Barns perspektiv 
 på jämställdhet i skola 
 En kunskapsöversikt 
 Richards 
 Mcpherson 
 Mehek Muftee 
 Zulmir Becevic 
 Rapport VIII 
 från Delegationen för jämställdhet i skolan 
 Stockholm 2010 
 SOU 2010:66 
  
 SOU och Ds kan köpas från Moore kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Moore Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice 
 Tryckt av Rodriguez AB 
 Stockholm 2010 
 ISBN  
 978-91-38-23446-4 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Förord 
 Denna rapport är en kunskapsöversikt över forskningen om barns perspektiv på jämställdhet i skolan. Kunskapsöversikten har tagits fram av fil Williams. Richards, fil. Williams. Mcpherson, doktorand Velazquez och doktorand Pittman, samtliga verksamma vid Tema barn, Linköpings universitet. 
 Forskning med barns perspektiv handlar om att låta barnen själva komma till tals, även om barnens utsagor givetvis måste tolkas av den vuxne forskaren. Det är viktigt att inte glömma bort barns röster och åsikter. Författarna påminner oss om att barn enligt FN:s barnkonvention och svensk lag har rätt att göra sin röst hörd i alla frågor som berör dem. 
 Denna rapport ingår i en serie av forskarrapporter från DEJA. Syftet med DEJA:s forskarrapporter är att bidra med ny kunskap samt sammanställa och sprida kunskap och därigenom stimulera diskussionen om jämställdhet och genus i skolan. Författarna står själva för innehållet i rapporterna. 
 Ytterligare information om vår delegation finns på webbplatsen www.jamstalldhetiskolan.se. 
 DEJA – Delegationen för jämställdhet i skolan (U 2008:08) 
 Jones 
 Ordförande 
 I DEJA:s rapportserie har tidigare publicerats: 
 Rapport Titel 
  
 I 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia 
  
 (SOU 2010:10) 
  
 II 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i samhällskunskap  
  
 (SOU 2010:33) 
  
 III 
  
 Kunskap som befrielse? En metaanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
  
 1969–2009 
 (SOU 2010:35) 
  
 IV 
  
 Svensk forskning om jämställdhet och skola  
 1969–2009. 
  
 En bibliografi  
 (SOU 2010:36) 
  
 V 
  
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker 
  
 (SOU 2010:51) 
  
 VI 
  
 Biologiska faktorer och könsskillnader i skolresultat 
  
 (SOU 2010:52) 
  
 VII 
  
 Pojkar och skolan: Ett bakgrundsmaterial om pojkkrisen 
  
 (SOU 2010:53) 
 SOU 2010:66 
 Innehåll 
  
 Inledning ............................................................................ 
  
 7 
  
 Begreppsdefinitioner ............................................................ 
  
 8 
  
 Barn...................................................................................................... 
  
 8 
  
 Barnperspektiv och barns perspektiv................................................. 
  
 9 
  
 Skolan som institution...................................................................... 
  
 10 
  
 Jämställdhetsbegreppet..................................................................... 
  
 11 
  
 Metod............................................................................... 
  
 12 
  
 Forskningsöversikt ............................................................. 
  
 15 
  
 Barns perspektiv på jämställdhet...................................................... 
  
 15 
  
 Barns deltagande................................................................................ 
  
 28 
  
 Pedagoger gör o/jämställdhet........................................................... 
  
 32 
  
 Formell jämställdhet i skolan ........................................................... 
  
 34 
  
 Att verka för jämställdhet................................................................. 
  
 37 
  
 Diskussion ........................................................................ 
  
 41 
  
 Problemet med pojkarna................................................................... 
  
 42 
  
 Om forskning.................................................................................... 
  
 44 
  
 Slutsatser............................................................................................ 
  
 45 
  
 Referenser ........................................................................ 
  
 47 
 5 
 SOU 2010:66 
 Inledning 
 Skolan har genomgått stora förändringar de senaste 20 åren. Sedan mitten av  
 1990-talet 
  har värdegrund och demokrati etablerats som begrepp som skolan givits särskilda uppdrag att arbeta med. Skolans värdegrundsuppdrag har många likheter med de jämställdhetspolitiska målen som riksdagen har satt upp (Wedin 2009). Skolan ska i dag på olika sätt arbeta för jämställdhet och mot diskriminering och kränkande behandling, utifrån gällande lagstiftning och regelverk. Jämställdhetsarbetet är enligt skollagen och läroplanerna ett obligatoriskt uppdrag (Wedin 2009) och ska genomsyra allt ifrån kommunernas ansvar till den enskilde lärarens undervisningsplanering och arbete i klassrummet (SOU 2009:64). Skolan har också ett uppdrag att arbeta med demokratifrågor som bland annat innefattar barns möjlighet till inflytande och delaktighet (prop. 2009/10:165). Även i demokratiuppdraget ingår frågor om jämställdhet och människors lika värden. Barns delaktighet och rätt att göra sin röst hörd har under de senaste två decennierna gradvis givits större utrymme i det offentliga rummet. I och med Sveriges ratificering av FN:s Barnkonvention har barns rätt att uttala sig i frågor som berör dem kommit att befästas i lagstiftningen, till exempel i den proposition till ny skollag som presenterades våren 2010 (prop. 2009/10:165). Här anges bland annat att: för att kunna ta hänsyn till barnets bästa [ska] barnet få komma till tals och fritt uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör honom eller henne. Denna rätt gäller oavsett barnets ålder eller mognad. (prop. 2009/10:165 s. 231). Barnets bästa utgör en av portalparagraferna i den nya skollagen och ska således tillämpas i relation till relevanta bestämmelser i skollagen, så som elevers inflytande i skolan generellt, men också i utformningen av undervisningen. 
 Det finns i dag relativt omfattande forskning om jämställdhet i skolan, såtillvida att skillnader mellan könen vad gäller elevers skolprestation, betyg, utbildningsval, psykisk ohälsa och upplevelse av trivsel är väldokumenterade (för en översikt se SOU 2009:64). Däremot utgör studier av hur barn och unga själva definierar, upplever och tolkar begreppet jämställdhet i sin vardag en mindre del av den samlade forskningen. Frågor om hur jämställd barn och unga upplever att skolan är; vilka möjligheter till delaktighet de ges i skolan; hur de anser att skolan är och bör vara organiserad; vad de 
 7 
 SOU 2010:66 
 anser om jämställdhet generellt i samhället och hur samhället bör vara organiserat har inte studerats i någon större omfattning. Hur barn i skolan ser på jämställdhet bör dock kunna vara en god källa till information om hur pass väl de senaste 20 årens satsningar, på jämställdhetsarbete och barns delaktighet, har fallit ut. 
 Syftet med den här kunskapsöversikten är att ge en överblick över vilken forskning som finns tillgänglig, pågår och är planerad, om barns perspektiv på jämställdhet i skolan. Översikten kommer att göra nedslag och ge exempel på forskning om barns och ungdomars uppfattning om jämställdhet under de två senaste decennierna. Ambitionen för översikten har varit att beskriva studier där barns röster och åsikter om jämställdhet kommer till uttryck, dock kan redan här påpekas att endast få forskningsstudier direkt kan sägas ha tillfrågat barn om deras uppfattning om jämställdhet. Översikten inkluderar därför studier som på olika sätt kan anses bidra till att besvara frågor om barns syn på jämställdhet. Frågor som exempelvis: vad anses skillnaden mellan pojkar och flickors i skolan vara? Hur bidrar pedagoger till jämställda respektive ojämställda relationer mellan elever i skolan? Men även studier som visar hur barn (och pedagoger) gör kön, och barns delaktighet mer generellt har inkluderats. Avslutningsvis förs en kritisk diskussion om så kallad genuspedagogisk litteratur och arbetsmetoder som riktar sig till pedagoger, politiker och andra. 
 Begreppsdefinitioner 
 Kunskapsöversikten utgår ifrån ett kritiskt förhållningssätt till begrepp som barn, barnperspektiv och jämställdhet, skolan som institution och barnforskningen som helhet. Nedan följer en diskussion om hur dessa begrepp förstås och används. 
 Barn 
 Barn kan förstås på många olika sätt. Enligt den vardagliga förståelsen av barn behöver vi inte fundera på dess betydelse (Halldén 2007). Vanligast är att göra en kategoriindelning baserad på kronologisk ålder. Där Sverige följer FN:s definition av barn så som varje människa under 18 år, om inte barnet blir myndigt tidigare 
 8 
 SOU 2010:66 
 enligt den lag som gäller barnet. (Barnkonventionen 2009, artikel 1). En snabb titt på övrig lagstiftning i Sverige gör klart att långt många fler åldersgränser än 18 år begränsar barn och ungas handlingsutrymmen vilka därmed bidrar till att definiera barn som en social kategori skild från vuxenkategorin (för en diskussion se Schiratzky 2003). Så väl Barnkonventionen som svensk lagstiftning kan alltså inte sägas ha någon absolut åldersdefinition för kategorin barn. Detta resulterar bland annat i att kategorin har suddiga gränser och att övergång från barn till vuxen sker gradvis. Definitionen av barn ger dock specifika rättigheter till barn och speciella skyldigheter till vuxna att garantera barn dessa rättigheter (Halldén 2007). Den sociala kategorin barn inbegriper föreställningar om barns kompetenser och behov, som påverkar både vuxnas bemötande och barns agerande. Det är viktigt att påpeka att kategorin barn är heterogen inte bara med tanke på åldersspannet  
 (0–18 
  år) utan även med tanke på kulturella, ekonomiska och sociala faktorer så väl som individuella förutsättningar. 
 Barnperspektiv och barns perspektiv 
  
 Barnperspektiv  
 ett begrepp som förekommer flitigt i den allmänpolitiska debatten men även i regelverk och föreskrifter gällande barn. Barnperspektiv kan förstås som ett politiskt och ideologiskt begrepp, men även som ett metodologiskt begrepp (Lindgren & Halldén 2007) både i forskningssammanhang och i sociala och pedagogiska verksamheter riktade till barn. Barnperspektivet innefattar ambitionen att tillvarata barns villkor och att verka för barns bästa, både inom politiken och forskningen. Samhällsinstitutioner som påverkar barns liv styrs av föreställningar om barns bästa och välfärdsstaten framställs generellt sett som garant för den goda barndomen (Sandin & Sundkvist 2006; Hjörne & Martinsson & Hearn et al. submitted;  
 Wahlgren–Carlsson 
  2009; Nyström 2009). Begreppet myntades av debattören Brown i en artikel 1961 för att ersätta  
 jämlikhets 
 begreppet (Moberg 1961). Jämställdhet beskriver, till skillnad från jämlikhet, just relationen mellan kön, med en tydlig politisk förankring i att män och kvinnor bör ha samma position i samhället, maktbefogenheter och politiska möjligheter. Morse (2009:27) skriver att det politiska målet med jämställdheten var att kvinnor och män skulle ha lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter, menande då att både makt och ansvar skulle vara delat lika mellan könen. Jämställdhet är en av de grundläggande demokratiska värderingarna som ingår i målen för den svenska grundskolan och gymnasiet 
 11 
 SOU 2010:66 
 (SOU 2009:69) vilket lyfts fram såväl i skollagens (1985:1100) portalparagraf (1 kap. 2 §) som i propositionen till ny skollag (prop. 2009/10:165). Här framgår bland annat att skolan har till uppgift att främja jämställdhet mellan könen och motverka kränkande behandling. 
 Inom forskningen bruka man skilja på  
 kvantitativ  
 och  
 kvalitativ  
 jämställdhet, där kvantitativ jämställdhet helt enkelt handlar om antalet kvinnor respektive män inom en verksamhet (Lif 2008). Vad gäller jämställdhet mellan elever i skolan innebär det bland annat elevers utbildningsval och betygsprestationer. Ett jämt antal kvinnor och män i exempelvis skolan säger dock lite om vilket inflytande de har inom verksamheten, alltså vilken  
 kvalitet  
 jämställdheten har (Lif 2008). Det kan handla om vilken  
 betydelse  
 elever olika betygsprestationer ges (Lahelma 2005) eller vilken delaktighet tjejer respektive killar 
 1  
 har i beslut som berör dem i skolan (Elvstrand 2009). 
 Det är också möjligt att skilja på  
 formell  
 och  
 reell  
 jämställdhet. Där den formella jämställdheten rör lagar och styrdokument. Formellt är Sverige ett av världens mest jämställda länder, dock är vår arbetsmarknad både kvantitativt och kvalitativt bland de mest ojämställda då det råder en markant könssegregering inom den svenska arbetsmarknaden (Hearn et al. submitted). Den reella jämställdheten handlar i stället om att män och kvinnor faktiskt har samma rättigheter, skyldigheter och möjligheter (Lif 2008). 
 Metod 
 Kunskapsöversikten baseras på nationell och internationell forskning, nationella utredningar och rapporter från myndigheter och organisationer. För att kunna ge en överblick över forskningsfältet har sökningar efter tidigare forskning gjorts i databaser som Proctor, Gena samt Kvinnsam. Vid genomgången av tidigare forskning har sökord som  
 barn och jämställdhet, barn och könsroller, barns perspektiv, elevinflytande, barns perspektiv på skolan, barns perspektiv på mobbing, barns perspektiv och etniska relationer  
 använts. 
 2  
 Grunden för det urval som har gjorts bland träffarna har bland annat varit tids- 
  
 1 
  
 I denna rapport görs ingen innehållslig skillnad mellan begreppen pojke/kille och flicka/tjej utan används synonymt. 
  
 2 
  
 Sökning på: barn och könsroller gav 807 träffar; barn och jämställdhet 137 träffar; Barns perspektiv 0 träffar; Barns perspektiv etniska relationer 0 träffar. 
  
 12 
 SOU 2010:66 
 perioden från 1990 och framåt, men också att forskningen ska utgå från barns perspektiv på så sätt att barn på något sätt uttalat sig om jämställdhet, kön och delaktighet. Fältet domineras av studier kring hur kön görs, och av deltagande observationer av och intervjuer med elever, men också intervjuer med skolpersonal och då främst lärare. 
 Internationell forskningslitteratur har sökts genom databaser inom området pedagogik, psykologi och samhällsvetenskap. Här ingår även studier från Sverige som publicerats internationellt. De sökord som har använts är:  
 gender equality, gender, childrens concept of equality in school, children and equality 
 . Sökkombinationen  
 child, participation, bullying, equality, gender, school  
 har också inkluderats för att innefatta barns deltagande enligt en bredare definition. Även här har ett urval gjorts bland träffarna enligt samma kriterier som den nationella litteraturen. En speciell genomgång av de senaste årgångarna av  
 Gender & Nyström 2009) uppstår, där forskningsresultat från ett land sprids och görs till sanningar i andra länder utan att de genomgår en nödvändig problematisering och kritisk granskning utifrån de lokala förutsättningar som finns. I översikten görs i huvudsak inte jämförelser mellan forskning från Sverige och andra länder på grund av svårigheterna i att jämföra olika kulturella och sociala kontexter. 
 Materialets bearbetning och disposition 
 Materialet har i huvudsak lästs med fokus på nyckelorden,  
 barns perspektiv, jämställdhet  
 och  
 skola 
 . Då endast få studier kan sägas innehålla alla tre har de i sin tur kombinerats med nyckelord så som  
 genus, könsroller  
 och  
 delaktighet,  
 till viss del även  
 pedagoger  
 och  
 skolpersonal 
 . Materialet har sedan tematiserats utifrån nyckelorden och presenterats i följande teman:  
 Barns perspektiv på jämställdhet,  
 denna rubrik har delats in i flera underteman som  
 Skillnaden mellan flickor och pojkar, Barn gör genus, Barn och lek, Barn och sexualitet,  
 då dessa angränsar till huvudtemat jämställdhet; Barns deltagande, har fått en egen rubrik då mycket jämställdhetsarbete tolkas som just barns deltagande i det dagliga skolarbetet; slutligen kommer forskning med fokus på pedagogers jämställdhetspraktiker och hjälpmedel till pedagoger och politiker att presenteras under rubrikerna  
 Pedagoger gör o/jämställdhet; Formell jämställdhet;  
 och 
  
 Att verka för jämställdhet 
 . Tematiseringen har gjorts för att spegla forskningsfältet. I presentationen har rapporter från myndigheter, 
 14 
 SOU 2010:66 
 fristående forskning så väl nationell som internationell varvats för att ge en så full bild av forskningsläget som möjligt. Då metodfrågor blir viktiga i en översikt av barns perspektiv, har visst utrymme givits de olika studiernas datainsamling och materialbearbetning i presentationen. 
 Forskningsöversikt 
 Barns perspektiv på jämställdhet 
 De studier som kan anses redogöra för barns perspektiv på jämställdhet i skolan bör utifrån de definitioner som tidigare angetts alltså på något sätt tillfråga barn om vad de tycker. Men beroende på hur detta görs är det fortfarande möjligt att ifrågasätta om det är barns egna röster som kommer fram. Exempelvis beroende på vilka frågor som ställs och hur de analyseras. Vidare bör forskning kring barns perspektiv på jämställdhet ta upp frågor om könens lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter (Miller– Carlsson 2009) och denna jämställdhet bör vara kvalitativ eller reell (Lif 2008), alltså inte enbart undersöka kvantitativa mått för jämställdhet. 
 Barnombudsmannens rapport  
 Båda är bäst, typ  
 (Barnombudsmannen 2001) är en av få studier som direkt tillfrågat barn och unga om hur de ser på sina liv i ett jämställdhetsperspektiv. Rapporten är riktad till regeringen samt andra beslutsfattare på nationell nivå. En av studierna i rapporten redovisar flickors och pojkars svar på en Internetenkät som besvarats av ett antal mellan- och högstadieklasser. 
 4  
 Frågorna kretsar bland annat kring barnens roller i skolan och studien visar på att så väl mellanstadiebarnen som högstadieungdomarnas känner sig mest jämställda i relation till skoluppgifter i frågor rörande det pedagogiska arbetet i skolan. (Barnombudsmannen 2001). Rapporten kan beskrivas som att den lyfter fram barns och ungdomars röster genom att de fått besvara frågor rörande jämställdhet genom enkäter och kan anses utgå ifrån elevernas perspektiv och erfarenheter genom att de får besvara frågor om bland annat situationen i skolan. Dock görs tolkningen av vad jämställdhet är av de vuxna forskarna som konstruerat och 
  
 4  
 Enkäterna lades dels ut på barnkanalen på nätet där de besvarades av totalt 572 mellanstadieungdomar varav 296 flickor samt 276 pojkar. På ungdomskanalen besvarades enkäten av 307 högstadieungdomar varav 153 flickor och 154 pojkar. (2001:15) 
 15 
 SOU 2010:66 
 tolkat enkäten, så det kan ifrågasättas om det är barns perspektiv på jämställdhet som framkommer. 
 Till skillnad från Barnombudsmannens rapport (2001) tar Moreno avhandling  
 Är det någon könsordning i skolan?  
 (2002) upp både genus- och jämställdhetsfrågor baserat på barnens egna perspektiv. Syftet är att i grundskolan studera hur flickor och pojkar i homogent svenska och etniskt heterogena skolklasser konstruerar kön genom interaktioner med varandra och med lärare (Forsberg 2002). Avhandlingen baseras på en etnografisk studie som sträcker sig över en period på två skolår och inbegriper deltagande observationer, dokumentering av dagböcker och teckningar, videoinspelningar samt intervjuer med elever och lärare. I synnerhet i en klass förekom återkommande diskussioner om jämställdhet vilket påverkade den genusbaserade ordningen. Både pojkar och flickor visade upp ett beteende som skiljer sig från stereotypa uppfattningar om manlighet och kvinnlighet. Idéer om medfödd jämställdhet bland könen var vanliga. Resultaten är intressanta i ljuset av en annan studie. Hernandez, har i  
 Klassens klasser. Gymnasieföreningar i läroverk och gymnasieskolor  
  
 1846–1996 
  
 (2006) granskat hur ungdomars föreningsaktiveter i skolan påverkar och påverkas av skolans politiska målsättning att verka för jämställdhet och jämlikhet. Studien grundar sig på intervjuer med ungdomar och analys av arkivmateriel från så kallade gymnasieföreningar. Resultaten visar att ungdomarnas föreningsverksamheter speglar kulturellt bestämda föreställning om vuxenhet och ungdomsperioden som en tid för förhandling av klass- och genusbestämda identiteter. Dessa identiteter ter sig olika under olika historiska epoker och har påverkats av t.ex. framväxten av en ungdomskultur i vilken vuxnas normer inte är självklara. Utbildningspolitikens ambitioner att med hjälp av en integrerad gymnasieskola överbrygga klass och genusskillnader undergrävs av elevernas egna föreningsaktiviteter. De gamla skolformerna som bygger på särskiljandets princip lever kvar genom elevernas fritidsaktiviteter inom skolans ramar men bortom skolpolitikens kontroll. Perry och Mcmillan (1999) visar även på hur ungdomskulturen fungerar som distinktionsskapande mellan klass och kön på ett sätt som klart präglas av hur skolväsendet organiserats. 
 I Moore (2002) studie visar hon även på att det i alla klasser utvecklades hierarkiska genusstrukturer, och olika genusdiskurser eller elevtyper identifierades: Sporttjej, Rogers, Feminist, Akademikerflicka, Moderlig flicka – och bland killar – Machokille, 
 16 
 SOU 2010:66 
 Rättskaffenspojke, Akademikerpojke, Joker, Mjukispojke och Kenpojke (Forsberg 2002). Även internationellt har flera studier visat på barns och ungdomars kategorisering av olika genus typer (se t.ex. Martino 1999; Blaise 2005). I  
 Playing it straight. Uncovering Gender Discourses, in the Early Childhood Classroom  
 (Blaise 2005) presenteras olika typer av pojkar och flickor, såsom Miller en pojke som är en pojkaktig pojke, risktagaren Madison som tycker om att leka med lego och därmed ifrågasätter de rådande genusnormerna samt Thompson den snälla flickan. Love (1999) har också studerat hur killar på high school i Australien använder olika tilltalsnamn som cool boy, party animal, squide och poofter för att kategorisera varandra och därmed konstruera sin egen och andras maskulinitet. Båda studierna är etnografiska och även om barnen kommer till tals i intervjuer appliceras genus- och jämställdhetsperspektivet av forskarna. 
 Kategoriseringsarbete är ett välutforskat fält inom samhällsvetenskapen och då framförallt när det gäller forskning kring identitetsskapande. Knight (2000) menar att vi måste förstå kategoriseringsprocesser om vi ska förstå den sociala världen. Han menar till och med att utan kategorisering är komplexiteten i den mänskliga sociala världen knappt ens hanterlig (2000:8) 
 5 
 . Detta innebär att studier som intresserar sig för barns genuskategoriseringar kan ge viktig information om hur de tolkar och hanterar sin sociala omgivning. Ovan redovisade studier visar alltså hur barn aktivt konstruerar och använder sig av genuskategorier i skolan för att förhandla relationer och sina egna identiteter. Detta görs i relation till existerande föreställningar om jämställdhet (Martinsson & Sandquist 1998), att de intar olika roller och blir bemötta på olika sätt av pedagoger och andra i skolan. Dessa beskrivningar stöds också i pojkar och flickors egna beskrivningar av hur de upplever skolmiljön (Barnombudsmannen 2001). De största skillnaderna mellan pojkar och flickor i skolan (inklusive förskolan) är att pojkar tar mer plats och bråkar mer medan flickor är mer ordentliga, tar mindre plats i rummet och är tystare. (Odelfors 1998; Sandquist 1998). I Thomas (1998) studie undersöktes hur barn använder sig av olika beteenden och språk för att göra sig sedda och hörda inom förskolan. Frazier genomförde en etnografisk fältstudie och gjorde intervjuer med barnen, deltog i samlingar, inomhussamt utomhuslekar som var både vuxenstrukturerade och fritt valda. Fältstudien genomfördes på tre daghem med barn mellan  
 5–7 
  år (Odelfors 1998). Analysen visar att flickor och pojkar inte uttrycker sig och tar plats i lika stor utsträckning. Den största skillnaden på pojkars och flickors villkor uppkommer under de aktiviteter som är mer vuxenkontrollerade. Pojkarna tar mer plats och uttrycker sig mer i exempelvis samlingar medan flickor uttrycker sig mer i sammanhang där det bara är flickor. Ju mer informellt sammanhanget är desto mer tar flickorna plats. Frazier (1998) hade som syfte att utgå ifrån barnens perspektiv och ge dem möjlighet att uttrycka sina perspektiv genom intervjuerna, där de tillfrågades om sina tankar kring lekerfarenheter och samlingar. 
 I Barnombudsmannens studie (2001) ansåg mellanstadiebarnen att flickorna förväntas ha större ordning på saker och ting och pojkarna anses vara de som lärarna blir mest arga på. Även på högstadiet ansågs pojkarna vara de som lärarna blir mest arga på medan flickorna ansågs vara de mer ordentliga. En slutsats som dras i denna studie är att barnen och ungdomarna upprätthåller etablerade könsroller i sina beskrivningar av skolsituationen (Barnombudsmannen 2001). Hur elevers förutfattade meningar om skillnaden mellan tjejer och killar befäster och i viss mån förstärker beteendemönster som kan betraktas som typiskt kvinnliga eller manliga beskrivs även i Skolverkets rapport (2009) om diskriminering och trakasserier. Rapporten bygger på intervjuer med 529 barn och ungdomar i både förskola, grundskola, grundsärskola, gymnasiesärskola och gymnasium. Rapporten konstaterar att genusskillnader kan kopplas till vad författarna kallar för utseendenormer. Att bryta emot dessa normer är speciellt vanskligt för pojkar, även om flickor också blir utsatta om de bryter mot reglerna för vad för 
 18 
 SOU 2010:66 
 slags kläder och smink som anses var rätt att använda. Brytande av regler relaterade till kropp och känslighet är alltså en källa till trakasserier. Pojkar får inte vara för känsliga och flickor får inte smutsa ned sig. Fysiskt våld är vanligast bland pojkarna och ryktesspridning bland flickorna. I gymnasieålder tränas flickor på yrkesinriktade program att klara av manliga miljöer men någon liknande träning ges inte till pojkar. (Skolverket 2009; se Salminen- Karlsson 2010 för en diskussion om enkönade klasser i anglosaxiska länder och Sverige) 
 Det som författarna till Skolverkets rapport (2009) kallar för utseendenormer har uppmärksammats även i internationella studier. I en kvalitativ studie visar Jones, Contreras 1999; Zimmerman, Phoenix & Korobov & Andersson 2008; Laanemets & Öhrn 2002; Ambjörnsson 2004; Hellman 2005; Änggård 2005b; Arvastson 2007; Holm 2008;) som internationellt (se t.ex. Thorne 1993; Francis 1998; Davies 2003; Blaise 2005; Renold 2005) under de senaste decennierna. Frågan som står i fokus i dessa studier är inte hur barnen beskriver skillnader mellan könen utan hur kön görs. Yang studie  
 I en klass för sig – Genus, Klass och Sexualitet Bland Gymnasietjejer  
 (2004) studerar hur två grupper tonårstjejer med olika klassbakgrund skapar sin feminitet på olika sätt. Studien är baserad på deltagande observationer av två tjejgrupper i två olika gymnasieklasser i Stockholm så väl som enskilda och gruppintervjuer med tjejerna samt informella samtal med lärare. Den ena klassen går barn– och fritidsprogrammet medan den andra gruppen går ett mer studieförberedande samhällsvetenskapligt program. Studien visar att genus är kopplat till konstruktionen av heterosexualitet. En paradox som framträder är att tjejerna betonar vikten av individualitet samtidigt som de förväntas vara normala och passa in. Tjejernas egna röster kring jämställdhet i skolan framträder inte, däremot ges exempel på konversationer mellan tjejerna om vad som är okej att göra som tjej och vad som inte är det, samt skillnader mellan killar och tjejer. (Ambjörnsson 2004) 
 Harris har i ett flertal studier undersökt genusrelationer i skolan och tjejer och killars inflytande över sin skolsituation (Öhrn 1990, 1997, 2000, 2005). Öhrn (2005) har uppmärksammat hur elever använder sig av  
 könade normer  
 i skolan, men också hur dessa normer utmanas och överskrids i exempelvis diskussioner om relationer mellan tjejer och killar. En annan studie som behandlar hur maskulinitet och femininitet skapas av eleverna i grundskolan är  
 Hull 
  White avhandling (2008). Syftet är att genom observation se hur ungdomar i årskurs 9 förhåller sig till de normer och förväntningar som finns bland elever och lärare och att undersöka hur ungdomarna (och lärarna) definierar dessa normer. Reilly (2008) genomför deltagande observation samt formella och informella intervjuer på två skolor i två olika kommuner. Studien visar att eleverna och lärarna i intervjuerna ofta talar om kön som varandras motsatser men att könen framställs som betydligt mer flexibla då de pratar om den vardagliga praktiken. Idealen hos 
 21 
 SOU 2010:66 
 killarna och tjejerna var att visa upp både maskulina och feminina drag såsom att vara sportig, utåtriktad samt se bra ut och vara mogen (Holm 2008). Samtidigt lyfts även nya typer av pojkar och flickor fram där Reilly menar att en del pojkgrupper var måna om sitt utseende, intresserade av sport men även studieinriktade samt öppna för könsöverskridande relationer, något som Reilly kallar för flexibel maskulinitet (2008). Vissa flickgrupper var även mer utåtriktade och tog för sig. Stark individualisering framhävs som viktig inom den ideala bilden av vad det innebär att vara både tjej och kille. Lärarna visar sig bidra till att stärka könsstereotyper samt heteronormativitet i klassummet (Holm 2008). Fokus för White studie ligger på elevernas uppfattningar om genuskonstruktioner. Liksom i White (2008) studie beskriver Cole (1998) hur barnen i hennes studie ser på könen som varandras motsatser. Bennett (1998) undersöker hur genus konstrueras bland barn i grundskolan samt vad uppfattningar om könsskillnader har för påverkan på beteenden och interaktion mellan barnen. Fokus ligger på barnens uppfattningar om genus och arbete. Studien genomförs med hjälp av intervjuer och observationer av rollspel (Francis 1998). 
 7  
 Hur barnen konstruerade skillnader mellan könen märktes i hur de resonerade kring framtida yrken, som tenderade att ses som olika för båda könen. Rollspelen visade att rollerna inom gruppen tilldelades utifrån kön. Diskussionen kring jämställdhet och lika villkor för flickor och pojkar fanns dock också bland barnen framför allt när flickorna talade om vikten av självständighet. (Francis 1998) Fokus för Bennett studie är hur barnen konstruerar normer för pojkar och flickor ska bete sig. 
  
 I artikeln  
 Förskolebarns konstruktion av maskuliniteter  
 (2005) skriver Bradshaw om hur pojkar och flickor i förskolan genom sitt agerande både upprätthåller och utmanar maskulinitetsnormer (Hellman 2005). Utgångspunkten är att begreppet maskulinitet inte nödvändigtvis behöver kopplas till det manliga könet och femininitet till det kvinnliga (Hellman 2005), utan att också flickor kan praktisera och bidra till konstruktioner av maskulinitet. Metodansatsen är kvalitativ och studien bygger på fyra barns berättelser (tre pojkar och en flicka) om hur de tycker att en pojke ska vara och bete sig. Arroyo visar hur barn genom att protestera, omförhandla eller acceptera föreställningar om hur man bör vara som pojke aktivt bidrar till att göra kön. På så sätt positionerar 
  
 7  
 Intervjuerna genomfördes med 145 barn efter rollspelen. Totalt deltog 81 flickor och 64 pojkar i åldrarna  
 7–11 
  i studien. 
 22 
 SOU 2010:66 
 barnen sig själva på olika sätt inom de gränser som av pedagoger och barn uppfattas utgöra det normala (Hellman 2005). Även Miller Barajas (2008) visar i sin analys av boksamtal i skolan hur elever och lärare gemensamt skapar genusnormer. Bland annat visar Clark (2008) på att läraren utgick ifrån att flickorna i klassen skulle identifiera sig med kvinnliga karaktärer i texterna. Elever gjorde dock motstånd mot detta genom att exempelvis identifiera sig med djur (se också Chen 2009). I artikeln  
 Barbie princesses and dinosaur dragons: narration as a way of doing gender  
 studerar Maldonado (2005a) barns berättelser utifrån ett genusperspektiv. Åtta förskolebarn skapade egna berättelser utifrån ett medialt utbud bestående av serietidningar, sagoböcker, filmer, leksaker och diverse TV program, med syftet att utforska genuspositioner på ett lekfullt sätt (Änggård 2005a). Barnens berättelser visade sig ha ett genusstereotypt innehåll. Exempelvis så handlar flickornas berättelser om romantik och det vardagliga livet, medan pojkarnas berättelser i huvudsak handlar om hjältar och farliga varelser (Änggård 2005a). Men i sina texter gjorde också barnen nytolkningar av traditionella berättelser och genusroller. Flickorna lät exempelvis sina kvinnliga karaktärer spela aktiva roller, och pojkarnas hjältar blev vänner med fienden. Artikeln är en del av ett större projekt som handlar om sociala och kulturella dimensioner i barns konstnärliga aktiviteter (se Änggård 2005b). Studien har en kvalitativ, etnografisk ansats. Data samlades in genom deltagande observationer, videoinspelningar, samtal med barnen och dokumentation av barnens teckningar och texter. Artikeln har en klar fokus på barns röster och visar på hur barn genom egna berättelser positionerar sig själva som flicka eller pojke. I ett pågående forskningsprojekt, finansierat av Vetenskapsrådet, undersöker Maldonado vidare platsens betydelse för barn i  
 sju-åttaårsålder, 
  vilket tidigare har studerats av Ortiz. I sin artikel  
 Platsens betydelse och barns sätt att ladda en plats med symbolisk mening  
 analyserar Halldén (2005) hur barn skildrar sig själva i en framtid, och hur skildringen är knuten till en specifik plats. 
 8  
 Barnen ombads i studien att skrivna berättelser på temat Min framtida familj. När barnen skriver om sig själva som vuxna gör de det genom scener där huvudkaraktärerna (barnens alter ego) agerar. På så sätt framträder karaktärernas kompetenser, och berät- 
  
 8  
 Det empiriska materialet består av Barnen som deltog var  
 8–10 
  år respektive  
 13–14 
  år, och gick i skolklasser med varierande socioekonomiska sammansättningar. Den metodologiska ansatsen är kvalitativ och består av textanalys. 
 23 
 SOU 2010:66 
 telserna ses som uttryck för hur barnen använder sig av olika diskurser för vuxen manlighet respektive kvinnlighet. Barnens fiktiva vuxenkaraktärer är alltså förbundna med en specifik plats som genom berättelsen blir könskodad. I artikeln utforskas barns röster och framställningar av genus i relation till plats (Halldén 2005). Hale planerade studie kommer däremot att undersöka hur barn förhåller sig till olika platser, hur flickor respektive pojkar beskriver lekar, erfarenheter och platser de tycker om att vara på. I undersökningen kommer Änggård att fråga barnen om vad pojkar respektive flickor leker i skogen. Vad platserna har för betydelse, hur barnen använder dem och hur deras könsidentiteter konstrueras relation till platserna är centralt i studien. Syftet är att bidra till barndomsgeografin som studerar barns relationer till och upplevelser av platser i naturmiljö. Även Brown håller för närvarande på med ett projekt där platsens betydelse studeras. Centralt i detta arbete är hur barn gör kön i förskolan. 
 Studierna som har beskrivits ovan syftar till att ge en nyanserad och komplex bild av barns genuskonstruktioner, där det bland annat belyses hur båda könen bidrar till att konstruera det egna och det motsatta könet. Studierna som dessa ger viktiga ledtrådar till hur ett fortsatt jämställdhetsarbete utifrån barns perspektiv kan fortskrida och utvecklas. 
 Barn och lek 
 Barns lek har under en längre tid studerats inom barndomssociologin (se t.ex. 1979; Corsaro & Corsaro & Corsaro 1997). Mycket lekforskning som intresserar sig för genusfrågor har utgått ifrån en förståelse av pojkar och flickors olika sociala och fysiska förmågor och resurser (se t.ex. Lever 1976;  
 Foster 
  1979; Maccoby 1998; Jones, Kless & Eder 1990; Eder, Evans & Martin 1998). Många av dessa studier tar alltså skillnaden mellan könen förgivet (Evaldsson 2003). Gonzalez (2001) har dock visat hur tjejers och killars beteende vid lekar, som hopprep och att hoppa hage, förändras över tid och beroende på ökad skicklighet. Knapp (1985, 2001) har också visat på hur lekpraktiker skiljer sig mellan grupper av tjejer beroende på etniska och kulturella skillnader, och Knapp (1990, 1998, 2001) riktar en 
 24 
 SOU 2010:66 
 kritik mot amerikanska studier som ofta har studerat vit medelklass. 
  
 Miller  
 Gender plays – Girls and boys in school  
 (1993) har haft stort inflytande över studier av hur barn formar sin förståelse för genus i leken och hur leken blir ett sätt att sätta upp gränser för den egna och andras genuskategorier, så kallat  
 boarder work 
 . I studien följde Vaughan grupper av barn dels i 8 månader i årskurs  
  
 4–5 
  
  i en grundskola i Kalifornien, dels 3 månader i en skola i Michigan. Syftet med studien var studera hur barn konstruerar genus i sin dagliga tillvaro i skolan både i klassrummet och ute på skolgården. Studiens resultat visar bland annat på hur barn konstruerar femininitet och maskulinitet som distinkta kategorier och varandras motsatser. Detta sker inte minst på rasterna där lekarna är uppdelade mellan pojkar och flickor. Vaughan (1993) menar att lärarna genom gruppindelningar och språket som används i klassrummet också medverkar till att stärka könsdikotomierna. Observationerna lyfter dock fram barn som överträder dessa dikotomier, som exempelvis när vissa flickor vill leka med pojkar och vise versa samt vilka strategier dessa barn använder sig av. Denna studie är främst baserad på observationer där barnen inte tillfrågas om sina tankar kring genus eller jämställdhet och dess betydelse i skolan (Thorne 1993). 
  
 I liknande studier av förskoleverksamhet i Storbritannien har Naima Browne (2004) intervjuat barn mellan  
 3–6 
  års ålder om deras tankar om och erfarenheter av genus och lek. Studien visar att barnen är mycket medvetna om gällande genusnormer. Barnen i studien hade en klar uppfattning om vilka lekar som var för flickor respektive pojkar. Det visar sig finnas en stark distinktion mellan könen gällande rollspelslekar där pojkarna föredrar att leka superhjältar. (Browne 2004) Även i Kulturnavigering (Mcdaniel, & exempelvis genom att de pojkar som beter sig pojkaktigt får mer uppmärksamhet av lärare än de som inte passar in i könsnormerna. Dessa resultat bekräftas även av  
 Ärleman-Hagsér 
  & Green & Christensen & Butler 1990; Munoz 1986/2003; Youdell 2005; Sparrman 2006). Framförallt visar både nationell (se exempelvis Ambjörnsson 2004; Kulick 2005) och internationell forskning på hur heteronormativitet, heterosexualitet och homofobi är det dominanta perspektivet inom skolan både bland pedagoger och elever (se t.ex. Williams 1997; Mac an Ghail 2000; Martino 2000; Kehily 2001; Röthing 2008). I sin opublicerade avhandling diskuterar Love (1999) hur killar på high school i Australien skapar skarpa gränser för vad som anses vara ett korrekt heterosexuellt beteende och förhållningssätt, och där homosexualitet står för det avvikande. Även i Skolverkets rapport (2009) om diskriminering konstateras att barnen i studien tar heterosexualitet för givet och att barnen redan i förskoleålder har 
 26 
 SOU 2010:66 
 föreställningar om vad manligt och kvinnligt är. En annan studie som lyfter fram hur barn konstruerar föreställningar om sexualitet är Lee  
 Girls, Boys and Junior Sexualities  
 (2005). Martinez utforskar hur sexualitet görs och bäddas in i barns skolkulturer och genusidentiteter bland flickor och pojkar på två låg- och mellanstadieskolor i England. Studien har en etnografisk ansats och kombinerar deltagande observationer med intervjuer, vilket gör att barns perspektiv illustreras på ett tydligt sätt. Analysen grundas på barns vardagserfarenheter av och tankar kring genus och sexualitet. En rad känsliga frågor aktualiseras, så som hur skolan fungerar som en social arena där sexualitet görs, hur sexualitet bidrar till att forma barns kamratrelationer, hur föreställningen om ordentlig pojke och flicka är kopplad till föreställningen om den heterosexuella normen, och slutligen, hur barn använder sig av förolämpningar med sexuella undertoner för att upprätthålla och befästa sexuella normer (Renold 2005; se även Martino 2000). 
 I ovannämnda studier framgår tydligt att kopplingen mellan föreställningar om genus och sexualitet är nära länkat till frågan om jämställdhet. En studie där denna koppling görs explicit är Williams, Alvarez och  
 Patterson projekt om Skolbio, som bland annat har studerat jämställdhetssatsningen som gjordes i början av  
 2000-talet 
  på initiativ av jämställdhetsminister Gregory (Sparrman 2006). I satsningen avsattes pengar (1,5 miljon kronor) för att alla Sveriges gymnasieklasser skulle se filmen  
 White  
  
 4-ever 
 . 
  Satsningen gjordes för att stävja sexhandel och trafficking. Intentionen var att skolklasserna skulle se filmen på skoltid och därefter diskutera filmens budskap. I sin artikel analyserar Parsons (2006) de efterföljande diskussionerna och visar hur filmens endimensionella bild av manlig sexualitet och sexuellt utnyttjande och den ensidiga diskussionen kring problematisk manlig sexualitet, leder till att dikotoma föreställningar av könen och mäns och kvinnors sexualitet förstärks. I enlighet med målsättningen för jämställdhetsprojektet upplyste filmen många elever om  
 sex trafficking  
 och ledde till att många elever såg situationen ur Martinez perspektiv, samtidigt tolkade eleverna den bild av sexualitet som presenterades i biologiska termer och mäns sexualitet tolkades som biologiskt styrd snarare än social och kulturellt konstruerad (Sparrman 2006). Sparrmans studie visar vilka problem som kan uppstå då hänsyn inte till den komplexa frågan om relationen mellan genus, sexualitet och jämställdhet i ett politisk initierat jämställdhetsprojekt som detta. Garcia och Craig27 
 SOU 2010:66 
 Reimers (2008) pekar på i sin bok  
 Skola i normer  
 hur jämställdhetsarbete utgår från en heterosexuell norm, vilket även Åse Röthing (2008) visar i sin studie av sexualundervisning i Norge. Röthing avslutar sin artikel med en önskan om att jämställdhet i framtiden även ska gälla jämställdhet mellan heterosexualitet och homosexualitet. Generellt visar studier av barn, sexualitet och skolrelationer att detta är en viktig aspekt i jämställdhetsarbete som påverkar barn och ungas handlingsutrymme och möjlighet till delaktighet. 
 Barns deltagande 
 Då jämställdhet handlar om rättigheter, skyldigheter och möjligheter  
 (Wahlgren-Carlsson 
  2009) blir barns deltagande i beslut som berör dem i skolan en viktig aspekt av jämställdhet, eftersom barns inflytande över skolan blir ett sätt att operationalisera jämställdhetsmålen i kvalitativ och reell bemärkelse (Lif 2008). Barns delaktighet kan förstås på flera olika sätt, dels som social delaktighet, dels som politisk delaktighet (Elvstrand 2009). Den generella bilden av barns delaktighet i skolan är att den är begränsad (Ekholm & Selberg 1999; Forsberg 2000; Aspán 2005). Flera studier pekar också på svårigheten i att studera barns delaktighet, men att barn om de ges tillfälle kan göra konstruktiva analyser av sin skolvardag och komma med relevanta förslag till förändring (Alderson 1999; Pedder & Rudduck & Roth 2003) ifrågasätter demokratiundervisning som fokuserar på lärande och tänkande i stället för att som elev kritiskt granska samhället och sin ställning som medborgare (se även Elvstrand 2009). Maktasymmetrin mellan elever och lärare, menar Allen (1999) leder även till att barns krav på delaktighet tolkas som provokationer och motstånd. Genomgången av litteratur kring barn och delaktighet visar vidare att delaktighet inte alltid kopplas till jämställdhet, men också att barn och unga kan och bör göras delaktiga i beslut som rör dem inte bara som en del av demokratifostran utan också som ett steg i jämställdhetsarbetet. 
 31 
 SOU 2010:66 
 Pedagoger gör o/jämställdhet 
 En annan typ av studier kring barn och jämställdhet i skolan lyfter fram pedagogernas roll. I flertalet studier som utgått från barnens perspektiv på jämställdhet och genuskonstruktioner, framkommer även en bild av hur lärarna bidra till att stärka könsstereotypa beteenden samt heteronormativitet i klassummet (Thorne 1993; Mcdaniel  Holm 2008). Lärare fungerar i många fall som förmedlare av beteendemönster som kan betraktas som typiskt kvinnliga eller manliga vilket kan vara både positivt och negativt beroende på situationen. Föreställningen att flickor är lugna och pojkar är stökiga inverkar på personalens sätt att bemöta barnen och ungdomarna. Enligt Skolverkets rapport (2009) får skolpersonalens uppfattningar om genusskillnader även konsekvensen att barnen och ungdomarna känner sig orättvist behandlade (Skolverket 2009). Men i en annan rapport uppger åtta av tio att lärarna behandlar flickor och pojkar rättvist (Skolverket 2007). 7 000 lärare och elever tillfrågades via enkäter och telefonintervjuer om sin uppfattning om skolan. Syftet var, förutom att kartlägga attityderna också att ta reda på om dessa hade förändrats över tid. Den primära skillnaden mellan de två studierna från Skolverket (2007; 2009) utgörs av undersökningsmetoderna, där  
 Attityder till skolan  
 bygger på en enkätundersökning där det är lätt för informanter att generalisera utifrån abstrakta frågeställningar, medan  
 Diskriminerad, trakasserad, kränkt? Barns, elevers och studerandes uppfattningar om diskriminering och trakasserier  
 (Skolverket 2009) bygger på intervjuer där det är lättare för informanten att uttala sig utifrån personliga upplevelser. Detta skulle kunna förklara skillnaden i resultat mellan de båda studierna. 
 Internationellt visar forskning att lärare som utgår från en mer traditionell syn på lärarrollen har svårare att se en jämlikhetsproblematik inom sin verksamhet (MacNaughton 2000). I MacNaughtons (2000) studie tillfrågades förskolelärare i Vaughan, Australien om sina åsikter och arbete kring genusfrågor. 
 10  
 Smith pekar på vikten av att kunna se bortom en utvecklingspsykologisk diskurs, och menar att lärare som i arbetet med genusfrågor går emot sin traditionella skolning är sig mest framgångsrik (MacNaughton 2000). Studien bygger bland annat på bandinspelningar av möten, mötes- 
  
 10  
 Projekt pågick i 18 månader där 12 förskolelärare ingått i en grupp för att diskutera och reflektera kring frågor om jämställdhet i deras respektive verksamheter. Barnen som de jobbade med var mellan 4 och 5 år. 
 32 
 SOU 2010:66 
 anteckningar, videoinspelningar av barnens lek samt lärarnas interaktion med barnen på de olika förskolorna som lärarna jobbar på. Även om intervjuer genomfördes med både lärarna och barnen, lyfts dock inte barnens perspektiv fram (MacNaughton 2000). I en studie av jämställdhetsarbete inom förskolan i Storbritannien lyfter Naima Wells (2004) fram vikten av lärares och pedagogers förmåga till kritisk granskning av sin egen verksamhet. Syftet med studien är att förse lärare men även politiker och tjänstemän med teoretiska diskussioner kring förskoleverksamhet och jämställdhetsarbete. I studien intervjuas 75 förskolelärare om deras reflektioner och åsikter om hur de arbetar med jämställdhetsfrågor i sina verksamheter. Det visar sig exempelvis att diskussionerna kring pojkars sämre resultat i skolan delvis lett till ökad uppmuntran från lärare att leka superhjältar. (Mendez 2004) Barnens röster framhävs i frågor rörande genus och lek då forskaren frågar om deras egna åsikter kring att exempelvis leka med det motsatta könet osv. Däremot framhävs inte barns åsikter om jämställdhet där det istället är lärarnas beskrivningar som är i fokus samt de teoretiska diskussionerna. 
 Failing at fairness - how Americás schools cheat girls  
 (Sadker & Eilard 2008); i vilka ämnen pojkar respektive flickor presterar bättre eller sämre i (Sandqvist 1998; Kock & Skelton & Skelton, Owens och vilka konsekvenser politiska mål får i den konkreta undervisningssituationen (Nyström 2009). I rapporten  
 Visst görs vi olika! Jämställda barn – Hur skulle det se ut?  
 (Sandquist 1998) undersöks vilken roll skolan och barnmsorgen har i att skapa olika förutsättningar för pojkar och flickor. Det visar sig att flickor och pojkar ägnar sig åt olika typer av aktiviteter i skolan, och att pojkar och flickor bemöts med olika förväntningar i skolan. Författaren lyfter fram hur flickor förväntas vara duktiga och välanpassade samt pojkar förväntas vara bråkiga (Sandquist 1998). Forskning presenteras som visar på hur olika ämnen riktar sig till pojkar respektive flickor såsom matematik och språk. Pojkar utnyttjar mer av utrymmen i lokalerna i skolan än flickorna, och flickor visar sig ha sämre självförtroende i nionde klass fastän de går ut med bättre betyg än pojkar (Sandquist 1998). Detta sker genom att eleverna beroende på kön tränas och uppmuntras till olika typer av aktiviteter och därmed får olika färdigheter och förhållningssätt, enligt Hamilton (1998). Rapporten avslutas med en rad konkreta synpunkter kring jämställdhetsfrågor där man lyfter fram behovet av ökad kunskap kring betydelsen av genus och det bemötande som eleverna får i skolan. Boken kan sägas ha ett vuxenperspektiv på jämställdhet i skolan där främst lärare och forskare kommer till tals. (Sandquist 1998) 
 I en engelsk studie av genusnormer i klassrummen samlade Skelton & 2010) har studerat hur genus konstrueras i undervisningsmaterial riktat till blivande idrottsungdomstränare och kan visa på att läromedlen både visar på både ett jämställdhetsideal och en manlighets norm. I studien  
 Making sense of gender issues in mathematics and technology  
 undersöker Tyler (1998) barns interaktion och strategier vid olika typer av matematiska problemlösningar i skolan. Studien handlar om att se skillnader eller likheter mellan könen i deras arbeten inom tekniskt inriktade ämnen såsom matematik och datakunskap. Studien är kvalitativ där barnen i ett klassrum har filmats under lektioner i matematik då de jobbade i par med olika problemlösande uppgifter. Dessa par bestod av både pojkar och flickor samt enbart pojkar eller flickor. Resultaten visade att flickors arbetssätt och resultat var mycket mer framgångsrikare än pojkarnas. Miller menade på att flickornas arbetssätt visade på planering, reflektion, dialog, tolkning och förståelse. (Yelland 1998) Studien visar att den traditionella synen på pojkar som bättre lämpade för matematiska och teknologiska uppgifter inte stämmer. Denna studie handlar om könsskillnaders påverkan på studieresultat inom ämnen som traditionellt setts som manliga. Studien är dessutom baserad på observation där barnens egna röster därmed inte framhävs i hur de ser på sina möjligheter inom dessa ämnen eller frågor rörande lika villkor vid skolundervisning (Yelland 1998). 
 Vid Malmö högskola undersöker doktoranden Gomez (2008) i sitt avhandlingsarbete hur livskunskap framställs i nationella styrdokument såväl som i skolpraktiken. Som en del i detta undersöker Löf också hur barn hanterar jämställdhetsundervisning. Löf diskutera bland annat hur det i skolans egna dokument talas om jämställdhet och kön. Överlag tycks skolornas attityder vara att 
 36 
 SOU 2010:66 
 verka inkluderande, t.ex. inte undvika frågor om hbt. (Löf 2008) Löf undersöker mer specifikt hur kön görs i relation till Livskunskap. Hon undersöker vilka värderingar som upprätthålls i skolors styrdokument beträffande bland annat jämställdhet, samt hur nationella policy dokument och riktlinjer tolkas. (Löf 2008; 2010). 
 Att verka för jämställdhet 
 En omfattande mängd litteratur riktar in sig på att beskriva och förmedla olika metoder och hjälpmedel för pedagoger att arbeta med jämställdhet. Utbildningsdepartementets undersökning (1993) om vad för slags egenskaper som de 900 skolbarnen i undersökning tyckte var viktiga hos det motsatta könet, är ett exempel. Syftet med studien var att väcka debatt om hur manliga och kvinnliga områden värderades i skolan samt att undersöka bakomliggande faktorer till klichéartade uppfattningar om könsroller, och att väcka debatt om hur insatser och metoder kring jämställdhet ska kunna utvecklas. Även boken  
 Kulturnavigering  
 (Arvastson & Kalat 2010;  
 Butler 
  2010). I både forskning och den offentliga debatten diskuteras hur detta är ett resultat av en ökad femininisering av skolan där både det ökade antalet kvinnliga lärare och den nya mer reflekterande pedagogiken samverkar för att skapa en situation som är gynnsam för flickor och diskriminerande mot pojkar (Kalat 2010; se  
 Butler 
  2010 för en diskussion). Den här bilden har problematiserats och ifrågasatts både i Sverige och internationellt. Till att börja med kan påpekas att denna diskussion har importerats från den anglosaxiska världen och ar fått 
 42 
 SOU 2010:66 
 sort genomslag i större delen av Europa (Lahelma 2005). Det är även så att denna diskussion inte på något sätt är ny, utan att liknande resonemang fördes fram på  
 1960-70-talet 
  i Sverige (Svensson 1971). Utgångspunkten att pojkar är mer omogna och har en långsammare utvecklingstakt grundar sig i en biologisk och ofta deterministisk förståelse av könen, snarare än som ett social och kulturellt skapat förhållande  
 (Salminen-Karlsson 
  2010). Det är lätt att i en historisk jämförelse se hur biologiska förklaringsmodeller har använts lika väl för att förklara tjejers dåliga skolprestationer med att deras hjärnor inte var lämpade för matematik eller att de hade en annan begåvningsprofil  
 (Salminen-Karlsson 
  2010).  
 EllisKalat (2010) och Bryant (2010) visar dock i etnografiska studier av killars skolpraktiker en mer nyansera bild av en  
 anti-plugg 
  kultur där killarna visar sig balansera mellan att sköta skolan och fortfarande framstå som en cool kille, vilket även har visat sig i internationellt (se även Zimmerman, Phoenix & Lahelma 2005). Vidare menar Thompson (2005) att unga män har tillgång till fler och andra resurser (än skolprestationer) än unga flickor så betygsskillnaden genererar små konsekvenser för dem (Öhrn 2000; se också Flores & se också Shelton 2001 och Brady 2007). 
 Om forskning 
 Diskussionen om pojkars och flickors situation i skolan är ett exempel på problematiken med att forskare själva är bidragande till att reproducera dominerande bilder av skolan (och andra forskningsområden), snarare än att problematisera och ge alternativa bilder (Thorne 1993; Kalat 2010; Jonsson 2010;  
 Butler 
  2010). Walker (1993) har visat hur förståelsen av skillnad mellan könen byggs in i forskningsdesignen. Genom att använda olika språkbruk och kroppsspråk gentemot tjejer respektive killar återskapar många studier könsskillnader och bortser från likheter mellan tjejer och killar. I kunskapsöversikten  
 Nordisk forskning om genus och jämställdhet i skola och utbildning:  
  
 2005–2009 
  
 sammanställd av Rasmussen (2009) har studier om såväl konstruktioner av genus, social klass, sexualitet etnicitet samt undersökningar om kön och könsskillnader inkluderats. Resultaten av den översikten visar bland annat att det är flest kvinnor som publicerar inom fältet genus och jämställdhet. Det konstateras också att fokus ofta ligger på skillnader mellan könen från politiskt håll, vilket medför en risk att könsroller befästs snarare än förändras. I översikten diskuteras också hur travelling discourses medverkar till att forskningsresultat lyfts ur sitt ursprungliga sammanhang för att appliceras i nya, vilket får konsekvensen att det simplifieras och generaliseras. (Nyström 2009). 
 Inom vad som har kommit att kallas barndomssociologi (Hansen, Wright & James & ii) barndom kan aldrig särskiljas från variabler som klass, kön och etnicitet; iii) barns sociala relationer och kulturer är värda att studera i sin egen rätt; iv) barn är och måste betraktas som aktiva i skapandet av sitt eget sociala liv; v) etnografi är en speciellt lämplig metod för att komma åt barns perspektiv; vi) att prokla- 
 44 
 SOU 2010:66 
 mera ett nytt paradigm för barndomsforskning innebär också att delta i förändringen av barndomen (Anderson 2008). Detta innebär att genuspedagogik och jämställdhetsarbete som inte inkluderar barnen som aktiva aktörer och medskapare riskerar att skjuta bredvid målet. 
 Slutsatser 
 Jämställdhetsarbete är i allra högsta grad ett politiskt projekt med tydliga målsättningar och förändringsambitioner. I kunskapsproduktion kring barn och jämställdhet möts två ideologiska projekt, jämställdhetssträvan och den bredare politiska ambitionen att utgå ifrån barns bästa. Forskningen har i huvudsak fokuserat på  
 barnperspektivet  
 på jämställdhet, alltså på hur barns liv påverkas av det ojämställda klimat som råder i skolan och hur pedagoger och andra kan arbeta för att förbättra barns vardagsliv i förskola och skola. Ett fåtal studier lyfter upp  
 barnens perspektiv  
 på jämställdhet, där barn har tillfrågat om hur de upplever sin situation i skolan ur ett jämställdhetsperspektiv. 
 Barns röster tas tillvara och analyseras i den befintliga och pågående forskningen, såväl nationellt som internationellt, vad gäller hur de ser på och konstruerar kön, hur de se på arbetsdelning i 
 45 
 SOU 2010:66 
 skolan och hur skolarbetet kan utföras och genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv. Den mer kvalitativa (och därmed mer uttalat politiska) aspekten av jämställdhetsarbeten i skolan kan bedömas som relativt outforskad, då barn inte i tillfredställande grad tillfrågas om hur de definierar jämställdhet, hur de beskriver vilka rättigheter tjejer och killar har i skolan och hur de anser att det borde vara. Forskarsamhället kan alltså bedömas veta lite om hur barn ser på jämställdhet, hur de anser att jämställdhetsarbete ska bedrivas i skolan och i samhället i stort. Detta är förstås en allvarlig kunskapslucka men även ett demokratiskt problem då barn enligt FN:s barnkonvention och svensk lag har rätt att göra sin röst hörd i alla frågor som berör dem. Kunskapsluckan innefattar också den brist på kunskap om hur de senaste 20 årens jämställdhetsarbete har nått ut till barn och unga generellt men också hur barn upplever skolans jämställdhetsarbete. 
 46 
 SOU 2010:66 
 Referenser 
 Jones, Yang. 
  
 Aspán Walsh, (2006). Värdegrundspaket: för arbete med yngre elever. Stockholm. 
 Barnkonventionen [Elektronisk resurs]:  
 FN:s konvention om barnets rättigheter 
 . (2009). Stockholm: UNICEF Sverige Tillgänglig på Internet: http://www.unicef.se/assets/barnkonventionen.pdf 
 Barnombudsmannen (2001).  
 Båda är bäst, typ 
 . Rapport från Barnens myndighet. Stockholm; Barnombudsmannen. 
 Smith, Swanson (2000).  
 Genuspraktika för lärare 
 . Stockholm; Lärarförbundet. 
  
 Davis, Weeks (2005).  
 Playing it straight: uncovering gender discourses, in the early childhood classroom 
 . London: Routledge. 
  
 Garner, Naima (2004).  
 Gender Equity in the early years 
 . Berkshire: Open University Press. 
  
 Cruz, Turner (1990).  
 Gender trouble: feminism and the subversion of identity 
 . New York: Routledge. 
  
 47 
 SOU 2010:66 
 Corsaro, Chase (1979). We´re friends right?: Children´s use of access rituals in a nursery school.  
 Language in society 
 , 8:315- 336. 
 Corsaro, Chase (1997).  
 The sociology of childhood 
 . Thousand Oaks, Parker.: Pine Forge Press. 
 Corsaro, Adams, Johnson (1991). Davis and Socialization in Two Cultures: Implications for Research and Practice. In Almy, Contreras, Davis, Williams and  
 Ervin-Tripp, 
  Bowman (red.),  
 Play and the Social Context of Development in Early Care and Education 
 . New York: Teachers College Press. 
 Corsaro, Vaughn. 
  
 Devine, Dympna (2002). Childrens citizienship and the structuring of  
 adult-child 
  relations in the primary school.  
 Childhood 
 , 9. 
 Eder, Woods (1990). Variation in Adolescent Female Conflict. Grimshaw, Hull (red.)  
 Conflict Talk 
 :  
 sociolinguistic investigations of arguments in conversations 
 . Cambridge: Cambridge Univ. Press Eder. 
 Woods, Miller, Perkins & Lunds universitet. 
  
 48 
 SOU 2010:66 
  
 Mcmahon, Murillo (2009).  
 Delaktighet i skolans vardagsarbete 
 . (Diss.) Linköping: Linköpings universitet. 
  
 Aguirre, Wong (2003). Skolan och demokratin – på väg mot en skola för deliberativa samtal. I Collins, Wilson. 
  
 Forsberg Baxter, (2000).  
 Elevinflytandets många ansikten 
 . Acta Universitatis Upsaliensis, (Diss.) Uppsala: Uppsala universitet. 
  
 Mcgee, Day (2002).  
 Är det någon könsordning i skolan? Analys av könsdiskurser i etniskt homogena och etniskt heterogena elevgrupper i årskurserna  
 0–6 
 , 
  
  (Diss.) Umeå; Umeå universitet. 
  
 Bennett, Harris (1998).  
 Power Plays – Primary School Childrens Constructions of Gender, Power and Adult Work 
 . Staffordshire: Newman. 
  
 49 
 SOU 2010:66 
 Zimmerman, Wright, Kelley, Tyler, Dunn (2002).  
 Young masculinities understanding boys in contemporary society.  
 Basingstoke: Palgrave. 
  
 Gens, Robinson (2007).  
 Myten om det motsatta könet – från förskolepedagogiken på Tittmyran/Björntomten till det maskulina samhällets undergång,  
 Romero! Stockholm; Idéimperiet. 
  
 Knapp, Majorie Harness (1985). The Serious Side of Jump Rope: Conversational Practices and Social Organization in the Frame of Play.  
 Journal of American Folklore  
 98. 
 Knapp, Majorie Harness (1990).  
  
 He-said-she-said: 
  
  talk as social organization among Black children 
 . Sanchez, Ind.: Indiana Univ. Press. 
 Knapp, Majorie Harness (1998). Games of Stance: Conflicting and Footing in Hopscotch. In Hoyle, Marshall Bokförlag Symposion. 
 Halldén, Zuniga (red.) (2007).  
 Den moderna barndomen och barns vardagsliv 
 . Stockholm: Yang. 
 Hearn, Walker, Richards, Jefferson, Burnett, Rodriguez, Boone, Lopez (Submitted). Hegemonic masculinity and beyond: 40 years of research in Sweden,  
 Men & Liber. 
  
 Williams, Novak och Villegas, Elliott (2009).  
 Ge ditt barn 100 möjligheter i stället för 2 – om genusfrågor och genuskrux i vardagen 
 , Stockholm; Olika förlag AB. 
 Hunter, Williams. 
  
 Gonzales, Chung (2006). Interchanges: Gender, sexuality and heterosexuality: The complexity (and limits) of heteronormativity. 
 Feminist and Theory 7  
 (1). 
  
 Anthony, Carter & Linköpings universitet. 
 Prop. 2009/10:165 Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet. 
 53 
 SOU 2010:66 
 Shelton, Jackson (2001). Graves Equality in Science in the European Union: The ETAN Report.  
 Gender and Education  
 13 (3). 
 Martinez, Randall (2005). Girls, boys and junior sexualities – exploring childrens gender and sexual relations in the primary school, RoutledgeFarmer. 
 Ringrose, Dickerson (2007). Successful girls? Complicating postfeminist, neoliberal discourses of educational achivement and gender equality.  
 Gender and Eduation  
 19(4). 
  
 Coleman, Reyes (2003).  
 Deliberativa samtal: Om barn och ungdomars rättigheter och möjligheter i undervisning 
 . Stockholm: Solverket. 
  
 Hampton, Anderson Svenska kommunförbundet. 
  
 Melton (2003). Barnkonventionen och barnets bästa – globalisering med reservation. I Ford, Cooper. 
 Silva, Mcpherson, Santos, Huffman. 
  
 Ärleman-Hagsér, 
  Freeman. 
  
 Mccoy, Gibbs (1997).  
 Elevers inflytande i klassrummet. En explorativ studie av könsmönster i årskurs nio 
 . Göteborg: Acta Universitatis Gothoburgensis. 
  
 Öhrn Gibbs (2000). Elevers inflytande i skolan. Om kön, klass och förändring. I Tibelius Moran. 
  
 Öhrn, Gibbs (2002).  
 Könsmönster i förändring?: en kunskapsöversikt om unga i skolan 
 . Stockholm: Skolverket. Tillgänglig på Internet: http://www.skolverket.se/publikationer?id=919 
  
 Mccoy, Gibbs (2005).  
 Att göra skillnad: en studie av ungdomar som politiska aktörer i skolans vardag 
 . Göteborg: Inst för pedagogik och didaktik, Göteborgs univ. 
  
 Öhrn Elisabet & 
 zzzmargin-right:2px; 
 zzzoverflow:visable; 
 zzzword-wrap: break-word; 
 } 
  
 P { 
 zdisplay:block; 
 } 
  
 .divbreak { 
 clear:both; 
 display:block; 
 zwidth: 100%; 
 zheight: 1px; 
 zword-wrap: break-word; 
 } 
  
 .xecp { 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
    
 } 
  
 .ec { 
   border-style:solid; 
   border-width:1px; 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
 } 
  
 .TOPS { 
   overflow:visable; 
   margin:2px; 
   width:690px !important; 
 }