Effektivare bredbandsstöd 
 Delbetänkande av 
 Utredningen om utvärdering av bredbandsstrategin 
 Stockholm 2013 
 SOU 2013:47 
 SOU och Ds kan köpas från Klein kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Klein Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Omslag: Burgess. 
 Tryckt av Burgess. 
 Stockholm 2013 
 ISBN  
 978-91-38-23967-4 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet  
 Richardson 
  ThomasDen 13 december 2012 beslutade regeringen att tillsätta en utredning om utvärdering av bredbandsstrategin. Samma dag förordnades landshövdingen i Kronobergs län Hill till särskild utredare. 
 Till experter förordnades den 19 mars 2013 sakkunnige Thompson, analytikern Martin, statsstödsexperten Rodriguez, enhetschefen Curtis, konkurrenssakkunniga Freeman, affärsområdeschefen  
 Adkins 
  Reyes,  
 it-strategen 
  Jones, näringspolitiske experten Espinoza, näringspolitiske handläggaren Kaufman, verkställande direktören  
 Flores 
  Reese, teknologie doktorn Rios, planeringsdirektören Lopez, departementssekreteraren Coffey samt departementssekreteraren Johnson. 
 Den 6 februari 2013 förordnades Brown till huvudsekreterare samt  
 Monroe till sekreterare i utredningen. 
 Enligt direktiven (dir. 2012:123) ska utredningen redovisa sitt arbete senast den 31 december 2013. Ett delbetänkande ska lämnas senast den 31 maj 2013. 
 Utredningen om utvärdering av bredbandsstrategin överlämnar härmed sitt delbetänkande Effektivare bredbandsstöd (SOU 2013:47). 
 Stockholm i maj 2013 
 Hill 
 /Mattias Harris 
  
 Monroe 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag, avgränsningar och 
  
 genomförande ............................................................ 
  
 33 
  
 1.1 
  
 Uppdrag.................................................................................... 
  
 33 
  
 1.2 
  
 Avgränsningar och preciseringar............................................. 
  
 34 
  
 1.3 
  
 Genomförande ......................................................................... 
  
 36 
  
 2 
  
 Varför är bredband viktigt? .......................................... 
  
 39 
  
 2.1 
  
 It och bredband är viktiga samhällsfrågor .............................. 
  
 39 
  
 2.2 
  
 Varför är hastigheten på bredbandet så viktig? ...................... 
  
 40 
  
 3 
  
 Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad ...... 
  
 43 
  
 3.1 
  
 Bakgrund .................................................................................. 
  
 43 
  
 3.2 
  
 Nationellt bredbandsstöd i Sverige  
 2001–2007...................... 
  
 46 
  
 3.2.1 
  
 Regelverk....................................................................... 
  
 47 
  
 3.2.2 
  
 Organisation ................................................................. 
  
 49 
  
 3.2.3 
  
 Finansiellt utfall ............................................................ 
  
 50 
  
 3.2.4 
  
 Konsekvenser för bredbandsmarknaden ..................... 
  
 50 
  
 3.2.5 
  
 Avslutande reflektioner................................................ 
  
 53 
  
 3.3 
  
 Statligt bredbandsstöd i Sverige  
 2008–2012 ........................... 
  
 54 
  
 3.3.1 
  
 Regelverk....................................................................... 
  
 54 
  
 3.3.2 
  
 Landsbygdsprogrammet............................................... 
  
 67 
  
 3.3.3 
  
 Regionala strukturfondsprogram ................................ 
  
 71 
  
 3.3.4 
  
 Kanalisationsstödet....................................................... 
  
 74 
  
 5 
 Innehåll SOU 2013:47 
  
 3.3.5 
  
 PTS medfinansieringsmedel ......................................... 
  
 77 
  
 3.3.6 
  
 Sammanfattning av nuvarande bredbandsstöd ............ 
  
 80 
  
 4 
  
 De regionala stödprocesserna....................................... 
  
 87 
  
 4.1 
  
 Länsnivåns formella uppdrag ................................................... 
  
 88 
  
 4.2 
  
 Regionalt utvecklingsansvar och ansvar för 
  
 bredbandsutbyggnad på landsbygden ..................................... 
  
 89 
  
 4.2.1 
  
 Signatärskap................................................................... 
  
 91 
  
 4.2.2 
  
 Örebros uppdrag rörande kanalisation ........................ 
  
 92 
  
 4.3 
  
 Bredbandsforums arbetsgruppers synpunkter på 
  
 regionala bredbandsfrågor ....................................................... 
  
 92 
  
 4.4 
  
 Länssamverkan Green synpunkter på skillnader i 
  
 stödmöjligheter ........................................................................ 
  
 94 
  
 4.5 
  
 PTS och regionerna .................................................................. 
  
 96 
  
 4.5.1 PTS och regionalt tillväxtarbete ................................... 
  
 96 
  
 4.5.2 PTS sammanställning av länens rapportering 
  
 avseende utveckling på  
 it-infrastrukturområdet 
  
 för år 2012...................................................................... 
  
 98 
  
 4.6 
  
 Beskrivning av några regionala bredbandsstrategier ............ 
  
 100 
  
 4.6.1 
  
 Mål och vision ............................................................. 
  
 101 
  
 4.6.2 
  
 Varför bredbandsstrategi? .......................................... 
  
 101 
  
 4.6.3 
  
 Handlingsplan, genomförande ................................... 
  
 101 
  
 4.6.4 
  
 Nulägesbeskrivning..................................................... 
  
 101 
  
 4.6.5 Användningsområden och nyttan med bredband 
  
 och it ............................................................................ 
  
 102 
  
 4.6.6 
  
 Aktörer ........................................................................ 
  
 102 
  
 4.6.7 
  
 Kostnader, finansiering............................................... 
  
 102 
  
 4.7 
  
 Intervjuer med bredbandsansvariga i länen .......................... 
  
 102 
  
 4.8 
  
 Byanät...................................................................................... 
  
 108 
  
 4.8.1 
  
 Bredbandsforums byanätsgrupp ................................ 
  
 108 
  
 4.8.2 Intervjuer med företrädare för byanät ....................... 
  
 109 
  
 4.9 
  
 Sammanfattande synpunkter på den regionala nivån ........... 
  
 112 
  
 5 
  
 Värdering av samhällsnytta och kostnader med 
  
 bredbandsstödet....................................................... 
  
 115 
  
 6 
  
 SOU 2013:47 
  
 Innehåll 
  
 5.1 Inledning................................................................................. 
  
 115 
  
 5.2 
  
 Bedömning av samhällsnytta i förhållande till 
  
 kostnaderna på kort sikt ........................................................ 
  
 116 
  
 5.3 
  
 Bedömning av övriga, kort- och långsiktiga effekter av 
  
 stöd till höghastighetsbredband ............................................ 
  
 120 
  
 5.4 
  
 Slutsatser och reflektioner..................................................... 
  
 122 
  
 6 
  
 En internationell jämförelse....................................... 
  
 125 
  
 6.1 
  
 Bakgrund ................................................................................ 
  
 125 
  
 6.2 
  
 Den finländska bredbandsmarknaden .................................. 
  
 126 
  
 6.3 
  
 Finlands bredbandsstrategi.................................................... 
  
 127 
  
 6.4 
  
 Subventionerade bredbandsprojekt ...................................... 
  
 129 
  
 6.4.1 
  
 Organisation ............................................................... 
  
 129 
  
 6.4.2 
  
 Process......................................................................... 
  
 129 
  
 6.4.3 
  
 Utfall ........................................................................... 
  
 131 
  
 6.4.4 Kopplingar till den svenska modellen ....................... 
  
 134 
  
 7 
  
 Överväganden och analys .......................................... 
  
 137 
  
 7.1 
  
 Bredbandsstöd som ett organisatoriskt system ................... 
  
 137 
  
 7.2 
  
 Komponenter inom ramen för det organisatoriska 
  
 systemet för hantering av bredbandsstöd............................. 
  
 140 
  
 7.2.1 
  
 Regelverk..................................................................... 
  
 140 
  
 7.2.2 
  
 Styrning och uppföljning ........................................... 
  
 140 
  
 7.2.3 
  
 Samordning ................................................................. 
  
 141 
  
 7.2.4 
  
 Legitimitet................................................................... 
  
 141 
  
 7.3 Vad fungerar bra?................................................................... 
  
 142 
  
 7.4 Var finns utrymme för förbättring?...................................... 
  
 143 
  
 7.4.1 Regelverk – identifierade problem och 
  
 överväganden............................................................... 
  
 143 
  
 7.4.2 Styrning och uppföljning – identifierade problem 
  
 och överväganden ....................................................... 
  
 145 
  
 7.4.3 Samordning – identifierade problem och 
  
 överväganden............................................................... 
  
 149 
  
 7 
 Innehåll SOU 2013:47 
  
 7.4.4 Legitimitet – identifierade problem och 
  
 överväganden ............................................................... 
  
 150 
  
 8 
  
 Förslag .................................................................... 
  
 157 
  
 8.1 
  
 Allmänna överväganden ......................................................... 
  
 157 
  
 8.2 
  
 Förslag..................................................................................... 
  
 159 
  
 8.2.1 
  
 Nationell nivå .............................................................. 
  
 159 
  
 8.2.2 
  
 Regional nivå ............................................................... 
  
 167 
  
 8.2.3 
  
 Övriga förslag.............................................................. 
  
 172 
  
 8.3 
  
 Sammanfattning av förslagen................................................. 
  
 173 
  
 9 
  
 Konsekvenser ........................................................... 
  
 175 
  
 9.1 
  
 Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i 
  
 olika delar av landet ................................................................ 
  
 175 
  
 9.2 
  
 Konsekvenser för små företag ............................................... 
  
 176 
  
 9.3 
  
 Prövning av det offentliga åtagandet..................................... 
  
 176 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2012:123 .............................................. 
  
 179 
  
 Bilaga 2 
  
 Samhällsnytta med avseende på bredbandsstöd............... 
  
 193 
 8 
 Sammanfattning 
 I detta kapitel sammanfattas först utredningens förslag. Därefter följer samtliga övriga kapitel i nummerordning. 
 Utredningens förslag (kap 8) 
 Förslagen i denna utredning syftar till att hantera nuvarande och potentiella problemområden, avseende regelverk, styrning och uppföljning, samordning och legitimitet. Vår bedömning är att dessa förslag främjar en mera effektiv hantering av frågor om bredbandsstöd i Sverige, på alla organisatoriska nivåer, vilket i sin tur möjliggör ett mera effektivt arbete för att nå målen i regeringens bredbandsstrategi. Förslagen riktar sig till aktörer på nationell och regional nivå. 
 Vår ambition har varit att föreslå åtgärder som inte medför att byalagens engagemang i bredbandsutbyggnad minskar, även om vi föreslår något striktare nationella styrformer än vad som för närvarande föreligger. Vi bedömer också att våra förslag, som syftar till tydlighet och enkelhet, främjar ett lokalt engagemang och aktiva byalag. 
 Förslag gällande den nationella nivån 
  
 Förslag:  
 Nya förordningar tas fram för samtliga stödprogram. Förordningarna uppdateras i linje med kommissionens nya riktlinjer och införlivar de förslag som lämnas i detta delbetänkande. 
 Det finns ett behov av nya, uppdaterade förordningar för samtliga program för statligt stöd till bredbandsutbyggnad i Sverige. Detta är dels en följd av att kommissionen har tagit fram nya riktlinjer för 
 9 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 bredbandsstöd, vari trådlös bredbandsinfrastruktur ingår under vissa förutsättningar, men det finns också andra orsaker till att en uppdatering är nödvändig. Ett viktigt skäl är att det finns flera olika stödprogram i Sverige, vilket medför att det är viktigt att göra tillämpningen av de olika förordningarna så enkel och tydlig som möjligt, genom att så långt möjligt ha samma innehåll och principer. 
  
 Förslag:  
 PTS tar fram nationella riktlinjer för öppenhet i näten, marknadsanalys, prissättning, robusthet och driftsäkerhet, samt affärsmodeller. Dessa riktlinjer ska vara tillämpliga för samtliga stödprogram. 
 Det finns ett behov av tydliga nationella riktlinjer i ett antal mycket viktiga delar av hanteringen av bredbandsstödet. Efterfrågan finns egentligen på alla organisatoriska nivåer. Kommissionen och regeringen har ett intresse av att övergripande riktlinjer tillämpas på ett klokt sätt. De regionala aktörerna är i behov av stöd när det gäller tolkning av existerande regelverk. Mottagarna av stöden, inte minst byalagen, har ett behov av riktlinjer som förenklar deras vardag och som på ett tydligt sätt visar hur de ska hantera vissa komplicerade områden. 
 När det gäller hantering av marknadsanalyser har vi övervägt var ansvaret för marknadsanalyserna ska ligga. Vår bedömning är att  
 ansvaret  
 även fortsättningsvis bör ligga på mottagarna av stöd, mot bakgrund av att det är stödmottagarna som kan bli återbetalningsskyldiga om det visar sig att projekten har fått statligt stöd på ett sätt som strider mot kommissionens riktlinjer. Vi ser dock att  
 utförandet  
 av marknadsanalyser bör ligga på regional nivå (länsstyrelse) och att stödmottagarna i samband med ansökan om stöd godkänner den marknadsanalys som har genomförts. Som utgångspunkt för marknadsanalyserna används PTS riktlinjer, vilka tydliggör en metodik för analysen. 
 Vi bedömer att PTS kan ta fram nationella riktlinjer som kan börja gälla den 1 oktober 2014. Det bör framgå i nya, uppdaterade stödförordningar att PTS har detta ansvar, för att säkerställa att riktlinjerna får en stabil rättslig grund. Det bör också tydliggöras genom förordning inom vilka områden PTS ska fastställa riktlinjer samt formerna för fastställandet. PTS bör ta fram riktlinjerna i dialog med berörda nationella och regionala aktörer. 
 10 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
  
 Förslag:  
 PTS hanterar nationell uppföljning (inklusive prognoser) av bredbandsstödet. Detta avrapporteras årligen till regeringen, och kan lämpligen ske i samband med den årliga uppföljningen av bredbandsstrategin. Uppföljningen ska beskriva, i kvalitativa och kvantitativa termer, hur bredbandsstödet har bidragit till målen i bredbandsstrategin och hur det finansiella utfallet av bredbandsstödet har blivit. I egenskap av ansvarig myndighet för nationella riktlinjer och nationell uppföljning ska PTS biträda regeringen i frågor som rör bredbandsstöd, till exempel i notifieringsärenden. 
 Det finns på nationell nivå utrymme för en bättre överblick över effekterna av statliga stödinsatser. Vi har i utredningen försökt att uppskatta dessa effekter, men i mångt och mycket är vi hänvisade till separata, mycket grova, uppskattningar och schabloner. Det är således svårt att dra slutsatser om historiska effekter av bredbandsstödet. Möjligheten att göra tillförlitliga prognoser och bedömningar av nyttor och kostnader med bredbandsstödet är därför också begränsad. Tillsammans med förslaget om utökad och standardiserad information om stödprojekten bedömer vi att ett tydligt uppföljningsansvar, som inkluderar prognoser för fortsatt behov av offentligt stöd, för PTS bör medföra en väsentligt bättre överblick än i dag. PTS uppföljningsansvar bör även inbegripa regelbundna uppföljningar av de kostnader och nyttor som är förenade med bredbandsstödet. PTS bör i sina prognoser ta hänsyn till de bedömningar som görs på regional nivå, exempelvis utifrån inrapportering av uppgifter till byanätskartan (se nedan). Väl underbyggda prognoser kring behovet av offentligt stöd har inte minst betydelse för regeringen i samband med att stödprogram notifieras till kommissionen enligt EU:s statsstödsregler. Med en nationell regleringsmyndighet som intar expertrollen i dessa frågor skapas en legitimitet i arbetet, som grundar sig i att medlemsstaten Sverige har god kunskap om effekterna av nationella stödprogram och deras koppling till andra bredbandsinitiativ i landet. 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
  
 Förslag:  
 Stödförvaltande myndigheter samlar in uppgifter från projekt som finansieras med bredbandsstöd. Uppgifterna ska vara så pass omfattande att de kan utgöra underlag till den nationella uppföljningen av bredbandsstödet. Myndigheterna rapporterar dessa uppgifter, i lämplig form, till PTS inom en månad efter varje avslutat kalenderår. 
 För att underlätta uppföljning av det statliga bredbandsstödet behöver den information som lämnas från projekten till stödgivande myndigheter vara mera omfattande än i dag. Informationen bör också i möjligaste mån vara gemensam för alla stödprogram. Det bör i nya, uppdaterade stödförordningar på en övergripande nivå anges vilka uppgifter som ska lämnas från stödprojekten. PTS bör därefter få mandat att ta fram riktlinjer som mera utförligt reglerar vilka uppgifter som ska tas in. Vi är av uppfattningen att preliminära uppgifter bör lämnas i ansökan om stöd och slutliga uppgifter i samband med slutrapportering från projekten. Uppgiftslämnandet bör i vart fall omfatta antal hushåll och företag som får tillgång till bredband som en följd av projektet, koordinater/adresser för samtliga berörda hushåll och företag, samt övrig mer kvalitativ information om vad stödet medför. Det är även viktigt att uppgifter om stödprojekten som kan utgöra underlag för samhällsekonomiska analyser och nyttoberäkningar samlas in. Den information som lämnas av projekten kan därmed inte begränsas till antal hushåll som får tillgång till bredband, utan det är också viktigt att informationen möjliggör en analys av de långsiktiga effekterna av åtgärder som bredbandsstödet har finansierat, t.ex. uppgraderingar av befintliga nät som har ökat kapaciteten i dessa nät. 
 Vi är av uppfattningen att informationshanteringen bör vara så enkel som möjligt och att det därför bör utvecklas en standardiserad, digital lösning för hantering av information om bredbandsprojekten. Vi föreslår därför att PTS får i uppdrag att ta fram en sådan lösning. Arbetet bör ske i dialog med länen, vilket lämpligen kan ske inom ramen för Länssamverkan Bredband 2.0. 
 Förslaget omfattar tre moment. I ett första skede tar PTS fram ett förslag till riktlinjer om vilka uppgifter som bör samlas in rörande berörda projekt samt, via ovan beskrivna dialog med länen, ett förslag till en standardiserad, digital form för att hantera dessa uppgifter. Riktlinjerna och förslaget bör presenteras senast 1 juli 
 12 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
 2014. I ett andra skede tar PTS fram och beslutar om den standardiserade, digitala lösningen. Detta bör ske senast 1 oktober 2014. I det tredje skedet arbetar berörda myndigheter i enlighet med riktlinjer och genom den standardiserade, digitala lösningen, för att göra en första avrapportering av information till PTS senast 1 februari 2015. 
  
 Förslag:  
 En nationell byanätskarta upprättas. Denna ska innehålla geografiska och tekniska uppgifter om befintliga nät, om stödfinansierade byanät och om geografiska områden inom vilka länsstyrelsen eller regionen gör bedömningen att en utbyggnad bör ske. Det huvudsakliga syftet med en sådan karta är att den ska underlätta ett samarbete mellan byalagen och olika operatörer. PTS föreslås få ett nationellt ansvar för kartan. 
 Vi har tidigare beskrivit att det i många fall finns skäl att betrakta byalagen som delar av kluster, snarare än som separata öar. När byalagen kopplas samman med varandra och samarbetar med professionella krafter skapas större möjligheter för byanäten att bli delar av en större marknad och att dra största möjliga nytta av den nätutbyggnad som har skett. För att underlätta en sådan utveckling är det också viktigt att tydliggöra i vilka områden som det har etablerats byanät, eller kluster av byanät, och hur marknadspotentialen ser ut i dessa områden. Vi föreslår därför att PTS ansvar som expertmyndighet inom sektorn elektronisk kommunikation med ansvar för nationell uppföljning av stöden kompletteras med ett ansvar för att ta fram en s.k. byanätskarta, som innehåller både infrastruktur som etablerats utan offentligt stöd och stödfinansierad infrastruktur. 
 PTS bör i utformningen av byanätskartan ha en dialog med Lantmäteriet. Vår bedömning är att en första version av kartan kan presenteras i samband med att övrig information som PTS sammanställt som en följd av sitt nationella uppföljningsansvar presenteras, dvs. i samband med bredbandskartläggning alternativt uppföljning av bredbandsstrategin och senast den 1 maj 2015. PTS bör sedan vid ett årligen återkommande tillfälle, i samband med rapporteringen av övrigt uppföljningsarbete, presentera en uppdaterad version av byanätskartan (även om den också bör uppdateras löpande). 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 Förslag gällande den regionala nivån 
  
 Förslag:  
 Det som i dag är nationella medfinansieringsmedel slås ihop med ordinarie bredbandsstöd inom landsbygdsprogrammet. Länsstyrelserna handlägger ansökningar om dessa medel. Nationella medfinansieringsmedel fördelas ut på varje länsstyrelse enligt den fördelningsnyckel som i dag används för regional fördelning inom landsbygdsprogrammet. 
 Vi föreslår att de medel som i dag är nationella medfinansieringsmedel, som tillförs och hanteras av PTS, bör slås ihop med det ordinarie bredbandsstödet (huvudstödet) inom landsbygdsprogrammet. Detta innebär i praktiken att bredbandsprojekten ansöker om en form av stöd (huvudstöd) från länsstyrelserna. Vi föreslår därför att det från och med den 1 januari 2014, då förändringen föreslås ske, inte ska finnas några krav på offentlig medfinansiering av medel som tilldelas projekt inom ramen för landsbygdsprogrammet, vilket bör tydliggöras i en ny förordning. 
 Länsstyrelserna bör således vara handläggande myndigheter för ansökningar om stöd till bredbandsprojekt inom ramen för landsbygdsprogrammet, och PTS bör som en följd därav från och med 1 januari 2014 inte längre ha i uppgift att handlägga ansökningar om medfinansiering av bredbandsstöd. Vi bedömer att det uppstår en ineffektivitet i stödsystemet när det finns olika nationella stödmedel att söka och när handläggningen av dessa stödmedel dessutom sköts av olika myndigheter. Det fanns tidigare större skäl för att låta PTS ta denna roll, bland annat för att det möjliggjorde ett närmande mellan nationell och regional nivå och utgjorde en tydlig åtgärd som underlättade för bredbandsutbyggnaden i Sverige. 
 PTS har under de senaste åren i viss mån medfinansierat bredbandsprojekt som har fått kanalisationsstöd, något som upphör med vårt förslag. Vår bedömning är att det kan finnas skäl att, i samband med en ny förordning för kanalisationsstödet, se över det belopp som kanalisationsstödet maximalt kan omfatta. 
 14 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
  
 Förslag:  
 Ett särskilt stöd föreslås för tillsättande av bredbandskoordinatorer. De årliga kostnaderna kan beräknas till 10 000 000 kronor för riket som helhet. Stödet föreslås i vart fall finnas under den period som regeringen satt upp för att bredbandsmålen ska uppnås, alltså till 2020. 
 Bredbandskoordinatorn har fyra huvudsakliga uppgifter. 
  
 För det första att bidra till ökade regionala insatser vad gäller information till, samverkan mellan och koordinering av berörda regionala aktörer i bredbandsfrågor. 
  
 För det andra att arbeta med strategiska frågor på bredbandsområdet. I detta ingår också ett behov av ökade insatser vad gäller regionala uppföljningar inom bredbandsområdet. 
  
 För det tredje att i samverkan med berörda regionala aktörer vara en drivande kraft i regionala marknadsanalyser. 
  
 För det fjärde att underlätta ansökningsförfarandet och utifrån nationella riktlinjer bistå kommuner och byalag med frågor om prissättning, robusthet och driftsäkerhet, öppenhet och affärsmodeller. 
  
 Den grundläggande orsaken till att det finns ett stort behov av bredbandskoordinatorer på regional nivå är att införandet av sådana koordinatorer kan bidra till att effektivisera det regionala arbetet och därigenom underlätta Sveriges arbete för att uppnå målen i regeringens bredbandsstrategi. Det finns flera vinster med införandet av bredbandskoordinatorer. Genom att bidra till förbättrad styrning och uppföljning i regionala bredbandsfrågor används resurserna mera effektivt. Det handlar dels om personella resurser, genom att bredbandskoordinatorerna medför att det finns tillräckliga resurser för både strategiskt arbete och operativt handläggningsarbete, men det handlar inte minst om att genom bättre styrning och uppföljning säkerställa att de resurser som finns i form av tillgängligt stöd för bredbandsutbyggnad verkligen riktas till de områden där behoven är som störst och där offentligt stöd inte riskerar att snedvrida konkurrensen på marknaden. 
 Vi vill inte i detta delbetänkande fastställa att bredbandskoordinatorerna med nödvändighet ska vara placerade vid exempelvis länsstyrelser. Som tidigare nämnts pågår förhandlingar om kommande bredbandsstöd på  
 EU-nivå 
  och utfallet av dessa för- 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 handlingar kan få konsekvenser för bedömningen av hur förslaget om bredbandskoordinatorer blir mest ändamålsenligt. 
 Det råder stor enighet på alla organisatoriska nivåer om att regional samverkan och en tydlig regional kontaktyta på bredbandsområdet är en framgångsfaktor för arbetet med bredbandsstöd. 
 Vi gör, mot bakgrund av uppdragets storlek, bedömningen att det är nödvändigt att regeringen årligen avsätter 10 000 000 kronor för ändamålet. Fördelningen av medel till olika delar av landet bör göras av regeringen efter en väl avvägd bedömning, där behovet av insatser på de områden som pekats ut ovan bör vara styrande. Regeringen bör i samband med beslut om medel fastställa riktlinjer för bredbandskoordinatorernas arbete. Förutsatt att beslut sker under 2014 bör berörda regionala aktörer under 2014 förbereda sig organisatoriskt (t.ex. genom rekrytering) för införandet av bredbandskoordinatorer. Tillskottet av medel bör inkluderas i regeringens budgetproposition inför 2015 och således kunna utnyttjas av berörda regionala aktörer från 1 januari 2015. 
 Övriga förslag 
  
 Förslag:  
 PTS ges i uppdrag att ta fram en central webbplats som innehåller alla nationella riktlinjer för bredbandsstöden, samt övrigt relevant material. Arbetet bör ske i samverkan med regionala aktörer i alla län, vilket lämpligen sker inom ramen för Länssamverkan Bredband 2.0. 
 Det finns på bredbandsområdet behov av ett samverkansforum mellan län, på handläggar- och/eller koordinatornivå, och det finns även behov av ett forum för informationsutbyte och samverkan mellan nationella och regionala myndigheter. Ett sådant forum, som numera drivs av PTS, finns etablerat sedan flera år tillbaka och går under namnet Länssamverkan Bredband 2.0.. 
 Vår uppfattning är att detta forum väl fyller sin funktion och bör fortsätta att arbeta på inslagen linje. Det finns emellertid utrymme för ökade informationsinsatser från detta forum och vi föreslår därför att gruppen skapar/alternativt använder sig av existerande webbplats för att ge relevant information om bredbandsstöd. Målgrupperna för denna informationsinsats är i första 
 16 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
 hand regionala aktörer, som i sin tur kan vidareförmedla informationen till kommuner och byalag. Förslaget bör enligt vår bedömning realiseras senast 1 juli 2014. 
 Sammanfattning av förslagen 
 I nedanstående tabell sammanfattas förslagen, med avseende på genomförandetidpunkter och kostnader. 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
  
 Utredningens uppdrag, avgränsningar och genomförande (kap 1) 
 Utredningens uppgift är att göra en utvärdering av regeringens bredbandsstrategi. Det innebär att följa upp hur tillgången till bredband har utvecklats i förhållande till målen i regeringens bredbandsstrategi samt i förhållande till den digitala agendan för Europa. I uppdraget ingår även att göra en närmare analys av två insatsområden i bredbandsstrategin, nämligen Offentliga aktörer på marknaden och Bredband i hela landet. 
 Huvuduppdraget delas in i tre punkter vilka i sammanfattning är att: 
  
 följa upp hur tillgången till bredband har utvecklats i förhållande till målen i regeringens bredbandsstrategi och vid behov föreslå eventuella justeringar av bredbandsstrategin med syftet att möjliggöra för marknaden att åstadkomma den täckningsgrad för bredband som anges i målen för bredbandsstrategin, 
  
 utreda hur kommunernas agerande i olika roller påverkar bredbandsutbyggnaden och utreda möjligheterna att inrätta ett Infrastructure Clearing House (ICH) enligt förslag från Post- och telestyrelsen eller föreslå en annan lösning för att främja samordning och samförläggning för bredbandsutbyggnad, och 
  
 18 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
  
 kartlägga den nationella hanteringen av stöd till bredbandsutbyggnad och vem som har varit mottagare av stöden under perioden  
  
 2008–2012, 
  analysera om det finns behov av en mer enhetlig stödhantering med utgångspunkt i nu gällande organisationsstruktur och göra en internationell jämförelse. 
 Utredningens direktiv är dessutom tydligt tudelat i uppgifter som ska redovisas i ett delbetänkande och i ett slutbetänkande. Delbetänkandet ska redovisas senast den 31 maj 2013 och uppdraget ska slutredovisas senast den 31 december 2013. 
 Varför är bredband viktigt? (kap 2) 
 I den digitala agendan för Sverige konstateras att möjligheterna med it är enorma – en positiv utveckling på  
 it-området 
  ger effekter på den ekonomiska tillväxten, den sociala välfärden och miljön. It och internet ses också som en kraftfull global möjliggörare för en allt mer gränslös innovation över världen. Det växer fram nya erbjudanden som kombinerar produkter och tjänster, nya affärsmodeller och processer för att producera, konsumera och distribuera i samspel mellan kund och användare. 
 Det konstateras också att det krävs en grundläggande infrastruktur med väl fungerande elektroniska kommunikationer, dvs. en bredbandsinfrastruktur, för att det ska vara möjligt att använda och erbjuda digitala tjänster. 
 I regeringens bredbandsstrategi formuleras två mål. Dels bör 90 procent av alla hushåll och företag senast år 2020 ha tillgång till bredband om minst 100 Mbit/s, dels bör alla hushåll och företag ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband. Vad dessa möjligheter egentligen motsvarar, i termer av hastigheter på bredbandet, konkretiseras inte i bredbandsstrategin. Den europeiska digitala agendan kan dock fungera som ett riktmärke – kommissionens målsättning är att alla i Europa ska ha tillgång till bredband om minst 30 Mbit/s år 2020. 
 En naturlig fråga är varför just hastigheten på bredbandet är så viktig. Räcker inte de nivåer som finns på marknaden i dag? 
 Det mesta talar för att betydelsen av snabbt bredband inte alls är överdriven. Redan i dag ser vi på den svenska marknaden att allt fler kan få tillgång till bredband med hastigheter på 100 Mbit/s – och att allt fler faktiskt också köper sådana abonnemang. Av PTS 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 senaste bredbandskartläggning framgår att 53 procent av hushållen och företagen hade tillgång till bredband om 100 Mb/s och att uppskattningsvis 27 procent av alla hushåll med nödvändig infrastruktur för att köpa internetabonnemang som medgav 100 Mb/s hade gjort så i oktober 2012. 
 Efterfrågan på tjänster som kräver högre bredbandshastigheter driver utvecklingen av både snabbare bredbandsnät och utvecklingen av sådana tjänster – men det finns också ett omvänt förhållande som innebär att utbudet på alltmera avancerade tjänster ständigt växer och i sin tur driver efterfrågan. 
 Att arbeta mot målet att 90 procent av Sveriges hushåll och företag får tillgång till bredband om minst 100 Mbit/s är en utmaning i sig. Men vi ser att utmaningen att säkerställa att alla hushåll och företag har goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband är minst lika svår. 
 Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad (kap 3) 
 I tabellen nedan sammanfattas det finansiella utfallet för de stödprogram som undersökts närmare av utredningen. 
  
 * 
  
 I beloppet ingår både medel som är öronmärkta för bredband och medel som kan användas till annat än bredband. Beloppet innehåller också offentlig medfinansiering. Om medfinansiering exkluderas uppgår summan till 1232 miljoner kronor. 
  
 ** 
  
 I beloppet ingår inte offentlig medfinansiering. 
  
 20 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
 Enligt direktivet till denna utredning ska vi utreda hur många hushåll och företag som har fått tillgång till bredband genom stöden. Vi har funnit att det är mycket svårt att göra en exakt bedömning av hur många hushåll och företag som har fått tillgång till bredband som en följd av de bredbandsstöd som har betalats ut under 2008– 2012. Ett viktigt skäl är att berörda myndigheter inte historiskt har bedrivit ett systematiskt uppföljningsarbete när det gäller denna typ av uppgifter. Det finns också utrymme för förbättring när det gäller vilka uppgifter som ska lämnas i samband med ansökan om bredbandsstöd och slutrapportering av stödfinansierade projekt. Det ska också beaktas att bredbandsutbyggnad är en långsiktig process, vilket innebär att effekten av att ett stöd har beviljats inte omedelbart kan observeras. Vi vill också understryka att det är svårt att använda antal hushåll som ett generellt mått på effekten av bredbandsstöden, med tanke på att stödformerna varierar i betydande omfattning. Om inte de felkällor som identifierats av utredningen skulle beaktas, skulle vår uppskattning vara att drygt 75 000 hushåll får tillgång till bredband som en följd av det bredbandsstöd som har utgått under perioden  
 2008–2012. 
  Vi bedömer dock att denna siffra kännetecknas av alltför mycket osäkerhet för att kunna tjäna som något annat än en ytterst grov indikator. Detsamma gäller i minst lika hög grad de siffror som utredningen har tagit del av när det gäller antalet företag som får tillgång till bredband som en följd av bredbandsstödet. 
 Det kan konstateras att alla delar av landet har tagit del av det bredbandsstöd som har funnits tillgängligt, även om det finns variationer mellan de olika länen. Dessa regionala variationer blir särskilt tydliga när varje stödprogram betraktas var för sig. Vad gäller den regionala strukturfonden är det Dalarna, Gävleborg och Värmland som har tagit emot störst belopp, men även exempelvis Jämtland är väl representerat. Kanalisationsstödet har till stor del tillfallit Kronobergs län och Västra Götaland, medan regioner som har tagit stor del av de statliga medfinansieringsmedlen inkluderar Örebro, Västra Götaland och Östergötland. 
 När det gäller landsbygdsprogrammets stödmedel (exklusive medfinansiering) är det Skåne och Västra Götaland som har tagit del av mest stöd, men utbetalningarna får ändå ses som väl utspridda över landet, eftersom även Gävleborgs, Jämtlands, Kronobergs, Norrbottens, Värmlands, Örebro och Östergötlands län har tagit del av stödmedel som överstiger 20 miljoner kronor. 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 En viktig faktor i hanteringen av bredbandsstöd är de fördelningsprinciper som används. I Sverige har både  
 först-till-kvarn- 
  metoden och regional fördelning baserad på en fördelningsnyckel använts. Generellt kan sägas att den förra metoden kan ge stora skillnader mellan mer och mindre aktiva regioner. Regional fördelning via en nyckel som baseras på demografiska aspekter i regionerna ger sannolikt mindre skillnader mellan regionerna, samtidigt som det kan hämma utbetalningarna på en aggregerad nivå, om mindre aktiva regioner sitter på pengarna trots att det borde finnas ett behov i deras region. 
 Det är framför allt kommuner (inklusive kommunägda bolag) och s.k. byalag som har tagit del av bredbandsstödet – kommunerna dominerar när det gäller tilldelningen av medel från den regionala strukturfonden, medan byalag har tagit del av mer pengar från övriga stödprogram. 
 Till stor del har bredbandsstödet använts för att anlägga fibernät (passiv infrastruktur) och när det gäller kanalisationsstödet har medlen naturligen avsett anläggning av kanalisation. Vi har inte fått uppgifter om den exakta fördelningen mellan olika nättyper, men vi har blivit informerade om att stödmedlen använts för olika slags nät – framför allt nät till och mellan hushåll och företag och ortssammanbindande nät. 
 De regionala stödprocesserna (kap 4) 
 PTS har till regeringen avrapporterat ett uppdrag att samla in och sammanställa länsstyrelsernas, landstingen i Hallands, Skåne och Västra Götalands län samt Gotlands kommuns och samverkansorganet i Kalmar läns utveckling inom  
 it-infrastrukturområdet. 
  Här redovisas en sammanfattning av de resultat som PTS presenterat på basis av en webbenkät. 
 22 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
  
 * 
  
 Dessutom har en respondent svarat vet ej. De sju som har svarat ja beräknar att bredbands - strategin ska vara klar 2013. 
  
 ** 
  
 En respondent har svarat vet ej. 
  
 *** 
  
 Två respondenter har svarat vet ej. 
  
 Inom ramen för vår utredning genomfördes telefonintervjuer med tjänstemän vid nio länsstyrelser och regioner som arbetar med bredbandsfrågor. För att få en bild över den verklighet som möter de byalag som engagerat sig i frågan om bredbandsutbyggnad intervjuades dessutom några företrädare för byalag i Västerbottens och Kronobergs Dessa intervjuer ska ses som ett komplement till det material som PTS samlat rörande regionala aktörers verksamhet på bredbandsområdet, och vårt syfte var att få mer kvalitativa bedömningar av bredbandsverksamheten vid länsstyrelserna och länen. 
 Det samlade intrycket av intervjuerna och det material vi har tagit del av är att bredbandsarbetet i de flesta län funnit rimliga 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 former som på ett positivt sätt leder området framåt, även om länen har löst det konkreta arbetet på olika sätt. I de absolut flesta fallen går samverkan mellan länets olika aktörer bra. 
 Även om det allmänna intrycket är positivt har det enligt vår mening skäl funnits skäl att diskutera åtgärder som syftar till mer enhetliga och effektiva regionala stödprocesser. 
 Värdering av samhällsnytta och kostnader med bredbandsstödet (kap 5) 
 I detta avsnitt görs en bedömning av den kortsiktiga direkta nyttan med stöden och jämför den med de kostnader som är associerade med de projekt som har mottagit stöd. Detta är således en kalkyl som riktar in sig på  
 kortsiktiga  
 intäkter och kostnader och motsvarar de samhällsekonomiska kostnader och intäkter som är förenade med stödet. Resultatet av kalkylen innebär att den kortsiktiga direkta nyttan av stöden till bredbandsutbyggnad inom ramen för landsbygdsprogrammet är lägre än de sammanlagda kostnaderna. 
 Vi konstaterar att en fullständig kalkyl även skulle behöva beakta  
 långsiktiga  
 intäkter och kostnader. Som ovan konstaterats är dock bristen på uppgifter om genomförda projekt en stor utmaning, bland annat när det handlar om att bedöma antal hushåll och företag som tagit del av bredband som en följd av stöden, men även när det gäller kostnads- och intäktsberäkningar. Inom ramen för detta betänkande finns därför inte tillräckligt underlag för att göra en sådan bedömning. 
 En del av problemet ligger i det faktum att höghastighetsbredband först de senaste åren har slagit igenom på den svenska marknaden, vilket naturligtvis försvårar möjligheten att göra bedömningar av de långsiktiga effekterna av investeringar i snabbt bredband. Detta gäller i ännu högre grad en analys av de stödfinansierade projekt som granskas inom ramen för detta betänkande, eftersom den absoluta majoriteten av projekten ännu inte är genomförda och slutrapporterade. Vidare är stöden riktade mot investeringar som inte kommer till stånd på marknadsmässiga grunder, vilket kan indikera att det handlar om projekt med lägre samhällsekonomisk lönsamhet. Motivet för stödet kan då främst handla om att säkerställa tillgång till grundläggande service i alla 
 24 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
 delar av landet, snarare än om att maximera den ekonomiska avkastningen på investeringen. 
 Vår viktigaste reflektion handlar därför om att det finns stora behov av att underlätta framtida uppföljningar av bredbandsstöden, inklusive uppföljningar av nyttor och kostnader. Det finns härvidlag skäl att använda sig av de metodologiska kunskaper som förvärvats i motsvarande studier i andra sektorer. Det faktum att allt fler projekt med tiden kommer att avslutas, slutrapportera, och därmed förbättra möjligheten att göra uppföljningar är positivt och viktigt i sig, men det krävs också en ökad systematik i det kommande uppföljningsarbetet. Vi menar att våra förslag skapar bättre förutsättningar för framtida uppföljningar av nyttor och kostnader. Det finns mycket som talar för att en mer effektiv hantering av bredbandsstöd framledes kommer att öka nyttan i förhållande till kostnaderna, och det finns mycket som talar för att en mera effektiv hantering av bredbandsstödet de gångna åren hade kunnat medföra ett annat förhållande mellan intäkter och kostnader även på kort sikt, till exempel genom fler anslutna hushåll och därmed högre intäkter. 
 En internationell jämförelse (kap 6) 
 Det konstateras i direktivet till denna utredning att Finland har en modell som, till skillnad från den svenska modellen, är mer centralt styrd. Utredningen ska därför göra en jämförelse mellan de modeller för hantering av stöd till bredbandsutbyggnad som finns i Sverige och Finland och peka på för- och nackdelar med respektive modell. 
 För att möta framtidens utmaningar på bredbandsområdet formulerade den finländska regeringen i sin bredbandsstrategi 2008 två konkreta mål: alla ska ha tillgång till bredband på minst 1 Mbit/s år 2010 och alla, åtminstone fler än 99 procent, ska ha tillgång till bredband på minst 100 Mbit/s inom en radie av två kilometer år 2015. Bedömningen i Finland är att utbyggnaden av höghastighetsnät till största delen kommer till stånd på marknadsmässig grund, upp till en befolkningstäckning om 95 procent. För att nå upp till 99 procent krävs dock subventioner som ska komma cirka 130 000 hushåll i ännu ej utbyggda områden till del. De projekt som krävs för dessa områden har angivits i så kallade regionala program. Sammantaget omfattar de regionala program- 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 men 800 projekt till ett värde av cirka 400 miljoner euro. Projekten utses av de finländska landskapsförbunden genom en konkurrensutsatt anbudsprocess. 
 Vi bedömer att det finns en del likheter mellan den svenska och den finländska modellen för hantering av bredbandsstöd. Det är i bägge fallen tydligt att modellerna bygger på en kedja av viktiga aktörer på olika organisatoriska nivåer i samhället. Vi ser också likheter på så vis att flera av de framgångsfaktorer som har identifierats i Finland även är relevanta i Sverige, exempelvis betydelsen av kommunernas engagemang och vikten av en koppling till den lokala marknaden. 
 När det gäller skillnader mellan de två modellerna anser vi att den grundläggande skillnaden är att den finländska modellen har större inslag av nationell styrning än den svenska modellen. Viktiga parametrar för styrningen av subventionerade bredbandsprojekt framgår tydligt i den finländska bredbandsstrategin, exempelvis hur stor kommunernas del av subventioneringen ska vara och huruvida stödmedel ska öronmärkas till olika län eller inte. Bredbandsstödet behandlas också som ett och samma paket. Vi upplever att det svenska bredbandsstödet på ett annat sätt spretar och innehåller olika stödprogram med i vissa avseenden olika riktlinjer. Det tydligaste exemplet på inslaget av nationell styrning i Finland är att det är den finländska regleringsmyndigheten FICORA som genomför de marknadsanalyser som ligger till grund för avgränsningen av stödberättigade områden och därmed fortsatt hantering i processen. Det finns olika modeller för hantering av marknadsanalyser, men vi ser att det finns stora vinster med en högre grad av närvaro från regleringsmyndighetens sida. Där finns en stor kompetens i analysfrågor, som är förmånlig för alla inblandade parter, och det skapar också förutsättningar för att man på den nationella nivån skapar sig en bra helhetsbild över marknaden. 
 Överväganden och analys (kap 7) 
 Vad fungerar bra? 
 Ett genomgående tema i diskussioner kring den svenska modellen för hantering av bredbandsstöd är att det lokala engagemanget lyfts fram som en framgångsfaktor. Många vittnar om att engagemanget för en gemensam sak, i ett byalag, har inneburit ett lyft för bygden. 
 26 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
 Detta lokala engagemang har således haft positiva effekter som inte bara kan mätas i hur många som nu har fått tillgång till höghastighetsbredband. Många och viktiga insatser har gjorts på frivillig basis, vilket har inneburit att kostnaderna för det offentliga har kunnat hållas på förhållandevis låga nivåer. 
 Även på den regionala och kommunala nivån har det under de senaste åren varit en betydligt högre aktivitetsgrad när det gäller bredbandsområdet. I allt fler län och kommuner tas det fram digitala agendor och/eller bredbandsstrategier. Vi ser mycket positivt på dessa tecken på engagemang och aktivitet, eftersom regionala aktörer och kommuner spelar mycket viktiga roller i hanteringen av bredbandsstöd i Sverige – inte bara när det gäller handläggning av ansökningar om bredbandsstöd, utan även i frågor som handlar om strategiskt arbete, samordning och samverkan och stöd till byalag. 
 Var finns utrymme för förbättring? 
 Regelverk 
 Det finns en problematik kring de förordningar som nu existerar för de olika stödprogrammen. Utan att föregripa eventuell framtida utformning av den nationella författningsregleringen av statligt stöd till bredbandsutbyggnad, så kan utifrån nuvarande stödsystem konstateras att dessa förordningar framledes behöver uppdateras, för att ligga i linje med kommissionens riktlinjer. I samband med denna uppdatering är det önskvärt om förordningarna så långt möjligt blir likartade. 
 En viktig utmaning är att tillse att ett antal centrala frågor i riktlinjer och förordningar tillämpas på ett enhetligt sätt i landets län. De centrala frågor som här avses är hanteringen av marknadsanalyser, öppenhet och tredjepartstillträde, prissättning, robusthet och driftsäkerhet och affärsmodeller. Med affärsmodeller avses i detta sammanhang i första hand frågor som rör upphandling och förvaltning av näten. 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 Styrning och uppföljning 
 I Sverige tillämpas i dag en s.k.  
 nedifrån-och-upp-modell 
  för hantering av bredbandsstöd. Det finns dock enligt vår bedömning utrymme för mer av statlig styrning på det här området. På regional nivå upplever man ofta att de regler som ska tillämpas har ett alltför stort tolkningsutrymme och det anses finnas behov av nationella riktlinjer i högre grad. Även för mottagarna av stöden innebär avsaknad av styrning och riktlinjer en utmaning – byalagen har till exempel otillräckliga resurser och kompetens för juridiska avvägningar och marknadsanalyser av den dignitet som kommissionens riktlinjer anger. Med en ökad statlig styrning, i form av riktlinjer för särskilt komplicerade frågor, uppnås därmed vinster på alla nivåer. 
 Det finns betydande skillnader mellan länen. Det handlar om olika arbetsformer för handläggning av stöd, olika sätt att hantera ansökningar och olika modeller för upphandling. Vi ser också att regionerna använder sig av regional samverkan i olika omfattning – en del regioner arbetar i nära och strukturerad samverkan med kommuner och byalag, andra inte. 
 Vårt ingångsvärde i utredningen har varit att hitta en balans mellan regional självständighet, flexibilitet och frihet å ena sidan, och de vinster som kommer av ökad enhetlighet å den andra sidan. Vår bedömning är att det finns ett behov av nationella riktlinjer avseende hanteringen av marknadsanalyser, öppenhet och tredjepartstillträde, prissättning, robusthet och driftsäkerhet, samt affärsmodeller. 
 Ett tänkbart problem, eller i vart fall en utmaning, har att göra med nationella och regionala prioriteringar. Bredbandsutbyggnad kan prioriteras på olika sätt. Vår bedömning är att det är viktigt att så långt möjligt öronmärka de medel som avsatts till bredbandsutbyggnad, eftersom erfarenheten visar att detta minskar osäkerheten kring hur stora belopp som faktiskt är tillgängliga att söka. 
 Relaterat till bristerna i statlig styrning är bristerna i statlig uppföljning. För att kunna göra kartläggningar och analyser på nationell och regional nivå behöver berörda myndigheter i högre grad än i dag tillgång till information om och från projekten. Det finns behov av bättre uppföljning på nationell nivå, vilket underlättas av att all relevant information om stödprojekten lämnas i både ansökan om stöd och i slutrapporter, men det finns också utrymme för förbättring av uppföljningsarbetet på regional nivå. Ett naturligt 
 28 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
 sätt att arbeta med uppföljning på regional nivå är att utgå ifrån regionala digitala agendor och/eller bredbandsstrategier, förutsatt att dessa är utformade på ett sådant sätt att relevant effektmätning och annan uppföljning möjliggörs. 
 Samordning 
 Det finns betydande skillnader mellan regionerna, bland annat när det gäller former för samordning. Det uppstår problem när frågor som kräver resurser och kompetens i en stor mängd komplicerade juridiska, administrativa och regleringsmässiga frågor hamnar på stödmottagarna, ofta enskilda byalag som även brottas med ekonomiska och tekniska frågor. Risken är i denna situation stor för felaktigheter, att olika stödmottagare och stödhandläggare tolkar reglerna på helt olika sätt, och att de riktlinjer och regelverk som finns helt enkelt inte följs, vilket i förlängningen bland annat kan leda till att stödmedel betalas ut till mottagare som inte borde få stöd (t.ex. på grund av att det finns potential för en naturligt framväxande marknad i området), att konkurrensen snedvrids och att det samhällsekonomiska utfallet blir dåligt. 
 Vi är övertygade om att samordning och samverkan är framgångsfaktorer, i synnerhet i en så pass decentraliserad modell för hantering av bredbandsstöd som den svenska. 
 Legitimitet 
 På många håll upplevs hanteringen av bredbandsstöd som rörig. Det är många och komplicerade regelverk, stödmedel utbetalas vid olika tidpunkter och med olika villkor, och många aktörer är inblandade. Det är också ett Murphy och svårt arbete för enskilda byalag att ta sig an frågor som marknadsanalyser, villkor för tillträdande tredjepartsoperatörer, prissättning, robusthet och driftsäkerhet, samt upphandlings- och eventuella överlåtelsefrågor. I en så decentraliserad modell för bredbandsstöd som den svenska är lokalt engagemang en framgångsfaktor – om det lokala engagemanget sviktar som en följd av att byråkratin är ogenomtränglig och svårförståelig, och de administrativa och juridiska pålagorna är alltför omfattande, finns risken att modellen tappar en viktig del av sin legitimitetsgrund. 
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 En annan viktig del av modellens legitimitet bygger på att hanteringen av bredbandsstöd är anpassad till marknadssituationen och de behov som faktiskt föreligger. Den bärande tanken i kommissionens riktlinjer är också att medlemsstaterna genom att undvika konkurrenssnedvridningar och främja öppenhet ska främja konkurrensen på marknaden, vilket i sin tur ger positiva effekter på den ekonomiska tillväxten. Det har ovan konstaterats att det finns ett behov av bättre uppföljning både på nationell nivå och regional nivå. Det behövs fler och bättre analyser av effekterna av bredbandsstödet, till exempel i termer av antal hushåll och företag som har fått tillgång till bredband som en följd därav, och av hur bredbandsutbyggnaden fördelar sig. 
 Vår bedömning är att det finns behov av en starkare koppling till professionella krafter i det praktiska arbetet med att organisera och genomföra bredbandsprojekt inom län och kommuner. Kommersiella operatörer och stadsnät kan vara exempel på sådana professionella krafter. Även om det lokala engagemanget, som återspeglas i de många byalagen, är mycket positivt finns det en risk att dessa byalag agerar som separata öar, utan tillräcklig koppling till marknadsaktörer eller den kommun i vilken de verkar. 
 En mycket viktig, men svårfångad, del av legitimitetsgrunden för offentligt bredbandsstöd är att det upplevs att stödåtgärderna medför en nytta som överstiger kostnaderna för stödet. Vi konstaterar att detta förhållande i vart fall inte på kort sikt är självklart. Behovet av att effektivisera det system för hantering av bredbandsstöd som har vuxit fram är i detta perspektiv tydligt. 
 Vår bedömning när det gäller fördelning av stödmedel till regionerna är att det även framledes bör vara en öronmärkning av stödmedel till olika regioner, men att fördelningsprincipen också bör innehålla en incitamentsskapande mekanism. Den fördelningsmodell som används inom exempelvis landsbygdsprogrammet är dock inte tillämplig på de regionala strukturfondsprogrammen, som har ett annat upplägg och en annan programlogik än övriga stödformer. 
 30 
  
 SOU 2013:47 
  
 Sammanfattning 
 Konsekvenser (kap 9) 
 Konsekvenser på sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet. 
 Numera är det en självklarhet att den digitala tekniken är en grundpelare i det moderna samhället, vare sig man bor i storstad eller på landsbygd. En bra digital infrastruktur i alla delar av landet är därmed en förutsättning för att upprätthålla sysselsättning och ha tillgång till en bra service i alla delar av landet. De förändringar av formerna för bredbandsstöd som vi föreslår kommer enligt vår bedömning att förbättra möjligheten för landsbygdsområden att få tillgång till bra bredbandskapacitet. 
 Konsekvenser för små företag 
 Olika former av  
 it-lösningar 
  möjliggör för småföretag att lättare nå nya marknader, uppnå lägre kostnader, förbättra intern och extern kommunikation, förenkla samarbete och koordinera produktionen. 
 Prövning av det offentliga åtagandet 
 Vi menar att våra förslag, vilka i huvudsak innebär att genom tydligare riktlinjer uppnå en något skärpt statlig styrning och uppföljning av bredbandsstödet, inte påverkar omfattningen av det statliga åtagandet nämnvärt. Förslagen underlättar för marknadsaktörer, länsstyrelser, regioner, kommuner och byalag att agera i frågan om bredbandsutbyggnad. 
 Under 2014 uppgår kostnaderna, till följd av våra förslag, till tre miljoner kronor. Vårt förslag innebär att de tre miljoner kronor som i dag används för att administrera medfinansieringsverksamheten även fortsättningsvis ska tillföras myndigheten på årlig basis. Denna lösning innebär att det inte under 2014 finns behov av att tillföra ytterligare statliga medel för att finansiera våra förslag. Vi bedömer dessutom att det tillkommande ansvaret för länsstyrelserna och regionerna är marginellt och inte motiverar resurstillskott från statens sida. 
 Under 2015 uppgår kostnaderna, enligt våra förslag, till 14 miljoner kronor. Utöver de tre miljoner kronor som nämns ovan uppstår ett behov av en engångskostnad för att finansiera PTS 
 31 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:47 
 initiala arbete med en s.k. byanätskarta. Vi föreslår att denna engångskostnad, på en miljon kronor, tillförs PTS i samband med budgetpropositionen för 2015. Från och med 2015 och i vart fall till 2020 föreslår vi också att de regionala aktörer som omfattas av ett beslut om bredbandskoordinatorer, i enlighet med vårt förslag, tillförs finansiering som årligen uppgår till 10 miljoner kronor. Förutsatt att beslut fattas under 2014 bör regeringens budgetproposition för 2015 innehålla en sådan kostnadspost. 
 Eftersom kostnaden för byanätskartan bedöms vara av engångskaraktär kommer den totala kostnaden för våra förslag att årligen, från och med 2016 och i vart fall till 2020, uppgå till 13 miljoner kronor. 
 Denna blygsamma ökning av det statliga åtagandet bidrar till att underlätta för marknadsaktörerna och de offentliga aktörerna att verka på bredbandsområdet. 
 32 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag, avgränsningar och genomförande 
  
 1.1 
  
 Uppdrag 
  
 Utredningens uppgift (dir. 2012:123) är att göra en utvärdering av regeringens bredbandsstrategi. 
 1  
 Det innebär att följa upp hur tillgången till bredband har utvecklats i förhållande till målen i regeringens bredbandsstrategi samt i förhållande till den digitala agendan för Europa (KOM(2010) 245). I uppdraget ingår även att göra en närmare analys av två insatsområden i bredbandsstrategin, nämligen Offentliga aktörer på marknaden och Bredband i hela landet. 
 Huvuduppdraget delas in i tre punkter vilka i sammanfattning är att: 
  
 följa upp hur tillgången till bredband har utvecklats i förhållande till målen i regeringens bredbandsstrategi och vid behov föreslå eventuella justeringar av bredbandsstrategin med syftet att möjliggöra för marknaden att åstadkomma den täckningsgrad för bredband som anges i målen för bredbandsstrategin, 
  
 utreda hur kommunernas agerande i olika roller påverkar bredbandsutbyggnaden och utreda möjligheterna att inrätta ett Infrastructure Clearing House (ICH) enligt förslag från Post- och telestyrelsen eller föreslå en annan lösning för att främja samordning och samförläggning för bredbandsutbyggnad, och 
  
 kartlägga den nationella hanteringen av stöd till bredbandsutbyggnad och vem som har varit mottagare av stöden under perioden  
  
 2008–2012, 
  analysera om det finns behov av en mer enhetlig stödhantering med utgångspunkt i nu gällande organisationsstruktur och göra en internationell jämförelse. 
  
 1  
 Bredbandsstrategi för Sverige (N2009/8317/ITP). 
 33 
  
 Utredningens uppdrag, avgränsningar och genomförande 
  
 SOU 2013:47 
 Utredningens direktiv är dessutom tydligt tudelat i uppgifter som ska redovisas i ett delbetänkande och i ett slutbetänkande. Delbetänkandet ska redovisas senast den 31 maj 2013 och uppdraget ska slutredovisas senast den 31 december 2013. 
 I delbetänkandet ska utredningen redogöra för sina resultat inom tre områden. Det gäller frågor om statligt stöd för bredbandsutbyggnad, regionernas/länens arbete med bredbandsfrågor samt en internationell jämförelse. 
 I slutbetänkandet ska utredningen bland annat följa upp hur tillgången till bredband har utvecklats i förhållande till målen, kartlägga hur tillgången till bredband med hög överföringshastighet har uppnåtts, kartlägga vilka förutsättningar som har påverkat utbyggnaden av bredband med hög överföringshastighet i glest befolkade områden, utreda hur man kan arbeta mer effektivt för att samordna efterfrågan av bredband i lands- och glesbygder, samt vid behov föreslå justeringar av bredbandsstrategin för att nå målen. 
 I slutbetänkandet ska också redovisas hur kommuners agerande som markägare, ägare av bredbandsinfrastruktur och bostadsägare påverkar bredbandsutbyggnaden. Dessutom ska möjligheterna att inrätta ett Infrastructure Clearing House (ICH) enligt Post- och telestyrelsens (PTS) förslag utredas. 
 2 
  
 1.2 
  
 Avgränsningar och preciseringar 
  
 Sammanfattningsvis kan utredningens uppdrag sägas omfatta frågor om resurser, procedurer och organisationslösningar för att på ett bättre sätt uppnå den täckningsgrad för bredband som anges i målen för bredbandsstrategin. Av strategin framgår att statens huvudsakliga roll är att få marknaden att fungera effektivt och ge marknadsaktörerna goda förutsättningar för sin verksamhet. Samtidigt är förutsättningarna för att bygga ut infrastruktur sämre i de glest befolkade delarna av landet. För att de hushåll och företag som finns i de mer glesbefolkade delarna av landet ska få liknande möjligheter finns det behov av riktade insatser. 
 Vad gäller stöd till bredbandsutbyggnad har den nationella nivån, regionala aktörer, kommuner och byalag viktiga roller att fylla. I Sverige har det vuxit fram ett slags  
 nedifrån-och-upp-modell 
  för dessa stöd som bygger på att man på den lokala nivån, i byalaget, på frivillig grund initierar och driver bredbandsfrågan inom 
  
 2  
 Se Affärsmöjligheter med bredbandskanalisation –  
 PTS-ER-2011:26. 
  
 34 
  
 SOU 2013:47 
  
 Utredningens uppdrag, avgränsningar och genomförande 
 sitt geografiska område samt ansöker om stödmedel. Det finns dock ett starkt beroende mellan lokala aktiviteter och kommunernas och länens engagemang i frågan. Mot bakgrund av denna modell har vi valt att så långt möjligt beskriva och analysera bredbandsområdet utifrån samma perspektiv. Ett mål är att länen, kommunerna och byalagen ska känna igen sig i våra beskrivningar. 
 En metodologisk avgränsning som tidigt gjordes efter kontakter med uppdragsgivaren, är att utredningen i huvudsak haft PTS rapporter om bredbandsstöd som utgångspunkt i kartläggningen av den nationella hanteringen av bredbandsstöd. 
 3  
 Det innebär att vi exempelvis inte genomfört någon egen studie av det bredbandsstöd som fördelas ur landsbygdsprogrammet, även om vi har granskat, följt upp och i vissa fall kompletterat PTS material med underlag från berörda myndigheter. Den gemensamma bedömningen är att PTS grundmaterial tillräckligt väl speglar de frågeställningar som finns i utredningsuppdraget. 
 Eget grundmaterial till delbetänkandet har samlats in rörande bredbandsfrågan i Finland, länens bredbandsarbete och beträffande nyttan med bredband. 
 Utredningens innehåll är enligt direktiven tidsmässigt avgränsat till  
 2008–2012. 
  Vad gäller frågan om bredbandsstöd sammanfattar vi dock erfarenheterna även från perioden i början av  
 2000-talet. 
  
 Av direktiven framgår att utredningen i sina förslag ska ta hänsyn till bland annat pågående  
 EU-förhandlingar 
  om kommande stöd till bredband. Regeringens arbete rörande partnerskapsöverenskommelse med  
 EU-kommissionen 
  pågår och beräknas inte vara färdigt förrän under hösten 2013. Resultaten av arbetet avgör vad Sverige får prioritera i  
 EU-stöden 
  under kommande programperiod. Det innebär att det fortfarande är oklart om, och i så fall i vilken form, bredbandsstöd kommer att ingå i överenskommelsen. 
 Parallellt med detta arbete pågår inom regeringen utarbetande av riktlinjer för de regionala strukturfondsprogrammen och landsbygdsprogrammet. Den 16 maj 2013 
 4  
 beslutade regeringen om riktlinjer för framtagande av förslag till regionala strukturfondsprogram gällande Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). I dessa prioriteras bland annat insatser för utbyggnad av bredband där privata investeringar är otillräckliga och marknaden inte bedömer det vara lönsamt att bygga ut i tillräcklig omfattning. 
  
 3 
  
 Dessa rapporter beskrivs i kapitel 3. 
  
 4 
  
 N2013/2493/RT. 
  
 35 
  
 Utredningens uppdrag, avgränsningar och genomförande 
  
 SOU 2013:47 
 Vi har i denna utredning utgått från existerande regelverk. Om formerna för bredbandsstödet påtagligt skulle ändras, som en följd av resultatet av pågående förhandlingar, är vi av uppfattningen att de principer som våra förslag anger i allt väsentligt kan införlivas i de nya formerna. Det kan dock inte i detta skede uteslutas att ett resultat av de pågående förhandlingarna kan bli att vi får anledning att i slutbetänkandet komma tillbaka med något modifierade förslag. 
  
 1.3 
  
 Genomförande 
  
 Enligt direktiven ska utredningen tillvarata kunskaper och erfarenheter som finns hos ett stort antal aktörer inom utredningsområdet. Detta krav har fullföljts på olika sätt. 
 En expertgrupp har tillsatts med deltagare från Post- och telestyrelsen (PTS), Bredbandsforum, Tillväxtverket, Statens jordbruksverk, Konkurrensverket, Region Skåne, Trafikverket, Regionförbundet Västerbottens län, Länsstyrelsen i Kronobergs län, Sveriges Kommuner och Landsting (SKL), IT & Landsbygdsprogrammet, Kanalisationsstödet, Medfinansieringsstöden samt Strukturfonderna. Dessa stöd har haft en 
 194 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 sammanlagd budget på cirka 3,6 miljarder kronor, av dessa medel har drygt 1 miljard kronor beviljats för bredbandsprojekt. Majoriteten av beviljade projekt har påbörjats under år 2010 och senare. Det är stora variationer i projektens genomförandetid, med en normaltid på cirka två år. Det betyder att de flesta stödfinansierade projekten pågår och att endast en mindre andel har slutförts. Samtliga stöd har stimulerat utbyggnad av fiberbaserad infrastruktur i områden där marknadens aktörer inte finns. 
 Projekten genomförs på många olika sätt och det ena är sällan det andra likt. De skiljer sig vad gäller planering, marknadsföring, engagemang, upptagningsområdets omfattning, upphandlingsförfarande, engagemang och inblandning av kommuner/län/regioner, efterfrågan från slutanvändarna, mål för anslutningsgrad m.m. Trots dessa skillnader tyder genomförandet på att verkningsgraden av stöden är hög, dvs. stöden används för att finansiera det praktiska arbete som krävs för att hushåll och företag ska få fiberaccesser, oftast i områden där de inte skulle anläggas av en kommersiell aktör. 
 Nyttan måste ses ur ett långsiktigt och ett kortsiktigt perspektiv. Det långsiktiga och ofta indirekta perspektivet är dels den nytta som lyfts i Digital Agenda, dels den förlorade nyttan som dessa hushåll och företag skulle gå miste om i avsaknad av bredband. Den förlorade nyttan blir högre ju större differensen är gentemot samhället i övrigt. Den långsiktiga nyttan i samhället är än så länge begränsad och kommer att uppstå först om några år, men de anslutningar som tillkommit får ses som en investering mot det målet. På sikt kommer således den långsiktiga samhällsnyttan att bli alltmer tydlig och betydelsefull att mäta. Redan nu bör man identifiera vad det är för detaljerad informationsinsamling som därmed behöver göras. Detta gäller särskilt en sammanhållande statusrapport av finanseringsstödda projekt som, förutom en uppföljning av pengar, behöver följas upp utifrån hur de genomförts och om de kommer att avslutas. 
 Den värdering som vi bedömt som rimlig att göra i det här skedet av bredbandsutvecklingen är den kortsiktiga och direkta nyttan som ges i Bredbandsstrategin, dvs. har stöden bidragit till att fler fått bredbandsanslutningar i landsbygd.  
 A-focus 
  bedömning är att stöden har kommit till avsedd nytta, dvs. fler har fått fiber på kortare tid i områden där marknaden inte kommer att anlägga fiber. Den samhällsnytta som projekten bidragit till kortsiktigt är; hög anslutningsgrad och därmed anslutningsintäkter, investerat kapital 
 195 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 omsatt till sysselsättning genom inköp av anläggningsarbeten och inte minst ideella insatser. Dessa faktorer värderad i pengar omfattar minst  
 1,4–1,6 
  miljarder kronor, vilken kan jämföras med drygt 1 miljard kronor i stödmedel. Till detta kommer att differensen mellan tätort och landsbygd minskar, ökad gemenskap i projektområden och en ökad tilltro till landsbygdens framtida utvecklingspotential. 
 Det kan samtidigt noteras att det finns faktorer som skulle kunna medfört att nyttan blivit ännu högre såsom enklare ansökningsförfarande, långsiktighet i stödprojekt, teknikneutralitet och ett ännu större proaktivt engagemang från fler kommuner, län och regioner. 
 1 Bakgrund och inledning 
 Regeringen beslutade år 2009 om en bredbandsstrategi för Sverige. Det övergripande målet i strategin är att Sverige ska ha bredband i världsklass, vilket innebär att år 2020 bör 90 procent av alla hushåll och företag ha tillgång till bredband om minst 100 Mbit/s. Dessutom bör alla hushåll och företag ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband. 
 Utgångspunkten i strategin är att elektroniska kommunikationstjänster och bredband ska tillhandahållas av marknaden. Det betonas att statens huvudsakliga roll är att skapa förutsättningar för marknaden, formulera politiska mål och undanröja hinder för utvecklingen. För att bidra till att målen i bredbandsstrategin uppfylls och ge marknaden förutsättningar att driva verksamhet och investera i bredband i hela landet, föreslog regeringen att fokus riktas mot fem insatsområden; Fungerande konkurrens, Offentliga aktörer på marknaden, Frekvensanvändning, Driftsäkra elektroniska kommunikationsnät och Bredband i hela landet. Den nu tillsatta Bredbandsutredningen har att följa upp hur tillgången till bredband har utvecklats i förhållande till strategins mål, utreda hur kommuners agerande i olika roller påverkar bredbandsutbyggnaden och utreda möjligheterna att inrätta ett Infrastructure Clearing House (ICH) samt kartlägga den nationella hanteringen av stöd till bredbandsutbyggnad och vem som har varit mottagare av stöden under perioden  
 2008–2012. 
 A-focus 
  har fått i uppdrag av utredarna att värdera om samhällsnyttan av stöden har stått i proportion till kostnaderna. 
 196 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 2 Syfte och avgränsningar 
 Syftet med uppdraget är att värdera om nyttan av de statliga stöd som delats ut för bredband under åren  
 2008–2012 
  stått i proportion till kostnaderna. 
 Nytta i detta sammanhang måste ses ur två perspektiv: 
  
 1. 
  
 Den kortsiktiga nyttan som stöden i sig varit avsedda för, dvs. att på kortare tid, till så många som möjligt få fiber i områden där marknaden inte anlägger fiber. 
  
 2. 
  
 Den långsiktiga nyttan med bredband såsom tillväxt och positiv samhällsutveckling, dvs. grunden i digital agenda (europeisk och svensk) och bredbandsstrategin. 
  
 2.1 
  
 Frågeställningar 
  
 Frågor som studien har att besvara är: 
  
 Fastställa vilka nyttoeffekter som är rimliga att utgå från? 
  
 Exempel på redan genomförda utredningar, styrdokument och studier som gjorts inom området och som är av stor betydelse för uppdraget? 
  
 Vilka stöd har utgått till vilka aktörer? 
  
 I vilken omfattning har stöden kommit till faktisk användning hos mottagaren? 
  
 Vilken andel utgör stöden i relation till den totala insatsen för att generera bredband? 
  
 Vilken betydelse har stöden i utbyggnaden av bredband hos dessa mottagare? 
  
 Finns det någon adderad samhällsnytta till följd av stöden och därmed förekomsten av bredband? 
  
 Finns det någon samhällsnytta som skulle ha gått förlorad om stöden och därmed förekomsten av bredband inte funnits? 
  
 197 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 3 Uppdragets genomförande 
 Uppdraget har omfattat research av tidigare genomförda studier inom området och hur befintliga stöd under den aktuella perioden utnyttjats.  
 A-focus 
  har även en lång erfarenhet och kunskap inom området vilken kunnat utnyttjas i genomförandet av detta uppdrag. 
 För att jämföra det teoretiska och det mer generella resonemanget har vi fördjupat oss i nio projekt där stöd för bredband bidragit till en utbyggnad. Typfallen har varit av olika karaktär och därmed också bestått av olika typer av stöd. 
 Uppdraget påbörjades i slutet av mars 2013 och avrapporterades den 3 maj, med en total omfattning på 3,5 veckor. Uppdraget har getts begränsade resurser vilket i sin tur satt ramarna för arbetsprocessen, antalet typfall och utformning av beräkningsmodeller. Utifrån den information som erhållits finns det flera områden som kan arbetas vidare med, vilket också omnämns i slutet av rapporten. 
  
 A-focus 
  har gått tillväga enligt följande process: 
 1 Uppstartsmöte – Fastställande av uppdragets målbild 
 Uppdraget inleddes med ett uppstartsmöte med utredningen under vilket målbilden förtydligades. 
  
 2 
  
 Inledande research kring nyttoaspekter och mål med bredband 
  
 Research av styrdokument och studier kring stöden, nyttan med bredband och bakgrund till regeringens målsättning och strategier. I denna fas fördes även diskussioner med ett urval av aktörer med stor insikt i stödens utformning och faktiska utnyttjande, såsom Tillväxtverket, Jordbruksverket, Bredbandsforum, Länsstyrelsen i Örebro, Post- och telestyrelsen (PTS) m.fl.  
 A-focus 
  fastställde därefter olika aspekter av nyttan som rimligen borde mätas. 
 198 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 3 Hitta typfall 
 För att beskriva och bedöma den verkliga nyttan med stöden betraktades nio avslutade (förutom ett som pågår fortfarande) projekt. De har varierat i omfattning, geografi, när i tiden de utförts, stödmottagare, typ av stöd. 
  
 4 
  
 Intervjuer och research kring typfallen, mätning mot nyttan 
  
 Genom intervjuer och inhämtning av kostnadsuppgifter och övrig fakta om projekten har vi kartlagt, beskrivit och bedömt dessa typfall utifrån den nytta som stöden syftat till. 
  
 5 
  
 Uppskatta samhällsnyttan i relation till mål och kostnader 
  
 Utifrån typfallen och övrig informationsinhämtning har vi gjort en bedömning av i vilken utsträckning stöden bidragit till samhällsnytta. 
 6 Rapport & 
 Regeringskansliet; 2011 
 I digital agenda för Sverige har regeringen satt upp målet om att Sverige ska vara bäst i världen på att använda sig av digitaliseringens möjligheter. Regeringens ambition är att Sverige ska vara ledande vad gäller att använda it för att nå politiska mål för tillväxt i alla delar av landet, social välfärd, demokrati och klimatförbättringar. Förutom att det bidrar till ekonomisk tillväxt är det också viktigt för att förbättra och förenkla vardagen för alla – medborgare, företag, organisationer och offentlig sektor. Alla som vill ska kunna ta del av digitaliseringens möjligheter och en viktig förutsättning är att det finns en god tillgång till telefoni och bredband i alla delar av landet. 
 Bredbandsstrategi för Sverige; Regeringskansliet; 2009 
 I regeringens bredbandsstrategi är målet att Sverige ska ha bredband i världsklass. Detta innebär att senast år 2020 bör minst 90 procent av alla hushåll och företag ha tillgång till bredband med en hastighet om minst 100 Mbit/sekund. Dessutom bör alla hushåll och företag ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband. En hög användning av it och internet är bra för Sverige och landets konkurrenskraft. På längre sikt kan bredbandsmålen bidra till ökad konkurrenskraft, hållbar tillväxt, innovation och produktivitet. Allt fler tjänster i samhället blir digitala och det kräver att företag och hushåll kan ta del av dessa. För hushåll handlar det om att ha en fungerande vardag och för företag handlar det om att kunna driva och utveckla sin verksamhet i alla delar av landet. Det är i grunden en demokrati- och rättighetsfråga. Det är viktigt att svenska företag och hushåll i 
 200 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 alla delar av landet kan dra nytta av de möjligheter som tillgång till kraftfullt bredband ger. Strategin är fokuserad på att åstadkomma en marknadsmässig utbyggnad. I vissa områden saknas dock de kommersiella förutsättningarna och för dessa områden finns stöd för utbyggnad av bredband. Syftet är att med utgångspunkt i lokala behov öka tillgängligheten på bredband i landets glesbefolkade områden så att alla får möjlighet att delta i informationssamhället och få del av kommersiell och offentlig service. 
 Samhällsekonomisk inverkan av FTTH i Sverige – En förstudie åt Bredbandsforum, Acreo, 2011 
 Under 2011 fick Acreo i uppdrag av Bredbandsforum att analysera hur mycket en bredbandsinvestering i dag kommer att ge tillbaka om 1, 5 och 10 år. Acreos förstudie utgår ifrån samhällsekonomisk inverkan på investeringen av fiber och särskilt investeringarnas inverkan på bostadsföretag, kommuner och företags förutsättningar att verka på orten. Enligt Acreo finns det ett tydligt samband mellan fiber och samhällsekonomisk utveckling. Den visar också att det finns samband mellan förekomst av fiber och ekonomisk tillväxt. Förstudien ger även en indikation på att en investerad krona under fyra år ger tillbaka minst 1,5 kronor på fem års sikt. Liksom många rapporter noterar Acreo att eftersom bredband och fiber fortfarande är en relativ ny företeelse är det svårt att kunna bedöma exakta värden över längre tid. 
  
 Välfärdsteknologi 
  
 ,  
 IT- och telekomföretagen, 
 www.valfardsteknologi.se 
 Arbetsgivarorganisationen  
 Almega/IT-företagen 
  (IT & verkningsgraden av finansieringsstöden och tillväxt i bredbandsanslutningar. 
 5 Stöd för bredband under perioden  
 2008–2012 
  
 Utgångspunkten i bredbandsstrategin är att det är marknadens aktörer som i första hand ska tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster och bredband. Strategin är också tydlig med att det finns glesbyggda områden i Sverige där marknadens aktörer bedömer det ekonomiska underlaget för begränsat för att motivera en utbyggnad av bredband (i relation till målet). Utbyggnaden av bredband i dessa områden stimuleras genom olika former av finansieringsstöd. 
 204 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
  
 5.1 
  
 Aktuella stöd 
  
 Under perioden  
 2008–2012 
  har det funnits flera olika stöd som kunnat utnyttjas på olika sätt, av olika aktörer och i olika stor utsträckning för bredband. Det är främst fyra stöd som använts för bredband. 
 1 
  
 5.1.1 
  
 Landsbygdsprogrammet 
  
 Landsbygdsprogrammet syftar till att stärka utvecklingskraften på landsbygden. Det nuvarande landsbygdsprogrammet gäller från 2007 till och med 2013. Besluten om stöd togs dock med början år 2008. Åtgärderna i programmet finansieras gemensamt av Sverige och EU. Reglerna kring landsbygdprogrammet styrs genom en förordning (Förordning (2007:481) om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder), och är notifierad och godkänd av Kommissionen. I förordningen framgår att varje projekt måste i sin ansökan redogöra för var fiber ska anläggas, göra en marknadsanalys kring av marknadens intresse (ingen marknadsaktör har intresse av att anlägga infrastruktur inom den närmaste treårsperioden) och att det måste finnas en nationell, offentlig medfinansiär. Det övergripande ansvaret för landsbygdsprogrammet har Jordbruksverket. Ansvaret för att sätta upp regler som stöttar utvecklingen av respektive region/län, granska ansökningar och bevilja medel har dock respektive Länsstyrelser och/eller region. Under perioden  
 2008–2012 
  har medlen för landsbygdsprogrammet omfattat följande: 
  
 Landsbygdsprogrammets totala budget omfattar cirka 38 miljarder kronor, av dessa var cirka 1,2 miljarder kronor öronmärkta för bredband vid utgången av år 2012. Det motsvarar 3,3 procent av programmets totala budget. 
  
 Landsbygdsprogrammet har ansökningar som motsvarar nästan 1,1 miljard kronor. 
  
 Projekt omfattande 496 miljoner kronor hade beviljats vid utgången av år 2012, fördelat på 391 projekt. 
  
 1  
 Samtliga uppgifter i nedan följande sammanställning har inhämtats från respektive ansvarig myndighet (Jordbruksverket, Länsstyrelsen i Örebro, PTS och Tillväxtverket) inom ramen för Bredbandsutredningen. 
 205 
 Bilaga 2 SOU 2013:47 
  
 Projektansökningar omfattande 562 miljoner kronor, fördelat på 256 projekt ska bedömas innan de beviljas. 
  
 Ca 100 miljoner kronor hade betalats ut (vilka ingår i ovan nämnda beviljade medel). 
  
 97 projekt är avslutade (vilka ingår i ovan nämnda beviljade projekt). 
  
 I projekten via landsbygdsprogrammet förekommer även offentlig medfinansiering, vilken varierar mellan projekten. I genomsnitt uppgår den till 22 procent för den totala ansökningsmängden. Delvis finansieras övrig offentlig finansering genom PTS medfinansiering och delvis genom att offentliga aktörer finansierar själva. 
  
 5.1.2 
  
 Kanalisationsstöd 
  
 Från och med 2008 finns det så kallade kanalisationsstödet. Reglerna kring kanalisationsstödet styrs genom en förordning (Förordning (2008:81) om stöd till anläggning av kanalisation), vilken notifierats och godkänts av Kommissionen. Stödet kan sökas av kommuner, företag, samfällighetsföreningar, ekonomisk föreningar eller privatpersoner. Även för detta stöd gäller att det bara kan gå till projekt med ett begränsat geografiskt område inom vilket man bedömt att  
 it-infrastrukturen 
  inte kommer att byggas ut av marknadens aktörer inom en kommande treårsperiod. Projekt som beviljas stöd ska vara färdigställda och redovisade inom två år från datum för beslut. Under perioden  
 2008–2012 
  har medlen för kanalisationsstöd omfattat följande: 
  
 Totalt finns det en budget på 216 miljoner kronor som kan användas för bredband varav 126 miljoner kronor fördelats på länen för finansiering av projekt avseende anläggandet av kanalisationsnät. 
  
 Länsstyrelserna har beviljat stöd omfattande 105 miljoner 
  
 kronor fördelat på 365 projekt och som innebär att cirka 3 730 km ny kanalisation har anlagts eller kommer att anläggas 
  
 Stöd som betalats ut, dvs. avslutade projekt uppgick till 52,1 miljoner kronor, omfattande totalt 242 projekt. 
 206 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
  
 5.1.3 
  
 PTS Medfinansiering 
  
 För bredbandsstöd inom landsbygdsprogrammet kräver EU att en nationell offentlig aktör tar en del av kostnaden (så kallad offentlig medfinansiering). För att sänka tröskeln för att starta lokala bredbandsprojekt fick PTS 2010 i uppdrag av regeringen att medfinansiera bredbandsutbyggnad på landsbygden. PTS har i dag medel för medfinansiering till bredbandsprojekt inom landsbygdsprogrammet och för kanalisationsprojekt (tomrör) som fått kanalisationsstöd. Det projekt som vill ansöka om medfinansiering gör detta till ansvarig länsstyrelse/region som i sin tur bedömer ansökan innan länsstyrelsen/regionen i sin tur erhåller medel för medfinansiering av PTS. Under perioden  
 2008–2012 
  har medlen för PTS medfinansiering omfattat följande: 
  
 En total budget på 366 miljoner kronor för bredbandsutveckling (år  
  
 2010–2014), 
  inklusive administrativa medel. 
  
 Cirka 180 miljoner kronor har beviljats till och med 2012 från PTS medfinansiering fördelat på 270 projekt. 
  
 5.1.4 
  
 Strukturfonderna 
  
 Stöd för bredband kan också erhållas genom de så kallade regionala strukturfondsprogrammen (strukturfonderna). Befintliga strukturfonder löper under  
 2007–2013 
  och har en ram om cirka 9 miljarder kronor, varav cirka 1 miljard kunnat användas för bredband. Projekt som finansieras via strukturfonderna omfattar ofta större bredbandsprojekt i t.ex. en region. Förvaltande myndighet för de åtta regionala strukturfondsprogrammen är Tillväxtverket. Under 2012 stoppade Tillväxtverket utdelning av medel genom strukturfonderna då det, genom avsaknad av en nationell förordning, är oklart hur utdelning av medel ska ske samt vilka villkor som ska gälla. Under perioden  
 2008–2012 
  har medlen för strukturfonderna omfattat följande: 
  
 Medel från strukturfonderna omfattar totalt 8,4 miljarder kronor. 
  
 1,8 miljarder kronor har budgeterats för insatser som bland annat kan finansiera bredband. 
  
 207 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
  
 Beviljade medel för infrastrukturprojekt för bredband uppgår till drygt 260 miljoner kronor (3 procent av totala medel), varav cirka 185 miljoner är utbetalade (2 procent av totala medel). 
  
 41 projekt har beviljats medel från strukturfonderna. 
  
 5.2 
  
 Generellt om stöden 
  
 Totalt sett har det under perioden funnits en budget på cirka 3,6 miljarder kronor. Under perioden  
 2008–2012 
  har bredbandsutvecklingsprojekt, från ovanstående stöd, beviljats till ett belopp på drygt 1 miljard kronor. Till detta tillkommer även offentlig medfinansiering som ligger utanför de ovan nämnda stöden. De har samtliga stimulerat utbyggnad av fiber, dvs. endast en teknisk lösning av flera möjliga. Ramen för stöden är nationella, men mer detaljerade villkor utformas regionalt. Syftet är att villkoren ska kunna anpassas och därmed stimulera utvecklingen av bredband utifrån de regionala och lokala förutsättningarna. I praktiken innebär det att villkoren och reglerna skiljer sig mellan olika delar av landet, vilket i sin tur medför att utbyggnaden av stödfinansierade projekt genomförs på olika sätt. Mottagare av stöden har till övervägande delen varit byanätsföreningar och kommuner. 
 6 Beskrivning av undersökta typfall 
 För att beskriva och bedöma den nytta som tillkommit tack vare stöden har  
 A-focus 
  valt ut och analyserat nio olika typfall. Typfallen är av olika karaktär med de gemensamma nämnarna att de har erhållit statligt stöd i någon form samt har fokus på att fiberansluta hushåll och arbetsställen i geografiska områden som saknar kommersiellt intresse för marknaden. 
 Variationen av typfallen är relativt stor. Några är utbyggnad i, eller till, mycket glest befolkade områden med långt mellan husen medan andra är i små tätorter med över tusen invånare och relativt sammanhängande bebyggelse. En annan betydande skillnad mellan projekten är vem som är initiativtagare och drivande. Delvis är det kommunen, ofta i samarbete med kommunens stadsnät, som först bygger ut ortssammanbindande nät och därefter uppmuntrar lokala eldsjälar att starta byanätsföreningar. Delvis kommer initiativet från eldsjälar som startar byanätsföreningar och därefter ansluter 
 208 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 dessa till någon nätoperatör som ibland är kommunal, ibland inte. Variationerna är stora i hur projekten utformas och så är även bidragsfinansieringens omfattning, anslutningsgrad och kostnad för de som vill ansluta sig. Bidragsfinansieringen av projekten kan vara allt från 30 till 100 procent, anslutningsgraden varierar från 25 till 90 procent av hushåll och arbetsställen, kostnaden är i ett spann mellan strax under 10 000 kronor upp till cirka 30 000 kronor och om beloppet innefattar avdragsgill moms (för företagen) eller inte varierar också. En del av variationerna är naturliga med hänsyn tagen till lokala skillnader men även andra faktorer påverkar. 
 Nedan följer en närmare beskrivning av de typfall vi studerat. Uppgifterna kring typfallen har varit mycket intressanta och värdefulla och det kan konstateras att tid för en mer omfattande studie kring hur stödfinansierade projekt drivs och resultatet av dem vore av stort värde ur många aspekter. 
 Grensnet fiberförening 
  
 Vem och var:  
 Grensnet Ekonomisk momsregistrerad förening för utbyggnad av fibernät i Töcksmarks och Östervalls socknar. 
  
 Vad:  
 Har byggt områdesnät som terminerar i närliggande telestation vilken är ansluten till Skanovas stamnät, detta gör att företag och hushåll i byarna som berörs kan ansluta sig till bredband med fiber. 
  
 När:  
 Föreningen etablerades 2010. Nätet byggdes 2011 och 2012, de sista hushållen anslöts 2013. 
  
 Status:  
 Projektet är klart och fiberansluter nu 228 fastigheter med 239 hushåll och 8 arbetsställen (skolan, kyrkan, lanthandeln och några småföretag). 
  
 Särdrag:  
 Det faktum att TeliaSonera informerade om att kopparledningarna skulle tas bort och ersättas med fastmobil lösning blev grunden till initiativet att starta en fiberförening i socknen och ansluta den till Skanovas stamnät och TeliaSonera som KO i deras plattform öppen fiber. Stort ideellt arbete med att informera alla berörda samt bristen på alternativa lösningar har bidragit till en hög anslutningsgrad. Bidragen var bara på cirka 30 procent och med ett lägre pris kunde anslutningsgraden vara ännu högre. 
 209 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 Söderköpings kommun 
  
 Vem och var:  
 Söderköpings kommun där stadsnätsverksamheten är en del av förvaltningen, dvs. inte en separat enhet eller bolag. Verksamheten i fråga är avgränsad till områden utanför Söderköpings tätort. 
  
 Vad:  
 Utbyggnad av fiber i ortssammanbindande nät som täcker nästan hela kommunen från öst till väst. Avsikten är att byanätsföreningar ska bildas av de boende i olika områden och med stöd av kommunen ska de etablera områdesnät som sedan ansluts till stadsnätet och i förlängningen ägs av kommunen. 
  
 När:  
 Utbyggnaden har påbörjats 2012 och pågår fortfarande. 
  
 Status:  
 Utbyggnaden av det ortssammanbindande nätet har påbörjats – några mil har redan byggts och ytterligare cirka 8 mil återstår att anlägga. Information till allmänheten och till byanätsföreningar har påbörjats, bl.a. genom att ge ut nyhetsbladet Fibernytt. 
  
 Särdrag:  
 TeliaSonera är kommunikationsoperatör i nätet. Byanätsföreningarna är grundpelarna i projektet för områdesnäten. Kommunen säljer ett material- och projekteringspaket för 9 900 kronor per anslutning och kommunen betalar sedan 6 000 kronor per anslutning till föreningen för områdesnätet för övertagande av områdesnäten. 
 Linköpings kommun 
  
 Vem och var:  
 Linköpings kommun i samarbete med kommunens stadsnätsbolag Utsikt Bredband. 
  
 Vad:  
 Utbyggnad av 9 förbindelser för ortssammanbindande nät i glesbygd utanför Linköping. Totalt berörs upp till 3 200 hushåll och 530 arbetsställen som ligger inom 1 km från förbindelserna. 
  
 När:  
 De ortssammanbindande näten har byggts under 2010 till 2013 och är nu klara. 
  
 Status:  
 Diskussioner och planering med ytterligare cirka 35 byanätsföreningar pågår och dessa nät är granskade och godkända av kommunen men de är ännu ej byggda. 
 210 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
  
 Särdrag:  
 Kommunen och dess stadsnät tar en aktiv och proaktiv roll i utbyggnaden i glesbygd. Utsikt Bredband tar hand om driften av näten och avsikten är att även de tar över ägandet av byanäten efter cirka 5 år. 
 Ljusdal 
  
 Vem och var:  
 Ljusdals kommun i samarbete med kommunens stadsnät Ljusnet AB. Ljusdals kommun är projektägare och beställer utförandet av Baldwin som är medfinansiär. 
  
 Vad:  
 Har byggt områdesnät i Färila, Järvsö och några andra mindre orter i kommunen så att företag och hushåll kan ansluta sig till bredband med fiber. De ortssammanbindande stamnätsförbindelserna etablerades mellan åren 1999 och 2006. Dialog pågår med ett  
 30-tal 
  byanätsföreningar efter stamnätets sträckning och där anslutningsgraden blir tillräckligt hög (minst 60 procent) och där bidrag kan erhållas bygger Ljusnet sen områdesnäten. 
  
 När:  
 Byggdes år 2010 till 2012. 
  
 Status:  
 Projektet är klart och ansluter nu 393 hushåll, 30 arbetsställen och 1 basstation med fiber. 
  
 Särdrag:  
 Orterna Färila och Järvsö är lite för stora för att arbeta med byanätsföreningar och i de mindre orterna är erfarenheten att eldsjälar är svåra att hitta. 
 Leksand 
  
 Vem och var:  
 Leksands Kommun i samarbete med Dala Energi. Ett samarbetsprojekt med Mora, Orsa och Rättviks kommuner. 
  
 Vad:  
 Har byggt både stamnätsförbindelser och områdesnät så att företag och hushåll i ett  
 20-tal 
  byar och mindre orter i kommunen kan ansluta sig till bredband med fiber. 
  
 När:  
 Byggdes år 2009 till 2012. 
  
 Status:  
 Projektet är klart och ansluter nu 89 hushåll, 17 arbetsställen och 2 basstationer med fiber. 
  
 Särdrag:  
 Utbyggnaden har genomförts i regi av kommunen och Dala Energi som ägs till 49 procent av de tre kommunerna. Trots 
 211 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 offentlig finansiering har projektet ett betydande underskott, vilket dock förväntas kunna minskas i takt med att fler ansluter sig till nätet. 
 Eskilstuna Västra Rekarne 
  
 Vem och var:  
 Eskilstuna kommun och Västra Rekarne fiberförening. 
  
 Vad:  
 Kommunen har byggt ett ortssammanbindande nät och lokala fiberföreningar kan därefter, med eller utan bidrag, etablera områdesnät och ansluta dem till kommunens stadsnät. 
  
 När:  
 Startades år 2010 och var klart 2012. 
  
 Status:  
 Det ortssammanbindande nätet är färdigt, parallellt byggdes det ut i två nya sträckningar en i Västra Rekarnetrakten och en till Näshulta (utan bidrag). Längs den andra sträckningen, dvs. till Näshulta, finns inga byar som nätet passerar ännu bildat fiberföreningar. Trakten Sanders var tidiga med att bygga områdesnät och de ansluter i dag cirka 300 fastigheter. 
  
 Särdrag:  
 Områdesnätet i Västra Rekarne byggdes innan Eskilstuna kommun etablerade det ortssammanbindande nätet och anslöt då nätet med egen fiber till TeliaSonera i närmaste telestation. År 2014 är avsikten att ansluta Västra Rekarne fiberförening till Eskilstuna kommuns stadsnät och att nätet då övergår i deras ägo. 
 Västra Götaland (Bolstad Bredband) 
  
 Vem och var:  
 Bolstad Bredband momsregistrerad, ideell förening i Melleruds kommun. 
  
 Vad:  
 Har byggt både stamnätsförbindelser och områdesnät på en yta av 40 kvadratkilometer. 
  
 När:  
 Föreningen bildades år 2010 och utbyggnaden var klar 2012. 
  
 Status:  
 Projektet är klart och ansluter nu 118 hushåll och 65 arbetsställen med fiber. 
  
 Särdrag:  
 Utbyggnaden samförlades till 50 procent med en vattenförening för att få kommunalt vatten, vilket tillsammans med bidragen gav låga utbyggnadskostnader och möjlighet att erbjuda 
 212 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 fiber till attraktivt pris. Föreningen har haft egen projektledning som gett full kontroll över utbyggnaden. 
 Dorotea kommun 
  
 Vem och var:  
 Ett kommunalt drivet projekt med målet att ansluta byn Borgafjäll i Södra Lappland och några mindre byar på vägen dit. 
  
 Vad:  
 Har byggt stamnätsförbindelse över fjället till Borgafjäll så att företag, hushåll och basstationer ska kunna ansluta sig till bredband med fiber. Få fastboende men många turister som besöker orten. 
  
 När:  
 Byggdes år 2011 till 2012 
  
 Status:  
 Delprojektet som erhållit offentlig finansiering är klar men fibern når än så länge bara halvvägs och ambitionen är att bygga etapp två för att färdigställa förbindelsen. 
  
 Särdrag:  
 Byanätsförening i Borgafjäll har sedan tidigare anlagt fiberbaserade områdesnät men tillgängligheten till internet har varit dålig. Det ortssammanbindande nätet har varit baserat på en radiolänk med kapacitet av endast 34 Mbit/s och inte sällan avbrott – särskilt vintertid. Projektet hade för avsikt att ansluta sig till stamnät från Svenska Kraftnät men det visade sig inte vara möjligt, vilket betyder att resterande sträcka till Dorotea också måste byggas. 
 Hällefors (Bovik) 
  
 Vem och var:  
 I Bovik i Hällefors kommun har Boviks vägsamfällighet drivit projektet. Hällefors kommun och länsstyrelsen har bidragit med mycket hjälp, information och stöd. 
  
 Vad:  
 Har byggt områdesnät som terminerar i närliggande telestation vilken är ansluten till stamnätet, detta gör att företag och hushåll i byn Bovik kan ansluta sig till bredband med fiber. 
  
 När:  
 Byggdes år 2012 
  
 Status:  
 Projektet är klart och ansluter nu 39 hushåll och 17 arbetsställen med fiber. 
 213 
 Bilaga 2 SOU 2013:47 
  
 Särdrag:  
 En mycket hög anslutningsgrad har uppnåtts (89 procent), främst tack vare en omfattande informationsinsats, relativt lågt pris i anslutningsavgift samt stöd från Hällefors kommun, länsstyrelse och Hernandez som gett vägsamfälligheten en legitimitet och seriositet. Vidare har Länsstyrelsen anslagit ett hundraprocentigt bidrag till byar för att gräva ned tomrör till samtliga fastigheter som beställt fiber, som det sedan enkelt ska gå att dra fiberkabel genom. 
  
 6.1 
  
 Sammanfattning av stödfinansierade projekt 
  
 När vi analyserat inhämtad information och research samt tidigare erfarenheter, tillsammans med de undersökta typfallen är det tydligt att de planeras och genomförs på en mängd olika sätt. Anledningen till de stora skillnaderna är främst att stöden främjar en anpassning till regionala och lokala förhållanden. Stöden i sig är nationella, men mer detaljerade regler, villkor, ansökningsförfaranden och styrning är delegerat till främst län och regioner. Det praktiska genomförandet drivs sen ofta av kommuner och byanätsföreningar. Det har inte funnits utrymme att i denna studie sammanställa vilka regler som gäller och hur de skiljer sig åt, vilket hade varit värdefullt. Det bedöms som betydelsefullt att göra då de sannolikt haft en stor påverkan på hur bredbandsprojekten utvecklats i olika regioner. De skillnader som vi ser är bland annat: 
  
 Hur marknadsföring och införsäljningen av projekten går till, vilket i sin tur påverkar anslutningsgraden. 
  
 Att engagemang från kommunen och länet/regionen varierar, vilket påverkar planeringsperspektiv, genomförandeplan och val av leverantörer. 
  
 Samarbetet mellan kommunen och byanätsföreningar. 
  
 Upptagningsområdet varierar och blir i många fall upp till de som driver projekten att avgöra, vilket påverkar antalet möjliga anslutningar. 
  
 Tillvägagångssättet är olika vid inköp av till exempel projektering, anläggningsentreprenörer, material, anslutningstjänster och elektroniska kommunikationstjänster. 
  
 214 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
  
 I kostnad per anslutning, vilket beror främst på terräng och avstånd, vilket i sin tur påverkar antingen hur många som kan få en anslutning och/eller hur stor anslutningsavgiften blir. 
  
 I målen för anslutningsgrad, vilket i sin tur påverkar hur marknadsföring och införsäljning sker och i slutändan hur många som fick anslutning. 
  
 Synen på hur ett mindre projekt ska ingå, och utnyttjas effektivt, i det större infrastrukturprojektet och bredbandsmålet. 
  
 Stöden har använts till utbyggnad av fiberbaserad infrastruktur i mindre orter och landsbygd i Sverige. Det har också gått till att sammanbinda mindre orter. Finanseringen av projekten har i huvudsak bestått av statliga stöd, offentlig medfinansiering, anslutningsavgifter och ideella insatser. Denna finansiering har bidragit till förstudier, planering, bildande av föreningar, informations- och marknadsföringsinsatser, ansökningsprocesser, projektering, förberedelser för anläggningsarbeten, inköp av material, inköp av anläggningsarbete, anslutning av det lokala nätet, avtal med tjänsteleverantörer m.m. 
 6.1.1 Lokalt och centralt drivna projekt 
 Det finns en stor skillnad mellan projekten beroende på om de drivs lokalt eller centralt. Ett stort antal projekt, framförallt inom Landsbygdsprogrammet, drivs av byanätsföreningar där det lokala engagemanget är en stark drivkraft. En vanlig positiv effekt i dessa projekt är en högre anslutningsgrad än både kommersiellt drivna och centralt drivna projekt. Denna anslutningsgrad har kunnat nås genom en omfattande insats där eldsjälar och drivande personer marknadsfört och sålt in fördelarna och behovet av fiber i den aktuella byn/området. En normal anslutningsgrad i lokalt drivna projekt uppgår ofta till över 50 procent. En annan positiv effekt som flera aktörer och projekt betonar är det samarbete som krävts lett till en ökad gemenskap i och mellan föreningarna. För att lyckas med ett byanätsprojekt krävs, förutom engagemang, en hel del kunskap och förmåga att leda större projekt. Det underlättas också om stöd och uppbackning ges från kommunen och/eller någon bredbandsoperatör för att därigenom stärka projektets trovärdighet. 
 215 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 Vissa stödprojekt har till syfte att anlägga fiber lokalt men är mer centralt drivna, där kommunen och/eller länet/regionen tar ett stort ansvar. I dessa projekt finns givetvis också lokala drivkrafter och engagerade personer, men de lokala eldsjälarna är inte lika närvarande. Fördelarna med dessa projekt är att de vanligtvis blir en del av en mer långsiktig och genomtänkt plan. Det har också visat sig att dessa projekt ofta får en högre anslutningsgrad än om kommersiella krafter styrt, då de sannolikt inte blivit gjorda alls, men får en lägre anslutningsgrad än lokalt drivna projekt (cirka 30– 40 procent). 
 7 Utbredning av bredband i möjliga stödområden 
 Målen i strategin är att Sverige ska ha bredband i världsklass. Målet om minst 100 Mbit/s år 2020 omfattar 90 procent av hushåll och företag. För alla gäller dock att de ska ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband, dvs. inklusive de ytterligare 10 procenten. 
 Enligt SCBs definition på landsbygd så bor där cirka 1,1 miljoner personer och det finns nästan 220 000 arbetsställen. Det motsvarar nästan 12 procent av Sveriges befolkning och nästan 23 procent av alla arbetsställen. Enligt PTS Bredbandskartläggning 2012 
 2  
 gällde följande bredbandsutbredning för landsbygd (oktober 2012): 
  
 Bredband via xDSL nådde cirka 85 procent av befolkningen och 82 procent av arbetsställen i utanför tätort och småort, i oktober 2007. Det hade ökat till cirka 88 procent av befolkningen och cirka 86 procent av arbetsställen i oktober 2012. 
  
 Bredband via  
  
 Schmidtär marginell i landsbygden 
  
 Bredband via trådlös infrastruktur (HSPA, CDMA och LTE) nådde cirka 97 procent av hushållen och arbetsställena utanför 
  
 tätort och småort år 2007, vilket hade ökat till nästan 100 procent år 2012. 
  
 Bredband via  
 fiber/fiber-LAN 
  har mätts sedan oktober 2010 då andelen av befolkningen och arbetsställen som hade tillgång till fiber uppgick till strax under 5 procent. I oktober 2012 hade 
  
 2  
 PTS Bredbandskartläggning 2012 – en geografisk översikt av bredbandstillgången i Sverige 
 –  
 PTS-ER-2013:7. 
  
 216 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 nästan 9 procent av såväl befolkning och arbetsställen (utanför tätort och småort) tillgång till bredband via fiber. Det motsvarar nästan 100 000 personer samt 19 000 arbetsställen. 
 Utifrån PTS kartläggning är således den teoretiska utbredningen av bredbandsanslutningar stor i Sverige, även i landsbygden och i de områden där stöd kan komma ifråga. Däremot är skillnaden i tillgången till fiber relativt stor. Inom tätort och småort är tillgången till fiber nästan 50 procent (49 procent av befolkningen och 48 procent av arbetsställen) medan den uppgår till cirka 10 procent utanför tätort och småort. 
 Rent teoretiskt kan således stödfinansierad fiberutbyggnad ha skett i områden där en hög andel redan haft tillgång till bredband via annan infrastruktur än fiber. Det finns dock flera orsaker som driver på efterfrågan av fiberanslutningar i glesbygd. För det första har den faktiska tillgången till bredband varit sämre än den teoretiska. Vissa områden har haft bredband via xDSL och trådlösa anslutningar, medan flera områden haft bristfällig eller helt saknat bredband. Genom de stödmedel som delades ut under perioden  
 2001–2007 
  fiberanslöts en mängd telestationer och möjliggjorde därmed bredbandsanslutningar via kopparnätet. Även om penetrationen blev hög är det fortfarande många mindre stationer som inte fiberanslöts vilket betyder att hushåll och arbetsställen vid sådana telestationer saknar möjlighet till att få bredband utan en fiberutbyggnad. De trådlösa bredbandsanslutningarna bär i sin tur med sig en stor osäkerhet i faktisk tillgång, då den varierar med antalet användare som utnyttjar kapaciteten samtidigt och den faktiska topologin. Av erfarenhet vet vi att den upplevda kapaciteten är betydligt lägre än vad kartläggningen visar på. För det andra blir utvecklingen av fiber i städer ett påtryckningsmedel även i landsbygden. Den höga penetrationen och utvecklingstakten i tätorten bidrar till efterfrågan av fiber även på landsbygden. Den uppstår från företag och hushåll som upplever problem med den anslutning de har, från företag och hushåll som inte upplever direkta problem men som upplever att de snart kommer att halka efter i utvecklingen om de inte får fiber och de som upplever en risk att kopparnätet inte kommer att finnas kvar så länge till på landsbygden. För det tredje har stöden varit inriktade på fiber (även kanalisationsstödet är inriktat på fiber även om inte själva fiberkabeln ingår). 
 Än så länge är det få stödfinansierade projekt som avslutats och någon omfattande statistik och status kring samtliga stödfinansi- 
 217 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 erade projekt på nationell nivå finns inte, förutom medlen i sig. Sådan uppföljning vore värdefull i bedömningar som denna. 
 8 Nytta med bredband 
 Den digitala agendan baseras på en övertygelse om att digitaliseringens möjligheter bidrar till en positiv samhällsutveckling och samhällsnytta. För att samhället, dvs. hushåll, företag och organisationer, ska nå målen med digitaliseringen krävs i sin tur tillgång till bredband. Av såväl regeringens digitala agenda och bredbandsstrategi följer att alla i Sverige ska ha tillgång till digitaliseringens möjligheter och därmed bredband. Under de senaste åren har också ett flertal studier visat på, och räknat på vinsterna med, denna samhällsnytta. Det betyder att ur ett generellt perspektiv är den nytta som ska uppnås genom stöden desamma som gäller för samhället i stort. För att uppskatta samhällsnyttan med stöden har vi resonerat utifrån tre olika perspektiv: 
  
 Långsiktig och generell samhällsnytta 
  
 Förlorad nytta 
  
 Direkt nytta genom att få fiberanslutning 
  
 8.1 
  
 Långsiktig och generell samhällsnytta 
  
 Nyttan med bredband och digitaliseringen är långsiktig och ofta indirekt. Stöden måste ses som en investering för att nå denna nytta under flera år och inte som engångskostnader. Majoriteten av de projekt som finansierats är pågående projekt och det ger att det är för tidigt att nu värdera den långsiktiga nyttan. Dessa effekter är det som bredband i sig ska ge upphov till såsom tillgång till  
 e-för- 
  valtning, innovation, entreprenörskap, positiva  
 miljö-konsekvenser, 
  tillgång till  
 e-hälsa 
  och utveckling av utbildning. För landsbygden är argumenten också ofta att stärka den relativa konkurrenskraften, motverka avfolkning och förbättra för turismen. I denna studie, liksom i tidigare genomförda studier, finns det exempel på redan upplevd nytta förutom tillgången till anslutningen i sig. 
 3  
 I denna studie finns det nämnda exempel på att vissa företag kunnat 
  
 3  
 Nyttan med bredband – Sammanställning av goda exempel,  
 A-focus, 
  2011. 
 218 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 utvecklas positivt och fått ökade intäkter i sin verksamhet till följd av en större marknad (exempel inom turism, konfektion, jordbruk, arkitekt). Det finns exempel på hushåll som efterfrågar fiber för att de och barnen vill ha tillgång till streamade tjänster, turister och fritidsboende som efterfrågar samma bredbandsanslutning som de har hemma samt personer som kontrollerar fibertillgången i samband med flytt. Denna redan upplevda nytta skiljer sig från fall till fall och det är möjligt att den verkligt upplevda nyttan börjar finnas men vi har mest fått några fåtal exempel, och ingen generell bild. Däremot finns efterfrågan på anslutningarna. 
 Tillgången till bredband utvecklar på sikt samhället, vardagen och arbetet i stort och finns exempel på tjänster som kräver höga överföringskapaciteter. Fortfarande kan de flesta tjänsterna utföras utan krav på fiberbaserad infrastruktur. Generella långsiktiga effekter av stöden under perioden  
 2008–2010 
  är än så länge för tidiga att mäta, förutom ett fåtal konkreta exempel. Stöden började utnyttjas i större utsträckning under år 2010 och med en genomsnittlig genomförandetid på cirka 2 år är det få projekt som är slutförda. Den långsiktiga nyttan som de kan ge upphov till är således begränsad. Däremot bör man redan nu tänka på hur man vill mäta denna utveckling i samhället. Det betyder också att statistik behöver börja inhämtas för att därigenom ha riktvärden att mäta utvecklingen mot. 
 En annan nytta som bör lyftas fram är effekten av ökad gemenskap. I flera av de projekt som genomförts nämns just betydelsen av att ha en fråga att samlas kring och engagera sig i som något oväntat positivt. 
  
 8.2 
  
 Förlorad nytta 
  
 Ett omvänt resonemang till den långsiktiga samhällsnytta är den förlorade nyttan som hushåll, företag och organisationer skulle få om de inte hade tillgång till en bredbandsanslutning. På sikt ligger då en samhällskostnad i att inte låta alla få tillgång till bredband och digitaliseringens möjligheter, vilket är en samhällskostnad som blir högre ju större differensen blir. Kostnad uppstår genom ett omvänt resonemang, dvs. att delar av landsbygden inte ges samma förutsättningar för tillväxt, demokrati, tillgång till  
 e-hälsa, 
  utbildning m.m. Kostnaden uppstår antingen genom att två system måste hanteras samtidigt eller att vissa inte har bredbandstillgång/brist- 
 219 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 fällig kvalitet på anslutningen. Sannolikt skulle den största konsekvensen uppstå i offentlig verksamhet då en del av medborgarna skulle få problem att nås av  
 e-hälsa, 
 e-utbildning, 
 e-förvaltning. 
  Frågan blir därmed om projekt/initiativ hade genomförts utan stöden? Det finns exempel på projekt som genomförts utan stöd även i områden där marknaden inte sköter det, men bör ses som undantag. Stöden är utformade för fiber och generellt gäller att många av de här projekten inte skulle ha fått fiberanslutning. Av de utbyggnadsprojekt som vi bedömt i denna studie och tidigare är den samlade bedömningen att byanätens lokala områdesnät skulle få ha byggts, medan vissa av de ortssammanbindande näten. Däremot är det uppenbart att de ortssammanbindande näten aldrig skulle kunna finansieras av slutkunderna då kostnaden skulle bli alltför hög. Som nämndes ovan är det emellertid endast knappt 10 procent av hushåll och arbetsställen i landsbygd som har tillgång till fiber i dag, till skillnad från tätort och småort som nästan når 50 procent tillgång till fiber. 
 8.3 Direkt nytta genom att få fiberanslutning 
 Som vi nämnt tidigare är det en liten andel av beviljade projekt som också är avslutade. Även om stöden har omfattat perioden 2008– 2012, är de flesta projekten fortfarande pågående. Utifrån den här studien gör vi bedömningen att det är den kortsiktiga och direkta nyttan av stöden som är den mest betydelsefulla att mäta i nuläget. Det är värdet på den investeringen som gör det möjligt att tillgodogöra sig de två ovan nämnda. Den direkta nyttan i projekten kan i sin tur delas in i olika typer; intäkter återförda till samhället genom inköp av arbetsinsatser, oavlönade arbetsinsatser, att hushåll och arbetsställen nås av en fiberanslutning och att de är beredda att betala för den, att de genom fiberanslutningen får tillgång till tjänsteleverantörer och därigenom internetanslutning. Vi har därför avgränsat oss till att värdera dessa typer. Vi vet också att stöden medfört ett antal kvalitativa, och för många oväntade positiva effekter som ökad gemenskap i projektområden och en ökad tilltro till landsbygdens framtida utvecklingspotential. 
 220 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 8.4 Faktorer och antaganden för att mäta nyttan 
 För att mäta nyttan med stöden har vi valt att göra bedömningen utifrån ett antal antaganden. Dessa antaganden är främst baserade på den information som  
 A-focus 
  har inhämtat under studien, men även delvis på information från tidigare genomförda studier. 
 Anläggningsarbete 
 Den stora kostnaden för att anlägga fiberbaserad infrastruktur är det fysiska anläggningsarbetet i marken, dvs. schaktning/grävning och återställning av mark. Enligt de uppgifter vi inhämtat i den här studien så gör vi följande antaganden: 
  
 Ca 85 procent av projektens finansering går till inköp av anläggningsarbete, resterande 15 procent går till administration, planering, inhämtning av anbud/offerter m.m. 
  
 Av dessa 85 procent är cirka 20 procent inköp av material och utrustning. 
  
 Det betyder att cirka  
  
 65–70 
  procent av stöden går tillbaka till näringslivet i form av intäkter, genom inköp av arbetsinsatser. 
  
 I lokalt drivna projekt, dvs. projekt drivna av byanätsföreningar, tillkommer cirka 20 timmar av ideellt arbete, per anslutning. Av dessa 20 timmar är cirka 60 procent förberedande arbetet inför schaktning och 40 procent administration. 
  
 Anslutningsgraden och anslutningsintäkter 
  
 Anslutningsgraden i lokalt drivna projekt varierar mellan  
  
 40-80 
  procent, vi utgår från 60 procent i genomsnitt. 
  
 Anslutningsgraden i centralt drivna projekt varierar mellan  
  
 30-40 
  procent, vi utgår från 35 procent i genomsnitt. 
  
 Anslutningsavgiften är antagen till 20 000 kronor per anslutning 
  
 221 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 Antal anslutningar 
  
 Vår bedömning är att ett byanätsprojekt omfattar i genomsnitt 90 anslutningar per byanätsprojekt. 
  
 Beviljade projekt är 391 st, vilket enligt vår bedömning ger cirka 35 000 anslutningar. 
  
 Fördelningen mellan lokalt drivna och centralt drivna projekt antas vara 50/50. 
  
 Ideellt arbete 
  
 Priset för ideellt arbete varierar geografiskt och beroende på typ av arbete. Vi har använt en schablon på 200 kronor per nedlagd timme. 
  
 Som nämnts ovan, tillkommer cirka 20 timmar av ideellt arbete, per anslutning i lokalt drivna projekt. Av dessa 20 timmar är 
  
 cirka 60 procent förberedande arbete inför schaktning och 40 procent administration. 
 Beviljade projekt och beviljat stöd 
  
 Då nyttan med stöden ska sättas i relation till kostnaderna för perioden  
  
 2008–2012 
  har vi valt att utgå från beviljade medel under denna period. 
  
 Beviljade medel uppgår till  
  
 1–1,1 
  miljarder kronor 
  
 8.5 
  
 Uppskattning av nyttan 
  
 Utifrån ovanstående antaganden har vi gjort en förenklad bild av verkligheten och uppskattat vad den kortsiktiga nyttan är värd i pengar. 
  
 8.5.1 
  
 Anläggningsarbetet 
  
 Liksom för kommersiella projekt anlitas i de allra flesta fall professionella entreprenörer, lokala eller nationella, för stora delar av anläggningsarbetet. Enligt de uppgifter vi inhämtat från pro- 
 222 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 jekten går cirka 65 procent av stöden tillbaka till näringslivet i form av intäkter för arbetsinsatser, vilket ger. 
  
 1–1,1 
  miljard x  
 0,65–0,70 
  =  
 650–770 
  miljoner kronor 
 Vi antar således att cirka  
 650–770 
  miljoner kronor av de stödmedel som staten beviljat, bidrar till intäkter för lokala och nationella entreprenörer och hantverkare. 
 Förutom inköp av tjänster finns det ett inslag av ideellt arbete även i anläggningsarbetet. Detta ideella arbete sker vanligtvis i lokalt drivna projekt, dvs. byanätsprojekt. 
 4  
 Den ideella insatsen i anläggningsarbetet består i att förbereda för schaktning såsom rensning av diken och områden samt märkning m.m. Vår uppskattning är att de beviljade medlen i lokalt drivna projekt omfattar cirka 17 500 anslutningar, och att 60 procent av 20 timmars ideellt arbete är anläggningsarbete, vilket ger 
 17 500 anslutningar x 0,60 x 20 timmar x 200 kr/timme = 42 miljoner kronor 
 Vi antar således att minst 40 miljoner kronor tillkommer genom ideellt arbete för anläggningsarbetet. 
 Det betyder att anläggningsarbetet omfattar totalt  
 690–810 
  miljoner kronor. 
 8.5.2 Anslutningsgraden och anslutningsintäkter 
 En viktig intäktskälla i projekten är den anslutningsavgift som hushåll och företag bidrar med. Anslutningsavgiften motsvarar den betalningsvilja som finns för den nytta som anslutningen upplevs ha. Vi har antagit att de beviljade projekten omfattar 35 000 anslutningar, med en genomsnittlig anslutningsavgift på 20 000 kronor. Den förväntade intäkten per anslutning blir således: 
 35 000 anslutningar x 20 000 kr/anslutning = 700 miljoner kronor 
  
 4  
 I föreningarna ingår ofta en överenskommelse om att medlemmarna ska bidra med 3 dagars ideellt arbete. 
 223 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 8.5.3 Ideellt arbete 
 För att genomföra de stödfinansierade bredbandsprojekten har ett betydande ideellt arbete utförts, dvs. oavlönat arbete. Förutom den ideella insatsen i anläggningsarbetet består den av: 
  
 Projektstart: Informationsmöten, infrastrukturplanering, ansökningsförfaranden, kontakter med kommunen/län/regioner, utformning av budget, bildande av organisationsform m.m. 
  
 Kund/säljbearbetning: Marknadsföringsåtgärder gentemot hushåll och personer i området, marknadsföringsåtgärder och kontakter gentemot ledningsägare och bredbandsoperatörer. 
  
 Även detta ideella arbete utförs främst i de lokalt drivna projekten och enligt de uppgifter vi fått omfattar det minst 5 timmar per anslutning. Det ger 
 17 500 anslutningar x 0,4 x 20 timmar x 200 kr/timme = 28 miljoner kronor 
 Vi antar således att ytterligare cirka 30 miljoner kronor tillkommer genom ideellt arbete. 
  
 8.5.4 
  
 Slutsats av värdering av nyttan i relation till kostnaderna 
  
 Projekt som är beviljade och påbörjade under perioden  
 2008–2012 
  omfattar drygt 1 miljard kronor. Denna kostnad kan jämföras med den uppskattade direkta, kortsiktiga nyttan som enligt vår bedömning uppgår till minst  
 1,4–1,6 
  miljarder kronor. Bara sett till kortsiktig nytta så överstiger den således investerade stödmedel. 
 Adderas den långsiktiga nyttan som dessa anslutningar kommer att bidra till på sikt kommer investeringen att bli än mer lönsam. Den nyttan börjar snart vara synlig på en generell nivå och omfattar två perspektiv; dels den nytta som samhället generellt erhåller genom digitaliseringens möjligheter, dels den förlorade nyttan som skulle drabba dessa hushåll och företag på sikt genom att de inte skulle ges samma möjligheter. 
 224 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 9 Högre samhällsnytta? 
 Som vi redan konstaterat är  
 A-focus 
  bedömning att stöden genererat avsedd nytta, dvs. fler har fått fiber på kortare tid i områden där marknaden inte kommer att anlägga fiber. Beroende på utformning och styrning av stöden har det samtidigt framkommit att ett antal faktorer som talar för att nyttan skulle kunna bli ännu högre. 
 Teknikneutralt utformade stöd 
 Stöden har under perioden varit till för att stimulera utbyggnaden av fiber, ända fram till slutanvändaren. Å ena sidan är fiber en framtidssäker teknisk lösning, å andra sidan är kostnaden för att anlägga fiberaccesser relativt hög, t.ex. jämfört med trådlösa accesser. Stöd för mer teknikneutrala bredbandsprojekt skulle kunna innebära en flexibilitet i att hitta andra och ibland mer kostnadseffektiva lösningar. Sådana lösningar kan vara att fiber dras fram till ett område och därigenom möjliggör bättre trådlösa och/eller kopparbaserade bredbandsanslutningar. 
 Mer än efterfrågestyrd utbyggnad 
 Stöden är tidsbegränsade och tilldelas de som efterfrågar dem. Det räcker dock inte med en efterfrågan av bredband, det krävs också ett stort engagemang i att genomföra projektet dvs. att sätta sig in i det praktiska, bilda föreningen, förstå och hantera ansökningsprocesser och informationsinsatser. Där kombinationen av efterfrågan och lokala drivkrafter/eldsjälar finns utnyttjas stöden effektivt, dvs. med hög verkningsgrad. Det betyder också att i områden som saknar denna drivkraft inte efterfrågar stöden, därmed inte sagt att de inte efterfrågar bredbandsaccesser. Det är möjligt att gemensamma, nationella regler och enklare genomförandeprocess hade kunnat få ännu fler projekt i drift. 
 En långsiktighet i projekten 
 De projekt som tilldelas stöd utformar en ekonomisk kalkyl baserad på stödens totala belopp och anslutningsgrad. Samtliga medel utnyttjas sedan för att anlägga fiber till de som betalat in anslutnings- 
 225 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 avgift. Projektet är klart i och med att samtliga intresserade fått anslutning och medlen är slut. I ett område som är kommersiellt utbyggd finns ofta en senare etapp, dvs. det kommer ofta fler erbjudanden om att ansluta sig när första etappen redan är avklarad. En sådan, mer långsiktig planering och utveckling av stödfinansierade projekt har vi inte noterat i de typfall vi granskat. Vi kan inte heller se att stöden stimulerar en sådan utveckling. De här projekten måste liksom för kommersiella företag ses som en investering, vilket betyder att även stöden måste utformas för att stötta investeringar och inte täcka engångskostnader. 
 Minska den ekonomiska risken i byanät 
 De föreningar som bildas för att etablera ett byanät bär i dag ett tungt ekonomiskt ansvar. De ansvariga i föreningen 
  
 måste t.ex. få sina grannar att betala in anslutningsavgifter på 10  
  
 000–30 
  0000 kronor, 
  
 beroende på hur föreningen utformats vet de inte alltid vilken momssituation som råder för den bildande föreningen, 
  
 föreningen kan behöva ta lån för att klara tillfälliga likviditetsproblem vilket kan ställa krav på att styrelsen i föreningen behöver gå i personlig borgen. 
  
 Av förklarliga skäl ses vissa byanätsprojekt som högriskprojekt rent ekonomiskt och det finns exempel på initiativ som inte blivit genomförda på grund av den höga risken. I de fall kommunen finns med som en engagerad part brukar denna risk minska. 
 Krav på engagemang från kommuner och län/regioner 
 Kommunernas och länens/regionernas engagemang varierar. I de kommuner och län/regioner där det finns ett stort engagemang och där det finns en bredbandsstrategi är också utbyggnaden av landsbygdsprojekten ofta planerade ur ett större geografiskt perspektiv. Det är också viktigt att byanätsföreningarna ges stöd och uppbackning från kommuner då projekten ofta upplevs som mer trovärdiga och seriösa av hushåll och företag. Genom ett större engagemang hade delar av den infrastruktur som stödfinansierats kunnat planeras ännu mer effektivt. 
 226 
  
 SOU 2013:47 
  
 Bilaga 2 
 10 Avslutande kommentarer 
 Slutsatsen efter den här studien är att de statliga stöd som finns för bredband i landsbygd utnyttjas väl, de fungerar som en katalysator för att få igång etablering av fiber. De används för att anlägga fiber i områdesnät, slutkundsanslutningar och ortssammanbindande nät i områden där de annars inte skulle ha fått fiber. De används också i stor utsträckning för att köpa in professionella tjänster i anläggningsarbetet. Detta kompletteras med ett stort inslag av engagemang och ideella insatser. Vår bedömning är att verkningsgraden, hittills, varit hög och att stöden fungerar trots en betungande administration kring bildande och genomförande av projekten samt ansökningsprocesserna. Vår bedömning är också att olika stöd stimulerar olika delar av nödvändig infrastruktur, dvs. såväl ortssammanbindande nät och accessnät, som är beroende av varandra för att den långsiktiga nyttan ska kunna uppnås. 
 Fortfarande har det varit svårt att få en mer konkret beskrivning av vad fiberanslutningarna tillfört för ytterligare nytta än anslutningen i sig och tillgången till  
 triple-play-tjänster, 
  förutom några få spridda exempel. Den långsiktiga och indirekta nyttan med investeringen verkar vara på väg, men som andra studier också visat på kommer den när infrastrukturen varit på plats i några år. Vår helhetsbild av nyttan med stöden i relation till kostnaderna är positiv. Däremot ställer vi oss lite tveksamma till att stöden i sig har varit avgränsade till att endast omfatta fiber då det skulle kunna finnas alternativ som i vissa fall sannolikt skulle kunna ge motsvarande samhällsnytta till fler. 
 227 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2013:47 
 Bilaga 1 
  
 Kontaktlista 
  
 Bolstad Bredband 
  
 Ljusnet 
  
 Boviks vägsamfälligheten 
  
 Länsstyrelsen i Kalmar 
  
 Bredbandsforum 
  
 Länsstyrelsen i Värmland 
  
 Dalaenergi 
  
 Länsstyrelsen Västra Götaland 
  
 Dorotea kommun 
  
 Länsstyrelsen i Örebro 
  
 Eskilstuna kommun 
  
 Melleruds kommun 
  
 Essunga kommun 
  
 Nyköpings kommun 
  
 Grensnet fiberförening 
  
 Post- och telestyrelsen 
  
 Hällefors kommun 
  
 Region Värmland 
  
 Härryda kommun 
  
 Söderköpings kommun 
  
 Jordbruksverket 
  
 TeliaSonera 
  
 Leksands kommun 
  
 Tillväxtverket 
  
 Linköpings kommun 
  
 Västra Rekarne fiberförening 
  
 Ljusdals kommun 
  
 Årgängs Nät AB 
 228 
 Statens offentliga utredningar 2013 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Förändrad hantering av importmoms. Fi. 
  
 2. 
  
 Patientlag. S. 
  
 3. 
  
 Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon. Fi. 
  
 4. 
  
 Tillstånd och medling. Ju. 
  
 5. 
  
 Djurhållning och miljön 
  
 – hantering av risker och möjligheter med stallgödsel. L. 
  
 6. 
  
 Att förebygga och hantera finansiella kriser. Fi. 
  
 7. 
  
 Skärpningar i vapenlagstiftningen. Ju. 
  
 8. 
  
 Den svenska veteranpolitiken 
  
 Statligt bidrag till frivilliga organisationer som stödjer veteransoldater och anhöriga. Fö. 
  
 9. 
  
 Riksbankens 
  
 finansiella oberoende och balansräkning. Fi. 
  
 10. 
  
 Rätta byggfelen snabbt! 
  
 – 
  
 med effektivare förelägganden och försäkringar. S. 
  
 11. 
  
 Kunskapsläget på Kärnavfallsområdet 2013. Slutförvarsansökan under prövning: kompletteringskrav 
  
 och framtidsalternativ. M. 
  
 12. 
  
 Goda affärer – en strategi för hållbar, offentlig upphandling. Fi. 
  
 13. 
  
 Ungdomar utanför gymnasieskolan 
  
 – 
  
 ett förtydligat ansvar för stat och kommun. U. 
  
 14. 
  
 En översyn inom Sevesoområdet 
  
 – 
  
 förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. Fö. 
  
 15. 
  
 För framtidens hälsa – en ny läkarutbildning. U. 
  
 16. 
  
 Effektivare konkurrenstillsyn. N. 
  
 17. 
  
 Brottmålsprocessen. Del 1 och 2. Ju. 
  
 18. 
  
 Regeringsbeslut av ett statsråd – SRÄ. Fö. 
  
 19. 
  
 Mera glädje för pengarna. Ku. 
  
 20. 
  
 Kommunal vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet. U. 
  
 21. 
  
 Internationell straffverkställighet. Ju. 
  
 22. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt 
  
 – 
  
 samordning och digital samverkan. N. 
  
 23. 
  
 Ersättning vid läkemedelsskador och miljöhänsyn i läkemedelsförmånerna. S. 
  
 24. 
  
 E-röstning 
  
  och andra valfrågor. Ju. 
  
 25. 
  
 Åtgärder för ett längre arbetsliv. +Lättläst + Daisy. S. 
  
 26. 
  
 Fri att leka och lära 
  
 – 
  
 ett målinriktat arbete för barns ökade säkerhet i förskolan. U. 
  
 27. 
  
 Vissa frågor om gode män och förvaltare. Ju. 
  
 28. 
  
 Försäkring på transportområdet i krig och kris. Fi. 
  
 29. 
  
 Det svenska medborgarskapet. A. 
  
 30. 
  
 Det tar tid 
  
 – 
  
 om effekter av skolpolitiska reformer. U. 
  
 31. 
  
 En digital agenda i människans tjänst 
  
 – 
  
 Sveriges digitala ekosystem, dess aktörer och drivkrafter. N. 
  
 32. 
  
 Budgetramverket 
  
 – 
  
 uppfyller det EU:s direktiv? Fi. 
  
 33. 
  
 En myndighet för alarmering. Fö. 
  
 34. 
  
 En effektivare plan- och bygglovsprocess. S. 
  
 35. 
  
 En ny lag om personnamn. Ju. 
  
 36. 
  
 Disciplinansvar i ett reformerat försvar. Fö. 
  
 37. 
  
 Begripliga beslut på migrationsområdet. Ju. 
  
 38. 
  
 Vad bör straffas? Del 1 och 2. Ju. 
  
 39. 
  
 Europarådets konvention om  
  
 it-relaterad 
  brottslighet. Ju. 
  
 40. 
  
 Att tänka nytt för att göra nytta 
  
 – 
  
 om perspektivskiften i offentlig verksamhet. S. 
  
 41. 
  
 Förskolegaranti. U. 
  
 42. 
  
 Tillsyn över polisen. Ju. 
  
 43. 
  
 Långsiktigt hållbar markanvändning 
  
 – 
  
 del 1. M. 
  
 44. 
  
 Ansvarsfull hälso- och sjukvård. S. 
  
 45. 
  
 Rätt information 
  
 – Kvalitet och patientsäkerhet för vuxna med nedsatt beslutsförmåga. S. 
  
 46. 
  
 Beskattning av mikroproducerad el m.m. Fi. 
  
 47. 
  
 Effektivare bredbandsstöd. N. 
  
 Statens offentliga utredningar 2013 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Tillstånd och medling. [4] Skärpningar i vapenlagstiftningen. [7] Brottmålsprocessen. Del 1 och 2. [17] Internationell straffverkställighet. [21]  
 E-röstning 
  och andra valfrågor. [24] 
 Vissa frågor om gode män och förvaltare. [27] En ny lag om personnamn. [35] 
 Begripliga beslut på migrationsområdet. [37] Vad bör straffas? Del 1 och 2. [38] 
 Europarådets konvention om  
 it-relaterad 
  brottslighet. [39] 
 Tillsyn över polisen. [42] 
 Försvarsdepartementet 
 Den svenska veteranpolitiken 
 Statligt bidrag till frivilliga organisationer som stödjer veteransoldater och anhöriga. [8] 
 En översyn inom Sevesoområdet 
 – förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. [14] 
 Regeringsbeslut av ett statsråd – SRÄ. [18] En myndighet för alarmering. [33] Disciplinansvar i ett reformerat försvar. [36] 
 Socialdepartementet 
 Patientlag. [2] 
 Rätta byggfelen snabbt! 
 – med effektivare förelägganden och försäkringar. [10] 
 Ersättning vid läkemedelsskador och miljöhänsyn i läkemedelsförmånerna. [23] 
 Åtgärder för ett längre arbetsliv. + Lättläst + Daisy. [25] 
 En effektivare plan- och bygglovsprocess. [34] 
 Att tänka nytt för att göra nytta 
 – om perspektivskiften i offentlig verksamhet. [40] 
 Ansvarsfull hälso- och sjukvård. [44] 
 Rätt information 
 – Kvalitet och patientsäkerhet för vuxna med nedsatt beslutsförmåga. [45] 
 Finansdepartementet 
 Förändrad hantering av importmoms. [1] 
 Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon. [3] 
 Att förebygga och hantera finansiella kriser. [6] 
 Riksbankens finansiella oberoende och balansräkning. [9] 
 Goda affärer – en strategi för hållbar, offentlig upphandling. [12] 
 Försäkring på transportområdet i krig och kris. [28] 
 Budgetramverket 
 – uppfyller det EU:s direktiv? [32] Beskattning av mikroproducerad el m.m. [46] 
 Utbildningsdepartementet 
 Ungdomar utanför gymnasieskolan 
 – ett förtydligat ansvar för stat och kommun. [13] 
 För framtidens hälsa – en ny läkarutbildning. [15] 
 Kommunal vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet. [20] 
 Fri att leka och lära 
 – ett målinriktat arbete för barns ökade säkerhet i förskolan. [26] 
 Det tar tid 
 – om effekter av skolpolitiska reformer. [30] 
 Förskolegaranti. [41] 
 Landsbygdsdepartementet 
 Djurhållning och miljön 
 – hantering av risker och möjligheter med stallgödsel. [5] 
 Miljödepartementet 
 Kunskapsläget på Kärnavfallsområdet 2013. Slutförvarsansökan under prövning: kompletteringskrav och framtidsalternativ. [11] 
 Långsiktigt hållbar markanvändning 
 – del 1. [43] 
 Näringsdepartementet 
 Effektivare konkurrenstillsyn. [16] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt 
  
 – 
  
 samordning och digital samverkan. [22] En digital agenda i människans tjänst 
  
 – 
  
 Sveriges digitala ekosystem, dess aktörer och drivkrafter. [31] 
  
 Effektivare bredbandsstöd. [47] 
 Kulturdepartementet 
 Mera glädje för pengarna. [19] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Det svenska medborgarskapet. [29]