till PRV. En  
  
 internationell ansökan publiceras alltså på svenska först omkring 31  
  
 månader efter ansökningsdagen.  
  
 11.2 Problemet  
  
 Den som har gjort en uppfinning har ofta ett behov av att  
  
 kommersialisera den i mer än ett land. Patent behöver därför i de  
  
 flesta fall sökas i flera länder. Innan en patentansökan offentliggörs,  
  
 finns möjlighet att använda den som underlag för att göra  
  
 följdansökningar i andra länder. Många svenska sökande väljer att  
  
 vända sig till EPO för att erhålla patent i andra europeiska länder  
  
 och till det amerikanska patentverket (USPTO) för att erhålla  
  
 patent i USA. Den sökande som vill använda sin svenska  
  
 patentansökan i dessa förfaranden behöver översätta ansökningen  
  
 till engelska. Ett alternativ är att skriva ansökningen på engelska  
  
 och sedan översätta den till svenska för att kunna erhålla ett  
  
 svenskt patent genom PRV.  
  
 I denna process uppkommer således kostnader för översättning.  
  
 Mot bakgrund av en patentansökans komplexa tekniska natur är 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser SOU 2012:19  
  
 156  
  
 sådana översättningar relativt kostsamma. Dessa översättningskostnader  
  
 ökar de höga utlägg som en sökande redan har för att  
  
 erhålla patent. Alltför höga kostnader för att få patentskydd  
  
 minskar tillgången till patentsystemet, särskilt för mindre och  
  
 kostnadskänsliga aktörer. Vidare riskerar det att leda till att det  
  
 geografiska skyddet begränsas i onödig utsträckning. Höga  
  
 kostnader anses också inverka menligt på innovationsaktiviteten  
  
 och minska företagens konkurrenskraft i jämförelse med aktörer på  
  
 marknader där översättningar inte behöver göras och där  
  
 kostnaderna för patentskydd därmed inte är lika höga.  
  
 Att sökande som väljer att lämna in den första patentansökningen  
  
 till PRV kan drabbas av belastande översättningskostnader  
  
 anses ha lett till att det nationella ansökningsförfarandet  
  
 förlorat i attraktivitet. Antalet patentansökningar som lämnas in till  
  
 PRV har under många år sjunkit, främst till förmån för det  
  
 europeiska ansökningsförfarandet. Allt fler som vill erhålla  
  
 patentskydd i Sverige lämnar in en ansökan till EPO på engelska  
  
 och kan därefter få patentet att gälla i Sverige genom att endast  
  
 översätta patentkraven till svenska.  
  
 Dagens utformning av språkkraven för de nationella patentansökningarna  
  
 är därför inte tillfredställande. I den mån åtgärder  
  
 kan vidtas för att minska de kostnader för översättning som är  
  
 förknippade med det nationella patentansökningsförfarandet är  
  
 detta positivt ur ett näringspolitiskt perspektiv.  
  
 11.3 Mitt förslag till lösning  
  
 11.3.1 Förslag  
  
 Mitt förslag till lösning är att nationella svenska patentansökningar  
  
 ska kunna behandlas helt på engelska och också kunna beviljas i  
  
 engelsk språkdräkt av PRV. Förslaget omfattar även sådana internationella  
  
 patentansökningar som fullföljs i Sverige. Den del av  
  
 patentet som definierar skyddsomfånget, dvs. patentkraven,  
  
 föreslås dock alltjämt översättas till svenska.  
  
 Förslaget innebär att kostnaderna för att söka och erhålla patent  
  
 i flera länder minskar när sökanden använder en engelskspråkig  
  
 ansökan i flera ansökningsprocesser. Genom att PRV föreslås  
  
 kunna bevilja nationella patent på engelska kan en sökande använda 
  
 SOU 2012:19 Ekonomiska och andra konsekvenser  
  
 157  
  
 en engelskspråkig ansökan och få patent beviljade såväl vid PRV  
  
 som vid t.ex. EPO och USPTO utan att behöva översätta  
  
 ansökningen.  
  
 Förslaget innebär också att språkbestämmelserna för nationella  
  
 patent harmoniseras med vad som gäller för europeiska patent som  
  
 valideras i Sverige, dvs. om ett patent meddelas på engelska behöver  
  
 endast patentkraven översättas till svenska. Förslaget avser också  
  
 att öka det nationella ansökningsförfarandets attraktivitet och  
  
 därigenom stimulera benägenheten att söka patent genom PRV.  
  
 Det ska poängteras att den föreslagna regleringen innebär just  
  
 en möjlighet att få en nationell patentansökan behandlad och  
  
 beviljad på engelska för den som så önskar. Nationella patent kan  
  
 naturligtvis alltjämt behandlas och beviljas helt på svenska.  
  
 Förslaget innebär alltså inte att möjligheten att använda svenska i  
  
 det nationella förfarandet minskar.  
  
 11.3.2 Den närmare utformningen av förslaget  
  
 Jag har övervägt olika utformningar av den föreslagna lösningen.  
  
 De främsta variablerna har härvid varit vad som ska översättas till  
  
 svenska om en ansökan har lämnats in på engelska och när en sådan  
  
 översättning i så fall ska lämnas in.  
  
 Patentkraven ska översättas  
  
 Som nämnts innebär den valda lösningen att endast patentkraven  
  
 ska översättas. Genom en sådan lösning återfinns den centrala  
  
 delen av Lee beslut på svenska, vilket får anses vara grundläggande  
  
 ur ett offentligrättsligt perspektiv. Allmänhet och tredje  
  
 man ges utifrån svenskspråkiga patentkrav möjlighet att skapa sig  
  
 en generell uppfattning om vad patentet omfattar. Patentkraven  
  
 innehåller dessutom i stor utsträckning den terminologi som är  
  
 kopplad till uppfinningen. De negativa effekter på den svenska  
  
 språkutvecklingen som en ökad användning av engelska annars kan  
  
 leda till kan därigenom i viss mån mildras. Utifrån offentligrättsliga  
  
 och språkpolitiska skäl samt av hänsyn till tredje mans rättssäkerhet  
  
 får alltså den extra kostnad för sökanden som översättningen  
  
 av patentkraven till svenska innebär ändå anses  
  
 motiverad. 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser SOU 2012:19  
  
 158  
  
 Översättningen av patentkraven till svenska ska lämnas in när PRV  
  
 bedömer att ansökningen kan beviljas  
  
 Mitt förslag är vidare att denna översättning av patentkraven ska  
  
 lämnas in först när PRV bedömer att ansökningen kan beviljas, dvs.  
  
 strax före meddelandet av patentet.  
  
 En viktig aspekt för den som söker patentskydd är att kunna  
  
 skjuta på kostnaderna och i möjligaste mån kunna lägga dessa så  
  
 sent som möjligt i processen. Sökanden har då en större möjlighet  
  
 att kunna bedöma det kommersiella värdet av uppfinningen och  
  
 kan då också avgöra om det är lönsamt att ta den extra kostnaden  
  
 som en översättning av patentkraven innebär. Den valda lösningen  
  
 innebär också att kostnaden hamnar närmare de potentiella intäkter  
  
 som uppfinningen kan leda till. Genom att senarelägga översättningskravet  
  
 behöver en sökande som efter anmärkningar från  
  
 PRV bedömer att det inte är meningsfullt att gå vidare med  
  
 ansökningen inte heller lägga ner någon kostnad för översättning  
  
 av kraven. En sökande som väljer att överge eller återkalla  
  
 ansökningen drabbas alltså inte av någon översättningskostnad.  
  
 Om sökanden önskar erhålla det skadeståndsrättsliga provisoriska  
  
 skyddet under ansökningstiden ska en översättning av  
  
 patentkraven dock lämnas in i ett tidigare skede i ansökningsprocessen.  
  
 Den sökande som finner att det provisoriska skyddet är  
  
 viktigt för honom kan alltså själv välja att ta översättningskostnaden  
  
 på ett tidigare stadium. Det ger också en upplysning till  
  
 tredje man att sökanden kan komma att ta det provisoriska skyddet  
  
 i anspråk om patentet sedan beviljas. Möjligheten för sökanden att  
  
 erhålla det provisoriska skyddet föreslås kopplat till en avgift när  
  
 översättningen av patentkraven lämnas in efter det att ansökningen  
  
 gjorts allmänt tillgänglig. Avgiften avser att täcka de extra  
  
 kostnader som kan uppstå hos PRV för administrering och  
  
 offentliggörande av kraven. En motsvarande avgift tas idag också ut  
  
 av PRV för att offentliggöra översättningen av patentkraven i en  
  
 europeisk patentansökan. Denna avgift uppgår för närvarande till  
  
 500 kronor. 
  
 SOU 2012:19 Ekonomiska och andra konsekvenser  
  
 159  
  
 Sammanfattning  
  
 Den valda lösningen innebär att en på engelska skriven ansökan  
  
 som lämnats in till PRV inte behöver översätta i sin helhet till  
  
 svenska för att ett nationellt patent ska kunna meddelas. Genom  
  
 att endast ha kvar ett krav på att patentkraven ska finnas på svenska  
  
 minskar kostnaderna för översättningar väsentligt jämfört med vad  
  
 som är fallet idag. Den översättningskostnad som ändå uppkommer  
  
 genom förslaget är inte oskäligt betungande utan får anses befogad  
  
 med hänsyn till offentligrättsliga och språkpolitiska skäl samt av  
  
 hänsyn till tredje mans rättssäkerhet.  
  
 Den svenska översättningen av patentkraven ska ges in först när  
  
 PRV bedömer att ansökningen kan beviljas. Översättningskostnaden  
  
 kan därmed skjutas till en tidpunkt som ligger nära  
  
 meddelandet av patentet. En sökande kan själv välja att ta  
  
 översättningskostnaden tidigare för att kunna ge in patentkraven i  
  
 svensk översättning vid någon tidigare tidpunkt för att s.a.s.  
  
 aktivera det provisoriska skyddet.  
  
 11.4 Alternativa lösningar  
  
 11.4.1 Ingen ändring  
  
 Ett alternativ är att ingen ändring vad gäller språkregimen i det  
  
 nationella patentansökningsförfarandet vidtas. Detta innebär alltså  
  
 att svenska nationella patent endast kan meddelas helt på svenska  
  
 och att i den mån en ansökan lämnats in på engelska, denna måste  
  
 översättas i sin helhet till svenska. Detta alternativ innebär att de  
  
 kostnader för översättning som uppstår om en sökande önskar  
  
 använda sin ansökan såväl inför PRV som inför EPO eller USPTO  
  
 eller annat förfarande där engelska godtas kvarstår. Alternativet  
  
 minskar alltså inte kostnaderna för att erhålla patent. Detta  
  
 scenario bidrar inte heller till att öka det nationella patentansökningsförfarandets  
  
 attraktivitet, vilket kan leda till resultatet  
  
 att ansökningarna till PRV fortsätter att minska. 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser SOU 2012:19  
  
 160  
  
 11.4.2 Alternativa lösningar av krav på översättning och  
  
 tidpunkt för inlämning  
  
 En möjlighet att bevilja nationella patent på engelska kan ges andra  
  
 utformningar än den av mig föreslagna lösningen.  
  
 Ett alternativ är att inte kräva någon översättning alls om en  
  
 patentansökan har lämnats in på engelska. Resultatet av ett sådant  
  
 alternativ skulle alltså vara att ett nationellt patent kan meddelas  
  
 helt på engelska. Detta alternativ skulle för användarna av  
  
 patentsystemet vara det mest kostnadsbesparande alternativet.  
  
 Patentkraven utgör dock en central del i patentskriften, som i sig  
  
 utgör resultatet av Lee beslut, och är dessutom den del av  
  
 patentet som definierar dess skyddsomfång. En sådan lösning kan  
  
 därför inte förordas av principiella skäl.  
  
 Ytterligare ett alternativ är att kräva översättning av sammandraget  
  
 och den text som hör samman med eventuella ritningar. Mot  
  
 bakgrund av att sammandraget ges in vid ansökningen och ska ges  
  
 sin slutliga lydelse innan ansökningen publiceras kan innehållet i  
  
 sammandraget emellertid vara missvisande om ansökningen ändras  
  
 i tiden därefter. Sammandraget återspeglar alltså inte alltid vad som  
  
 faktiskt omfattas av det beviljade patentet. Vidare har sammandraget  
  
 inte någon rättsverkan och får inte användas vid tolkningen  
  
 av patentets skyddsomfång. Att översätta sammandraget i stället  
  
 för kraven är därför inte att rekommendera.  
  
 Att utöver patentkraven även kräva översättning av sammandraget  
  
 och ritningar tillför inte heller något värde vare sig ur  
  
 informationssynpunkt eller ur rättssäkerhetssynpunkt. Inte heller  
  
 skulle detta leda till några fördelar för skapandet av ny svensk  
  
 terminologi. En sådan lösning skulle dessutom minska de  
  
 potentiella kostnadsbesparingarna. Det saknas därför skäl att också  
  
 kräva översättning av dessa delar av patentet.  
  
 Vad gäller tidpunkten för när en översättning ska ges in kan  
  
 man som alternativ tänka sig att de delar av ansökningen som ska  
  
 översättas ska lämnas in redan när ansökningen görs. Detta skulle  
  
 emellertid leda till att nya översättningar skulle behöva lämnas in  
  
 under ansökningsprocessens gång om ansökningen justerades.  
  
 Detta riskerar att leda till väsentligt ökade kostnader för översättningar  
  
 jämfört med den lösning som valts. Innan ansökningen  
  
 offentliggjorts finns heller inga motiv för en sådan reglering utifrån  
  
 offentligrättsliga aspekter eller av rättssäkerhetsskäl. 
  
 SOU 2012:19 Ekonomiska och andra konsekvenser  
  
 161  
  
 Ett annat alternativ är att kräva att översättning till svenska  
  
 lämnas in innan offentliggörandet av ansökningen. Emellertid  
  
 justeras en patentansökan ofta även efter det att den publicerats.  
  
 Problemet med att sökanden då kan tvingas lämna in mer än en  
  
 översättning kommer med detta alternativ att kvarstå. Mot  
  
 bakgrund av att översättningar till svenska av andra ansökningar  
  
 som kan leda till patent i Sverige krävs först vid en senare tidpunkt  
  
 saknas skäl att kräva att en nationell ansökan ovillkorligen ska  
  
 översättas innan denna offentliggörs. Sökandens behov av att dels  
  
 minimera översättningskostnaderna och dels skjuta dessa till en så  
  
 sen tidpunkt som möjligt väger tyngre än de skäl som finns för att  
  
 ansökningen i del ska publiceras på svenska. Som redogjorts för  
  
 under avsnitt 11.3.2 ska dock en översättning av patentkraven  
  
 lämnas in till PRV under ansökningstiden om sökanden vill erhålla  
  
 ett provisoriskt skadeståndsrättsligt skydd.  
  
 11.5 Berörda aktörer  
  
 11.5.1 Användare av det nationella ansökningsförfarandet  
  
 De som berörs av den föreslagna regleringen är främst användarna  
  
 av patentsystemet, dvs. företag och enskilda som söker patent. Det  
  
 är i första hand för dem som möjligheten att bevilja nationella  
  
 patentansökningar på engelska föreslås.  
  
 Under 2011 inkom ca 2 300 nationella patentansökningar till  
  
 PRV, varav 2000 från svenska sökande. De senaste fem åren har  
  
 andelen patentansökningar som härrör från svenska sökande legat  
  
 på omkring 85 % av de nationella ansökningarna. Den absoluta  
  
 merparten av de som väljer det nationella ansökningssystemet är  
  
 alltså svenska företag och uppfinnare. Det är också den svenska  
  
 industrin och företrädare och ombud för svenska uppfinnare som  
  
 har framfört önskemål om att språkkravet för de nationella  
  
 patenten ska ändras. Utredningen har idag inte tillgång till  
  
 uppgifter om hur många svenska sökande som också använder sin  
  
 ansökan i förfaranden där engelska godtas. Allmänt kan det dock  
  
 sägas att tendensen att ansöka om patent på marknader utanför  
  
 Sverige är ökande.  
  
 Det finns ingen uppgift om hur många patentansökningar som  
  
 ges in till PRV som idag är skrivna på engelska. Enligt myndigheten  
  
 kan det uppskattas att ca 17 % av de nationella patentansök 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser SOU 2012:19  
  
 162  
  
 ningarna idag ges in på annat språk än svenska. Merparten av dessa  
  
 förmodas vara skrivna på engelska. Hur stor andel av denna siffra  
  
 som härrör från svenska sökande är dock inte känt. Erfarenheter  
  
 från Finland och Nederländerna har visat att det skett en markant  
  
 ökning av nationella patentansökningar som lämnas in på engelska  
  
 sedan möjligheten infördes i respektive land. Det har i dessa länder  
  
 ansetts att ökningen av engelskspråkiga ansökningar har sin grund i  
  
 ett behov som funnits hos nationella företag och uppfinnare. En  
  
 stor del av dessa ansökningar förmodas alltså komma från inhemska  
  
 sökande.  
  
 11.5.2 Konkurrenter och påstådda intrångsgörare  
  
 Även sådana aktörer vars verksamhet har beröringspunkter med  
  
 teknik som omfattas av beviljade eller kommande ensamrätter på  
  
 patentområdet berörs. Tredje man som av innehavaren av ett patent  
  
 som meddelats på engelska blir anklagad för patentintrång behöver  
  
 ta ställning till innehållet i en sådan patentskrift. Vidare kan  
  
 konkurrenter som planerar att påbörja verksamhet inom ett visst  
  
 teknikområde behöva bedöma sitt handlingsutrymme genom att  
  
 analysera patent inom området. Dessa parter kan i viss mån ha ett  
  
 behov av att översätta engelskspråkiga patentskrifter till svenska  
  
 för att kunna förstå dess innehåll.  
  
 11.5.3 PRV  
  
 Den föreslagna regleringen kommer också att påverka PRV, i  
  
 egenskap av den myndighet som handlägger och prövar ansökningarna.  
  
 11.5.4 Samhället i övrigt  
  
 Slutligen kommer även allmänheten att beröras ur det mer  
  
 principiella perspektivet att vissa typer av allmänna handlingar  
  
 genom förslaget inte längre kommer att finnas på svenska. 
  
 SOU 2012:19 Ekonomiska och andra konsekvenser  
  
 163  
  
 11.6 Konsekvenser för PRV  
  
 En av vinsterna med förslaget är att öka det nationella patentansökningsförfarandets  
  
 attraktivitet i förhållande till att erhålla  
  
 patent i Sverige via en europeisk patentansökan. Huruvida förslaget  
  
 faktiskt kommer att leda till ett ökat antal ansökningar är  
  
 emellertid svårt att sia om. Förslaget kan emellertid i viss mån antas  
  
 dämpa den negativa tendensen med minskade antal ansökningar  
  
 som PRV dragits med sedan många år.  
  
 PRV accepterar i dag att ansökningar lämnas in på engelska.  
  
 Handläggningen av dessa påbörjas också och ett tekniskt  
  
 föreläggande tillställs i regel sökanden innan ansökningen översätts  
  
 till svenska. Myndigheten har sålunda redan i dag stor vana av att  
  
 hantera engelskspråkiga ansökningar. I dessa avseenden påverkar  
  
 förslaget inte myndighetens arbetsförutsättningar. Eftersom  
  
 förslaget även innehåller en möjlighet för PRV att skriva förelägganden  
  
 och beslut i ansökningsärendet på engelska kan detta för  
  
 myndighetens del emellertid innebära ett visst arbete med att ta  
  
 fram mallar till förelägganden på engelska och utarbeta riktlinjer  
  
 kring hur besluten ska utformas.  
  
 11.7 Konsekvenser för företag och enskilda  
  
 Syftet med den föreslagna regleringen är att verka kostnadsbesparande  
  
 för de användare av patentsystemet som önskar söka  
  
 patent såväl via t.ex. EPO och USPTO – eller via andra förfaranden  
  
 som godtar engelska – som via det nationella förfarandet. Dessa  
  
 besparingar uppkommer alltså i själva ansökningsförfarandet.  
  
 Förslaget kan emellertid i viss mån leda till att kostnaderna för  
  
 översättning förskjuts till ett senare skede, om patentet skulle bli  
  
 föremål för invändning eller tvist i domstol. Kostnader kan också  
  
 komma att föras över från patenthavaren till tredje män, som finner  
  
 att de har ett behov av att översätta patentskriften till svenska. 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser SOU 2012:19  
  
 164  
  
 11.7.1 Kostnadsbesparingar för användarna i  
  
 ansökningsskedet  
  
 Någon exakt uppgift på hur stora kostnadsbesparingar förslaget  
  
 kan leda till finns inte. Kostnaden för översättning kan naturligtvis  
  
 variera stort beroende på såväl omfattningen av ansökningen som  
  
 dess komplexitet och till vilket teknikområde ansökningen hör. De  
  
 uppgifter som redovisas här är sådana generella uppskattningar som  
  
 utredningen har tagit del av från olika håll.  
  
 Enligt uppgifter från svensk industri ligger översättningskostnaderna  
  
 för en patentansökan inom ett visst teknikområde på  
  
 omkring 40 000 kronor. Översättningskostnaderna för enbart  
  
 kraven beräknas därvid uppgå till ca en fjärdedel, dvs.  
  
 10 000 kronor. Detta utgår ifrån antagandet att översättning av  
  
 patentkraven är något dyrare per sida i förhållande till beskrivningen.  
  
 Förslaget skulle med denna utgångspunkt innebära en  
  
 kostnadsbesparing på 30 000 kronor per patentansökan. På andra  
  
 håll finns andra uppgifter om vilka kostnader som är förknippade  
  
 med översättningar av patentdokument. PRV har tagit fram  
  
 kostnadsexempel, varvid det uppskattas att en översättning av en  
  
 patentansökan till ett annat språk uppgår till ca 25 000 kronor. Om  
  
 ansökningen omfattar 15 sidor patentbeskrivning och 2 sidor  
  
 patentkrav skulle besparingen enligt förslaget utifrån denna  
  
 kostnadsuppskattning kunna uppgå till ca 20 000 kronor per  
  
 ansökan. Även Europeiska kommissionen har gjort beräkningar av  
  
 kostnader som är förknippade med översättningar. Enligt den  
  
 konsekvensanalys som utgör följedokument till förslagen till  
  
 förordning om skapandet av det enhetliga patentskyddet och dess  
  
 översättningsarrangemang uppgår kostnaden för översättning av  
  
 patentdokument till i genomsnitt 85 euro per sida1. Med en  
  
 genomsnittlig växelkurs om 9,5 kronor per euro motsvarar detta  
  
 drygt 800 kronor per sida. För ett patent där beskrivningen består  
  
 av 15 sidor och patentkraven på 2 sidor skulle översättningskostnaden  
  
 enligt dessa beräkningar uppgå till 13 600 kronor. Den  
  
 uppskattade besparingen skulle då uppgå till ca 12 000 kronor per  
  
 patentansökan. Mot bakgrund av att svenska är ett i sammanhanget  
  
 litet språk finns det emellertid ett begränsat antal kompetenta  
  
 översättare av patentdokument, vilket påverkar priset på sådana  
  
 översättningar. Från svensk industris sida har därför anmärkts att  
  
 1 SEC(2011) 482 final. 
  
 SOU 2012:19 Ekonomiska och andra konsekvenser  
  
 165  
  
 översättningar till eller från svenska generellt är dyrare än den av  
  
 kommissionen uppskattade genomsnittliga kostnaden.  
  
 11.7.2 Särskilt om konsekvenserna för mindre företag och  
  
 enskilda användare  
  
 Eftersom förslaget syftar till att minska kostnaderna för att erhålla  
  
 patent på flera marknader kan det ses som särskilt fördelaktigt för  
  
 mindre eller kostnadskänsliga aktörer. Under senare år har  
  
 tendensen varit att mindre aktörer står för en allt större andel av de  
  
 nationella ansökningar som görs. För dessa aktörer är det också i  
  
 många fall en fördel att kunna börja med det svenska förfarandet  
  
 för att i liten skala pröva om ansökningen är patenterbar. Sökanden  
  
 har under tiden också bättre möjligheter att bedöma uppfinningens  
  
 kommersiella värde för att avgöra om man även ska ta den kostnad  
  
 det innebär att söka patent på andra marknader. Många av de större  
  
 aktörerna vänder sig idag direkt till det europeiska ansökningssystemet  
  
 för att erhålla patent i Sverige den vägen.  
  
 Den föreslagna harmoniseringen av språkreglerna för nationella  
  
 patent med vad som gäller för europeiska patent i Sverige kan  
  
 därmed antas förbättra små företags och enskilda innovatörers  
  
 förutsättningar att marknadsföra sina produkter på fler marknader  
  
 och ge dem större möjligheter att konkurrera med mer etablerade  
  
 företag.  
  
 11.7.3 Kostnader för att erhålla provisoriskt skydd  
  
 Mitt förslag innebär att en sökande som har lämnat in en ansökan  
  
 på engelska kan ge in översättning av patentkraven till PRV under  
  
 ansökningsförfarandet för att erhålla det provisoriska skyddet.  
  
 Jämfört med dagens krav på översättning av hela ansökningen  
  
 innan publicering innebär detta mindre kostnader för översättning.  
  
 Om översättningen av kraven ges in i tiden efter att ansökningen  
  
 publiceras föreslår jag vidare att PRV ska ha rätt att ta ut en avgift  
  
 för att täcka de merkostnader som detta ytterligare offentliggörande  
  
 medför för myndigheten. En sökande som ger in översättningen  
  
 av kraven innan ansökningen offentliggörs behöver  
  
 dock inte betala någon sådan avgift. 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser SOU 2012:19  
  
 166  
  
 Förslaget innebär alltså att en sökande kan välja om han eller  
  
 hon vill utnyttja möjligheten att erhålla det provisoriska skyddet  
  
 och när en översättning av patentkraven i så fall ska ges in. Enligt  
  
 de uppgifter som jag har erhållit är det få sökande som faktiskt har  
  
 bruk för det provisoriska skyddet. Merparten av sökandena kommer  
  
 därför inte att ha några kostnader för detta.  
  
 11.7.4 Möjliga kostnader för patenthavaren i ett efterföljande  
  
 skede  
  
 Genom de föreslagna bestämmelserna att patenthavaren ska kunna  
  
 föreläggas att ge in en fullständig översättning till svenska av  
  
 patentskriften i händelse av invändning eller tvist i domstol kan  
  
 översättningskostnader alltså istället uppstå i detta skede. Antalet  
  
 invändningar och tvister berör emellertid väldigt få patent sett i  
  
 förhållande till antalet patent som beviljas. Ungefär 2 % av  
  
 patenten som beviljas leder till ett invändningsförfarande eller tvist  
  
 i allmän domstol. Sannolikheten för att patenthavaren ska drabbas  
  
 av översättningskostnader i ett efterföljande förfarande är alltså  
  
 liten. Mot bakgrund härav är också de totala kostnader för översättning  
  
 som kan uppstå för patenthavarkollektivet i ett sådant  
  
 förfarande försumbara jämfört med de kostnadsbesparingar som  
  
 förväntas infinna sig under ansökningsförfarandet. Eftersom en  
  
 översättningskostnad som uppstår vid en domstolstvist dessutom  
  
 är en del av rättegångskostnaderna kan en sådan kostnad komma  
  
 att ersättas av motparten om patenthavaren har framgång i tvisten.  
  
 11.7.5 Konsekvenser för andra än patenthavaren  
  
 Möjligheten att meddela nationella patent på engelska kan leda till  
  
 ett behov hos tredje man att själv översätta patentskriften för att  
  
 kunna tillgodogöra sig denna på svenska språket. Som nyss  
  
 konstaterats är det emellertid endast en liten del av de patent som  
  
 meddelas som leder till något efterföljande förfarande i form av en  
  
 invändning eller tvist. Det kan naturligtvis förekomma att en tredje  
  
 man blir anklagad för patentintrång eller överväger att lämna in en  
  
 invändning utan att detta återspeglas i statistiken. De redovisade  
  
 uppgifterna kan dock anses utgöra en indikation på storleksordningen  
  
 av behovet av översättningar som tredje man känner sig 
  
 SOU 2012:19 Ekonomiska och andra konsekvenser  
  
 167  
  
 föranledd att göra. Den som blir anklagad för patentintrång eller  
  
 önskar lämna in en invändning behöver emellertid i stor  
  
 utsträckning anlita experthjälp för att i detalj granska patentet i  
  
 fråga. En sådan expert har i regel möjlighet att bedöma patentet  
  
 utifrån den engelska texten, varför något behov av att översätta  
  
 patentskriften många gånger ändå inte uppkommer i dessa fall.  
  
 Tredje man kan också ha ett behov av att bedöma sitt handlingsutrymme  
  
 och alltså behöva analysera konkurrenters patent inom  
  
 det område han önskar bedriva verksamhet. Emellertid gör sig  
  
 samma resonemang gällande här. En korrekt bedömning av  
  
 skyddsomfången på patenterad teknik inom ett visst område kan  
  
 svårligen göras på egen hand. Hjälp behöver här ofta anlitas och  
  
 något faktiskt behov av att översätta patentskrifter för denna  
  
 bedömning uppstår sällan. Det ska i sammanhanget också påpekas  
  
 att den tredje man som ska påbörja en viss verksamhet inte bara  
  
 behöver ta hänsyn till nationella patent. Även europeiska patent,  
  
 som alltså redan idag kan finnas med beskrivningen på engelska,  
  
 behöver beaktas.  
  
 Sammantaget kan det bedömas att de kostnader som kan uppstå  
  
 för tredje man i anledning av att ett behov av inofficiella översättningar  
  
 är begränsade.  
  
 11.8 Övriga konsekvenser  
  
 De föreslagna åtgärderna har också återverkningar för offentlighetsprincipen.  
  
 Handläggningen av patentansökningar, även efter  
  
 det att ansökningen blivit allmänt tillgänglig, kan fortsättningsvis  
  
 komma att äga rum på engelska. PRV ges också genom förslaget  
  
 möjlighet att skriva förelägganden och beslut i ett ansökningsärende  
  
 på engelska. Detta innebär att dessa handlingar, som efter  
  
 att ansökningen hålls tillgänglig för envar utgör allmänna  
  
 handlingar, inte kommer att finnas på svenska. Detta kan påverka  
  
 möjligheterna till insyn i svenska myndigheters handläggning  
  
 negativt. Den mest centrala delen av Lee beslut att bevilja ett  
  
 patent, nämligen patentkraven, ska dock alltjämt översättas till  
  
 svenska. Härigenom underlättas möjligheten för en svensk allmänhet  
  
 att ta del av det väsentliga innehållet i beslutet.  
  
 Förslaget kan även ha viss menlig inverkan på utvecklingen av  
  
 svensk teknisk terminologi. Genom att patentkraven alltjämt ska  
  
 översättas till svenska minskas emellertid denna negativa effekt. I 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser SOU 2012:19  
  
 168  
  
 patentkraven återfinns nämligen i stor utsträckning de centrala  
  
 termerna som är hänförliga till uppfinningen. Mot bakgrund av att  
  
 svensk teknisk terminologi troligen i första hand utvecklas i andra  
  
 sammanhang än genom patentansökningar har förslaget endast  
  
 marginell negativ inverkan på den svenska terminologiutvecklingen.  
  
 11.9 Förslagets förhållande till EU-rättslig reglering  
  
 Förslaget innebär en reglering av språkkraven för nationella  
  
 patentansökningar och sådana internationella patentansökningar  
  
 som fullföljs i Sverige. Någon gemensam EU-reglering som tar  
  
 sikte på förutsättningar för att bevilja nationella patent finns idag  
  
 inte.  
  
 Sverige deltar i det fördjupade samarbete som syftar till att  
  
 skapa ett enhetligt patentskydd. Om och när ett sådant enhetligt  
  
 patentskydd inrättas kommer det att vara en till de befintliga  
  
 nationella och europeiska patentsystemen parallell och självständig  
  
 rättighet.  
  
 11.10 Ikraftträdande  
  
 Det finns inget särskilt behov av förberedelser inför införandet av  
  
 förslaget för användarna av patentsystemet. Inte heller PRV  
  
 behöver anpassa sin verksamhet i någon utsträckning av betydelse.  
  
 De nya bestämmelserna föreslås därför träda i kraft så snart som  
  
 möjligt. Den information till användarna som regleringen  
  
 föranleder kan i huvudsak ske genom upplysningar på Lee  
  
 hemsida. 
  
 169  
  
 12 Författningskommentar 
  
 Förslaget till lag om ändring i patentlagen (1967:837)  
  
 2 kap.  
  
 20 §  
  
 Om sökanden har fullgjort vad som krävs enligt 19 § och det fortfarande  
  
 inte finns hinder mot patent, ska patentmyndigheten bifalla ansökningen.  
  
 Beslutet ska kungöras.  
  
 När beslutet att bifalla patentansökningen har kungjorts, är ett patent  
  
 meddelat. Ett meddelat patent ska antecknas i patentregistret som förs av  
  
 patentmyndigheten. Ett patentbrev ska också utfärdas.  
  
 Patent kan meddelas på svenska eller på engelska.  
  
 Sedan patentet har meddelats får patentkraven inte ändras så att  
  
 patentskyddets omfattning utvidgas.  
  
 Till paragrafen har fogats ett nytt tredje stycke som klargör att  
  
 patent kan meddelas antingen på svenska eller på engelska.  
  
 Innebörden är alltså att en sökande kan ge in en patentansökan på  
  
 engelska och också få den behandlad och beviljad på detta språk.  
  
 Av ett nytt andra stycke i 21 § framgår att patentkraven alltjämt ska  
  
 översättas till svenska. Där anges att när patent meddelas på  
  
 engelska ska patentskriften även innehålla en översättning av  
  
 patentkraven till svenska. Det är emellertid enbart patentkraven i  
  
 dess engelska lydelse har rättslig verkan.  
  
 Om en patentansökan ges in på engelska kan denna behandlas i  
  
 sin helhet på engelska. Detta innebär att det är patentkraven i dess  
  
 engelska lydelse som granskas och godkänns av PRV. En  
  
 översättning av patentkraven till svenska ska ges in senast när PRV  
  
 bedömer att patent kan meddelas. PRV har i 29 a § PK getts rätt  
  
 att, med stöd av 15 § PL, förelägga sökanden att inkomma med  
  
 kraven i svensk översättning. 
  
 Författningskommentar SOU 2012:19  
  
 170  
  
 21 §  
  
 Från och med den dag då patentet meddelas ska en patentskrift finnas att  
  
 tillgå hos patentmyndigheten. Patentskriften ska innehålla beskrivning,  
  
 patentkrav och sammandrag samt uppgift om patenthavaren och uppfinnaren.  
  
 När patent meddelas på engelska ska patentskriften innehålla en översättning  
  
 av patentkraven till svenska. Endast patentkraven på engelska har  
  
 rättslig verkan.  
  
 Till paragrafen har fogats ett nytt andra stycke som klargör att om  
  
 ett patent har meddelats på engelska ska patentskriften innehålla  
  
 patentkraven såväl i dess engelska lydelse som i en svensk  
  
 översättning. Enbart patentkraven på engelska har rättslig verkan,  
  
 vilket innebär att den svenska översättningen endast har en  
  
 informativ funktion.  
  
 Översättningen till svenska ska ges in senast när PRV bedömer  
  
 att patent kan meddelas. Sökanden eller hans ombud ska intyga att  
  
 översättningen överensstämmer med kraven i dess engelska lydelse.  
  
 Denna översättning ska hålla hög kvalitet och bör inte vara  
  
 maskinöversatt. När översättningen av kraven inkommer till PRV  
  
 ska myndigheten kontrollera riktigheten av översättningen. I den  
  
 mån myndigheten finner att översättningen inte överensstämmer  
  
 med kraven i dess engelska lydelse bör sökanden anmodas att  
  
 inkomma med en korrigerad översättning. Möjlighet finns därvid  
  
 att med stöd av 15 § PL förelägga sökanden att inkomma med en  
  
 ny översättning.  
  
 Bestämmelsen innebär vidare att när en ny patentskrift ska  
  
 framställas enligt 25 § fjärde stycket PL och 40 c § PL ska även den  
  
 patentskriften innehålla de nya kraven i svensk översättning.  
  
 Det ligger i sökandens intresse att översättningen av patentkraven  
  
 till svenska överensstämmer med kraven i dess engelska  
  
 lydelse. Det är visserligen patentkraven i dess engelska lydelse som  
  
 bestämmer skyddets omfång. Även om den svenska översättningen  
  
 inte har någon rättslig verkan kan den få betydelse för om en  
  
 intrångsgörare varit i god tro. Om det skulle visa sig att översättningen  
  
 till svenska av kraven är felaktig eller missvisande kan  
  
 detta alltså leda till att en domstol kan finna att en intrångsgörare  
  
 missletts beträffande skyddsomfånget. Detta kan i sin tur få  
  
 återverkningar för patenthavarens möjligheter att få skadestånd. 
  
 SOU 2012:19 Författningskommentar  
  
 171  
  
 24 §  
  
 Andra än patenthavaren får göra invändning mot ett meddelat patent. En  
  
 invändning ska göras skriftligen hos patent-myndigheten inom nio  
  
 månader från den dag då patentet meddelades.  
  
 Patentmyndigheten ska underrätta patenthavaren om invändningen  
  
 och ge denne tillfälle att yttra sig.  
  
 Om patentet har meddelats på engelska får patentmyndigheten förelägga  
  
 patenthavaren att ge in en översättning av patentskriften till svenska.  
  
 Föreläggandet ska ges vid påföljd att patentmyndigheten annars kan låta  
  
 översätta patentskriften på patenthavarens bekostnad.  
  
 Återkallas invändningen, får invändningsförfarandet ändå fullföljas om  
  
 det finns särskilda skäl.  
  
 Till paragrafen har fogats ett nytt tredje stycke. Vid ett  
  
 invändningsförfarande har PRV en fakultativ möjlighet att förelägga  
  
 patenthavaren att inkomma med en översättning av patentskriften  
  
 till svenska om patentet har meddelats på engelska.  
  
 Bestämmelsen syftar till att tillgodose rättssäkerhetsintresset hos  
  
 tredje man. Behovet av översättning ska dock vägas mot intresset  
  
 att inte orsaka patenthavaren onödiga översättningskostnader. Det  
  
 ligger alltså i PRV:s hand att efter begäran av invändaren avgöra  
  
 vilket behov det finns av att patentskriften översätts till svenska.  
  
 Invändningsförfarandet som sådant ska dock alltjämt äga rum på  
  
 svenska, oavsett om patentskriften översätts till svenska eller inte.  
  
 Såväl parternas argumentationsskrifter som Lee beslut ska alltså  
  
 vara skrivna på svenska.  
  
 27 §  
  
 Överklagande enligt 26 § görs hos Patentbesvärsrätten inom två månader  
  
 från beslutets dag.  
  
 Ett slutligt beslut av Patentbesvärsrätten får överklagas till Högsta  
  
 förvaltningsdomstolen inom två månader från beslutets dag. Överklagandet  
  
 får inte avse andra patentkrav än sådana som har prövats genom  
  
 det överklagade beslutet. I övrigt tillämpas bestämmelserna i 35–37 §§  
  
 förvaltningsprocesslagen (1971:291) om överklagande av kammarrättens  
  
 beslut. Patentbesvärsrättens beslut ska innehålla uppgift om att det krävs  
  
 särskilt tillstånd för prövning i Högsta förvaltningsdomstolen och om de  
  
 grunder på vilka ett sådant tillstånd meddelas. 
  
 Författningskommentar SOU 2012:19  
  
 172  
  
 Bestämmelserna i 22 § femte stycket tillämpas på handling som  
  
 kommer in till Patentbesvärsrätten eller Högsta förvaltnings-domstolen.  
  
 Bestämmelsen i 24 § tredje stycket är tillämplig vid Patentbesvärsrätten  
  
 och Högsta förvaltningsdomstolen.  
  
 Till paragrafen har fogats ett nytt fjärde stycke. I den mån ett  
  
 patent har meddelats på engelska och någon översättning av  
  
 patentskriften inte getts in vid ett invändningsförfarande inför  
  
 PRV har Patentbesvärsrätten och Högsta förvaltningsdomstolen  
  
 möjlighet att förelägga sökanden att ge in sådan översättning.  
  
 3 kap.  
  
 31 §  
  
 Om sökanden vill fullfölja en internationell patentansökan i Sverige, ska  
  
 sökanden inom 31 månader från den internationella ingivningsdagen eller,  
  
 om prioritet begärs, den dag från vilken prioriteten begärs till  
  
 patentmyndigheten ge in en översättning till svenska eller engelska av den  
  
 internationella patentansökan i den omfattning regeringen förordnar eller,  
  
 om ansökan är skriven på svenska eller engelska, en kopia av ansökan.  
  
 Sökanden ska inom samma tid betala en avgift till patentmyndigheten.  
  
 Om sökanden har betalat avgift inom den frist som föreskrivs i första  
  
 stycket, får den översättning eller kopia som krävs ges in inom en  
  
 ytterligare frist om två månader, förutsatt att en tilläggsavgift betalas  
  
 inom den senare fristen.  
  
 Följer inte sökanden föreskrifterna i denna paragraf, ska ansökan anses  
  
 återkallad såvitt avser Sverige.  
  
 Första stycket har ändrats så att en internationell patentansökan  
  
 som är skriven på engelska kan fullföljas i Sverige utan att den  
  
 översätts. Bestämmelsen harmoniserar regelverket för en fullföljd  
  
 internationell patentansökan med vad som gäller för en nationell  
  
 svensk patentansökan. I övrigt har endast språkliga ändringar  
  
 gjorts. Dessa innebär inte någon ändring i sak. 
  
 SOU 2012:19 Författningskommentar  
  
 173  
  
 33 §  
  
 Om en internationell patentansökan har fullföljts enligt 31 §, gäller 2 kap.  
  
 i fråga om ansökan och dess handläggning, om inte annat sägs i denna  
  
 paragraf eller i 34–37 §§. Ansökan får endast på framställning av sökanden  
  
 tas upp till prövning före utgången av den frist som gäller enligt 31 §  
  
 första stycket.  
  
 Ett föreläggande enligt 12 § får inte meddelas före den tidpunkt då  
  
 patentmyndigheten har rätt att ta upp ansökan till prövning.  
  
 Bestämmelserna i 22 § andra och tredje styckena blir tillämpliga redan  
  
 innan ansökan har fullföljts så snart sökanden har fullgjort sin skyldighet  
  
 enligt 31 § att inge en översättning av ansökan eller, om ansökan är  
  
 skriven på svenska eller engelska, så snart sökanden har ingivit en kopia av  
  
 den till patentmyndigheten.  
  
 I fråga om en internationell patentansökan ska vid tillämpning av 48,  
  
 56 och 60 §§ vad som där sägs om att handlingarna i ansökningsärendet  
  
 har blivit tillgängliga enligt 22 § i stället avse att handlingarna har blivit  
  
 tillgängliga enligt 22 § med iakttagande av tredje stycket  
  
 Tillägget i tredje stycket är föranlett av ändringarna i 31 §. I övrigt  
  
 har endast språkliga ändringar gjorts. Dessa innebär inte någon  
  
 ändring i sak.  
  
 9 kap.  
  
 60 §  
  
 Om någon yrkesmässigt utnyttjar en patentsökt uppfinning efter det att  
  
 handlingarna i ansökningsärendet har blivit tillgängliga enligt 22 §, ska vad  
  
 som sägs om patentintrång tillämpas i den mån ansökningen leder till  
  
 patent. För tiden innan patentet har meddelats enligt 20 § omfattar  
  
 patentskyddet dock endast vad som framgår såväl av patentkraven i deras  
  
 lydelse när ansökningen blev allmänt tillgänglig som av patentkraven  
  
 enligt patentet. Straff får inte dömas ut, förverkande får inte ske och  
  
 ersättning för skada på grund av utnyttjande som sker innan patentet har  
  
 meddelats får bestämmas endast enligt 58 § andra stycket.  
  
 Om ansökningen är skriven på engelska och sökanden till patentmyndigheten  
  
 gett in en översättning av patentkraven till svenska samt betalat  
  
 en avgift för offentliggörandet, ska myndigheten utfärda kungörelse om översättningen  
  
 och hålla denna tillgänglig för var och en. Sedan kungörelse  
  
 utfärdats är första stycket tillämplig. 
  
 Författningskommentar SOU 2012:19  
  
 174  
  
 Vad som sägs i 58 § tredje stycket ska inte tillämpas, om ersättningstalan  
  
 väcks senast ett år efter det att tiden för invändning har gått ut eller,  
  
 om invändning har gjorts, senast ett år efter det att patentmyndigheten  
  
 har beslutat att patentet ska upprätthållas.  
  
 Paragrafen reglerar det s.k. provisoriska skyddet. Genom ett nytt  
  
 andra stycke kan sökanden, om ansökningen getts in på engelska,  
  
 på frivillig basis lämna in en översättning av patentkraven till  
  
 svenska för att erhålla det provisoriska skyddet. Bestämmelsen  
  
 motsvarar i princip vad som gäller för europeiska patentansökningar  
  
 enligt 88 § PL. Som ett villkor för att erhålla det  
  
 provisoriska skyddet ska sökanden, utöver att ge in en översättning  
  
 av kraven också betala en avgift för offentliggörandet av dessa.  
  
 Skyddet uppkommer först när kungörelse skett. Om en översättning  
  
 har getts in innan ansökningen offentliggörs enligt 22 §  
  
 andra eller tredje stycket och översättningen av kraven hålls  
  
 tillgänglig enligt dessa bestämmelser ska någon avgift inte utgå.  
  
 Det provisoriska skyddet är begränsat till vad som framgår såväl  
  
 av patentkraven i deras lydelse när ansökningen blev allmänt  
  
 tillgänglig som av patentkraven enligt patentet. Det är patentkraven  
  
 i dess engelska lydelse som bestämmer skyddets omfång. Den  
  
 svenska översättningen av kraven i ansökningen är alltså främst  
  
 ägnade att upplysa tredje man om att sökanden önskar erhålla  
  
 skydd även under ansökningstiden. Även om den svenska översättningen  
  
 inte har någon rättslig verkan kan de dock få betydelse  
  
 för om intrångsgöraren varit i god tro. Om det skulle visa sig att  
  
 översättningen till svenska av kraven är felaktig eller missvisande  
  
 kan detta alltså leda till att en domstol kan finna att en intrångsgörare  
  
 missletts beträffande skyddsomfånget. Detta kan i sin tur få  
  
 återverkningar för patenthavarens möjligheter att få ersättning för  
  
 utnyttjande i enlighet med bestämmelsen.  
  
 68 a §  
  
 I tvistemål enligt 65 § får rätten, om patentskriften i sin helhet inte finns på  
  
 svenska hos patentmyndigheten, förelägga patenthavaren eller annan som  
  
 för talan på grund av en rätt som härleds från patenthavaren att ge in en  
  
 översättning till svenska av patentskriften. Om den förelagda parten är  
  
 kärande i målet, ska föreläggandet ges vid påföljd att talan annars kan  
  
 komma att avvisas. Är den förelagda parten svarande i målet, ska före 
  
 SOU 2012:19 Författningskommentar  
  
 175  
  
 läggandet i stället ges vid påföljd att rätten annars kan låta översätta  
  
 patentskriften på dennes bekostnad.  
  
 Paragrafen innehåller en fakultativ rätt för allmänna domstolar att i  
  
 patentmål begära in fullständig översättning till svenska av en  
  
 patentskrift. Bestämmelsen har hittills omfattat endast europeiska  
  
 patent. Paragrafen har ändrats på så sätt att den nu omfattar alla  
  
 patent där patentskriften inte finns tillgänglig i sin helhet på  
  
 svenska hos PRV. Någon översättning av det sammandrag som  
  
 ingår i en nationell patentskrift bör dock vanligen inte behövas  
  
 eftersom sammandraget inte har någon rättslig verkan.  
  
 Vid införandet av 68 a § angavs att domstolen kunde avstå från  
  
 att förelägga patenthavaren att ge in en översättning, till exempel  
  
 om domstolen utifrån stämningsansökan gör bedömningen att  
  
 talan är ogrundad och att en fullständig översättning därför inte  
  
 behövs (prop. 2005/06:189 s. 41). Domstolarna bör dock ges ett  
  
 något större utrymme att bedöma att en översättning inte behövs,  
  
 exempelvis när det med fog kan antas att parterna har möjlighet att  
  
 tillgodogöra sig innehållet i den engelskspråkiga patentskriften  
  
 Domstolen ska naturligtvis därvid beakta vad parterna anfört i  
  
 frågan. Mot bakgrund av att den aktuella handlingen, dvs. patentskriften,  
  
 utgör föremålet för tvisten bör domstolen även beakta  
  
 offentlighetsintressen vid denna bedömning.  
  
 93 §  
  
 Är europeisk patentansökan, som ingivits till nationell patentmyndighet,  
  
 att anse som återkallad därför att den inte inkommit till det europeiska  
  
 patentverket inom föreskriven tid, ska patentmyndigheten på framställning  
  
 av sökanden ta upp den som omvandlad till ansökan om svenskt  
  
 patent under förutsättning  
  
 1) att framställningen inges till den nationella myndighet som mottog  
  
 patentansökningen inom tre månader från det sökanden underrättades om  
  
 att ansökningen ansågs återkallad och dessutom inkommer till  
  
 patentmyndigheten inom tjugo månader från den dag då ansökningen  
  
 ingavs eller, om prioritet yrkas, den dag från vilken prioritet begärs, samt  
  
 2) att sökanden inom tid som regeringen bestämmer betalar fastställd  
  
 ansökningsavgift och inger översättning till svenska eller engelska av  
  
 patentansökningen eller, om ansökningen är skriven på engelska, en kopia  
  
 av ansökningen. 
  
 Författningskommentar SOU 2012:19  
  
 176  
  
 Uppfyller patentansökningen de krav rörande ansökans form som  
  
 föreskrivas i den europeiska patentkonventionen och tillämpningsföreskrifterna  
  
 till denna, ska den godtas i detta avseende.  
  
 Paragrafen reglerar omvandling av en europeisk patentansökan.  
  
 Första stycket andra punkten har ändrats så att en europeisk  
  
 patentansökan som är skriven på engelska kan omvandlas till en  
  
 svensk patentansökan utan att den behöver översättas till svenska.  
  
 Om ansökningen är skriven på engelska räcker det med att ge in en  
  
 kopia av ansökningen till PRV. I det fall ansökningen är skriven på  
  
 annat språk kan sökanden välja att lämna in en översättning av  
  
 ansökningen till svenska eller engelska. I övrigt har endast språkliga  
  
 ändringar gjorts. Dessa innebär inte någon ändring i sak.  
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser  
  
 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.  
  
 2. I fråga om patentansökningar som har gjorts före ikraftträdandet gäller  
  
 äldre bestämmelser.  
  
 3. Äldre bestämmelser gäller även för internationella patentansökningar  
  
 som har fullföljts samt för europeiska patentansökningar som begärts  
  
 omvandlade före ikraftträdandet. Detsamma gäller för patentansökningar  
  
 som före ikraftträdandet getts in i samband med prövning  
  
 enligt 38 § andra stycket.  
  
 Enligt punkten 1 träder de nya bestämmelserna i kraft den 1 juli  
  
 2013.  
  
 Enligt punkten 2 ska äldre bestämmelser tillämpas på patentansökningar  
  
 som har gjorts före ikraftträdandet. Innebörden är att  
  
 om en nationell patentansökan getts in på engelska före ikraftträdandet  
  
 ska den i enlighet med nuvarande bestämmelser översättas  
  
 till svenska innan ansökningen blir allmänt tillgänglig enligt  
  
 22 § PL. Ansökningar som har gjorts före ikraftträdandet kan alltså  
  
 endast kan leda till patent som meddelas på svenska.  
  
 Enligt punkten 3 ska äldre bestämmelser tillämpas på internationella  
  
 patentansökningar som har fullföljts samt för europeiska  
  
 patentansökningar som begärts omvandlade före ikraftträdandet.  
  
 Enligt dagens bestämmelser ska dessa ansökningar lämnas in i  
  
 svensk översättning till PRV i samband med fullföljden respektive  
  
 begäran om omvandling. I enlighet härmed kan sådana ansökningar 
  
 SOU 2012:19 Författningskommentar  
  
 177  
  
 endast leda till patent som meddelas på svenska. Samma resonemang  
  
 gör sig gällande även beträffande patentansökningar som före  
  
 ikraftträdandet getts in i samband med prövning enligt 38 § andra  
  
 stycket. 
  
 Bilaga 1  
  
 179  
  
 Kommittédirektiv  
  
 Översyn av möjligheten att ge in nationella  
  
 patentansökningar på engelska  
  
 Dir.  
  
 2011:56  
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 30 juni 2011  
  
 Sammanfattning  
  
 En särskild utredare ska utreda och ta ställning till om det bör  
  
 införas en möjlighet att ge in, behandla och bevilja nationella  
  
 patentansökningar med patentbeskrivningen på engelska och  
  
 endast patentkraven översatta till svenska. Syftet med utredningen  
  
 ska vara att göra en allsidig bedömning av frågan med hänsyn till  
  
 näringspolitiska, språkpolitiska och offentligrättsliga aspekter.  
  
 Om utredaren kommer fram till att en sådan möjlighet bör  
  
 införas ska denne redovisa de författningsförslag som behövs i  
  
 patentlagstiftningen och eventuell annan lagstiftning.  
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 15 mars 2012.  
  
 Bakgrund  
  
 Genom den europeiska patentkonventionen (the Convention on  
  
 the Grant of European Patents, EPC) är det möjligt att söka s.k.  
  
 europeiska patent. Ansökan sker vid det Europeiska patentverket  
  
 (European Patent Office, EPO) som också beviljar patentet.  
  
 Europeiska patent beviljas på något av EPO:s tre officiella språk,  
  
 engelska, tyska eller franska. Efter beviljandet väljer sökanden i  
  
 vilka av EPC:s 38 medlemsländer som patentet ska vara giltigt.  
  
 Detta sker i respektive land genom en formell och nationellt  
  
 reglerad valideringsprocess. I Sverige kontrollerar Patent- och  
  
 registreringsverket, PRV, att patenthavaren inom föreskriven tid  
  
 uppfyllt formkraven för validering i Sverige. Om så är fallet kungör  
  
 PRV patentet i Svensk Patenttidning. Efter beviljandet är det  
  
 europeiska patentet giltigt utifrån nationella regler. Man kan likna 
  
 Bilaga 1 SOU 2012:19  
  
 180  
  
 det europeiska patentsystemet vid ett knippe nationella patent med  
  
 ett gemensamt ansökningsförfarande.  
  
 Enligt Adkins (artikel 65) kan varje medlemsland sätta upp krav på  
  
 att patentskriften ska översättas till landets språk för att det  
  
 europeiska patentet ska kunna valideras i landet. Detta har lett till  
  
 att användarna av det europeiska patentsystemet drabbats av  
  
 betydande översättningskostnader. Europeiskt näringsliv har därför  
  
 länge framfört önskemål om lättnader i översättningskraven. Detta  
  
 har resulterat i den s.k. Londonöverenskommelsen som trädde i  
  
 kraft den 1 maj 2008. Londonöverenskommelsen har tillträtts av 16  
  
 av Griffin 38 medlemsstater, däribland Sverige, och innebär att de  
  
 anslutna länderna under vissa förutsättningar avstår från möjligheten  
  
 att ställa upp krav på översättningar. För svensk del innebär  
  
 Londonöverenskommelsen i korthet att om ett europeiskt patent  
  
 har beviljats på engelska så krävs endast att de s.k. patentkraven  
  
 översätts till svenska.1  
  
 Patentkraven är en volymmässigt liten men innehållsmässigt  
  
 viktig del av patentskriften. Patentkraven som vanligtvis består av  
  
 ca 1–3 sidor innehåller definitionen av den patenterade uppfinningen.  
  
 Denna ska förstås mot bakgrund av patentskriftens  
  
 andra del, den s.k. beskrivningen som vanligtvis består av 10–20  
  
 sidor, där uppfinningen och dess industriella tillämplighet beskrivs  
  
 relativt ingående.  
  
 Nationella svenska patent måste beviljas på svenska. En ansökan  
  
 som är formulerad på engelska handläggs dock av PRV fram till  
  
 publiceringen. Senast i samband med publiceringen, som normalt  
  
 sker 18 månader efter ingivningsdagen, måste patentansökan i sin  
  
 helhet ha givits in i en svensk översättning och det är i denna  
  
 språkdräkt som patentet beviljas. Ett svenskt patent beviljas genom  
  
 att det kungörs av PRV i Svensk Patenttidning. Patentskriften  
  
 biläggs kungörelsen. Svensk Patenttidning publiceras på internet.2  
  
 I PRV:s patentregister fanns vid utgången av 2010 ca 97 000  
  
 patent. Av dessa var knappt 83 procent europeiska patent och drygt  
  
 17 procent nationella svenska patent. Tendensen är att andelen  
  
 europeiska patent ökar. Enligt statistik från PRV var nästan  
  
 90 procent av de patent som blev gällande i Sverige under 2008  
  
 europeiska patent.  
  
 Island, Nederländerna och Danmark har valt att anpassa sina  
  
 nationella regler efter Londonöverenskommelsen och tillåter  
  
 1 Se vidare prop. 2005/06:189.  
  
 2 Se Miles. 
  
 SOU 2012:19 Bilaga 1  
  
 181 
  
 numera att nationella ansökningar handläggs och patent beviljas  
  
 utan att beskrivningen översätts från engelska. I Finland godkände  
  
 riksdagen den 11 mars 2011 en proposition som innebär att en  
  
 sådan ordning införs även i Finland. Den finska riksdagen  
  
 godkände samtidigt Finlands anslutning till Londonöverenskommelsen.  
  
 Finland blir således det sjuttonde av Griffin medlemsstater  
  
 som ansluter sig till Londonöverenskommelsen.  
  
 Behov av en översyn  
  
 PRV och olika branschorganisationer som t.ex. Svenskt Näringsliv,  
  
 Läkemedelsindustriföreningen och Företagarna har framfört  
  
 önskemål till regeringen att det ska bli möjligt att ge in ansökningar  
  
 och få svenska patent beviljade på engelska på motsvarande sätt  
  
 som idag är möjligt när det gäller europeiska patent validerade i  
  
 Sverige.3 Näringslivet ser detta som en åtgärd som skulle medföra  
  
 förenklingar och betydande kostnadsbesparingar. PRV har anfört  
  
 att en sådan möjlighet skulle göra det mer attraktivt att söka  
  
 nationella svenska patent. Samtidigt väcks vissa frågor med  
  
 anknytning till offentlighetsprincipen samt språkanvändningen vid  
  
 svenska myndigheter.  
  
 Näringspolitiska aspekter  
  
 Svenska innovativa företag arbetar i dag ofta internationellt och har  
  
 därmed behov av patentskydd inte enbart i Sverige utan även på  
  
 andra marknader. Det finns dock fördelar med att göra den första  
  
 patentansökan för en viss uppfinning nationellt och därefter  
  
 successivt utöka sitt patentskydd genom patentansökningar även i  
  
 andra länder. På detta sätt kan man i en liten skala pröva om  
  
 uppfinningen är patenterbar innan man tar de kostnader och det  
  
 arbete som det innebär att söka internationellt. Vidare kan man då  
  
 dra nytta av de kortare handläggningstider som ofta råder vid en  
  
 liten nationell myndighet som t.ex. PRV.  
  
 I dag måste en innehavare av ett svenskt patent översätta sitt  
  
 patent innan han eller hon med detta som grund kan ansöka t.ex.  
  
 vid EPO eller i USA. Om patenthavaren i stället har fått sitt första  
  
 3 Se t.ex. ärende Ju 2009/6867/L3 (Svenskt Näringsliv och Läkemedelsindustriföreningen),  
  
 Ju 2009/8136/L3 (Sveriges Patentbyråers Förening) och Ju 2009/10644/L3 (Företagarna). 
  
 Bilaga 1 SOU 2012:19  
  
 182  
  
 patent beviljat vid EPO eller vid någon av de nationella  
  
 myndigheter som accepterar engelska behöver han eller hon i  
  
 motsvarande situation inte göra någon översättning.  
  
 Patentskrifter har en utpräglad teknisk natur och översättningar  
  
 är en kostsam process. De näringslivsorganisationer som vänt sig  
  
 till regeringen anser att den nuvarande regleringen skapar  
  
 ekonomiska incitament att välja bort en svensk nationell patentansökan  
  
 till förmån för en ansökan vid EPO eller en nationell  
  
 ansökan i ett land som accepterar engelska i patentansökningar.  
  
 PRV har anfört att den gällande ordningen kan leda till ett  
  
 minskat antal nationella patentansökningar, vilket kommer att ge  
  
 minskade intäkter för PRV. Detta kan få konsekvenser för  
  
 myndighetens möjlighet att upprätthålla sin kompetens på viktiga  
  
 områden. PRV har anfört att det i förlängningen kan leda till att  
  
 PRV förlorar sin status som s.k. PCT-myndighet. En PCTmyndighet  
  
 har rätt att utföra granskningar enligt det internationella  
  
 granskningssamarbetet inom ramen för Patent  
  
 Cooperation Treaty (PCT). För att få vara PCT-myndighet krävs  
  
 att myndigheten har ca 100 granskare.  
  
 PRV har pekat på att medan det stora flertalet patentmyndigheter  
  
 ser en nedgång i antalet nationella ansökningar så är  
  
 trenden i Nederländerna den motsatta. Där har under 2009 (fram  
  
 till november) antalet inlämnade nationella ansökningar ökat med  
  
 5 procent. Ökningen har främst skett bland små och medelstora  
  
 företag och förklaras med den där införda möjligheten att ge in  
  
 nationella ansökningar och bevilja patent på engelska, vilken ca en  
  
 tredjedel av sökandena använder sig av. Motsvarande statistik från  
  
 PRV visar en nedgång i antalet nationella ansökningar om  
  
 8 procent. Mot bakgrund av att det sakligt och rättsligt sätt inte är  
  
 någon skillnad mellan svenska patent och europeiska patent som är  
  
 giltiga i Sverige, upplevs det som ett problem att förklara för  
  
 användare av patentsystemet vad som motiverar de skilda översättningskraven.  
  
 Språkpolitiska och offentligrättsliga aspekter  
  
 I språklagen (2009:600) anges att svenska är huvudspråk i Sverige  
  
 (4 §). För att svenska språket ska kunna fylla denna funktion och  
  
 därmed vara samhällets gemensamma språk har det allmänna ålagts  
  
 ett särskilt ansvar för att svenskan används och utvecklas (6 §). I 
  
 SOU 2012:19 Bilaga 1  
  
 183 
  
 detta ansvar ligger att åtgärder ska vidtas för att förhindra att  
  
 svenska språket tappar mark inom de områden som omfattas av  
  
 offentlig verksamhet.  
  
 Som en konsekvens av att det i språklagen uttryckligen anges att  
  
 svenskan har ställning som huvudspråk, finns också en reglering i  
  
 lagen av innebörd att språket inom den offentliga verksamheten är  
  
 svenska (10 §). Denna reglering har inte minst sin bakgrund i  
  
 bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet i tryckfrihetsförordningen.  
  
 För att offentlighetsprincipen ska fylla sin  
  
 funktion är det väsentligt att de handlingar som blir allmänna är  
  
 skrivna på svenska.  
  
 En förutsättning för svenskans funktion som huvudspråk är att  
  
 det är ett komplett språk (se prop. 2008/09:153 s. 33). Det innebär  
  
 att svenskan ska kunna användas inom alla områden, vilket kräver  
  
 att det fortlöpande skapas svenska termer för innovation och andra  
  
 nya företeelser och begrepp. Myndigheterna har därför också ålagts  
  
 ett särskilt ansvar för att svensk terminologi inom deras olika  
  
 fackområden finns tillgänglig, används och utvecklas (12 §  
  
 språklagen). I förarbetena till språklagen betonas samtidigt att  
  
 behovet av att skapa ny terminologi behöver vägas mot de förutsättningar  
  
 som finns inom särskilda verksamhetsområden.  
  
 För att förstå ett patent är det nödvändigt att ta del av patentkraven  
  
 men också den s.k. patentbeskrivningen. En konsekvens av  
  
 att införa en möjlighet att ge in nationella patentansökningar och  
  
 att få dessa beviljade delvis på engelska skulle därför bli att  
  
 innebörden av ett beslut om ett nationellt patent inte går att  
  
 tillgodogöra sig på svenska. Detta skulle kunna innebära minskade  
  
 möjligheter till insyn. Se dock prop. 2005/06:189 s. 31 f. angående  
  
 genomförandet av Londonöverenskommelsen.  
  
 Uppdraget  
  
 Utredaren ska utreda och ta ställning till om det bör införas en  
  
 möjlighet att ge in, behandla och bevilja nationella patentansökningar  
  
 med patentbeskrivningen på engelska och endast  
  
 patentkraven översatta till svenska. Utredaren ska särskilt bedöma  
  
 om fördelarna överväger nackdelarna med en sådan möjlighet  
  
 utifrån näringspolitiska, språkpolitiska och offentligrättsliga  
  
 aspekter. Utredaren bör studera hur frågan behandlats i andra till 
  
 Bilaga 1 SOU 2012:19  
  
 184  
  
 Londonöverenskommelsen anslutna länder, och då särskilt andra  
  
 anslutna nordiska länder.4  
  
 Om utredaren finner att en sådan möjlighet bör införas ska  
  
 denne också lämna förslag till de författningsändringar som behövs  
  
 i patentlagstiftningen och i eventuell annan lagstiftning. Utredaren  
  
 ska göra en konsekvensutredning i enlighet med vad som närmare  
  
 följer av 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). Utredaren  
  
 ska samråda med berörda myndigheter och organisationer.  
  
 Redovisning av uppdraget  
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 15 mars 2012.  
  
 (Näringsdepartementet)  
  
 4 Danmark och Island är anslutna till Londonöverenskommelsen, Finland har beslutat att  
  
 tillträda överenskommelsen. 
  
 Statens offentliga utredningar 2012 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1. Tre blir två! Två nya myndigheter inom  
  
 utbildningsområdet. U. 
  
 2. Framtidens högkostnadsskydd i vården. S. 
  
 3. Skatteincitament för riskkapital. Fi. 
  
 4. Kompletterande regler om person uppgiftsbehandling  
  
 på det  
  
 arbetsmarknadspolitiska området. A. 
  
 5. Högskolornas föreskrifter. U. 
  
 6. Åtgärder mot fusk och felaktigheter med  
  
 assistansersättning. S. 
  
 7. Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012  
  
 – långsiktig säkerhet, haverier och global  
  
 utblick. M. 
  
 8. Skadeståndsansvar och försäkringsplikt  
  
 vid sjötransporter – Atenförordningen  
  
 och försäkringsdirektivet i svensk rätt. Ju. 
  
 9. Förmån och fälla – nyanländas uttag av  
  
 föräldrapenning. A. 
  
 10. Läsarnas marknad, marknadens läsare  
  
 – en forskningsantologi. Ku. 
  
 11. Snabbare betalningar. Ju. 
  
 12. Penningtvätt – kriminalisering,  
  
 förverkande och dispositionsförbud. Ju. 
  
 13. En sammanhållen svensk polis. Ju. 
  
 14. Ekonomisk värde och samhällsnytta  
  
 – förslag till en ny statlig ägarförvaltning.  
  
 Fi. 
  
 15. Plan för framtagandet av en strategi för  
  
 långsiktigt hållbar markanvändning. M. 
  
 16. Att angöra en kulturbrygga – för stöd till  
  
 nyskapande kultur. Ku. 
  
 17. Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straff ansvar  
  
 och samhällsskydd. S. 
  
 18. Så enkelt som möjligt för så många som  
  
 möjligt.  
  
 – den mjuka infrastrukturen på väg. N. 
  
 19. Nationella patent på engelska? N. 
  
 Statens offentliga utredningar 2012 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Skadeståndsansvar och försäkringsplikt  
  
 vid sjötransporter – Atenförordningen och  
  
 försäkringsdirektivet i svensk rätt. [8] 
  
 Snabbare betalningar. [11] 
  
 Penningtvätt – kriminalisering, förverkande  
  
 och dispositionsförbud. [12] 
  
 En sammanhållen svensk polis. [13] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Framtidens högkostnadsskydd i vården. [2] 
  
 Åtgärder mot fusk och felaktigheter med  
  
 assistansersättning. [6] 
  
 Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straffansvar  
  
 och samhällsskydd. [17] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Skatteincitament för riskkapital. [3] 
  
 Ekonomisk värde och samhällsnytta  
  
 – förslag till en ny statlig ägarförvaltning.  
  
 [14] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Tre blir två! Två nya myndigheter inom  
  
 utbildningsområdet. [1] 
  
 Högskolornas föreskrifter. [5] 
  
 Miljödepartementet 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012  
  
 – långsiktig säkerhet, haverier och global  
  
 utblick. [7] 
  
 Plan för framtagandet av en strategi för  
  
 långsiktigt hållbar markanvändning. [15] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt 
  
 – den mjuka infrastrukturen på väg. [18] 
  
 Nationella patent på engelska? [19] 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Läsarnas marknad, marknadens läsare  
  
 – en forskningsantologi. [10] 
  
 Att angöra en kulturbrygga  
  
 – för stöd till nyskapande kultur. [16] 
  
 Arbetsmarknadsdepartementet 
  
 Kompletterande regler om personuppgiftsbehandling  
  
 på det arbetsmarknadspolitiska  
  
 området [4] 
  
 Förmån och fälla – nyanländas uttag av  
  
 föräldrapenning. [9]