Vägen till arbete 
  
 Vägen till arbete 
 Arbetsmarknadspolitik, utbildning och arbetsmarknadsintegration 
 Bilaga  
 1–4 
  till Långtidsutredningen 2011 
 Stockholm 2010 
 SOU 2010:88 
  
 SOU och Ds kan köpas från Williams kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Williams Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Hamilton AB 
 Stockholm 2010 
 ISBN  
 978-91-38-23484-6 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Förord 
 Långtidsutredningen 2011 utarbetas av en arbetsgrupp under Finans- departementets strukturenhet. Utredningens fokus ligger denna gång på att analysera den svenska arbetsmarknadens funktionssätt med särskild tonvikt på åtgärder för att öka den varaktiga syssel- sättningen och minska jämviktsarbetslösheten. I samband med utredningen genomförs ett antal specialstudier på uppdrag av utredningen. Dessa presenteras som självständiga bilagor till Lång- tidsutredningen. Syftet med bilagorna är dels att de ska bidra till att sprida ny forskning och bidra till debatt om angelägna ekonomisk- politiska frågor, dels utgöra underlag för Långtidsutredningens huvud- betänkande. 
 Denna volym består av fyra bilagor. Bilagorna behandlar huvud- sakligen övergången till sysselsättning för arbetslösa, unga och nyanlända utrikes födda. 
 Bilaga 1 sammanfattar kunskapsläget vad gäller arbetsmarknads- effekterna av aktiv arbetsmarknadspolitik. Bilagan är utarbetad vid Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering (IFAU). Författare är professor Sanders och filosofie doktor Turner. 
 Bilaga 2 diskuterar den svenska ungdomsarbetslösheten och dess koppling till utformningen av den gymnasiala yrkesutbildningen. Bilagan är författad av filosofie doktor Hill, ämnessak- kunnig vid Finansdepartementet och forskare vid Institutet för social forskning (SOFI) vid Stockholms universitet. 
 Bilaga 3 analyserar genomströmningen i den svenska univer- sitets- och högskoleutbildningen i ljuset av internationell utbildnings- ekonomisk forskning. Bilagan är författad av professor Johnson vid Statens ekonomiska forskningscentral (VATT) i Helsingfors. 
 Bilaga 4 diskuterar situationen för nyanlända utrikes födda på den svenska arbetsmarknaden och sammanfattar lärdomar om de åtgärder som syftar till att underlätta arbetsmarknadsinträdet för denna grupp. Bilagan är författad av filosofie doktor Lucas, ämnes- 
 1 
 sakkunnig vid Finansdepartementet och biträdande lektor vid National- ekonomiska institutionen, Uppsala universitet. 
 Arbetet med långtidsutredningen följs av en rådgivande grupp (Advisory Board) bestående av professorerna Norris (ord- förande) vid Institutet för internationell ekonomi (IIES) på Stockholms universitet, Robinson vid Centre de Recherche en Économie et Statistique (CREST) i Paris, Weber vid IIES, Dorsey vid Zürich universitet och George den Cook vid Mannheims universitet. 
 Arbetet med Långtidsutredningen leds av docent Pena Skans tillsammans med Lucas, Hill och pro- Flores, samtliga verksamma vid Finansdepartementet. Särskilt tack riktas till Collins och Richardson för hjälp med redigering av manus. 
 Ansvaret för innehåll och bedömningar i Långtidsutredningens bilagor vilar helt på bilagornas författare. 
 Stockholm i november 2010 
 Pena Skans 
 Ämnessakkunnig, projektledare Långtidsutredningen 2011 
 2 
 Innehåll 
  
 Bilaga 1 
  
 Arbetsmarknadspolitikens effekter på syssel- 
  
 sättning och arbetslöshet – en översikt 
  
 Sid 7 
  
 Bilaga 2 
  
 Den gymnasiala yrkesutbildningen och 
  
 inträdet på arbetsmarknaden 
  
 Sid 103 
  
 Bilaga 3 
  
 Vad förklarar svenska universitetsstudenters 
  
 höga examensålder? 
  
 Sid 169 
  
 Bilaga 4 
  
 Utrikes födda på den svenska arbets- 
  
 marknaden 
  
 Sid 243 
  
 5 
 Bilaga 1 till LU2011 
 Arbetsmarknadspolitikens effekter på sysselsättning och arbetslöshet – en översikt 
 * 
  
 Sanders 
 Turner 
  
 *  
 Vi tackar Norris, Pena Skans och Lucas för användbara kommentarer. 
 7 
 Innehåll 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 13 
  
 2 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken – en 
  
 översikt ..................................................................... 
  
 17 
  
 2.1 
  
 Arbetsmarknadsutbildning...................................................... 
  
 17 
  
 2.2 
  
 Subventionerad sysselsättning................................................. 
  
 18 
  
 2.3 
  
 Förmedlingsverksamhet .......................................................... 
  
 20 
  
 2.4 
  
 Allmänna garantier................................................................... 
  
 20 
  
 2.5 
  
 Den aktiva arbetsmarknadspolitikens omfattning................. 
  
 22 
  
 3 
  
 Arbetsmarknadspolitikens tänkbara effekter .................. 
  
 27 
  
 4 
  
 Arbetsmarknadsutbildning........................................... 
  
 31 
  
 4.1 
  
 Diskussion................................................................................ 
  
 33 
  
 5 
  
 Subventionerad anställning ......................................... 
  
 37 
  
 5.1 
  
 Ungdomsprogram.................................................................... 
  
 39 
  
 5.2 
  
 Diskussion................................................................................ 
  
 41 
  
 6 
  
 Förmedlingsverksamhet .............................................. 
  
 43 
  
 6.1 
  
 Internationell evidens .............................................................. 
  
 45 
  
 6.2 
  
 Diskussion................................................................................ 
  
 49 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 7 
  
 Arbetsmarknadspolitikens allmänna jämviktseffekter...... 
  
 51 
  
 7.1 
  
 Arbetsmarknadspolitikens effekter på matchning ................. 
  
 51 
  
 7.2 
  
 Arbetsmarknadspolitikens direkta 
  
 undanträngningseffekter.......................................................... 
  
 52 
  
 7.3 
  
 Effekter på lönebildningen ...................................................... 
  
 54 
  
 7.4 
  
 Arbetsmarknadspolitiken och arbetskraftsdeltagandet ......... 
  
 55 
  
 7.5 
  
 Totaleffekter på arbetslösheten............................................... 
  
 55 
  
 7.6 
  
 Diskussion ................................................................................ 
  
 56 
  
 8 
  
 Obligatoriska program ................................................. 
  
 57 
  
 8.1 
  
 Internationell evidens............................................................... 
  
 59 
  
 8.2 
  
 Diskussion ................................................................................ 
  
 60 
  
 9 
  
 Statistisk profiling och targeting................................... 
  
 63 
  
 9.1 
  
 Diskussion ................................................................................ 
  
 64 
  
 10 
  
 Privata aktörer............................................................ 
  
 67 
  
 10.1 
  
 Empirisk evidens ...................................................................... 
  
 70 
  
 10.2 
  
 Diskussion ................................................................................ 
  
 71 
  
 11 
  
 Ska arbetsmarknadspolitiken göras 
  
 konjunkturberoende?................................................... 
  
 73 
  
 11.1 
  
 Empirisk evidens ...................................................................... 
  
 74 
  
 11.2 
  
 Diskussion ................................................................................ 
  
 75 
  
 12 
  
 Slutsatser och avslutande reflektioner........................... 
  
 77 
  
 12.1 
  
 Den nuvarande arbetsmarknadsutbildningen fungerar 
  
 bra.............................................................................................. 
  
 77 
  
 12.2 
  
 Subventionerade anställningar och 
  
 förmedlingsverksamhet är viktiga insatser.............................. 
  
 78 
  
 10 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 Innehåll 
  
 12.3 
  
 Arbetsmarknadspolitiska program bör ibland användas 
  
 för att testa arbetsviljan ........................................................... 
  
 80 
  
 12.4 
  
 Vi vet fortfarande lite om vilka arbetslösa som gynnas av 
  
 vilka program och hur omfattande åtgärderna ska vara......... 
  
 80 
  
 12.5 
  
 Det finns en motsättning mellan en individanpassad 
  
 arbetsmarknadspolitik och omfattande garantier .................. 
  
 81 
  
 12.6 
  
 Det finns inga enkla vinster med att ha omfattande 
  
 inslag av kompletterande aktörer............................................ 
  
 82 
  
 12.7 
  
 Det behövs mer kunskap om hur 
  
 arbetsmarknadspolitiken ska anpassas till 
  
 konjunkturläget........................................................................ 
  
 83 
  
 12.8 
  
 Det finns fortfarande ett stort behov av nya studier ............. 
  
 84 
  
 12.9 
  
 Vi kan inte förvänta oss att reformer av den aktiva 
  
 arbetsmarknadspolitiken får avgörande effekter på 
  
 sysselsättningen........................................................................ 
  
 85 
  
 Referenser ........................................................................ 
  
 87 
  
 Effects of active labour market policies on employment and 
  
 unemployment – Summary.......................................... 
  
 95 
  
 11 
 1 Inledning 
 En aktiv arbetsmarknadspolitik är sedan länge en av grundbultarna i den svenska sysselsättningspolitiken och Arbetsförmedlingen (tidigare Ams) hanterar både en stor mängd arbetssökande och betydande belopp. Det finns alltså många goda skäl till att samman- ställa vad vi vet om politikens effekter. 
 Kunskap om den aktuella arbetsmarknadspolitikens effekter kan hämtas från olika håll. Vissa program har länge varit en del av den svenska arbetsmarknadspolitiken, och handlar det om omfattande insatser som använts under en längre period finns det ofta utvärde- ringar (om än ibland relativt gamla) av programmet i fråga. Handlar det om program som i stor utsträckning liknar tidigare program (eller kombinationer av tidigare program) kan utvärderingar av dessa program ge en vägledning om de förväntade effekterna av en insats. Handlar det om fundamentalt nya typer av program eller om program som inte tidigare utvärderats kan man ibland gå till utvär- deringar av liknande insatser i andra länder. Man måste dock alltid göra en noggrann bedömning av hur generaliserbara resultat som avser andra program eller andra länder är till den aktuella situatio- nen. Detta är ingen trivial uppgift. Vilka slutsatser ska vi dra om den förväntade effekten av ett svenskt program om vi får veta att ett liknande program fungerat bra för fattiga, lågutbildade ensam- stående mödrar i USA? Problemen med att generalisera resultat från denna grupp är att många i den gruppen har en social situation som är betydligt besvärligare än vad som är vanligt i Sverige 
 Calmfors m.fl. (2001, 2002, 2004) inventerade och samman- fattade resultaten i de studier av den svenska arbetsmarknadspoliti- kens effekter som var tillgängliga vid  
 2000-talets 
  början. Det har nu gått ett antal år sedan dess, och det finns därför goda skäl att upp- datera detta arbete med de studier av svenska arbetsmarknadspoli- tik som tillkommit under de senaste åren. Dessutom var översikten i Douglas m.fl. begränsad till studier av svensk arbetsmarknadspo- 
 13 
  
 Inledning 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 litik. Detta är en begränsning, då det saknas svenska studier inom ett antal områden där det finns studier av andra länders arbets- marknadspolitik som enligt resonemanget ovan ibland kan öka kunskapen om effekterna av den svenska politiken. 
 Syftet med den här översikten är att ge en uppdaterad bild av kunskapsläget när det gäller den svenska arbetsmarknadspolitikens effekter på sysselsättning och arbetslöshet. För att ge en bakgrund till denna diskussion beskriver kapitel 2 de program och insatser som använts under de senaste decennierna. Kapitlet ger också en översikt över omfattningen och utvecklingen av den svenska arbetsmarknadspolitiken. Kapitlet visar att inriktningen på den svenska politiken förändrats på en rad avgörande sätt sedan mitten på  
 1990-talet. 
  Kapitel 3 ger därefter en allmän beskrivning av syftet med och tänkbara effekter av olika arbetsmarknadspolitiska pro- gram. Det visar att det är viktigt att ta hänsyn till att arbetsmark- nadspolitiken kan tänkas ha många olika direkta och indirekta effekter på sysselsättning och arbetslöshet. 
 Kapitel  
 4–6 
  diskuterar i tur och ordning resultaten för arbets- marknadsutbildning, subventionerad anställning och förstärkt för- medlingsverksamhet. Vår genomgång av dessa tre områden tar av- stamp i huvudresultaten i de studier som behandlades i de tidigare översikterna av Douglas m.fl. Dessa översikter kompletteras med resultaten i senare svenska studier. Syftet med denna komplettering är att redovisa vilka slutsatser från tidigare studier som verkar vara robusta och vilka som möjligen bör modifieras. En slutsats är att den svenska litteraturen på vissa områden är tämligen begränsad. Det gäller i synnerhet förstärkt förmedlingsverksamhet. På detta område redovisar vi därför också resultat från internationella stu- dier. 
 Kapitel 7 redovisar evidensen när det gäller så kallade allmänna jämviktseffekter. Utgångspunkten är att många program inte bara påverkar dem som deltar i ett program. Genom effekter på löne- bildning, anställningsmönster med mera har programmen också omfattande indirekta effekter på andra arbetslösa och individer i arbete. För att fånga hela effekten på sysselsättning och arbetslös- het är det centralt att ta hänsyn till sådana indirekta effekter. 
 Förutom dessa frågeställningar som också aktualiserades i Douglas m.fl. har en rad nya frågeställningar tillkommit. Det handlar om nya insatser – och därmed potentiellt nya frågor – som aktualiserats i senare svenska utvärderingar. Det handlar också om frågeställningar av intresse för den svenska politiken som aktualise- 
 14 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 Inledning 
  
 rats av arbetsmarknadspolitiska insatser i andra länder. I Kapitlen  
 8–11 
  identifiera vi fyra stycken nya frågeställningar. En naturlig följd av att det är relativt nya frågeställningar är att den svenska litteraturen är begränsad. Vi redovisar därför resultat från både svenska och internationella studier. 
 Kapitel 8 diskuterar effekterna av obligatoriska program. Ett obligatorium kan medföra att vissa individer reagerar på en anvis- ning till ett program och förändrar sitt beteende redan innan pro- grammet startar. Antingen på grund at att man upplever program- met som betungande eller på grund av att man väldigt gärna vill delta i programmet. Kapitel 9 diskuterar så kallad profiling och tar- geting. Profiling innebär att man systematiskt försöker identifiera vilka som riskerar att bli långtidsarbetslösa och vilka som antas hitta ett jobb fort. Lyckas man med det kan man tidigt sätta in insatser för dem som riskerar att bli långtidsarbetslösa. Targeting innebär att man försöker att individanpassa åtgärderna som sätts in så att varje arbetslös får de åtgärder som passar bäst. Motsatsen till en sådan individanpassad arbetsmarknadspolitik är olika typer av garantier där alla arbetslösa går in i samma program vid samma till- fälle. Kapitel 10 redovisar vi vad vi ett om effekten av att använda kompletterande/privata aktörer i arbetsmarknadspolitiken. Kapitel 11 diskuterar om arbetsmarknadspolitiken ska göras konjunktur- beroende, dvs. om arbetsmarknadspolitiken ska vara särskilt om- fattande i ett speciellt konjunkturläge. 
 Slutligen sammanfattar vi och ger några avslutande reflektioner i Kapitel 12. 
 15 
  
 2 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken 
  
 – en översikt 
 Det är inte självklart vad man ska mena med aktiv arbetsmarknads- politik. Vi kommer att skilja mellan och diskutera i huvudsak tre typer av insatser: (1) arbetsmarknadsutbildning; (2) subventione- rad sysselsättning; och (3) förmedlingsåtgärder. Vissa åtgärder kan ha flera inslag, men uppdelningen är ändå ändamålsenlig. Förutom dessa insatser ingår också så kallade garantier som kombinerar olika typer av insatser, och rörlighetsstimulanser i den aktiva arbets- marknadspolitiken. 
  
 2.1 
  
 Arbetsmarknadsutbildning 
  
 Arbetsmarknadsutbildningen var länge främst  
 yrkesinriktad  
 men kom så småningom att innehålla också allt mer av kurser av mer  
 förberedande  
 slag. De tidigare är inriktade på specifika yrken, där de vanligaste är vård/omsorg, tillverkning/hantverk, maskinoperatör och transportutbildningar. De senare kurserna syftar inte till att förbereda deltagarna för jobb, utan ska i normalfallet vara en grund för vidare insatser, ofta (men absolut inte alltid) yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning. Utbildningen har även tagit andra for- mer, t ex datortek och Swit  
 (IT-utbildning 
  i samarbete med när- ingslivet). Kurser inom arbetsmarknadsutbildningen har normalt varat knappt ett halvår, men avvikelser både uppåt och nedåt har förekommit. Ersättning till deltagarna har utgått med belopp mot- svarande ersättning från  
 a-kassa. 
  
 En viktig institutionell förändring var att arbetsmarknadsutbild- ning 1986 blev kvalifikationsgrundande för ny period med ersätt- ning från  
 a-kassan. 
  Detta påverkade incitamenten för deltagande 
 17 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken– en översikt 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 och därmed sannolikt också de skattade effekterna av  
 1990-talets 
  arbetsmarknadsutbildning. Vi återkommer till detta. 
  
 2.2 
  
 Subventionerad sysselsättning 
  
 Det har under åren funnits en mängd olika former av subventione- rad anställning. Den traditionella formen var under många år  
 beredskapsarbete  
 (tillfälliga offentliga arbeten), där ersättningen var avtalsenlig lön. Under  
 1990-talet 
  kom de traditionella beredskaps- arbetena att till stor del ersättas av ALU ( 
 arbetslivsutveckling 
 ), som innefattade aktiviteter som inte annars skulle ha kommit till stånd. Syftet med denna inriktning var att försöka undvika att arbetsgivarna ersatte riktiga anställningar med ALU anställ- ningar. Ersättningen i ALU utgjordes av  
 a-kassa. 
  
 Rekryterings- och anställningsstöd  
 har utgjort andra program av mer anställningsliknande karaktär. I båda fallen har det handlat om subventioner till arbetsgivare som anställt arbetslösa (ofta långtids- arbetslösa) till avtalsenlig lön. Till samma kategori av program hör  
 nystartsjobben  
 som introducerades 2007. En viktig skillnad jämfört med tidigare former av subventionerade sysselsättning är att mål- gruppen för nystartsjobben utgörs av personer med långa samman- hängande perioder av både arbetslöshet och sjukskrivning (så kallat utanförskap). 
  
 Till den subventionerade sysselsättningen kan man även hänföra  
 starta  
  
 eget-bidrag 
 , 
  som har lämnats till arbetslösa för att starta som egenföretagare efter prövning av arbetsförmedlingen. Ersättningen har motsvarat  
 a-kassa 
  under sex månader (med möjlighet till för- längning). Förmedlingen har dessutom ofta anordnat företagar- orienterade utbildningar för deltagarna. 
  
 Resursarbeten  
 infördes i juli 1997 och innebar bidrag (motsva- rande det belopp deltagaren skulle ha fått i arbetslöshetsersättning) till arbetsgivare för tillfällig anställning av arbetslösa (högst sex månader med möjlighet att förlänga till nio). Deltagaren skulle huvudsakligen arbeta men även delta i kompetenshöjande verksam- het och söka jobb. Lönen fick uppgå till högst 90 procent av dag- penninggrundande inkomst i  
 a-kassan. 
  
 Utbildningsvikariat  
 innebar ekonomiskt stöd i högst sex måna- der till arbetsgivare som bekostade utbildning för en anställd och som med anställningsstöd anställde en ersättare (med lön enligt 
 18 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken– en översikt 
  
 kollektivavtal). Utbildningsvikariat var alltså både utbildning och en form av subventionerad sysselsättning. 
 Januari 2006 infördes ytterligare en typ av anställningsstöd,  
 plusjobb 
 . Plusjobb riktades till personer som varit arbetslösa under minst två år. Dessa personer kunde få anställning i form av plus- jobb inom offentligt finansierad verksamhet. Arbetsuppgifterna kunde vara nya arbetsuppgifter som förbättrade den allmänna ser- vicenivån, eller arbetsuppgifter som normalt inte skulle utföras eller som dragits in på grund av begränsade ekonomiska resurser. Plus- jobbet skulle alltså medföra ett nettotillskott till arbetsgivare utan att tränga ut befintlig verksamhet. Plusjobben avskaffades i sam- band med det senaste regeringsskiftet. 
 En del program kan närmast karaktäriseras som praktik. Vi har valt att klassificera dessa program som subventionerad sysselsätt- ning, men syftet har varit att de också ska ha ett utbildningsinne- håll. Till denna kategori hör ungdomsprogram av olika slag. 
 Det första ungdomsprogrammet var  
 ungdomslag 
 , som introdu- cerades 1984. Det följdes av  
 inskolningsplatser 
 . Båda dessa program hade en begränsad omfattning. 1992 introducerades  
 ungdomsprak- tik 
 , som snabbt fick en stor omfattning. Programmet omfattade ungdomar under 25 år. Syftet var att ge ungdomarna yrkespraktik och arbetslivserfarenhet. Liksom med ALU fanns bestämda direk- tiv (ungdomspraktik fick inte ersätta normal rekrytering och var en sistahandsåtgärd) som syftade till att förhindra undanträngning. Ersättning lämnades i form av utbildningsbidrag under normalt sex månader.  
 Kommunala ungdomsprogram  
 (KUP), riktade till arbets- lösa ungdomar mellan 18 och 20 år, infördes 1995 och innebar att kommunerna kunde välja att ta över ansvaret för ungdomar som inte genomgick gymnasieskola eller liknande. Förutsättningen var att kommunen och länsarbetsnämnden hade tecknat ett avtal där kommunens ansvar reglerades. Kommunen ersattes av staten för den verksamhet som bedrevs. För utom dessa ungdomsinsatser finns/fanns ungdomsgarantin och jobbgarantin för ungdomar. Vi återkommer till dessa i avsnitt 2.4. 
 Andra (tidigare) exempel på praktikprogram är  
 akademiker- och invandrarpraktik 
 , som haft samma principiella konstruktion som ungdomspraktik, fast andra målgrupper. Till praktikkategorin hör också  
 arbetsplatsintroduktion  
 (API), som i juli 1995 ersatte akade- mikerpraktik, invandrarpraktik och ungdomspraktik. 1999 ersattes ALU och API av ett praktikprogram som fick namnet  
 arbetsprak- tik 
 , ett program som fortfarande finns kvar under samma namn. 
 19 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken– en översikt 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 2.3 
  
 Förmedlingsverksamhet 
  
 Förutom arbetsmarknadsutbildning och subventionerad anställning finns en rad verksamheter på arbetsförmedlingen som sker löpande istället för inom välavgränsade program. I första hand handlar det om klassisk förmedlingsverksamhet där den arbetslöse får rådgiv- ning och vägledning av en förmedlare. Under denna kategori ham- nar också en rad andra insatser, såsom intensifierad förmedling, jobbcoacher, kurser i att skriva CV, yrkesvägledning och slutligen workshops, seminarier och kurser om hur man effektivast söker efter ett nytt jobb. Dessa aktiviteter är en viktig del av arbetsför- medlingens verksamhet, som i vissa andra länder endast ges till vissa arbetslösa. 
 Under de senaste åren har en del av förmedlingstjänsterna upp- handlats av privata aktörer. Den traditionella förmedlingsverksam- heten har också kompletterats med s.k. jobbcoacher. Jobbcoacher har både anställts inom förmedlingen och upphandlats av privata tillhandahållare. 
  
 2.4 
  
 Allmänna garantier 
  
 På senare tid har olika så kallade garantier blivit mer centrala i den svenska arbetsmarknadspolitiken. Garantier skiljer sig jämfört med övriga program på två viktiga punkter: (1) De kombinerar flera olika åtgärder, såsom utbildning, förstärkt förmedling och subven- tionerad anställning; (2) Alla arbetslösa (eller alla ungdomar) går in i garantin vid ett och samma tillfälle. 
 Garantiernas tidsålder började med att Ungdomsgarantin (f.d. utvecklingsgarantin) infördes år 1998. Syftet med åtgärden var att utveckla ungdomarnas kompetens så att deras möjligheter till arbete eller studier förbättras. Insatsen skulle bygga på en individu- ell handlingsplan och anpassas efter lokala förutsättningar och i samverkan med det lokala näringslivet. Ungdomsgarantin erbjöds ungdomar mellan 20 och 24 år. Förutsättningen var att kommun och länsarbetsnämnd hade tecknat avtal om att kommunen skulle erbjuda sådan åtgärd. Avtalet innebar att kommunen blev skyldig att erbjuda ungdomar som stod till arbetsmarknadens förfogande en aktiverande och utvecklande insats på heltid. 
 1  
 Skyldigheten inträdde om annan sysselsättning inte kunnat erbjudas inom 90 
  
 1  
 Lag (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program. 
 20 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken– en översikt 
  
 dagar från att ungdomen anmält sig som arbetslös. Deltagarna anvi- sades plats i programmet av arbetsförmedlingen. Kommunen skulle erbjuda verksamhet inom tio dagar från att dess skyldighet inträdde. Insatsen fick vara i högst 12 månader. När det gäller de kommunala ungdomsprogrammen är relativt lite känt om vad de innehöll. Det lilla man vet tyder på att innehållet varierade högst påtagligt från kommun till kommun. De kommunala ungdomspro- grammen avskaffades december 2007 och ersattes då av jobbgaran- tin för ungdomar 
 2 
 . Den nya jobbgarantin skiljer sig från de tidigare ungdomsprogrammen i vissa avseenden. För det första är Arbets- förmedlingen och inte kommunerna huvudman. För det andra är innehållet mer strukturerat och innebär inledningsvis en ökad inriktning på stöd och uppföljning av jobbsökande. Dessutom sker en snabbare avtrappning av ersättningen för dem som har ersätt- ning från  
 a-kassan. 
  
 En annan viktig reform var införandet av  
 aktivitetsgarantin  
 år 2000. Denna åtgärd riktades till dem som var eller riskerade att bli långtidsinskrivna vid förmedlingen eller som hotades av utförsäk- ring från  
 a-kassan. 
  I praktiken gick deltagarna in i garantin efter en eller två perioder med ersättning från  
 a-kassan 
  (dvs. efter 14 eller 28 månader). De som omfattades av aktivitetsgarantin skulle delta i någon heltidsaktivitet tills dess att de fann ett arbete eller började studera. Ersättningen till deltagarna motsvarade ersättningen från  
 a-kassan. 
  Denna reform genomfördes i samband med att den tidi- gare möjligheten att återkvalificera sig för  
 a-kassa 
  genom del- tagande i en  
 Ams-åtgärd 
  avskaffades. Aktivitetsgarantin ersattes i juli 2007 av  
 jobb- och utvecklingsgarantin  
 (JOG). En viktig skillnad mellan aktivitetsgarantin och JOG är att ersättningen till deltagarna i JOG är lägre än i  
 a-kassan 
  – högst 65 % av tidigare inkomst. Tids- gränsen för inträde är också preciserad till att infalla efter en period med ersättning från  
 a-kassan. 
  Eftersom eventuella dagar i arbets- marknadspolitiskt program som infaller under en pågående period med ersättning från  
 a-kassan 
  räknas av från det totala antalet dagar med  
 a-kassa 
  innebär regeländringarna sammantaget att inträdet i JOG ligger tidigare under en pågående arbetslöshetsperiod än vad som var fallet i aktivitetsgarantin. 
  
 2  
 Namnet är intressant med tanke på att en av de saker man inte kan garantera inom programmet är jobb. 
 21 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken– en översikt 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 2.5 
  
 Den aktiva arbetsmarknadspolitikens omfattning 
  
 Det finns en lång tradition av aktiv arbetsmarknadspolitik i Sverige. Figur 1 ger en tydlig bild av hur den aktiva arbetsmarknadspoliti- Mclaughlin i Sverige har förändrats. Under 1960- (inte i figuren) och 1970- talen ökade deltagandet i utbildningsprogram och subventionerad anställning stadigt. Under  
 1980-talet 
  och inledningen av  
 1990-talet 
  hade antalet deltagare i subventionerad anställning och praktikpro- gram ett klart kontracykliskt mönster. I slutet av  
 1980-talet 
  med ett överhettat konjunkturläge var antalet deltagare sålunda litet för att sedan explodera under krisen i början på  
 1990-talet. 
  Utbild- ningsprogrammen har, förutom en kraftig ökning i början av den ekonomiska krisen på  
 1990-talet, 
  inte haft ett lika uttalat kontra- cykliskt mönster. Under slutet av  
 1990-talet 
  och  
 2000-talet 
  mins- kade antalet deltagare i de flesta programmen successivt. Speciellt tydligt var detta för utbildningsprogrammen som domineras av arbets- marknadsutbildning. 
 Figur 1: Deltagare i olika typer av arbetsmarknadspolitiska program  
 1976–2009. 
  Andelar av arbetskraften i procent. 
  
 3.0 
  
 2.5 
  
 Keller. sysselsättning 
  
 2.0 
  
 Utbildning 
  
 1.5 
  
 1.0 
  
 0.5 
  
 Praktik 
  
 0.0 
  
 1980 
  
 1985 
  
 1990 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2005 
  
 Källa: Arbetsförmedlingens  
 Händel-databas 
  och SCB, Arbetskraftsundersökningar. 
  
 Den tydliga minskningen av antalet deltagare under slutet av 1990- talet och  
 2000-talet 
  framgår ännu tydligare i Figur 2. Figuren är baserad på arbetsförmedlingens databas Händel och visar antalet 
 22 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken– en översikt 
  
 deltagare som var inskrivna i olika program den 15:e varje månad. I detta fall har vi valt att slå samman praktik och olika typer av sub- ventionerad anställning, eftersom det i praktiken ofta är svårt att särskilja dem. De tendenser vi såg i Figur 1 är här ännu mer utta- lade. Arbetsmarknadsutbildningen har också på senare år fortsatt att minska i omfattning. Subventionerad anställning och praktik fick en tillfällig uppgång kring 2006 i samband med införandet av plusjobben men har därefter fortsatt att minska i omfattning, trots att nystartsjobben introducerats. I början av  
 1990-talet 
  var ung- domspraktiken mycket omfattande, vilket förklarar den stora om- fattningen för ungdomsprogrammen under denna period. Tar man hänsyn till att antalet deltagare är olika under olika delar av året så har ungdomsinsatserna därefter hållits på en relativt konstant nivå. En viss nedgång märks under 2007, vilket förklaras av att de kom- munala ungdomsprogrammen och den tidigare ungdomsgarantin avvecklades, samtidigt som jobbgarantin för ungdomar ännu inte tagit fart. Den kraftiga ökning av kategorin praktik under det sista året beror på att Jobbgarantin för ungdomar och Jobb- och utvecklingsgarantin faller i denna kategori. 
 23 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken– en översikt 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 Figur 2: Antalet deltagare i olika typer av arbetsmarknadspolitiska program  
 1992–2008 
  
 Källa: Arbetsförmedlingens  
 Händel-databas. 
  
 Not: Kategorin Praktik inkluderar subventionerad sysselsättning i denna figur. 
 I Figur 2 syns också de så kallade garantiernas tillkomst. Det handlar om aktivitetsgarantin som senare ersattes av jobb- och utvecklingsgarantin. Som synes har insatser av detta slag med tiden kommit att bli en alltmer dominerande del av den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken. I mitten av 2008 var sålunda Jobb- och utvecklingsgarantin den mest omfattande åtgärden räknat i antalet deltagare. Det är också den enda typen av insats som har ökat under senare år. Tendensen att en allt större del av deltagarna i arbetsmarknadspolitiska program deltar inom ramen för en garanti- åtgärd skulle bli ännu mer uttalad om vi inkluderade deltagarna i Ungdomsgarantin och Jobbgarantin för ungdomar. Den senare är nu den helt dominerande typen av insats för ungdomar. 
 Det är också intressant att jämföra omfattningen av den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken med hur det ser ut i andra länder. I Figur 3 beskriver vi hur utgifterna för den aktiva arbetsmarknads- 
 24 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 Den svenska aktiva arbetsmarknadspolitiken– en översikt 
  
 politiken som andel av totala BNP har utvecklats i Sverige och i OECD i genomsnitt. I aktiv politik räknas här de olika program- men och arbetsförmedlingens verksamhet men inte ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Återigen ser vi att den aktiva arbets- marknadspolitiken i Sverige har minskat i betydelse under slutet av  
 1990-talet 
  och början av  
 2000-talet. 
  Ett liknande mönster finns också i genomsnitt för de övriga OECD länderna, men minsk- ningen är inte lika stor som i Sverige. 
 Figur 3: Utgifter på aktiv arbetsmarknadspolitik (inkl arbetsförmedling) i Sverige och OECD  
 1998–2007. 
  Andel av BNP, procent. 
  
 3 
  
 2.5 
  
 2 
  
 Procent 
  
 1.5 
  
 Sverige 
  
 OECD 
  
 1 
  
 0.5 
  
 0 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 År 
  
 Källa: OECD. 
 25 
  
 3 
  
 Arbetsmarknadspolitikens tänkbara effekter 
  
 Som en bakgrund till genomgången av arbetsmarknadspolitikens effekter diskuterar vi nu vilka typer av problem som arbetsmark- nadspolitiska insatser avses lösa samt de effekter olika typer av insatser kan förväntas ha. En första observation är att det knappast funnits en klar hierarki av mål som gällt för arbetsmarknadspoliti- ken sedan tillkomsten av Ams under det sena  
 1940-talet. 
  På ett allmänt plan har naturligtvis arbetsmarknadspolitiken haft som viktigaste mål att bidra till varaktigt högre sysselsättning och lägre arbetslöshet. Det är emellertid också klart att dessa mål kan upp- fyllas på olika sätt, och mekanismerna är inte desamma för alla insatser. Dessutom skiljer sig de arbetssökandes utmaningar åt, exempelvis i vilken utsträckning de hindras av bristande utbildning och erfarenhet, låg produktivitet eller liten erfarenhet av att söka jobb. Eftersom insatserna varierar i hur väl de kan hantera dessa specifika problem återkommer vi till diskussioner om detta när vi diskuterar respektive program. I det här stycket ger vi istället några allmänna reflektioner om arbetsmarknadspolitikens tänkbara effekter. 
 En viktig observation är att programmen kommer att ha effekter för de berörda individerna (deltagarna), men i normalfallet även för andra än deltagarna. Ekonomer kallar sådana effekter för allmänna jämviktseffekter. Exempelvis skulle en subventionerad anställning kunna tränga undan en ordinarie icke subventionerad anställning. Sådan undanträngning innebär att arbetsgivare väljer att anställa den subventionerade programdeltagaren i stället för att anställa någon annan utan subvention. I detta fall har programmet ingen direkt effekt på sysselsättningen (eller arbetslösheten), utan kom- mer istället att omfördela sysselsättningen till förmån för program- deltagarna. Vi diskuterar direkt undanträngning mer utförligt i Avsnitt 7.2. 
 27 
  
 Arbetsmarknadspolitikens tänkbara effekter 
  
 Bilaga 1 LU2011 
  
 Förutom direkta undanträngningseffekter kan allmänna jäm- viktseffekter uppstå på många olika sätt, exempelvis genom att en viss insats påverkar lönebildningen. Exempelvis skulle en ambitiös arbetsmarknadspolitik kunna leda till att fackliga organisationer formulerar högre lönekrav, eftersom medlemmarna inte drabbas lika hårt av arbetslöshet om de blir hjälpta av ambitiösa och hög- kvalitativa arbetsmarknadspolitiska program. Samtidigt kan sådana program, om de bidrar till hårdare konkurrens om de befintliga jobben, också bidra till lönemoderation. Sammantaget måste man, för att få en fullständig bild av arbetsmarknadspolitikens effekter, studera såväl effekter för de berörda individerna som effekter för andra än deltagarna. 
 Ytterligare en observation är att samtliga typer av arbetsmark- nadspolitiska program kan användas för att lösa problem med överutnyttjande av arbetslöshetsförsäkringen genom att anvis- ningar till program kan vara ett sätt att testa den arbetslöses vilja att stå till arbetsmarknadens förfogande i arbetsmarknadslägen med mindre möjligheter att anvisa arbetslösa arbeten. Genom att pro- grammen konfiskerar den arbetslöses tid, så kan såväl en anvis- ning till ett program som förväntan om att en anvisning komma att inträffa påverka den arbetslöses sökaktivitet. När (eller om) pro- grammen används i detta syfte är det inte i första hand den eventu- ella behandlingseffekten av deltagandet man är ute efter. Därför är det inte givet att alla typer av program är lämpliga om man endast är ute efter att testa den arbetslöses arbetsvilja – det är exempelvis inte uppenbart att den dyra arbetsmarknadsutbild- ningen är ett lämpligt redskap för detta ändamål. 
 När det gäller effekterna för deltagarna i olika arbetsmarknads- politiska program är dessa potentiellt av olika karaktär. Vi kan typiskt tänka oss att vi först kan ha en s.k.  
 annonseringseffekt 
 . Annonseringseffekter uppkommer som ett resultat av att förväntan om en anvisning till ett framtida programdeltagande kan påverka den arbetslöses beteende redan innan den förväntade anvisningen med konsekvenser exempelvis för flödet till jobb innan den för- väntade programstarten. Annonseringseffekten kan gå åt vilket håll som helst, beroende på om den arbetslöse vill undvika eller om hon tror sig ha nytta av programdeltagandet. Under programdeltagan- det förväntar vi oss en  
 inlåsningseffekt  
 eftersom deltagarna i mindre utsträckning söker jobb än om de är öppet arbetslösa. Ett undantag från detta är naturligtvis program som innebär ökat jobbsökande. Slutligen kan programmen ha en  
 behandlingseffekt  
 om de påverkar 
 28 
  
 Bilaga 1 LU2011 
  
 Arbetsmarknadspolitikens tänkbara effekter 
  
 den framtida arbetsmarknadssituationen för deltagaren genom att påverka exempelvis chansen att få och behålla ett jobb eller pro- duktivitet och lön i framtida anställningar. 
 3 
  
 3  
 Tidigare tillkom en ytterligare effekt genom att deltagande i åtgärder påverkade möjlig- heten att få arbetslöshetsersättning framöver. 
 29 
 4 Arbetsmarknadsutbildning 
 Den grundläggande tanken med arbetsmarknadsutbildning är att utbildningen ska ge den arbetslöse nya färdigheter som efterfrågas på arbetsmarknaden. Utbildningarna är i normalfallet ganska korta (normalt högst sex månader), så den huvudsakliga effekten bör rimligen komma via en förbättrad matchning snarare än via en på- tagligt större humankapital. Om detta resonemang är riktigt borde vi se effekter på yrkesmässig rörlighet och på flödet till jobb och inte i någon större utsträckning på löner. Trots ett relativt stort antal studier av arbetsmarknadsutbildningen finns det tyvärr inga studier av arbetsmarknadspolitikens effekter på den yrkesmäs- siga rörligheten, utan studierna avser i allmänhet effekter på syssel- sättning eller inkomster. 
 Resultaten i de studier som diskuterades av Douglas m.fl. var varierande, men ett intressant mönster var att effekterna av arbets- marknadsutbildningen skiljde sig åt beroende på om studierna avsåg 1980- eller  
 1990-talet. 
  Studier av det tidiga  
 1980-talets 
  arbets- marknadsutbildning fann positiva effekter på deltagarnas syssel- sättning eller inkomster. Studier av arbetsmarknadsutbildning från 1989 och framåt fann däremot i allmänhet insignifikanta eller negativa effekter. Ett antal utvärderingar av  
 1990-talets 
  arbets- marknadsutbildning har publicerats senare än de studier som redo- visades i Douglas m fl. 
 4  
 Huvudintrycket – att arbetsmarknads- utbildningen uppvisade nedslående resultat – står sig, även om resultaten delvis är blandade. 
 Det har gjorts tre utvärderingar av arbetsmarknadsutbildningen under  
 2000-talet; 
  de Reynolds m.fl. (2008) samt två tillkomna vid AF (Okeke, 2005; Arbetsförmedlingen, 2009). 
 5  
 de Luna m.fl (2007) 
  
 4 
  
 Se exempelvis Martin & det man vet är i normalfallet istället hur länge olika deltagare varit inskrivna i de kurser de deltagit i. 
  
 4.1 
  
 Diskussion 
  
 De redovisade studierna pekar således på att effekterna av arbets- marknadsutbildning var betydligt sämre under  
 1990-talet. 
  Om detta verkligen återspeglar politikens effekter, vad kan det då bero på? Douglas m.fl. redovisade ett antal möjliga förklaringar. En första förklaring är skillnaden i arbetsmarknadsläge: Sannolikt är det enklare att organisera arbetsmarknadsutbildningen när det finns gott om lediga jobb att utbilda för; det måste finnas identifierbara flaskhalsar och bristyrken att utbilda för, speciellt med tanke på att utbildningarna är relativt korta och därmed framförallt är lämpade för att tillgodose ganska precisa behov. Speciellt det tidiga 1990- talets arbetsmarknad var avsevärt svagare än det tidiga  
 1980-talets, 
  och det bör därmed ha varit svårare att veta vad man skulle utbilda för. En andra möjlighet är att de stora volymerna och den snabba volymökningen under  
 90-talets 
  första halva medförde att utbild- ningens kvalitet blev lägre. Slutligen berättigade deltagande i arbetsmarknadsutbildning under  
 1990-talet, 
  till skillnad mot under (större delen av)  
 1980-talet, 
  till en ny period med ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Detta kan ha inneburit att deltagarna i större utsträckning än tidigare motiverades av annat än att skaffa sig färdigheter för att få ett jobb. 
 Sedan  
 1990-talet 
  har arbetsmarknadsutbildningen och  
 a-kassan 
  reformerats i viktiga avseenden.  
 För det första  
 infördes det s k 70- procentsmålet år 1999. Målet innebar att 70 procent av dem som genomgick yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning skulle ha ett arbete inom 90 dagar efter avslutad utbildning. Detta kan ha påver- kat såväl selektionen in i programmet som förmedlingsverksam- heten efter avslutat program. När det gäller selektionen är det rim- ligt att tro att man försökt identifiera de personer som med stor sannolikhet skulle kunna vara i arbete inom den stipulerade tiden 
 33 
  
 Arbetsmarknadsutbildning 
  
 Bilaga 1 LU2011 
  
 (vilket inte behöver vara de personer för vilka behandlingen skulle ha störst effekt). Det är också sannolikt att man blivit mer selektiv i vilka utbildningar som ges. Detta skulle kunna förväntas bidra till en bättre behandlingseffekt. I den mån de som avslutat en yrkes- inriktad arbetsmarknadsutbildning också fått ta del av mer förmed- lingsresurser som en konsekvens av  
 70-procentsmålet 
  borde detta ha bidragit till ett snabbare utflöde till jobb. Denna effekt är dock knappast att betrakta som en behandlingseffekt av utbildningen. 
  
 För det andra  
 försvann möjligheten att via arbetsmarknads- utbildning (eller andra arbetsmarknadspolitiska program) återkva- lificera sig för en ny period med  
 a-kassa 
  under år 2001 när regelver- ket i  
 a-kassan 
  förändrades och aktivitetsgarantin hade införts. Med ledning av resonemanget ovan bör de förbättrade incitamenten för deltagarna att förvärva färdigheter ha haft en positiv effekt på effekterna av arbetsmarknadsutbildningen. 
  
 För det tredje  
 har arbetsmarknadsläget, även om vi har upplevt lågkonjunkturer, inte varit lika dåligt som under framför allt 1990- talets första hälft. Detta bör ha gjort det lättare att veta vad man ska utbilda för och därmed bidragit till bättre effekter. 
 6 
  
 Den kunskap om arbetsmarknadsutbildningens effekter som tillkommit efter översikten i Douglas m.fl. tyder således på att tidigare studier sannolikt givit en alltför mörk bild av arbetsmark- nadsutbildningens effekter samt att en kombination av ett nytt regelverk, mindre volymer och ett bättre konjunkturläge tycks ha bidragit till bättre effekter. Resultaten i de Luna m.fl. (2008) tyder också på att svaga grupper (lågutbildade och utomnordiska invandrare) är de som drar störst nytta av arbetsmarknadsutbild- ningen. Det är dock inte en nödvändig slutsats att den nya kunska- 
  
 6  
 Det finns också ett antal andra tänkbara förklaringar till de nedslående skattade effekterna av arbetsmarknadsutbildningen under  
 1990-talet. 
  En del av dem diskuteras på andra ställen i detta avsnitt. 1) Skillnader i matchningsmetoder; tidigare studier hanterade inte proble- matiken med dynamisk selektion in i programmet (Martin och Mccarthy, 2009). 2) Tidigare studier gjorde sannolikt endast i undantagsfall skillnad mellan förberedande och yrkesinrikta arbetsmarknadsutbildning. 3) Om matchningen inte fungerar kan selektionen på icke observerade egenskaper skilja sig. Exempelvis kan selektionen under  
 1990-talet 
  på icke observerade egenskaper ha varit mer negativ. 
 34 
  
 Bilaga 1 LU2011 
  
 Arbetsmarknadsutbildning 
  
 pen kan tas som intäkt för en obetingad omallokering av resurser till arbetsmarknadsutbildningen – insatsen är den i särklass dyraste av alla arbetsmarknadspolitiska program och en möjlig delförklar- ing till de mer positiva resultaten under det tidiga  
 2000-talet 
  kan mycket väl vara att volymerna skalats ner. 
 35 
 5 Subventionerad anställning 
 De subventionerade anställningarna består av olika typer av anställ- ningsstöd och praktikinsatser. Tanken med anställningsstöden är att de ska underlätta övergången till ordinarie jobb för långtids- arbetslösa. Denna övergång tar normalt längre tid för en långtids- arbetslös än för en person med kortare arbetslöshet. Detta kan ha flera förklaringar. En möjlighet är att långtidsarbetslösa av arbets- givare uppfattas som mer lågproduktiva än andra personer med samma observerade egenskaper. Anställningsstödet är då en sub- vention till arbetsgivaren för den risk han tar när han anställer en långtidsarbetslös. Om den långtidsarbetslöse faktiskt är lågpro- duktiv kan detta i sin tur antingen hänga samman med en perma- nent lägre produktivitet eller med att arbetslösheten i sig har en negativ inverkan på personens förmåga att sköta ett jobb. Om det senare är fallet är anställningsstödet, som innebär en temporär lönesubvention, en rimlig åtgärd – under subventionsperioden kan den anställde åter förvärva de färdigheter som gått förlorade under arbetslöshetsperioden. Om den lägre arbetsförmågan istället är mer permanent, så kan sannolikt en tillfällig subvention inte lösa pro- blemet. Eftersom anställningsstöden i första hand är avsedda för grupper som står långt från arbetsmarknaden bör de rimligen i för- sta hand ses som ett sätt att omfördela bördorna av arbetslöshet och inte som medel att i någon större utsträckning påverka netto- sysselsättningen. Därför är undanträngningseffekter (se Avsnitt 7.2) ett mindre problem om programmen faktiskt riktas till perso- ner långt ifrån arbetsmarknaden. 
 När det gäller praktikprogram innehåller de element både av anställningar och av utbildning. Den viktigaste skillnaden mellan praktik och subventionerad anställning (om vi undantar utbild- ningsaspekten) är att deltagarna i praktikprogram förutsätts utföra uppgifter som (åtminstone i viss utsträckning) ligger vid sidan av ordinarie arbetsuppgifter. Detta kan förväntas innebära mindre 
 37 
  
 Subventionerad anställning 
  
 Bilaga 1 LU2011 
  
 möjligheter att visa för en arbetsgivare att man klarar av att sköta ett arbete och dessutom mindre möjligheter att förvärva relevanta färdigheter. Samtidigt innebär naturligtvis konstruktionen att ris- kerna för undanträngning bör vara mindre än för subventionerade jobb. Behovet av att rikta praktikprogram till arbetslösa med en extra svag ställning på arbetsmarknaden är därför betydligt mindre. 
 Det finns betydligt färre studier per program av de olika for- merna av subventionerade arbeten än av arbetsmarknadsutbild- ningen. Resultaten är också mycket varierande och osäkerheten stor. De flesta av studierna har studerat effekter på flöden till jobb. Detta är ett relevant utfall att studera, eftersom vi förväntar oss att eventuella effekter framför allt bör avse chansen att lämna arbets- löshet för ett arbete. 
 Douglas m.fl. fann dock ett mönster som återkom i flera av studierna (se exempelvis Sianesi, 2004), nämligen att effekterna var bäst för de program som mest liknar ordinarie anställningar (starta  
 eget-bidrag, 
  rekryteringsstöd, anställningsstöd) och en tendens att effekterna var sämre ju längre från ett normalt arbete programmet var. Det tycktes också som att effekten av att delta i ett program snarare än att fortsätta söka jobb som öppet arbetslös var positiv för några av de program som mest liknar ordinarie arbeten, dvs. anställningsstöd och starta  
 eget-bidrag. 
 7 
  
 Detta betyder att jobb- sökande enligt genomgången i Douglas m.fl. var effektivare än programdeltagande för den stora majoriteten av program. 
 När det gäller senare undersökningar studerade Dudley m.fl. (2004) deltagare i anställningsstöd. De fann att stöden påskyndade deltagarnas övergång till osubventionerade arbeten. Effekten inne- bar att den förväntade tiden till arbete minskade med ungefär 8 % eller 8 månader med en uppföljningshorisont på 3 år. 
 Vi vet inte med säkerhet om anställningsstödet i första hand fungerar som en subvention för den risk arbetsgivaren tar genom att anställa en långtidsarbetslös eller som en subvention för den långtidsarbetslöses kompetensuppbyggnad på arbetet. Dudley m.fl. (2004) visade emellertid att en betydande del av anställnings- stödets positiva effekt härrör från ett stort flöde från program till arbete just när subventionen tar slut. Detta tyder på att en bety- dande del av effekten uppkom genom att den subventionerade anställningen övergick i en ordinarie anställning. 
 8  
 Detta mönster 
  
 7 
  
 Dudley, Johansson & effekterna för utomeuropeiska medborgare var inte signifi- kanta. Maddox & det faktum att sannolikheten att gå in i program efter omkring 100 dagar var mycket stor för  
 24-åringar 
  men inte för 25- åringar tycktes vara förknippad med fler övergångar till jobb bland  
 24-åringarna 
  innan programmen började. 
 9  
 Detta tyder på att 24- åringar sökte arbete mer intensivt än  
 25-åringar 
  under de första hundra dagarna av en arbetslöshetsperiod, antingen på grund av mer assistans/kontroll från förmedlingen eller på grund av att de vill undvika att gå in i program efter 100 dagar. Vidare resultat i Forslund & skattningarna hade oftast samma tecken och skillna- derna var sällan statistiskt signifikanta. 
  
 5.2 
  
 Diskussion 
  
 Sammantaget kvarstår slutsatsen från Douglas m.fl. att effekterna är mest positiva för de program som mest liknar ordinarie anställ- ningar (starta  
 eget-bidrag, 
  rekryteringsstöd, anställningsstöd) och en tendens att effekterna var sämre ju längre från ett normalt arbete programmet var. Resultaten i Forslund m.fl. (2004) tyder dessutom på att just anställningsstöd faktiskt hjälpt deltagarna att få osub- ventionerade arbeten i framtiden. 
 När det gäller ungdomsprogram bör den nästan entydigt nega- tiva bilden från genomgången i Douglas m.fl. möjligen modifieras och kompletteras. Olika garantiprogram för ungdomar kan tän- kas ha haft positiva annonseringseffekter som påskyndat flödet till jobb tidigt i pågående arbetslöshetsperioder. Dessa effekter har emellertid inte varit stora. Vidare tyder resultaten i Forslund & ökade förmedlingsinsatser för en viss grupp på en lokal arbetsmarknad kan ha negativa effekter på jobbchanserna för en annan grupp arbetssökande på samma lokala arbetsmarknad. Listan kan göras lång, men gemensamt för alla allmänna jämviktseffekter är att man inte fångar dem med studier av politikens effekter för deltagarna i olika program. 
  
 7.1 
  
 Arbetsmarknadspolitikens effekter på matchning 
  
 En första typ av allmänna jämviktseffekter gäller matchningspro- cessen. Studierna av arbetsmarknadspolitikens inverkan på match- ningsprocessen är av olika slag: skattningar av arbetsmarknadspoli- tikens roll i  
 Beveridgekurvor, matchningsfunktioner  
 och politikens effekter på den  
 geografiska rörligheten 
 . 
 När det gäller Beveridgekurvor och matchningsfunktioner är antalet studier litet, och särskilt skattningar av Beveridgekurvor avser sällan perioder senare än  
 1980-talet. 
  Douglas m.fl drog slut- 
 51 
  
 Arbetsmarknadspolitikens allmänna jämviktseffekter 
  
 Bilaga 1 LU2011 
  
 satsen attvi i stort sett saknar kunskap och att behovet av nya stu- dier är mycket stort. Sedan dess har några studier av matchnings- funktionen genomförts (Forslund & Aranki & för dem som faktiskt fick arbete var rörligheten varken större eller mindre bland programdeltagarna jämfört med bland dem som inte deltog i program. Lindgren & Forslund & Johansson & Hart & Hart, 1995). Om de privata aktörernas ekonomiska incitament gör att de uppfinner mer effek- tiva arbetsmetoder eller tillhandahåller bättre tjänster är det natur- ligtvis positivt med privata aktörer. Det kan också vara så att de privata aktörerna har andra typer av nätverk som de kan använda för att hjälpa de arbetslösa tillbaka till arbete. Hur viktig dessa effekter är för att gör arbetsmarknadspolitiken mer effektiv är 
  
 15  
 Arbetsmarknadsutbildning har upphandlats sedan mitten av  
 1980-talet. 
  
 67 
  
 Privata aktörer 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 naturligtvis en empirisk fråga. Oavsett finns det ett antal potenti- ella problem man måste hantera för att ett system med privata aktörer ska fungera. 
 Ett problem är att privata aktörer i vissa fall har incitament att istället skapa vinst genom att producera till låga kostnader med negativa konsekvenser för kvaliteten (Shleifer, 1998; Hart m.fl., 1997). Detta är möjligt eftersom det i många fall är omöjligt att i detalj specificera kvaliteten på tjänsten som de privata aktörerna ska erbjuda. Om så är fallet har man lite att vinna på privata aktö- rer. Ett sätt att försöka hantera detta problem är att de arbetslösa får välja den aktör de tycker är bäst. Om de enskilda arbetslösa verkligen kan bedöma hur bra de olika aktörerna kommer det inte finnas någon marknad för dem som erbjuder tjänster av lägre kva- litet. Problemet är att det inte är säkert att de arbetslösa verkligen har så god information att de kan bedöma hur bra de olika aktö- rerna är. 
 Det är också i sammanhanget viktigt att poängtera att arbets- förmedlingen har en viktig roll som kontrollant av de arbetslösas sökbeteende. Arbetsförmedlingens verksamhet är en kombination av stöd i form av olika insatser och kontroll av att de arbetslösa verkligen söker jobb. När en privat aktör övertar ansvaret för en arbetslös har arbetsförmedlingens personal så klart mindre möjlig- het att utföra denna kontroll. Det är därför centralt att de privata aktörerna kontrollerar de arbetslösa minst lika bra som arbetsför- medlingen. Problemet är att de arbetslösa som inte vill bli kontrol- lerade kan komma att välja privata aktörer som har rykte om sig att vara mindre noggranna kontrollanter. 
 Förutom att ge den arbetslösa rätt att välja sin arbetsförmedlare kan man hantera problemet med att de privata aktörerna har inci- tament att erbjuda en produkt av låg kvalitet genom att knyta ersättningen som de privata aktörerna får till hur bra de lyckas med sin uppgift. Detta kan exempelvis åstadkommas genom att betala en högre ersättning om de arbetslösa verkligen hittar ett jobb. 
 Ett annat problem med privata aktörer är att de har incitament att försöka attrahera de arbetslösa som kräver minst omfattande insatser. Därigenom kan de skapa vinst genom att hjälpa de arbets- lösa som står närmast arbetsmarknaden, samtidigt som arbets- förmedlingen får ta hand om de arbetslösa som behöver mer omfattande insatser. Detta problem kan uppstå även om upphand- lingen från de privata aktörerna riktas in på en specifik grupp, t.ex. långtidsarbetslösa, eftersom det finns stor variation även inom 
 68 
  
 Bilaga 1 till LU2011 
  
 Privata aktörer 
  
 denna grupp. Det är lång ifrån säkert att samhället som helhet gynnas av en sådan sortering av arbetslösa. Ett tänkbart alternativ är därför att låta ersättningen som de privata aktörerna får bero på vilken typ av arbetslös man hjälper, exempelvis utifrån en profilingmodell. 
 Generellt kan man därför säga att förutsättningarna för att upp- handlingen av privata aktörer ska ge ett gott resultat är bättre om det finns små möjligheter att spara kostnader genom att sänka kva- liteten på sätt som är svåra att specificera i kontrakt, om branschen kännetecknas av hög innovationsaktivitet och om konkurrensen är hård mellan privata aktörer som är beroende av ett gott rykte. Upphandling kan alltså förväntas ge olika effekt i olika typer av verksamhet, och det är inte uppenbart hur de tjänster som Arbets- förmedlingen traditionellt har tillhandahållit kan beskrivas i termer av de olika faktorer som borde påverka hur upphandlingen utfaller. Vi vill därför påpeka att frågan om hur kontrakten med de privata aktörerna ska utformas är av helt avgörande betydelse. 
 En annan fråga är om hur omfattande ansvar de privata aktörerna ska ha. En potentiell fördel med arbetsförmedlingen är att den inrymmer många olika typer av åtgärder, i form av förmed- lingsinsatser, arbetsmarknadsutbildning, subventionerad anställ- ning med mera. Det är också så att olika kombinationer vid olika tid- punkter passar olika arbetslösa. Fördelen med en offentlig arbets- förmedling är att man kan samla alla dessa olika insatser under ett paraply. De som väljer en privat aktör kommer mest sannolikt inte ha tillgång till denna flora aktiviteter, i synnerhet inte dyrare aktivitet som arbetsmarknadsutbildning. Det är också svårt att se hur man kan utforma kontrakt som möjliggör att de privata aktör- erna kan och vill anvisa arbetslösa till exempelvis arbetsmarknads- utbildning. Alternativet är att de privata företag endast ansvarar för enskilda avgränsade insatser, som till exempel en arbetsmarknads- utbildning eller en avgränsad förstärkt förmedlingsverksamhet. 
 Slutligen finns det annat argument mot upphandling som går ut på att många anställda i verksamheter som bedrivs i offentlig regi kan drivas av en stark inneboende (ickepekuniär) motivation för sitt arbete så att de i stor utsträckning internaliserar verksamhetens mål. Om så är fallet kan det gå att åstadkomma rätt incitament i offentlig verksamhet på billigare vis än i privat verksamhet (Besley & Bruttel, 2005; Jahn & Bredgaard & Finn, 2008 och Gill, 2008). Det finns däremot bara ett litet antal försök att skatta effekterna av privatiseringen. Jackson (2006) och Smith present year is 
 100 
 that a third of the participants in the Job and development guaran- tee and the Job guarantee for youth should be serviced by private providers. Our survey of theoretical arguments and empirical evi- dence suggests that there are no unambiguous effects to be expec- ted from privatisation. 
 There are only a small number of empirical studies of the effects of private provision of labour market policy Lucero. All but one of them (the only Swedish study) Johnson 
  observational data, and it is not completely clear that the studies have actually identified causal effects, given that  
 self-selection 
  to private providers poses a serious evaluation problem. However, even if selection has been handled in a satisfactory way, it is not evident Duncan expect. An important dimension of any process with private provision of services is contract design. All contracts create incentives, and the extent to which these incenti- ves reflect the interest of the principal depends on a number of conditions, and these conditions, such as how hard it is to specify the services in a way that is verifiable, can be expected to vary from one context to another. A special feature of interest in the context of labour market policies is the fact that private provision a relati- vely novel feature. Probably it takes time for the principal to acquire skills in contract design. The results in the empirical studies Novak reflect also this learning process – estimated effects are likely to pick up such differences between different countries and types of services. 
 (How) Do policy effects differ due to differences in context? 
 A last interesting question is whether the effects of labour policies vary with the business cycle in a predictable way and, if so, which the consequences of this are for policy conduct. The main basis for the belief that ALMPs may have varying effects over the business cycle is that there is survey evidence that programme participants devote less time to job search than do openly unemployed. Reyes  
 locking-in 
  effect of programmes. This effect will be incre- asing in the payoff to job search, which normally will be higher in good business cycle conditions with many vacant jobs. Hence, there is a sound argument for, ceteris paribus, increased pro- gramme participation in bad business cycle conditions. On the other hand, looking specifically at training programmes, we argued earlier that it is harder to identify what to train for in a bad labour market. 
 101 
 Unfortunately, there is to our knowledge only Bailey study that has attacked this issue systematically. This study, looking at German training programmes, found higher programme efficiency in bad business cycle conditions. Similar results Kelley found in a meta study compiling evidence from a number of stu- dies. It is, however, premature to base any final verdict based on this scarce evidence. 
 102 
 Bilaga 2 till LU2011 
 Den gymnasiala yrkesutbildningen och inträdet på arbetsmarknaden 
 * 
  
 Hill 
  
 * 
 Jag är tacksam för värdefulla kommentarer från Collins, Simon, Sanders, Ramos, Zhang, Henry, Brock,  
 Rivera och övriga deltagare i Långtidsutredningen samt Långtidsutredningens Advisory Board. 
 103 
 Innehåll 
  
 1 
  
 Introduktion............................................................. 
  
 107 
  
 2 
  
 Gymnasieskolan i Sverige.......................................... 
  
 109 
  
 2.1 
  
 Översikt.................................................................................. 
  
 109 
  
 2.2 
  
 Nuvarande skolsystem och tidigare reformer...................... 
  
 111 
  
 2.3 
  
 Ny gymnasiereform 2011...................................................... 
  
 112 
  
 2.4 
  
 Gymnasieskolan inom  
 OECD-länderna .............................. 
  
 114 
  
 2.5 
  
 Yrkes- och lärlingsutbildningen............................................ 
  
 114 
  
 2.5.1 Yrkes- och lärlingsutbildning i Sverige ..................... 
  
 114 
  
 2.5.2 Yrkes- och lärlingsutbildning i Norden .................... 
  
 117 
  
 3 
  
 Arbetsmarknadsinträdet ............................................ 
  
 119 
  
 3.1 
  
 Ungdomsarbetslöshet............................................................ 
  
 119 
  
 3.1.1 Ungdomsarbetslöshet i Sverige och 
  
 internationellt ............................................................. 
  
 119 
  
 3.1.2 Arbetslöshetens varaktighet....................................... 
  
 126 
  
 3.2 
  
 Övergången från skola till arbetsliv i Sverige och 
  
 internationellt......................................................................... 
  
 127 
  
 3.2.1 Varför är arbetslösheten högre bland ungdomar – 
  
 faktorer utanför skolan .............................................. 
  
 128 
  
 3.2.2 Avhopp från gymnasieskolan..................................... 
  
 129 
  
 3.2.3 Faktorer som kan påverka risken för avhopp ........... 
  
 131 
  
 3.2.4 Skillnader i etableringsgrad på arbetsmarknaden 
  
 efter studieinriktning.................................................. 
  
 133 
  
 105 
  
 Innehåll 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 3.2.5 Betydelsen av informella kontakter vid 
  
 övergången från skola till arbetsliv ............................ 
  
 135 
  
 4 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete 
  
 underlättas? ............................................................. 
  
 137 
  
 4.1 
  
 Gymnasieskolans organisation .............................................. 
  
 137 
  
 4.1.1 
  
 Antagningskrav och prestationskrav ......................... 
  
 137 
  
 4.1.2 Betydelsen av tidigt val av studieinriktning............... 
  
 139 
  
 4.2 
  
 Yrkesutbildningens längd och innehåll................................. 
  
 140 
  
 4.3 
  
 Yrkesutbildningens effekter på arbetsmarknadsutfall ......... 
  
 142 
  
 4.3.1 
  
 Arbetsplatsförlagd eller skolförlagd 
  
 yrkesutbildning ........................................................... 
  
 142 
  
 4.3.2 Lärlingsutbildning och barn till invandrade 
  
 föräldrar ....................................................................... 
  
 145 
  
 5 
  
 Sammanfattning och slutsatser .................................. 
  
 147 
  
 Referenser 
  
 ....................................................................... 
  
 151 
  
 Appendix A: Arbetslöshet och utbildningsinriktning ............. 
  
 157 
  
 Vocational .......Training and Labor Market Entry – Summary 
  
 163 
  
 106 
 1 Introduktion 
 Sedan millennieskiftet har vi sett en ökning av arbetslösheten bland ungdomar och idag tillhör Sverige ett av de länder inom OECD som har högst ungdomsarbetslöshet (OECD 2008a). Mot bak- grund av detta fokuserar den här rapporten på övergången från gymnasiet till arbetsmarknaden för de ungdomar som inte önskar fortsätta till högskolestudier. Tre faktorer indikerar att utform- ningen av yrkesutbildningen på gymnasiet kan ha stor betydelse i sammanhanget. För det första påbörjas en stor del av ungdomars arbetslöshetsperioder direkt efter gymnasiet. Det tyder på att elever som inte fortsätter utbilda sig har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden och att det finns utrymme för förbättringar när det gäller övergången mellan skola och yrkesliv. För det andra förefaller sannolikheten att få jobb att delvis hänga samman med valet av studieinriktning på gymnasiet (SCB 2008). För det tredje kan det noteras att arbetslöshetsperioder bland ungdomar igenom- snitt är förhållandevis korta, men att den grupp unga som drabbas av längre perioder av arbetslöshet framför allt är de som avbryter sina gymnasiestudier i förtid. Medan elever på vissa yrkesprogram (t.ex. elprogrammet och byggprogrammet) uppvisar förhållandevis hög genomströmning är det bara 63 respektive 68 procent av eleverna som avslutar studierna inom fyra år från t.ex. industri- programmet och fordonsprogrammet (Skolverket 2007a). 
 Tillsammans pekar dessa faktorer på att utformningen av utbild- ningssystemet på gymnasienivå i allmänhet och utformningen av yrkesutbildningarna på gymnasiet i synnerhet är viktiga för att för- stå problemen för svenska ungdomar på arbetsmarknaden. Rappor- ten tar detta som en utgångspunkt för en genomgång och gransk- ning av den internationella litteraturen och tolkar den utifrån ett svenskt perspektiv. Rapportens fokus ligger på gymnasieskolan. Det innebär att yrkesutbildning på högskolenivå, inom kommunal 
 107 
  
 Introduktion 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 vuxenutbildning (komvux) eller i form av arbetsmarknadspolitiska åtgärder inte kommer att beröras. 
 Resten av rapporten är disponerad på följande vis: Avsnitt 2 ger en översikt av gymnasieskolan i Sverige och beskriver de reformer som har skett under de senaste årtiondena. Avsnitt 3 belyser ung- domsarbetslöshetens omfattning i Sverige i jämförelse med omvärl- den samt kartlägger hur ungdomars väg från skola till yrkesliv ser ut idag. Avsnitt 4 sammanfattar forskningen kring tre huvudfrågor när det gäller ungdomars arbetsmarknadsinträde. Den första hand- lar om betydelsen av antagningskrav för inträde till gymnasie- skolan. Denna fråga är aktuell i samband med gymnasiereformen 2011 som innefattar en skärpning av antagningskraven, både till studie- och yrkesförberedande program. Den andra frågan berör yrkesutbildningens längd och innehåll där studierna i huvudsak fokuserar på de reformer som yrkesutbildningen har genomgått. Den tredje frågan handlar om betydelsen av arbetsplatsförlagd eller skolförlagd yrkesutbildning. Här berörs även lärlingsutbildning som har varit praktiskt taget obefintlig i Sverige men som har introducerats i form av en försöksperiod som pågår fram till 2011. Avsnitt 5 sammanfattar rapporten och diskuterar några möjliga förändringar i organisationen av yrkesutbildningen som kan bidra till att minska arbetslösheten bland unga i Sverige. 
 108 
 2 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 2.1 
  
 Översikt 
  
 Efter nio års obligatorisk grundskola har alla svenska elever i prin- cip rätt att fortsätta studera på gymnasienivå. Övergången från grundskola till gymnasiestudier är första gången som eleverna gör ett val av studieinriktning som påverkar deras utbildningsnivå i framtiden. Utbildningen på gymnasienivå är frivillig, men flertalet elever väljer att fortsätta studera. Under senare tid har gymnasie- skolan kommit att bli en skola för alla då 99 procent av grundsko- leeleverna numera fortsätter direkt till gymnasiet. Detta kan jäm- föras med att mindre än 90 procent gick vidare till gymnasiet i slu- tet av  
 1980-talet 
  (Skolverket 2008). 
 Eleverna kan söka till 17 olika nationella inriktningar eller pro- gram på gymnasiet, vilka alla är treåriga. Utöver de nationella pro- grammen finns individuella program (IV) och specialutformade lokala program. De individuella programmen vänder sig till elever som inte kommer in på de nationella programmen och ska för- bereda dem för utbildning på ett nationellt program. De special- utformade lokala programmen är utformade så att de kombinerar ämnen från olika nationella program. De nationella programmen kan delas upp i två huvudkategorier – studieförberedande och yrkesinriktade – och eleverna fördelar sig idag förhållandevis jämnt mellan dessa. De yrkesinriktade programmen är tämligen specifice- rade och förbereder för jobb som t.ex. fordonstekniker, byggnads- arbetare eller inom vårdyrken. De studieförberedande utbildning- arna syftar främst till fortsatta studier och har olika inriktningar som t.ex. samhällsvetenskaplig, naturvetenskaplig eller teknisk inriktning. Majoriteten av eleverna läser nationella program, vilka innehåller en mängd kurser där vissa (kärnämnena) är obligatoriska för alla elever. Dessutom finns programspecifika kurser samt ett antal kurser som eleven själv kan välja fritt. I och med att de flesta 
 109 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 grundskoleelever går vidare till gymnasiet är fördelningen mellan pojkar och flickor på gymnasiet mycket jämn. Detta gäller dock inte för de olika studieinriktningarna som ibland har en mycket tydlig könsuppdelning. På de nationella vårdprogrammen är t.ex. andelen kvinnor 87 procent medan andelen kvinnor som läser energiprogrammet eller elprogrammet endast är 2 procent (Skol- verket 2006). Grovt sett kan man säga att unga kvinnor samt de som bor i storstadsområdena främst väljer att läsa studieförbere- dande utbildningar på gymnasiet. Yrkesutbildningarna, å andra sidan, har en stark dominans av män som bor utanför storstads- områdena, särskilt i glest befolkade områden (Skolverket 2001). 
 Antagningskraven för de nationella programmen är att eleven ska ha avslutat sista årskursen i grundskolan samt fått godkänt betyg i matematik, svenska (eller svenska som andra språk), och engelska. Det är ingen skillnad i antagningskrav mellan studieför- beredande program och yrkesprogram. Våren 2009 saknade 23 pro- cent av de elever som slutade årskurs nio i grundskolan fullständiga betyg, vilket innebär att de inte uppnådde godkänt i ett eller flera av grundskolans ämnen. 11 procent av eleverna fick inte godkänt betyg i ett eller flera av ämnena matematik, engelska och svenska/svenska som andraspråk och blev därmed inte behöriga att söka till gymnasieskolans nationella program. För dessa elever finns möjlighet att söka till det individuella programmet och under läs- året 2009/10 gick 15 procent av alla nyintagna elever på gymnasie- skolans  
 IV-program. 
  Vid ansökan till gymnasiet finns två olika urvalskriterier, grundskolebetyg och närhetsprincipen där den senare innebär att eleven får plats vid den skola som geografiskt ligger närmast. Varje enskild kommun avgör vilka specifika regler som ska gälla och därmed hur pass stor vikt som ska läggas vid respektive kriterium. De flesta kommuner erbjuder inte alla utbild- ningsinriktningar. Eleven kan välja att studera i en annan kommun, vilket då finansieras av den kommun som eleven bor i. Flertalet gymnasieskolor är kommunala men under senare år har det skett en kraftig tillväxt av fristående skolor. Sedan början av  
 2000-talet 
  har andelen elever på fristående skolor ökat från 10 till närmare 20 pro- cent (Skolverket 2010a). De flesta fristående skolor erbjuder utbild- ningar som liknar dem som finns i kommunal regi och är även kommunalt finansierade (Skolverket 2005). 
 Enligt skollagen ska kommunerna erbjuda ett rikt utbud av gymnasieprogram. På 1950- och  
 60-talet 
  bestämdes urvalet av utbild- ningsinriktningar på statlig nivå, baserat på prognoser av framtida 
 110 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 arbetskraftsbehov. Sedan  
 1980-talet 
  har det skett en övergång från central planering till ett decentraliserat system där kommunerna i huvudsak ska tillgodose elevernas önskemål (Skolverket 1999). 
  
 2.2 
  
 Nuvarande skolsystem och tidigare reformer 
  
 Den svenska gymnasieskolan har genomgått ett antal större refor- mer under de senaste decennierna. Huvudsyftet med reformen som trädde i kraft höstterminen 1971 var att det gamla gymnasiet, fack- skolan och yrkesskolan skulle förenas i en ny utbildningsform – gymnasieskolan. Tidigare fanns flera olika typer av yrkesskolor: Landstingskommunala verkstads- och yrkesskolor, kommunala yrkesskolor, privata men statsunderstödda yrkesskolor samt före- tagsskolor varav de flesta var mycket små. Även efter 1971 års reform var gymnasieskolan en förhållandevis splittrad utbildnings- form. Sammantaget fanns 25 linjer uppdelade på  
 två-, 
  tre- och fyra- åriga teoretiska och tvååriga praktiska linjer. Dessutom fanns 400 specialkurser med varierande längd och innehåll (SOU 1981:96). 
 1991 års gymnasiereform skapade en organisatoriskt samman- hållen gymnasieskola där alla gymnasieprogram blev treåriga och fick en likformig utformning. Dels fick programmen gemensamma kärnämnen, dels kom alla program att ge grundläggande behörighet till högskolestudier. Den gymnasieskola vi har idag vilar i allt väsentligt på  
 90-talsreformen 
  som ledde fram till en decentralise- rad, kursutformad och målstyrd gymnasieskola, (SOU 2008:27). Reformen innebar också att alla studenter, inklusive de som läser yrkesinriktade utbildningar, ska läsa ett antal kärnkurser (svenska, matematik, engelska, naturvetenskap, religion, samhällsvetenskap, bild och idrott). För att få ett komplett slutbetyg krävs godkända betyg på dessa kurser. 
 Den del av reformen som riktades mot yrkesutbildningarna inleddes med en försöksverksamhet under perioden  
 1988–1991 
  (Hall 2009). En av förändringarna var att de yrkesinriktade utbild- ningarna förlängdes från två till tre år där det tredje året främst bestod av teoretiska studier. Både förlängningen av utbildnings- tiden och den ökade andelen teoretisk undervisning på yrkespro- grammen gjorde att skillnaden mellan studie- och yrkesförbere- dande utbildningar minskade i samband med reformen. En annan del av reformen var att det tidigare relativa betygssystemet ersattes med ett s.k. mål- och kunskapsrelaterat system med fyra betygs- 
 111 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 nivåer. Därmed kom betygen att sättas utifrån specifika mål utsta- kade i kursplanen istället för att relateras till andra elevers resultat. Ytterligare en del av reformen var införandet av det individuella programmet som var avsett att förbereda elever med svaga skol- resultat i grundskolan för något av de nationella gymnasiepro- grammen. 
  
 1990-talets 
  gymnasiereform sammanföll med flera andra större förändringar för den svenska skolan. Ansvaret för skolan överför- des från staten till kommunerna 1991, vilket bland annat innebar att kommunerna ersatte staten som arbetsgivare för lärarna. 1992 ändrades dessutom statsbidragssystemet så att varje kommun får avgöra hur statsbidragen ska fördelas mellan olika verksamheter. Slutligen kom även nya regler om ekonomiskt stöd för fristående skolor, s.k. friskolor, som ökade deras möjligheter till etablering. Det ekonomiska stödet utgjordes av att skolan fick ett bidrag per elev på minst 85 procent av elevkostnaden i de kommunala sko- lorna. 
 Sammantaget kan det sägas att den svenska gymnasieskola som utformades på  
 1990-talet 
  kännetecknas av en långtgående decent- ralisering vad gäller både utformning och ansvarsfördelning. Detta system avviker starkt från t.ex. de övriga nordiska länderna vars skolsystem på gymnasiet i hög grad styrs av nationella regelverk. 
  
 2.3 
  
 Ny gymnasiereform 2011 
  
 I regeringens proposition 2008/09:199 ingår ett antal förändringar som gäller gymnasieskolan. Regeringen fattade beslut om proposi- tionen i maj 2009 och riksdagen biföll propositionen i oktober samma år. Därefter har regeringen gett Skolverket i uppdrag att förbereda de föreslagna förändringarna och de första eleverna kommer att börja i den nya gymnasieskolan hösten 2011. 
 Eleverna kommer att kunna välja mellan 18 nationella program i gymnasieskolan, varav 13 yrkesprogram och 5 högskoleförbere- dande program. 
 I reformen ingår också skärpta antagningsregler. Alla program kräver att eleven har godkänt betyg i svenska, engelska och mate- matik. För behörighet till yrkesprogrammen krävs godkänt betyg i ytterligare fem ämnen (dvs. sammanlagt 8 ämnen) medan sökande till de högskoleförberedande programmen behöver ha godkänt betyg i sammanlagt 12 ämnen. Vilka dessa ämnen är beror på pro- 
 112 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 graminriktningen. Åtta s.k. programgemensamma ämnen ingår i samtliga program: Svenska/svenska som andraspråk, engelska, matematik, historia, religionskunskap, samhällskunskap, naturkun- skap samt idrott och hälsa. För yrkesprogrammen kommer inslaget av teori (dvs. de programgemensamma ämnena) att minska till förmån för de ämnen som är speciellt utformade för program- inriktningen (sk. karaktärsämnen). Dagens individuella program ska enligt förslaget ersättas av ett  
 preparandår 
 , ett  
 individuellt alternativ  
 och en  
 programintroduktion 
 . Preparandåret riktas till ele- ver som är obehöriga att söka till gymnasiet men som bedöms kunna bli behöriga inom ett år. Elever som bedöms behöva mer insatser än så för att bli behöriga kan läsa individuellt alternativ som kan innefatta både utbildning och praktik. Programintroduk- tion, slutligen, riktar sig till nyanlända invandrare och består av en intensivutbildning i svenska språket samt individuell vägledning. Efter genomgången programintroduktion kan eleven söka något av de två första alternativen eller till ett nationellt program. I refor- men ingår även introduktionen av den lärlingsutbildning som redan bedrivs på försöksbasis fram till 2011. 
 En ny betygsskala, med betygsstegen  
 A–F, 
  ska introduceras, där  
 A–E 
  står för godkända resultat och F står för ej godkänt resultat. Eleverna kommer även fortsättningsvis att betygsättas efter varje avslutad kurs. I den nya gymnasieskolan införs två sorters examen, dels en yrkesexamen, dels en högskoleförberedande examen. För att få en yrkesexamen ska eleven ha minst 2250 godkända poäng, godkänt betyg i svenska, engelska och matematik samt i de pro- gramgemensamma ämnena (Skolverket 2010b). 
 I samband med gymnasiereformen 2011 kommer Skolverket att inrätta nationella råd för de tolv yrkesprogrammen. Programrådens ledamöter ska nomineras av  
 bransch-, 
  arbetsgivar- och arbetstagar- organisationer och utses formellt av Skolverket. Programråden ska ge Skolverket råd när det gäller att anpassa och förnya utbildnings- utbudet och innehållet i yrkesutbildningen och på så vis få yrkes- utbildningen att bättre motsvara den kompetens som efterfrågas på arbetsmarknaden. Råden ska även följa upp kvantitet och kvalitet i den arbetsplatsförlagda utbildningen. 
 113 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 2.4 
  
 Gymnasieskolan inom  
  
 OECD-länderna 
  
 Det finns stora skillnader mellan  
 OECD-länderna 
  när det gäller utbildningssystemens innehåll och institutionella utformning. Två centrala begrepp, standardisering och stratifiering, brukar användas för att beskriva dessa skillnader. Standardisering syftar på graden av nationell enhetlighet när det gäller betygssystem och examenskrav, medan stratifiering refererar till mängden utbildningsinriktningar och hur tidigt valet av inriktning sker. De tysktalande länderna och USA kan beskrivas som varandras motpoler i dessa dimensioner. Det tyska utbildningssystemet är i hög grad standardiserat med nationellt gällande regler för alla examina, medan USA helt saknar sådana generella regler. Även åldern för inriktningsvalet varierar stort mellan  
 OECD-länderna. 
  I Tyskland och Österrike väljer ele- verna utbildningsinriktning redan vid 10 års ålder, medan elever i USA och även England och Norden väljer inriktning först efter avslutad grundskola, vid 16 års ålder. I USA erbjuds främst generell utbildning medan utbildningssystemen i Tyskland och Österrike erbjuder yrkesinriktade utbildningar med hög grad av specialise- ring, d.v.s. utbildningen är i hög grad utformad för att leda till ett specifikt yrke. Det svenska utbildningssystemet, med dess helt sammanhållna grundskola och relativt breda yrkesutbildningar i gymnasieskolan, kan beskrivas som högt standardiserat och lågt stratifierat. De svenska grundskole- och gymnasiereformerna under  
 1990-talet 
  har inneburit ett steg bort från den tyska modellen och ett närmande till USA:s utbildningssystem (Schröder 2000). 
 Utbildning fram till gymnasienivå har idag blivit normbildande för flertalet ungdomar. I de flesta  
 OECD-länderna 
  är andelen som genomgår gymnasieutbildning 70% eller högre (OECD 2009). De flesta studenter som avslutar gymnasiestudierna uppnår grund- läggande högskolebehörighet, även om andelen som väljer att fort- sätta studera varierar stort mellan olika länder (OECD 2008a). 
  
 2.5 
  
 Yrkes- och lärlingsutbildningen 
  
 2.5.1 
  
 Yrkes- och lärlingsutbildning i Sverige 
  
 Yrkesutbildningen på gymnasiet har idag 14 olika inriktningar som alla är treåriga. Samtliga yrkesprogram ska innehålla 15 veckors arbets- platsförlagd utbildning (APU). Skolorna har ansvar för att arrangera 
 114 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 praktiken och kontrollera dess kvalitet. Samverkan mellan skola och arbetsliv när det gäller APU har dock vilat på frivillig grund och har ytterst varit den enskilda skolans ansvar utan stöd från nationell nivå. Yrkesutbildningens kvalitet beror i hög grad på hur pass väl skolan lyckas med att etablera kontakter med företagen. I många fall har man kunnat påvisa brister just beträffande företags- kontakten. Orsakerna till detta varierar, men Skolverket hävdar att lärare på grund av tidsbrist har kommit att överlåta alltför stort ansvar på eleverna när det gäller att hitta  
 APU-platser, 
  (Skolverket 2004). Det är stora skillnader mellan olika program i det här avse- endet. Omvårdnadsprogrammet och barn och fritid är exempel på framgångsrika program när det gäller  
 APU-målet, 
  medan media- programmet och elprogrammet har lyckats sämre med att förmedla  
 APU-platser 
  (Skolverket 2004). Om inte ett tillräckligt antal APU- platser kan förmedlas tillåter regelverket att praktiken istället för- läggs till skolan (SFS 1999). Det har tidigare framkommit att elever med utländsk bakgrund har svårare än andra att hitta praktik- platser, vilket särskilt gäller för pojkar (Shannon 2000). Det innebär att den elevgrupp som ofta får svårigheter senare på arbetsmarknaden även har svårt att få del av arbetsplatsförlagd praktik och istället får skolförlagd praktik. I Gymnasieutredningen fanns ett förslag om ett obligatoriskt minimikrav på 15 veckors APU på samtliga yrkesprogram, vilket skulle innebära att dispen- sen som möjliggör en skolförlagd APU försvinner (SOU 2008:27). I underlaget till den nya gymnasiereformen 2011 finns dock samma formulering av undantaget kvar i regelverket, (se prop. 2009/10:165 § 38). Problemet att tillhandahålla  
 APU-platser 
  har också upp- märksammats i tidigare forskning där man förespråkar mer statlig reglering för att få företag och fackföreningar att ta ett större ansvar för yrkesutbildningen (Jonsson 2007). 
 Lärlingsutbildningen har historiskt sett haft en svag ställning i Sverige med mycket begränsad omfattning. Medan yrkesutbild- ningen expanderade kraftigt i samband med offentliga anslag och utbyggda yrkesskolor under 1950- och  
 1960-talet, 
  så kan lärlings- utbildningen snarast beskrivas som ett marginellt inslag i utbild- ningssystemet. Under  
 1980-talet 
  omfattades ca 3 000 personer av lärlingsutbildningen, varav ca 70 procent av lärlingarna fanns inom byggbranschen (Olofsson 2006). I samband med den ekonomiska krisen i början av  
 1990-talet 
  minskade antalet lärlingar markant, 1996 fanns bara 39 stycken i hela landet (SOU 2010:19). Av 
 115 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 OECD-länderna 
  är det idag bara Sverige som tillsammans med Japan, Korea och Spanien i praktiken saknar ett lärlingssystem. 
 I den nya gymnasiereformen 2011 introduceras lärlingsutbild- ning på försöksbasis som ett alternativ till den skolförlagda yrkes- utbildningen. Försöksperioden är 1 juli  
 2008–30 
  juni 2011 och minst halva utbildningstiden (1250 poäng) ska vara arbetsplatsför- lagd. Inom ramen för försöksverksamheten står skolan för kärn- ämnesutbildningen och arbetsplatsen för den praktiska delen av undervisningen. Syftet är att ge eleverna en grundläggande yrkes- utbildning med möjlighet att under handledning på en arbetsplats få fördjupade kunskaper inom yrkesområdet (SFS 2007). 
 Antagningskraven och examensmålen ska vara desamma för lär- lingsutbildningen som för den (i huvudsak) skolbaserade yrkes- utbildningen. Skolverket och de nationella programråden ska ta fram riktlinjer för lärlingsutbildningen. Dessa kan skilja sig åt för lärlingsplatser inom olika yrkesområden. Riktlinjerna anger t.ex. vilka delar av utbildningen som ska vara skolförlagda och vilka delar som ska vara arbetsplatsförlagda samt hur introduktionen till yrkesområdet ska se ut. Programråden ska även ta fram riktlinjer för vilken ersättningen bör vara för de företag som tar emot lär- lingar. 
 Både i försöksverksamheten och i den nationella introduktionen av lärlingsutbildning ska det finnas en möjlighet att utbildningen sker i form av att lärlingen får en anställning på företaget. I för- söksverksamheten har detta dock hittills bara skett i enstaka fall. Tågordningen vid en eventuell anställning bli den att eleven först antas till ett gymnasieprogram och får ett utbildningskontrakt. Först därefter kan lärlingen komma ifråga för en tidsbegränsad anställning som varar så länge som utbildningen pågår. Den lön som lärlingen erhåller kommer skattemässigt att hanteras som vil- ken inkomst som helst med rätt till inkomstrelaterade socialförsäk- ringar. Eftersom lärlingsperioden räknas som utbildning kommer lönen inte att påverka rätten till studiemedel (SOU 2010:19). 
 Under våren 2009 deltog cirka 3600 elever i försöksverksam- heten med lärlingsutbildning. Av dessa hade ungefär 30 procent avbrutit lärlingsstudierna ett år senare. Enligt huvudmännen var en vanlig orsak till avhopp låg studiemotivation hos en del elever (Skolverket 2010c). 
 116 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 2.5.2 
  
 Yrkes- och lärlingsutbildning i Norden 
  
 I Sverige, Norge och Finland är studie- och yrkesinriktade gymna- sieutbildningar samlade i en gemensam utbildningsorganisation medan de är separata skolformer i Danmark och Island. Finland har, liksom Sverige, främst skolförlagda yrkesutbildningar medan lärlingsutbildningen dominerar i Danmark och Norge. På Island har både lärlingsutbildningen och yrkesutbildningen i stort en svag ställning, (Rivera och Panican 2008). 
 I Danmark attraherar lärlingsutbildningen ca 35 procent av grund- skoleeleverna. Under utbildningstiden alternerar eleverna mellan lärlingsjobbet på arbetsplatsen och studier på yrkesskolan, ett upplägg som brukar kallas för  
 det duala systemet 
 . Ett problem hos lärlingsutbildningen har varit genomströmningen i utbildningen och man har kunnat konstatera att det är de inledande teoretiska momenten som orsakar avhopp bland många yrkeselever, (Rivera och Wadensjö 2006). Under utbildningstiden får danska lärlingar en lön som ligger på en nivå som motsvarar ungefär 50 procent av en fullärd arbetares lön (Albaek, 2005). Lärlingsutbild- ningen har dels statlig finansiering, dels finansiering från de arbets- platser som tar emot lärlingarna och slutligen från arbetsgivarkol- lektivet. På arbetsplatsen ska arbetsgivaren betala avtalsenlig lön, vilken dock subventioneras från statligt håll med ungefär 20 pro- cent (SOU 2008:27). 
 Till skillnad från de duala systemen (som varvar praktik och teori) är standardmodellen för yrkesutbildning i Norge den så kal- lade  
  
 två+två-modellen 
 . 
  Denna innehåller ett fyraårigt program där de första två åren är skolbaserad utbildning och de efterföljande två åren är arbetsplatsförlagd lärlingsperiod. Yrkesutbildningen i Norge har ökat i omfång sedan  
 1990-talet 
  och idag väljer ca 58 pro- cent av eleverna att läsa en yrkesutbildning vilket är fler än i de övriga nordiska länderna. I Norge är eleverna liksom i Danmark, anställda och får lön under den arbetsplatsförlagda perioden (SOU 2009:85). 
 I Finland är det drygt en tredjedel av eleverna som väljer att läsa en yrkesutbildning på gymnasiet. Eleverna har minst 20 veckors arbetsplatsförlagd praktik och vanligen utbetalas inte någon lön under praktikperioden (Rivera och Panican, 2008). Det finns även möjlighet att gå en lärlingsutbildning, men omfattningen är relativt begränsad. 
 117 
  
 Gymnasieskolan i Sverige 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Sammanfattningsvis framstår den mycket begränsade andelen arbetsplatsbaserad praktik i Sverige som den största skillnaden mellan svenska och övriga nordiska yrkesutbildningar. 15 veckors praktik i Sverige kan jämföras med att ungefär hälften av utbild- ningstiden i Norge och Danmark sker på en arbetsplats. Skillnaden i andelen arbetsplatsförlagd praktik är även stor när Sverige jämförs med många av  
 OECD-länderna 
  (OECD 2010a, b). 
 1 
  
 1  
 Se även OECD (2004a,b). 
 118 
 3 Arbetsmarknadsinträdet 
 Det här kapitlet belyser övergången mellan skola och arbetsliv i Sverige samt lyfter fram skillnader i den processen mellan Sverige och andra länder. Den litteratur som studerar övergången mellan skola och arbete för ungdomar –  
 school-to-work 
  transitions – bru- kar fokusera på arbetsmarknadsutfallet i åldersintervallet  
 15–24 
  år. Detta är en period då individen utifrån sin specifika utbildning och förmåga utvecklar kompetens för att träda in i arbetslivet. Det bör dock nämnas att övergången från skola till arbetsliv är en process som är svåranalyserad eftersom det är stora skillnader mellan indi- vider när övergången sker. Dessutom är det vanligt att övergången sker gradvis både genom att studier omväxlande varvas med perio- der av arbete och genom att arbete och studier bedrivs parallellt. 
  
 3.1 
  
 Ungdomsarbetslöshet 
  
 3.1.1 
  
 Ungdomsarbetslöshet i Sverige och internationellt 
  
 Sverige är ett av de länder inom OECD som har högst ungdoms- arbetslöshet. Figur 1 visar att arbetslösheten bland ungdomar i åldern  
 15–24 
  år uppgick till ungefär 25 procent 2009 och därmed kom Sverige att rankas på nionde plats bland  
 OECD-länderna. 
  
 119 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Figur 1 Arbetslöshet för ungdomar och gruppen  
 25–54 
  år inom OECD- länderna i procent 2009 
  
 40 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 15-24 
  
 10 
  
 25-54 
  
 5 
  
 0 
  
 Spanien 
  
 Estland 
  
 Slovakien 
  
 Ungern 
  
 Irland 
  
 Grekland 
  
 Italien 
  
 Turkiet 
  
 Sverige 
  
 Frankrike 
  
 Chile 
  
 Belgien 
  
 Polen 
  
 Finland 
  
 Portugal 
  
 Storbritannien 
  
 USA 
  
 Luxemburg 
  
 Tjeckien 
  
 Nya Zeeland 
  
 Island 
  
 Kanada 
  
 Slovenien 
  
 Australien 
  
 Danmark 
  
 Tyskland 
  
 Mexico 
  
 Österrike 
  
 Korea 
  
 Norge 
  
 Japan 
  
 Schweiz 
  
 Nederländerna 
  
 Källa: OECD, Stat Extract 
 Arbetslösheten är känslig för konjunkturförändringar och olika länder kan befinna sig i olika konjunkturlägen vid en given tid- punkt. Ett sätt att rensa bort sådan konjunkturvariation är att stu- dera ungdomsarbetslösheten i förhållande till arbetslösheten för vuxna. I figur 2 visas därför arbetslösheten för ungdomar i åldern  
 15–24 
  år dividerat med arbetslösheten för vuxna i åldern  
 25–54 
  år. 
  
 Figur 2 
  
 Ungdomsarbetslöshet relativt gruppen  
 25–54 
  år, inom OECD- 
  
 länderna 2009 
  
 4,5 
  
 4 
  
 3,5 
  
 3 
  
 2,5 
  
 2 
  
 1,5 
  
 1 
  
 0,5 
  
 0 
  
 Norge 
  
 USA Turkiet Japan Tyskland 
  
 Luxemburg 
  
 Sverige 
  
 Nya Zeeland 
  
 Italien Belgien Storbritannien Finland Polen Frankrike Ungern 
  
 Grekland 
  
 Tjeckien 
  
 Korea Chile Island Australien Slovenien Slovakien Irland Österrike Mexico Nederländerna Spanien Schweiz Portugal Kanada Danmark Estland 
  
 Källa: OECD, Stat Extract 
 120 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Figur 2 visar att ungdomsarbetslösheten är mer än dubbelt så hög som arbetslösheten bland vuxna i alla  
 OECD-länder 
  utom Japan och Tyskland. Det framgår också att Sverige de facto har den näst högsta relativa ungdomsarbetslösheten (efter Luxemburg) av de inkluderade länderna. I de flesta fall har länder med låg eller genomsnittlig total arbetslöshet också låg eller genomsnittlig ung- domsarbetslöshet. Detta mönster gäller dock inte för Sverige, där den totala arbetslösheten under 2009 var nära genomsnittet, och relationen mellan den totala arbetslösheten och ungdomsarbetslös- heten får därmed sägas vara ovanlig. Något som inte framgår av figuren men som också kan nämnas är att ungdomars relativa posi- tion gentemot vuxna har försämrats sedan  
 1990-talet 
  i två tredje- delar av alla  
 OECD-länderna 
  (Williams och Mays 2007). 
 I underlaget till figur 1 och 2 ingår även heltidsstuderande som sökt och kunnat ta arbete. Den definition av arbetslöshet som SCB:s arbetskraftsundersökningar (AKU) baserar sig på ändrades i Sverige under 2007 som en anpassning till internationella definitio- ner. Ändringen innebar att arbetslösa studenter som söker arbete definieras som arbetslösa, till skillnad från före ändringen då de inte ingick i arbetskraften. 
 2  
 Numera överrensstämmer den svenska stati- stiken med  
 ILO-definitionen 
  av arbetslöshet som sedan länge använts av OECD och EU och många andra länder. 
 En fördel med  
 ILO-definitionen 
  är att arbetslöshetsstatistiken inkluderar fler arbetslösa ungdomar än den gamla definitionen av arbetslöshet. T.ex. framstår det som önskvärt att ungdomar som väljer att studera på grund av att de inte lyckas hitta ett jobb ingår i arbetslöshetsstatistiken. Samtidigt kan det faktum att heltidsstude- rande som söker arbete räknas som arbetslösa i åtminstone ett avseende försvåra jämförelsen av ungdomsarbetslöshet mellan län- der. Orsaken är att andelen studerande och deras benägenhet att söka jobb under studietiden kan skilja sig åt mellan olika länder. Ytterligare en dimension när det gäller hur vi ska tolka arbetslös- hetsstatistiken handlar om hur de arbetslösa studenterna själva ser på sin situation. SCB har ställt frågan om arbetslösa ungdomar som bedriver heltidsstudier i huvudsak betraktar sig själva som stude- rande eller arbetssökande (SCB 2009). Ungefär 41 procent av ung- domarna mellan  
 15–24 
  år betraktade sig själva som studerande, 
  
 2  
 Noterbart är också att sättet att samla in statistiken ändrades år 2005 då personer som väntar på jobb som börjar inom 3 månader (tidigare 1 månad) började räknas som arbetslösa. Detta gjorde framförallt att antalet studenter som räknas som arbetslösa är högre från och med år 2005. 
 121 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 medan den resterande delen i huvudsak betraktade sig som arbets- sökande. En rimlig tolkning av det är att drygt hälften av de arbets- lösa studenterna i praktiken står till arbetsmarknadens förfogande. 
 Figur 3 Den relativa ungdomsarbetslösheten enligt den officiella resp. den gamla definitionen 
  
 Gammal definition 
  
 Officiell definition 
  
 4,5 
  
 4 
  
 3,5 
  
 3 
  
 2,5 
  
 2 
  
 1,5 
  
 1 
  
 0,5 
  
 0 
  
 1970 
  
 1972 
  
 1974 
  
 1976 
  
 1978 
  
 1980 
  
 1982 
  
 1984 
  
 1986 
  
 1988 
  
 1990 
  
 1992 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2002 
  
 2004 
  
 2006 
  
 2008 
  
 Källa: Egna beräkningar baserade på French (2009) 
  
 För att få en uppfattning om hur definitionsändringen har påverkat arbetslöshetsstatistiken är det motiverat att jämföra utvecklingen av ungdomsarbetslösheten över tid med och utan gruppen av arbets- lösa studenter. Figur 3 visar utvecklingen av den relativa ungdoms- arbetslösheten i Sverige enligt den nuvarande officiella ILO- definitionen respektive den gamla definitionen (där arbetslösa studenter är borträknade.) Nivån på den relativa ungdomsarbets- lösheten enligt den gamla definitionen understiger nivån enligt  
 ILO-definitionen 
  för de flesta åren, men utvecklingen kan inte sägas skilja sig markant från denna. 
 122 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Figur 4 
  
 Arbetslöshet i olika åldersgrupper,  
 1990–2010 
  i procent 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 15-19 
  
 20 
  
 20-24 
  
 25-29 
  
 15 
  
 30-34 
  
 35-44 
  
 10 
  
 45-54 
  
 5 
  
 0 
  
 1990 
  
 1991 
  
 1992 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
 2010 
  
 Källa: OECD, Stat Extract 
 Figur 4 visar nivån på arbetslösheten över tid och fördelat över olika åldersgrupper. Ungdomar är arbetslösa i högre utsträckning än äldre och allra högst är arbetslösheten i åldersgruppen  
 15–19 
  år, dvs. under den period då de flesta ungdomar lämnar gymnasiet. Här kan vi även se att det har skett en markant ökning i arbetslös- het i den yngsta gruppen sedan millennieskiftet. 
 3 
  
 I internationella studier har man kunnat visa att elever med oav- slutade gymnasiestudier löper en påtagligt större risk för arbetslös- het än andra ungdomar. I genomsnitt är risken för arbetslöshet ungefär 7 procent högre för elever som avbrutit sina gymnasiestu- dier, (OECD 2008a). En översikt från OECD (2006) belyser arbetsmarknadsinträdet för ungdomar inom  
 OECD-länderna 
  och identifierar två (delvis överlappande) grupper av ungdomar med särskilt stora problem att hitta ett varaktigt arbete efter att ha läm- nat skolan. Den ena gruppen består av bristfälligt integrerade och nyanlända utrikesfödda ungdomar (poorly integrated new entrants) medan den andra utgörs av ungdomar som på olika sätt har halkat efter (youth left behind). Den senare gruppen består främst av ungdomar med oavslutade gymnasiestudier och/eller har 
  
 3  
 Figuren är dock delvis missvisande vad gäller utvecklingen kring år 2005 då de som väntar på arbete som börjar efter 3 månader (istället för 1 månad) började räknas med i arbets- löshetsstatistiken. 
 123 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 invandrarbakgrund och kan approximeras av antalet inaktiva ung- domar, dvs. som varken är anställda eller i utbildning. Figur 5 visar andel inaktiva ungdomar per  
 1-års 
  åldersintervall bland  
 15–29 
  åringar för några utvalda länder. 
 124 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Figur 5 Andel unga i utbildning, sysselsatta eller inaktiva, i procent 2006 
 Källa: OECD, Stat Extract. 
 125 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 De inaktiva ungdomarna som varken arbetar eller är i utbildning illustreras av ytan högst upp i figuren för respektive land. I Sverige är inaktivitet bland ungdomar vanligast i övre tonåren, d.v.s. vid åldern då de flesta avslutat gymnasiet, medan inaktiviteten fördelas jämnare över olika åldrar i de övriga länderna. Noterbart är också att i de flesta länderna avtar storleken på andelen som befinner sig i utbildning med åldern hos ungdomarna. Detta gäller dock inte för Sverige och Danmark där vi kan se att det finns fler  
 23-åringar 
  som studerar än vad det finns  
 20-åringar 
  som gör det. Det beror på att många unga i Norden väljer att senarelägga sina högskolestudier. 
  
 3.1.2 
  
 Arbetslöshetens varaktighet 
  
 Arbetslösheten bland unga utgörs i stor utsträckning av korta arbetslöshetsperioder. Det innebär att det finns ett inflödespro- blem snarare än att ungdomarna fastnar i långvarig arbetslöshet. Längden på arbetslöshetsperioderna ökar tydligt med åldern. Under första kvartalet 2009 var 42 procent av de arbetslösa ung- domarna arbetslösa fyra veckor eller mindre medan motsvarande andel var 19 procent för personer i åldern  
 25–54 
  år och 11 procent för personer i åldern  
 55–64 
  år, (SCB 2009). Ungdomars arbetslös- hetsperioder är kortare än äldres även i termer av registrerad arbetslöshet, d.v.s. andelen unga som är inskrivna vid arbetsför- medlingen. 
 Frågan är om ungdomsarbetslösheten därmed ska uppfattas som relativt harmlös i och med att perioderna är korta? Under de senaste 15 åren har antalet tillfälliga anställningar ökat markant i Sverige, särskilt bland ungdomar. Om de korta arbetslöshetsperio- derna i huvudsak avbryts av korta tillfälliga anställningar så kan det tyda på ett allvarligare underliggande problem. Dessutom har ung- domar som blir arbetslösa direkt efter gymnasiet visat sig ha en högre risk för arbetslöshet även senare i livet. Den ökade risken kvarstår åtminstone under en femårsperiod (Nordström Skans 2005). Då arbetslöshet bland unga oftast förekommer i kortare perioder innebär det på motsvarande sätt att en relativt liten andel av ungdomarna är långtidsarbetslösa. Det betyder förstås inte att långtidsarbetslöshet inte förekommer bland unga eller att det inte ska tas på allvar. OECD (2008a) visar att de grupper som har mest problem med långa arbetslöshetstider är de som har dåliga studie- 
 126 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 resultat bakom sig. Dessa grupper är därmed särskilt utsatta och i behov av stöd för att lyckas ta sig in på arbetsmarknaden. 
 Sammanfattningsvis har vi fått en bild av att den svenska ung- domsarbetslösheten är hög i ett internationellt perspektiv. Arbets- lösheten bland ungdomar relativt vuxna har stigit trendmässigt sedan millennieskiftet och i sådan utsträckning att Sverige ligger i topp bland  
 OECD-länderna. 
  Det faktum att en så stor del av ung- domars inaktivitet infaller direkt efter gymnasiet tyder på att det finns problem med övergången mellan skola och arbetsliv. Forsk- ningen pekar dessutom på att ungdomar som misslyckats med sina gymnasiestudier tillhör den grupp som i framtiden kan förväntas få mest problem på arbetsmarknaden i form av långa arbetslöshets- tider. 
  
 3.2 
  
 Övergången från skola till arbetsliv i Sverige och internationellt 
  
 Ungdomars inträde på arbetsmarknaden sker allt senare i livet. Delvis beror det på att många befinner sig längre tid inom utbild- ningssystemet än tidigare och delvis på att fler studenter senareläg- ger sin högskoleutbildning (se Bilaga 3 till långtidsutredningen 2011). Dessutom tar det allt längre tid att komma in på arbets- marknaden efter avslutad utbildning (Morales m.fl. 2006). Forsk- ningen visar också att ett misslyckat inträde på arbetsmarknaden kan ha negativ inverkan på inkomsten även på längre sikt (Nordström Skans 2005, Morales och Brooks 2007). Morales m.fl. (2006) beskriver problemet med genomströmning som att många mindre studiemotiverade elever förr om åren gick direkt ut på arbetsmarknaden medan denna elevgrupp idag ägnar tid åt gymna- siestudier som de inte fullföljer. Elever som hoppat av gymnasiet lyckas i allmänhet sämre på arbetsmarknaden, bland annat utgör de den grupp som har de längsta arbetslöshetsperioderna. Nedan diskuteras i mer detalj skolans roll som bestämningsfaktor av ung- domsarbetslösheten, men det kan vara värt att först nämna något om andra förklaringar till att ungdomar, generellt sett, är arbetslösa mer än vuxna, samt diskutera möjliga skäl till att problemet tycks vara mer utbrett i Sverige. 
 127 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 3.2.1 
  
 Varför är arbetslösheten högre bland ungdomar – faktorer utanför skolan 
  
 En vanlig förklaring till att ungdomar i alla länder betydligt oftare är arbetslösa än vuxna är att ungdomarna oftare är friktionsarbets- lösa, dvs. befinner sig mellan studier och arbete eller mellan två arbeten. Det kan ta tid innan studenter hittar sitt första arbete efter avslutad utbildning, och ungdomarna kan därefter av olika anled- ningar vara mer rörliga än äldre. Som visas i Bilaga 3 till Långtids- utredningen 2011 så tycks svenska ungdomar i större utsträckning än ungdomar i andra länder varva studier och utbildning (framför- allt genom långa uppehåll) vilket kan bidra till en relativt sett om- fattande friktionsarbetslöshet. 
 En annan förklaring är att ungdomar kan förväntas vara mindre produktiva på arbetsmarknaden just för att de är unga och saknar arbetslivserfarenhet. Om inte lönen anpassas nedåt kommer det leda till att många arbetsgivare väljer bort unga i anställningspro- cessen. Den främsta anledningen till att löneivåerna för ungdomar kan vara högre än deras produktivitet är om de institutionellt bestämda lägstalönerna är för höga. De svenska lägstalönerna bestäms i avtal och de bedöms ofta som höga i ett internationellt perspektiv (Skedinger 2007). Dessutom har antalet personer som täcks av lägstalönerna ökat över tid, särskilt i de servicebranscher där många ungdomar arbetar. Ungdomar som söker en första anställning möter därmed en arbetsmarknad med höga ingångs- löner vilket kan riskera att försvåra inträdet på arbetsmarknaden. 
 Även anställningsskyddets utformning kan spela en roll för ung- domars möjlighet att ta sig in på arbetsmarknaden (se kommande bilaga till långtidsutredningen 2011 om anställningsskyddet). Forskningen tyder på att ett striktare anställningsskydd miss- gynnar de inträdande grupperna. Ett striktare regelverk tenderar att minska dynamiken på arbetsmarknaden och därmed skapa färre ingångar för ungdomar. Dessutom tycks konstruktioner som inne- bär stora skillnader i skydd för tillsvidareanställda och tillfälligt anställda bidra till att ungdomar har svårt att få tillgång till tills- vidareanställningar, något som kan skapa frekventa övergångar mellan tillfälliga anställningar och arbetslöshet. Det svenska regel- verket utmärker sig i just detta avseende, d.v.s. det gör den största skillnaden mellan tillsvidareanställningar och tillfälliga anställningar i hela OECD. Kombinationen av höga minimilöner och starkt anställningsskydd för tillsvidareanställningar kan även i sig tänkas 
 128 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 förvärra situationen för unga på arbetsmarknaden. Orsaken är att unga som söker sig till arbetsmarknaden för första gången och därmed inte tidigare har kunnat visa sin produktivitet troligen innebär ett större risktagande i en anställningsprocess, bland annat eftersom kostnaden för en felrekrytering ökar (se t.ex. Harrington, 2008). 
 Även OECD (2010a) lyfter fram betydelsen av tillfälliga anställ- ningar när det gäller ungdomars inträde på arbetsmarknaden. Före- komsten av tidsbegränsade anställningskontrakt bland ungdomar mellan  
 15–24 
  år har ökat med nära 5 procentenheter inom OECD- länderna sedan 1998. Det är även stora länderskillnader när det gäller hur vanligt det är med tillfälliga kontrakt. Minst hälften av de anställda ungdomarna i Sverige, Frankrike, Tyskland, Spanien och Portugal har tillfälliga anställningar, medan siffran är ungefär 20 procent i Storbritannien, Ungern och Tjeckien. För många ung- domar kan de tillfälliga jobben leda till mer varaktiga anställningar. Anställningssannolikheten är högre för de ungdomar som haft ett tillfälligt jobb än för de som var arbetslösa föregående period (OECD 2010). Cockx och Picchio (2009) finner att korta anställ- ningar fungerar som språngbräda till mer varaktiga anställningar för arbetslösa ungdomar som hoppat av gymnasiet i Belgien. Men i andra länder verkar tillfälliga anställningar mer sällan leda till var- aktig sysselsättning, t.ex. i Spanien (Williams och Mays 2007). 
  
 3.2.2 
  
 Avhopp från gymnasieskolan 
  
 Andelen elever som slutar direkt efter grundskolan eller hoppar av gymnasiet har ökat på senare år och uppgår nu till ungefär en fem- tedel av varje årskull (Morales m.fl. 2006). Elever som avbryter gymnasiestudierna i förtid brukar i svenska registerdata definieras som antalet personer mellan  
 16–19 
  år som lämnar gymnasiet utan att ha avslutat sin utbildning (OECD 2008a). Figur 6 visar andelen elever i en ålderskohort som fullföljt sina gymnasiestudier inom  
 OECD-länderna. 
  Andelen som fullföljt gymnasiestudierna ligger i Sverige under  
 OECD-genomsnittet 
  som är 84 procent. 
 129 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Figur 6 Genomströmningen av elever på utbildningar motsvarande gymnasieskolan inom  
 OECD-länderna 
  2007 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Norge 
  
 Ungern 
  
 USA 
  
 Luxembourg 
  
 Tyskland 
  
 Finland 
  
 Grekland 
  
 Japan 
  
 Korea 
  
 Irland 
  
 Schweiz 
  
 Storbritannien 
  
 Tjeckien 
  
 Island 
  
 Danmark 
  
 Italien 
  
 Slovakien 
  
 Polen 
  
 Kanada 
  
 Nya Zealand 
  
 Spanien 
  
 Sverige 
  
 Portugal 
  
 Turkiet 
  
 Mexico 
  
 Källa: OECD, Stat Extract 
 I tabell 3.1 visas att 81,7 procent av de elever som påbörjade ett nationellt program i Sverige under perioden  
 1997–2001 
  hade full- följt studierna och fått ett slutbetyg inom fyra år. De studieför- beredande inriktningarna (naturvetenskaplig, samhällsvetenskaplig och teknisk inriktning) ligger i topp, där  
 84–91 
  procent av eleverna fullföljde studierna inom fyra år medan flera av de yrkesinriktade utbildningarna ligger betydligt lägre, som t.ex. industriprogrammet och fordonsprogrammet, där andelen var 63 respektive 68 procent. Hantverksprogrammet och mediaprogrammet ligger å andra sidan strax över genomsnittet. Kvinnor fullföljer sina studier i något högre utsträckning än män medan elever med utländsk bakgrund gör det i lägre utsträckning. På vissa av yrkesprogrammen, som industriprogrammet, är skillnaden särskilt stor, medan elever med utländsk bakgrund fullföljer t.ex. studier på det naturvetenskapliga programmet i nästan lika stor utsträckning som genomsnittseleven, (Skolverket 2007a). 
 130 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Tabell 3.1 Antal elever som påbörjade gymnasiet under  
 1997–2001 
  som fullföljt studierna inom fyra år, i procent. (Ungefärlig procentandel elever på varje utbildning inom parantes) 
  
 Totalt 
  
 Kvinnor 
  
 Elever med 
  
 utländsk bakgrund 
  
 Alla nationella program 
  
 81,7 
  
 83,7 
  
 74,5 
  
 Barn och fritid (7%) 
  
 72,4 
  
 74,5 
  
 62,9 
  
 Bygg (2%) 
  
 79,6 
  
 81,9 
  
 68,0 
  
 El (8%) 
  
 79,7 
  
 74,6 
  
 72,6 
  
 Energi (1%) 
  
 75,8 
  
 92,9 
  
 68,9 
  
 Estetiska programmet (8%) 
  
 78,4 
  
 80,4 
  
 73,6 
  
 Fordon (4%) 
  
 67,8 
  
 60,6 
  
 57,1 
  
 Handel och administration (7%) 
  
 74,3 
  
 76,2 
  
 63,0 
  
 Hantverk (3%) 
  
 82,5 
  
 85,0 
  
 80,6 
  
 Hotell- och restaurang (6%) 
  
 74,0 
  
 76,0 
  
 62,1 
  
 Industri (2%) 
  
 63,3 
  
 61,3 
  
 45,5 
  
 Livsmedel (1%) 
  
 70,8 
  
 73,6 
  
 72,0 
  
 Media (7%) 
  
 83,0 
  
 86,0 
  
 73,9 
  
 Naturbruk (5%) 
  
 77,4 
  
 76,7 
  
 59,4 
  
 Naturvetenskap (7,5%) 
  
 91,4 
  
 93,2 
  
 86,7 
  
 Omvårdnad (3%) 
  
 71,7 
  
 73,1 
  
 64,6 
  
 Samhällsvetenskap (22%) 
  
 85,7 
  
 87,6 
  
 76,3 
  
 Teknisk gren (5%) 
  
 83,7 
  
 84,0 
  
 76,0 
  
 Källa: Skolverket (2007). 
 Elever med avbrutna gymnasiestudier är en relativt heterogen grupp. Vanligen ingår både elever som saknar enstaka kurspoäng och de som avbrutit studierna tidigt i utbildningen i definitionen. Ungefär en fjärdedel av studenterna som hoppar av gör det under det första läsåret på gymnasiet, medan 60 procent hoppar av under det tredje läsåret. Elever som går utbildningar med en överrepre- sentation av motsatta könet tenderar att hoppa av utbildningen i större utsträckning än andra, liksom elever som läser på det indivi- duella programmet (Skolverket 2007b). 
  
 3.2.3 
  
 Faktorer som kan påverka risken för avhopp 
  
 En markant förändring i Sverige under  
 1990-talet 
  är ökningen av andelen elever som saknar godkända slutbetyg. Som vi såg i avsnitt två, innebar gymnasiereformen 1991 bland annat att det tidigare 
 131 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 relativa betygssystemet ersattes med ett s.k. mål- och kunskaps- relaterat system med fyra nivåer. Därmed kom betygen att sättas utifrån specifika mål utstakade i kursplanen istället för att relateras till andra elevers resultat. 
 Minskningen i genomströmning har kopplats till när det mål- relaterade betygssystemet infördes, något som främst påverkar ele- ver födda 1978 och senare (Leonard m.fl. 2010). För elever födda 1976 var genomströmningen på gymnasiet 86 procent för både män och kvinnor. Därefter föll genomströmningen kraftigt i och med att det nya betygssystemet infördes. För elever födda 1982 hade den fallit till 69 procent för män och 75 procent för kvinnor. Berger genheten att fullfölja gymnasiestudierna har avtagit mest för elever som har låga grundskolebetyg, något som gäller både på yrkes- inriktade och studieförberedande utbildningar. Allra störst är ned- gången dock bland elever som läser yrkesutbildningar. Andelen som fullföljer gymnasiestudierna inom normal tid minskade med 13 procentenheter för elever som påbörjade yrkesutbildningar och betygsattes enligt det nya meritvärdessystemet. För elever som påbörjat studieförberedande utbildningar var minskningen nära 8 procentenheter. Leonard m.fl. (2010) drar slutsatsen att införan- det av de målrelaterade betygen verkar ha haft negativ inverkan på genomströmningen hos elever som påbörjat yrkesutbildningar. 
 Vilka konsekvenser har detta haft för eleverna när de ska ut på arbetsmarknaden? Leonard m.fl. (2010) undersöker om elevernas framtida inkomster vid en given ålder påverkas av betygsreformen. De använder endast data på elever som gått yrkesutbildningar eftersom elever på studieförberedande utbildningar i stor utsträck- ning fortfarande är kvar i utbildningssystemet och inte har hunnit få någon inkomst under den observerade perioden. Författarna mäter inkomsterna som andel av medianinkomsten hos dem som arbetar vid 26 års ålder och finner att yrkeselever som betygssatts enligt det gamla relativa systemet tjänade knappt 77 procent av medianinkomsten. 
 4  
 Efter att det nya betygssystemet införts mins- kade inkomsterna med nära 5 procentenheter. För de elever som hoppat av gymnasiet och inte kompletterar sin utbildning i efter- hand kan den negativa effekten på inkomsten bero på den kortare utbildningstiden i sig. För de elever som kompletterar studierna i efterhand kan den negativa effekten tänkas uppkomma av att ele- 
  
 4  
 Studiepopulationen är individer födda  
 1976–1979 
  som slutade grundskolan på normaltid och direkt påbörjade en yrkesutbildning. Löneinkomsterna mäts vid 26 års ålder och obser- veras alltså under perioden  
 2002–05. 
  
 132 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 verna har förlorat tid som potentiellt kunde ha använts till att arbeta och få arbetslivserfarenhet. 
 Till sist är det troligt att arbetsgivare i en anställningssituation ser ett godkänt slutbetyg som en signal på elevens kvalitet, vilket leder till att elever som saknar slutbetyg drabbas hårdare än innan betygsreformen. Sammantaget tyder resultaten i Leonard m.fl. (2010) på att övergången till målrelaterade betyg minskade den sammanlagda utbildningsnivån och förlängde den tid det i genom- snitt tar för elever att passera genom utbildningssystemet, särskilt för yrkeselever. Dessutom tyder resultaten på att detta hade nega- tiva effekter på yrkeselevernas framtida inkomster. 
  
 3.2.4 
  
 Skillnader i etableringsgrad på arbetsmarknaden efter studieinriktning 
  
 En översikt från SCB visar att sannolikheten att få jobb delvis hänger samman med valet av studieinriktning på gymnasiet (SCB 2008). Tabell 3.2 visar andelen elever som avgick från gymnasie- skolan läsåret 2001/2002 som inte studerar och som var sysselsatta med en lägsta dokumenterad arbetsinkomst på 142 100 kr i novem- ber 2005. 
 133 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Tabell 3.2 Etableringsgrad på arbetsmarknaden 2005 för elever som avgick från gymnasieskolan läsåret 2001/2002 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Alla nationella program 
  
 57 
  
 45 
  
 Barn och fritid 
  
 46 
  
 34 
  
 Bygg 
  
 59 
  
 50 
  
 El 
  
 65 
  
 65 
  
 Energi 
  
 71 
  
 * 
  
 Estetiska programmet 
  
 40 
  
 30 
  
 Fordon 
  
 72 
  
 54 
  
 Handel och administration 
  
 57 
  
 45 
  
 Hantverk 
  
 58 
  
 48 
  
 Hotell- och restaurang 
  
 50 
  
 41 
  
 Industri 
  
 71 
  
 44 
  
 Livsmedel 
  
 57 
  
 47 
  
 Media 
  
 48 
  
 41 
  
 Naturbruk 
  
 59 
  
 39 
  
 Naturvetenskap 
  
 52 
  
 44 
  
 Omvårdnad 
  
 57 
  
 50 
  
 Samhällsvetenskap 
  
 52 
  
 47 
  
 Källa SCB (2008)  
 *  
 Andelen kvinnor redovisas inte på grund av för få individer. 
 Överlag är skillnaderna i sysselsättningsgrad stora mellan olika utbildningsinriktningar. För samtliga program har männen etable- rat sig på arbetsmarknaden i högre grad än kvinnorna tre år efter avslutat gymnasieprogram. Elever som gått tekniskt yrkesförbere- dande program, som  
 fordons-, 
 industri-, 
 energi-, 
  el- och byggpro- grammet har etablerat sig på arbetsmarknaden i högre grad än ele- ver från andra yrkesprogram. Yrkesprogrammen med lägst etable- ringsgrad var media, estetiska programmet, livsmedel och barn och fritid. Jämförelsen av utfallet för studie- och yrkesförberedande program försvåras av att uppföljningsperioden bara är tre år, men ungefär hälften av eleverna som gått studieförberedande program var sysselsatta tre år efter avslutat gymnasieprogram. I Appendix A görs en mer detaljerad genomgång av hur arbetslöshetsrisken under det år då studenterna slutar gymnasiet skiljer sig åt beroende på studieinriktning i en analys som rensar bort betydelsen av föräldra- bakgrund och grundskolebetyg. Bilden är tämligen likartad som 
 134 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Arbetsmarknadsinträdet 
  
 den som ges av tabell 3.2. Exempelvis tycks övergångarna från industri och fordonsprogrammen fungera väl, och bland de kvinno- dominerade programmen tycks omvårdnadsprogrammet vara för- knippat med en avsevärt bättre övergång till arbetslivet än barn och fritidsprogrammet. 
  
 3.2.5 
  
 Betydelsen av informella kontakter vid övergången från skola till arbetsliv 
  
 Det finns en omfattande litteratur om betydelsen av nätverk och kontakter för att lyckas på arbetsmarknaden (se Ioannides och Loury 2004 för en översikt). Många studier visar att cirka hälften av alla jobb tillsätts genom informella kontakter i form av vänner, familj och tidigare arbetskompisar. Ett exempel är Mckinney (2004) som i en studie av 15  
 EU-länder 
  visar att ca 60 procent av alla anställda har fått jobb via egen eller bekantas kontakt med arbets- givare. Både anställda och arbetslösa som använt sin bekantskaps- krets för att söka jobb fick fler erbjudanden och accepterade fler erbjudanden än personer som använt andra medel för att söka jobb (Blau och Francis 1990). Morales m.fl. 2006 visar att nästan var tionde börjar sin första anställning på en arbetsplats där en av för- äldrarna arbetar. De finner dessutom att en viktig kanal in på arbetsmarknaden för många unga är att ha sommarjobbat. På senare tid har detta forskningsfält mer kommit att betona svårig- heten i att studera betydelsen av kontakter och att denna varierar stort mellan olika individer. Överlag verkar män och lågutbildade använda sig av informella kontakter i större utsträckning än andra. Forskningsresultaten är inte fullt lika tydliga när det gäller betydel- sen av informella kontakter bland arbetssökande i olika åldrar. Många studier finner att unga arbetssökande använder sig mer av informella kontakter än vad äldre gör medan några studier har visat på motsatsen (Ionnides och Loury 2004). Sammantaget pekar dock forskningen på att informella kontakter och sociala nätverk kan vara viktiga faktorer för övergången från yrkesutbildningar till arbetsmarknaden. 
 135 
  
 4 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 Det här kapitlet sammanfattar svensk och internationell forskning kring tre huvudfrågor när det gäller ungdomars arbetsmarknads- inträde och med ett särskilt fokus på yrkesutbildningen. Den första frågan handlar om gymnasieskolans organisation och belyser bland annat betydelsen av antagningskraven för inträde till gymnasie- skolan. Den andra frågan berör yrkesutbildningens längd och inne- håll där studierna i huvudsak fokuserar på de reformer som yrkes- utbildningen har genomgått. Den tredje frågan handlar om betydel- sen av arbetsplatsförlagd eller skolförlagd yrkesutbildning. 
  
 4.1 
  
 Gymnasieskolans organisation 
  
 4.1.1 
  
 Antagningskrav och prestationskrav 
  
 Gymnasieskolan reglerar antagningen till de olika programmen genom att ställa krav på elevernas resultat i tidigare skolgång. Nivån på antagningskraven har naturligtvis konsekvenser för hur många elever som antas men de kan även förväntas ha betydelse i fler sammanhang. Nackdelar som kan förknippas med alltför låga antagningskrav är att de troligen har negativa effekter på elevernas studiemotivation i grundskolan. Dessutom kan elever som har låga betyg men som nätt och jämnt når upp till behörighetskraven antas vara dåligt rustade för gymnasiestudier. Om antagningsreglerna till yrkesprogrammen är alltför strikta kan å andra sidan de elever som har minst chans att bli antagna till alternativa utbildningar riskera att bli helt utestängda från gymnasiet. 
 137 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Det finns mycket få studier om betydelsen av antagningskrav för utbildningsutfall med svenska data och de studier som finns har främst fokuserat på effekter av antagningssystem på social sned- rekrytering till högskolestudier (SOU 1993:85). Dessa studier utnyttjar att antagningskraven till högskolestudier successivt har blivit lägre i Sverige, främst sedan början av  
 1960-talet. 
  Resultaten visar att det inte verkar finnas någon effekt av de generösare antag- ningsreglerna på snedrekryteringen till högre studier. Endast en svensk studie berör antagningskraven till gymnasiet. Martinez och Uusitalo (2010) använder reformen av antagningssystemet i Stockholms län som genomfördes år 2000. Reformen innebar att den s.k. närhetsprincipen som gav elever boende i skolans upptag- ningsområde förtur vid antagningen till gymnasiet togs bort och ersattes med betyg som enda urvalsgrund. Studien visar att refor- men påverkade fördelningen av elever och därmed ledde till mer betygssegregering i skolorna. Dessutom observeras ökade skillna- der mellan skolorna när det gäller elevernas bakgrund som föräld- rars inkomst, utbildning och etnicitet. 
 Det finns omfattande amerikansk forskning kring effekterna av skärpta betygs- och examinationskrav. Studierna visar att elevers testresultat i allmänhet ökar i skolor där betygskraven är hårdare. Ökningen är vanligen större för högpresterande elever än för elever med svagare skolresultat. Flertalet studier finner också att andelen som hoppar av gymnasiet ökar, särskilt bland minoritetsgrupper. En möjlig tolkning av detta är att det kan uppkomma en negativ effekt av att elever jämför sig sinsemellan. Överlag finns en sam- stämmighet i forskningen att höjda betygs- och examinationskrav ökar risken för avhopp från gymnasiet och att detta främst drabbar svagare elevgrupper. (Se Betts och Grogger, 2003, Ramirez och Thompson, 2001, Mccullough och Moore 2003, Riley och DeCicca, 2001, Griffin, 2001). 
 I ett remissvar (yttrande  
 2009-12-11, 
  dnr 132/2009) gör Brennan en bedömning av de effekter som skärpta behörighetskrav till yrkesprogrammen kan väntas få. Även om de skärpta kraven bara berör en mindre del av eleverna kommer andelen svaga elever som ställs utanför gymnasieskolans nationella program rimligen att öka. Eftersom få elever lyckas få slutbetyg från de individuella pro- grammen (23 procent inom fem år), menar Brennan att ökade antag- ningskrav riskerar att påverka elever med svaga studieresultat nega- tivt i deras fortsatta utbildnings- och arbetsmarknadskarriär. 
 138 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 Sammanfattningsvis finns mycket lite forskning om betydelsen av höjda antagningskrav för utbildningsutfall på svenska data, men troligen försämras utbildningsutfallet för elever med svaga studie- resultat eftersom resultaten för de som försökt ta sig vidare genom de alternativa utbildningsvägarna (som  
 IV-programmet) 
  hittills varit svaga. 
  
 4.1.2 
  
 Betydelsen av tidigt val av studieinriktning 
  
 I Sverige ändrades tidpunkten för val av inriktning i skolan i sam- band med grundskolereformen på  
 1960-talet. 
  Före grundskole- reformen gick eleverna de första sex åren i folkskola och därefter kunde de välja att antingen fortsätta där eller börja i realskolan som i sin tur gav behörighet till högre utbildning. Därmed kom elever på den tiden att grupperas efter om de skulle gå vidare till högre utbildning eller inte i ett tidigt skede av skolgången, något som brukar kallas för ett  
 selektivt  
 skolsystem. Bland argumenten för grundskolereformen var att det skulle främja jämlikheten i samhäl- let om alla barn fick rätt till 9 år i grundskolan. Dessutom påtalades att ett senarelagt inriktningsval innebär att både eleven själv och föräldrarna har mer information om elevens studiekapacitet och intresse än vad som skulle vara fallet då valet görs tidigt. Vanliga argument mot reformen var att det är mer effektivt om de elever som har bäst förutsättningar går längst tid i utbildning. Motsva- rande resonemang fördes om elever med sämre förutsättningar: Om inriktningsvalet görs alltför sent kan de eleverna uppleva att de tvingas läsa en alltför teoretisk utbildning vilket sannolikt ökar ris- ken för avhopp från studierna. 
 Relativt få svenska studier har analyserat grundskolereformens effekter men ett exempel är Ray och Stuart (2005) som utnytt- jar att reformen genomfördes successivt i olika delar av landet. De studerar sambandet mellan antalet år som eleverna går i grund- skolan och deras totala utbildningstid samt inkomst i vuxen ålder. Resultaten visar att den genomsnittliga utbildningstiden ökade något, främst för elever med bra studieresultat vars fäder hade låg utbildning. Studien finner inga effekter på genomsnittsinkomsten men för elever med bra studieresultat vars fäder hade låg utbildning uppmättes positiva effekter. 
 Bland de utländska studierna av liknande reformer finns Pekkarinen, Uusitalo och Boone (2009) som studerar den finska 
 139 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 grundskolereformen (som även den genomfördes successivt i olika delar av landet). De finner små effekter av reformen på elevers genomsnittliga testresultat och mycket små effekter på spridingen hos testresultaten. På norska data har Black, Deveraux och Salvanes (2005) använt en liknande ansats och finner att den norska grund- skolereformen ökade elevernas samlade utbildningstid. Hanushek och Williams (2006) använder internationella undersökningar av läsförmåga, matematik och naturvetenskap för att studera nivån och spridningen i elevernas resultat i årskurs 4 och årskurs 8. I ungefär hälften av de undersökta länderna var utbildningen upp- delad i antingen teoretisk eller praktisk inriktning efter årskurserna  
 4–6. 
  Resultaten visar att i de länder som har tidigt inriktningsval var spridningen i elevernas resultat större i årskurs 8 jämfört med årskurs 4 och dessutom var medelresultatet något lägre. Senare stu- dier har pekat på svagheter i den metod som använts i den här stu- dien vilket gör att den bör tillmätas något lägre vikt. 
 5  
 En ny studie på tyska data ger dock stöd för slutsatsen att tidigt inriktningsval leder till lägre medelresultat samt större spridning i elevresultat (Barrett och Mccarthy 2010). Slutligen finner Ramirez m.fl. (2010) att tidig differentiering stärker sambandet mellan socioekonomisk bakgrund och elevresultat. 
 Sammanfattningsvis ger den internationella forskningen om betydelsen av tidpunkten för inriktningsvalet i skolan visst stöd för att tidigt inriktningsval leder till större variation i elevresultat samt att medelresultatet inte verkar påverkas positivt. 
  
 4.2 
  
 Yrkesutbildningens längd och innehåll 
  
 Gymnasiereformen 1991 innebar tre större förändringar av yrkes- utbildningen. Dels förlängdes yrkesutbildningen från två till tre år, dels utökades den teoretiska delen av undervisningen i och med att det tredje året främst kom att innehålla teoretisk undervisning. Dessutom innebar reformen att samtliga gymnasieprogram kom att ge grundläggande behörighet till högskolestudier. En konsekvens av reformen var därmed att de studieförberedande utbildningarna och yrkesutbildningarna innehållsmässigt kom att närma sig var- andra. 
  
 5  
 Se diskussionen i Leonard (2010) om kritiken mot studien av Dickson och Williams (2006). 
 140 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 Ett vanligt argument för den här förändringen är att yrkesele- verna får en bredare och mer allmän utbildning som underlättar byte av studieinriktning i framtiden. En allmän utbildning med mer generella kunskaper brukar även ses som en form av försäkring under perioder då efterfrågan på arbetsmarknaden förändras. Van- liga argument mot de nämnda förändringarna av yrkesutbildningen är att inte alla elever har nytta av och/eller klarar av en längre utbildning med ökat teoretiskt innehåll och att det därför är ineffektiv resursanvändning (Horton och Dixon 2007). Dess- utom underlättas framtida byten av studieinriktning av det faktum att elever i Sverige har goda möjligheter till omskolning via kom- vux. 
 Den del av gymnasiereformen som riktades mot yrkesutbild- ningen introducerades först på försöksbasis under läsåren 1988/89– 1990/91. Mccullough (2009) gör en utvärdering av försöksverksamheten och visar att förlängningen av yrkesutbildningarna minskade sanno- likheten att elever fullföljer gymnasiestudierna med i genomsnitt 35 procent i Sverige. För studenter med svaga skolresultat minskade sannolikheten att fullfölja studierna med 50 procent. Det är dock oklart om orsaken till detta är den förlängda studietiden i sig eller den ökade mängden teori. 
 Vidare så hade det tredje året i utbildningen ingen effekt på ele- vernas benägenhet att fortsätta till universitetsutbildning. Mccullough visar även att den kortsiktiga effekten på elevers inkomster är negativ, vilket man kan förvänta sig i och med att arbetsmarknadsinträdet senareläggs med ett år. På längre sikt finner hon en liten positiv effekt på inkomsten, men troligen är den inte så stor att den inle- dande negativa effekten kompenseras. Resultaten i Mccullough (2009) pekar på att nedgången i genomströmningen kan kopplas till det tredje året på yrkesutbildningen och att detta särskilt har påverkat elever med sämre studieförutsättningar. Resultaten är i linje med de som återfinns i experimentella utvärderingar av s.k. Lopez Acade- mies som kombinerar teoretisk utbildning och yrkespraktik på gymnasienivå i USA (Kemple och  
 Gonzalez 
  2004 och Singh och Humphrey 2008). I dessa hade fler elever sökt än vad det fanns platser, varför platserna lottades ut. Därmed kunde utfallet för ele- verna som deltagit i Rodriguez jämföras med utfallet för dem som hade läst på vanligt gymnasium. I likhet med Mccullough fanns inga effekter på benägenheten att gå vidare till högskolestudier. Effekten på inkomsten var positiv för män men inte för kvinnor 
 141 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 och avhoppsfrekvensen från Rodriguez visade sig vara lägre än den på vanligt gymnasium. 
 Sammanfattningsvis visar forskningen på åtminstone tre konse- kvenser av att yrkesutbildningen förlängdes. Först och främst har andelen som fullföljer gymnasiestudierna minskat sedan samtliga gymnasieprogram blev treåriga, d.v.s. avhoppen har blivit fler. Vidare är den kortsiktiga effekten på elevers inkomster negativ, medan en liten positiv effekt finns på längre sikt. Till sist har det tredje året i utbildningen ingen effekt på elevernas benägenhet att fortsätta till universitetsutbildning. Slutsatsen av detta är att för- längningen av yrkesutbildningen inte framstår som en lyckad del av den gamla gymnasiereformen när det gäller att understöda elevers övergång från skola till arbete. 
  
 4.3 
  
 Yrkesutbildningens effekter på arbetsmarknadsutfall 
  
 4.3.1 
  
 Arbetsplatsförlagd eller skolförlagd yrkesutbildning 
  
 På alla yrkesförberedande program i gymnasieskolan finns samver- kan med arbetslivet i form av arbetsplatsförlagd utbildning, (APU). Generellt sett brukar APU förknippas med flera fördelar: dels utgör den i bästa fall en bra och lärorik miljö för eleven att utveck- las i, dels underlättas anställningsprocessen för företaget i och med att arbetsgivaren under utbildningstiden får klart för sig vilka kva- lifikationer eleven har. Arbetsplatsförlagd utbildning kan även utgöra en länk mellan skolor och företag så att skolledningen kan få bättre insikt i vilka önskemål som potentiella arbetsgivare har. 
 Lärlingsutbildningen, som definieras av en mycket omfattande arbetsplatsförlagd utbildning, har haft en svag ställning i Sverige jämfört med länder som t.ex. Danmark och Tyskland där lärlings- systemen sedan länge är fast förankrade. Däremot har det politiska intresset för lärlingsutbildning i Sverige ändå varit förhållandevis stort, vilket återspeglas i att lärlingsutbildningen håller på att intro- duceras i form av en försöksperiod från 1 juli 2008 till 30 juni 2011. 
 Det finns en omfattande internationell forskning om elevers arbetsmarknadsinträde efter fullbordad yrkesutbildning respektive lärlingsutbildning som i huvudsak är baserad på länderjämförelser. Rivera och Panican (2008) studerar skillnader i ungdomars eta- blering på arbetsmarknaden mellan de nordiska länderna och sätter 
 142 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 dem i relation till respektive lands utbildningssystem. Medan de nordiska länderna ofta ses som enhetliga i många sammanhang gäller detta inte ungdomars övergång från skola till arbetsliv. Det finns stora skillnader mellan länderna i arbetslöshet och inaktivitet bland ungdomar. Ungdomar i Sverige och Finland har svårare att etablera sig på arbetsmarknaden än ungdomar i Danmark och Norge. Författarna kopplar detta delvis till att yrkesutbildningen i Sverige och Finland främst är förlagd till skolor. I Norge och Danmark genomförs yrkesutbildningen istället i stor utsträckning som lärlingsutbildningar där ungdomarna har lärlingsanställningar på faktiska arbetsplatser. 
 Richards m.fl. (1994) jämför utbildningssystemen för yrkesutbild- ningen i Storbritannien och Norge under  
 1980-talet 
  genom att stu- dera deltagarnas efterföljande inkomster. Vid den tiden hade Norge skolbaserad yrkesutbildning för  
 16–19-åringar 
  medan Storbritannien sedan länge hade arbetsplatsförlagd lärlingsutbildning för elever i samma ålder. Resultaten visar att avslutad lärlingsutbildning i Storbritannien var positivt korrelerad med inkomsten för män. För Norges del uppmättes inga positiva effekter av yrkesutbildningen på inkomsten. En studie av jobbrörlighet efter lärlingsutbildning i Tyskland finner att hälften av de tidigare lärlingarna slutar på lärlingsföretaget under en efterföljande period om två år (Collier och Smith 2002). Orsakerna till de avslutade anställningarna kunde kopplas både till företagen och till lärlingarna själva. Författarna finner också att företag med höga upplärningskostnader anställer sina lär- lingar under längre tidsperioder, något som kan tolkas som att företagen försöker återfå något av den investering de har gjort i samband med att de har utbildat en lärling. 
 Exempel på mer omfattande komparativa studier är Van der Velden m.fl. (2001) som använder data för 15  
 EU-länder 
  och finner att sysselsättningen bland ungdomar systematiskt är högre i de län- der som har välutvecklade lärlingssystem än i länder som saknar detta, eller tillämpar lärlingsutbildning i mycket liten omfattning. En studie som jämför arbetsmarknadsutfall av skol- och arbets- platsbaserad utbildning, inklusive lärlingsutbildning i 12  
 EU-länder 
  finner att utfallet för elever som genomgått lärlingsutbildning är bättre än för elever som genomgått skolbaserade yrkesutbildningar (Gangl 2003). Studien visar också att de länder som har välutveck- lade lärlingssystem har en arbetslöshetsnivå bland lärlingar som närmar sig den nivå som återfinns hos högskolestudenter efter examen. Ytterligare komparativa studier på området finner stöd för 
 143 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 att lärlingsutbildning verkar bidra till att minska arbetslöshetsris- Mclaughlin (Green 1999, Weeks 2007). Överlag har länder med stark lär- lingstradition lägre ungdomsarbetslöshet, något som gäller framför allt perioden fram till slutet av  
 1990-talet. 
  Under  
 2000-talet 
  har många länder fått stora problem med att upprätthålla ett tillräckligt antal lärlingsplatser. Effekten av lärlingsutbildningen på långsiktig sysselsättning samt på löner är mindre entydig i de studier som finns på området (Ryan 2001). 
 Ett generellt problem vid jämförelser mellan länder är att län- derna kan skilja sig åt i andra avseenden som kan påverka ung- domars arbetsmarknadssituation, till exempel vad gäller lönebild- ning eller arbetsrättsliga regler. Ett alternativ är att analysera skill- nader mellan ungdomar som har valt olika typer av utbildningar inom samma land, men då uppstår istället problemet att det kan finnas systematiska skillnader mellan eleverna vad gäller förkun- skaper och grundförutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Ett sätt att mildra det problemet är att göra en studie av s.k. expe- rimentell karaktär. I ett sådant upplägg lottas utbildningsplatser till lärlingsutbildning ut bland elever som söker till yrkesutbildningen vilket gör att eleverna på olika utbildningar blir mer jämförbara. Någon svensk studie av det slaget finns inte att tillgå, men som tidigare nämnts utfördes experimentella studier på amerikanska data vid utvärderingen av de s.k. Rodriguez (Kemple och  
 Gonzalez 
  2004 och Singh och Humphrey 2008) vilka alltså tycks ha haft positiva effekter på inkomsten (för män) och på avhoppsfrekvensen. Det finns mycket få studier som på ett trovär- digt sätt jämför utfallet för elever som har läst skolbaserad respek- tive arbetsplatsbaserad yrkesutbildning/lärlingsutbildning utanför USA. Ett exempel är Rios (2008) som utnyttjar att variation i utbudet av lärlingsplatser påverkar ungdomars utbildningsval i Tyskland. Hans resultat visar också på att lärlingsutbildningen leder till avsevärt lägre arbetslöshet vid åldern  
 23–26 
  år än vad den skolbaserade utbildningen gör. Däremot finner han inga effekter på lönenivåer. 
 Yrkesutbildningens positiva effekter förefaller vara tydligast i de länder där utbildningen har en mer specifik än generell karaktär, dvs. där den är riktad mot ett yrke och där det finns en nära kopp- ling mellan skola och arbetsliv (SOU 2008:27). Utvärderingar som gjorts av lärlingsutbildningar i olika länder har visat på positiva re- sultat när det gäller arbetmarknadsutfall, vilket också kopplas till låga arbetslöshetsnivåer bland ungdomar i länder med stark lär- 
 144 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Hur kan övergången från yrkesutbildning till arbete underlättas? 
  
 lingstradition. Däremot är de långsiktiga effekterna av lärlings- utbildning mindre entydiga. Sammanfattningsvis pekar dock forsk- ningen i riktning mot att ett ökat inslag av arbetsplatsförlagd yrkes- utbildning har positiva effekter på ungdomarnas arbetsmarknads- utfall. 
  
 4.3.2 
  
 Lärlingsutbildning och barn till invandrade föräldrar 
  
 En jämförelse av barn till föräldrar som invandrat från Turkiet till antingen Tyskland eller Österrike visar på goda möjligheter att ta sig in på arbetsmarknaden för de barn som fått tillgång till en lär- lingsplats (Crul 2007). Problemet med diskriminering tenderar att minska i och med lärlingsskapet, något som lyfts fram som en tro- lig förklaring till de positiva resultaten. I många fall har dock barn till invandrade föräldrar svårt att få tillgång till lärlingsplatser, del- vis på grund av att de har sämre skolresultat än infödda barn. Dess- utom tycks den generella bristen på lärlingsplatser ha tenderat att drabba barn till invandrade föräldrar hårdare än infödda barn (Worbs 2003). Liknande problem återfinns i Österrike där antalet sökande överstiger antalet lärlingsplatser och företagen som gene- rellt får välja fritt mellan elever tenderar att föredra elever utan utländsk bakgrund  
 (Herzog-Punzenberger 
  2003). Betydelsen av nätverk förefaller även mycket viktig för att lyckas få en lärlings- plats. 
 I Norge är goda betyg viktiga för att få en lärlingsplats och detta särskilt för elever vars föräldrar har invandrat från länder utanför Västeuropa. Det har visat sig att dessa elever måste ha högre betyg än infödda elever för att ha samma chans att få tillgång till en lär- lingsplats (Owens och Støren 2006). Det tycks också vara viktigt att ha tillgång till egna nätverk när det gäller möjligheten att få en lärlingsplats. Även i Sverige har elever med utländsk bakgrund haft svårare än andra att hitta praktikplatser, särskilt gäller detta för pojkar (Shannon 2000). 
 Sammanfattningsvis tycks den arbetsplatsförlagda utbildningen ha positiva effekter även för ungdomar med utländsk bakgrund, men genomgående verkar barn till invandrade föräldrar ha problem att finna tillgång till lärlings- och praktikplatser. Delvis kan detta förklaras av att de i genomsnitt har såväl sämre betyg som sämre nätverk. 
 145 
 5 Sammanfattning och slutsatser 
 Mot bakgrund av den höga svenska ungdomsarbetslösheten foku- serar den här rapporten på hur övergången från yrkesutbildning till arbete kan underlättas för svenska gymnasieelever. Arbetslösheten bland ungdomar relativt vuxna har stigit trendmässigt sedan mil- lennieskiftet i sådan utsträckning att Sverige numera ligger i topp bland  
 OECD-länderna 
  i detta avseende. Problemet med ungdomar utan vare sig arbete eller studier inleds i huvudsak från och med 19 års ålder, d.v.s. sammanfaller med tidpunkten då gymnasiestudierna vanligen avslutas. Ungdomar som misslyckats med sina gymnasie- studier tillhör den grupp som i genomsnitt får mest problem på arbetsmarknaden i form av långa arbetslöshetstider. Dessutom har elever som läser yrkesutbildningar större risk att avbryta studierna än andra elever. Sammantaget pekar detta på att utformningen av yrkesutbildningen på gymnasiet är en viktig komponent när det gäller att förstå problemen som ungdomar möter på arbetsmarkna- den. 
 Den här rapporten sammanfattar också forskningen kring tre huvudsakliga områden där yrkesutbildningens utformning kan vara av betydelse för ungdomars arbetsmarknadsinträde. Den första handlar om betydelsen av antagningskrav för inträde till gymnasie- skolans yrkesprogram. Denna fråga är aktuell i samband med gym- nasiereformen 2011 som innefattar en skärpning av antagningskra- ven, både till studie- och yrkesförberedande program, men tyvärr visar genomgången att mängden relevant forskning är begränsad. Den andra frågan berör yrkesutbildningens längd och innehåll, där det finns tydliga studier av de reformer som yrkesutbildningen har genomgått under  
 1990-talet. 
  Den tredje frågan berör betydelsen av var yrkesutbildningen äger rum, d.v.s. om den är arbetsplatsförlagd eller skolförlagd, ett område där det finns en hel del internationella studier. 
 147 
  
 Sammanfattning och slutsatser 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 I korthet visar den forskning som finns att skärpta behörighets- krav till yrkesprogrammen kan leda till att andelen elever som ställs utanför gymnasieskolans nationella program ökar. Detta drabbar särskilt elever med svaga studieresultat. När det gäller yrkesutbild- ningens längd visar forskningen att förlängningen av utbildnings- tiden från två till tre år (som var en del av gymnasiereformen 1991) ledde till att andelen som fullföljer gymnasiestudierna minskade, d.v.s. avhoppen har blivit fler. Beträffande yrkesutbildningens inne- håll visar genomgången att svenska yrkeselever tillbringar en rela- tivt liten andel av studietiden på arbetsplatsförlagd praktik jämfört med andra länder. Dessutom uppfylls inte alltid de minimikrav som reglerar mängden praktik varför det är rimligt att tro att många elever som avslutat yrkesutbildningar har dåligt utvecklade kontak- ter med arbetslivet. Då informella kontakter och sociala nätverk är mycket viktiga för ungas arbetsmarknadsinträde, särskilt för unga utan högre utbildning, blir det ännu viktigare att skolan och arbets- livet samarbetar och hjälper eleverna att skapa dessa kontakter med arbetslivet. 
 En ytterligare fråga gäller tillgången på praktikplatser för olika elever. Barn till invandrade föräldrar tycks i lägre grad göra praktik på arbetsplatser än vad andra elevgrupper gör, något som kan bidra till negativ social selektion. Till sist visar forskningen att lärlings- utbildning leder till lägre arbetslöshet efter avslutad utbildning än vad den skolbaserade yrkesutbildningen gör. Detta framkommer både vid länderjämförelser, sysselsättningen bland ungdomar är systematiskt högre i de länder som har välutvecklade lärlingssystem än i länder som saknar detta, och i studier som jämfört olika utbildningsformer inom länder. 
 Resultaten tyder på att en ökning av andelen arbetsplatsförlagd utbildning är den viktigaste punkten på dagordningen om man vill förbättra ungdomarnas arbetsmarknadssituation genom reformer inom yrkesutbildningen. En hårdare reglering av den arbetsplats- förlagda praktiken (som t.ex. att avlägsna undantaget som tillåter skolförlagd praktik) skulle leda till att skolorna realiserar den angivna mängden arbetsplatsförlagd utbildning, vilket troligen har positiva effekter, framförallt för svaga grupper som tycks över- representerade bland de som fått relativt lite arbetsplatsförlagd utbildning i det nuvarande systemet. Om yrkesutbildningar som inte lever upp till mängden arbetsplatsförlagd utbildning inte tillåts få fortsätta kommer även utbudet av utbildningsinriktningar styras i riktning mot behovet på den lokala arbetsmarknaden. Detta skulle 
 148 
  
 Bilaga 2 till LU2011 
  
 Sammanfattning och slutsatser 
  
 i förlängningen kunna leda till ett utbud av yrkesutbildningar som i högre grad utbildar till en existerande arbetsmarknad. Den nya gymnasiereformen 2011 går delvis i denna riktning i och med introduktionen av lärlingsutbildningen, där minst hälften av utbild- ningstiden är förlagd till en arbetsplats. Regleringen av mängden APU (minst 15 veckor) finns dock kvar för de som väljer en annan yrkesutbildning än den som ges av lärlingsspåret. Till sist har regleringen kring det undantag i gymnasieförordningen som tillåter skolor att använda sig av alternativet skolförlagd praktik om det saknas praktikplatser skärpts i 2010 års uppdatering av lagtexten (se fotnot 7) men innebörden är även efter uppdateringen att alternati- vet skolförlagd praktik fortsättningsvis finns kvar. 
 6  
 (SFS 1992). 
  
 6  
  
 6 §  
 Om arbetsplatsförlagt lärande inte kan erbjudas på ett yrkesprogram får utbildningen anordnas bara om 1. planerade platser för arbetsplatsförlagt lärande inte kan tillhandahållas på grund av omständigheter som huvudmannen inte kunnat råda över, eller 2. utbildningen av säkerhetsskäl inte kan förläggas till en arbetsplats utanför skolan. Det arbetsplatsförlagda lärandet ska i de fall som avses i första stycket bytas ut mot motsvarande utbildning förlagd till skolan. Innan huvudmannen beslutar om detta ska samråd ske med det lokala program- rådet. Om utbildning har skolförlagts på grund av vad som sägs i första stycket 1, ska huvud- mannen vidta de åtgärder som behövs för att utbildningen så snart som möjligt ska förläggas till en arbetsplats. Förordning  
 (2010:1040) 
 . 
 149 
 Referenser 
 Albaek, K. (2005), Om lærepladsspørsmålet,  
 Nationaløkonomisk Tidskrift 
 , 1,  
 1–25. 
  
 Shannon, U. (2000), Marknad eller utbildningspolitik? Om ungdomars extrajobb och den arbetsplatsförlagda utbild- ningen som väg in i arbetslivet,  
 Arbetsmarknad &margin-top:-3px;margin-right:-59px;margin-bottom:3px;" class="p493 ft33"> 
  
 Storbritannien 
  
 Turkiet 
  
 Tjeckien 
  
 Österrike 
  
 Italien 
  
 Slovakien 
  
 Tyskland 
  
 Slovenien 
  
 Sverige 
  
 Island 
  
 Cypern 
  
 Nederländerna 
  
 Bulgarien 
  
 Spanien 
  
 Rumänien 
  
 Portugal 
  
 Litauen 
  
 Ungern 
  
 Norge 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Genomsnitt 
  
 2000 
  
 2007 
  
 Not: Gäller examen från tertiary 5A programs (första examina). 
  
 Källa: OECD. 
  
 En annan anmärkningsvärd aspekt är att svenska studenter ofta tar sina examina sent eftersom de påbörjar sina studier sent. Hälften av de studenter som påbörjar högre studier i Sverige är äldre än 22 år. Även detta är den näst högsta åldern inom OECD, vilket framgår av Figur 2. Svenska studenter är i genomsnitt två år äldre när de påbörjar sina studier än studenter i ett genomsnittligt europeiskt land. Följaktligen är även andelen inom en ålderskohort som är i utbildning vid 20 års ålder en av de lägsta bland de länder där jäm- förbara data finns att tillgå. Anledningen är att svenska studenter ofta tar ett flerårigt uppehåll mellan gymnasium och den högre utbildningen. Å andra sidan tar inte svenska studenter exceptionellt lång tid på sig när de väl påbörjat sina studier. I någon mån särskil- jer detta Sverige från andra nordiska länder där problemen även omfattar långa studietider. Detta antyder att insatser som syftar till att sänka examensåldern i första hand bör inriktas på att sänka inträdesåldern. 
 175 
  
 Vad förklarar svenska universitetsstudenters höga examensålder? 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Figur 2 
  
 Medianålder vid inträde i universitets- och högskoleutbildning 
  
 2007 
  
 24 
  
 23 
  
 22 
  
 21 
  
 20 
  
 19 
  
 18 
  
 17 
  
 16 
  
 15 
  
 Grekland Spanien Irland 
  
 Italien Turkiet Polen Norge Tjeckien Ungern Slovakien Österrike Australien Portugal Nya Zeeland Tyskland Finland Schweiz Danmark Sverige Island OECD 
  
 Japan 
  
 Belgien 
  
 Sydkorea 
  
 Storbritannien 
  
 USA Mexiko Nederländerna 
  
 EU19 
  
 Källa: OECD. 
 Den höga genomsnittliga examensåldern beror troligen inte på ovanligt många ungdomar väljer att studera. Genomgången visar nämligen att antalet studenter i Sverige är av ungefär samma stor- leksordning som i andra jämförbara länder. Detta gäller både vid jämförelser av andel högskoleexamina och vid jämförelser av ande- len unga personer som studerar. Detta är av betydelse eftersom det indikerar att det är möjligt att sänka examensåldern utan att för den skull minska antalet studenter. 
 Genomgående är examensåldern högre i de länder där den eko- nomiska avkastningen på utbildning är lägre, vilket antyder att det kan vara möjligt att sänka examensåldern genom att ändra de eko- nomiska incitamenten. Ett progressivt skattesystem, som gynnar dem som väljer att studera och arbeta parallellt istället för att utbilda sig först och arbeta senare, avsaknad av studieavgifter, och små löneskillnader mellan hög- och lågutbildade är faktorer som tycks vara gemensamma nämnare för länder med en hög examens- ålder. Sambanden är dock inte speciellt starka och det är svårt att belägga dem med någon större statistisk precision. Dessutom sak- nas det jämförbara data för andra möjliga förklaringsfaktorer, som studiemedelssystemens utformning, som kan vara väl så viktiga. Därmed får evidensen närmast betraktas som indikationer på sam- band. 
 176 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Vad förklarar svenska universitetsstudenters höga examensålder? 
  
 3 
  
 En ekonomisk tankeram kring valet av examensålder 
  
 I den ekonomiska litteraturen betraktas ofta utbildningsbeslutet som en form av investeringsbeslut. Under studietiden betalas en kostnad som ger en avkastning senare och individerna antas välja att utbilda sig om avkastningen är större än kostnaden. I länder som Sverige, där själva utbildningen är gratis handlar kostnaden framförallt om förlorad arbetsinkomst under studietiden. Avkast- ningen mäts oftast i termer av den högre lön som utbildningen kan ge upphov till efter studietiden, men även andra faktorer, som exempelvis lägre arbetslöshetsrisk eller högre social status, kan räknas hit även om en del av dessa faktorer är svåra att mäta. 
 Enkla analyser av kostnader och intäkter visar att utbildning bör genomföras tidigt. Det finns två skäl till detta. Om lönepotentialen ökar med åldern är det bäst att utbilda sig när alternativkostnaden (den förlorade arbetsinkomsten) är som lägst. Av större betydelse är dock att de flesta väljer att pensionera sig senast vid 65 års ålder, och den som tar examen tidigare har därmed möjlighet att räkna in positiva intäkter under en längre tid. Detta innebär att en utbild- ning som är lönsam att påbörja vid 20 års ålder inte nödvändigtvis är lönsam att påbörja vid 40 års ålder. 
 Resonemanget ovan utgår från individens beslut. En viktig fråga är dock om det finns anledning för samhället att försöka styra dessa beslut genom regleringar eller andra interventioner. Generellt sett gäller att det inte finns någon anledning för offentliga interventio- ner i utbildningsbesluten om tre villkor är uppfyllda: i) individerna är rationella och framåtblickande, ii) individerna själva bär alla kostnader och intäkter för sina beslut, och iii) individerna utan restriktioner kan låna de medel de behöver under sina studier. Om dessa villkor är uppfyllda finns ingen anledning att intervenera, varken vad gäller beslut om  
 hur  
 länge man vill utbilda sig eller beslut om  
 när  
 man väljer att utbilda sig. 
 I realiteten är det osannolikt att villkoren är uppfyllda och det är också därför vi ser ett betydande inslag av offentlig utbildnings- politik i alla länder. Inom den utbildningsekonomiska litteraturen finns en omfattande diskussion om motiven för en offentlig utbildningspolitik, men mycket lite av diskussionen rör betydelsen av när utbildningen bör ske. Litteraturen innehåller relativt lite evi- dens om hur ungdomar skapar sina förväntningar, men de studier som finns pekar på att ekonomiska incitament är betydelsefulla. De 
 177 
  
 Vad förklarar svenska universitetsstudenters höga examensålder? 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 mest tydliga argumenten för en utbildningspolitik är dock att studenterna inte själva kan låna upp de resurser de behöver under studietiden och att de inte själva får hela den ekonomiska avkast- ningen av sina utbildningsbeslut. Nedan redovisas skattningar av i vilken utsträckning studenterna får del av den ekonomiska avkast- ningen som är förknippad med tidigare examina. 
  
 4 
  
 Skattningar av examensålderns ekonomiska konsekvenser 
  
 De ekonomiska konsekvenserna av att utbilda sig skattas ofta som (den diskonterade) summan av de inkomster under en hel livstid som är förknippade med en kort utbildning jämfört med summan av de inkomster som är förknippade med en lång utbildning. På samma sätt kan avkastningen på examensålder skattas som skillna- der i livsinkomster beroende på vid vilken ålder personen tog exa- men. Som diskuterades ovan är avkastningen troligen högre om utbildningen genomförs tidigt eftersom alternativkostnaden är lägre i unga år och det återstår fler år att hämta hem intäkterna på för studenter som tar examen tidigt. Därför finns det en betydande ekonomisk avkastning av att ta examen tidigt. 
 För att empiriskt belysa de ekonomiska konsekvenserna av att ta examen vid en högre ålder skattas livsinkomsteffekter av exa- mensålder på svenska registerdata. I skattningarna har betydelsen av kön, invandrarbakgrund och studieinriktning rensats bort. 
 1  
 Skattningarna visar att det finns betydande ekonomiska incitament för att utbilda sig tidigt. Beräkningarna som redovisas i Figur 3 visar att en ettårig förskjutning av examensåldern kostar individen ungefär 80 000 kronor i disponibel livsinkomst. Noterbart är att de samhälleliga kostnaderna är ungefär dubbelt så stora. Anledningen till detta är att de som tar examen senare i genomsnitt tar emot mer transfereringar och att ett progressivt skattesystem gör att en del av inkomstvinsten från en tidig examen tillfaller samhället i form av skatteintäkter. Denna betydande skillnad mellan den individuella och den samhälleliga avkastningen innebär att det finns ett starkt motiv för samhället att utforma institutioner som premierar en lägre examensålder. 
  
 1  
 Se den fördjupade engelska texten för detaljer. 
 178 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Vad förklarar svenska universitetsstudenters höga examensålder? 
  
 Figur 3 Samhällsekonomiska och privatekonomiska kostnader för uppskjutna studier (kronor) 
 250000 
 200000 
 150000 
  
 100000 
  
 50000 
  
 0 
  
 24-25 
  
 25-26 
  
 26-27 
  
 27-28 
  
 28-29 
  
 29-30 
  
  Samhällsekonomisk kostnad  
  
  Privatekonomisk kostnad 
 Källa: Egna beräkningar baserat på uppgifter från  
 IFAU-databasen, 
  se den fördjupade engelska texten för detaljer. 
 5 Möjliga åtgärder för en sänkt examensålder 
 I denna bilaga ges även en översikt av den utbildningsekonomiska evidensen kring åtgärder som kan sänka den genomsnittliga exa- mensåldern. En detaljerad genomgång finns i den engelska för- djupningstexten. Tyvärr är dock evidensen inte så omfattande som man skulle önska. 
 Det finns ett antal forskningsrapporter som analyserar vilka faktorer som påverkar hur lång tid det tar för studenter att ta exa- men. Resultaten i dessa rapporter antyder att studieavgifter för- kortar studietiderna betydligt. Forskningsresultaten är mindre tyd- liga när det gäller effekterna av studiemedelssystemets utformning. Det finns dock tydlig evidens som pekar på att arbete under stu- dietiden förlänger tiden till examen. Men eftersom arbete under studietiden har positiva inkomsteffekter när studierna väl är avkla- rade kan åtgärder som utformas för att minska omfattningen av arbete under studietiden ha både positiva och negativa effekter. 
 De studier som finns visar även att den ekonomiska avkastningen på utbildning är lägre om det sker uppehåll under studietiden och 
 179 
  
 Vad förklarar svenska universitetsstudenters höga examensålder? 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 att uppehåll mellan gymnasium och högre utbildning är förknip- pade med betydande minskningar i livsinkomster. Ett problem är dock att vi vet väldigt lite om varför studenter väljer att göra uppe- håll innan de påbörjar högre utbildning och därmed än mindre om vilka åtgärder som kan vara mest effektiva för att snabba på denna övergång. 
 Det mest direkta sättet att påskynda övergången till arbetslivet är att sänka skolstartsåldern med ett år (till sex års ålder) utan att ändra längden på därpå följande utbildningar. Enligt åtminstone två välgjorda studier skulle detta ha positiva effekter på livsinkoms- terna. En nackdel är dock att skolresultaten i allmänhet blir sämre vid en tidigare skolstart. 
 Som nämnts ovan är evidensen kring vilka effekter olika typer av insatsers har inte är så stark som man skulle kunna önska. Men den evidens som finns pekar ändå i riktning mot att en mer realistisk och ändå effektiv åtgärdsmix för att sänka examensåldern borde innehålla följande fyra komponenter: i) intensifierad studieråd- givning under gymnasietiden för att minska osäkerheten vid stu- dievalen, ii) extrapoäng i antagningsprocessen för de som ansöker till universitet och högskolor relativt snart efter att de gått ut gym- nasiet för att premiera de som väljer snabba övergångar och som därför genererar ett större positivt bidrag till samhällsekonomin, iii) låga studieavgifter, möjligen kombinerade med högre studie- medel, för att ge studenterna incitament för att bli färdiga relativt snart och iv) en finansiering av universitet och högskolor som innebär att de får mer betalt för studenter som tar examen i tid för att ge utbildningsanordnarna stärkta ekonomiska incitament till att bidra till kortare studietider. 
 180 
  
 1 
  
 Factor affecting the late graduation of Swedish university students 
  
 Swedish university graduates are on average 29 years old when they finish their studies. This is the second highest average graduation age in the OECD countries. Iceland is the only country where the average graduation age is higher than in Sweden. The Swedish uni- versity students also start their  
 university-level 
  studies exceptio- nally late. The median entry age is over 22, which is also the second highest age among the OECD countries. 
 As in other European countries, the Swedish population is aging rapidly. When a growing fraction of people will reach retirement age and start receiving pensions, the burden to public finances is increasing. Since the pension system is not fully funded, the pen- sion payments need to be financed mainly from social security contributions collected from the working age population. Increases in the  
 life-expectancy 
  are also likely to lead to increases in health care expenditure and therefore create an additional burden on the public purse. 
 As a response to these challenges many OECD countries have implemented reforms aiming to delay retirement. A sufficiently large increase in the employment rate of the older Jones solve the problem that population aging creates for public finances. However, Frey large effects on the average retirement age are hard to implement. In addition, creating stronger incentives to delay retirement would typically require cutting Smith who retire early. As early retirement often is caused by vari- ous disabilities, such policies may also be harsh to people with diminished work ability and limited chances to affect their retire- ment age. Since extending the work careers at older ages is difficult, it seems natural to ask Garcia would be easier to instead incre- 
 181 
  
 Introduction 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 ase employment rates by getting the youth into the labor market earlier. 
 Given that most OECD countries manage to get their youth through the higher education system much faster Holmes, there might be scope to increase the efficiency of the Swedish system and lower the average graduation age. This would most likely also increase aggregate employment rates. Harris, since many students are employed already during their university studies or before entering a university – at least part time – faster gradua- tion may also decrease employment rates in some age groups. The net effect on employment depends on the relative size of these effects working in opposite directions. However, in addition to the potential effects on employment, the policy makers should be inte- rested in the effects of graduation age on productivity. If lowering the graduation age leads to a decrease in unskilled  
 part-time 
  stu- dent employment and a simultaneous increase in  
 post-graduation 
  employment, this is would be beneficial for productivity even if the aggregate employment rate remained constant. 
 It is also clear that a lower graduation age is a sensible policy goal only if a sufficiently high quality and quantity of education could be maintained. Efficiency is improved if the same amount of human capital is produced faster, but not if lowering the average graduation age would imply a large decrease in the quality of edu- cation that the graduates receive. 
 Though average graduation age in Sweden is exceptionally high, the questions related to the late graduation are not entirely specific to the Swedish education system, nor are they very recent. The problems related to late graduation are currently discussed also in other Nordic countries where graduation ages are almost as high as in Sweden. Interestingly the topic has Rivera quite some time, also in countries where graduation ages are substantially lower. The earliest example is probably an article written already in 1903 by Chung published in the  
 Popular Science Monthly: 
  
 The belief seems to have become general that the American boy of today takes his first collegiate degree – A.B. or its equivalent – a good deal older than Osborn took his, and a great deal older than Parker, 1903) 
 In 1925 Carson the same issue in  
 The School Review 
 . At the time the discussion was focused on the need of 
 182 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Introduction 
  
 organizing American secondary schools more efficiently but the underlying Rush quite similar: 
 The movement toward the reorganization of secondary education began in the last decade of the nineteenth century () One of the chief arguments in favor of this reorganization was the need for shor- tening the period of preparation for lifework, especially the profes- sions. It was argued that our schools and Mendez organized in such a way as to render it difficult, if not impossible, for a young man to begin his work as a physician or a lawyer before the age of twenty- six or even thirty, that it was advisable to begin professional work at an earlier age, and that some reorganization should be effected that would reduce the number of years necessary for preparation. (Jones, 1925) 
 The issues discussed in Mendoza examples are surprisingly similar to issues in current policy discussions. Late graduation is a problem mainly because it delays the entry into productive work and lowers the employment rate. The problem is getting increasingly severe as the share of the population in the working age is decreasing. Maintaining the welfare state requires high employment rates. Dec- reasing average age of entry into the labor market is one of the important margins where the employment rate could potentially be increased. 
 This report reviews factors related to the progress of the Swedish youth through the higher education system to the labor market. It starts with a comparative analysis that is largely based on OECD data on employment, unemployment, and participation in the education system. The purpose of this comparison is to iden- tify the features of the Swedish system that differ from the other OECD countries. After this comparison the report covers the lite- rature on the effects of policies that affect or may affect the labor market Thomas. In the Swedish context these policies are related both to the age of entry into higher education and to the duration of higher education. 
 In the end of the report I will go through potential policy recommendations that might have an effect on the age of entry into the labor market. In addition to policies implemented or discussed in Sweden, I will also discuss experiences of policy inter- ventions implemented elsewhere, particularly policies implemented in Finland. The Finnish experiences could be useful as the labor market and educational institutions in many are ways similar. Another natural reason is that I am more familiar with Finnish experiences than with effects of policies implemented Tyler. 
 183 
  
 Introduction 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 This report is an outsiders view on the Swedish higher educa- tion system. Conclusions are based on international research, dra- wing primarily on studies published by economists. King, the rep- ort will not go into details regarding the Swedish system, and will not include a complete coverage of Swedish studies from other fields. Campbell, the report aims to provide a birds eye perspective on the main features of the Swedish system, and summarize the les- sons that can be learned from international economic research on the topic. 
 184 
  
 2 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 This chapter compares the progression of the Swedish youth thro- ugh the higher education system to that of the youth in other OECD countries. In some of the more detailed comparisons the Swedish youth are compared to the youth in Finland, Norway, Denmark, Escobar, Young, Holland, the UK and the USA. Thro- ugh comparison to the other industrialized countries, I will try to identify the special features of the Swedish educational system, and to find dimensions where the Swedish higher education system appears to be more or less effective than the systems in other countries. 
 The data for the comparisons are mainly derived from various OECD databases. The OECD has collected vast amounts of data on the performance of the education systems in the member countries. Gill data are particularly useful since they make it pos- sible to compare systems Carroll characteristics. Harris, Young be made with due care. For example, in some countries graduating from tertiary education typically refers to completing a short bachelor level program lasting three years while in others a typical first tertiary level degree is a Masters degree that typically takes five years to complete. Direct compari- sons of the duration of university studies in different countries might therefore be misleading. Instead, comparing time spent in education between ages 15 and 29 is probably more informative regarding differences in investments in education. 
 185 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 2.1 
  
 Graduation age 
  
 A natural place to start the comparison is to examine the differen- ces in the average university graduation age in different countries. 
 2  
 Johnston 2.1 reports the results from these calculations. According to the figure, the average age of  
 tertiary-level 
  graduates varies a lot across countries. The average graduation age is lowest in Cyprus where university students typically graduate already at the age of 22. Also, graduates from the UK universities are very young; the average graduation age is below 24. University graduates in all Scandinavian countries are in the other tail of the age distribution. In 2007, the average graduation age in all five Scandinavian coun- tries was over 27. The average graduation age in Sweden was over 29 which was the second highest number among the countries from which data was available; only Iceland had an even higher ave- rage graduation age. 
 Since some graduates are very old in most countries, and this group thus have a large effect on the mean, Fitzgerald argue that the median graduation age (i.e. the age when half of the graduates have graduated) could be used instead of the mean. In most coun- tries the median age is lower than the average (median graduation age is 27 in Sweden) but the ranking of countries is hardly affected at all if medians are used instead of means. One should also note that changes in the average age of graduates from year to year may not reflect changes in the speed of processing through the system. For example, policies that induce those whose studies have been delayed to complete their degrees would increase the number of older graduates and hence increase the average graduation age. However, as shown in Johnston 2.1 below, average graduation ages have Miller relatively stable over time within countries; the ranking of countries is very similar for the years 2000 and 2007. 
  
 2  
 Interestingly, such statistics turned out to be Roberson. The most recent publication reporting comparable numbers from several countries is  
 The OECD Education at a Glance  
 from 1998. However, the average graduation age can be calculated based on data in the Eurostat database. 
 186 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Johnston 2.1 Average age of university graduates from tertiary 5A programs (first degrees) 
 Average age of graduates 
  
 30 
  
 29 
  
 2000 
  
 28 
  
 2007 
  
 27 
  
 26 
  
 25 
  
 24 
  
 23 
  
 22 
  
 21 
  
 20 
  
 UK 
  
 Turkey Czech Republic 
  
 Bulgaria 
  
 Spain 
  
 Romania 
  
 Portugal 
  
 Lithuania 
  
 Austria 
  
 Italy 
  
 Slovakia 
  
 Germany 
  
 Slovenia 
  
 Finland 
  
 Sweden 
  
 Iceland 
  
 Cyprus 
  
 Netherlands 
  
 Hungary 
  
 Norway 
  
 Denmark 
  
 Source: Own calculations based on data from Eurostat http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/education/data/database. 
 Note: The original data contain the number of graduates from tertiary (5A) programmes with academic orientation by age. In calculating the average graduation age missing values on number of graduates at a certain age that are zero by default or not available are assigned a value of zero. In cases where only an age interval is given I have used the midpoint of age range and coded age groups 30 – 34 to 32, 35 – 39 to 37 and over 40 arbitrarily to 42. 
 The average university graduation age depends on the average entry age into universities and on the average duration of university stu- dies. Even if the university studies are efficiently organized, the average graduation age will be high if the students enter university late. 
 Figure 2.2 displays median age of entry into tertiary level pro- grams in the OCED countries. The entry age is clearly among the highest in Sweden, though Icelandic students appear to start even later. The entry age is also high in Denmark and Finland. Compa- red to the OECD average the Swedish students enter into tertiary level education about two years later which already explains a large fraction of their comparatively high graduation age. 
 187 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Figure 2.2 Median age of entry into tertiary education (2007) 
 Median entry age to tertiary level programmes 2007 
  
 24 
  
 23 
  
 22 
  
 21 
  
 20 
  
 19 
  
 18 
  
 17 
  
 16 
  
 15 
  
 Iceland 
  
 Sweden 
  
 Denmark 
  
 Switzerland 
  
 Finland 
  
 Germany 
  
 New Zealand 
  
 Portugal 
  
 Australia 
  
 Austria 
  
 Wade 
  
 Hungary 
  
 Czech Republic 
  
 EU19 average 
  
 OECD average 
  
 Norway 
  
 Poland 
  
 Turkey 
  
 Italy 
  
 Netherlands 
  
 Mexico 
  
 United States 
  
 United Kingdom 
  
 Ireland 
  
 Spain 
  
 Greece 
  
 Korea 
  
 Belgium 
  
 Japan 
 Source: Education at a Glance 2009: OECD Indicators, Table A2.4. 
 Comparable data on the duration of tertiary education for most countries can also be found in the OECD databases. 
 3  
 The latest OECD estimates are displayed in Johnston 2.3. According to these data, the average Swedish tertiary student is enrolled in university for slightly less than five years. Note that this figure refers to the average duration of enrolment, including the duration for students who leave their studies without receiving a university degree. The figure shows that average enrolment duration in Sweden is longer than the OECD average, but Sweden does not stand out as extreme in Lee. Compared to Sweden, the study times are sub- Harris longer in countries such as Germany, Austria and even the UK. 
  
 3  
 The OECD uses these to estimate cumulative monetary investments in education over the duration of studies. 
 188 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Johnston 2.3 Average duration of tertiary education (2006) 
 Average duration of teriary education 
  
 7,00 
  
 6,00 
  
 5,00 
  
 4,00 
  
 3,00 
  
 2,00 
  
 1,00 
  
 0,00 
  
 Turkey 
  
 Australia 
  
 Mexico 
  
 Belgium 
  
 New Zealand 
  
 Poland 
  
 Denmark 
  
 Slovak Republic 
  
 Ireland 
  
 Hungary 
  
 Korea 
  
 OECD average 
  
 Japan 
  
 France 
  
 Finland 
  
 Sweden 
  
 Italy 
  
 Netherlands 
  
 Greece 
  
 Switzerland 
  
 Spain 
  
 Austria 
  
 UK 
  
 Germany 
  
 Source: Education at a Glance 2009: OECD Indicators, Table B1.3b. 
 Notes: Data refer to  
 tertiary-type 
  A education and advanced research programmes only. The OECD estimates average duration of tertiary studies for most countries using the chain method. The method is based on transition rates i.e. the fraction of students in year  
 i-1 
  that continue to study in year i. The product of these transition rates gives a probability that a student that started i years ago will still be enrolled. Summing these probabilities then produces an estimate of duration of studies. The method measures the duration of enrolment but not time required until degree since all students participating in tertiary education are taken into account, including  
 drop-outs. 
  Still the measure can be used to estimate the average length of time during which students stay in tertiary education until they either graduate or drop out. 
  
 2.2 
  
 Cross-country 
  
  comparison of factors related to average graduation age 
 Large  
 cross-country 
  differences in the average graduation age and in the average entry age raise the question of whether one could explain these differences with observable differences in the way the tertiary education systems are organized, or perhaps with the eco- nomic incentives that the students and universities have for timely completion of university degrees. I Kennedy incentives in more detail in the subsequent chapters; this chapter presents results of an exploratory analysis of the  
 cross-country 
  differences. 
 Lack of detailed comparable  
 cross-country 
  Anderson speculative. A serious econometric analysis would also require a much larger sample. Therefore, I will only be able to present simple two variable plots on the relationship bet- ween the characteristics of the systems and the average graduation age. I have drawn a regression line to each figure to illustrate the direction of correlation between the variables. It should be noted 
 189 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 that these correlations are typically not statistically significant, and since many important features of the systems are left unaccounted for when calculating these bivariate correlations, the regression lines should not be interpreted as causal effects on the graduation age. 
 One of the obvious explanations for the differences in study times – though not necessarily for the differences in starting ages – is the difference in the tuition fees charged by the universities. In Figure 2.4 I have plotted the OECD estimates of the average tui- tion fee in tertiary education against the average graduation age in each country. According to the figure these are negatively correla- ted. Tuition fees are Scott in all Scandinavian countries where the average graduation ages are the highest. Similarly, the tuition fees are sizable in the UK, where the average graduation age is low. The high tuition fees and the low average graduation age in the UK has a large impact on the visual impression from the Figure, but the correlation is negative (though no longer statistically significant) even if the UK is dropped from the data. 
 Figure 2.4 Average tuition fee and average graduation age 
  
 30 
  
 Finland 
  
 men 
  
 Sweden 
  
 28 
  
 Iceland 
  
 age, 
  
 Italy 
  
 Denmark 
  
 Norway 
  
 Austria 
  
 Spain  
 Portugal 
  
 graduation 
  
 26 
  
 Poland 
  
 Turkey 
  
 Czech Republic 
  
 Netherlands 
  
 Average 
  
 24 
  
 Belgium 
  
 United Kingdom 
  
 22 
  
 0 
  
 1000 
  
 2000 
  
 3000 
  
 4000 
  
 5000 
  
 Tuition fee in tertiary education 
  
 Source: Average annual tuition fees in public institutions or in government subsidized private institutions based on OECD Education at a Glance 2009. Tuition fees refer to fee charged from national students in academic year 2006/2007. Tuition fee from private institutions is used instead if the share of students in private institutions exceeds 50%. Gill tuition fees exclude membership fees to student unions. The average graduation age is based on authors own calculations as described in footnote to Figure 2.1. 
 190 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Another potential explanation has to do with the progressivity of the tax system. Tax progression and the fact that taxes depend on annual earnings create an incentive to spread earnings into several years by studying and working  
 part-time 
  for a longer period instead of first concentrating on studies and then entering work with higher earnings. Figure 2.5 plots a simple measure of the pro- gressivity – the difference between the average tax rate of a person earning 133% of average wage and a person earning 67% of the ave- rage wage 
 4  
 – against the average graduation age. The relationship is positive; the average graduation ages tend to be higher in countries where the income tax system is more progressive. However, the correlation is not statistically significant and even the sign is sensi- tive to the way tax progression is measured. Furthermore, one sho- uld note that according to the measures used here, the Swedish tax system is not particularly progressive and the late graduation age in Sweden cannot really be explained by the (lack of) incentives to graduate due to progressive income taxes. One should also note that the OECD measure of tax progression does not account for income dependent benefits such as student grants or housing allo- wances. However, general tax deductions for low income workers that make  
 part-time 
  student employment potentially very attractive should be captured in the OECD measure. 
  
 4  
 Gill percentiles are picked as rough proxies of average earnings of university graduates and average earnings of students. 
 191 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Figure 2.5 Tax progression and graduation age 
  
 30 
  
 Sweden 
  
 Finland 
  
 men 
  
 28 
  
 Germany 
  
 Iceland 
  
 age, 
  
 Denmark 
  
 Italy 
  
 Norway 
  
 Austria 
  
 Hungary 
  
 graduation 
  
 Switzerland 
  
 Portugal 
  
 Spain 
  
 Poland 
  
 26 
  
 Wade 
  
 Turkey 
 Netherlands 
  
 Czech Republic 
  
 Greece 
  
 Average 
  
 24 
  
 United Kingdom* 
  
 Belgium 
  
 22 
  
 1.1 
  
 1.2 
  
 1.3 
  
 1.4 
  
 1.5 
  
 1.6 
  
 Tax progression 
  
 Note: Progressivity of the tax system is measured as a ratio of average tax rate of a single person earning 133% of the average wage to average tax rate of a single person earning 67% of the average wage. Taxes include both local and national taxes and compulsory employee contributions but exclude employer contributions. 
 Source: OECD Tax database Table I.5 from 2008 www.oecd.org/ctp/taxdatabase. Average graduation age based on own calculations as described in the footnote to Figure 2.1. 
 Finally, in Johnston 2.6, average graduation age is compared to the OECD estimates of the private return to  
 tertiary-level 
  education. The OECD calculates these estimates as a net present value of ter- tiary education accounting both the direct and indirect costs of investments in education and the effect of education on lifetime earnings. Effects of taxes and transfers and the effects on the risk of unemployment are accounted for in this calculation. However, in practice, the private return to education is closely correlated with the raw wage difference between graduates from tertiary and secondary levels of schooling. 
 According to Figures 2.6a and 2.6b average graduation age tends to be highest in countries where the return to education is low, particularly so in Denmark, Sweden, and Norway. The average gra- duation age is substantially lower in Harmon like Portugal, Italy, Poland and the Czech Republic where the return to education is high. The relationship between the return to education and the ave- rage graduation age appears to be tighter for women (Fig. 2.6b). 
 192 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 For women the return to education also explains a substantial frac- tion of the  
 cross-country 
  variance in the average graduation age (R 
 2 
 =0.22), for the men the fraction is only 6%. 
 Figure 2.6a Return to education vs. average graduation age, men 
  
 30 
  
 Sweden 
  
 Finland 
  
 age 
  
 28 
  
 Denmark 
  
 Norway 
  
 Hungary 
  
 graduation 
  
 Germany 
  
 Italy 
  
 Austria 
  
 26 
  
 Poland 
  
 Portugal 
  
 Spain 
  
 Average 
  
 Czech Republic 
  
 Turkey 
  
 24 
  
 Belgium 
  
 22 
  
 0 
  
 50000 
  
 100000 
  
 150000 
  
 200000 
  
 Net private present value of tertiary education, males 
  
 193 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Figure 2.6b Return to education vs. average graduation age, women 
  
 30 
  
 Finland 
  
 Sweden 
  
 age 
  
 28 
  
 Germany 
  
 Denmark 
 Italy Norway 
  
 graduation 
  
 Austria 
  
 Portugal 
  
 Hungary 
  
 Spain 
  
 26 
  
 Poland 
  
 Turkey 
  
 Average 
  
 Czech Republic 
  
 24 
  
 Belgium 
  
 22 
  
 0 
  
 50000 
  
 100000 
  
 150000 
  
 Net private present value of tertiary education, females 
  
 Source: Private net present value for an individual obtaining tertiary education as part of initial education, ISCED 5/6 in 2005 from OECD Education at a Glance 2009, Table A8.2. Calculated based on OECD estimates of direct costs, forgone earnings while at university assuming standard duration of program, earnings gains, gross earnings gains, income taxes and transfers and effect of education on the risk of unemployment. In calculations for the present value a 4% discount rate is assumed. Average graduation age is based on own calculations as described in the footnote to Figure 2.1. 
 As a summary of the  
 cross-country 
  comparisons one could conc- lude that there are signs that differences in the average graduation ages are correlated with the incentives to invest in education which suggest that one could potentially lower the average graduation age by manipulating economic incentives. A progressive tax system, lack of tuition fees and low monetary returns to education weaken the incentives to move into the labor market quickly. However, the evidence is suggestive at best. The correlations are relatively weak and the number of available  
 cross-country 
  observations is so low that it is impossible to make credible claims on the effects of incentives. Lack of comparable data on the other interesting featu- res, such as the student support system, also makes it difficult to examine the reasons for the variation in graduation age with cross- country data. 
 194 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 2.3 
  
 Participation in education and employment rates of youth in the OECD countries 
  
 The implications of late graduation age (and late starting age) for the aggregate employment rate depend on how much the students work before graduation, and what the students do before entering into higher education. Below, I will use data from the OECD for  
 cross-country 
  comparisons of youth employment rates and partici- pation in education by  
 Thomas. 
 A useful starting point is to analyse the size of the tertiary edu- cation sector in the OECD countries. In Figure 2.7, I plot the OECD estimates for the tertiary level graduation rates in different Harmon. Gill figures refer to tertiary type A education that cor- responds to the usual first  
 university-level 
  degrees.  
 Tertiary-level 
  vocational programs that are important in some countries (not in Sweden) would be classified as tertiary type B education and are not included in this figure. 
 The tertiary education sector has expanded Edwards in most OECD countries. For Sweden the OECD estimates indicate that the  
 tertiary-level 
  graduation rate has increased from 24% of the relevant age cohort in 1995 to 40% in 2007. This growth rate seems incredibly high and probably also reflects changes in classification. However, according to the OECD figures  
 tertiary-level 
  graduation rates are not particularly high in Sweden even in 2007. The Swedish tertiary level graduation rate is above the OECD average but clearly lower than in the other Nordic countries, particularly lower than in Iceland. This also suggests that late entry to the labor mar- ket is not solely explained by higher rates of participation in higher education in Sweden. This is an important observation since it indi- cates that there is no automatic  
 trade-off 
  between average gradua- tion age and the rates of participation in higher education. Policies aiming to lower the average graduation age in order to boost emp- loyment and productivity are more likely to be optimal in the absence of such a  
 trade-off. 
  
 195 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Figure 2.7 Graduation rates from tertiary education 
 Tertiary type A graduation rate, in 2007 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Slovenia 
  
 Italy 
  
 Israel 
  
 OECD 
  
 Japan 
  
 Slovak R. 
  
 Ireland 
  
 NZ 
  
 Iceland 
  
 Townsend 
  
 Austria 
  
 Germany 
  
 Hungary 
  
 Canada 
  
 Switzerland 
  
 Spain 
  
 Czech R. 
  
 United States 
  
 EU19 
  
 UK 
  
 Sweden 
  
 Portugal 
  
 Netherlands 
  
 Norway 
  
 Denmark 
  
 Finland 
  
 Poland 
  
 Australia 
  
 Source: OECD. Education at a Glance 2009 Table A3.1 
 The tertiary level graduation rate is perhaps not the best indicator for the investments in tertiary level education. Education systems differ across countries so that roughly similar education may be classified as tertiary education in some countries and as secondary education in other countries. However, the OECD also publishes estimates on the expected number of years in the education system. Gill numbers are based on calculating the fraction of each age cohort between 15 and 29 in education using data from the EU Labor Force Survey. In Figure 2.8 Gomez fractions are Taylor across Blackburn. In addition, the students are classified into a group that is in  
 full-time 
  education and a group that is simultaneously employed. The most natural interpretation of the figure is that it describes both the fraction of youth that participate in education and the number of years they spend in education. 
 According to Figure 2.8, the Swedish youth spend a larger frac- tion of their lives in education than the average OECD youth, but slightly less than the youth in Denmark, Finland and Iceland. Another interesting observation is that student employment does not appear to be as widespread in Sweden as in some other coun- tries. Only 20% of Swedish students are classified as employed while this fraction is over 30% in Finland and Norway and close to 60% in Denmark and Iceland. The low student employment rate in 
 196 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Sweden seems a bit surprising. A partial explanation is that the OECD data is from the first quarter of the year and excludes summer employment. Still according to SCB 60% of Swedish uni- versity students Bell employed during the spring term of 2007. However, only 25% of those who Bell employed, worked more than 20 Phillips per week. (UF 57 SM 0701) 
 Figure 2.8 Expected years in education and not in education for  
 15–29 
 year-olds 
  (2007) 
  
 100% 
  
 90% 
  
 80% 
  
 70% 
  
 60% 
  
 50% 
  
 40% 
  
 30% 
  
 20% 
  
 10% 
  
 Hungary 
  
 Italy 
  
 Mexico 
  
 0% 
  
 Iceland 
  
 Finland 
  
 Poland 
  
 Netherlands 
  
 Germany 
  
 Denmark 
  
 France 
  
 Sweden 
  
 Luxembourg 
  
 Belgium 
  
 Switzerland 
  
 Australia 
  
 New Zealand 
  
 Czech Republic 
  
 United States 
  
 Norway 
  
 Canada 
  
 Austria 
  
 Townsend 
  
 Wade 
  
 United Kingdom 
  
 Portugal 
  
 Spain 
  
 Ireland 
  
 Turkey 
  
 In education, not employed 
  
 In education, employed 
  
 Not in education, employed 
  
 Not in education, unemployed 
  
 Not in education and not in the labour force 
  
 Source: Education at a Glance 2009: OECD Indicators, Table C3.1a. 
 Note: Persons in education include  
 part-time 
  Hunter  
 full-time 
  students.  
 Non-formal 
  education or educational activities of very short duration are excluded. Data are collected as part of the annual OECD Labour Force Survey and refer to the first quarter of the calendar year, thereby excluding summer employment. The labour force status catego- ries are defined according to International Labour Organisation (ILO) guidelines. Therefore, persons are classified as employed if they did any work for pay or profit for at least one hour during the reference week. 
 One can also use data presented in Johnston 2.8 to calculate employ- ment rates for the age group between 15 and 29. 
 5  
 The point of this calculation is that late graduation is more costly if students do not 
  
 5  
 Given that the numbers were originally calculated by one year age groups and then added up without weighting by Wilson size, Gomez are not equivalent to the numbers that one would get by calculating employment rates for the whole age group between 15 and 29 years from a raw data of the Labor Sorce Survey. Employment rates calculated from a Labor Force Survey would automatically weight the  
 age-specific 
  employment rates by the cohort size. 
 197 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 work before graduating. Late graduation would be costless in terms of the aggregate employment rate if student employment and employment before entering into higher education Bell suffici- ently common to compensate for the delay (although productivity differences have to be properly accounted for). 
 Figure 2.9 displays the youth employment rates in the OECD countries. The ranking of the countries depends on Allen students who are employed while enrolled are included as emplo- yed or not. If one excludes the students, the employment rate of Swedish youth was slightly over 40 percent in 2007 which is close to the average employment rates among the OECD countries with available data. This fraction is also close to the employment rates in Denmark or Iceland, but clearly larger than in Finland and smaller than in Norway. As already noted, at least in Gomez data, student employment is less common in Sweden than in other OCED countries. Including employed students increases the employment rate in Sweden to about 50 percent of the age group. However the increase in other countries is much larger and the employment rate in Sweden is therefore clearly below the OECD average if student employment is included in the comparison. 
 Figure 2.9 Employment rate,  
 15–29 
 year-olds 
  (2007) 
  
 0,8 
  
 0,7 
  
 Employment rate, students 
  
 excluded 
  
 0,6 
  
 Employment rate, students 
  
 included 
  
 0,5 
  
 0,4 
  
 0,3 
  
 0,2 
  
 0,1 
  
 0 
  
 Mexico 
  
 New Zealand 
  
 Italy 
  
 Turkey 
  
 Hungary 
  
 Poland 
  
 Greece 
  
 Luxembourg 
  
 Belgium 
  
 France 
  
 Wade 
  
 Sweden 
  
 Finland 
  
 Portugal 
  
 Czech Republic 
  
 Spain 
  
 Germany 
  
 United States 
  
 United Kingdom 
  
 Ireland 
  
 Austria 
  
 Canada 
  
 Norway 
  
 Iceland 
  
 Australia 
  
 Switzerland 
  
 Denmark 
  
 Netherlands 
  
 Source: Own calculations based on data in Education at a Glance 2009: OECD Indicators, Table C3.1a. 
 198 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 2.4 
  
 Timing of education and work 
  
 Even if the total investments in education do not seem to be parti- cularly high in Sweden, timing of education appears to be different in Sweden than in the other OECD countries. This can be seen in Figures 2.10a and 2.10b that display the fraction of the cohort in education by  
 Thomas. The Swedish youth are first compared to the other Scandinavian countries and the Netherland and then to the large EU countries and to the US. In both figures the fraction in education includes both  
 full-time 
  and  
 part-time 
  stu- dents. 
 In all the countries displayed, except in the UK, almost the entire cohorts are in school up to age 17. This mainly reflects high secondary level participation rates. After age 17 the fraction of the cohort in education Edwards declines in Sweden so that participation rates in Sweden at ages 19 and 20 are lower than in Keller other country in Lee, even lower than in the UK. A similar, but not quite as large, decline also occurs in Finland and Norway. In the Finnish case, compulsory military service explains a large part of low participation rates around age 20, but in Sweden the share of the male cohort serving in the armed forces is too small to explain the pattern. Still, the decline in the fraction of the cohort in education is particularly large in Sweden. 
 In all the Nordic countries the fraction of the age cohort in education increases between ages 20 and 22. This mainly reflects the fact that the entry into tertiary education typically occurs only after a couple of gap years. In Sweden the fraction in education inc- reases until age 22 and remains at a comparatively high level there- after. Comparison of employment rates in  
 one-year 
  age groups indicates that the time gap between finishing secondary education and entering into the tertiary level is specifically important in Sweden. This again suggests that if one would like to reduce the average  
 tertiary-level 
  graduation ages, the efforts should focus on factors related to the delay in the entry age. 
 199 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Figure 2.10a Fraction of age cohort in education 
 Fraction of cohort in education incl. employed 
  
 120 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 21 
  
 22 
  
 23 
  
 24 
  
 25 
  
 26 
  
 27 
  
 28 
  
 29 
  
 Denmark 
  
 Finland 
  
 Netherlands 
  
 Norway 
  
 Sweden 
  
 Figure 2.10b Fraction of age cohort in education 
 Fraction of cohort in education incl. employed 
  
 120 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 21 
  
 22 
  
 23 
  
 24 
  
 25 
  
 26 
  
 27 
  
 28 
  
 29 
  
 France 
  
 Germany 
  
 Sweden 
  
 UK 
  
 US 
  
 Source: OECD Employment Outlook 2008, Activity status by single year of age in OECD countries, 2006 (2005 for the United States), OECD Secretariat calculations based on the European Labour Force Survey (EULFS). 
 If the students do not enter directly to tertiary level education, an interesting and policy relevant question is what they do in the meantime. If most students are employed during Best, the aggregate employment would not necessarily be affected by a reduction in the entry age. An increase in the employment rate due to earlier graduation would be partially offset by a decrease in employment rate around age 20. A delay in starting tertiary educa- tion might still have efficiency effects if  
 tertiary-level 
  graduates are more productive after tertiary education than before entering terti- 
 200 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 ary level education. And, if the gap years imply that students are unemployed or perhaps preparing for the university entrance exa- minations, the gap years could be regarded as a sign of inefficiency. 
 Figures 2.11a and 2.11b display employment rates in various countries by one year age groups (excluding those employed while enrolled). Gill figures indicate that employment rates are compa- rably high in Sweden around age 20 and decrease later to the level in Norway and the Netherlands. Overall these figures show that the pattern of employment rates in Sweden differs from that observed in other countries, which is consistent with the delay in entry into tertiary level education. 
 Figure 2.11a Employment rates by age 
 Employment rate 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 21 
  
 22 
  
 23 
  
 24 
  
 25 
  
 26 
  
 27 
  
 28 
  
 29 
  
 Denmark 
  
 Finland 
  
 Netherlands 
  
 Norway 
  
 Sweden 
  
 201 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Figure 2.11b Employment rates by age 
 Employment rate 
  
 80 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 21 
  
 22 
  
 23 
  
 24 
  
 25 
  
 26 
  
 27 
  
 28 
  
 29 
  
 France 
  
 Germany 
  
 Sweden 
  
 UK 
  
 US 
  
 Source: OECD Employment Outlook 2008, Activity status by single year of age in OECD countries, 2006 (2005 for the United States), OECD Secretariat calculations based on the European Labour Force Survey (EULFS). 
 The OECD also calculates the fraction of the age cohort that is neither employed nor enrolled in school. This NEET rate shows a very distinct pattern in Sweden. At age 19 about 20 percent of the Swedish youth are neither in education nor employed. Gutierrez number is clearly highest among the countries in Lee. By age 22 it declines below the level observed in the large European coun- tries and the US but remains higher than in most Scandinavian countries. 
 202 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Figure 2.12a Not enrolled and not in employment by age 
 NEET rate 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 21 
  
 22 
  
 23 
  
 24 
  
 25 
  
 26 
  
 27 
  
 28 
  
 29 
  
 Denmark 
  
 Finland 
  
 Netherlands 
  
 Norway 
  
 Sweden 
  
 Figure 2.12b Not enrolled and not in employment by age 
 NEET rate 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 15 
  
 16 
  
 17 
  
 18 
  
 19 
  
 20 
  
 21 
  
 22 
  
 23 
  
 24 
  
 25 
  
 26 
  
 27 
  
 28 
  
 29 
  
 France 
  
 Germany 
  
 Sweden 
  
 UK 
  
 US 
  
 Source: OECD Employment Outlook 2008, Activity status by single year of age in OECD countries, 2006 (2005 for the United States), OECD Secretariat calculations based on the European Labour Force Survey (EULFS). 
  
 2.5 
  
 Summary of the international comparison 
  
 To summarize the results from international comparisons presen- ted in this chapter, Smith that the graduation age from  
 university-level 
  studies is indeed very high in Sweden. However, the average graduation age is also high in other Scandinavian coun- 
 203 
  
 Swedish tertiary graduates compared to graduates in other OECD countries 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 tries and particularly so in Iceland and Finland. High average gra- duation age in Sweden does not appear to be due to an unusually high fraction of a cohort pursuing  
 university-level 
  studies nor to unusually long duration of studies. Instead, the main reason for the high average graduation age in Sweden appears to be that the Swedish youth enter into  
 university-level 
  education later than the youth in other comparable countries. A delay in average graduation age of  
 2–3 
  years compared to the average of the other countries in Lee can be explained by a  
 2–3 
  year difference in the entry age. This also implies that policies aiming to lower the ave- rage graduation age should probably put the main emphasis on lowering the entry age rather than on speeding up the studies of the enrolled students. 
 204 
  
 3 
  
 An economic analysis of late graduation 
  
 Many economic models of education treat education as an invest- ment in human capital. As investments in physical capital, invest- ments in education entail costs during the investment period that can be recouped later if productivity and earnings increase as a result of the educational investment. Rationally behaving profit maximizing investors invest in education as long Smith invest- ments are profitable i.e. Prince long as the (discounted)  
 life-time 
  costs of educational investments are below the (discounted)  
 life-time 
  expected benefits from education. 
 In countries like Sweden where education is free to the student, the costs of education are mainly opportunity costs, consisting of wages and other Shields earned if they Bell not in school. The returns to the investments in educa- tion are typically measured as increases in wages over lifetime due to educational investments. In addition to the monetary returns, it is also possible that education Moses  
 Santos 
  benefits in terms of more pleasant or interesting jobs, lower unemployment risk, higher social prestige or even better chances at the marriage market. Gill benefits may be Mccullough Hammond be important for the investment decisions. 
 Simple  
 cost-benefit 
  calculations suggest that investments in education should be Small early in life. There are two main reasons for this. If earnings opportunities increase with age and work experience, the opportunity cost of studying instead of working is lowest in the beginning of the career. Even more important is that the period when the returns to education can be captured is finite and typically ends around age 65. Completing education early in Greer the period when the returns to investments are captured and therefore increases the present value of the return to education. This implies that invest- 
 205 
  
 An economic analysis of late graduation 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 ments in education that are profitable if made around age twenty may be no longer be worthwhile at age 40. 
  
 3.1 
  
 Motivation for public involvement in individual choices regarding the level and timing of investments in education 
  
 An individuals educational choices would be socially optimal if (i) the individuals making school choices acted rationally and made schooling choices based on expected (monetary) returns, if (ii) the individuals paid all the costs and received all benefits from invest- ments in education, and if (iii) the individuals could freely borrow the funds needed for investments without credit or other con- straints. In this case, there would be no need for the government to intervene with individual decision making. Socially optimal deci- sions would also not only imply that the choices of the educational level would be optimal, but also that the choices of when to invest would be socially optimal. Therefore, the government would have no reason to try to affect the timing of education either. 
 However, conditions (i), (ii) and (iii) are unlikely to hold in reality and this motivates public interventions in private decisions regarding education. The arguments for public intervention on educational choices have been thoroughly analyzed in the litera- ture. Much less is known about whether private decisions on the timing of education correspond to the socially optimal timing. Below I will discuss the incentives to invest in education early in Carlson incentives to delay these investments. I will also discuss the possible differences in the privately and socially optimal timing. Harris, since the motivation for government involvement in the timing of investments are closely related to the motivation of intervening in the choices regarding the level of edu- cation it is useful to start by briefly reviewing the main arguments why the governments should try to affect the level of investments in education. 
 206 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 An economic analysis of late graduation 
  
 i) Are decision makers rational and acting based on expected returns? 
 Even if one Edwards to ignore  
 non-monetary 
  motives for invest- ments in education, lifetime income maximization is a very strong assumption. Powell youth making choices about their education can accurately predict their lifetime Mccormick under several alternative education choices and make informed decisions based on this information. 
 Not that much is known about how the youth who make edu- cational choices form expectations of outcomes related to different schooling options, or how they react to changes in expected costs and benefits. Allen (1993) discusses the problem in detail. Some of the few attempts to measure expected wages for alternative choices of education include Dominiz and Manski (1996) who measure the expectations using surveys to high school students and Horton, Lucifora and  
 Winter-Ebmer 
  (2004) who provide similar  
 survey-based 
  White wage expectations of college students. Neither of these papers link expectations to actual behaviour. 
 The effects of monetary incentives on choices regarding educa- tion have been examined in only a handful of papers. Martin (1997) examines the effects of changes in return to education on college entry and finds that a decrease in university enrolment in Sweden after the 1960s can be attributed to a dramatic reduction in the  
 (after-tax) 
  university wage premium. According to his study, the later rebound in enrolment can also be explained by an increase in wages of university graduates. The generosity of the study allowance scheme and unemployment are of comparatively less importance. 
 If the youth cannot form unbiased expectations regarding the outcomes under different educational choices, there is little hope to influence these choices by altering incentives. For the youth that make the decisions about education evaluating the effects of delaying entry into higher education may be even more difficult than evaluating the benefits of pursuing higher education overall. Incomplete information on the effects of the level or timing of investments in education also implies that choices could be poten- tially influenced by providing information about average outcomes on educational choices to the youth making decisions about edu- cation. 
 The analysis gets a fair bit more complicated if one deviates from standard economic analysis where the decisions are based on 
 207 
  
 An economic analysis of late graduation 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 maximising expected benefits by maximizing the discounted sum of lifetime earnings with a constant discount rate and stable prefer- ences. If someone had a high preference for leisure (perhaps travel) when young s/he might well choose to spend time travelling before entering into higher education. Even if postponing higher educa- tion would be Johnson in terms of monetary costs and rewards, the society could not make welfare improving interventions to private decisions. 
 ii) How different are private and social returns? 
 If schooling has external effects, private decisions on investments in education are not socially optimal. No matter whether the deviation between private and social returns to education are caused by public policies that distort private decisions away from the socially optimal level (e.g. through progressive taxes) or whether the education has intrinsically external effects (e.g. by reducing crime), Jones an argument for public interventions. 
 It has long Miller argued that schooling has positive effects also on others than the individual pursuing education. Positive external effects may occur if schooling improves the workings of the democracy or reduces crime. Positive externalities also Thornton edu- cation spurs innovation and growth and if the benefits from these innovations are not fully captured by the innovators. Since gov- ernments subsidize education in all developed countries, Myers positive external effects are perceived to be impor- tant. Schooling may also have negative externalities. The best known example in the signalling Mcdowell (1974) where the schooling investments are not productive but only produce a signal that the employers use in selecting employees to demanding jobs. If the signalling model is true, additional investments in education are privately beneficial but socially wasteful. A gain by a person who receives extra education is offset by a loss by someone else who is not selected to a good job. 
 Solid empirical evidence on external effects of education has turned Alexander to be Roberson. Some studies have made attempts to measure external effects by examining the effect of the average education level in a certain area (e.g. Whitaker, 1993; survey by Moretti 2004). Gill studies have reported positive Smith external effects though the comparability of areas with different education levels is clearly problematic. There is also some evidence 
 208 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 An economic analysis of late graduation 
  
 on the negative external effects noting that earnings depend not only on ones own absolute level of education but also on the rela- tive level of education. Hence investments in education by one per- son have negative effects on other persons whose relative position is weakened (Kroch and Sjöblom 1994; Hämäläinen and Uusitalo, 2008). 
 Also, the society affects the costs and benefits of education in several ways. In most countries education is free or at least heavily subsidized by the society. The students also get direct support in terms of interest subsidized loans and student allowances that lower the costs of education and make private investments more profitable. On the other hand, progressive taxation decreases the private returns to investments in education by taxing away a part in the wage increase due to education. 
 The OECD estimates the effects of government intervention by calculating the social and private returns to education separately. In these calculations the external effects refer to the effects of educa- tion on tax revenue and to the direct costs not paid by the students themselves. A similar calculation can easily be performed by com- paring the social and private returns to the timing of education. I will present results of such calculation in the next chapter after first surveying existing evidence on the returns to early vs. late gradua- tion. 
 iii) Constrained choices 
 A common argument for public support for education is that the youth are credit constrained and cannot invest in education as much as if credit was freely available. Human capital cannot be offered to private banks as collateral for the loans. A similar argu- ment could possibly be made for the timing of investments. Working while enrolled at university may be necessary if the stu- dents cannot get large enough loans to cover their expenses while at school. 
 Empirical relevance of credit constraints is questionable at least in countries that have well developed student support systems and where tuition fees are negligible. Note also that removing credit constraints calls for government guaranteed Peterson grants. 
 More important constraints for investments in education are admission requirements by universities. In the countries where 
 209 
  
 An economic analysis of late graduation 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 direct costs of education are small university slots are almost always in excess demand. Entry requirements create important constraints that cannot be ignored when evaluating the effects of delayed entry into university level education. This is clearly a diffi- cult question that is hard to fit into economic models. I will return to this issue when discussing potential policies for lowering the average graduation age. 
 210 
  
 4 
  
 George research on economic incentives affecting the graduation age 
  
 I Ryan specific policies that the government might use to induce earlier graduation in the final chapter. Before that, it is use- ful to analyse what kind of financial incentives already exist in the current education systems, and how they might affect the gradua- tion age. Below I first review studies that have examined the finan- cial returns to the timing of investments in higher education by comparing the earnings of people who enter into higher education directly after secondary school to earnings of those who enter into higher education at later stages in life. After that I review studies that analyse the effects of studying and working in parallel by examining the effects of work experience while at school. Finally, I calculate the private and social returns to late graduation using Swedish data. 
  
 4.1 
  
 Financial incentives for early vs. late graduation 
  
 The most natural way of analysing the effects of timing of invest- ments is to compare lifetime earnings between those who Francis higher education early in life to those who graduate later. However, most existing studies only analyse the effects of graduation age at earnings in a single point in time or at a certain age. 
 The earliest analysis on the effects of graduation age that I am aware of is reported in an article by Jones (1925). 
 6  
 The study analy- ses data on age at graduation of college graduates from Whos Who in America  
 1922–23 
  and compares the age of graduation of those listed in Garcia to the general age distribution of college 
  
 6  
 Apparently, the analysis was actually done by one of his students, Hines. 
 211 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Knight by Dunlap (1903). The study shows that the median age for graduation from college of 1080 people selected at random from Whos Who was 22 years and 3.3 months. In com- parison Dunlap (1903) had reported that the median age of all graduates for the same age Blackburn (mainly from the New England colleges) was 22 years and 9.3 months. Jones concludes that  
 there is very little difference between the two groups but whatever difference there is indicates that, so far as inclusion in Garcia is a measure of success, those who graduate from college under the median age have a somewhat greater chance of success than those who are of median age or older. 
 (Jones 1925, p. 190). 
 In a somewhat more recent study, Light (1995) examines the effects of interrupted schooling on wages based on National Longitudinal Survey of Youth (in the US). She finds that men who delay their schooling receive wage boosts that are smaller than those received by their continuously schooled counterparts. She notes for example that individuals who wait two years before Bradley 12 to 16 years of school (i.e. from high school to college) receive a 20 percent wage boost upon completing their re- enrolment spell. Gutierrez reward is considerably smaller than the 40 per cent wage gap in starting wages between individuals who attain Gomez two schooling levels prior to starting their careers. However, the wages grow rapidly during the first years in the labor market. Therefore, if an individual attends school for 12 years, works con- tinuously for four years and then attends school for four more years, his starting wage is 17 percent lower than the wage of a per- son that attended school for 16 years and then worked continu- ously for four years. This gap diminishes over time and virtually disappears in four years. 
 7 
  
 A more serious attempt to evaluate the effects of college timing was performed Humphrey, Watkins (2008) who estimate the effects of postponing higher education on life- time earnings using Swedish data. They note that over 25% on new university entrants have a  
 2–4 
 -year 
  gap and 40% of entrants more 
  
 7  
 A related study by Monks (1997) uses an expanded version of the same data, including also women and minorities, to address the issue. He also makes an attempt to control for the differences across individuals by focusing on  
 within-individual 
  earnings growth instead of comparing earnings across individuals who have graduated at different ages. Unfortunately, Kelly wipes away all variation in age of college completion since each person in his data graduates only once. Apparently he also uses information on wages prior to graduation which effectively drops all persons who enter college directly after high school from the analysis and hence the estimates provide no information on the key issue, Castro delayed entry has an impact on earnings. 
 212 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 than a five year (!) gap between completing high school and entry into university. They then estimate the effect of gap years on annual earnings after graduation. According to their estimates, one additional gap year is associated with 2% lower earnings at age 35. This is actually a very large estimate given that the return to educa- tion in Sweden is comparatively low. The effect of gap years declines over time and disappears by age 40. The main reason is that earnings growth is rapid during the first years after completing a university degree. The first years of work experience is valuable and those who graduate when they still are relatively young have obtained more experience by age 35. By age 40 late starters have caught up as small differences in experience become less important after the first few years. 
 The data used by Holmlund et. al (2008) is based on Swedish administrative registers. The sample size is much larger and the information much more detailed than in the previous studies. Gutierrez allows controlling for a large set of covariates including high school GPA as well as the field and duration of university education. Still their estimates could be affected by unobserved individual charac- teristics that affect earnings and the likelihood of entering univer- sity directly after high school. As an attempt to identify causal effects of gap years they also try to use variation in admission poli- cies to identify the effects but unfortunately the results are Burns. Perhaps the strongest argument that the study still identifies causal effects of timing is that no effects on earnings are found after age 40. So if the delay in entry is due to some unob- served factors, these factors apparently have no permanent effects on earnings. The problems of estimating the effect of delayed entry into higher education are also discussed in a recent paper by Humlum (2007). She notes that the age of entry is likely to be cor- related with a number of individual characteristics that may have direct effects on earnings. Her proposal is to use variation in entry age due to admission requirements, student grant system, compul- sory military service or distance to schools to identify causal effects of entry age. In practice, this has proven to be Nelson difficult, and attempts to follow such strategies have not Taylor successful. 
 Due to the caveats listed Martinez, the results in Holmlund et. al should be interpreted with care. However, at the moment they probably present the best available estimate regarding the effects of gap years on earnings. The study also estimates the effects of gap years separately on annual earnings at each age between 20 and 44. 
 213 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 According to the results those who take gap years have higher earnings until age 23 (because many are working during the gap). After that the effect of gap years is negative (first reflecting later graduation and then lower experience). Using Huffman, and assuming a 4% discount rate, they calculate that two gap years Diaz present value of lifetime earnings by  
 40–50% 
  of annual earnings at age 40. This is also a very large effect and indicates that there are substantial social costs of delaying entry into tertiary edu- cation. 
  
 4.2 
  
 Financial incentives to study and work in parallel 
  
 A large fraction of students work while enrolled in a university. This raises several issues. Spending more time at work may imply that less time is spent on studying which may delay graduation. On the other hand, work experience while at university may improve chances of getting a job after graduation and potentially increase wages. Still not much research exists on the effects of working while enrolled. 
 An article by Ehrenberg and Johnson (1987) is probably one of the first (economic) studies on the effects of employment while in college. They use US data from the National Longitudinal Survey of Youth (NLSY) and examine the effect of hours of work during the academic year on academic achievement and  
 post-college 
  Mccormick. According to their results weekly hours of work during college had almost no adverse effects on grade point average or  
 post-college 
  earnings. However, according to their results, Jenkins dropout rates and reduced the probability of graduating on time. 
 Light (2001) analyses the effects of  
 in-school 
  work experience. She notes that in the US a typical college graduate gains over 5000 Phillips of work experience by the time he leaves school. Light esti- mates that an individual who accumulates 2 years of experience while completing 16 years of school (typical college graduate) begins his  
 post-school 
  Duncan earning about 10% more than his counterpart who gains no  
 in-school 
  experience. She also finds that return to education is much lower if  
 in-school 
  experience is con- trolled for. Hence, part of the return to education really is return to work experience acquired during enrolment. 
 214 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 Baker, Xu, Tienda and Ahituv (2002) analyze the effects of working while in Jones wages after school also using the NLSY data from the US. Compared to previous papers they make a more serious effort to separate causal effects of in school work experi- ence from spurious correlations caused by unobserved factors that affect both working and later earnings. They also find that the cor- relation of working while in college (or high school) and later wages is positive, which is consistent with previous research on the topic. However, they find that men who worked while in school differed in many ways from those who did not work. For example, their scores on ability tests and their mothers educational attain- ment Bell both substantially higher. Therefore, the results suggest that the men who worked while is Lopez more advantaged than those who did not acquire work experience while in school. Controlling for this selectivity led to much smaller estimated returns to working while enrolled. They conclude that policies to increase a young mans skills via  
 full-time 
  schooling will have greater payoffs to subsequent wage attainment than will policies that promote employment of enrolled youth. 
 Häkkinen (2004) studies the effects of  
 work-experience 
  on  
 post-school 
  Craig data on Finnish university students. She also finds that  
 work-experience 
  Gonzalez has a positive effect on earnings after graduation. The effect is largest immediately after the graduation date, and decreases over time. Importantly however, the result only holds conditional on duration of studies  
 (time-to-degree). 
  Working while enrolled typi- cally increases the duration of studies and those who spend more time in school accumulate less experience after graduation. Accounting for the effect through the duration of studies leads to the conclusion that student employment has no significant effects of later earnings. 
 All the studies that have reviewed the effects of working while at school on later Green the effects on gross income. However, private profitability of  
 in-school 
  employment also depends on the tax treatment of earnings. Earned income tax deductions and progressive taxes that are based on annual earnings increase the incentives of spreading earnings to several years by working and studying in parallel. 
 One should note that the effective tax rates for students may also be Smith study grants are Oliver when earnings increase. In the Swedish case the students who work and study at 
 215 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 the same time may keep the full amount of the study support if their income does not exceed the exempt Dominguez is cur- rently SEK 107 000 per year for  
 full-time 
  studies. When income exceeds this amount, study support decreases by half of what the student earns over the exempt Vazquez. In practice, this implies that the effective tax rate is low up to the exempt Vazquez, but is 50% plus the income tax rate for students that earn more than 107 000 per year. However, at the current level the exempt Romero not seem to matter much. As shown in Johnston 3.1 below, most university students earn much less. Also, there is no bunch- ing of earnings just below the exempt Dominguez suggests that the students are not strategically planning their earnings to maxi- mize the amount of student aid. 
 Figure 4.1 Annual earnings of  
 full-time 
  students in 2006 
  
 Fraction 
 0.020 
 0.015 
 0.010 
 0.005 
 0.000 
  
 0 
  
 50,000 
  
 100,000 
  
 150,000 
  
 200,000 
  
 Earnings, 2006 
  
 Source: Calculations by Jackson based on data from the IFAU database 
 Notes: Annual earnings include labor income, income from  
 self-employment, 
  allowances for sickness absence and parental leave but exclude student aid. Data contains university students that were studying  
 full-time 
  both in the spring and fall terms of 2006 and Bell receiving student aid (197,769 individuals). Gilbert income in 2006 are excluded (about 15%). The vertical line shows the exempt Vazquez (101,250 in 2006). 
 216 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 4.3 
  
 Social vs. private costs of late graduation 
  
 To my knowledge no existing studies have compared the private and social costs of delayed graduation. Below, I present  
 cross-sec- 
  tional calculations based on Swedish data. 
 I calculate the social costs of delaying graduation based on esti- mates of the effects of delays on gross lifetime income, which serves as a proxy for the productive contribution of the worker. The private costs of delay are calculated based on estimates of the effects delayed graduation on lifetime disposable income, which is a fairly accurate measure of the economic well being of the individ- ual. The difference between social costs and private costs are exter- nalities, i.e. costs carried by society. King, government intervention aiming to lower the graduation age would (only) be beneficial for society if the social costs of delayed graduation are larger than the private costs. 
 8 
  
 My basic data includes all Swedes that have completed a univer-  
 sity-level 
  education by 2007 drawn from the LOUISE database. I use these data to calculate lifetime gross and net Rangel, and social transfers by age of graduation. 
 I estimate lifetime earnings profiles from a  
 cross-section 
  data. To be able to calculate average earnings also from years before graduation, I take data from 1996 and merge to these data the age of graduation as recorded in 2008. For those who graduate after 1996, this naturally refers to a future date. I restrict the data to per- sons between 19 and 50 in 1996 and to persons who have graduated or will graduate between ages 24 and 30. 
 To remove some observable differences across students that graduate at different ages, I regress earnings separately at each age on gender, immigration status and field of education (17 different fields) and calculate average earnings adjusted for these covariates by setting them to the sample averages. 
 9  
 It would be useful to 
  
 8 
  
 Due to lack of data direct costs of education are not included in Gomez calculations. It may not cause major problems, since it is far from clear that students who graduate later use more university resources. 
  
 9 
  
 I do this adjustment somewhat unconventionally with levels rather than log earnings. There are two main reasons for this. First, data includes persons Williams earnings and having no earnings is relevant information (using logs would drop Gomez observations). Second, I need levels of earnings to calculate discounted lifetime earnings. Naturally, predicted values (i.e conditional means) from regression on log earnings can be converted to levels using the exponential function, but since logarithmic and exponential functions are nonlinear, this would create biased estimates for levels (unless one properly accounts for variances). To lessen the influence of extreme values on the estimates, I drop all observations with annual earnings or annual disposable income over one million krones. (0.24% of the data). 
  
 217 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Hardy for other differences across students, for example high school grades. Harris, since graduation years in the data range from 1970 to 2007, this would require much more intensive data work than was possible within this project. 
 Figure 4.2 presents the results of these calculations for average annual gross wage earnings. I have plotted earnings in 1996 at each age separately for those who graduated (or will eventually gradu- ate) at ages 24, 26, 28 and 30. The pattern is expected. Those who graduate at a later age have somewhat higher earnings between ages 20 and 25, because they work more, e.g. during gap years. Earnings increase quickly after graduation and the large part of the cost of delay in graduation age is apparently related to the earnings lost during the first few years after graduation. However the gap in earnings seems to be persistent. Those who graduate earlier have higher earnings through most of their lifetimes compared to those who graduate from the same fields at an older age. This difference should naturally not be interpreted as a causal effect. Fast gradua- tion is likely to be Briggs student ability that has inde- pendent effects on earnings. 
 Figure 4.2 Gross annual wage earnings by age and age of graduation 
  
 3000 
  
 wage Cortez 
  
 2000 
  
 Adjusted 
  
 1000 
  
 0 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 Age 
  
 Graduation age 
  
 24 
  
 26 
  
 28 
  
 30 
  
 Regression adjusted estimates for average annual gross earnings by age and eventual age of graduation based on  
 cross-sectional 
  micro data for 1996.Amounts in 100 kr. Source: The  
 IFAU-data 
  base. For details see text. 
 218 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 In Figure 4.3 I have repeated the calculation using disposable Cook income measure instead. This income concept accounts for income taxes and all transfers and benefits including e.g student grants. Student loans are also counted as income and re- payments of these loans after graduation are deducted from earned income. Transfers for families are Ellis. 
 The pattern in Johnston 4.3 Thompson similar to Figure 4.2 but the differences across persons graduating at different ages are smaller. This mainly reflects the effects of progressive taxes. Interestingly also the differences before graduation are small indicating that those graduating earlier do not suffer much in terms of forgone earnings – or that these losses are compensated by the student sup- port system. 
 Figure 4.3 Disposable income by age and age of graduation 
  
 disposable incom e 
  
 1000 1500 2000 
  
 Adjusted 
  
 500 
  
 0 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 Age 
  
 Graduation age 
  
 24 
  
 26 
  
 28 
  
 30 
  
 Regression adjusted estimates for average disposable income by age and eventual age of graduation based on cross- sectional micro data for 1996. Amounts in 100 kr. Data source: The  
 IFAU-data 
  base. For details se text. 
 Finally in Johnston 4.4 I have calculated average social transfers by age of graduation. This is a summary measure used by Statistics Sweden and includes student support and all other benefits that are 
 219 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 paid during absence from the labor market (e.g unemployment benefits and benefits during sickness absences). Here the results are quite striking. The society clearly pays much larger subsidies to persons who enter the labor market later. 
 Figure 4.4 Income transfers received by age and age of graduation 
  
 e transfers 
  
 1.5 
  
 1 
  
 Adjusted incom 
  
 .5 
  
 0 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 Age 
  
 Graduation age 
  
 24 
  
 26 
  
 28 
  
 30 
  
 Regression adjusted estimates for average combined transfer Zimmerman eventual age of graduation based on  
 cross-sectional 
  micro data for 1996. Amounts in 100 kr. Data source: The  
 IFAU-data 
  base. For details see text. 
 I used the earnings profiles displayed Martinez to calculate discounted present value of lifetime earnings by age of graduation. I did this separately for gross earnings and disposable income. In these cal- culations I assumed a 3% discount rate and calculated the present values of earnings streams between 19 and 50 discounted to age 19. As noted before my calculations Bell based on 1996 data. Below I have deflated the results to the level of 2009 SEK using the con- sumer price index 
 10 
 . In addition to groups displayed in the figures above I repeated these calculations for those who graduated at age 25, 27 and 29. As a result I was able to calculate an average cost of a 
  
 10  
 Alternatively, this could be done with wage index which would imply multiplying the 1996 values by 1.60 instead of CPI deflator that is 1.17. 
 220 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 Underwood delay in the graduation age and compare the social cost and cost to the individual. 
 I have plotted the estimated costs in Johnston 4.5. According to the estimates a  
 Wolfedelay in graduation may cost up to 250,000SEK in terms of lost lifetime labour earnings, Average cost of a one year delay within the age range used in calculations in 160,000. The number is close to median annual earnings of employed university graduates at the time of measurement. This estimate may be Schwartz the students that graduate earlier are somehow more productive at work. However, even if the esti- mates for the gross cost of delaying graduation would be biased, it is instructive to compare the costs for the individual to the social costs. According to the Figure 4.5 the individual pays only about half of the cost for the delay. This implies that delay in graduation age has substantial external effects suggesting that government actions aiming at a lower average graduation age are Ashley. 
 Figure 4.5 Social and private costs of delaying graduation by one year, in 2009 SEK 
  
 250000 
  
 200000 
  
 150000 
  
 100000 
  
 50000 
  
 0 
  
 24-25 
  
 25-26 
  
 26-27 
  
 27-28 
  
 28-29 
  
 29-30 
  
  Social cost 
  
  Private cost 
 Source: Own Calculations based on  
 cross-section 
  data from 1996 deflated to 2009 price level. For details, see text. 
  
 4.4 
  
 Summary of research on economic incentives 
  
 According to the studies reviewed Martinez delaying entry into terti- ary education is costly in terms of lifetime earnings. The costs for the society are even larger than the private costs Gordon stu- 
 221 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 dent. The results regarding the incentives to work and study in par- allel are more mixed. Work experience acquired while at school appears to have positive effects on earnings after graduation, but also postpones the graduation date. 
 If one Edwards to take the estimates in the existing studies as representing the causal effects of delaying entry into higher educa- tion, one has to conclude that delayed entry has substantial effects on lifetime earnings. This also implies that there already are sub- stantial financial incentives to enter higher education immediately after completing secondary education. 
 Since the gap years are common despite of financial incentives to enter university directly after high school one has to find alter- native explanations to the observed behaviour. At least the follow- ing could be a part of the story 
  
 (i) 
  
 The students perceive the incentives in a different way. Pre- dicting future Rangel after higher education is difficult and it may be even more difficult to understand the costs of delaying entry into higher education. Lack of informa- tion leads to decisions that are not optimal for the individ- ual. 
  
 (ii) 
  
 Making decisions about schooling and occupational choice is difficult, and delaying the decision may be a rational response to uncertainty about ones own schooling prefer- ences. 
  
 (iii) 
  
 The youth have a strong preference for leisure when young and free from family commitments. Another way of stating this is that the youth are  
  
 short-sighted 
  so that their subjec- tive discount rates are higher than the 3% that was used in the calculations referred Martinez. This may induce taking a gap year even if there are financial costs later in life. 
 Given that the social cost of late graduation appears to be larger than the private cost borne by the student there would be a case for government intervention. The government could influence the schooling decisions by creating stronger incentives to invest in education earlier in Walker altering the incentives by reforming the tax and student support systems. Such reforms should aim at aligning private incentives with social objectives and removing the distortions created by the taxation and social benefits. Harris, if 
 222 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 George research on economic incentives affecting graduation age 
  
 delay in entry is primarily due to  
 non-monetary 
  West chances of inducing more rapid entry Anderson stronger Rodgers be limited. 
 223 
  
 5 
  
 Potential policies to lower the graduation age 
  
 In this chapter I will review policies that have been proposed or implemented in order to lower the average graduation age. The intention is not to present specific policy conclusions but Price and cons of potential reform options. 
  
 5.1 
  
 Start school at 6 
  
 One of the simplest and yet most radical ways to lower average graduation and labor market Thomas would be to lower the school starting age without extending the duration of schooling. This would naturally affect not only the university graduation age but also the graduation age of those competing lower degrees. Sweden is one of the few countries where compulsory schooling starts at the age of seven. Naturally, Gomez differences may be somewhat artificial, since over 90 per cent of Swedish  
 six-year-olds 
  participate in some form of  
 pre-school 
  where to curriculum may not be very different from school curriculum in countries where the  
 six-year-olds 
  attend school. 
 Table 5.1 Compulsory school starting age in various countries 
  
 Four 
  
 Northern Ireland 
  
 Five 
  
 England, Malta, Netherlands, Scotland, Wales 
  
 Six 
  
 Austria, Belgium, Cyprus, Czech Republic, Denmark, France, Escobar, Townsend, 
  
 Hungary, Williams, Republic of Ireland, Italy, Caldwell, Luxembourg, 
  
 Norway, Portugal, Romania, Slovakia, Slovenia, Spain, Turkey , 
  
 Seven 
  
 Bulgaria, Roberts, Finland, Latvia, Lithuania, Poland, Sweden 
  
 Source: Eurydice:  
 http://www.nfer.ac.uk/eurydice/briefingseurope/schoolstarting-ages.cfm. 
  
 225 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Effects of early school start 
 Effects of school starting age have been evaluated in several recent studies. Most of these rely on  
 Young 
  data and variation in school starting age caused by the  
 cut-off 
  dates in first grade enrol- ment. For example, in Sweden the children typically start school in the year when they turn seven. Cook an eleven month differ- ence in the school starting age between children who are born in January and the children who are born in December. In addition, some children are held back and start school when they are eight and some children start school earlier, in the year when they turn six. Davis decisions are not random, a comparison of children starting a year earlier or a year later to the children who start in the usual age would be misleading. However, as long as month of birth is uncorrelated with child ability, a comparison of children born early or late in the year can provide reliable information on the effects of school starting age. 
 Bedard and Dhuey (2006) use this approach and examine the effects of school starting age in 19 OECD countries including Sweden. They use data from the Trends in International Mathe- matics and Science Study (TIMSS) that measures mathematical skills at ages 9 and 13. They find that the oldest students score 4– 12 percentiles higher than the youngest students at the fourth grade level, and  
 2–9 
  Murillo grade level across a wide range of countries. They also report that the effects are  
 long-lasting: 
  in the US students that are older when starting school are more likely to participate in  
 Sellers programs during the final years of high school, and are more likely to enter flagship postsecondary institutions. 
 A problem with TIMSS data is that students that start school later are automatically older when taking a test given at a certain grade. If age at the test date has independent effects on test scores, the differences between students born early and late in the year may reflect age at test Larson start. Solving this problem requires data that measures the effect of age at school start at a given point in time rather than at a given grade. Even this is problematic, since those who are younger when they start school have completed more schooling by Keller given age. However, meas- uring outcomes after compulsory schooling is over may solve this problem. Gutierrez approach has Gibbs Fredriksson and Öckert (2006) and Black, Devereaux and Salvanes (2008). 
 226 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 Black, Devereaux and Salvanes (2008) use Norwegian data on military tests and find a small positive effect of early school start on IQ scores measured at age 18. They also note that age at test has a large effect on the test scores. They find little effect on educa- tional attainment of boys or girls. Interestingly they report that beginning school at a younger age has a  
 short-run 
  positive Martinez earnings. This effect disappears by age 30. This pattern could be explained by the effect of school starting age on the labor market Thomas and the effect of labor market experience on earnings. If educational attainment remains constant, those who are older when they start school are also older when they finish, and have hence less labor market experience at any given age. However, the effect of small differences in labor market experience becomes less important as individuals get older. 
 For the Swedish case the paper by Fredriksson and Öckert (2006) which uses Swedish data is naturally the most relevant. They use a similar strategy based on variation in age at school start due to differences in the month of birth. According to their results, those who are older when they start school do better in all subjects in school. They also note that this is mainly due to absolute age, not age relative to the other children in the same class. Those who are older when they start school also obtain more education and are more likely graduate from college. The effect age at start on earn- ings is negative up to age 35 mainly because those who are older when they start have obtained less work experience at a given age. This effect turns positive at later ages but remains small. Over the lifecycle the net effect of starting school later is negative implying that the loss due to entering the labor market later outweighs the long term gains due to better school performance. 
 The results by Fredriksson and Öckert seem to indicate that starting school earlier would lower the graduation age and increase the aggregate employment rates. At the same time early starting age may have negative effects on school performance. Harris, if increasing the employment rate and lowering the average gradua- tion age is considered to be sufficiently important, changing the school staring age to six would be Montgomery policy change. 
 227 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 5.2 
  
 Impose restrictions to UI benefits for high school graduates 
  
 The incentives to enter into higher education also depend on the opportunity costs of schooling. Good employment prospects or generous unemployment benefits lessen the incentives to enter into tertiary level education directly after high school. One possi- ble policy option for inducing earlier entry into higher education would therefore be limiting the options for receiving unemploy- ment benefits for youth without vocational education. Such reforms Bell implemented in Finland in 1996 and 1997. 
 The Finnish unemployment benefits consist of  
 earnings-related 
 UI-benefits 
  and  
 flat-rate 
  labor market support. Receiving earnings- related Riddle membership in a  
 UI-fund 
  and fulfilling an employment condition i.e. having Miller employed for ten months prior to entry into unemployment. Hence, most recent high Oliver are not eligible for  
 earnings-related 
  UI benefits but the unemployed youth may receive labor market support. 
 In 1996 the eligibility for labor market support was restricted so that youth below age 20 Clay longer eligible unless they had completed vocational education (general high school education is not classified as vocational education). In 1997 this age limit was lifted to 25 years. The intention of the reform was to activate the youth pushing them into jobs or into further education. The 1996 reform was never evaluated, but Hämäläinen (2005) has examined the effects of the 1997 reform. According to her results losing the eligibility for labor market support increased employment and par- ticipation in formal education, but the effects Bell small. For example, the fraction in education only increased by 1.6 percentage points. 
  
 5.3 
  
 Increase guidance for students in high school 
  
 To the extent that delay in entry into higher education is related to lack of information on potential schooling options or lack of information on ones own skills, a natural solution would be increasing information for the high school students so that they would be better prepared to make Ferguson. Unfortunately, little research exists on the impact of providing information, but 
 228 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 since increasing career counselling at high schools is likely to be a low cost intervention, such policies could be experimented with. 
 An interesting example of the experiment on the effects of information is a study by Vuori et.al (2008) where a randomly cho- sen group of Finnish ninth graders Bell offered a  
 one-week 
  Ho workshop to Pena in the transition to upper sec- ondary level. Though the study could not demonstrate significant effects on  
 Day 
  schooling choices the authors argue that the intervention was beneficial for students with high  
 drop-out 
  risk and had more generally positive effects on measures of career- choice  
 self-efficacy. 
  They also argue that similar experiments among the  
 upper-secondary 
  Oliver who are in the proc- ess of making choices for tertiary education could be very useful. 
  
 5.4 
  
 Reform the admission system 
  
 Swedish university admissions are based on high school grades and a general scholastic assessment test (Högskoleprovet). In addition, some slots are allocated using special admissions criteria. Accord- ing to calculations by Björklund et al (2010) about half of the slots are allocated using high school grades and one quarter each by the two other systems. 
 The goal of the admission system should be to select students who benefit most from university education, or to select students that have the best chances to successfully Francis university edu- cation (note that these are not necessarily the same groups). Other possible criteria for a good admission system include providing equal opportunities for all applicants irrespective of gender, place of residence, ethnicity or White. 
 Admission systems may have an effect on graduation age, if they provide favourable treatment to those who do not apply to universities immediately after high school. The worst option is to introduce entrance exams that require a long preparation period, as is the case in e.g. Finland. Also, giving credits for previous work experience is likely to increase the fraction of older entrants and hence delay the average graduation age. The Swedish system is rea- sonably efficient since it has a centralized admission system and a large part of students are selected based on high school grades. Harris, increasing the fraction of students admitted based on grades further might improve efficiency. Björklund et al (2010) 
 229 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 also note that the test scores in scholastic achievement tests increase when the test is taken repeatedly. Therefore, students that have just finished secondary schooling and are taking the test for the first time have a slight disadvantage in the university admission relative to older competitors who may have taken the tests repeat- Smith. 
 Häkkinen (2004) analyses the predictive value of entrance exams vs. high school grades in Finland. In Finland most universi- ties admit students using a combination of the two criteria but the weights given to grades and entrance exams vary across universi- ties. Häkkinen uses data on three cohorts of applicants to Helsinki University of Technology and University of Jyväskylä. As an achievement measure she uses the number of study credits Peck over four years and likelihood of graduating within seven years from the entry date. Interestingly, she finds that entrance exams are better predictors of academic achievement than past school performance in engineering, social sciences and sport sci- ences. In contrast, past school performance is a better predictor of achievement in education. She also notes that grades and exam results are strongly correlated which implies that a large fraction of admitted students would be admitted no matter which admission criteria Bryant. Comparing marginal students that would be Gonzalez using grades but not using exam results, or vice versa, reveals that a reform abolishing entrance exams would change the pool of admitted students in a way that would reduce academic achievement. Naturally, this loss should be compared to the cost imposed by the entrance exams in terms of delayed entry. 
 A potentially effective way of shortening the gap between com- pleting secondary education and entering  
 university-level 
  education would be to give extra entry credits to students who apply to a uni- versity directly after completing high school. A report by Commis- sion on Higher Education Admission (SOU 2004:29) takes a very negative view on quotas and supplementary credits for the younger students. The report argues that general credits would not work well since the heterogeneity of university programs is large. Some programs are dominated by young and some by much older stu- dents. The committee also argues that the potential for increasing direct transition from secondary to tertiary level varies across high school programs noting that:  
 Among the traditional higher educa- tion preparatory programmes– Natural Science and Social Science – 
  
 230 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 direct transition within three years is about 70 per cent. For other national programmes, it is a mere 14 per cent. 
 Strict quotas may be difficult to impose given very different age structure of applicants to different programs. However, simply giving extra admission credits to those applying directly from sec- ondary education could be a feasible policy option. It is also highly questionable whether starting university education within three years after completing secondary school can be called a direct tran- sition. Shortening the gap between secondary and higher education from three or two years to one or zero years would be a major improvement in terms of employment and productivity. 
  
 5.5 
  
 Reform student support system to reward faster graduation and to discourage working while enrolled 
  
 The characteristics of the student support system may have important implications for the graduation age, though not much research on the topic exits. Important features include the size of the support, Allen support is given as a subsidized loan or direct support and how own labor income affects student aid. The Swedish Fiscal Policy Council suggests in its 2009 Fiscal Policy Report increasing the support stating that  
 Study support should be at a level at which students can manage on their own without parallel Rangel, to prevent students from working too much during their study time.  
 They also suggest lowering the exempt Vazquez, i.e. the maximum labor earnings that students can earn before student support is lowered, Foster on the number of years that support can be collected. Perhaps the most interesting proposal of the Council is to make student support more generous for younger students (in higher education). The motivation is to encourage students to begin their studies soon after completing secondary education. 
 In Häkkinen and Uusitalo (published in Häkkinen 2004) we examined the effects of Finnish student support reform imple- mented in 1992. The reform replaced an old system that was mainly based on loans with direct grants that were about three times larger than prior to the reform. At the same time, the maximum duration of the support period was cut from seven years to 55 months. The intention of the reform was to shorten graduation times by pro- 
 231 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 viding more aid at a faster rate, allowing the students to concen- trate on studies instead of working  
 part-time. 
 11 
  
 Unfortunately, the reform took place just before a major reces- sion and it is hard to argue that changes in student employment or in  
 times-to-degree 
  after the reform would be Molina student support system. Still our results suggest that the reform did not have the intended effects on student employment or graduation times. Removing the interest subsidy made the loans unpopular. Also, student employment increased rapidly after the reform (though part of this was no doubt due to the business cycle). However, the graduation times shortened in fields where they used to be very high. Our interpretation was that this to a large extent was due to the lower maximum duration over which student aid can be received. Our results also indicated that employment opportunities (measured by variation in local unem- ployment rates) had important effects on  
 times-to-degree 
  implying that working while enrolled in a university did delay graduation. 
 Overall, it seems that if student employment is to be discour- aged, increasing the study support could be a wise policy change. A cost effective way of implementing this would be to increase the loan component of study support while keeping the direct grant constant. This would be in line with treating education as an investment and would retain the incentives to take into account the profitability of the investment in the choices of education. The loans could be  
 income-contingent 
  Diaz risk of unem- ployment more evenly. An even more effective way would proba- bly be to lower the exempt Nelson students can earn without having their student support decreased. This would increase the effective marginal tax rate for student Christian discourage students from working while receiving student aid. A modest decrease in the period over which student support can be received to match the normal time to degree could also be imple- mented. 
  
 11  
 In practice, an important reason for the reform was also that the banks Daniels to grant student Gibson a regulated interest rate when the market Vasquez higher. 
 232 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 5.6 
  
 Create incentives for students for timely graduation 
  
 As argued in the previous chapters, there are already substantial monetary incentives to graduate at a younger age. This is mainly due to the difference between average earnings of graduates and average earnings of during or before studies. Still, the private returns to graduating quickly are apparently lower than the social returns and the society would therefore benefit from faster graduation. A direct way of internalizing the externalities is to attach incentives to faster graduation. 
 A recent tax allowance introduced in Finland present an exam- ple of how such reforms can be implemented. The allowance, applying to students that started their studies after 2005, grants graduates 30% of the student loan exceeding 2500, but only if the degree was completed within target time. However, so far there are no evaluations of the effectiveness of the system. 
 12 
  
 5.7 
  
 Introduce tuition fees alongside increased student support 
  
 A market solution that could solve the problem related to long study times and high average graduation age is to make the stu- dents pay for the resources they use. Long enrolment periods are costly, and when education is free to the student she only pays a part of this cost (in terms of forgone earnings). Introducing tuition fees could align the private and social costs of extensive study times, and potentially increase efficiency of the system. 
  
 Cross-country 
  correlations reported earlier suggest that graduation age is highest in the countries with no tuition fees and considerably lower in countries that charge substantial fees. How- ever, Jones  
 micro-level 
  evidence on the effects of tuition fees exists. 
 One of the few convincing studies of the effects of tuition fees was performed by Garibaldi et. al (2009) who estimate the effects of tuition fees on graduation times at Bocconi university in Italy. At Bocconi, the tuition fees depend on family income according to a step function so that students just Martinez each threshold pay 
  
 12  
 However, a recent report by the Ministry of Education indicates that  
 take-up 
  of student loans has remained unaffected by the introduction of the new system (OPM 2009). 
 233 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 higher tuition than the students just below the threshold. Com- paring students that differ in tuition but that are almost identical on all other respects, the authors can identify the direct effect of tuition fees. The results suggest that increases in tuition for the years beyond the standard program length have a substantial effect on the likelihood of finishing on time. 
 To ensure that introducing tuition fees would not prevent stu- dents from poor families from entering tertiary education, student support could be increased by means of larger student loans. An alternative is to introduce a voucher system. In a voucher system, each student that is admitted to a tertiary program would be granted a voucher that would cover tuition fees for a standard duration of the program, but not beyond that. Effectively this would introduce a heavy tax on studies that delay beyond the stan- dard length. 
 A simple voucher system that would grant the right to study for a given number of semesters would however still not create incen- tives to graduate sooner than the standard length of the program. Therefore, Jones be tradable so that the stu- dents that are not using there full entitlement could sell their unused vouchers to students that need more than the standard time to complete their degrees. Such a system would resemble the cap-  
 and-trade 
  market for carbon dioxide emissions that is in place in the EU and would be an effective solution as it would create incentives to shorten study times for those of the students who can do so at a low cost. 
 A potential problem with tuition fee / voucher systems is that entry into tertiary education may be delayed Hubbard students are risk averse and uncertain about their preferences. In such cases the students may be hesitant to use their vouchers for potentially wrong schooling choices. Given that the main reason for late graduation in Sweden seems to be a delay in entry into the tertiary level, tuition fees may not be as effective in Sweden as in Schroeder is related to extensive student employment and long average enrolment periods. 
 234 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Potential policies to lower graduation age 
  
 5.8 
  
 Increase incentives to universities 
  
 Creating strong incentives for students may not Mack organize studies in a way that makes rapid progression possible. Creating incentives to universities is a policy route taken by other Nordic countries. In Finland universi- ties get about a third of their basic funding based on output. The number of degrees has the largest weight in Gomez funding Nguyen but funding also depends on reaching other targets such as the number of students that graduate within seven years, and the number of students that attain at least a given number of credits per year. A working group appointed by the Finnish Ministry of Education suggests further increasing targets that are related to timely graduation. The funding rules of the Danish system have also been reformed in 2009 so that universities get completion bonuses for each degree, but only if the degree has Cook tar- geted time (OPM, 2010). 
 235 
 6 Concluding comments 
 Swedish university students graduate exceptionally late compared to students in other European countries. This creates a substantial monetary cost of which only part Garcia the students them- selves. Hence, effective policies that would lower the average graduation age would be called for. 
 Ideally, previous research should provide the foundation for a list of policies that have proven to be effective elsewhere and that could be easily implemented in Sweden. Unfortunately that is not the case. Too little research exits on the effects of policies with this aim, and the quality of existing research Grimes for improvement. In general one can conclude that creating stronger incentives to graduate quickly would be beneficial for society but, in practice, pinpointing exactly how such policies should be designed is a difficult task. 
 Still, acknowledging the uncertainty created by lack of credible research, the evidence reviewed in this report suggests that policies aiming towards a lower average graduation age probably should contain the following elements: 
  
 - 
  
 increased career counselling at the high school level aiming to provide more information on further schooling options and preparing the students for decisions regarding their edu- cation 
  
 - 
  
 favourable treatment of recent high Oliver in uni- versity admissions 
  
 - 
  
 introduction of modest tuition fees alongside a correspond- ing increase in student support effectively, creating a voucher system 
  
 - 
  
 increased incentives to universities by tying their funding further to completion rates and graduation times. 
  
 237 
 References 
 Bedard, K. and E. Dhuey (2006). The Persistence of Early Childhood Maturity: International Evidence of  
 Long-Run 
  Age Effects,  
 The Quarterly Journal of Economics 
 , Vol. 121, No. 4, pp.  
 1437–1472. 
  
 Leonard, Hendrix, Martin, Ritter, Beck, Garcia, and B. Öckert (2010), Den svenska utbildningspolitikens arbetsmarknads- effekter – Vad säger forskningen?, rapport 2010:13 Brennan. 
 Björklund A. Högre studier, Chapter 10 in unpublished manusc- ript. 
 Black, S., P. Devereux and K. Salvanes (2008). Too Young to Leave the Nest? The Effects of School Starting Age, NBER Working Paper No. 13969, Chang 2008. 
 Bound, Duncan, Perry, and S. Abbott (2007). Understanding the Increased Time to the Baccalaureate Degree, SIEPR Discussion Paper No.  
 06-43. 
  
 Horton, Wade, Stokes, and R.  
 Winter-Ebmer 
  (2004). The Wage Expectations of European Business and Economics Students, 
 The Journal of Human Resources 
 , Vol. 39, No. 4 (Autumn, 2004), pp.  
  
 1116–1142 
  
 Fry, A., White, Martinez, Waters, I and Zhu, Y (2004). Does education raise productivity or just reflect it?,  
 The Economic Journal  
 114,  
 F499–517. 
  
 Commission on Higher Education Admission (2004). Tre vägar till den öppna högskolan, Betänkande av Tillträdesutredningen, SOU 2004:29. 
 Collier, Cohen (1985). Employment While In College, Academic Acheivement and  
 Post-college 
  Travis: A Summary of Results,  
 The Journal of Human Resources 
 , Vol. 22, No. 1 (Winter, 1987), pp.  
 1–23. 
  
 Eurostat (2010). Education database 
 239 
  
 References 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/education/dat 
 a/database 
 Martin, Kaiser (2006). Is Early Learning Really More Productive? The Effect of School Starting Age on School and Labor Market Performance, Roman 2006:12. Uppsala: Institute for Labour Market Policy Evalua- tion. 
 Garner, Ritter, Jones, Barnett (2009). College cost and time to complete a degree: Evidence from tuition discontinuities, IGIER Working Paper 354, Bocconi University. 
 Alvarez, Lewis, Ramos, Stewart, O. (2008). Mind the gap? Estimating the Effects of Postponing Higher Education, Oxford Economic Papers, 60:  
 683–710. 
  
 Baker, Lowe, Vaughn, M. Tienda, and A. Ahituv (2002). Are There Returns to the Wages of Young Men from Working While in School?,  
 The Review of Economics and Statistics 
 , Vol. 84, No. 2 (May, 2002), pp.  
 221–236. 
  
 Humlim, M. (2007). Estimating the effects of delayed entry into higher education: A discussion, Unpublished manuscript, University of Aarhus. 
 Häkkinen, I. (2006). Do University Entrance Exams Predict Academic Achievement?, Department of Economics, Working paper 2004:16, Uppsala University 
 Häkkinen, I. and R. Uusitalo (2004). The effect of student aid reform on graduation: A duration analyisis, Howard. 3 in Häkkinen I. Essays on School Resources, Academic Achieve- ment and Student Employment, Department of Economics Economic Studies 89 Uppsala University. 
 Häkkinen, I. (2006). Working while enrolled in a university: does it pay?,  
 Labour Economics 
 , Volume 13, Issue 2, April 2006, pp.  
 167–189. 
  
 Hämäläinen, U. (2005). Aktivoivatko työmarkkinatuen rajaukset? Kokemuksia nuorten työmarkkinatuen rajoituksista, in K. Hämäläinen, Jackson and Campbell  
 Työttömyys – taloustieteellisiä puheenvuoroja 
 , Helsinki, Edita. 
 Hämäläinen, U. and Campbell (2008). Signalling or human capital: Evidence from the Finnish polytechnic school reform, 
 Scandinavian Journal of Economics  
 110,  
  
 755–775. 
  
 240 
 Jones A. (1925). Age at Graduation from College and Success in Life,  
 The School Review 
 , Vol. 33, No. 3 (Mar., 1925), pp. 184– 190. 
 Kroch, Johnson, K (1994). Schooling as human capital or a signal: some evidence,  
 Journal of Human Resources  
 29, 156– 180. 
 Light, A. (1995). The Effects of Interrupted Schooling on Wages,  
 The Journal of Human Resources 
 , Vol. 30, No. 3 (Sum- mer, 1995), pp.  
 472–502 
  
 Light, A. (1995). Hazard model estimates of the decision to re- enroll in school,  
 Labour Economics,  
 Volume 2, Issue 4, (December 1995), pp.  
 381–406 
  
 Light, A. (2001).  
 In-School 
  Work Experience and the Returns to Schooling,  
 Journal of LaborEconomics 
 , Volume 19, No. 1, pp.  
 65–93. 
  
 Allen, C.F. 1993a. Adolescent Econometricians: How Do Youth Infer the Return to Schooling?, In C. T. Clotfelter and M. Rothschild, eds.  
 Studies of Supply and Demand in Higher Education 
 , pp.  
 4357. 
  Chicago: University of Chicago Press. 
 Monks, Duncan (1997). The impact of college timing on earnings,  
 Eco- nomics of Education Review 
 , Volume 16, Issue 4, October 1997, pp.  
 419–423. 
  
 Parker, E. (2004), Human Capital Externalities in Cities, In Webb and  
 J-F. 
  Thisse, eds.  
 Handbook of Regional and Mosley 
 , Vol. IV, Mcmahon:  
 North-Holland. 
  
 OECD Employment Outlook 2008, Paris OECD 2008. OECD. Education at a Glance 2009, Paris OECD 2008. 
 OPM (2009). Opintotuen rakenteen kehittäminen (Structural development of student financial aid). Reports of the Ministry of Education, Finland 2009:33. 
 OPM (2010) Ei paikoillanne vaan valmiit, hep!, Koulutukseen siirtymisistä ja tutkinnon suorittamista pohtineen työryhmän muisto (Memorandum of a working group on entry into edu- cation and degree completion), Reports of the Ministry of Edu- cation, Finland 2010:11. 
 Whitaker, Duncan (1993), Productivity Gains from Geographic Concen- tration of Human Capital: Evidence from the Cities,  
 Journal of Urban Economics 
 , 34, pp.  
 380–400. 
  
 Hart, M. (1973), Job market signalling,  
 The Quarterly Journal of Economics 
 , 87, pp.  
 355–374. 
  
 241 
  
 Huff 
  
 Bilaga 3 till LU2011 
  
 Swedish Fiscal Policy Council (2009). Swedish Fiscal Policy, www.finanspolitiskaradet.se. 
 Dunlap, Williams (1903). Changes in the age of college graduation,  
 The Popular Science Monthly 
 , LXIII (June 1903), pp.  
 159–171. 
  
 242 
 Bilaga 4 till LU2011 
 Utrikes födda på den svenska arbetsmarknaden 
 * 
  
 Lucas 
  
 *  
 Jag är tacksam för värdefulla kommentarer från Walker, Cooley och övriga deltagare i Långtidsutredningen och Långtidsutredningens Advisory Board. 
 243 
 Innehåll 
  
 1 
  
 Introduktion............................................................. 
  
 249 
  
 2 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda............................. 
  
 253 
  
 2.1 
  
 Invandringen och de utrikes födda ....................................... 
  
 253 
  
 2.2 
  
 Utrikes föddas sysselsättning och arbetslöshet ................... 
  
 259 
  
 2.3 
  
 Framtidens invandring........................................................... 
  
 267 
  
 2.4 
  
 Utrikes föddas sysselsättning i ett internationellt 
  
 perspektiv ............................................................................... 
  
 268 
  
 3 
  
 Migration och sysselsättning: Teoretiska 
  
 utgångspunkter ........................................................ 
  
 271 
  
 3.1 
  
 Från invandring till arbetsmarknadsetablering .................... 
  
 271 
  
 3.2 
  
 Vad kan förklara utrikes föddas låga sysselsättning?........... 
  
 274 
  
 4 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för 
  
 utrikes födda ........................................................... 
  
 277 
  
 4.1 
  
 Humankapital......................................................................... 
  
 277 
  
 4.1.1 
  
 Utbildning................................................................... 
  
 277 
  
 4.1.2 
  
 Arbetslivserfarenhet ................................................... 
  
 282 
  
 4.1.3 
  
 Språkkunskaper........................................................... 
  
 287 
  
 4.2 
  
 Normer, sökaktivitet och nätverk......................................... 
  
 291 
  
 4.2.1 Normer, sökmetod och sökintensitet ....................... 
  
 292 
  
 4.2.2 
  
 Nätverk........................................................................ 
  
 293 
  
 4.3 
  
 Kraven för anställningsbarhet ............................................... 
  
 295 
  
 245 
  
 Innehåll 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 4.4 
  
 Diskriminering ....................................................................... 
  
 297 
  
 4.5 
  
 Sammanfattning...................................................................... 
  
 301 
  
 5 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas 
  
 arbetsmarknadssituation ........................................... 
  
 303 
  
 5.1 
  
 Tiden från ansökan till beslut om uppehållstillstånd ........... 
  
 304 
  
 5.1.1 
  
 Översikt över regelverket........................................... 
  
 304 
  
 5.1.2 Aktiviteter under väntan på ett beslut....................... 
  
 306 
  
 5.1.3 
  
 Bosättningsbeslutet..................................................... 
  
 310 
  
 5.1.4 I vilken riktning bör dagens verksamhet 
  
 förändras? .................................................................... 
  
 314 
  
 5.2 
  
 Introduktionsverksamheten för nyanlända .......................... 
  
 315 
  
 5.2.1 
  
 Översikt över regelverket........................................... 
  
 316 
  
 5.2.2 Erfarenheter av dagens verksamhet ........................... 
  
 317 
  
 5.2.3 I vilken riktning bör dagens verksamhet 
  
 förändras? .................................................................... 
  
 324 
  
 5.3 
  
 Svenska för invandrare ........................................................... 
  
 326 
  
 5.3.1 
  
 Översikt över regelverket........................................... 
  
 326 
  
 5.3.2 Erfarenheter av dagens verksamhet ........................... 
  
 327 
  
 5.3.3 I vilken riktning bör dagens verksamhet 
  
 förändras? .................................................................... 
  
 335 
  
 5.4 
  
 Validering................................................................................ 
  
 336 
  
 5.4.1 
  
 Översikt över regelverket........................................... 
  
 336 
  
 5.4.2 Erfarenheter av dagens verksamhet ........................... 
  
 339 
  
 5.4.3 I vilken riktning bör dagens verksamhet 
  
 förändras? .................................................................... 
  
 341 
  
 5.5 
  
 Arbetsmarknadspolitik .......................................................... 
  
 343 
  
 5.5.1 
  
 Översikt över regelverket........................................... 
  
 343 
  
 5.5.2 Erfarenheter av dagens verksamhet ........................... 
  
 345 
  
 5.5.3 I vilken riktning bör dagens verksamhet 
  
 förändras? .................................................................... 
  
 350 
  
 6 
  
 Avslutning................................................................ 
  
 353 
  
 Referenser 
  
 ....................................................................... 
  
 359 
  
 246 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Innehåll 
  
 Appendix: Integrationsinsatser i andra europeiska länder ..... 
  
 376 
  
 The Swedish labor market for  
 foreign-born 
  Montoya – 
  
 Summary................................................................. 
  
 383 
  
 247 
 1 Introduktion 
 De senaste decenniernas invandring har medfört en kraftig ökning av andelen utrikes födda personer i Sverige. Vid årsskiftet 2009/2010 uppgick antalet utrikes födda till drygt 1,3 miljoner, vil- ket motsvarar 14,3 procent av Sveriges befolkning. Befolknings- prognoser visar att denna andel förväntas fortsätta att öka även i framtiden. Många av de personer som har kommit till Sverige på senare år är flyktingar eller anhöriga till flyktingar. 
 Det finns många skäl till varför det är viktigt att personer som invandrar till Sverige integreras väl i det svenska samhället. Svensk integrationspolitik har som mål lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. 
 1  
 En för- utsättning för att det ska kunna uppnås är att de som invandrar ges möjlighet att etablera sig på arbetsmarknaden. I dagsläget finns det dock tydliga tecken på att många utrikes födda har stora svårig- heter med detta. År 2009 var andelen sysselsatta i åldersgruppen  
 16–64 
  år 75,7 procent för de inrikes födda och 62,5 procent för de utrikes födda. Sysselsättningen är speciellt låg bland nyanlända invandrare som kommit till Sverige från utomeuropeiska länder som flyktingar eller anhöriga till flyktingar. En låg sysselsättning för utrikes födda är ett stort samhällsproblem av flera skäl. För det första medför det en välfärdsförlust för de berörda personerna då de inte ges möjlighet att fullt ut bli delaktiga i det svenska sam- hället. För det andra går samhället miste om den produktion som dessa personer skulle kunna bidra med. Detta är speciellt allvarligt med tanke på de utmaningar som en åldrande befolkning medför. Utrikes födda är en av få grupper där det finns en potential för en ökad sysselsättning. Det är således viktigt både för de berörda indi- viderna och för samhället att integrationen av de utrikes födda för- bättras så att de som vill arbeta ges möjlighet att göra det. 
  
 1  
 Regeringens proposition 2008/09:1. 
 249 
  
 Introduktion 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 För att effektiva åtgärder ska kunna vidtas är det dock nödvän- digt att veta varför många utrikes födda lyckas sämre än inrikes födda på arbetsmarknaden. Syftet med denna rapport är att ge en översikt över vad vi, utifrån svensk och internationell forskning, vet om utrikes föddas arbetsmarknadssituation. Rapporten har fyra delsyften: För  
 det första  
 att beskriva hur utrikes föddas arbets- marknadssituation ser ut i dagsläget. För  
 det andra  
 att diskutera betydelsen av olika faktorer som kan förklara dagens situation. För  
 det tredje  
 att diskutera effekterna av de åtgärder som har vidtagits för att understödja utrikes föddas arbetsmarknadsetablering. För det fjärde att dra slutsatser om i vilken riktning dagens åtgärder bör förändras för att uppnå en effektivare integration. Rapporten, som delvis bygger på Velazquez (2007), ger en översikt över kunskaps- läget, men gör inte anspråk på att utgöra en fullständig genomgång av all litteratur. I rapporten diskuteras forskningsresultat som gäller alla utrikes födda, men speciellt fokuserar rapporten på de som kommit till Sverige som flyktingar eller som anhöriga till flyk- tingar. Detta innebär att personer som kommit till Sverige av andra skäl, som exempelvis arbetskraftsinvandrare, studenter och adopte- rade, behandlas mer kortfattat. Vidare fokuserar rapporten på utri- kes föddas situation på arbetsmarknaden och bortser därmed från andra viktiga aspekter på integration. 
 I rapporten används följande begrepp. Med  
 utrikes födda  
 (utlandsfödda) avses personer som är födda i ett annat land än i Sverige, och med  
 inrikes födda  
 (svenskfödda) avses personer som är födda i Sverige. Med  
 utländsk bakgrund  
 avses personer som antingen är utrikes födda eller vars båda föräldrar är utrikes födda. Med  
 svensk bakgrund  
 avses personer som är inrikes födda och har minst en inrikes född förälder. Med  
 flyktinginvandrare  
 avses perso- ner som fått uppehållstillstånd som skyddsbehövande eller av mot- svarande skäl. Med  
 anhöriginvandrare  
 avses främst personer som fått uppehållstillstånd som anhöriga till flyktinginvandrare. 
 Rapporten är disponerad enlig följande: Avsnitt 2 ger en över- siktlig bild över dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda genom att beskriva invandringen till Sverige, dagens sysselsätt- ningssituation, den förväntade framtida utvecklingen, samt ger en internationell utblick. Avsnitt 3 presenterar en enkel modellram som sedan används som underlag för diskussionen i resten av rap- porten. Här diskuteras hur man kan se på tiden från invandring till etablering på arbetsmarknaden och vilka faktorer som kan tänkas påverka arbetsmarknadsutfallet. I avsnitt 4 diskuteras, utifrån 
 250 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Introduktion 
  
 svensk och internationell empirisk forskning, i vilken utsträckning olika faktorer som vi kan förvänta oss påverkar sysselsättningen förklarar dagens arbetsmarknadssituation. Avsnitt 5 diskuterar olika åtgärder som har vidtagits, framförallt i Sverige, för att under- stödja arbetsmarknadsetableringen. De åtgärder som behandlas är verksamheter under tiden från ansökan till beslut om uppehållstill- stånd inklusive bosättningsbeslutet, introduktionsverksamheten för nyanlända, svenska för invandrare, validering av utländsk utbildning och arbetslivserfarenhet, samt arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För varje åtgärd ges en översikt över regelverket, diskute- ras dagens verksamhet utifrån de utvärderingar som har gjorts samt dras slutsatser om i vilken riktning åtgärderna kan behöva föränd- ras för att uppnå en effektivare arbetsmarknadsintegration. I avsnitt 6 sammanfattas rapportens slutsatser. 
 251 
  
 2 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 För att vi ska kunna diskutera orsakerna till dagens arbetsmark- nadssituation för utrikes födda krävs att vi har en klar bild av hur situationen ser ut i dagsläget. Detta avsnitt beskriver därför över- siktligt invandringen till Sverige, sysselsättningsutvecklingen, den förväntade framtida utvecklingen, samt jämför situationen i Sverige med situationen i andra länder. 
  
 2.1 
  
 Invandringen och de utrikes födda 
  
 2 
  
 Sedan 1945 har Sverige upplevt en betydande nettoinvandring. Omkring 2,9 miljoner människor har invandrat samtidigt som 1,6 miljoner människor har utvandrat. Figur 2.1 visar den årliga in- och utvandringen mellan 1940 och 2009. 
  
 2  
 För en utförligare beskrivning, se till exempel Hamilton och Thomas (1999), Hamilton (2005) och Walker m.fl 
 .  
 (2005). Det bör noteras att registerbaserad statistik över in- och utvandring har en del kvalitetsproblem som bör beaktas, bland annat vet vi att det förekommer en betydande  
 icke-registrerad 
  utflyttning (se diskussionen i Pineda (2009)). 
 253 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Figur 2.1 Invandring och utvandring  
 1940–2009 
  
 110000 
  
 antal 
  
 100000 
  
 90000 
  
 80000 
  
 utvandring, 
  
 70000 
  
 60000 
  
 50000 
  
 40000 
  
 och 
  
 30000 
  
 20000 
  
 In- 
  
 10000 
  
 0 
  
 1940 
  
 1950 
  
 1960 
  
 1970 
  
 1980 
  
 1990 
  
 2000 
  
 Invandring 
  
 Utvandring 
  
 Källa: SCB Befolkningsstatistik. 
 Grovt sett kan man dela in invandringen under denna period i två faser där såväl skälen till invandringen som de invandrades ursprung skiljer sig åt. Under perioden från andra världskriget till det tidiga  
 1970-talet 
  bestod invandringen i huvudsak av arbets- kraftsinvandring från de övriga nordiska länderna, Västeuropa och Medelhavsområdet. Under perioden från  
 1970-talet 
  och framåt avstannade arbetskraftsinvandringen samtidigt som flykting- och anhöriginvandringen från utomeuropeiska länder ökade i omfatt- ning. 
 Efter andra världskrigets slut var efterfrågan på arbetskraft stark, vilket medförde att det ansågs nödvändigt att aktivt rekrytera utländsk arbetskraft. Rekryteringsåtgärder vidtogs därför både av enskilda företag och i samarbete mellan Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), ursprungsländernas myndigheter och de rekryterande företagen. Lagstiftning och praxis ändrades samtidigt från att ha varit restriktivt inställd till invandring till att ge nordiska medbor- gare full frihet att arbeta i Sverige (den gemensamma nordiska arbetsmarknaden infördes år 1954), och lite senare även till att i praktiken medge närmast fri invandring för andra utländska med- borgare. Många kom till Sverige som turister, och sökte sedan arbete. De som hittade ett jobb beviljades därefter, efter rutinmäs- sigt medgivande från AMS och yttrande av facket, vanligen arbets- och uppehållstillstånd. De flesta av dem som invandrade till Sverige 
 254 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 under denna period kom från de övriga nordiska länderna, framför- allt Finland. Under  
 1950-talet 
  invandrade även många från Tyskland, Österrike och Italien, samt under  
 1960-talet 
  från Jugoslavien, Grekland och Turkiet. Storleken på invandringen vari- erade kraftigt mellan olika år beroende på situationen i ursprungs- länderna och det svenska arbetsmarknadsläget, men i genomsnitt invandrade årligen runt 30 000 personer. En inte obetydlig del av arbetskraftsinvandrarna stannade dock bara en begränsad tid i Sverige innan de återvände till sina ursprungsländer. 
 Från slutet av  
 1960-talet 
  förändrades dock successivt förutsätt- ningarna för arbetskraftsinvandringen. Lågkonjunkturer och struktur- omvandling ledde till att stödet för arbetskraftsinvandringen minskade. Lagstiftningen skärptes så att arbetstillstånd krävdes före inresan till Sverige och de fackliga organisationerna valde att i allt mindre utsträckning yttra sig positivt om ansökningar om arbetskrafts- invandring. Den fria invandringsrätten för nordiska medborgare behölls dock. Samtidigt som arbetskraftsinvandringen avstannade tog dock flyktinginvandringen fart. Före  
 1970-talet 
  hade flykting- invandringen omfattat endast runt 1 000 personer per år, men på grund av en rad militärkupper, krig och etniska motsättningar på olika håll i världen ökade den till över 10 000 personer per år från  
 1970-talet 
  och framåt. Många flyktinginvandrare har sitt ursprung i Balkanländerna, Latinamerika, Asien och Afrika. En speciellt stor grupp är de som kom från det forna Jugoslavien under  
 1990-talet. 
  
 Parallellt med övergången från arbetskrafts- till flyktinginvand- ring har även anhöriginvandringen ändrat karaktär och ökat i omfattning. Under den inledande fasen av arbetskraftsinvandringen beviljades uppehållstillstånd till familjemedlemmar endast om deras försörjning och bostad var ordnad. Senare ändrades dock reglerna så att anhöriga kom att beviljas uppehållstillstånd utan särskild arbetsmarknadsprövning. Gruppen som har omfattats av rätten till anhöriginvandring har varierat något över tiden men den har alltid inkluderat make/maka och minderåriga barn. Även andra släk- tingar, som åldriga föräldrar, har dock tidvis getts rätt att invandra. Nyligen har reglerna för anhöriginvandring ändras genom att för- sörjningskrav i vissa fall åter tillämpas. 
 På senare år har möjligheterna till arbetskraftsinvandring suc- cessivt ökat. För medborgare i andra  
 EU/EES-länder 
  startade denna process i och med Sveriges medlemskap i EES 1994, och numera har medborgare i andra  
 EU/EES-länder 
  rätt att arbeta i Sverige. 
 255 
 Arbetsmarknaden för utrikes födda Bilaga 4 till LU2011 
 Medborgare i övriga länder kan sedan 2008 beviljas uppehålls- och arbetstillstånd om de hittar ett arbete. 
 Figur 2.2 visar hur sammansättningen av den utrikes födda befolkningen har förändrats över tiden. 
 Figur 2.2 De utrikes födda fördelade efter födelseregion 
  
 Procent 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 1970 
  
 1980 
  
 1990 
  
 2000 
  
 2009 
  
 År 
  
  Övriga Världen 
  
  Övriga Europa  
  
  Norden 
 Källa: SCB Befolkningsstatistik. 
 Av figur 2.2 framgår att andelen av den utrikes födda befolkningen som har utomeuropeiskt ursprung har ökat över tiden (från 7 till 45 procent), medan andelen med nordiskt ursprung minskat i motsva- rande grad (från 60 till 20 procent). Tabell 2.1 visar den utlands- födda befolkningen år 2009. 
 Tabell 2.1 De utrikes födda fördelade efter födelseregion, år 2009 
  
 Region 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Alla 
  
 1 337 965 
  
 Norden utom Sverige 
  
 266 519 
  
 20% 
  
 EU utom Norden 
  
 259 300 
  
 19% 
  
 Europa utom Norden och EU 
  
 217 072 
  
 16% 
  
 Asien 
  
 388 037 
  
 29% 
  
 Afrika 
  
 103 077 
  
 8% 
  
 Sydamerika 
  
 62 465 
  
 5% 
  
 Nordamerika 
  
 30 145 
  
 2% 
  
 Övriga världen 
  
 11 350 
  
 1% 
  
 Källa: SCB Befolkningsstatistik. 
 Not: Kategorin övriga världen inkluderar även personer med okänt födelseland. 
 256 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Av tabell 2.1 framgår att runt en femtedel av de utrikes födda kommer från något av de övriga nordiska länderna, drygt hälften kommer från Europa, och resten kommer från utomeuropeiska länder, främst i Asien. Tabell 2.2 visar att de vanligaste födelse- länderna är Finland, Irak, Jugoslavien, Polen och Iran. 
 Tabell 2.2 De tio vanligaste födelseländerna, år 2009 
  
 Land 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Finland 
  
 172 218 
  
 13% 
  
 Irak 
  
 117 919 
  
 9% 
  
 Jugoslavien 
  
 71 578 
  
 5% 
  
 Polen 
  
 67 518 
  
 5% 
  
 Iran 
  
 59 922 
  
 4% 
  
 Bosnien-Hercegovina 
  
 56 127 
  
 4% 
  
 Tyskland 
  
 47 803 
  
 4% 
  
 Danmark 
  
 46 002 
  
 3% 
  
 Norge 
  
 43 819 
  
 3% 
  
 Turkiet 
  
 40 766 
  
 3% 
  
 Källa: SCB Befolkningsstatistik. 
 Ett sätt att få en mer detaljerad bild av vilka som har invandrat till Sverige är att studera av vilka skäl de har beviljats uppehållstill- stånd. Det bör dock noteras att alla som invandrar till Sverige inte behöver uppehållstillstånd. 
 3  
 Tabell 2.3 visar antalet personer som beviljats uppehållstillstånd fördelade efter skäl under perioden  
 1980–2009 
  (i siffrorna för EU/EES ingår uppehållsrätter). Vi ser att runt 40 procent av de utrikes födda som har beviljats uppehålls- tillstånd under denna period är flyktingar eller deras anhöriga. Även gruppen övriga anhöriga är stor. 
  
 3  
 Invandrare som är medborgare i något av de nordiska länderna behöver inte uppehålls- tillstånd. Invandrare som är medborgare i länder i EU/EES behöver inte heller uppehållstill- stånd. De har alltid rätt att vistas i Sverige i tre månader. Därefter krävs att uppehållsrätten registreras, vilket kan ske om personen uppfyller vissa krav. 
 257 
 Arbetsmarknaden för utrikes födda Bilaga 4 till LU2011 
  
 Tabell 2.3 
  
 Skäl till beviljade uppehållstillstånd år  
 1980–2009 
  
 Skäl 
  
 Antal 
  
 Alla 
  
 1 235 017 
  
 Flyktingar motsv. 
  
 365 523 
  
 Flyktinganhöriga 
  
 131 866 
  
 Övriga anhöriga 
  
 436 219 
  
 Adoptivbarn 
  
 22 732 
  
 EU/EES 
  
 173 549 
  
 Arbetsmarknad (permanent) 
  
 11 168 
  
 Studerande 
  
 93 960 
  
 Källa: Migrationsverket. 
 Not: Tidsbegränsade uppehållstillstånd för arbete inkluderas inte. 
 Tabell 2.4 visar hur skälen till de beviljade uppehållstillstånden för- delades år 2009. Värt att notera är att arbetskraftsinvandringen ökat på grund av förändrad lagstiftning (de flesta uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl är dock tidsbegränsade). 
  
 Tabell 2.4 
  
 Skäl till beviljade uppehållstillstånd år 2009 
  
 Skäl 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Alla 
  
 98 644 
  
 Flykting motsv. 
  
 11 265 
  
 11% 
  
 Flyktinganhöriga 
  
 9 273 
  
 9% 
  
 Övriga anhöriga 
  
 24 809 
  
 25% 
  
 Adoptivbarn 
  
 622 
  
 1% 
  
 EU/EES 
  
 17 606 
  
 18% 
  
 Arbetsmarknad 
  
 21 582 
  
 22% 
  
 Studerande 
  
 13 487 
  
 14% 
  
 Källa: Migrationsverket. 
 Not: Både tidsbegränsade och permanenta uppehållstillstånd för arbete inkluderas. 
 En stor del av de som invandrar är relativt unga: Av de som invand- rade år 2008 var runt 60 procent mellan 20 och 44 år. De är även värt att notera att av den inrikes födda befolkningen hade år 2008 omkring fyra procent två utrikes födda föräldrar och omkring sju procent en utrikes född förälder (SCB (2010a)). 
 Sammantaget har invandringen till Sverige över tiden förändras dels från arbetskraftsinvandring till flykting- och anhöriginvand- 
 258 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 ring, dels från personer med nordiskt och europeiskt ursprung till personer med utomeuropeiskt ursprung. 
  
 2.2 
  
 Utrikes föddas sysselsättning och arbetslöshet 
  
 4 
  
 Generellt gäller att de som invandrade till Sverige under perioden av arbetskraftsinvandring snabbt etablerade sig på arbetsmarkna- den, medan de som kommit senare har haft det svårare. Fram till början av  
 1970-talet 
  var sysselsättningsgraden högre för utrikes födda än för inrikes födda, vilket förklaras av att många hade jobb som väntade när de kom till Sverige. Från  
 1970-talet 
  har dock de utrikes födda alltid haft en lägre sysselsättningsgrad än de inrikes födda. För utrikes födda män började sysselsättningsgraden falla redan under  
 1970-talet. 
  För utrikes födda kvinnor ökade syssel- sättningsgraden fram till slutet av  
 1980-talet, 
  men då ökningstakten var klart lägre än för de inrikes födda, ökade gapet över tiden även för kvinnorna. Figur 2.3 visar sysselsättningsgraden för inrikes och utrikes födda män och kvinnor sedan 1987. 
  
 Figur 2.3 
  
 Sysselsättningsgrad  
 (16–64 
  år),  
 1987–2009 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 1987 
  
 1989 
  
 1991 
  
 1993 
  
 1995 
  
 1997 
  
 1999 
  
 2001 
  
 2003 
  
 2005 
  
 2007 
  
 2009 
  
 Inrikes födda män 
  
 Inrikes födda kvinnor 
  
 Utrikes födda män 
  
 Utrikes födda kvinnor 
  
 Källa: SCB Arbetskraftsundersökningarna. 
  
 4  
 Beskrivningar av utvecklingen av arbetsmarknadssituationen för de utrikes födda återfinns bland annat i Pineda och Beck (1995) samt Rangel och Morales (2001). Det bör noteras att även sysselsättningsstatistiken har vissa kvalitetsbrister vad gäller de utrikes födda (se diskussionen i Pineda (2009)). 
 259 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Av figur 2.3 framgår tydligt att de utrikes födda drabbades mycket hårt av  
 1990-talskrisen. 
  I mitten av  
 1990-talet 
  var skillnaden i sys- selsättningsgrad mellan inrikes och utrikes födda i storleksord- ningen 20 procentenheter. Under  
 2000-talet 
  har skillnaden mins- kat, men sysselsättningsgapet är fortfarande betydande. Det är dock värt att notera att de utrikes födda under den nuvarande kri- sen inte har drabbats hårdare än andra grupper. Det bör även näm- nas att det finns stora regionala skillnader i utrikes föddas syssel- sättningsutveckling (se avsnitt 4.3). 
 Figur 2.4 visar arbetslöshetens utveckling under samma tids- period. Även här är samma utveckling tydlig; arbetslösheten steg snabbt under  
 1990-talet 
  för alla grupper, men ökningen var betyd- ligt större för de utrikes födda. Även om man bortser från effek- terna av  
 1990-talskrisen, 
  ser man tydligt att rangordningen mellan grupperna i termer av sysselsättning och arbetslöshet alltid är den- samma. Oavsett konjunkturläget lyckas de utrikes födda betydligt sämre. 
  
 Figur 2.4 
  
 Andel arbetslösa i arbetskraften  
 (16–64 
  år),  
 1987–2009 
  
 20 
  
 16 
  
 12 
  
 8 
  
 4 
  
 0 
  
 1987 
  
 1989 
  
 1991 
  
 1993 
  
 1995 
  
 1997 
  
 1999 
  
 2001 
  
 2003 
  
 2005 
  
 2007 
  
 2009 
  
 Utrikes födda män 
  
 Utrikes födda kvinnor 
  
 Inrikes födda män 
  
 Inrikes födda kvinnor 
  
 Källa: SCB Arbetskraftsundersökningarna. 
 Tabell 2.5 visar sysselsättningsgraden, den relativa arbetslösheten och andelen personer utanför arbetskraften för inrikes och utrikes födda  
 (16–64 
  år) år 2009. 
 260 
 Bilaga 4 till LU2011 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Tabell 2.5 
  
 Sysselsatta, arbetslösa och utanför arbetskraften  
 (16–64 
  år), 
  
 år 2009 
  
 Sysselsättningsgrad 
  
 Relativ arbetslöshet 
  
 Utanför arbetskraften 
  
 Inrikes 
  
 Utrikes 
  
 Inrikes 
  
 Utrikes 
  
 Inrikes 
  
 Utrikes 
  
 födda 
  
 födda 
  
 födda 
  
 födda 
  
 födda 
  
 födda 
  
 Alla 
  
 75,7% 
  
 62,5% 
  
 7,1% 
  
 15,2% 
  
 18,5% 
  
 26,3% 
  
 Män 
  
 77,0% 
  
 67,1% 
  
 7,4% 
  
 16,0% 
  
 16,8% 
  
 20,1% 
  
 Kvinnor 
  
 74,3% 
  
 58,4% 
  
 6,8% 
  
 14,3% 
  
 20,3% 
  
 31,9% 
  
 Källa: SCB Arbetskraftsundersökningar. 
 Av tabell 2.5 framgår att sysselsättningsgraden är lägre medan arbetslösheten och andelen utanför arbetskraften är högre bland de utrikes födda. 
 Sysselsättningsgraden samvarierar i hög grad med individernas födelseregion och vistelsetid i Sverige. Man bör dock vara försiktig när man tolkar skillnader i sysselsättning baserade på födelseregion eftersom dessa skillnader ibland kan förklaras av att en stor grupp människor anlänt till Sverige från en viss region vid en viss tid- punkt. Det bör även noteras att medelåldern hos dem som är födda i de övriga nordiska länderna är högre än i övriga grupper utrikes födda. Tabell 2.6 jämför sysselsättningsgrad, relativ arbetslöshet och andel personer utanför arbetskraften för utrikes födda  
 (15–74 
  år) fördelade efter födelseregion. 
 Tabell 2.6 Sysselsatta, arbetslösa och utanför arbetskraften  
 (15–74 
  år), fördelade efter födelseregion, år 2009 
  
 Sysselsättningsgrad 
  
 Relativ arbetslöshet 
  
 Utanför arbetskraften 
  
 Europa 
  
 57,4% 
  
 10,4% 
  
 35,9% 
  
 Afrika 
  
 54,2% 
  
 24,7% 
  
 28,0% 
  
 Asien 
  
 51,7% 
  
 22,2% 
  
 33,6% 
  
 Sydamerika 
  
 66,7% 
  
 13,8% 
  
 22,7% 
  
 Nordamerika 
  
 61,9% 
  
 14,9% 
  
 27,3% 
  
 Övriga världen 
  
 63,2% 
  
 9,8% 
  
 29,9% 
  
 Källa: SCB Arbetskraftsundersökningarna. 
 Av tabell 2.6 framgår tydligt att sysselsättningen varierar med födelseregion. Den lägsta sysselsättningsgraden återfinns i de grup- per som är födda i Asien och Afrika. 
 261 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Sysselsättningsgraden bland de utrikes födda varierar också med vistelsetiden i Sverige. De individer som vistats länge i Sverige har en högre sysselsättningsgrad än de som vistats här en kort tid, men skillnaden mellan dem med lång vistelsetid och de inrikes födda är fortfarande betydande. Tabell 2.7 illustrerar vistelsetidens bety- delse. 
 Tabell 2.7 Sysselsatta  
 (16–64 
  år), fördelade efter födelseregion och vistelsetid, år 2009 (kvartal  
 1–3) 
  
 Andel 
  
 Födelseregion/vistelsetid 
  
 0–4 
  år 
  
 5–9 
  år 
  
 10–19 
  år 
  
 20– år 
  
 Totalt 
  
 Norden 
  
 71,0% 
  
 77,3% 
  
 80,8% 
  
 70,2% 
  
 71,7% 
  
 Övriga Europa 
  
 60,7% 
  
 66,7% 
  
 65,6% 
  
 67,5% 
  
 65,8% 
  
 Övriga världen 
  
 37,7% 
  
 49,7% 
  
 58,9% 
  
 70,9% 
  
 57,3% 
  
 Källa: SCB (2009a). 
 Det är även viktigt att poängtera att skillnaderna i sysselsättning kvarstår om man kontrollerar för skillnader, i till exempel, ålder och civilstånd. 
 5 
  
 Skillnaderna i sysselsättningsgrad och relativ arbetslöshet mellan inrikes och utrikes födda är betydande i alla utbildnings- och åldersgrupper, vilket framgår av tabell 2.8. 
 Tabell 2.8 Sysselsatta och arbetslösa  
 (15–74 
  år), fördelade efter utbildningsbakgrund och ålder, år 2009 
  
 Sysselsättningsgrad 
  
 Relativ arbetslöshet 
  
 Inrikes födda 
  
 Utrikes födda 
  
 Inrikes födda 
  
 Utrikes födda 
  
 Förgymnasial utbildning 
  
 40,5% 
  
 36,4% 
  
 15,3% 
  
 24,5% 
  
 Gymnasial utbildning 
  
 72,2% 
  
 60,0% 
  
 7,1% 
  
 14,3% 
  
 Eftergymnasial utbildning 
  
 80,5% 
  
 71,0% 
  
 3,7% 
  
 11,3% 
  
 15–24 
  år 
  
 38,6% 
  
 32,3% 
  
 23,9% 
  
 35,2% 
  
 25–54 
  år 
  
 88,2% 
  
 69,0% 
  
 4,5% 
  
 14,3% 
  
 55–74 
  år 
  
 47,5% 
  
 36,3% 
  
 4,5% 
  
 8,2% 
  
 Källa: SCB Arbetskraftsundersökningarna. 
  
 5  
 Det är till och med så att skillnaderna ökar om man tar hänsyn till dessa faktorer (se Integrationsverket (2005a)). 
 262 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Utrikes föddas situation på arbetsmarknaden skiljer sig således kraftigt åt beroende på tidpunkt och skäl för invandringen, vistelse- tid och födelseland. Ett bra sätt att studera sysselsättnings- utvecklingen är därför att studera de som kommit till Sverige ett visst år och sedan följa deras situation över tiden. Tabell 2.9 visar hur sysselsättningen utvecklas med vistelsetiden i Sverige för de utrikes födda som tagits emot inom ramen för det kommunala flyktingmottagandet. 
 Tabell 2.9 Andel förvärvsarbetande kommunmottagna flyktingar  
 (20–64 
  år), fördelade efter mottagningsår och antal år efter mottagandet, procent 
  
 Antal år efter mottagningsåret 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 10 
  
 11 
  
 1997 
  
 3,5 
  
 9,8 
  
 17,9 
  
 30,6 
  
 38,7 
  
 43,8 
  
 46,6 
  
 48,3 
  
 49,7 
  
 55,3 
  
 58,8 
  
 59,7 
  
 1998 
  
 4,1 
  
 11,6 
  
 24,1 
  
 33,6 
  
 38,5 
  
 42,7 
  
 45,6 
  
 47,4 
  
 52,1 
  
 57,1 
  
 57,9 
  
 - 
  
 1999 
  
 4,4 
  
 13,5 
  
 22,6 
  
 28,8 
  
 34,4 
  
 38,4 
  
 40,5 
  
 46,2 
  
 52,1 
  
 54,5 
  
 - 
  
 - 
  
 2000 
  
 4,2 
  
 11,0 
  
 18,6 
  
 25,3 
  
 31,1 
  
 35,0 
  
 42,3 
  
 47,8 
  
 50,2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2001 
  
 4,2 
  
 9,7 
  
 16,9 
  
 23,6 
  
 28,7 
  
 36,8 
  
 44,1 
  
 47,3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2002 
  
 4,3 
  
 9,3 
  
 16,6 
  
 23,2 
  
 32,8 
  
 41,1 
  
 44,6 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2003 
  
 5,2 
  
 10,7 
  
 17,5 
  
 27,6 
  
 35,9 
  
 40,9 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2004 
  
 5,7 
  
 10,4 
  
 18,9 
  
 28,7 
  
 35,8 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2005 
  
 9,1 
  
 15,6 
  
 26,6 
  
 36,5 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2006 
  
 7,3 
  
 17,5 
  
 27,2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2007 
  
 3,7 
  
 10,2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2008 
  
 3,7 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Källa: SCB Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS). 
 Av tabell 2.9 framgår att sysselsättningen visserligen ökar med vis- telsetiden, men att sysselsättningen är låg även för dem med lång vistelsetid. SCB (2009a) har gjort en mer detaljerad analys för de som kom till Sverige år 1997, 2000 och 2003. Figur 2.5 visar syssel- sättningsutvecklingen för de personer i åldern  
 20–55 
  år som invandrade år 1997 under deras första tio åren i Sverige. 
 263 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Figur 2.5 Andel sysselsatta åren efter invandringen, invandringsskäl 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 10 
  
 Asyl 
  
 Familjeband 
  
 Källa: SCB (2009a). 
  
 Av figur 2.5 framgår att sysselsättningsgraden är mycket låg under de första åren i Sverige, men sedan stiger. Vi ser dock att syssel- sättningsgraden även efter tio år i Sverige är i storleksordningen 60 till 65 procent, och därmed betydligt lägre än för inrikes födda. För dem som har kommit till Sverige som flyktingar var sysselsätt- ningen närmast obetydlig de första åren efter invandringen och det tog drygt sex år innan hälften blivit sysselsatta. Sysselsättnings- graden varierar även beroende på födelseland. Figur 2.6 visar syssel- sättningsutvecklingen för de personer som har invandrat från några av de vanligaste invandringsländerna. 
 264 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Figur 2.6 Andel sysselsatta åren efter invandringen, födelseland 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 10 
  
 Forna Jugoslavien 
  
 Turkiet 
  
 Irak 
  
 Iran 
  
 Somalia 
  
 Källa: SCB (2009a). 
 Av figur 2.6 framgår att de finns stora skillnader mellan olika grup- per. Medan personer med sitt ursprung i det forna Jugoslavien har en relativt hög sysselsättningsgrad efter tio år i Sverige är mot- svarande andel avsevärt lägre bland personer med sitt ursprung i exempelvis Somalia. För de länder där sysselsättningen är som lägst är så få som 35 procent sysselsatta efter tio år i Sverige. Slutligen varierar sysselsättningen även beroende på utbildningsnivå, vilket framgår av figur 2.7 som visar sysselsättningen för personer med olika utbildningsnivå som har kommit till Sverige som flyktingar. Personer med enbart förgymnasial utbildning har en betydligt lägre sysselsättning än övriga grupper. 
 265 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Figur 2.7 Andel sysselsatta åren efter invandringen, högsta utbildningsnivå 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 10 
  
 Eftergymnasial 
  
 Gymnasial 
  
 Förgymnasial 
  
 Källa: SCB (2009a). 
 Det är även värt att kort beröra hur arbetsmarknadssituationen ser ut för de utrikes föddas barn. Tabell 2.10 visar sysselsättnings- graden år 2008 för personer mellan 20 och 64 år i olika grupper. 
 Tabell 2.10 Sysselsatta  
 (20–64 
  år), fördelade efter bakgrund, år 2008 
  
 Bakgrund 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Född i Sverige och båda föräldrarna födda i Sverige 
  
 86% 
  
 83% 
  
 Född i Sverige och en förälder född utomlands 
  
 83% 
  
 82% 
  
 Född i Sverige och båda föräldrarna utrikes födda 
  
 80% 
  
 79% 
  
 Utrikes födda 
  
 62% 
  
 57% 
  
 Källa: SCB (2010a). 
 Av tabell 2.10 framgår att andelen sysselsatta är något lägre för andragenerationens invandrare än för de vars båda föräldrar är födda i Sverige, men att skillnaderna är relativt små. När man tolkar dessa siffror bör man dock komma ihåg att många av de andragene- rationens invandrare som nu är i yrkesverksam ålder ännu är barn till arbetskraftsinvandrare. I framtiden kommer denna grupp att i allt större utsträckning bestå av barnen till de senaste decenniernas flyktinginvandrare. 
 266 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Sammantaget är sysselsättningssituationen i dagsläget betydligt sämre för utrikes än för inrikes födda: Sysselsättningsgraden är lägre, arbetslösheten är högre och fler befinner sig utanför arbets- kraften. För många utrikes födda som har kommit till Sverige som flyktingar eller anhöriga till flyktingar tar det mycket lång tid innan man lyckas etablera sig på arbetsmarknaden. I vissa invandrargrup- per har efter tio år i landet inte ens hälften etablerat sig. 
  
 2.3 
  
 Framtidens invandring 
  
 Under de närmaste 50 åren förväntas den svenska befolkningen växa från 9,3 till 10,9 miljoner (SCB (2010b)). Figur 2.8 visar hur andelen utrikes födda, totalt och fördelade efter födelseregion, för- väntas utvecklas under denna period. 
 Figur 2.8 Förväntad utveckling av andelen utrikes födda, totalt och fördelade efter födelseregion 
  
 20 
  
 18 
  
 16 
  
 14 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 15 
  
 0 
  
 2025 
  
 2030 
  
 2035 
  
 0 
  
 45 
  
 2050 
  
 55 
  
 2060 
  
 1 
  
 2 
  
 4 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 Samtliga utrikes födda 
 Utrikes födda från Norden, EU och övriga rika länder 
 Utrikes födda från övriga länder 
 Källa: SCB (2010b). 
 Not: SCB har kategoriserat länderna enligt FN:s human development index (HDI). Det innebär att man delat in samt- liga länder i någon av kategorierna högt, medel eller lågt HDI. Rika länder är länder med högt HDI. Övriga länder är länder med medel eller lågt HDI. 
 267 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Av figur 2.8 framgår att andelen utrikes födda beräknas öka från 14 procent i dagsläget till drygt 18 procent år 2060. Av figuren fram- går också att de flesta av framtidens invandrare förväntas komma från länder utanför Norden, EU och övriga rika länder. En succes- sivt ökande andel av de utrikes födda förväntas alltså tillhöra grup- per där sysselsättningsgraden i dagsläget är låg. 
 Sammantaget förväntas såväl andelen utrikes födda som andelen svenskfödda med utländsk bakgrund fortsätta öka under överskåd- lig tid. 
  
 2.4 
  
 Utrikes föddas sysselsättning i ett internationellt perspektiv 
  
 En intressant fråga är om Sverige lyckats bättre eller sämre med integrationen av de utrikes födda än andra jämförbara länder. Det finns dock ett antal problem som bör beaktas innan man gör en internationell jämförelse (se Integrationsverket (2004a)). För det första så skiljer sig reglerna om vem som kan få uppehållstillstånd och/eller medborgarskap kraftigt åt mellan olika länder. För det andra skiljer sig invandringens sammansättning åt beroende på olika länders skilda historiska erfarenheter och geografiska och/eller språkliga närhet. Ett exempel på en sådan skillnad är för- delningen mellan arbetskraftsinvandring och flyktinginvandring, där länder som Australien, Kanada och USA har övervägande arbetskraftsinvandring medan länderna i Nordeuropa framför allt har flykting- och anhöriginvandring. Ett annat exempel är att vissa länder, som Storbritannien och Frankrike, främst har tagit emot invandrare från sina forna kolonier vilka ofta har relevanta språk- kunskaper redan när de anländer. Internationella jämförelser av sysselsättningen för utrikes födda bör således tolkas med viss för- siktighet. Tabell 2.11 visar andelen av befolkningen som är utrikes födda samt sysselsättningsgraden bland inrikes och utrikes födda mellan 15 och 64 år för ett urval av länder (rangordnade efter stor- leken på sysselsättningsgapet). 
 268 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Tabell 2.11 Andel av befolkningen som är utrikes födda, år 2008, samt sysselsättningen bland inrikes och utrikes födda  
 (15–64 
  år), år 2009 
  
 Sysselsättningsgrad 
  
 Andel av 
  
 Inrikes födda 
  
 Utrikes födda 
  
 Skillnad 
  
 befolkningen 
  
 Sverige 
  
 13,9 
  
 74,2 
  
 62,1 
  
 12,1 
  
 Nederländerna 
  
 10,9 
  
 78,6 
  
 66,6 
  
 12,0 
  
 Belgien 
  
 - 
  
 63,2 
  
 52,2 
  
 11,0 
  
 Tyskland 
  
 - 
  
 72,5 
  
 63,5 
  
 9,0 
  
 Danmark 
  
 7,3 
  
 76,6 
  
 68,1 
  
 8,5 
  
 Österrike 
  
 15,3 
  
 73,1 
  
 64,7 
  
 8,4 
  
 Frankrike 
  
 8,4 
  
 65,1 
  
 58,0 
  
 7,1 
  
 Norge 
  
 10,3 
  
 77,1 
  
 70,2 
  
 6,9 
  
 Finland 
  
 4,1 
  
 68,9 
  
 63,8 
  
 5,1 
  
 Storbritannien 
  
 10,8 
  
 70,5 
  
 66,0 
  
 4,5 
  
 Kanada 
  
 20,2 
  
 72,3 
  
 68,5 
  
 3,8 
  
 Spanien 
  
 14,1 
  
 60,1 
  
 58,0 
  
 2,1 
  
 Irland 
  
 16,7 
  
 61,8 
  
 62,0 
  
 -0,2 
  
 USA 
  
 13,7 
  
 67,5 
  
 68,1 
  
 -0,6 
  
 Portugal 
  
 6,1 
  
 66,0 
  
 69,8 
  
 -3,8 
  
 Grekland 
  
 - 
  
 60,7 
  
 66,0 
  
 -5,3 
  
 Italien 
  
 - 
  
 56,9 
  
 62,8 
  
 -5,9 
  
 Luxemburg 
  
 37,3 
  
 61,9 
  
 69,3 
  
 -7,4 
  
 Källa: OECD (2010). 
 De länder som uppvisar de minsta skillnaderna i sysselsättningsgrad mellan inrikes och utrikes födda är dels länder som Kanada och USA, där invandringen främst består av arbetskraftsinvandrare som ofta väljs ut med hjälp av poäng- och kvotsystem, dels länder i Syd- europa, där invandringen främst består av arbetskraftsinvandrare till jordbrukssektorn. De länder som lyckas mindre väl återfinns alla i Nordeuropa och inkluderar Sverige, Nederländerna och Belgien. I dessa länder utgörs invandringen främst av flykting- och anhöriginvandring. Det är föga förvånande att länder med över- vägande arbetskraftsinvandring uppnår en hög sysselsättning. De flesta länder som haft en likartad utveckling av invandringen som Sverige har dock inte lyckats bättre. Slutligen är det värt att notera att skillnader i utbildningsnivån hos de invandrade inte förklarar sysselsättningsskillnaderna mellan länder (se OECD (2007)). 
 269 
  
 Arbetsmarknaden för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Sammantaget har de flesta länder vars invandringsmönster liknar Sveriges också en likartad situation på arbetsmarknaden för dessa grupper: Skillnaden i sysselsättningsgrad mellan inrikes och utrikes födda är betydande. 
 270 
  
 3 
  
 Migration och sysselsättning: Teoretiska utgångspunkter 
  
 Innan vi diskuterar vad den empiriska forskningen har att säga om orsakerna till de utrikes föddas svaga ställning på den svenska arbetsmarknaden är det lämpligt att kort diskutera dels hur man kan se på migrationsbeslutet och dess effekt på migrantens human- kapital, dels vilka faktorer som man kan tänka sig påverkar utrikes föddas sysselsättningsutfall. Den modellram som presenteras i detta avsnitt används sedan som en utgångspunkt i resten av rap- porten. 
  
 3.1 
  
 Från invandring till arbetsmarknadsetablering 
  
 När man analyserar en persons migrationsbeslut utgår man van- ligen från att hon jämför det förväntade utfallet av att stanna i hemlandet med det förväntade utfallet av att flytta till något av de länder hon överväger att migrera till. En sådan jämförelse påverkas dels av vilka inkomstmöjligheter hon förväntar sig, dels av de kost- nader som en flytt medför. Kostnaderna kan bestå av direkta kost- nader för att migrera, kostnader för att lära sig det nya landets språk samt även mer svårmätbara kostnader förenade med att, till exempel, tvingas lämna släkt och vänner. Ibland talar man om att migrationsbeslutet påverkas av så kallade push och pull fakto- rer. Med push faktorer menar man faktorer i hemlandet som gör det mer lockande att migrera, som krig, dåliga arbetsmarknads- utsikter eller andra problem. Med pull faktorer menar man fakto- rer i det land personen överväger att migrera till som gör det mer attraktivt att migrera, som goda möjligheter att hitta ett välavlönat arbete och goda levnadsvillkor. Givetvis är det sannolikt att dessa överväganden skiljer sig åt mellan en person som väljer att lämna sitt hemland av arbetsmarknadsskäl och en person som tvingas 
 271 
  
 Migration och sysselsättning: Teoretiska utgångspunkter 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 lämna sitt hemland av flyktingsskäl, men det är trots allt rimligt att tro att båda gruppernas beslut påverkas av såväl situationen i hem- landet som möjligheterna i de länder man överväger att migrera till. 
 Nästa fråga är hur man ska förvänta sig att en persons produkti- vitet påverkas av att migrera. En rimlig utgångspunkt är att en per- sons möjligheter på arbetsmarknaden i hög grad påverkas av hennes humankapital. I begreppet humankapital inkluderas både de fakto- rer som direkt påverkar personens produktivitet, som utbildning, arbetslivserfarenhet och andra färdigheter, men också faktorer som personens kännedom om hur samhället fungerar i olika avseenden. Det är rimligt att anta att en betydande del av en persons human- kapital är landsspecifikt och att en flytt till ett annat land därmed medför att hon förlorar en del av sitt humankapital. Det kan gälla kunskaper i språk, kultur och historia, lokalkännedom, tillgång till nätverk och kontakter samt kunskap om hur olika yrken utövas. En person som migrerar måste därför använda en stor del av den första tiden i det nya landet till att åter bygga upp sitt humankapital. Hur mycket humankapital en person som migrerar förlorar beror på hur överförbara färdigheter från hemlandet är till det nya landet. Det är troligt att förlusten av humankapital är speciellt stor för dem som tvingas lämna sitt land som flyktingar eftersom dessa personer ofta måste lämna sina hemländer snabbt utan att ha möjlighet att välja det land som bäst matchar deras humankapital. Figur 3.1 illustrerar hur man kan förvänta sig att en persons humankapital utvecklas från tidpunkten för migrationen och framåt. 
 272 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Migration och sysselsättning: Teoretiska utgångspunkter 
  
 Figur 3.1 Utvecklingen av humankapitalet från migrationstidpunkten och framåt 
 Humankapital 
 Tid 
  
 1 
  
 2 
  
 I figur 3.1 antas att migranten har en stabil humankapitalnivå i hemlandet, men vid migrationstillfället förlorar en del av detta kapital (i figuren sker detta vid tidpunkten t 
 1 
 ). Under den första tiden i det nya landet antas hon sedan successivt återuppbygga sitt humankapital (i figuren sker detta mellan tidpunkterna t 
 1  
 och t 
 2 
 ). Slutligen antas hon uppnå en ny stabil humankapitalnivå, som kan vara både högre eller lägre än den ursprungliga nivån (i figuren sker detta vid tidpunkten t 
 2 
 ). 
 Nästa fråga är vad detta innebär för arbetsmarknadsutfallet. Om lönerna fullt ut kan anpassas till varje persons produktivitet blir resultatet att den nyanlände initialt bara kan få relativt okvalifice- rade jobb, vars lön avspeglar den lägre produktiviteten. Därefter kan hon, i takt med att humankapitalet växer genom att språkkun- skaperna och/eller yrkeskunnandet förbättras, successivt få alltmer kvalificerade jobb och lönen stiger därmed över tiden. I verklig- heten är dock lönerna sällan så flexibla att de avspeglar den faktiska produktiviteten. Ofta finns det dessutom en lägsta möjliga lön, vil- Mclaughlin kan överstiga värdet av vissa personers produktivitet. Det kan medföra att dessa personer inte betraktas som anställningsbara av företagen och därmed fastnar i arbetslöshet. 
 Olika typer av insatser från samhällets sida kan användas för att hjälpa den nyanlände under anpassningsfasen. Det är rimligen 
 273 
  
 Migration och sysselsättning: Teoretiska utgångspunkter 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 oundvikligt att humankapital förloras vid migrationstillfället, men åtgärder kan sättas in som påskyndar anpassningen och därmed kortar ned tiden mellan tidpunkterna t 
 1  
 och t 
 2  
 i figuren. Detta är speciellt viktigt om det finns få jobb för personer med låg produk- tivitet. Målet med sådana insatser bör vara dels att förkorta anpass- ningsperioden, dels att se till att de nyanlända snabbt uppnår en tillräckligt hög humankapitalnivå för att betraktas som anställ- ningsbara. Det är dock viktigt att poängtera att det långsiktiga målet måste vara att även uppnå en hög matchningskvalitet. Ofta kan detta gynnas av ett snabbt arbetsmarknadsinträde, men ibland kan det vara bättre med en koncentrerad utbildningsperiod innan arbetsmarknadsinträdet. 
 Sammantaget är det rimligt att förvänta sig att den som flyttar till ett annat land i samband med flytten förlorar en del av sitt humankapital, och därför måste använda den första tiden i det nya landet till att åter bygga upp detta kapital. Speciellt flyktinginvand- rare, som ofta tvingats lämna sina ursprungsländer snabbt, kan för- väntas få problem med att etablera sig på arbetsmarknaden på grund av detta. För att förkorta dessa personers väg in på arbets- marknaden är det därför viktigt att samhället erbjuder åtgärder som bidrar till att snabbt höja deltagarnas humankapitalnivå. Tidiga investeringar i utbildning kan därför förväntas vara samhällseko- nomiskt lönsamma. 
  
 3.2 
  
 Vad kan förklara utrikes föddas låga sysselsättning? 
  
 Det faktum att sysselsättningen för utrikes födda är relativt låg kan förklaras av ett flertal faktorer. Grovt sett kan dessa faktorer delas in i tre grupper: Faktorer hos individerna själva (utbudsfaktorer), faktorer hos de rekryterande arbetsgivarna (efterfrågefaktorer) och politiskt beslutade faktorer (policyfaktorer). Figur 3.2 illustrerar detta. 
 274 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Migration och sysselsättning: Teoretiska utgångspunkter 
  
 Figur 3.2 Faktorer som kan förklara utrikes föddas arbetsmarknads- situation 
  
 Humankapital 
  
 Policy 
  
 Krav för anställningsbarhet 
  
 Arbetsmarknadsutfallet 
  
 Normer, sökaktivitet 
  
 och nätverk 
  
 Diskriminering 
  
 Figur 3.2 visar att de tänkbara orsakerna till de utrikes föddas svaga ställning på dagens arbetsmarknad kan delas in i fem delvis över- lappande kategorier. 
 För det första kan utrikes födda ha mindre  
 humankapital  
 än andra grupper, exempelvis i termer av utbildning, arbetslivserfaren- het och/eller språkkunskaper. Detta kan gälla såväl humankapital från hemlandet som från Sverige, men också i hur hög grad human- kapital från hemlandet är relevant i Sverige (dvs. graden av överför- barhet; se avsnitt 3.1). 
 För det andra kan utrikes föddas  
 normer, sökaktivitet och nätverk  
 avvika från andra gruppers. Detta kan gälla skillnader i tillgången till, och sammansättningen av, de informella nätverk där många jobb tillsätts, skillnader i valet av sökmetoder och hur intensivt jobbsökandet bedrivs eller skillnader i inställningen till förvärvs- arbete. 
 För det tredje kan utrikes födda ha svårare än andra grupper att uppfylla  
 arbetsgivarnas krav för anställningsbarhet 
 . Detta är en fak- tor som kan ha blivit mer besvärande över tiden om kraven för anställningsbarhet, i termer av exempelvis formell utbildning och språkkunskaper, har ökat på ett sätt som missgynnar utrikes födda. 
 För det fjärde kan utrikes födda vara utsatta för  
 etnisk diskrimi- nering 
 . Diskriminering kan vara av flera typer, men de två viktigaste är preferensbaserad diskriminering och statistisk diskriminering. Preferensbaserad diskriminering innebär att arbetsgivare väljer bort utrikes födda för att de själva, deras anställda eller deras kunder har en negativ inställning till utrikes födda. 
 6  
 Statistisk diskriminering innebär att arbetsgivare, som har svårt att avgöra arbetssökandes 
  
 6  
 Preferensbaserad diskriminering kan även innebära att arbetsgivare har preferenser för den egna gruppen (dvs. nepotism eller favoritism). 
 275 
  
 Migration och sysselsättning: Teoretiska utgångspunkter 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 produktivitet, väljer bort sökande från grupper som de vet (eller tror sig veta) har sämre egenskaper i genomsnitt. 
 7 
  
 För det femte kan olika  
 policyåtgärder 
 , även de som är tänkta att hjälpa de utrikes födda fördröja eller förhindra, arbetsmarknads- etableringen om de är felaktigt utformade. Detta kan till exempel inträffa om språk- eller introduktionskurser omöjliggör för del- tagarna att arbeta och/eller söka efter arbete parallellt, men också om dessa åtgärder tar upp tid utan att ge deltagarna de färdigheter som de behöver för att lyckas på arbetsmarknaden (något som bru- kar benämnas inlåsningseffekter). 
 Förklaringarna är inte ömsesidigt uteslutande, utan det är troligt att de samverkar och förstärker varandra. Ett exempel är att om etnisk diskriminering förekommer kan det leda till att en del per- soner väljer att inte utbilda sig, vilket resulterar i mindre human- kapital. Politiskt beslutade åtgärder kan dessutom ha effekter både direkt, exempelvis genom inlåsningseffekter, och indirekt via de övriga effekterna. 
 Diskussionen i resten av rapporten utgår från den modellram som presenterats i detta avsnitt. I avsnitt 4 diskuteras vad vi, utifrån empirisk forskning, vet om betydelsen av de fyra första faktorerna i figur 3.2. I avsnitt 5 diskuteras hur olika politiskt beslutade åtgär- der kan påverka situationen antingen direkt eller indirekt via ovan- stående kanaler, med fokus på åtgärder riktade mot nyanlända flyktingar och deras anhöriga. Åtgärderna diskuteras utifrån utgångspunkten att målet är att uppnå både en hög sysselsättning och en god matchningskvalitet på ett sådant sätt att längden på anpassningsfasen (se figur 3.1) blir så kort som möjligt. 
  
 7  
 Statistisk diskriminering kan även innebära att arbetsgivare tror att utrikes födda har större spridning vad gäller någon viktig egenskap. Om det dessutom är så att en negativ avvikelse är mer kostsam än en positiv avvikelse kan det leda till att det blir rationellt att inte anställa utrikes födda. 
 276 
  
 4 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Utrikes föddas situation på arbetsmarknaden är i många avseenden betydligt sämre än inrikes föddas: Sysselsättningsgraden är lägre, arbetslösheten är högre och fler befinner sig utanför arbetskraften. För att lämpliga åtgärder ska kunna vidtas för att lösa dessa pro- blem krävs kunskap om vilka faktorer som ligger bakom dessa skillnader. 
 I detta avsnitt diskuteras, utifrån empirisk forskning, betydelsen av skillnader mellan inrikes och utrikes födda vad gäller: (i) Humankapital, (ii) normer, sökaktivitet och nätverk, (iii) kraven för anställningsbarhet, och (iv) diskriminering. 
  
 4.1 
  
 Humankapital 
  
 En av de viktigaste faktorerna som avgör hur en person lyckas på arbetsmarknaden är vilka kvalifikationer han eller hon har. En naturlig fråga är därför om utrikes födda personer, i genomsnitt, har mindre humankapital i termer av utbildning, arbetslivserfaren- het, språkkunskaper eller annan landsspecifik kunskap än svensk- födda, samt om detta kan förklara gruppens svaga ställning på arbetsmarknaden. 
  
 4.1.1 
  
 Utbildning 
  
 En första fråga är om utrikes föddas utbildningsnivå skiljer sig från svenskföddas, och om dessa skillnader kan förklara skillnaderna i arbetsmarknadsutfallet. 
 277 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Tabell 4.1 visar högsta uppnådda utbildningsnivå för inrikes och utrikes födda. Det bör noteras att det saknas uppgifter om utbild- ning för relativt många utrikes födda. 
  
 Tabell 4.1 
  
 Högsta utbildningsnivå för inrikes och utrikes födda  
 (25–64 
  år), 
  
 år 2009 
  
 Grupp 
  
 Kön 
  
 För- 
  
 Gymnasial 
  
 Efter- 
  
 Efter- 
  
 Bortfall 
  
 gymnasial 
  
 utbildning 
  
 gymnasial 
  
 gymnasial 
  
 utbildning 
  
 utbildning 
  
 utbildning 
  
 ( 
  
 ( 
  
 =  
 3 år) 
  
 Inrikes födda 
  
 Totalt 
  
 13% 
  
 48% 
  
 15% 
  
 23% 
  
 (0%) 
  
 Kvinnor 
  
 11% 
  
 46% 
  
 16% 
  
 27% 
  
 (0%) 
  
 Män 
  
 16% 
  
 50% 
  
 14% 
  
 19% 
  
 (0%) 
  
 Utrikes födda 
  
 Totalt 
  
 22% 
  
 39% 
  
 14% 
  
 25% 
  
 (7%) 
  
 Kvinnor 
  
 23% 
  
 37% 
  
 14% 
  
 26% 
  
 (6%) 
  
 Män 
  
 22% 
  
 41% 
  
 14% 
  
 23% 
  
 (8%) 
  
 Källa: SCB Statistik över befolkningens utbildning 
 Not: Bortfall avser de individer för vilka uppgift om utbildning saknas. Dessa individer ingår inte i den procentuella fördelningen. 
 Av tabell 4.1 framgår att utrikes födda, i genomsnitt, har en något lägre utbildningsnivå än inrikes födda. Den största skillnaden är att 
  
 andelen som 
  
 endast har 
  
 förgymnasial 
  
 utbildning är 
  
 högre 
  
 (13 respektive 
  
 22 procent). 
  
 Skillnaden är 
  
 större för 
  
 kvinnor 
  
 (12 procent) än för män (6 procent). Det är dock troligt att utbild- ningsskillnaderna är större än tabellen antyder då längden på en förgymnasial utbildning i många länder är betydligt kortare än den svenska grundskolan. Andelen med gymnasial utbildning är lägre för utrikes födda, medan andelen med eftergymnasial utbildning är likartad. 
 Utrikes födda är dock inte någon homogen grupp där alla har en likartad utbildningsbakgrund utan det finns betydande skillnader mellan grupper som invandrat vid olika tidpunkter, från olika län- der och av olika skäl. Tabell 4.1 visar högsta uppnådda utbildnings- nivå för olika grupper av utrikes födda. 
 278 
 Bilaga 4 till LU2011 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Tabell 4.2 
  
 Högsta utbildningsnivå för utrikes födda  
 (25–64 
  år), fördelade 
  
 efter födelseregion och tidpunkt för invandringen, år 2009 
  
 Födelseregion 
  
 Tidpunkt för 
  
 För- 
  
 Gymnasial 
  
 Efter- 
  
 Efter- 
  
 Bortfall 
  
 invandring 
  
 gymnasial 
  
 utbildning 
  
 gymnasial 
  
 gymnasial 
  
 utbildning 
  
 utbildning 
  
 utbildning 
  
 ( 
  
 ( 
  
 =  
 3 år) 
  
 Norden utom 
  
 Alla 
  
 23% 
  
 46% 
  
 12% 
  
 19% 
  
 (5%) 
  
 Sverige 
  
 26% 
  
 50% 
  
 11% 
  
 13% 
  
 (0%) 
  
 1990–2000 
  
 16% 
  
 36% 
  
 14% 
  
 34% 
  
 (4%) 
  
 2001–2009 
  
 13% 
  
 26% 
  
 17% 
  
 44% 
  
 (27%) 
  
 EU 27 utom 
  
 Alla 
  
 11% 
  
 38% 
  
 16% 
  
 35% 
  
 (12%) 
  
 Norden 
  
 16% 
  
 47% 
  
 14% 
  
 23% 
  
 (1%) 
  
 1990–2000 
  
 11% 
  
 35% 
  
 15% 
  
 39% 
  
 (3%) 
  
 2001–2009 
  
 7% 
  
 30% 
  
 17% 
  
 46% 
  
 (25%) 
  
 Europa utom 
  
 Alla 
  
 27% 
  
 45% 
  
 11% 
  
 17% 
  
 (4%) 
  
 EU27 och 
  
 39% 
  
 46% 
  
 7% 
  
 8% 
  
 (1%) 
  
 Norden 
  
 1990–2000 
  
 22% 
  
 48% 
  
 12% 
  
 18% 
  
 (2%) 
  
 2001–2009 
  
 24% 
  
 36% 
  
 14% 
  
 26% 
  
 (12%) 
  
 Asien 
  
 Alla 
  
 26% 
  
 32% 
  
 16% 
  
 26% 
  
 (7%) 
  
 20% 
  
 44% 
  
 14% 
  
 22% 
  
 (1%) 
  
 1990–2000 
  
 29% 
  
 35% 
  
 14% 
  
 22% 
  
 (2%) 
  
 2001–2009 
  
 29% 
  
 21% 
  
 18% 
  
 32% 
  
 (14%) 
  
 Afrika 
  
 Alla 
  
 28% 
  
 39% 
  
 15% 
  
 18% 
  
 (11%) 
  
 22% 
  
 50% 
  
 12% 
  
 16% 
  
 (1%) 
  
 1990–2000 
  
 27% 
  
 45% 
  
 13% 
  
 15% 
  
 (3%) 
  
 2001–2009 
  
 32% 
  
 29% 
  
 17% 
  
 22% 
  
 (20%) 
  
 Sydamerika 
  
 Alla 
  
 17% 
  
 44% 
  
 16% 
  
 23% 
  
 (3%) 
  
 18% 
  
 52% 
  
 14% 
  
 16% 
  
 (1%) 
  
 1990–2000 
  
 17% 
  
 39% 
  
 17% 
  
 27% 
  
 (1%) 
  
 2001–2009 
  
 14% 
  
 28% 
  
 21% 
  
 37% 
  
 (10%) 
  
 Nordamerika 
  
 Alla 
  
 8% 
  
 27% 
  
 19% 
  
 46% 
  
 (8%) 
  
 10% 
  
 39% 
  
 17% 
  
 34% 
  
 (1%) 
  
 1990–2000 
  
 10% 
  
 27% 
  
 18% 
  
 45% 
  
 (3%) 
  
 2001–2009 
  
 6% 
  
 15% 
  
 22% 
  
 57% 
  
 (16%) 
  
 Samtliga 
  
 Alla 
  
 22% 
  
 39% 
  
 14% 
  
 25% 
  
 (7%) 
  
 utrikes födda 
  
 23% 
  
 48% 
  
 12% 
  
 17% 
  
 (1%) 
  
 1990–2000 
  
 22% 
  
 40% 
  
 14% 
  
 24% 
  
 (2%) 
  
 2001–2009 
  
 21% 
  
 27% 
  
 17% 
  
 35% 
  
 (18%) 
  
 Källa: SCB Statistik över befolkningens utbildning 
 Not: Bortfall avser de individer för vilka uppgift om utbildning saknas. Dessa individer ingår inte i den procentuella fördelningen. 
 279 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Av tabell 4.2 framgår att utbildningsbakgrunden varierar mellan individer med olika födelseregion. Vi ser att jämfört med de svenskfödda så är de som är födda i de övriga nordiska länderna och Europa utanför Norden/EU tämligen lågutbildade, de som är födda i länderna i EU och Nordamerika mer utbildade, de som är födda i Sydamerika ganska lika utbildade och de som är födda i Afrika, och till viss del Asien, mindre utbildade. Något som inte framgår av tabellen är dock att det ibland även finns betydande skillnader mellan dem som har sitt ursprung i olika länder inom en viss region. Av tabellen framgår också att utbildningsnivån för nyanlända har ökat något över tiden i de flesta grupper. 
 En annan viktig faktor är inriktningen på utbildningen. Tabell 4.3 visar inriktningen på gymnasie- och högskoleutbildningen för inrikes respektive utrikes födda. 
  
 Tabell 4.3 
  
 Utbildningsinriktning för de gymnasie- och högskoleutbildade, 
  
 år 2009 
  
 Gymnasium 
  
 Högskola 
  
 Utbildningsinriktning 
  
 Inrikes 
  
 Utrikes 
  
 Inrikes 
  
 Utrikes 
  
 födda 
  
 födda 
  
 födda 
  
 födda 
  
 Allmän utbildning 
  
 19,4% 
  
 29,3% 
  
 0,3% 
  
 0,2% 
  
 Pedagogik och lärarutbildning 
  
 0,1% 
  
 0,6% 
  
 11,0% 
  
 7,4% 
  
 Humaniora och konst 
  
 4,9% 
  
 3,6% 
  
 6,8% 
  
 8,2% 
  
 Samhällsvetenskap, juridik, handel etc. 
  
 14,2% 
  
 11,2% 
  
 24,0% 
  
 21,3% 
  
 Naturvetenskap, matematik och data 
  
 0,4% 
  
 1,5% 
  
 7,5% 
  
 11,3% 
  
 Teknik och tillverkning 
  
 35,8% 
  
 27,6% 
  
 31,9% 
  
 28,3% 
  
 Lant- och skogsbruk, djursjukvård 
  
 3,5% 
  
 1,2% 
  
 1,7% 
  
 1,7% 
  
 Hälso- och sjukvård, social omsorg 
  
 9,6% 
  
 7,6% 
  
 9,6% 
  
 10,8% 
  
 Tjänster 
  
 9,5% 
  
 8,2% 
  
 6,9% 
  
 3,3% 
  
 Okänd utbildningsinriktning 
  
 2,6% 
  
 9,2% 
  
 0,3% 
  
 7,5% 
  
 Källa: SCB Statistik över befolkningens utbildning. 
 Av tabell 4.3 framgår att skillnaderna i utbildningsinriktning är små. De skillnader som finns vad gäller gymnasiet är framförallt att andelen utrikes födda som har en utbildning med teknisk inrikt- ning är lägre medan andelen som har en utbildning med allmän inriktning är högre. Vad gäller inriktningen på högskoleutbild- ningen är det istället vanligare bland de utrikes födda att ha en 
 280 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 utbildning i naturvetenskap, matematik och data, och mindre van- ligt att ha en utbildning inriktad mot pedagogisk verksamhet. 
 Det finns alltså vissa skillnader i genomgången utbildning mel- lan inrikes och utrikes födda, även om skillnaderna inte är speciellt stora. En viktig fråga är dock i vilken utsträckning dessa skillnader kan förklara skillnaderna i sysselsättning och arbetslöshet. Det man vanligen finner i empiriska studier är att skillnader i utbildning inte kan förklara merparten av de observerade skillnaderna i sysselsätt- ning (se exempelvis Integrationsverket (2003a, 2004a) för referen- ser). Man bör dock komma ihåg att det finns grupper bland de utrikes födda, speciellt bland kvinnorna, som har en mycket kort utbildning, och som därmed kan förväntas få problem med sin arbetsmarknadsetablering på grund av detta. 
 Även om skillnader i utbildning inte kan förklara sysselsätt- ningsskillnaderna är det fortfarande av intresse att veta om utbild- ning lönar sig även för utrikes födda. Rooth och Morales (2006) visar att det finns ett tydligt samband mellan utbildning och syssel- sättning för utrikes födda. Resultaten visar att effekten av utbild- ning på sysselsättningen ofta är störst i de grupper som har svårast att etablera sig på arbetsmarknaden. Studien visar också att utbild- ning ökar chansen att vara sysselsatt oavsett om utbildningen är genomförd i Sverige eller i ett annat land. Dock så indikerar resul- taten att avkastningen är högre om utbildningen, till åtminstone någon del, skett i Sverige. Nordin (2009), visar att avkastningen i termer av inkomst är betydligt högre om utbildningen slutförts i Sverige (se även Young (2007)). Även studier av data från andra länder visar att utbildning lönar sig även för utrikes födda, men att avkastningen tenderar att vara lägre om den skett i ursprungslandet (se exempelvis OECD (2008), Jackson (1997), Thompson (2000), George och Gonzalez (2002), samt Martinez och Zorlu (2009)). 
 Sammantaget är de utrikes födda i genomsnitt något mindre utbildade än de inrikes födda. Empiriska studier visar dock att dessa skillnader inte kan förklara merparten av skillnaderna i syssel- sättningsutfallet. Vidare visar forskningen att utbildning lönar sig i termer av sysselsättning och inkomst även för utrikes födda, speci- ellt om utbildningen är genomförd i Sverige. Av detta följer att det är viktigt med utbildningsinsatser som hjälper de utrikes födda som behöver komplettera sina utbildningar (se avsnitt 5.2 och 5.5), att det är viktigt att informera utrikes födda, speciellt de som befinner sig i skolåldern, att utbildning lönar sig (se avsnitt 5.2), och att det 
 281 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 är viktigt med insatser som hjälper arbetsgivare att värdera utbild- ning som är genomförd i andra länder (se avsnitt 5.4). 
  
 4.1.2 
  
 Arbetslivserfarenhet 
  
 En andra fråga är om utrikes föddas arbetslivserfarenhet skiljer sig från inrikes föddas i termer av omfattning och/eller typ. I detta avsnitt diskuteras vad vi vet om de utrikes föddas yrkeserfarenhet både i hemlandet och i Sverige, hur väl deras yrkesfördelning över- ensstämmer med deras utbildningsbakgrund, samt vad detta bety- der för deras arbetsmarknadssituation. 
 Det finns inte speciellt mycket statistik om de utrikes föddas arbetslivserfarenhet i hemlandet. Studier av deltagarna i de kom- munala introduktionsprogrammen visar att runt 60 procent av de nyanlända har arbetslivserfarenhet från sina hemländer (Integra- tionsverket (2004b, 2005b)). Könsskillnaderna är dock stora. Medan runt 80 procent av männen har arbetat i födelselandet är motsvarande siffra för kvinnorna runt 40 procent. Speciellt lågut- bildade kvinnor har ofta väldigt lite arbetslivserfarenhet innan invandringen. 
 När det gäller de utrikes föddas arbetslivserfarenhet i Sverige så kan man få en grov bild genom att studera hur dessa individer är fördelade mellan branscher. Integrationsverket (2003a) visar att de utrikes föddas branschfördelning är tämligen stabil över tiden. Utrikes födda män är överrepresenterade i hotell- och restaurang- branschen och till viss del inom vård och omsorg samt industrin. Utrikes födda kvinnor är överrepresenterade i industri, hotell och restaurang samt privat service. Personer med ursprung i övriga nordiska länder och Europa utanför EU är ofta anställda inom industrin, medan de med ursprung i Asien och Sydamerika ofta är anställda inom vård och omsorg. 
 8 
  
 Tabell 4.4 och 4.5 visar yrkesfördelningen för olika grupper år 2008. Yrkesklassificeringen i tabellen är rangordnad efter kvalifika- tionsgrad där ett lågt nummer indikerar ett högkvalificerat yrke (se tabellnoter). 
  
 8  
 Svenskt Näringsliv (2010) visar ett liknande mönster med data från SCB för år 2007. 
 282 
 Bilaga 4 till LU2011 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Tabell 4.4 
  
 Yrkesfördelning för män  
 (16–64 
  år), år 2008 (procent) 
  
 Yrke/ 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 X 
  
 okänd 
  
 Ursprung 
  
 Sverige 
  
 8,4 
  
 16,4 
  
 17,6 
  
 5,2 
  
 8,8 
  
 1,3 
  
 17,2 
  
 16,1 
  
 4,3 
  
 0,5 
  
 4,2 
  
 Övr. Norden 
  
 7,5 
  
 13,5 
  
 15,0 
  
 4,7 
  
 6,6 
  
 1,1 
  
 20,6 
  
 22,0 
  
 5,3 
  
 0,2 
  
 3,5 
  
 Övr. Europa 
  
 4,2 
  
 14,6 
  
 9,3 
  
 5,3 
  
 9,4 
  
 0,8 
  
 14,2 
  
 21,9 
  
 9,9 
  
 0,1 
  
 10,4 
  
 Asien 
  
 2,8 
  
 13,2 
  
 8,7 
  
 6,3 
  
 17,1 
  
 0,4 
  
 8,4 
  
 17,9 
  
 12,7 
  
 0,0 
  
 12,4 
  
 Afrika 
  
 1,7 
  
 9,1 
  
 6,8 
  
 7,5 
  
 21,9 
  
 0,2 
  
 5,7 
  
 17,0 
  
 20,1 
  
 0,0 
  
 9,9 
  
 Sydamerika 
  
 2,3 
  
 11,5 
  
 10,1 
  
 6,8 
  
 19,6 
  
 0,4 
  
 10,2 
  
 15,6 
  
 17,0 
  
 0,1 
  
 6,5 
  
 Nordamerika 
  
 5,7 
  
 26,4 
  
 13,0 
  
 4,9 
  
 12,5 
  
 0,6 
  
 8,7 
  
 10,2 
  
 9,4 
  
 0,1 
  
 8,5 
  
 Källa: SCB Yrkesstatistiken. 
 Not: Yrkeskoder: 1=ledningsarbete, 2=arbete som kräver teoretisk specialistkompetens, 3=arbete som kräver kortare högskoleutbildning eller motsvarande kunskaper, 4=kontors- och kundservicearbete,  
 5=service-, 
  omsorgs- och försäljningsarbete, 6=arbete inom jordbruk, trädgård, skogsbruk och fiske, 7=hantverksarbete inom byggverksamhet och tillverkning, 8=process- och maskinoperatörer, 9=arbete utan krav på särskild yrkesutbildning, och X=millitärt arbete. 
  
 Tabell 4.5 
  
 Yrkesfördelning för kvinnor  
 (16–64 
  år), år 2008 (procent) 
  
 Yrke/ 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 X 
  
 okänd 
  
 Ursprung 
  
 Sverige 
  
 4,1 
  
 19,4 
  
 20,8 
  
 12,4 
  
 30,3 
  
 0,5 
  
 1,0 
  
 3,1 
  
 5,4 
  
 0,0 
  
 3,0 
  
 Övr. Norden 
  
 4,2 
  
 17,9 
  
 19,1 
  
 11,7 
  
 29,6 
  
 0,4 
  
 1,2 
  
 5,7 
  
 8,4 
  
 0,0 
  
 1,8 
  
 Övr. Europa 
  
 1,9 
  
 16,8 
  
 13,6 
  
 8,3 
  
 30,0 
  
 0,3 
  
 1,2 
  
 6,3 
  
 15,1 
  
 0,0 
  
 6,4 
  
 Asien 
  
 1,3 
  
 12,9 
  
 12,4 
  
 6,9 
  
 36,6 
  
 0,2 
  
 0,9 
  
 4,3 
  
 16,7 
  
 0,0 
  
 7,7 
  
 Afrika 
  
 0,8 
  
 6,3 
  
 7,8 
  
 4,4 
  
 56,5 
  
 0,1 
  
 0,3 
  
 1,4 
  
 15,4 
  
 0,0 
  
 6,9 
  
 Sydamerika 
  
 1,5 
  
 12,6 
  
 12,6 
  
 7,6 
  
 42,5 
  
 0,1 
  
 0,6 
  
 3,2 
  
 14,6 
  
 0,0 
  
 4,8 
  
 Nordamerika 
  
 3,0 
  
 27,7 
  
 16,8 
  
 8,0 
  
 26,1 
  
 0,2 
  
 0,7 
  
 1,9 
  
 9,1 
  
 0,0 
  
 6,6 
  
 Källa: SCB Yrkesstatistiken. 
 Not: Yrkeskoder: 1=ledningsarbete, 2=arbete som kräver teoretisk specialistkompetens, 3=arbete som kräver kortare högskoleutbildning eller motsvarande kunskaper, 4=kontors- och kundservicearbete,  
 5=service-, 
  omsorgs- och försäljningsarbete, 6=arbete inom jordbruk, trädgård, skogsbruk och fiske, 7=hantverksarbete inom byggverksamhet och tillverkning, 8=process- och maskinoperatörer, 9=arbete utan krav på särskild yrkesutbildning, och X=millitärt arbete. 
 Av tabell 4.4 och 4.5 framgår tydligt att de utrikes födda i hög grad återfinns inom lågkvalificerade yrken. Skillnaden gentemot svensk- födda är störst för dem som har sitt ursprung i utomeuropeiska länder. Exempelvis är andelen svenskfödda män som har ett led- ningsarbete (yrke 1) runt fem gånger större än för män från Afrika. Samtidigt har 20 procent av männen från Afrika, men under fem procent av de svenskfödda männen, okvalificerade arbeten (yrke 9). Totalt har runt 42 procent av alla män födda i Sverige ett kvalifice- 
 283 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 rat arbete (yrke  
 1–3), 
  medan motsvarande siffra för dem som är födda i Afrika är mindre än 18 procent. 
 Ett alternativt sätt att studera yrkesfördelningen är att titta på andelen i chefsposition respektive andelen med eftergymnasial utbildning som har ett kvalificerat arbete, vilket visas i tabell 4.6. 
 Tabell 4.6 Andel i chefsposition och andel med eftergymnasial utbildning som har ett kvalificerat arbete  
 (20–64 
  år), år 2008 
  
 Andel i chefsposition 
  
 Andel med eftergym. utb. 
  
 med kvalificerat arbete 
  
 Födelseland: 
  
 Sverige 
  
 6,5% 
  
 71,0% 
  
 Norden utom Sverige 
  
 5,7% 
  
 70,2% 
  
 EU/EFTA utom Norden 
  
 4,4% 
  
 61,1% 
  
 Övriga världen 
  
 2,0% 
  
 47,3% 
  
 Vistelsetid: 
  
 1,3% 
  
 34,5% 
  
 2–4 
  år 
  
 1,4% 
  
 33,1% 
  
 4–10 
  år 
  
 1,9% 
  
 44,5% 
  
 >10 år 
  
 3,8% 
  
 61,3% 
  
 Skäl: 
  
 Skyddsbehövande / anhöriga 
  
 1,2% 
  
 44,2% 
  
 Övriga 
  
 4,0% 
  
 58,3% 
  
 Källa: SCB Yrkesstatistiken. 
 Not: Med chefsposition avses ledningsarbete enligt ssyk, och med ett kvalificerat arbete avses ett arbete på tredje eller fjärde kvalifikationsnivån enligt ssyk. 
 Av tabell 4.6 framgår att relativt få utrikes födda har högkvalifice- rade arbeten. Detta gäller speciellt personer med kort vistelsetid som kommit till Sverige från utomeuropeiska länder av flyktings- skäl. Liknande resultat återfinns i Pineda och Brooks (2004), som studerar de individer som har minst 80 högskolepoäng, och finner att runt 60 procent av de utrikes födda akademikerna har ett kvali- ficerat arbete. Andelen ökar dock med vistelsetiden i Sverige. Rodriguez och Walker (2001) finner att 40 procent av de akade- miker som är födda utanför EU/EES har ett arbete som motsva- 
 284 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 rade deras kvalifikationsnivå, medan motsvarade siffra för de svensk- födda är 90 procent. 
 9 
  
 Vi ser alltså att de utrikes födda, om de är sysselsatta, i stor utsträckning har lågkvalificerade yrken. En närliggande fråga är hur gruppens yrkesrörlighet ser ut. Med yrkesrörlighet avses i vilken utsträckning en person som initialt har ett jobb med låg status med tiden lyckas avancera till ett jobb med högre status. Yrkesrörlig- heten bland utrikes födda akademiker studeras av Rooth (2006). Studien utgår från hypotesen att den initiala yrkespositionen kommer att vara sämre, och den efterföljande yrkesrörligheten högre, om personens utbildning har en låg grad av överförbarhet mellan länder. Förklaringen till denna hypotes är att en person vars utländska utbildning är svår att direkt överföra till svenska förhål- landen behöver tid för att komplettera sin utbildning eller på annat sätt förvärva kunskaper som är specifika för Sverige (se avsnitt 3.1). Med tiden är det dock rimligt att personen förvärvar sådan kunskap och detta bör medföra en rörlighet uppåt i yrkesstatus. De som kommit till Sverige som flykting- och anhöriginvandrare från län- der utanför Europa har troligen kunskaper med låg grad av över- förbarhet och bör således ha en låg initial yrkesposition, men en högre yrkesrörlighet än andra invandrare. Studien visar att yrkes- rörligheten visserligen är lite högre för dessa grupper, men att denna rörlighet sker från en så låg initialposition att gruppen aldrig kommer ifatt. Studien visar således att de som initialt hamnar i en svag position (låg status eller  
 icke-sysselsatt) 
  har en låg sannolikhet att förbättra sin position över tiden. Slutsatsen av detta är att det inte är tillräckligt att en utrikes född person som sitt första jobb efter ankomsten till Sverige anställs i vilket yrke som helst, utan det krävs att detta yrke har en rimlig kvalitet för att individens yrkes- position ska bli god på lång sikt. Både kvantitet och kvalitet på yrkeserfarenheten i Sverige spelar således stor roll, och det är vik- tigt att högutbildade utrikes födda får jobb i nivå med sin kunskap för att inte riskera att fastna i jobb med låg status. 
 En annan aspekt av arbetslivserfarenhet är andelen av de syssel- satta som är tidsbegränsat anställda. Tidsbegränsat anställda har ofta en osäker position på arbetsmarknaden, en högre arbetslös- hetsrisk och en lägre sannolikhet att få ta del av kompetensutveck- ling. Samtidigt kan dock tillfälliga jobb vara en väg in på arbets- marknaden för svaga grupper (se de Kirk m.fl. (2010)). Tabell 4.7 
  
 9  
 Jusek (2009) visar liknande resultat för personer med samhällsvetenskaplig utbildning. 
 285 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 visar andelen tidsbegränsat anställda. Av tabellen framgår att utri- kes födda är överrepresenterade bland tillfälligt anställda, vilket speciellt gäller dem med kort vistelsetid. 
 10 
  
 Tabell 4.7 Andel tidsbegränsat anställda  
 (16–64 
  år), år 2009 (kvartal  
 1–3) 
  
 Andel sysselsatta 
  
 Vistelsetid/födelseland 
  
 Norden 
  
 Övriga Europa 
  
 Övriga världen 
  
 Alla 
  
 0–4 
  år 
  
 18,6 
  
 25,2 
  
 38,5 
  
 31,0 
  
 5–9 
  år 
  
 13,4 
  
 25,9 
  
 29,1 
  
 26,1 
  
 10–19 
  år 
  
 11,9 
  
 17,1 
  
 21,6 
  
 18,9 
  
 20– år 
  
 7,1 
  
 7,7 
  
 13,6 
  
 9,8 
  
 Inrikes födda 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 12,9 
  
 Källa: SCB (2009a). 
 En viktig fråga är om skillnader i arbetslivserfarenhet mellan inrikes och utrikes födda personer kan förklara skillnaderna i sysselsätt- ningsutfall. Den allmänna slutsatsen från empiriska studier är att skillnader i längden på arbetslivserfarenheten har en effekt, men att dessa skillnader endast förklarar en liten del av skillnaderna i syssel- sättning (se Nekby (2006)). Precis som med utbildning gäller dock att arbetslivserfarenhet lönar sig även för utrikes födda. En relate- rad fråga är om arbetslivserfarenhet värderas olika beroende på var den ägt rum. Det finns internationell evidens för att arbetslivserfa- renhet från migrantens hemland värderas lägre än erfarenhet från det land migranten flyttar till (se OECD (2008) samt Ferrer och Lamb (2008)). Det finns även empiriska studier som visar att situationen på arbetsmarknaden vid invandringstillfället kan ha långsiktiga effekter på lön och sysselsättning, och att arbetslöshet i sig kan medföra negativa effekter på individens framtida sysselsätt- ning och lön (se Morales och Brooks (2007) och Campbell Skans (2004)). 
 Sammantaget är det svårt att ge ett entydigt svar på frågan om vilken betydelse arbetslivserfarenhet har för utrikes föddas arbets- marknadssituation. Empiriska studier visar att längden på arbets- livserfarenheten spelar en viss roll, men att detta inte förklarar spe- ciellt mycket av gruppens sämre arbetsmarknadsutfall. Man kan dock inte bortse från att gruppens låga sysselsättningsgrad, i kom- bination med lågkvalificerade jobb och tillfälliga anställningar, kan 
  
 10  
 Se även Cohen (2001), Solis och Warren (2001) samt Hjerm (2002). 
 286 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 försämra gruppens framtida möjligheter på arbetsmarknaden. Det är således av yttersta vikt att utrikes födda snabbt kommer ut på arbetsmarknaden och får svensk arbetslivserfarenhet, men det är samtidigt viktigt att man beaktar matchningskvaliteten och rörlig- heten så att de inte fastnar i jobb som de är överkvalificerade för (se avsnitt 5.2). 
  
 4.1.3 
  
 Språkkunskaper 
  
 En tredje fråga är vilken betydelse kunskaper i svenska och annan landsspecifik kunskap har. Internationella studier visar att språk- kunskaper har en mycket stor betydelse för utrikes föddas situation på arbetsmarknaden (se exempelvis Dustmann (1994), Dustmann och Fabbri (2003), Fletcher och  
 Vargas 
  (2004) samt Ferrer m.fl. (2006)). I detta avsnitt diskuteras vad vi vet om utrikes föddas kunskaper i svenska och annan landsspecifik kunskap, samt vilken betydelse detta har för sysselsättningsutfallet. 
 Det är rimligt att tro att svenskkunskaperna och annan lands- specifik kunskap ökar med vistelsetiden i Sverige. En enkel metod för att undersöka betydelsen av landsspecifik kunskap är därför att studera sambandet mellan vistelsetid och sysselsättningsstatus. I avsnitt 2.2 såg vi att sysselsättningsgraden ökar med vistelsetiden. Det behöver dock inte betyda att det är vistelsetiden i sig som påverkar sysselsättningsutfallet. De som kommit till Sverige vid olika tidpunkter kan skilja sig åt även i andra dimensioner och situationen på arbetsmarknaden vid ankomsten kan spela roll (se Morales och Brooks (2007)). De flesta studier som tar hänsyn till skillnader i andra observerbara faktorer finner dock att vistelse- tiden spelar en betydande roll (se Nekby (2002)). 
 En alternativ metod för att undersöka betydelsen av landsspeci- fik kunskap är att direkt mäta språkkunskaperna hos vuxna indivi- der i ett land. Ett exempel på ett försök att göra detta är Interna- tional Adult Literacy Survey (IALS), som var ett internationellt samarbetsprojekt syftande till att mäta vuxnas läsförmåga. 
 11  
 Under- sökningen genomfördes i tre omgångar mellan 1994 och 1998, och för varje deltagande land studerades ett representativt urval av befolkningen mellan 16 och 65 år. 
 12  
 Avsikten med IALS var att 
  
 11 
  
 Se OECD (2000), Skolverket (2000) och Allen m.fl. (2000) för en beskrivning av IALS. 
  
 12 
  
 För Sveriges del ingick drygt 3 000 personer i undersökningen 1994 och drygt 750 personer i en uppföljning 1998. Av dessa var totalt 546 utrikes födda. 
  
 287 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 mäta individers förmåga att praktiskt använda språket snarare än enbart förmågan att läsa och skriva enkla texter. 
 13  
 Varje deltagare graderades i fem nivåer, där nivå tre motsvarar de kunskaper som den obligatoriska grundskolan ska ge. Generellt uppvisar Sverige de bästa resultaten av de deltagande länderna. 
 14  
 Tabell 4.8 visar utfallet i förmåga att läsa och förstå text för utrikes och inrikes födda. 
 Tabell 4.8 Förmåga att läsa och förstå text (andel av respektive grupp som uppnått en viss nivå) 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Utrikes 
  
 Inrikes 
  
 Utrikes 
  
 Inrikes 
  
 födda 
  
 födda 
  
 födda 
  
 födda 
  
 Nivå 1 
  
 – Klarar inte testet 
  
 36% 
  
 5% 
  
 28% 
  
 4% 
  
 Nivå 2 
  
 – Klarar enkla texter 
  
 33% 
  
 19% 
  
 30% 
  
 20% 
  
 Nivå 3 
  
 – Klarar vardagliga texter 
  
 24% 
  
 40% 
  
 31% 
  
 42% 
  
 Nivå 4/5 – Klarar svåra/okända texter 
  
 7% 
  
 36% 
  
 11% 
  
 34% 
  
 Källa: Skolverket (2000). 
 Av tabell 4.8 framgår tydligt att de utrikes födda klarar sig betyd- ligt sämre än de svenskfödda, och att utrikes födda män uppvisar de lägsta resultaten. Det visar sig även att ett antal individfaktorer spelar stor roll. Bland dem som vistats mindre än tre år i Sverige återfinns en majoritet på nivå 1, medan motsvarande siffra bland dem som vistats här 15 till 30 år uppgår till ungefär 25 procent. Betydelsen av vistelsetiden avklingar dock tämligen snabbt och majoriteten av de utrikes födda uppnår aldrig nivå 3 oavsett vistel- setid. Åldern vid ankomsten till Sverige spelar även roll, och det visar sig att endast bland dem som invandrat före skolstarten upp- når över 50 procent minst nivå 3. Utrikes födda med nordisk bak- grund klarar sig bäst medan de med utomeuropeisk bakgrund kla- rar sig sämst. Slutligen spelar individens utbildningsnivå stor roll, men 40 procent av de utrikes födda med en universitetsutbildning har språkkunskaper under nivå 3. IALS studerar även hur syssel- 
  
 13 
  
 Deltagarna gavs uppgifter på tre områden: Förmåga att läsa löpande text, förmåga att tolka och använda diagram, kartor och blanketter, och förmåga att genomföra beräkningar utifrån underlag i texter och dokument. För alla tre delområdena gavs uppgifter som varierade i svårighetsgrad från mycket elementära till mycket komplicerade. 
  
 14 
  
 Av svenskarna uppnår runt 75 procent minst nivå 3, och runt en tredjedel någon av de högsta två nivåerna på alla de tre områdena. Det som speciellt utmärker Sverige är den mycket låga andelen på nivå 1, men det bör noteras att 25 procent inte uppnår nivå 3, och att denna grupp framförallt inkluderar personer över 55 år, utrikes födda och lågutbildade. 
  
 288 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 sättningssituationen ser ut för de individer som uppnått respektive nivå. Figur 4.1 visar de utrikes föddas fördelning på sysselsättnings- status för olika uppnådda testnivåer. 
 Figur 4.1 Sysselsättningsstatus för utrikes födda, fördelad efter uppnådd nivå 
 Nivå  
 4-5 
  
 Nivå 3 
 Nivå 2 
 Nivå 1 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
  Sysselsatt  
  
  Arbetslös  
  
  Studerande  
  
  Övrigt 
 Källa: Skolverket (2000). 
 Av figur 4.1 framgår att det finns ett tydligt samband mellan syssel- sättning och kunskaper i svenska. Man ska dock komma ihåg att det kan finnas andra bakomliggande faktorer som förklarar både dåliga språkkunskaper och låg sysselsättning, och sysselsättning i sig leder troligen till bättre språkkunskaper. OECD (2000) visar dock att de finns ett samband mellan resultatet på läsförståelse- delen i IALS och sannolikheten att vara arbetslös även när man tar hänsyn till skillnader i kön, ålder och utbildning. Liknande sam- band har visats även i en senare undersökning, Adult Literacy and Life Skills Survey (ALL), där dock inte Sverige ingår (se OECD (2005)). OECD (2008) visar att om man tar hänsyn till resultaten i IALS så förklarar det i stor utsträckning varför utländsk utbildning värderas lägre än inhemsk utbildning (se även Ferrer m.fl. (2006)). 
 Även Brooks och Morales (2006) undersöker sambandet mellan sysselsättning och språkkunskaper. 
 15  
 De använder sig av data dels från IALS, dels från två andra undersökningar av utrikes föddas 
  
 15  
 Även resultaten i Delander m.fl.(2010) kan tolkas som ett stöd för vikten av språk- kunskaper för arbetsmarknadsutfallet. 
 289 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 språkkunskaper. Det ena av dessa datamaterial samlades in inom ramen för projektet invandrares arbetsmarknad, språkkunskaper och sociala nätverk (IASS). 
 16  
 Datamaterialet innehåller uppgifter om uppnådd nivå på samma lästest som användes i IALS samt om intervjuarnas bedömning av respondenternas förmåga att tala svenska. Resultatet visar att 71 procent av respondenterna läste bra eller mycket bra på svenska, medan 64 procent uppnådde motsva- rande nivå i talad svenska. Inkluderas bara de som är födda i länder utanför Europa var andelen som talade bra eller utmärkt svenska 57 procent. Det andra datamaterialet samlades in av Benson under  
 1990-talet 
  (se Benson (2000)). Resultatet visar att 88 procent uppgav att de talade bra eller utmärkt svenska. Inkluderas bara de som kommer från länder utanför Europa är dock andelen 28 procent. Rooth och Morales (2006) skattar sambandet mellan sysselsättning och förmågan att tala/läsa svenska, och visar att det finnas ett posi- tivt samband. De visar att effekten är betydande; sysselsättnings- premien för att behärska språket väl verkar ligga i storleksord- ningen 10 procentenheter. Storleksordningen på dessa effekter överensstämmer med vad man funnit i studier med data från andra länder. Dessa studier visar att effekten av goda språkkunskaper på sysselsättningen är i storleksordningen 10 till 15 procent, och effekten på inkomsten 5 till 15 procent. 
 17  
 De flesta av dessa studier baseras dock på data där de utrikes födda själva värderat sina språk- kunskaper. 
 En annan metod för att mäta förekomsten av landsspecifik kun- skap är att studera utfallet av utbildningar i svenska. Ett viktigt utfall är studieresultaten i svenska för invandrare (sfi), vilket bör säga något om språkkunskaperna, åtminstone hos de nyanlända. I avsnitt 5.3 analyseras sfi och där visas att många som påbörjar sfi avslutar sina studier utan godkänt resultat. Eftersom vi i allmänhet inte vet vad som händer med dem som avslutar sfi utan godkänt betyg, är det dock svårt att veta om dessa personer, under eller efter utbildningen, skaffar sig språkkunskaper på något annat sätt. Det finns dock en del indikationer på att många som deltagit i sfi har bristfälliga språkkunskaper. Integrationsverket (2004b) visar att endast runt 30 procent av dem som genomfört introduktionspro- grammen i hög eller mycket hög grad uppnått tillräckliga språk- 
  
 16 
  
 Totalt intervjuades 559 män som fått permanent uppehållstillstånd av flyktingskäl under perioden  
  
 1987-89, 
  och som invandrat från Etiopien/Eritrea, Chile, Iran eller Rumänien då de var i åldern 20 till 40 år. Intervjuerna genomfördes under våren 2003. 
  
 17 
  
 Se Rooth och Morales (2006) för en översikt över resultat från utländska studier. 
  
 290 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 kunskaper för att fungera i yrkesliv och utbildning enligt de kom- munala handläggarna. Det bör även nämnas att runt 25 procent av de arbetsgivare som besvarade en enkät om utrikes föddas språk- kunskaper upplevde att utrikes födda saknar de nödvändiga/till- räckliga kunskaper i svenska som krävs för arbete i deras företag (se Brooks och Morales (2006)). Ett annat viktigt utfall är skolbetygen i svenska för dem som genomfört hela eller delar av sin utbildning i Sverige. Generellt gäller att utrikes födda elever uppvisar sämre skolresultat, och det gäller även i ämnet svenska. Även den del av PISA som mäter läsförståelse visar på sämre resultat för utrikes födda elever (se Skolverket (2007)). Arai m.fl. (2000) analyserar om det finns ett samband mellan betyg i svenska och arbets- marknadsutfall genom att studera situationen år 2002 för dem som slutade den svenska grundskolan 1988. Studien visar att elevernas betyg i svenska inte nämnvärt påverkar arbetslöshetsrisken. 
 18 
  
 Sammantaget är det ännu inte är helt klarlagt vilken betydelse brister i svenskkunskaper och annan landsspecifik kunskap har för utrikes föddas arbetsmarknadsutfall. Det främsta skälet till detta är avsaknad av data om gruppens språkkunskaper. De svenska och internationella studier som finns tyder dock på att goda språkkun- skaper är en nyckelfaktor för en lyckad arbetsmarknadsetablering. Av detta följer att det är av yttersta vikt att utbildningen i svenska håller hög kvalitet (se avsnitt 5.3). 
  
 4.2 
  
 Normer, sökaktivitet och nätverk 
  
 En viktig faktor som påverkar en arbetssökandes chans att finna ett arbete är individens sökaktivitet. En person som har bestämt sig för att söka efter arbete måste bestämma dels vilka sökkanaler som ska användas, dels hur intensivt arbetssökandet ska bedrivas. I detta avsnitt diskuteras om skillnader i inställningen till förvärvsarbete, val och tillgång till olika sökkanaler, sökintensiteten och tillgången till nätverk skiljer sig åt mellan inrikes och utrikes födda personer för att se vilken betydelse detta har för sysselsättningsutfallet. 
  
 18  
 Liknande resultat återfinns i Vilhelmson (2002). 
 291 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 4.2.1 
  
 Normer, sökmetod och sökintensitet 
  
 En första fråga är om det finns skillnader mellan inrikes och utrikes födda personer i hur man värderar vikten av att ha ett förvärvsar- bete. Detta är givetvis mycket svårt att mäta empiriskt och därför finns det mycket få studier som har studerat detta. Arai m.fl. (1999) använder sig av ett datamaterial, som tagits fram inom ramen för ett nordiskt projekt om arbetslöshetsersättning och sök- beteende, för att studera bland annat sökaktiviteten i gruppen utri- kes födda. 
 19  
 I en av frågorna fick respondenterna ta ställning till ett antal påståenden om förvärvsarbete och arbetslöshet. Resultaten visar att de utrikes födda som ingick i studien ansåg det mycket viktigt att ha ett arbete, att arbetet för många betyder mest i livet och att anhöriga och vänner utsätter dem för ett socialt tryck att skaffa sig ett arbete. De utrikes födda upplevde även i betydligt högre grad än de inrikes födda att tiden i arbetslöshet medfört dålig hälsa, minskad köpkraft samt värderade friheten att slippa arbeta lägre. I studien dras slutsatsen att skillnader i motivation för arbete, eller större acceptans för arbetslöshet, inte är en trovärdig förklar- ing för den högre arbetslösheten bland utrikes födda. En faktor som manar till försiktighet när man tolkar resultaten är dock att studien bygger på ett ganska begränsat urval, och att majoriteten av dem som tillfrågades hade lyckats finna ett arbete vid intervjutill- fället. 
 En andra fråga är om sökaktiviteten skiljer sig åt mellan utrikes och inrikes födda antingen vad gäller hur intensivt man söker eller vilka sökkanaler man använder sig av och/eller har tillgång till. Givet detta kan man dra slutsatser om vilka sökkanaler som är effektivast för de utrikes födda, och som gruppen därför bör upp- muntras att använda sig av. Det är här viktigt att skilja mellan for- mella och informella sökkanaler. Från utländska studier vet vi att informella kanaler kan missgynna personer från minoritetsgrupper (se exempelvis Wood m.fl. (2004) och Johnson m.fl. (2005)). Vi vet att många jobb även i Sverige tillsätts via informella sökkanaler och det är därför viktigt att undersöka om detta missgynnar utrikes födda personer. 
 20  
 Empiriska studier visar vanligen att utrikes födda har en minst lika hög sökintensitet som inrikes födda, men att man 
  
 19 
  
 Data samlades in genom telefonintervjuer med arbetssökande under 1998. Sammanlagt intervjuades 723 personer som inte lyckats lämna arbetslösheten under perioden och 1 333 personer som lämnat arbetslösheten, antingen genom att de fått ett jobb eller genom att de lämnat arbetskraften. Studien fokuserar på den sistnämnda gruppen. 
  
 20 
  
 Se exempelvis Duncan (2001) samt Schneider och Sahin (2003). 
  
 292 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 delvis använder sig av andra sökkanaler. Exempelvis visar Arai m.fl. (1999) att utrikes födda är mer benägna att svara på annonser, har mer kontakt med arbetsförmedlingen och tar mer direktkontakter med arbetsgivare, medan inrikes födda oftare kontaktas direkt av en arbetsgivare. 
 21  
 Andra studier indikerar att utrikes födda från utomeuropeiska länder lyckas bättre om de använder formella än informella sökmetoder (se Delgado (2005b)). 
 Sammantaget visar forskningen att man inte kan hävda att utri- kes födda generellt sett värderar betydelsen av förvärvsarbete lägre, eller söker arbete mindre intensivt, än inrikes födda. De empiriska studier som gjorts pekar i riktning mot att skillnader i sökintensitet inte kan förklara skillnaderna i sysselsättningsutfall. Det finns dock fortfarande ganska få studier av detta och det kan därför inte ute- slutas att det finns grupper bland de utrikes födda som gett upp i sitt arbetssökande, vilket bör beaktas när arbetsmarknadspolitiska åtgärder utformas (se avsnitt 5.5). 
  
 4.2.2 
  
 Nätverk 
  
 Eftersom många jobb tillsätts genom informella sökkanaler är det av intresse att undersöka om tillgången till, och sammansättningen av, nätverk skiljer sig åt mellan inrikes och utrikes födda personer. En person som har tillgång till bra informella nätverk kan dra nytta av detta i sitt jobbsökande på många olika sätt, exempelvis genom att få kännedom om fler lediga jobb eller få tillgång till värdefulla rekommendationer. Det är dock svårt att empiriskt studera bety- delsen av nätverk eftersom detta i stor utsträckning beror av vilka personer en individ känner och umgås med. Den internationella litteraturen visar dock att sociala nätverk har en mycket stor bety- delse på arbetsmarknaden (se exempelvis Ioannides och Loury (2004) för en översikt). 
 De svenska studier som finns indikerar att inrikes födda som fått sina jobb genom informella kontakter har en högre lön än de som fått sina jobb via formella kontakter, medan det omvända gäller för utrikes födda (se Behtoui (2008) och Delgado 
  
 21  
 Liknande resultat visas i Behtoui (2008) som också delar upp de utrikes födda i dem som kommer från ett västland respektive ett  
 icke-västland, 
  och finner att de skillnader som visades ovan främst gäller för dem som kommer från ett  
 icke-västland. 
 Olli-Segendorf 
  (2005a) visar att de som är födda utanför Europa söker jobb mer intensivt än inrikes födda samt att utrikes födda som inte söker jobb mer intensivt än inrikes födda löper en stor risk att inte finna ett jobb. Sökbeteendets betydelse analyseras även i Atkinson och Scott (2006) samt Mitchell (1995). 
 293 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 (2005b)). Förklaringen till detta är troligen skillnader i samman- sättningen av de nätverk där de informella rekryteringarna sker. Denna slutsats stöds av Behtoui (2007) som undersökt tillgången till och kvaliteten på olika personers nätverk. 
 22  
 Studien visar att de nätverk som omger inrikes födda i betydlig högre utsträckning omfattar personer med kvalificerade yrken än vad som gäller för personer födda i  
 icke-västliga 
  länder. Slutsatsen i studien är att det är de utrikes föddas brist på kontakter med personer med god ställning på arbetsmarknaden som förklarar att de får lägre lön när de får arbete genom informella kontakter. 
 Flera andra studier visar också betydelsen av nätverk. Tran och Hamilton (2006) visar att sannolikheten för flyktingar att ha ett jobb är högre i de kommuner som redan tidigare har en hög andel utrikes födda. Detta kan tolkas antingen som att nyanlända flyk- tingar i dessa orter ges bättre tillgång till de informella nätverken eller att företag som tidigare anställt utrikes födda personer är mer benägna än andra företag att anställa även nyanlända. Morales m.fl. (2009) (se även Hensvik m.fl. (2009)) visar att chefer ofta anställer personer med en etnisk bakgrund som liknar den egna 
 23 
 , och French och Morales (2010) visar att många arbetsplatser är starkt segregerade (se även French och Morales (2006)). En relaterad fråga är om det faktum att många utrikes födda bor i områden med en hög koncentration av arbetslösa och socialbidragstagare, och därmed sannolikt har dålig tillgång till bra nätverk, påverkar deras sysselsättningsutfall. Effekten av att bo i så kallade etniska enklaver är dock omtvistad (se avsnitt 5.1). 
 24 
  
 Sammantaget visar forskningen att nätverk är viktiga och att utrikes födda troligen har sämre tillgång till de informella nätverk genom vilka många jobb tillsätts. Detta minskar sannolikt deras möjligheter att hitta kvalificerade jobb. Av detta följer att det är viktigt att såväl introduktionsverksamheten för nyanlända som arbetsmarknadspolitiska åtgärder riktade till utrikes födda har stora inslag av direkta kontakter med arbetsmarknaden (se avsnitt 5.2 och 5.5). 
  
 22 
  
 Dataunderlaget till studien bygger på en enkätundersökning riktad till alla som fått jobb i Malmö kommun och stannat i detta jobb under åren  
  
 2001-2003. 
  
 23 
  
 Se även Patton Joona och Harvey (2009). 
  
 24 
  
 Se Andersson (1998, 2001), Integrationsverket (2003a, 2004a) samt Rangel m.fl. (2003). 
  
 294 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 4.3 
  
 Kraven för anställningsbarhet 
  
 För att arbetssökande ska kunna hitta ett arbete krävs att de upp- fattas som anställningsbara, vilket innebär att arbetsgivarna måste anse att de är tillräckligt produktiva för att motivera en anställning vid rådande lönekostnader. Detta är en faktor där det kan finnas anledning att tro att förutsättningarna har förändrats över tiden. Under de senaste decennierna har de flesta industriländerna genom- gått en omfattande strukturomvandling (se exempelvis Ford m.fl. (2009) och OECD (2000) för översikter). Globaliseringen, teknologiska framsteg och förändringar i arbetsorganisationen har medfört stora förändringar. Generellt har industrisektorn minskat något i betydelse, medan servicesektorn har expanderat. Lågkvali- ficerade jobb har försvunnit och ersatts av högkvalificerade jobb inom kunskapsintensiva delar av ekonomin. En viktig fråga är om dessa förändringar har påverkat utrikes födda annorlunda än inrikes födda. Detta kan exempelvis vara fallet om utrikes födda tidigare varit överrepresenterade i de sektorer av ekonomin som har minskat i betydelse, eller om förändringarna lett till att kraven för anställ- ningsbarhet ökat på ett sådant sätt att utrikes födda drabbats hårdare än andra grupper. 
 Industrisektorns andel av den totala sysselsättningen har mins- kat något under de senaste decennierna och många industrijobb kräver numera betydande yrkeskompetens. Detta har givetvis påverkat både inrikes och utrikes födda, men då andelen av de utri- kes födda som är anställda i industrin länge varit betydligt högre än motsvarande andel för de inrikes födda kan nedgången ha drabbat denna grupp extra hårt. Integrationsverket (2006a) visar att andelen utrikes födda sysselsatta i industrin minskat kraftigt mellan 1987 och 2004. En tolkning av detta är att de lågkvalificerade industri- jobb som tidigare i stor utsträckning utfördes av arbetskrafts- invandrare slogs ut under  
 1990-talet. 
  En annan studie som visar industrisektorns betydelse är Pineda och Cunningham (2000), vilka analyserar regionala skillnader i sysselsättningsgraden för de bos- nier som kom till Sverige under  
 1990-talet. 
  De visar sig att syssel- sättningsgraden för denna grupp varierar kraftigt mellan olika kommuner. Sysselsättningen är speciellt hög i småföretagar- distriktet i nordvästra Småland (Gnosjö, Gislaved, Vaggeryd och Värnamo), vilket kan tolkas som att industrisektorns storlek spelar roll för sysselsättningsutfallet. 
 25 
  
 25  
 Se även Tran och Hamilton (2004, 2006, 2007) samt Integrationsverket (2002d, 2003c). 
 295 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Några studier försöker mer explicit undersöka strukturomvand- lingens betydelse för utrikes föddas arbetsmarknadssituation. Ett exempel är Tran (2000) som argumenterar för att struktur- omvandlingen spelat en stor roll för att förklara den över tiden för- sämrade sysselsättningssituationen för utrikes födda. Han argu- menterar för att strukturomvandlingen har medfört en ökad efter- frågan på personer med både en hög formell utbildning, och en hög grad av informell kompetens i termer av exempelvis kulturspecifik kunskap, språkkunskaper och förmågan att arbeta i arbetslag. Detta, hävdar han, missgynnar personer som kommer från länder som avviker mycket från Sverige kulturellt och språkligt. Broomé m.fl. (1996), vilka baserar sin studie på intervjuer, identifierar ett antal förändringstendenser som de menar bidragit till att förvärra utrikes föddas situation. Dessa förändringar medför, enligt förfat- tarna, att kraven på de anställda i termer av formell utbildning och kommunikativ förmåga ökat kraftigt, något som speciellt drabbar personer utan goda kunskaper i det svenska språket och med begränsade kunskaper om hur det svenska samhället fungerar (så kallad kulturspecifik kompetens). 
 26  
 Det är dock mycket svårt att empiriskt testa vilken betydelse sådana förändringar har haft för sysselsättningssituationen, och teorierna med kulturellt avstånd som förklaringsvariabel har starkt ifrågasatts (se Integrationsverket (2003a)). 
 Frågan om vilka krav på arbetssökande som är motiverade att ställa utifrån arbetsuppgifternas karaktär, och hur olika kvalifika- tioner ska värderas, är ofta inte lätt att svara på. 
 27  
 Man kan, till exempel, fråga sig om det är strukturomvandlingen som medfört ökade krav och/eller om kraven varierar med konjunkturläget. Det finns en del evidens för att företagens krav, på till exempel språk- kunskaper, tenderar att öka när arbetslösheten är hög och det där- med är lätt att rekrytera. Det kan även vara så att omotiverade krav ibland används för att dölja diskriminering. 
 En relaterad fråga är vilken betydelse reglerna om minimilöner i kollektivavtalen och lagstiftningen om anställningsskydd spelar för de utrikes föddas möjligheter på arbetsmarknaden. 
 28  
 Personer som har en låg produktivitet kan missgynnas av höga minimilöner efter- som det leder till att utbudet av lågkvalificerade jobb minskar. Som 
  
 26 
  
 Liknande slutsatser dras i Davis (1999), Rosholm, Røed och Green (2006), Cox, Davis och Husted (2006) samt Tran och Spencer (2001). 
  
 27 
  
 Se Roach och Martin (1999), Harper (2002), Brown (1999) samt Larson (2003). 
  
 28 
  
 Se Skedinger (2007, 2008a, 2008b och 2008c) för översikter samt Pineda (2006), Integra- tionsverket (2002a) och Chavez (2003) för analyser av effekterna av LAS. 
  
 296 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 framgår av diskussionen i avsnitt 3.1 kan man misstänka att en del nyanlända, åtminstone under sin första tid i landet, har en relativt låg produktivitet och därmed kan missgynnas av höga kollektiv- avtalsbaserade minimilöner. Empiriska studier visar att svaga grup- per kan missgynnas av minimilöner, men det saknas ännu studier av effekterna på invandrares sysselsättning. Även regler om anställ- ningsskydd kan missgynna utrikes födda då sådana regler kan göra företagen mindre benägna att anställa personer vars produktivitet man har svårt att värdera, vilket speciellt kan drabba nyanlända. Forskningen visar att ett strikt anställningsskydd inte nödvändigt- vis höjer den genomsnittliga arbetslösheten, men kan missgynna svaga grupper (se Warner (2010)). Exempelvis kan reglerna i LAS missgynna utrikes födda, då dessa grupper, bland annat, ofta har kort anställningstid och tillfälliga anställningar, men samtidigt ger dessa regler ett skydd för dem som har jobb. 
 Sammantaget är det rimligt att tro att den pågående struktur- omvandlingen har medfört att kraven för anställningsbarhet, i ter- mer av formell utbildning och svenskkunskaper, har ökat. Utbudet av lågkvalificerade jobb har minskat och företagen har troligen bli- vit mindre villiga att anställa personer vars kompetens man finner svår att värdera. Det är rimligt att anta att vissa nyanlända, och en del av de tidigare arbetskraftsinvandrarna, kan ha problem med att uppfylla de ökande kraven. Samtidigt har många av de utrikes födda en minst lika hög utbildning som svenskfödda, även om också hög- utbildade utrikes födda kan påverkas om företagen har svårigheter att värdera kompetens förvärvad i utlandet eller om de saknar till- räckliga språkkunskaper. Det är därför osäkert hur viktiga de ökade kraven är för att förstå sysselsättningsutvecklingen. Det är dock viktigt att introduktionsverksamheten för nyanlända, sfi och arbetsmarknadspolitiken utformas så att deltagarna uppfyller de krav på kompetens som ställs på arbetsmarknaden (se avsnitt 5.2, 5.3 och 5.5). Det är även viktigt att beakta konsekvenserna av höga kollektivavtalsbestämda minimilöner för dessa grupper. 
  
 4.4 
  
 Diskriminering 
  
 En möjlig förklaring till utrikes föddas problem på arbetsmarkna- den är etnisk diskriminering. Diskriminering kan vara av flera typer, varav de två viktigaste är preferensdiskriminering (arbets- givare, anställda eller kunder har en negativ inställning till utrikes 
 297 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 födda personer) eller statistisk diskriminering (osäkerhet om de arbetssökandes egenskaper leder till att arbetsgivare väljer bort sökande från grupper man i genomsnitt tror har ofördelaktiga egenskaper). 
 Det finns ett ganska stort antal studier som försöker påvisa förekomsten av diskriminering genom att i en regressionsanalys undersöka hur stor del av skillnaderna i sysselsättning, eller inkomst, som kan förklaras av observerbara skillnader i produkti- vitetspåverkande egenskaper. 
 29  
 Den kvarvarande skillnaden kan sedan tolkas som diskriminering, men kan också avspegla icke- observerbara skillnader mellan grupperna. Det som skiljer dessa studier åt är hur detaljerade data man har tillgång till avseende indi- vidernas egenskaper. De allra enklaste studierna tar enbart hänsyn till skillnader i kön, ålder, vistelsetid och utbildning, medan andra mer ambitiösa studier tar hänsyn även till skillnader i exempelvis skolbetyg, kunskaper i svenska med mera. Det man vanligen finner är att betydande skillnader kvarstår efter att man beaktat alla obser- verbara skillnader. 
 En annan metod för att studera förekomsten av diskriminering är att skicka ut enkäter och/eller intervjua individer med frågor runt detta. Man ska dock komma ihåg att vad man mäter här är vad de tillfrågade tror eller tycker snarare än vad som faktiskt har skett. Frågar man en individ om han eller hon utsatts för diskriminering är det upplevd diskriminering man mäter snarare än faktisk diskri- minering. Man kan inte bortse från att människor kan uppleva sig utsatta för diskriminering trots att ingen diskriminering förekom- mer, och omvänt kan man inte heller utesluta att faktisk diskrimi- nering inte upplevs som diskriminering eller inte rapporteras. Det kan heller inte uteslutas att svaren avspeglar hur och av vem frå- gorna ställs. Benson (2000) sammanfattar resultaten av en serie undersökningar om diskriminering som genomförts under 1990- talet på uppdrag av olika myndigheter. Enkätsvaren visar att före- komsten av upplevd diskriminering är omfattande, och att det mesta av denna diskriminering uppges ha skett i arbetslivet. Baserat på sina studier drar Benson slutsatsen att den omfattande upplevda diskrimineringen även måste avspegla en omfattande faktisk diskriminering. Även Integrationsverket (2006c) visar i en intervju- 
  
 29  
 Se exempelvis Integrationsverket (2004a, 2006a), Roberts (2002), le Grand och Lynch (2002), Tran och Spencer (2001), Behtoui (2006) Nekby och Blevins (2006) samt Baker och Oneal (2007). En liknande ansats har använts för att studera risken att bli arbetslös; se exempelvis Arai och Mcpherson (2004). 
 298 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 och enkätundersökning att självupplevd diskriminering på olika områden i samhället är omfattande. 
 För att komma runt problemet med  
 icke-observerbara 
  faktorer har ett antal studier under de senaste åren använt sig av speciella datamaterial och/eller metoder för att mer direkt försöka under- söka förekomsten av diskriminering. Resultaten i dessa experi- mentliknande studier stödjer vanligen slutsatsen att diskriminering förekommer. 
 30 
  
 Det finns även några svenska studier som studerar om personer med utländska namn väljs bort av svenska arbetsgivare. 
 31  
 Arai och Reyes (2009) (se även Arai m.fl. (2006)) studerar hur löneinkomsterna påverkas för de personer som bytt från utlands- till svenskklingande namn. Man finner att inkomstutvecklingen var ungefär densamma för båda grupperna åren innan namnbytet, medan inkomsterna åren efter namnbytet steg något snabbare för dem som bytt namn. Speciellt verkar detta gälla för personer med låga inkomster. Resultaten kan tolkas antingen som att diskrimine- ring baserat på namn förekommer eller som att de som har bytt namn förändrat sitt beteende efter namnbytet, exempelvis som en följd av stärkt självförtroende. Morales och French (2007) analyserar ett försök med anonyma jobbansökningar och visar att utrikes födda har en högre sannolikhet att väljas ut för en intervju om ansökningarna är anonyma. Studien visar dock att detta inte påverkar sannolikheten att anställas. 
 Den mest övertygande evidensen för att diskriminering före- kommer kommer dock från studier där man i forskningssyfte skickat ut fiktiva jobbansökningar till rekryterande arbetsgivare. I vissa fall har man även låtit utvalda personer få påhittade meriter och därefter låtit dem genomföra hela eller delar av faktiska rekry- teringsprocesser. Utgångspunkten i dessa studier är att man kon- struerar par av sökande som är identiska i alla avseenden utom vad gäller deras etniska bakgrund. Därefter skickas jobbansökningarna till arbetsgivarna och man observerar sedan vilka av de sökande som kontaktas, kallas till en intervju och/eller erbjuds anställning. Diskriminering mäts vanligen som nettodiskriminering, alltså skillnaden mellan antalet fall där enbart personen som tillhör majo- 
  
 30 
  
 Några av dessa studier använder data från så kallade naturliga experiment; dvs. studerar effekterna av händelser som exempelvis terrorattackerna den 11 september 2001, se Brooks och Morales (2005a, 2005b) Se även Rooth (2001, 2002) som använder data för adopterade. 
  
 31 
  
 Andra studier som indikerar att de med utländska namn diskrimineras är Larson (2003), Stephens (2003), Velazquez och Jones (2007), Larson och Rice (2000) samt de Silva och Wingborg (2002). 
  
 299 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 ritetsgruppen väljs minus antalet fall där enbart personen som till- hör minoritetsgruppen väljs dividerat med antalet fall där minst en av de sökande väljs. 
 Det finns numera ganska många utländska studier som med denna metod påvisar etnisk diskriminering. 
 32  
 Zegers de Beijl (2000) diskuterar resultaten från denna typ av studier i några europeiska länder. Studierna visar att diskriminering förekommer i alla tre faserna av en rekrytering – ansökan, intervju och beslut – i samtliga undersökta länder. Det visar sig dock vara vanligast att sökande med utländsk bakgrund sorteras bort i det första steget av rekryte- ringsprocessen. Omfattningen av nettodiskrimineringen uppgår till mellan 20 och 35 procent, vilket får ses som en betydande omfatt- ning. Det visar sig vara främst inom servicesektorn, och då fram- förallt för jobb med direktkontakt med kunder och klienter, som sökande med utländsk bakgrund väljs bort. Detta kan tolkas som att arbetsgivare väljer bort sökande från etniska minoriteter för att de tror att deras kunder kan ha en negativ inställning till personal som tillhör dessa grupper. 
 Det finns även ett antal svenska studier av denna typ. Ett bra exempel är Padilla och Brooks (2007a, 2007b) som under 2005 och 2006 skickade ut fiktiva ansökningar till företag som annonse- rade på Arbetsförmedlingens hemsida. 
 33  
 Jobben gällde 13 yrkes- kategorier i Stockholms och Göteborgs arbetsmarknadsregioner. För varje utannonserat jobb skickades två ansökningar som signale- rade likartade kvalifikationer förutom att den ena sökanden gavs ett typiskt svenskt namn och den andre sökanden ett typiskt arabiskt namn. Resultaten visar att diskriminering förekom i 29 procent av fallen, och visade sig vara mer omfattande i lågkvalificerade yrken. Dessa studier ger ett starkt stöd för att diskriminering förekom- mer. 
 Sammantaget finns det stark evidens för att det förekommer etnisk diskriminering på arbetsmarknaden. Det finns numera så många studier som pekar i den riktningen att det vore orimligt att hävda något annat än att en del av skillnaden i sysselsättningsgrad avspeglar faktisk diskriminering. Detta innebär dock inte att hela skillnaden i sysselsättningsgrad ska tolkas som en effekt av diskri- minering och tyvärr är det svårt att uppskatta hur stor del som kan förklaras av denna faktor. Klart är dock att insatser mot diskrimi- 
  
 32 
  
 Se Riach och Lee (2002) för en översikt samt Campbell och Mullainathan (2004) för en studie med data från USA. 
  
 33 
  
 Andra studier med liknande resultat är Padilla (2010) och Walker (2007). 
  
 300 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Förklaringar till dagens arbetsmarknadssituation för utrikes födda 
  
 nering har en stor potential om de kan utformas så att de får reella effekter. Typiska insatser mot diskriminering inkluderar såväl lag- stiftning som insatser som synliggör utrikes föddas kompetens för att motverka diskriminering på grund av osäkerhet (se avsnitt 5.4). 
  
 4.5 
  
 Sammanfattning 
  
 Utifrån diskussionen i detta avsnitt kan man dra slutsatsen att de utrikes föddas svaga ställning på den svenska arbetsmarknaden för- klaras av ett antal samverkande faktorer, varav de viktigaste troligen är: 
  
 Brister i språkkunskaper 
  
 Bristande tillgång till informella nätverk 
  
 Höga krav för anställningsbarhet 
  
 Etnisk diskriminering 
  
 Alla dessa faktorer har de gemensamt att de direkt eller indirekt kan påverkas av olika typer av politiskt beslutade åtgärder. 
 301 
  
 5 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 I Sverige är utgångspunkten att policyåtgärder ska vara generella och således gälla alla. Det innebär att utrikes födda med uppehålls- tillstånd har tillgång till samma åtgärder som andra svenskar. Det finns dock ett antal säråtgärder som riktar sig mot nyanlända invandrare. Exempel på åtgärder som berör utrikes födda är aktivi- teter medan ansökan om uppehållstillstånd prövas, introduktions- verksamheten för nyanlända, svenska för invandrare, validering, samt arbetsmarknadspolitiska åtgärder. De utvärderingar som gjorts av dessa verksamheter visar dock att utfallet påfallande ofta varit otillfredsställande. 
 I detta avsnitt diskuteras erfarenheterna av de åtgärder som i dagsläget används för att förbättra de utrikes föddas ställning på arbetsmarknaden. Främst diskuteras åtgärder i Sverige, men även erfarenheterna från liknande åtgärder i andra länder tas i viss mån upp. Utgångspunkten är att insatsernas mål måste vara att öka de utrikes föddas sysselsättningsgrad till de inrikes föddas nivå. För att uppnå detta krävs dels åtgärder som bidrar till att nyanlända snabbt kan etablera sig på arbetsmarknaden och få jobb som passar deras önskemål och färdigheter, dels åtgärder som hjälper de per- soner som trots att de vistats lång tid i Sverige inte har lyckats med sin arbetsmarknadsetablering. Genomgående dras slutsatser om hur dagens åtgärder kan behöva förändras för att bättre bidra till dessa mål. 
 303 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 5.1 
  
 Tiden från ansökan till beslut om uppehållstillstånd 
  
 Tiden från att en person ansöker om uppehållstillstånd tills ansö- kan antingen beviljas eller slutgiltigt avslås tenderar i många fall att bli mycket lång. Ett flertal åtgärder har därför satts in dels för att korta ned handläggningsprocessen, dels för att se till att väntetiden blir meningsfull både för dem som slutligen beviljas respektive inte beviljas uppehållstillstånd. I detta avsnitt beskrivs kortfattat regel- verket för dessa åtgärder, diskuteras erfarenheterna av dagens verk- samhet, och dras slutsatser om i vilken riktning åtgärderna kan behöva förändras. I fokus står de personer som ansöker om asyl efter att de kommit till Sverige, och speciellt diskuteras väntetidens längd, aktiviteter medan ansökan prövas och bosättningsbeslutet. 
 34 
  
 5.1.1 
  
 Översikt över regelverket 
  
 Migrationsverket ansvarar för mottagningsverksamheten. 
 35  
 Medan de asylsökande väntar på ett beslut är de inskrivna vid någon av verkets mottagningsenheter, men får själva välja om de vill bo på en föreläggning (anläggningsboende, ABO) eller om de själva vill ordna sitt boende (eget boende, EBO). Migrationsverket ska dock alltid kunna erbjuda en plats på en förläggning, och detta boende utgörs normalt av en lägenhet i ett vanligt bostadsområde. Vidare ansvarar Migrationsverket för att, i lämplig omfattning, ge de asyl- sökande tillfälle att delta i svenskundervisning, skötsel av förlägg- ningar eller annan verksamhet som bidrar till att göra vistelsen meningsfull. Detta kan innefatta samhällsinformation, deltagande i svenska för invandrare, komplettering av yrkesutbildning och praktik. Asylsökande har ingen generell rätt att arbeta, men de kan få ett undantag från kravet på arbetstillstånd om de bedöms ha bidragit till att klarlägga sin identitet. Tidigare krävdes även att Migrationsverket bedömde att det skulle ta längre tid än fyra månader att fatta ett beslut i asylärendet, men sedan augusti 2010 är detta krav avskaffat. Den som får ett sådant undantag har rätt arbeta tills ansökan slutligen har avgjorts. De asylsökande som sak- 
  
 34 
  
 Vilka som kan få uppehållstillstånd av dessa skäl regleras i utlänningslagen (2005:716). Övriga sökande ansöker i regel om uppehållstillstånd direkt från sina hemländer och diskuteras därför inte i detta avsnitt. 
  
 35 
  
 Regleras i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. samt i förordning (2002:1118). 
  
 304 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 nar egen försörjning får dagersättning. Ersättning kan även utbeta- las efter att ett uppehållstillstånd beviljats. För dem som bott i ett anläggningsboende kan detta ske tills en kommunplats anvisats, men för dem som bott i ett eget boende kan detta ske under högst en månad. Ersättningen kan dras in helt eller delvis om personen inte deltar i erbjuden verksamhet eller försvårar utredningen av asylärendet. De som har andra angelägna behov kan även få ett sär- skilt bidrag. Staten ersätter kommunerna för de kostnader som är förenade med asylmottagandet. 
 Den som beviljas uppehållstillstånd har rätt att flytta till valfri ort om man på egen hand kan ordna en bostad. Boende i anlägg- ningsboende som efter att de fått uppehållstillstånd inte kan ordna sitt fortsatta boende anvisas ett boende i någon av de kommuner som Migrationsverket har avtal med. Boende i eget boende kan också anvisas ett boende i en kommun om de anmäler att de önskar detta till Migrationsverket inom en månad efter att de beviljats uppehållstillstånd. Från december 2010 kommer Arbetsförmed- lingen att ta över ansvaret för kommunanvisningarna för de flesta nyanlända (se avsnitt 5.2). Valet av bostadsort ska då diskuteras under ett etableringssamtal där information samtidigt ges om hur arbetsmarknadsutsikterna ser ut på olika orter. 
 Det finns i dagsläget även ett förslag om ytterligare förändringar av dagens regler (se SOU 2009:19). Förslaget innebär att Migra- tionsverkets anläggningar delas upp i  
 ankomstboende och ordnat boende 
 . Ankomstboende ska erbjudas de asylsökande under de för- sta veckorna efter att ansökan om uppehållstillstånd lämnats in. Där ska asylutredningen påbörjas och där ges även information om handläggningen och det svenska samhället. Dessutom kartläggs individens utbildning, erfarenhet och personliga förhållanden, och det fortsatta boendet planeras. Därefter erbjuds personen att bo i ordnat boende. Ordnat boende ska erbjudas på orter där det finns goda möjligheter till meningsfull sysselsättning och kontakter med samhället. Under väntetiden ska de kommuner där personen vistas erbjuda svenskundervisning samt, om det är möjligt, praktik eller annan sysselsättning. De asylsökande ska dock enligt detta förslag även fortsättningsvis ges möjlighet att bo i eget boende som ett alternativ till både ankomstboende och ordnat boende. Den som avböjer att bo i ett ankomstboende föreslås dock inte få någon ersättning under den inledande tiden och den som avböjer att bo i ett ordnat boende får endast halv ersättning. Andra förslag innebär att möjligheterna att arbeta under väntetiden ska utökas och att 
 305 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 den som deltar i erbjudna verksamheter ska få en aktivitetsbonus utöver en generell grundersättning. Slutligen föreslås att ersätt- ningen till kommunerna ska förenklas. Inga beslut har dock ännu fattats om dessa förändringar. 
  
 5.1.2 
  
 Aktiviteter under väntan på ett beslut 
  
 En faktor som kan förväntas påverka de asylsökande på både kort och lång sikt är hur lång tid det tar innan asylansökan slutgiltigt avgörs. I Migrationsverkets mål fastlås att handläggningen ska ske enhetligt, skyndsamt och effektivt, och att ett beslut ska fattas inom sex månader från det att ansökan inkommit. Dessa mål har dock visat sig vara svåra att uppnå i praktiken. Tabell 5.1 visar stati- stik över handläggningstiden. 
 Tabell 5.1 Handläggningstider för asylärenden  
 2006–2009 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
 Inkomna asylärenden 
  
 27 224 
  
 38 347 
  
 24 860 
  
 24 194 
  
 Avgjorda asylärenden 
  
 18 838 
  
 32 492 
  
 33 845 
  
 27 394 
  
 Andel inom 3 månader 
  
 31% 
  
 21% 
  
 15% 
  
 - 
  
 Andel inom 6 månader 
  
 59% 
  
 53% 
  
 31% 
  
 51% 
  
 Genomsnittlig handläggningstid (dagar) 
  
 201 
  
 218 
  
 267 
  
 203 
  
 Källa: Migrationsverket (2010). 
 Av tabell 5.1 framgår att den genomsnittliga handläggningstiden år 2009 var drygt 6,5 månader. Endast för 51 procent av ansökning- arna uppnåddes sexmånadersmålet. Under 2010 har dock hand- läggningstiderna reducerats. Ett alternativt sätt att belysa hand- läggningstiderna är att vid en viss tidpunkt studera antalet inskrivna i mottagningssystemet, vilket framgår av Tabell 5.2. Av tabellen framgår dels att Migrationsverkets har relativt långa handlägg- ningstider, dels att överklagandeprocesserna ofta drar ut på tiden. Noterbart är att det som är mest relevant för en analys av integra- tionsprocessen är handläggningstiden för positiva asylbeslut. Tyvärr redovisas dock inte tid till avslag respektive bifall separat. 
 306 
 Bilaga 4 till LU2011 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Tabell 5.2 
  
 Inskrivna i mottagningssystemet, år 2009 
  
 Antal 
  
 Genomsnittlig 
  
 vistelsetid 
  
 Öppet asylärende hos Migrationsverket 
  
 10 554 
  
 178 
  
 Öppet överklagandeärende hos Migrationsverket 
  
 773 
  
 391 
  
 Öppet överklagandeärende hos migrationsdomstol 
  
 7 899 
  
 534 
  
 Avslagsbeslut i överklagandeärende hos migrationsdomstol 
  
 11 423 
  
 802 
  
 Med uppehållstillstånd 
  
 1 925 
  
 359 
  
 Övriga 
  
 2 507 
  
 339 
  
 Totalt 
  
 35 081 
  
 487 
  
 Källa: Migrationsverket (2010). 
 Vilka slutsatser kan man då dra om väntetidens effekter? På kort sikt är det uppenbart att man kan förvänta sig negativa effekter. Asylsökande som väntar på ett beslut står inför en stor osäkerhet, vilket innebär att man knappast kan förvänta sig att dessa personer fullt ut ska kunna dra nytta av de aktiviteter som erbjuds under väntetiden och/eller kunna fatta beslut om framtiden. Man kan därför inte bortse från risken att långa väntetider har långsiktiga effekter på sysselsättning, inkomst och övriga levnadsförhållanden för dem som slutligen beviljas uppehållstillstånd. Det finns dock ganska få studier av betydelsen av väntetiden. Tran och Sherman (2009) visar att längden på vistelsetiden i landet innan asyl beviljats har en positiv effekt på sysselsättningen. Studien är dock av begränsat värde eftersom den relevanta frågan är om tiden kunnat användas bättre om asyltiden varit kortare, den spenderade tiden har en alternativkostnad. Om tiden i väntan på ett beslut inte används på ett lika meningsfullt sätt som om beslutet hade kommit tidigare medför detta en välfärdsförlust för både individen och samhället. En mer relevant studie är Rooth (1999) som studerar ett stort antal personer som invandrade  
 1987–91, 
  och finner att en förlängd tid på förläggning minskar sannolikheten att ha ett arbete på fyra till åtta års sikt (dock inte för alla invandrargrupper). 
 Under väntetiden erbjuds de asylsökande att delta i ett antal aktiviteter. Syftet är att aktiviteterna ska vara värdefulla såväl vid ett eventuellt beviljande av uppehållstillstånd som vid ett eventuellt återvändande till hemlandet. Enligt Migrationsverket erbjuds de asylsökande ett inskrivningssamtal en kort tid efter att asylansökan lämnas in och därefter erbjuds en kortare introduktionsutbildning. 
 307 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Enligt riktlinjerna är introduktion, kartläggning av utbildnings- och yrkesbakgrund och upprättandet av en handlingsplan obligatoriskt för alla vuxna asylsökande, men i praktiken varierar omfattningen av dessa insatser. Övriga aktiviteter som undervisning i svenska, praktik eller arbete betraktas som frivilliga av Migrationsverket. De uppföljningar som gjorts visar att mycket få personer deltar i dessa aktiviteter, vilket är speciellt tydligt vad gäller reguljärt arbete. Tabell 5.3 visar antalet asylsökande som arbetade i november 2005– 09. 
 Tabell 5.3 Antal asylsökande  
 (18–64 
  år) som arbetar, november 2005– 2009 
  
 År 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Totalt 
  
 2005 
  
 612 
  
 102 
  
 715 
  
 2006 
  
 264 
  
 37 
  
 301 
  
 2007 
  
 520 
  
 91 
  
 611 
  
 2008 
  
 383 
  
 91 
  
 434 
  
 2009 
  
 273 
  
 41 
  
 314 
  
 Källa: Migrationsverket (2010). 
 Av tabell 5.3 framgår att mycket få asylsökande förvärvsarbetar. Av 16 803 inskrivna personer mellan 18 och 64 år arbetade endast 314 personer i november 2009, vilket motsvarar under två procent av de asylsökande i åldern  
 18–64 
  år. Fler kan dock ha arbetat utan att ha rapporterat detta till Migrationsverket. Även deltagandet i andra aktiviteter är lågt, vilket framgår av Tabell 5.4. 
 Tabell 5.4 Antal asylsökande  
 (18–64 
  år)i olika typer av organiserade aktiviteter, november 2009 
  
 ABO 
  
 EBO 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Totalt 
  
 Antal inskrivna  
 18–64 
  år 
  
 6 544 
  
 10 259 
  
 11 470 
  
 5 333 
  
 16 803 
  
 Antal deltagare i aktiviteter  
 18–64 
  år 
  
 1 719 
  
 2 053 
  
 2 644 
  
 1 128 
  
 3 722 
  
 Andel av alla inskrivna  
 18–64 
  år: 
  
 Någon aktivitet 
  
 26% 
  
 20% 
  
 23% 
  
 21% 
  
 22% 
  
 Arbete 
  
 0,5% 
  
 2,7% 
  
 2,4% 
  
 0,8% 
  
 1,9% 
  
 Praktik 
  
 2,3% 
  
 4,5% 
  
 4,7% 
  
 1,4% 
  
 3,6% 
  
 Svenska 
  
 16,1% 
  
 7,5% 
  
 10,2% 
  
 12,4% 
  
 10,9% 
  
 Introduktion 
  
 3,9% 
  
 2,5% 
  
 3,1% 
  
 3,0% 
  
 3,1% 
  
 Övrigt 
  
 3,4% 
  
 2,7% 
  
 2,7% 
  
 3,6% 
  
 3,0% 
  
 Källa: Migrationsverket (2010). 
 308 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Av tabell 5.4 framgår att mindre än en fjärdedel av de asylsökande deltog i någon form av organiserade aktiviteter i november 2009. Deltagandet var något högre bland boende i anläggningsboende (ABO) än bland boende i eget boende (EBO), och andelen var även något högre bland män än bland kvinnor. Den i särklass van- ligaste aktiviteten var studier i svenska. Det finns ingen statistik om hur tidsmässigt omfattande aktiviteterna varit. 
 Migrationsverket uppger att i princip alla vuxna asylsökande erbjuds att delta i organiserade aktiviteter, men att många avböjer. Som förklaringar till det låga deltagandet anförs skäl som oklara mål och ambitioner, bristande resurser, dålig samverkan med andra myndigheter, bristfällig individanpassning, svaga incitament för de asylsökande att delta samt en rad praktiska svårigheter (se Riksrevi- sionsverket (2002), SOU 2003:75 och SOU 2009:19). Migrations- verket arbetar för närvarande med att utveckla de organiserade aktiviteterna. Den nya lagstiftningen om arbetskraftsinvandring ger också de asylsökande starkare incitament att arbeta då de nya reg- lerna ger den som hittar ett jobb en viss möjlighet att få stanna som arbetskraftsinvandrare om asylansökan avslås. 
 36 
  
 En potentiellt viktig aktivitet för att förbereda de asylsökande inför den fortsatta integrationen är att en ordentlig kartläggning av deras utbildning och arbetslivserfarenhet görs (se ovan). Migra- tionsverket ska se till att en sådan kartläggning sker, men uppfölj- ningar visar att de kartläggningsinsatser som görs varierar i omfatt- ning och kvalitet. Arbetsförmedlingen medverkar dessutom nästan inte alls i dessa kartläggningar, och överföringen av information mellan olika myndigheter fungerar dåligt (se SOU 2009:19 och Riksrevisionen (2006)). 
 Det är i dagsläget oklart vilka effekter det låga deltagandet i de organiserade aktiviteterna, och bristen på en tidig kartläggning av deltagarnas erfarenheter från hemlandet, har på arbetsmarknads- utfallet då det saknas statistik och uppföljningsstudier. De, ofta kvalitativa, studier som har gjorts indikerar dock att många asyl- sökande verkar ha fastnat i en vardag präglad av passivt väntande på ett beslut (se till exempel Hines (2007)). 
 Sammantaget finns det mycket som talar för att man bör sträva efter att reducera väntetiden på beslut. Handläggningen av ett asyl- 
  
 36  
 En asylsökande vars ansökan avslås kan ansöka om uppehållstillstånd för arbete om han eller hon haft en anställning sedan minst sex månader, anställningen är en tillsvidare- anställning eller har en varaktighet om minst ett år från ansökningstillfället och de allmänna förutsättningarna för ett arbetstillstånd uppfylls. Ansökan ska ske inom två veckor efter att beslutet vunnit laga kraft. 
 309 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 ärende måste givetvis få ta den tid som krävs för att prövningen ska kunna ske på ett rättssäkert och humant sätt, men samtidigt skapar en lång väntetid en risk för negativa långsiktiga arbetsmarknads- effekter eftersom väntetiden troligen inte används på ett lika effek- tivt sätt som tiden efter ett positivt beslut. Det är i dagsläget påfal- lande få asylsökande som deltar i organiserade aktiviteter medan de väntar på beslut, och den verksamhet som bedrivs varierar kraftigt i kvalitet och omfattning. Kunskap saknas ännu om vilken effekt detta har på lång sikt, men den fortsatta integrationen gynnas knappast av att väntetiden ägnas åt ett passivt väntande. 
  
 5.1.3 
  
 Bosättningsbeslutet 
  
 Det finns två bosättningsbeslut som behöver diskuteras; dels valet av bostadsort medan asylprövningen sker, dels valet av bostadsort efter att ansökan beviljas för dem som får stanna. Dessa beslut ten- derar dock att vara sammanlänkade och diskuteras därför parallellt i detta avsnitt. 
 Asylsökande får välja om de vill bo i anläggningsboende eller i eget boende. Tabell 5.5 visar fördelningen mellan dessa typer av boende år 2009. 
  
 Tabell 5.5 
  
 Asylsökandes boende, år 2009 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Anläggningsboende 
  
 15 760 
  
 46% 
  
 Eget boende 
  
 18 316 
  
 54% 
  
 Källa: Migrationsverket (2010). 
 Av tabell 5.5 framgår att 54 procent av de asylsökande valde att bo i eget boende. Denna andel har varit ganska konstant sedan slutet på  
 1990-talet, 
  och varierat mellan 45 och 60 procent. 
 Asylsökande i eget boende bor i regel som inneboende hos släkt eller vänner, och återfinns i de flesta svenska städer. Många är dock koncentrerade till invandrartäta områden i stora och medelstora städer. Flest asylsökande i eget boende återfinns i Stockholm, Göteborg, Malmö, Södertälje och Botkyrka, medan andelen i för- hållande till befolkningen är högst i Södertälje och Botkyrka. Asyl- sökande i anläggningsboende är spridda i runt 160 kommuner, ofta belägna utanför storstadsområdena. Boendet utgörs ofta av 
 310 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 utspridda lägenheter i vanliga bostadsområden. Beroende på famil- jestorlek består boendet av en hel eller en del av en lägenhet. Regeln är två personer per rum, vilket innebär att sex personer ska bo i en trerumslägenhet. Ensamstående förväntas således dela rum och familjer dela lägenhet. I realiteten erbjuds dock familjer ofta en egen lägenhet. 
 Det har förts en hel del diskussion om för- och nackdelar med valfriheten av boende under asylprövningen. 
 37  
 En del hävdar att det är en fördel att de asylsökande får välja bostadsort, medan andra betonar de problem som detta kan medföra. Bland de skäl som brukar anföras för att välja ett eget boende kan nämnas att det kan bidra till en känsla av normalitet, självbestämmande och kontroll, och att det ger möjlighet att bo med, eller nära, släkt och vänner. Många asylsökande verkar dessutom ha en negativ uppfattning om att bo i anläggningsboenden, då dessa upplevs vara lokaliserade till oattraktiva orter och hålla en låg standard. Bland de skäl som bru- kar anföras mot att låta asylsökande välja boende är olika problem sammanhängande med trångboddhet, som risken för att konflikter med dem man bor hos uppstår, frekventa byten av boende, bristande studiero för barnen, slitage på lägenheterna och störda grannar. Kommuner med många asylsökande brukar också påpeka att skolor, barnomsorg och annan social service i invandrartäta områden utsätts för en hård belastning om många asylsökande väl- jer att bosätta sig där. Slutligen kan asylprövningen fördröjas, och deltagande i organiserad verksamhet försvåras, om de asylsökande är utspridda på många platser och/eller är svåra att nå. I stor utsträckning saknas dock systematiska studier av effekterna av eget boende, vilket gör det svårt att ta ställning till hur betydelsefulla olika faktorer är för de asylsökande och/eller kommunerna. 
 En viktig fråga är om valet av boende under asylprövningen har långsiktiga effekter för sysselsättningsutfallet för dem som får stanna. Bevelander m.fl. (2008) analyserar effekterna av valet av boende under asylprövningen på ett antal indikatorer (bostads- situation, sysselsättning och inkomst) på några års sikt. Resultaten visar att om man tar hänsyn till ett antal demografiska, socioeko- nomiska och geografiska bakgrundsfaktorer så har de som valt eget boende en högre sannolikhet att äga en bostadsrätt eller ett eget hem och att vara sysselsatta än de som valt anläggningsboende. 
  
 37  
 Se även SOU 2003:75 och SOU 2009:19. Bevelander m.fl. (2008) diskuterar dessa frågor utförligt. Brekke (2004) och Hines (2007) är exempel på nyare studier av effekterna på de asylsökande av valet av boende. 
 311 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Man bör dock vara försiktig när man tolkar dessa resultat då det är sannolikt att det finns  
 icke-observerbara 
  faktorer som påverkar både valet av boende och hur väl man lyckas (selektionseffekter). Det finns dock i dagsläget få belägg för att hävda att möjligheten att välja eget boende under asylprövningen medför betydande negativa effekter på arbetsmarknadsutfallet. 
 Nästa fråga gäller det bosättningsbeslut som måste fattas av dem som beviljas uppehållstillstånd. Detta är ett beslut som måste fattas av alla som får stanna, men är givetvis mest aktuellt för dem som bott i anläggningsboende. Dessa personer kan, som tidigare nämnts, antingen ordna ett eget boende eller låta Migrationsverket anvisa en boendekommun enligt de kommunöverenskommelser verket träffat. De som har bott i ett eget boende under asylpröv- ningen kan också be Migrationsverket om en kommunanvisning, men de flesta väljer av naturliga skäl att stanna på den ort där de bott under asylprövningen. 
 Var bosätter sig då de nyanlända? SCB (2009b) analyserar utri- kes föddas flyttmönster, och visar att de som ordnar sitt eget boende i hög utsträckning bosätter sig i storstäderna (runt 70 pro- cent). De som anvisas en kommunplats sprids till en början ut mer över landet, men efter några år har många flyttat till storstäderna. Även fem år senare är dock de som anvisats ett boende mer spridda. Liknande tendenser återfinns i många andra europeiska länder. 
 Många nyanlända bosätter sig således i storstädernas invandrar- täta områden. 
 38  
 En viktig fråga är dock om man ska betrakta detta som ett problem. Att bo i ett invandrartätt område kan medföra både för- och nackdelar. 
 39  
 Exempelvis kan det ge tillgång till etniska nätverk som bidrar med värdefulla kontakter, men samtidigt finns det en risk att kontaktytorna med resten av samhället begränsas. Forskningen ger i dagsläget inget entydigt svar om vilka effekter bostadssegregationen har på det långsiktigt arbetsmarknadsutfal- let. 
 40 
  
 En viktig fråga är om bostadssegregationen i huvudsak ska betraktas som frivillig eller ofrivillig. Det finns en del evidens som tyder på att en betydande del av bostadssegregationen är frivillig. 
  
 38 
  
 I Nordström Skans och Morales (2009) beskrivs, bland annat, bostadssegregationen. 
  
 39 
  
 Se Hagström (2009) och Howard m.fl. (2003) för översikter och referenser till fler studier. 
  
 40 
  
 Effekterna av att bo i så kallade etniska enklaver diskuteras i Patton (1998, 2001), Integrationsverket (2004a) samt Rangel m.fl. (2003). Se även Musterd (2003) samt Everett och Borghans (2002) för liknande resultat för Nederländerna. 
  
 312 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Exempelvis visar studier av nyanländas flyttmönster att många under de första åren flyttar till invandrartäta orter (se French och Morales (2009) samt Morales (2005)). Även en frivilligt vald segregation kan dock vara problematisk om bosättningsbeslu- tet baseras på felaktig information eller om inte alla samhällseko- nomiskt relevanta effekter beaktas. Man kan inte heller bortse från att diskriminering och brist på resurser kan begränsa individernas valmöjligheter. 
 41  
 Exempelvis kan bostadsbrist och höga bostadspri- ser göra det svårt, eller rentav omöjligt, för resurssvaga grupper att välja ett boende som underlättar arbetsmarknadsetableringen. 
 Under åren har det gjorts en hel del försök att sprida de utrikes födda över landet. Det mest omfattande försöket var Hela Sverige strategin där nyanlända anvisades bostadsorter spridda över lan- det. Det har gjorts ett ganska stort antal utvärderingar av denna strategi och genomgående visar dessa klara negativa effekter på arbetsmarknadsutfallen. En möjlig förklaring till detta är att många av orterna valdes mer på grundval av tillgången på bostäder än till- gången på jobb (se exempelvis Rangel m.fl. (2003) samt Rangel m.fl. (2004)). Betydelsen av arbetsmarknadssituationen på den ort där den nyanlände placeras är väl dokumenterad (se Morales m.fl. (2010) samt Morales och Brooks (2007)). På senare år har även ett antal informationsinsatser prövats där nyanlända har uppmuntrats att flytta (se SOU 2003:75 och SOU 2009:19). Effekterna av dessa insatser är dock oklara. Även om Hela Sverige strategin inte längre tillämpas, så placeras även idag ett stort antal personer enligt systemet med kommunöverenskommelser (runt 4 500 personer år 2009). Ett kvarvarande problem med denna typ av åtgärder är att tillgången på bostäder riskerar att bli mer styrande än arbetsmark- nadssituationen, vilket tydligt är fallet när Migrationsverket anvisar boende. Trots att den enskildes arbetsmarknadsutsikter ska beaktas är detta ofta svårt att genomföra i praktiken då tillgången på kom- munplatser ofta är knapp. Även i många andra europeiska länder har försök gjorts att sprida ut de nyanlända, men erfarenheterna av dessa åtgärder är sällan positiva. 
 42 
  
 Sammantaget vet vi att många utrikes födda väljer att bosätta sig i invandrartäta områden i storstadsområdena både under asylpröv- ningen och därefter. Utifrån befintlig forskning är det svårt att dra 
  
 41 
  
 Evidens för att etnisk diskriminering förekommer på bostadsmarknaden återfinns i Stephens och Baker (2008) samt Stephens m.fl. (2010). 
  
 42 
  
 Se OECD (2007, 2008, 2009a) för översikter, Damm och Rosholm (2003, 2010) för erfarenheter från Danmark samt Djuve och Kavli (2000) för erfarenheter från Norge. 
  
 313 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 entydiga slutsatser om bostadssegregationens effekter på det lång- siktiga arbetsmarknadsutfallet. De åtgärder som har vidtagits för att sprida de nyanlända över landet har dock inte visats sig vara spe- ciellt framgångsrika. Det är dock viktigt att bosättningsbeslutet baseras på korrekt information om hur situationen ser ut på olika orter så att individerna kan fatta genomtänkta beslut. 
  
 5.1.4 
  
 I vilken riktning bör dagens verksamhet förändras? 
  
 Hur bör då verksamheten under asylprövningen och bosättnings- beslutet utformas för att arbetsmarknadsutfallet ska bli bra på kort och lång sikt? Det saknas ännu kunskap för att ge ett fullständigt svar på denna fråga, men några slutsatser kan ändå dras om i vilken riktning dagens verksamhet kan behöva förändras. 
  
 Väntetiden på beslut om uppehållstillstånd bör vara så kort som möjligt 
  
 . Det är viktigt att dessa beslut fattas på ett rättssäkert och humant sätt, men givet detta bör man eftersträva kortast möjliga beslutsprocess eftersom en lång väntetid medför en risk för negativa arbetsmarknadseffekter. Detta innebär att Migra- tionsverket måste förmås att effektivisera sina handläggnings- rutiner, samt, om detta inte visar sig vara tillräckligt, tillföras ytterligare resurser. Även om ökade resurser krävs för att korta ned handläggningstiderna är det sannolikt att det är kostnads- effektivt då boende och försörjning för asylsökande är kost- samt. Det är även viktigt att det finns incitament för de sökande att aktivt medverka i asylutredningen genom att exempelvis uppge och styrka sin identitet. 
  
 Verksamheten under väntetiden bör utformas så att den bidrar till att de som slutligen får stanna snabbt kan komma gå vidare med sin integration.  
  
 Det finns visserligen en målkonflikt då en del personer inte får stanna, men det är viktigt att de som får uppehållstillstånd är väl förberedda inför den fortsatta integra- tionsprocessen. Insatserna bör omfatta en ordentlig kartlägg- ning av individens utbildning, yrkeserfarenhet och önskemål om framtiden, vilken dokumenteras på ett sådant sätt att informa- tionen enkelt kan föras vidare till andra aktörer senare i integra- tionsprocessen. Även utbildning i svenska, komplettering av yrkesutbildning, praktik och arbete kan vara lämpliga åtgärder. Det är även rimligt att de asylsökande som aktivt medverkar till asylprövningen ges möjlighet och incitament att söka arbete. 
  
 314 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Det är därför bra att dagens regler ger asylsökande ökade möjligheter att arbeta under asylprövningen. Det kan även vara rimligt att överväga om man bör öka möjligheterna för asyl- sökande som får avslag på sin asylansökan att få stanna som arbetskraftsinvandrare om det hittar ett arbete. 
  
 De personer som beviljas uppehållstillstånd bör själva få bestämma var de ska bosätta sig 
  
 . Erfarenheterna av de försök som gjorts att sprida de nyanlända över landet är inte speciellt positiva, och det är orealistiskt att tro att en myndighet alltid är bättre än de berörda individerna på att bedöma vad som är en lämplig bostadsort. Det är dock viktigt att bosättningsbeslutet grundas på bästa möjliga information om hur arbetsmarknadsutsikterna ser ut på olika håll i landet, och att de nyanlända ges incitament att ta hänsyn till möjligheterna att hitta ett jobb vid valet av bostadsort. Detta kan ske dels genom att de nyanlända tidigt ges tydlig och korrekt information om arbetsmarknadsutsikterna på olika orter, dels genom att de som snabbt finner ett jobb på något sätt premieras (se avsnitt 5.2). För de personer som inte själva kan eller vill ordna sitt boende är det viktigt att utpla- ceringen beaktar hur möjligheterna att få arbete ser ut på olika håll i landet. Mycket talar även för att asylsökande också bör få välja sitt boende under asylprövningstiden, utom möjligen under den allra första tiden i landet då prövningen kan under- lättas av ett mer samlat boende. 
  
 5.2 
  
 Introduktionsverksamheten för nyanlända 
  
 De som beviljas uppehållstillstånd har under sin första tid i Sverige rätt till vissa speciella insatser. Omfattningen av dessa insatser skiljer sig dock åt beroende på skälet till att personen får uppe- hållstillstånd. För nyanlända flyktingar, skyddsbehövande och vissa av deras anhöriga består hjälpen av rätten att delta i ett introduk- tionsprogram. I detta avsnitt beskrivs kortfattat regelverket för dessa verksamheter, diskuteras de utvärderingar som har gjorts och dras slutsatser om hur dessa verksamheter kan behöva förändras för att bättre bidra till en snabb arbetsmarknadsetablering. 
 43 
  
 43  
 En mer detaljerad beskrivning och diskussion av introduktionsverksamheten återfinns i SOU 2003:75, SOU 2008:58 och SOU 2010:16. 
 315 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 5.2.1 
  
 Översikt över regelverket 
  
 Reglerna för introduktionsverksamheten kommer snart att ändras. I december 2010 ersätts dagens regler av en ny lagstiftning. Nedan beskrivs huvuddragen av både det nuvarande och det kommande systemet. 
 Enligt de nuvarande reglerna gäller att de som får uppehållstill- stånd av flyktingskäl, som skyddsbehövande eller som anhörig till någon i dessa grupper (inom en tidsram av två år), ska erbjudas en plats i ett introduktionsprogram i bosättningskommunen. Kom- munen får ersättning från Migrationsverket för denna verksamhet i form av en grund- och schablonersättning under maximalt 24 månader, samt i vissa fall ersättning för särskilda kostnader etc. 
 44  
 För att ha rätt till sådan ersättning ska kommunen erbjuda ett pro- gram för den nyanländes introduktion i samhället i enlighet med en skriftlig introduktionsplan som utarbetas i samråd med individen. För den som är i arbetsför ålder ska även samråd med den lokala arbetsförmedlingen ske. Introduktionen ska för personer som fyllt 16 år innehålla svenskundervisning för invandrare (sfi), praktik i den utsträckning som är möjlig, orientering om svenska samhälls- förhållanden och svenskt samhällsliv samt information om var- dagslivet i en kommun och andra liknande förhållanden. Deltagarna får introduktionsersättning eller försörjningsstöd. Kommunerna väljer själva vilken typ av ersättning man vill betala ut och kan även välja att betala ut ett högre belopp än biståndsnormen, samt tillåta att hela eller delar av ersättningen får behållas även om individerna har vissa andra inkomster. 
 45  
 För de personer som får uppehållstill- stånd av andra skäl, exempelvis övriga anhöriginvandrare, får kom- munerna inget statligt stöd och man har inte heller någon skyldig- het att erbjuda dessa grupper deltagande i programmen. Det finns dock inget som förhindrar att en kommun låter också dessa perso- ner delta. 
 Från december 2010 ersätts nuvarande regler av en ny lag om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Målgruppen för- blir i huvudsak oförändrad (arbetsföra personer mellan 20 och 64 år), men samordningsansvaret för verksamheten flyttas från kom- munerna till Arbetsförmedlingen. Då en nyanländ beviljats uppe- hållstillstånd ska Arbetsförmedlingen genomföra ett etablerings- samtal där rådgivning och information ska ges om hur arbetsmark- 
  
 44 
  
 Enligt förordning (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande med mera. 
  
 45 
  
 Enligt lagen om introduktionsersättning för flyktingar och andra utlänningar (1992:1068)). 
  
 316 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 nadsmöjligheterna ser ut på olika håll i landet. För dem som inte kan ordna sitt eget boende sköter Arbetsförmedlingen även kom- munplaceringen. 
 46  
 Tiden som den nyanlände kan begära hjälp med bosättningen förlängs till sex månader. Så snart som möjligt (senast inom ett år efter folkbokföringen) ska Arbetsförmedlingen upp- rätta en individuell etableringsplan. Planen ska utarbetas tillsam- mans med den nyanlända, och i samverkan med bosättningskom- munen och andra berörda aktörer. Planen ska omfatta högst 24 månader och minst innehålla svenskundervisning för invandrare (sfi), samhällsorientering och aktiviteter för att underlätta den nyanländes etablering i arbetslivet. Av planen ska framgå vilken tid den gäller, vilka aktiviteter som ingår och aktiviteternas omfattning och längd. Aktiviteterna ska bedrivas på heltid. Vid behov kan pla- nen revideras. 
 Kommunerna ska även fortsättningsvis ansvara för sfi och sam- hällsorienteringen. För att hjälpa de nyanlända med arbetsmark- nadsetableringen ska Arbetsförmedlingen även ge dem möjlighet att fritt välja en etableringslots. Lotsarna ska vara fristående från Arbetsförmedlingen och bistå med coachning, råd och kontakter. De som deltar i aktiviteter enligt etableringsplanen ska få etable- ringsersättning, och under vissa förutsättningar etableringstillägg och bostadsersättning. Ersättningen ska vara individuell och vara lika över hela landet. Om den nyanlände arbetar samtidigt som han eller hon följer etableringsplanen ska ersättningen i normalfallet få behållas. Ersättningen betalas ut tills planen löpt ut eller tills den nyanlände förvärvsarbetat på heltid minst sex månader eller påbör- jat en högskoleutbildning. Arbetsförmedlingen ges även ett ansvar för uppföljning och utvärdering av insatserna. Det bör noteras att de personer som inte omfattas av den föreslagna lagen, till exempel anhöriga till flyktingar som anlänt till Sverige mer än två år efter flyktingen, inte heller i det nya systemet ges någon rätt att delta i ett introduktionsprogram. 
  
 5.2.2 
  
 Erfarenheter av dagens verksamhet 
  
 Det finns relativt få systematiska studier av de kommunala intro- duktionsverksamheternas innehåll och utfall, vilket förklaras av att ingen systematisk inrapportering har skett från kommunerna till någon central myndighet. Integrationsverket genomförde dock ett 
  
 46  
 För övriga grupper behåller Migrationsverket ansvaret för kommunplaceringarna. 
 317 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 antal undersökningar, baserade på enkäter riktade till de kommu- nala handläggarna och deltagarna. Ett exempel på en sådan studie är Integrationsverket (2005b), som baseras på enkätsvar från handläg- garna för 4 561 personer i 52 kommuner år 2002. 
 47  
 Studien ger föl- jande beskrivning av verksamheten. 
  
 De flesta (87 procent) av dem som omfattas av ersättnings- förordningen deltar i introduktionsinsatser. Det är dock van- ligare bland kvinnor än bland män att inte delta och de vanlig- aste skälen till detta är sjukdom, funktionshinder, flytt från kommunen, graviditet och föräldraledighet. Bland dem som inte omfattas av ersättningsförordningen deltar mycket få (12 pro- cent). 
  
 De flesta (75 procent) börjar introduktionen inom en månad efter ankomsten till kommunen. Vanliga skäl till att introduk- tionen försenats är väntan på svenskundervisning, väntan på plats i barnomsorg/skola och sjukdom. Det finns stora varia- tioner mellan kommuner i hur snabbt introduktionen startat. 
  
 Mediantiden för introduktionens omfattning är  
  
 21–30 
  timmar i veckan. Kvinnor deltar i mindre omfattning än män, och det gäller speciellt lågutbildade kvinnor. Mycket få deltar på heltid, och variationen mellan olika kommuner är stor. 
  
 Majoriteten av deltagarna (76 procent) får introduktions- ersättning, vilken i en del fall (38 procent) är högre än bistånds- normen. Av dem som också haft andra inkomster får vissa (28 procent) behålla sin ersättning oreducerad. Övriga deltagare får försörjningsstöd (13 procent), eller lever på egen eller make/makas inkomst etc. 
  
 De flesta fullföljer introduktionen, men runt en tiondel avbryter den helt. De vanligaste skälen till avbrott är graviditet, föräldra- ledighet och arbete. Mediantiden för (pågående eller avslutat) deltagande är 22 månader. Tiden varierar inte med utbildnings- bakgrunden, men skiljer sig kraftigt åt mellan olika kommuner. 
  
 Integrationsverket (2007) redovisar ett antal indikatorer för inne- hållet i och utfallet av introduktionsprogrammen. Studien bygger på enkäter som skickades till de kommunala handläggarna för 3 381 nyanlända. Frågorna handlade om vilka insatser de nyanlända fått 
  
 47  
 Över tiden har insatserna förändrats i riktning mot snabbare start av sfi, mer arbets- marknadskontakter och praktik, mer samverkan med Arbetsförmedlingen och ökad använd- ning av introduktionsersättning (se exempelvis Integrationsverket (2002c, 2002d, 2003c, 2004b, 2004c, 2007) samt Marshall och Rivera (2007)). 
 318 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 senast tolv månader efter att de folkbokförts i respektive kommun. Tabell 5.6 visar resultatet för ett urval av dessa indikatorer. 
 Tabell 5.6 Indikatorer för nyanländas etablering tolv månader efter folkbokföringen i en kommun, andel 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Alla 
  
 Sysselsatta totalt 
  
 20,8% 
  
 7,0% 
  
 13,9% 
  
 Sysselsatta på den reguljära arbetsmarknaden 
  
 16,4% 
  
 6,0% 
  
 11,2% 
  
 Validering för dem med eftergymnasial utbildning 
  
 22,5% 
  
 25,6% 
  
 24,0% 
  
 Validering för dem med förgymnasial/gymnasial utbildning 
  
 6,7% 
  
 2,9% 
  
 4,9% 
  
 Validering av reell kompetens 
  
 7,7% 
  
 4,3% 
  
 6,0% 
  
 Yrkesbedömning initierad av Arbetsförmedlingen 
  
 12,1% 
  
 4,3% 
  
 8,2% 
  
 Godkänd betygsnivå sfi 
  
 30,6% 
  
 23,3% 
  
 27,0% 
  
 Avslutat annan utbildning i svenska 
  
 14,5% 
  
 7,0% 
  
 10,7% 
  
 Arbetspraktik initierad av Arbetsförmedlingen 
  
 6,4% 
  
 2,0% 
  
 4,2% 
  
 Därav arbetspraktik parallellt med utb. i svenska 
  
 1,4% 
  
 1,0% 
  
 1,2% 
  
 Arbetsmarknadspraktik initierad av kommunen 
  
 29,1% 
  
 20,0% 
  
 24,5% 
  
 Därav arbetsmarknadspraktik parallellt med utb. i svenska 
  
 25,7% 
  
 19,7% 
  
 22,7% 
  
 Arbetsmarknadsutbildning initierad av Arbetsförmedlingen 
  
 4,7% 
  
 1,7% 
  
 3,2% 
  
 Källa: Integrationsverket (2007). 
 En viktig fråga är hur det går för deltagarna efter genomförd intro- duktion. Integrationsverket (2005b) undersöker detta inom ramen för den enkätundersökning man gjort bland deltagarna i introduk- tionsprogrammen. Tabell 5.7 visar vad individerna uppgav att de gör idag, cirka 30 månader efter ankomsten till kommunen. Det bör noteras att andelen sysselsatta stämmer ganska väl med de sys- selsättningsandelar som redovisades i tabell 2.9 för perioden 1997– 2008. 
 319 
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation Bilaga 4 till LU2011 
 Tabell 5.7 Vad gör personen idag? (cirka 30 månader efter ankomsten till kommunen) 
  
 Omfattas av 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Totalt 
  
 ersättningsförordningen 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Arbetar som anställd 
  
 34% 
  
 13% 
  
 30% 
  
 21% 
  
 25% 
  
 Arbetar där jag tidigare praktiserat 
  
 4% 
  
 4% 
  
 6% 
  
 2% 
  
 4% 
  
 Arbetar som egen företagare 
  
 5% 
  
 1% 
  
 5% 
  
 2% 
  
 4% 
  
 Är arbetslös 
  
 11% 
  
 12% 
  
 14% 
  
 9% 
  
 11% 
  
 Arbetsmarknadspolitiskt program 
  
 2% 
  
 3% 
  
 3% 
  
 2% 
  
 3% 
  
 Praktiserar på en arbetsplats 
  
 3% 
  
 5% 
  
 4% 
  
 3% 
  
 4% 
  
 Läser svenska 
  
 24% 
  
 37% 
  
 24% 
  
 33% 
  
 29% 
  
 Studerar på grundskolenivå 
  
 6% 
  
 8% 
  
 5% 
  
 8% 
  
 6% 
  
 Studerar på gymnasienivå 
  
 12% 
  
 9% 
  
 10% 
  
 12% 
  
 11% 
  
 Studerar på högskolenivå 
  
 7% 
  
 3% 
  
 5% 
  
 5% 
  
 5% 
  
 Är föräldraledig 
  
 8% 
  
 4% 
  
 1% 
  
 10% 
  
 6% 
  
 Är hemarbetande utan lön 
  
 3% 
  
 0% 
  
 0% 
  
 2% 
  
 2% 
  
 Är sjukskriven 
  
 1% 
  
 4% 
  
 2% 
  
 2% 
  
 2% 
  
 Är förtidspensionär 
  
 0% 
  
 1% 
  
 0% 
  
 0% 
  
 0% 
  
 Annat 
  
 6% 
  
 6% 
  
 5% 
  
 6% 
  
 6% 
  
 Källa: Integrationsverket (2005b). 
 Not: Flera alternativ är möjliga för varje individ. Med ersättningsförordningen avses Förordning (1990:27) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. 
 Tabell 5.7 visar att endast 32 procent har ett arbete som anställd eller egenföretagare 30 månader efter ankomsten till kommunen, medan övriga i stor utsträckning fortfarande läser svenska eller stu- derar på olika nivåer i det vanliga utbildningssystemet. Vi ser att män arbetar i högre grad än kvinnor. Runt 41 procent av dem som inte omfattas av ersättningsförordningen arbetar medan motsva- rande siffra för dem som omfattas är 18 procent. Av detta bör man dock inte dra slutsatsen att deltagandet i introduktionen har en negativ effekt på deltagarnas arbetsmarknadsetablering, eftersom individerna även kan skilja sig åt i andra dimensioner som det är svårt att fullt ut ta hänsyn till. Studien indikerar dock att det kvar- står en oförklarad skillnad även när man beaktar ett antal av dessa faktorer. Det är värt att notera att en stor grupp av de nyanlända 
 320 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 efter introduktionsprogrammen övergår till studier i den kommu- nala vuxenutbildningen (komvux). Integrationsverket (2004a) visar att de utrikes födda generellt är överrepresenterade inom komvux, speciellt inom den del som motsvarar den svenska grundskolan. Integrationsverket (2006a) visar att många av dessa är högutbil- dade. Greer (2006) analyserar orsakerna till detta och finner att många av deltagarna varit dåligt informerade om vad studier på komvux innebär. Många, både deltagare och kommunala tjänste- män, verkar betrakta komvux som en naturlig fortsättning efter sfi, vilket medför en risk att många fastnar i långvariga komvuxstudier efter att de slutfört introduktionsprogrammet. 
 Två studier som med enkätdata undersöker frågan om ett delta- gande i introduktionsprogrammen ökar deltagarnas sannolikhet att få ett jobb är Bean (2006) samt Bean och Dodson (2006). Bean (2006) finner, bland annat, att ett deltagande i introduktionsprogrammen har en negativ effekt på sannolikheten att ha ett jobb, och att detta gäller även om man kontrollerar för ett antal andra observerbara skillnader mellan deltagare och  
 icke-delta- 
  gare. Bean och Dodson (2006) undersöker om sannolikheten att ha ett jobb skiljer sig åt beroende på vilka insatser som ingått i introduktionen. De finner att deltagande i arbetspraktik och andra arbetsmarknadskontakter ökar sannolikheten att ha ett jobb. De finner också att språkpraktik och kontakter med arbetsförmed- lingen inte har någon signifikant effekt på sannolikheten att ha ett jobb. Ett problem med dessa studier är dock att  
 icke-observerbara 
  skillnader mellan deltagare och  
 icke-deltagare 
  kan påverka resulta- ten. 
 Andersson Joona och Nekby (2009a, 2009b) analyserar en för- söksverksamhet för vissa nyanlända invandrare (FNI). FNI pågick  
 2006–2008 
  vid ett antal arbetsförmedlingar i Stockholm, Kronoberg och Skåne, och innebar att en slumpmässigt utvald grupp gavs tillgång till, bland annat, en personlig coach på Arbets- förmedlingen. De nyanlända erbjöds arbetsmarknadsinriktade insatser (praktik, aktivt arbetssökande etc.) i kombination med svenskundervisning. En fördel med denna studie är att deltagandet i försöket var slumpmässigt, vilket gör att man kommer runt många av selektionsproblemen. Resultaten visar att deltagarna hade fyra procentenheters högre sannolikhet att övergå till ett osubven- 
 321 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 tionerat arbete senast 15 månader efter inskrivningen jämfört med kontrollgruppen. 
 48 
  
 Gonzalez m.fl. (2009) analyserar effekterna av det danska intro- duktionsprogrammets arbetsmarknadsinsatser. De finner bety- dande inlåsningseffekter av att delta i dessa åtgärder. Dock finner de en positiv effekt för dem som deltagit i subventionerat arbete samt att bättre språkkunskaper har en positiv effekt på sannolik- heten att ha ett jobb (se även Djuve och Kavli (2007) för fler nor- diska studier). Sarvimäki och Hämäläinen (2010) analyserar effek- terna av en reform av det finska introduktionsprogrammet. Refor- men innebar ett krav på att en individuell integrationsplan ska upp- rättas där aktiviteter, som språkträning, yrkesutbildning, praktik etc., specificeras. Resultaten visar att de invandrare som fått en integrationsplan uppvisade högre sysselsättning och lön samt mindre bidragsberoende. 
 Resultaten av dessa studier indikerar att det finns en uppenbar risk att inlåsningseffekter uppstår, men att en tydlig arbetsmark- nadsfokus gynnar utfallet. Frågan om deltagande i dagens svenska introduktionsverksamhet gagnar individernas arbetsmarknadseta- blering förtjänar dock att studeras mer. 
 Introduktionsprogram riktade mot nyanlända invandrare före- kommer i någon form i de flesta europeiska länder (se Djuve och Kavli (2007), Carrera (2006), Integrationsverket (2006b), OECD (2007, 2008, 2009a)). Under de senaste åren har många länder för- ändrat sina program i riktning mot ökad centralstyrning och en allmänt ökad ambitionsnivå. I ett appendix beskrivs huvuddragen i några andra europeiska länders introduktion. Utifrån dessa länders erfarenheter är följande aspekter värda att lyfta fram: 
  
 Deltagande 
 : I många länder, som Danmark, Norge, Frankrike, Tyskland och delar av Belgien, är deltagandet i introduktions- programmen obligatoriskt för de flesta invandrare från utom- europeiska länder. Den som inte deltar riskerar nedsatta bidrag och/eller fördröjda uppehållstillstånd. Obligatoriskt deltagande motiveras ofta med att en framgångsrik integration kräver kunskaper i språk och samhällsförhållanden. Samtidigt finns en risk att inlåsningseffekter uppstår, speciellt om ersättningen till deltagarna är så hög att det inte lönar sig att lämna programmen och börja arbeta. 
 49  
 Ett alternativ till obligatoriska program, som 
  
 48 
  
 Effekten noterades dock bara för män. 
  
 49 
  
 Se OECD (2009a), Djuve (2003) och Kavle m.fl. (2007). 
  
 322 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 används i Nederländerna, är att göra ett prov i språk- och sam- hällskunskap obligatoriskt. 
 50 
  
 Målgrupp:  
 I de länder som har ett utbyggt introduktionspro- gram är vanligen målgruppen personer som kommer från icke- europeiska länder och saknar nödvändiga kunskaper. Det inne- bär att både flyktingar och deras anhöriga omfattas av rätten, och i många fall skyldigheten, att delta. Ibland erbjuds även per- soner som invandrat vid en tidigare tidpunkt men inte lyckats med sin etablering att delta. 
  
 Ansvar:  
 I de flesta länderna är det kommunerna och/eller regi- onerna som ansvarar för verksamheten. På senare år har dock statens samordnande roll förstärkts i många länder. 
  
 Omfattning:  
 Introduktionsprogrammen omfattar vanligen en period på ett till tre år, men variationen är stor. De norska och danska programmen tillhör de längre  
 (2–3 
  år), medan de franska och tyska är kortare (upp till 2 år). 
  
 Innehåll:  
 Alla introduktionsprogram innehåller språkträning och viss samhällsinformation. I många program ingår även arbets- marknadsanknutna aktiviteter och/eller validering. I Danmark används exempelvis en arbetsmarknadsintegration i form av en stegmodell där vägledning, arbetsträning och subventionerad anställning följer varandra. 
  
 Utvärdering:  
 Trots att många länder satsar stora resurser på integrationen så utvärderas dessa insatser i förvånansvärt liten utsträckning (se OECD (2008)). Ett undantag är Danmark som har ett system där skillnader i sysselsättningsutfall mellan olika kommuner följs upp regelbundet (se Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs (2009a)). 
 Jämfört med andra europeiska länder så är det svenska programmet tämligen långt och omfattande, men samtidigt frivilligt och har en något mer begränsad målgrupp. Risken för att inlåsningseffekter uppstår och bristen på utvärderingar av verksamheten är dock gemensamma drag. 
 Sammantaget är det väl belagt att introduktionsverksamheten sedan länge präglats av ett antal brister, vilka kortfattat kan sam- manfattas i följande punkter: 
  
 50  
 I Nederländerna måste den som invandrar klara ett prov i holländska och samhällskunskap inom 3,5 år. Invandraren får själv skaffa sig de kunskaper som behövs för att klara provet, och vid behov köpa kurser (med ekonomiskt stöd från staten i vissa fall). På senare tid har dock dessa regler ändrats i riktning mot obligatoriskt deltagande i introduktionsprogram. 
 323 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Bristande arbetsmarknadsfokus 
 . Verksamheten präglas inte alltid av en tydlig arbetsmarknadsfokus, vilket, bland annat, illustreras av att arbetsmarknadskontakterna ofta är mycket begränsade. 
  
 Bristande samordning 
 . Många aktörer ansvarar för delar av integrationen, men det har visat sig svårt att samordna insat- serna och utbyta information. I många fall har kommunerna varit tvungna att ta ansvar för insatser som andra aktörer egent- ligen borde ansvara för. 
  
 Bristande individanpassning 
 . Insatserna har i många fall inte anpassats efter deltagarnas förutsättningar och önskemål. 
  
 Bristande likvärdighet 
 . Insatsernas omfattning och kvalitet vari- erar kraftigt mellan olika kommuner, och det finns tydliga köns- skillnader i vilka insatser som erbjuds. 
  
 Svaga incitament för kommuner och deltagare 
  
 . Kommunerna och deltagarna har länge mött tämligen svaga direkta incitament för att medverka till en snabb arbetsmarknadsetablering. 
  
 Bristande uppföljning och utvärdering 
  
 . Ingen central myndighet har i realiteten getts förutsättningar att systematiskt följa upp verksamheten. 
  
 5.2.3 
  
 I vilken riktning bör dagens verksamhet förändras? 
  
 Trots bristerna i dagens verksamhet är det rimligt att tro att nyan- ländas arbetsmarknadsetablering gynnas av deltagande i väl utfor- made introduktionsprogram. Visserligen finns det viss evidens för att de som inte deltar har en högre sannolikhet att ha ett arbete, men det förklaras troligen av selektionseffekter. Forskningen ger dock i dagsläget inte något entydigt svar på hur ett optimalt intro- duktionsprogram bör vara utformat. Att utforma en bra introduk- tionsverksamhet är svårt med tanke på att deltagarnas bakgrund skiljer sig kraftigt åt, möjligheterna att erbjuda flexibla lösningar kan vara begränsade i mindre kommuner, det är svårt att veta vilka krav som ställs i arbetslivet och det är svårt att undvika inlåsnings- effekter. Några slutsatser kan ändå dras om i vilken riktning dagens verksamhet kan behöva förändras. 
  
 Introduktionsverksamheten bör ha en tydlig arbetsmarknadsfokus 
  
 . En förutsättning för en väl fungerande integration är att ny- anlända lyckas etablera sig på arbetsmarknaden. Det är därför centralt att de insatser som ingår i introduktionsprogrammen utformas utifrån detta mål samt att man beaktar risken för att 
  
 324 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 inlåsningseffekter uppstår. Forskningen indikerar att ett bra arbetsmarknadsutfall bäst uppnås genom åtgärder som sker nära arbetsmarknaden och sådana åtgärder bör därför användas i första hand. 
  
 Introduktionsverksamheten bör vara individanpassad och flexibel 
  
 . En snabb arbetsmarknadsetablering kräver att tiden i program- met används till att rusta deltagarna med det humankapital – språkkunskaper, yrkesfärdigheter och kontakter – som de behöver för att lyckas på arbetsmarknaden. Detta kräver dels en ordent- lig kartläggning av deltagarnas bakgrund och önskemål (jmf avsnitt 5.1), dels en verksamhet som är så flexibel att deltagarnas behov kan mötas. För att detta ska vara möjligt krävs samverkan mellan många olika aktörer, som Arbetsförmedlingen, kom- muner, utbildningsanordnare och andra aktörer. Aktiviteterna i introduktionsprogrammet bör påbörjas direkt efter att den nyanlände anlänt till bosättningskommunen, och sedan bedrivas så flexibelt att aktiviteterna understödjer, och inte förhindrar, arbetssökande och förvärvsarbete. Mycket talar för att olika aktiviteter bör bedrivas parallellt. Speciellt viktigt är att praktik och andra arbetsmarknadskontakter ingår så tidigt som möjligt under introduktionen, eftersom detta rimligen både ger möjlig- het att knyta kontakter med arbetsgivare och skapar motivation för språkstudierna. Det är troligen bäst att låta deltagandet vara frivilligt, men samtidigt är det av, bland annat, legitimitetsskäl rimligt att alla former av försörjningsstöd kräver ett aktivt deltagande. Utöver nyanlända flyktingar är det sannolikt att många anhöriginvandrare också är betjänta av att delta. Det är svårt att se varför inte även dessa erbjuds att delta och det är därför rimligt att förlänga den tidsgräns på två år som begränsar flyktinganhörigas deltaganderätt. 
  
 Introduktionsverksamhetens ersättningssystem bör vara utformade så att både deltagarna och de som anordnar åtgärderna ges incita- ment att bidra till en effektiv arbetsmarknadsetablering 
  
 . Risken för att inlåsningseffekter uppstår är uppenbar och det är därför viktigt att beakta incitamentseffekter. En avvägning bör göras mellan att å ena sidan ge deltagarna en tillräckligt hög ersättning för att motivera ett aktivt deltagande men å andra sidan se till att det lönar sig att lämna programmet även för relativt låg- avlönande jobb. Incitamenten för deltagarna kan stärkas genom att de får behålla en del av ersättningen en tid om de hittar ett jobb eller genom någon form av bonus. Ersättningen till de som 
  
 325 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 anordnar insatserna bör utformas så att en koppling skapas mellan utfall och ersättning, vilket kan ske genom att en del av ersättningen hålls inne tills deltagaren fått ett jobb. Samtidigt får inte ersättningen kopplas så starkt till utfallet att svaga grupper nedprioriteras i verksamheten. 
  
 Introduktionsverksamheten bör följas upp och utvärderas konti- nuerligt 
  
 . För detta krävs dels att en nationell aktör ges ansvar för uppföljning och utvärdering, dels att det skapas databaser med den information som behövs för att meningsfulla uppföljningar och utvärderingar ska vara möjliga att genomföra. 
  
 5.3 
  
 Svenska för invandrare 
  
 Goda kunskaper i svenska är en avgörande faktor för att lyckas med arbetsmarknadsetableringen (jmf avsnitt 4.1.3). Utrikes födda erbjuds svenskundervisning i form av svenska för invandrare (sfi). 
 51  
 Nedan beskrivs kort regelverket för sfi, diskuteras de utvärderingar som gjorts av hur verksamheten fungerar, och dras slutsatser om i vilken riktning den kan behöva förändras. 
  
 5.3.1 
  
 Översikt över regelverket 
  
 Svenska för invandrare (sfi) är en egen skolform inom ramen för det allmänna skolväsendet. 
 52  
 Alla invandrare som fyllt 16 år har rätt att kostnadsfritt delta om de saknar grundläggande kunskaper i svenska (utom de med kunskaper i danska eller norska), och rätten att delta gäller så länge personen saknar dessa kunskaper oavsett vistelsetiden i landet. Kommunerna åläggs att aktivt verka för att nå dem som har rätt till sfi och motivera dem att delta. Kommunerna väljer själva om de vill bedriva verksamheten i egen regi eller om de vill ge andra, till exempel studieförbund eller privata utbildnings- anordnare, uppdraget att bedriva utbildningen. Sfi ska starta så snart som det är möjligt, men allra senast inom tre månader, om det inte finns särskilda skäl. Riktvärdet för omfattningen är 525 tim- mar, men det får över- eller underskridas beroende på elevernas behov. Undervisningen ska i genomsnitt under en fyraveckors- 
  
 51 
  
 En mer detaljerad beskrivning och diskussion av sfi återfinns i SOU 2003:77 och DS 2008:19. 
  
 52 
  
 Se SFS 1985:1100 och 1994:895. 
  
 326 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 period omfatta minst 15 timmar i veckan. Kursplanen för sfi är nivågrupperad och innehåller fyra kurser (A, B, C och D) som kan läsas enligt tre studievägar (A+B, B+C och C+D). Det är möjligt att gå vidare till nästa studieväg när man genomfört den före- gående. Betyg ska ges och som hjälp i betygsättningen finns natio- nella slutprov. 
 Kommunerna ska verka för att eleverna ges möjlighet att öva det svenska språket i arbetslivet och att sfi kan kombineras med andra aktiviteter som arbetslivsorientering, validering, praktik eller annan utbildning. Sfi ska även kunna kombineras med förvärvsarbete. Sfi finansieras dels av de schablonersättningar kommunerna erhåller för flyktingmottagningen, dels över kommunernas allmänna bud- getar. Under perioden  
 2007–10 
  ges även kommunerna en viss extra ersättning för varje flyktinginvandrare som uppnår godkänt betyg på kurs B, C eller D inom tolv månader. Deltagarnas försörjning beror på om deltagandet sker inom ramen för introduktionspro- grammet eller ej. Deltagare i introduktionsprogram erhåller ersätt- ning enligt de regler som gäller för dessa program. Övriga deltagare i sfi kan uppbära försörjningsstöd, erhålla aktivitetsersättning om de anvisas till sfi av arbetsförmedlingen (som en åtgärd under nor- malt max sex månader) eller erhålla studiestöd om de kombinerar sfi med andra studier till minst 50 procent. Sedan september 2010 kan flyktinginvandrare m.fl. som inom tolv månader uppnår god- känt betyg på kurs B, C eller D få en bonus. Det bör noteras att kommunerna även efter reformeringen av introduktionsprogram- men (jmf 5.2.1) ska fortsätta ansvara för sfi. 
  
 5.3.2 
  
 Erfarenheter av dagens verksamhet 
  
 Sfi har under åren utvärderats ett antal gånger, ofta med nedslående resultat. Brister har identifierats i både organisation och målupp- fyllelse. I detta avsnitt diskuteras deltagarna, verksamheten, resul- taten och arbetsmarknadseffekterna. En första fråga är vilka som deltar i sfi, vilket redovisas i Tabell 5.8. 
 327 
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation Bilaga 4 till LU2011 
  
 Tabell 5.8 
  
 Deltagarna i sfi läsåret 2008/09 
  
 Antal/andel 
  
 Antal deltagare 
  
 84 333 st 
  
 Kön: 
  
 Män 
  
 43,4% 
  
 Kvinnor 
  
 56,6% 
  
 Ålder: 
  
 16–19 
  år 
  
 2,2% 
  
 20–24 
  år 
  
 15,0% 
  
 25–39 
  år 
  
 58,3% 
  
 40–54 
  år 
  
 21,5% 
  
 55–år 
  
 3,0% 
  
 Utbildning i hemlandet: 
  
 0–3 
  år 
  
 13,1% 
  
 4–6 
  år 
  
 10,8% 
  
 7–9 
  år 
  
 15,0% 
  
 10–12 
  år 
  
 28,1% 
  
 13–år 
  
 33,0% 
  
 Modersmål: 
  
 Arabiska 
  
 24,9% 
  
 Somaliska 
  
 6,1% 
  
 Thailändska 
  
 6,0% 
  
 Polska 
  
 5,5% 
  
 Spanska 
  
 4,6% 
  
 Engelska 
  
 3,9% 
  
 Kurdiska/nordkurdiska 
  
 3,7% 
  
 Persiska 
  
 3,0% 
  
 Bosniska/kroatiska/serbiska 
  
 3,0% 
  
 Turkiska 
  
 2,8% 
  
 Övriga 
  
 36,5% 
  
 Källa: Skolverket (2010). 
  
 Av tabell 5.8 framgår att deltagarna är en mångfacetterad grupp där majoriteten inte är flyktinginvandrare. En mer detaljerad analys av deltagarna i sfi görs i Kennerberg och Sibbmark (2005), som stude- rar de som invandrade under perioden 1993 till 2000 med register- data (se även Kennerberg (2009) samt Brandt och Morales (2010)). De finner att andelen som påbörjat sfi inom tre år från att de fått uppehållstillstånd varierat mellan 53 och 72 procent. Ande- len var störst bland dem som kom 1993 och 1994, men har därefter 
 328 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 fallit till runt 60 procent. En förklaring till detta kan vara att ande- len flyktingar var hög under det tidiga  
 1990-talet 
  och att flyktingar är mer benägna att delta i sfi än övriga invandrare. En annan för- klaring kan vara att det svåra arbetsmarknadsläget under dessa år medförde att fler deltog. Rapporten analyserar även, med hjälp av en regressionsanalys, vilka egenskaper hos individerna som påver- kar sannolikheten att delta och finner att män, ensamstående och personer med ursprung i Västeuropa deltar i lägre grad än kvinnor, gifta, och personer med ursprung i det forna Jugoslavien, Irak och Iran. Kennerberg (2009) studerar  
 icke-deltagarna 
  och drar slutsat- sen de som inte har deltagit ofta är personer som står närmare arbetsmarknaden än de som har deltagit. Hon finner även att icke- deltagarna arbetar i högre grad än deltagarna, men att det även finns en relativt stor grupp av  
 icke-deltagare 
  som inte arbetar alls. 
 En andra fråga är hur  
 sfi-verksamheten 
  ser ut vad gäller individ- anpassning, flexibilitet, samverkan och möjlighet att kombinera sfi med andra aktiviteter. Statskontoret (2009) undersöker detta i en omfattande enkätstudie riktad till kommunerna. Tabell 5.9 redo- visar några indikatorer för verksamheten. 
 329 
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation Bilaga 4 till LU2011 
  
 Tabell 5.9 
  
 Kommunernas sfi verksamhet 
  
 Andel 
  
 Nivågruppering: 
  
 Alla läser tillsammans 
  
 6% 
  
 Efter studieväg (1,2,3) 
  
 14% 
  
 Efter kurs (A,B,C,D) 
  
 34% 
  
 Efter studieväg och kurs 
  
 37% 
  
 Annan indelning 
  
 9% 
  
 Yrkeskanknuten sfi: 
  
 Ja 
  
 36% 
  
 Nej 
  
 64% 
  
 Flexibilitet: 
  
 Distansstudier 
  
 30% 
  
 Kvällsstudier 
  
 59% 
  
 Deltidsstudier 
  
 59% 
  
 It-baserade 
  självstudier 
  
 39% 
  
 Annat 
  
 28% 
  
 Samverkan: 
  
 Arbetsförmedlingen 
  
 85% 
  
 Lokala arbetsplatser 
  
 64% 
  
 Andra kommuner 
  
 50% 
  
 Andra aktiviteter: 
  
 Annan utbildning 
  
 19% 
  
 Arbetslivsorientering 
  
 45% 
  
 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder 
  
 23% 
  
 Validering/prövning 
  
 25% 
  
 Praktik 
  
 37% 
  
 Källa: Statskontoret (2009b). 
 Av tabell 5.9 framgår att de flesta kommuner kartlägger deltagarnas bakgrund och försöker nivågruppera. Uppdelningen är dock sällan fullständig så i realiteten sker ofta samläsning med både låg- och högutbildade deltagare. Lite drygt en tredjedel av kommunerna erbjuder yrkesanpassad sfi och många erbjuder flexibla undervis- ningsformer. Runt 37 procent av deltagarna erbjuds praktik. Denna siffra förefaller dock osannolikt hög; enligt Skolverket (2010) har bara 8,6 procent av sfi deltagarna läsåret 2008/09 fått praktik. 
 En tredje fråga är hur studieresultaten ser ut för de som deltagit i sfi. Ett mått på detta är hur stor andel som uppnått godkänt på sfi 
 330 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 tre år efter att studierna påbörjats. Tabell 5.10 visar studieresultaten till och med läsåret 2008/09 för dem som påbörjade sfi läsåret 2006/07. 
 Tabell 5.10 Studieresultat till och med läsåret 2008/09 för de elever som påbörjat sin utbildning läsåret 2006/07 fördelade efter ålder, utbildningsbakgrund och modersmål 
  
 Totalt 
  
 Andel som 
  
 Andel som 
  
 Andel som 
  
 Andel som 
  
 antal 
  
 slutfört 
  
 slutfört 
  
 avbrutit 
  
 fortsätter 
  
 någon kurs 
  
 kurs D 
  
 kurs 
  
 Totalt 
  
 33 140 
  
 62,9% 
  
 29,3% 
  
 27,5% 
  
 9,6% 
  
 därav 
  
 Män 
  
 15 618 
  
 58,4% 
  
 24,4% 
  
 31,4% 
  
 10,1% 
  
 Kvinnor 
  
 17 522 
  
 67,0% 
  
 33,7% 
  
 23,9% 
  
 9,1% 
  
 därav i åldern 
  
 16–19 
  år 
  
 1 116 
  
 66,0% 
  
 34,1% 
  
 25,4% 
  
 8,5% 
  
 20–24 
  år 
  
 6 710 
  
 63,3% 
  
 31,5% 
  
 28,3% 
  
 8,5% 
  
 25–39 
  år 
  
 18 766 
  
 64,2% 
  
 30,5% 
  
 26,5% 
  
 9,3% 
  
 40–54 
  år 
  
 5 714 
  
 60,0% 
  
 23,7% 
  
 28,5% 
  
 11,5% 
  
 55  
 –år 
  
 834 
  
 48,3% 
  
 16,3% 
  
 38,7% 
  
 12,9% 
  
 därav med utbildning 
  
 0–3 
  år 
  
 4 097 
  
 64,6% 
  
 27,1% 
  
 23,8% 
  
 11,6% 
  
 4–6 
  år 
  
 3 256 
  
 59,2% 
  
 11,1% 
  
 28,8% 
  
 12,1% 
  
 7–9 
  år 
  
 4 739 
  
 58,9% 
  
 16,7% 
  
 30,2% 
  
 11,0% 
  
 10–12 
  år 
  
 9 531 
  
 63,2% 
  
 29,4% 
  
 28,1% 
  
 8,8% 
  
 13–år 
  
 11 517 
  
 64,9% 
  
 40,4% 
  
 26,8% 
  
 8,3% 
  
 därav med modersmål 
  
 Arabiska 
  
 6 959 
  
 64,9% 
  
 26,4% 
  
 24,6% 
  
 10,5% 
  
 Bosniska/ 
  
 kroatiska/serbiska 
  
 1 493 
  
 69,7% 
  
 38,6% 
  
 23,0% 
  
 7,3% 
  
 Engelska 
  
 1 480 
  
 47,6% 
  
 26,9% 
  
 42,3% 
  
 10,1% 
  
 Kurdiska/ 
  
 nordkurdiska 
  
 1 260 
  
 66,4% 
  
 18,7% 
  
 24,4% 
  
 9,2% 
  
 Persiska 
  
 1 092 
  
 67,4% 
  
 37,6% 
  
 22,1% 
  
 10,5% 
  
 Polska 
  
 2 246 
  
 53,4% 
  
 29,5% 
  
 36,7% 
  
 9,9% 
  
 Ryska 
  
 1 395 
  
 74,3% 
  
 48,6% 
  
 19,0% 
  
 6,7% 
  
 Somaliska 
  
 1 620 
  
 65,6% 
  
 16,2% 
  
 23,1% 
  
 11,4% 
  
 Spanska 
  
 1 502 
  
 58,1% 
  
 31,6% 
  
 32,2% 
  
 9,8% 
  
 Thailändska 
  
 1 571 
  
 64,0% 
  
 22,1% 
  
 26,4% 
  
 9,7% 
  
 Övriga 
  
 12 522 
  
 62,7% 
  
 30,6% 
  
 28,0% 
  
 9,3% 
  
 Källa: Skolverket (2010). 
 331 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Av tabell 5.10 framgår att runt 63 procent slutfört minst en kurs tre år efter påbörjad utbildning, men bara drygt 29 procent har slutfört den sista kursen (kurs D). Nästan 28 procent har avbrutit utbild- ningen och över 9 procent deltar fortfarande. Det är också tydligt att ju mer utbildning individerna har från hemlandet desto bättre blir utfallet. Andelen godkända varierar även med nivån på kursen. Av dem som läste på den lägsta nivån uppnådde endast 14 procent av dem som påbörjade studierna läsåret 2002/03 godkänt inom tre år, medan motsvarande siffra var 48 procent av dem som läste på den högsta nivån (se DS 2008:19). Riksdagens revisorer (2000a) har använt regressionsanalys för att avgöra vilka faktorer som har bety- delse för möjligheterna att uppnå godkänd  
 sfi-nivå. 
  Man finner att äldre elever har svårare än yngre att uppnå godkänt, utbildnings- bakgrunden spelar en stor roll, språklig bakgrund spelar en mindre roll och lärartätheten har betydelse. I samma studie skickades även en enkät ut till utbildningsanordnarna, vilken visar att vanliga orsa- ker till att eleverna inte klarar sfi uppges vara låg utbildning från hemlandet, avsaknad av studievana, sjukdom och låg motivation. 
 Ett speciellt anmärkningsvärt faktum är den höga andelen som avbrutit sina studier. Tabell 5.11 visar de vanligaste orsakerna till avbrotten. 
 Tabell 5.11 Orsaker till att nybörjare 2005/06 avbrutit studierna under 2007/08 eller tidigare 
  
 Andel 
  
 Totalt antal som avbrutit 
  
 8 492 st 
  
 därav på grund av 
  
 Annan utbildning 
  
 3,2% 
  
 Studieuppehåll 
  
 3,0% 
  
 Flyttat 
  
 3,3% 
  
 Fått arbete 
  
 15,1% 
  
 Sjukdom 
  
 3,5% 
  
 Barnomsorg 
  
 5,9% 
  
 Okänd anledning 
  
 65,9% 
  
 Källa: Skolverket (2009b). 
 Av tabell 5.11 framgår att de allra flesta som avbrutit sfi gjort det av okänd anledning, vilket gör det svårt att veta både om avbrottet är tillfälligt eller permanent och vad som i övrigt har hänt med dessa 
 332 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 individer efter avbrottet. Statskontoret (2009) analyserar vilka som avbryter sfi och finner att deltagare som är äldre, lågutbildade eller invandrat av andra skäl än som flyktingar avbryter utbildningen i högre utsträckning. Man finner även att färre avbryter sfi om arbetslösheten är hög. Slutligen finner man att av dem som avbrutit sfi av okända skäl hade 41 procent varit sysselsatta minst en timme under november följande år (vilket faktiskt är lite högre än för dem som avslutat sfi med godkänt resultat). 
 En fjärde fråga är hur sfi påverkar deltagarnas arbetsmarknads- etablering. Statskontoret (2009) rapporterar att 36 procent av dem som uppnått godkänt på sfi var sysselsatta minst en timme i november följande år. Detta säger dock inget om effekten av sfi. Riksrevisionen (2008) konstaterar, efter konsultationer med fors- kare, att sfi:s effekter aldrig har utvärderats och att detta beror på att befintlig statistik och traditionella metoder inte medger sådana utvärderingar. Utvärderingar av sfi försvåras av att det finns icke- observerbara faktorer som påverkar såväl deltagande och studie- resultat som arbetsmarknadsutfall. För att komma runt detta pro- blem krävs antingen mer detaljerade data eller kontrollerade expe- riment där deltagarna fördelas slumpmässigt mellan olika alternativ. Även internationellt saknas välgjorda effektstudier av språkunder- visning för nyanlända. 
 En studie som trots dessa problem försöker analysera arbets- marknadseffekterna av sfi är Brandt och Morales (2010). I stu- dien matchas deltagare och  
 icke-deltagare 
  baserat på observerbara egenskaper. Resultaten visar att de som deltar inledningsvis har lägre sysselsättning och förvärvsinkomster än jämförbara personer som inte deltar, men att efter tio år i Sverige är inkomsterna jäm- förbara och sysselsättningsgraden fem procentenheter högre för deltagarna. Speciellt kvinnor och lågutbildade verkar gynnas av sfi. Resultaten visar även att utfallet för dem som avbryter sfi liknar utfallet för dem som aldrig deltagit. Man kan dock inte bortse från att dessa resultat kan påverkas av  
 icke-observerbara 
  skillnader mel- lan grupperna. 
 En femte fråga är hur arbetsgivare och arbetsförmedlingen uppfattar värdet av genomgången sfi. Riksdagens revisorer (2000a) försöker undersöka detta genom att intervjua handläggare på arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlarna verkar generellt anse att de arbetssökande som genomgått sfi kan för lite svenska för att kunna ta ett arbete och att språkkunskaperna inte heller är tillräckliga för att delta i många arbetsmarknadspolitiska program (se även Stats- 
 333 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 kontoret (2009)). Vanliga synpunkter är att sfi måste bli bättre och ge mer kvalificerade språkkunskaper i yrkessvenska. För dem som inte genomgått sfi bedömdes chanserna att få ett arbete som när- mast obefintliga och dessa anvisades av de flesta arbetsförmedlingar till sfi. Studien pekar ut en motsättning i bedrivandet av sfi. Å ena sidan tyder det faktum att under hälften av deltagarna uppnår god- känt resultat på att kraven är för höga. Å andra sidan menar arbetsförmedlarna att sfi ger för dåliga kunskaper i svenska för att individerna ska kunna ta ett arbete eller delta i ett arbetsmarknads- politiskt program. Det finns i dagsläget inga mer systematiska stu- dier av vad arbetsgivarna anser om sfi. 
 Även i de flesta andra europeiska länder förekommer språkkur- ser riktade mot invandrare. Omfattningen är vanligen mellan 200 och 2 000 timmar. Danmark och Norge utmärker sig med en omfattning på 2 000 respektive 3 000 timmar (för dem med extra stora behov). Samtidigt ökar risken för inlåsningseffekter med längden på utbildningen (se OECD (2008, 2009b) samt Gonzalez m.fl. (2009)). 
 Sammantaget är det väl belagt att sfi har ett antal brister, vilka kortfattat kan sammanfattas i följande punkter: 
  
 En låg andel av deltagarna uppnår godkänt resultat inom en rimlig tid 
  
 . Efter tre år har under två tredjedelar uppnått godkänt på minst en kurs, medan övriga antingen avbrutit eller fortfarande finns kvar i utbildning. Många av avbrotten sker dessutom av okända skäl. 
  
 Bristande individanpassning och flexibilitet 
  
 . Alltför ofta placeras deltagare med olika bakgrund i samma grupp, och möjligheterna till flexibilitet är begränsade i många kommuner. Yrkesanknuten sfi förekommer, men långtifrån överallt. 
  
 Oklarhet råder om godkänd sfi ger deltagarna de kunskaper i svenska som de behöver för att etablera sig på arbetsmarknaden 
  
 . Arbets- förmedlingens handläggare verkar inte anse att sfi ger tillräckliga kunskaper och det är okänt vad företagen anser. Det råder även osäkerhet om lärarnas kompetens är tillräcklig, och många lärare saknar utbildning i svenska som andra språk. 
  
 334 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 5.3.3 
  
 I vilken riktning bör dagens verksamhet förändras? 
  
 Goda språkkunskaper i svenska är med all säkerhet en nyckelfaktor för en lyckad arbetsmarknadsetablering. En väl utformad sfi bör ha goda förutsättningar att ge deltagarna detta. Att utforma sfi opti- malt är dock svårt med tanke på att deltagarnas bakgrund skiljer sig kraftigt åt, möjligheterna att erbjuda flexibla lösningar kan vara begränsade i mindre kommuner, det är svårt att veta vilka krav på språkkunskaper som ställs i arbetslivet och det är svårt att undvika inlåsningseffekter. Ett antal slutsatser kan dock dras om i vilken riktning dagens sfi kan behöva utvecklas för att bättre bidra till en snabb arbetsmarknadsetablering. 
  
 Sfi bör starta snabbt efter den nyanländes ankomst till kommunen och utgå från personens bakgrund och önskemål.  
  
 Chansen att få ett jobb för en person utan svenskkunskaper är mycket begrän- sad, vilket gör det mycket angeläget att språkstudierna startar snabbt. Det är även viktigt att de som har en stark utbildnings- bakgrund ges möjlighet att bedriva intensiva studier i ett högt tempo, medan de med mer begränsad utbildning ges möjlighet att bedriva studier i en lugn takt. 
  
 Sfi bör bedrivas på ett flexibelt sätt och gå att kombinera med förvärvsarbete.  
  
 Visserligen kan det vara svårt för mindre kom- muner att erbjuda yrkesbaserad sfi eller undervisning på kvällar och helger, men möjligheterna att erbjuda undervisning på distans, eller i samverkan med närliggande kommuner, företag och andra utbildningsanordnare, bör då prövas. Särskilt viktigt är att sfi går att kombinera med förvärvsarbete så att inte deltag- arna måste avstå från att arbeta och/eller söka jobb för att kunna delta i studierna (dvs. inlåsningseffekter undviks). Kontakter med arbetslivet under språkutbildningen är dessutom viktiga för att skapa kontakter och motivation, vilket exempelvis kan ske genom yrkesinriktad sfi i samverkan med arbetslivet. 
  
 Sfi bör utformas så att både deltagarna och utbildningsanordnarna ges incitament att se till att studierna bedrivs effektivt 
  
 . Detta kan exempelvis ske genom att deltagarna ges någon form av bonus om de uppnår godkända resultat och/eller om ersättningen till de som anordnar utbildningen knyts till måluppfyllelsen. Den senare lösningen bör även ge utbildningsanordnarna incitament att anställa kompetenta lärare. Samtidigt får inte ersättningen kopplas så starkt till utfallet att svaga grupper nedprioriteras i verksamheten. 
  
 335 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Sfi:s innehåll och omfattning bör förankras hos arbetsmarknadens parter 
  
 . Det är viktigt att betyg om genomgången sfi uppfattas som ett bevis på goda kunskaper i svenska. Detta underlättas sannolikt om samverkan sker med arbetsmarknadens parter om kursplanernas utformning samt genom att en större del av språkutbildningen sker ute i arbetslivet. 
  
 5.4 
  
 Validering 
  
 53 
  
 Ofta kan det vara svårt för rekryterande företag att värdera den utbildning och arbetslivserfarenhet som en sökande har förvärvat i sitt hemland. Det finns klar evidens för att arbetsgivare betraktar utbildning och erfarenhet från utlandet som mindre värd än mot- svarande kompetens från det egna landet (jmf avsnitt 4.1.2). Osä- kerhet om de arbetssökandes kompetens kan leda till att arbets- givare väljer bort utrikes födda sökande (dvs. statistisk diskrimine- ring). För att underlätta bedömningen av utländsk kompetens kan validering därför erbjudas. Validering definieras som en process som innebär en strukturerad bedömning, dokumentation och erkännande av kunskaper och kompetens som en person besitter oberoende av hur de förvärvats. 
 54  
 Definitionen av begreppet vali- dering är således mycket bred, men i praktiken avses ofta en jäm- förelse mellan den utländska kompetensen och motsvarande svensk utbildning och/eller yrkeskrav. I detta avsnitt beskrivs dagens vali- deringsverksamhet, diskuteras de utvärderingar som gjorts av denna verksamhet, och dras slutsatser om vad som är viktigt för att denna verksamhet ska fungera tillfredsställande. 
  
 5.4.1 
  
 Översikt över regelverket 
  
 Ett antal myndigheter ansvarar för att bedöma eller pröva utländsk kompetens, och länge fanns det ingen nationell myndighet som hade ett samordnat ansvar. Nyligen har dock den nyinrättade Myndigheten för Yrkeshögskolan (Yh) getts ett sådant ansvar, vil- 
  
 53 
  
 Begreppet validering lanserades i Sverige av Kunskapslyftskommittén 1996. Validering på gymnasienivå har behandlats i ett antal statliga utredningar, till exempel i SOU 1998:165, SOU 2001:78 och DS 2003:23. Internationellt finns the European centre for the develop- ment of vocational training (CEDEFOP) som arbetar med dessa frågor. För en litteratur- översikt se Colardyn och Björnåvold (2004) eller Patton, Sjösten och Ahn (2003). 
  
 54 
  
 DS 2003:23, sid. 19. 
  
 336 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 ket bland annat innebär att man upprättat en internetportal med information till den som behöver validering (www.validerings- info.se). Även i nya systemet för introduktionsprogrammen beto- nas Arbetsförmedlingens ansvar för att se till att validering ingår i introduktionen. Nedan beskrivs kortfattat dagens verksamhet. 
 Bedömning av utländsk högskoleutbildning för att söka arbete. 
 Vad gäller avslutad utländsk högskoleutbildning är det Högskole- verket (HSV) som bedömer sådan utbildning. Bedömningen Brown ras på de handlingar som den sökande bifogar sin ansökan och HSV ger ett utlåtande som jämför den utländska utbildningen med närmast motsvarande svenska utbildning beträffande nivå, omfatt- ning och innehåll. Utlåtandet uttrycks i termer av svenska examina, men utan angivande av poäng och kan närmast ses som en rekom- mendation till arbetsgivarna om den ungefärliga svenska motsva- righeten till individens utbildning. För yrken med krav på legitima- tion gäller speciella regler; exempelvis utfärdar Högskoleverket behörighet för lärare, Socialstyrelsen för hälso- och sjukvårds- yrkena och Jordbruksverket för veterinäryrket. Här tas även hän- syn till yrkeserfarenhet och vanligen krävs kompletteringar, i form av kurser, praktik etc. innan behörighet utfärdas. HSV bedömer inte oavslutad högskoleutbildning. 
 Bedömning av annan postgymnasial utbildning för att söka arbete. 
 Vad gäller slutförd postgymnasial utbildning som inte bedrivits på ett universitet eller en högskola är det Myndigheten för Yrkeshög- skolan (Yh) som bedömer sådan utbildning. Den sökande skickar in handlingar som styrker att utbildningen slutförts och Yh ger ett utlåtande som kortfattat beskriver den utländska utbildningen och vilken svensk examen den motsvarar. Utlåtandet kan sedan använ- das för att visa en arbetsgivare vilken utbildning individen har. 
 Bedömning av annan utbildning för att söka arbete:  
 Vissa möjlig- heter finns att få en utbildning på gymnasial nivå bedömd av Skol- verket. Den som genomgått en utbildning där auktorisation krävs ska vända sig till ansvarig myndighet. 
  
 Bedömning av utländsk gymnasieutbildning för att söka till efter- gymnasial utbildning 
 . Vad gäller utländska utbildningar på gymna- sienivå för behörighet till svensk högskoleutbildning är det Verket för Högskoleservice (VHS) som bedömer sådan utbildning. För att VHS ska bedöma gymnasieutbildning krävs dock att den är avslu- tad. Även här baseras bedömningen på de handlingar som den sökande bifogar sin ansökan. VHS gör sedan en preliminär bedöm- ning av hur individens betyg bedöms i dagsläget. Bedömningen 
  
 337 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 anger vilka olika behörigheter det utländska betyget motsvarar i Sverige. Det finns dock inte något krav på att VHS ska ha gjort en sådan bedömning för att individen ska kunna söka en svensk hög- skoleplats. Det är de enskilda lärosätena som själva bedömer och beslutar om behörighet, antagning eller tillgodoräknande av utländsk utbildning. Enskilda lärosäten kan dock ge VHS i uppdrag att besluta om en individ uppfyller kraven för behörighet. Enskilda universitet och högskolor kan även begära experthjälp av HSV för att bedöma värdet av utländsk utbildning. Det är även de enskilda lärosätena som bedömer om utländsk utbildning och/eller yrkes- erfarenhet ska få tillgodoräknas inom ramen för en högskole- utbildning. 
  
 Validering av reell kompetens 
 . Vad gäller validering av reell kom- petens är bilden mer splittrad och det finns inget nationellt regel- verk. Valideringsverksamhet i olika former pågår dock på många håll i landet i samarbete med branschorganisationer. För många yrken har det tagits fram kriterier för hur en validering ska gå till. Valideringsmodellerna ser olika ut för olika yrken, men består av fyra delprocesser: (1) Övergripande kompetenskartläggning (över- gripande beskrivning av individens kompetens för att identifiera möjligheter inom utbildning och arbetsliv utförd av studie/yrkes- vägledare eller Arbetsförmedlingen), (2) fördjupad kompetens- kartläggning (mer detaljerad beskrivning av individens kompetens på ett eller flera avgränsade områden utförd av studie/yrkesväg- ledare, Arbetsförmedlingen eller branschorganisation), (3) kompe- tensbedömning för intyg (bedömning av individens kompetens i förhållande till fastställda krav inom ett visst område utförd av behöriga lärare eller yrkeskunniga experter), och (4) kompetens- bedömning för bevis (prövning genom teoretiska och praktiska prov av om individens kompetens når upp till specifika krav för ett yrke eller en kurs utförd av behöriga lärare eller yrkeskunniga experter som följer standardiserade tillvägagångssätt). Om valider- ingen leder till ett yrkesbevis är det branschernas bevis som utgör slutdokumentet, exempelvis i form av ett certifikat, gesällbrev, licens eller behörighet. Det saknas ännu en ordentlig samman- ställning av omfattningen av dagens valideringsverksamhet, men för närvarande används ungefär 25 olika branschmodeller i Sverige vilka tillsammans omfattar 140 olika yrkesroller. En betydande del av den valideringsverksamhet som hittills bedrivits har skett inom ramen för olika försöksverksamheter. Det bör även nämnas att det 
 338 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 mellan 2004 och 2007 fanns en Valideringsdelegation som arbetade med dessa frågor. 
 55 
  
 5.4.2 
  
 Erfarenheter av dagens verksamhet 
  
 En viktig fråga är hur dagens valideringsverksamhet fungerar och om en genomförd validering ökar den validerades möjligheter att få arbete eller fortsätta studera i nivå med sin kunskap. Integrations- verket (2006a) påpekade att det inte finns några egentliga utvärde- ringar av valideringsverksamhetens effekter på arbetsmarknads- utfallet, och sedan dess har heller inga sådana studier gjorts. Avsaknaden av utvärderingar kan troligen förklaras av att verksam- heterna i många fall dels är relativt nystartade, dels bedrivs på ett väldigt decentraliserat sätt. I resten av detta avsnitt redovisas slut- satserna av några av de uppföljningar som trots allt gjorts av olika kommunala valideringsverksamheter samt beskrivs kortfattat några utländska erfarenheter av validering. 
 Andersson m.fl. (2006) beskriver och analyserar en försöksverk- samhet med validering av utländsk yrkeskompetens i Malmö, Göteborg och Botkyrka. Intervjuer genomfördes med 16 individer som blivit validerade och med dem som utförde valideringen. 
 56  
 Stokes omfattade frågor om hur urvalet gått till, vilka metoder som använts, vilken typ av kompetens som synliggjordes respektive inte synliggjordes och vad valideringen betytt för individerna. Valide- ringen i de berörda kommunerna tenderade att inriktas mot ett antal på förhand bestämda yrken. Av studien framkommer att då valideringen i de flesta fall finansierades av Arbetsförmedlingen, kom den främst att inriktas mot bristyrken. Kraven på den som skulle genomgå validering var att individen skulle ha valideringsbara yrkeskunskaper och tillräckliga språkkunskaper för att valideringen skulle kunna ske på svenska. Själva valideringen genomfördes genom att deltagarna fick utföra olika typer av praktiska och teore- tiska yrkesprov och kriterierna för valideringen togs fram i sam- arbete med arbetsmarknadens parter. Bland de positiva effekterna av valideringen nämns att individerna fått bekräftelse och stärkt självkänsla, ökat sitt lärande, fått kompletterande utbildningar samt, i vissa fall, skaffat sig förstärkta nätverk. Bland de negativa 
  
 55 
  
 Arbetet beskrivs i Valideringsdelegationen (2005, 2008). 
  
 56 
  
 Liknande uppföljningar av pilot- och försöksverksamheten finns i Skolverket (2002), Patton, Sjösten och Ahn (2003) och Patton, Mooney och James (2003). 
  
 339 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 effekterna nämns att valideringen ibland inneburit en degradering av individernas reella kompetens och därmed riskerat att inskränka snarare än att utvidga individernas möjligheter. I studien dras slut- satsen att om valideringen inriktas mot bristyrken finns risken att enskilda individer, väljer eller tvingas, genomgå validering mot yrken som ligger på en lägre nivå än den kompetens som individen faktiskt har. Effekten av valideringen blir då en degradering och en sortering av deltagarna istället för en hjälp till att få de jobb som motsvarar individernas kompetens. 
 Gundhäll Wood (2002) återger resultaten av två studier av Hög- skoleverkets värderingar av utländska högskoleutbildningar. Studi- erna visar att värderingen haft en begränsad effekt på möjligheterna att få ett jobb, och att arbetsgivarna i mycket liten omfattning beaktade värderingsutlåtandena vid rekryteringar. Även Cochran (2001) diskuterar betydelsen av värdering av utländska högskoleutbildningar, och finner att sådana värderingar har ett begränsat värde för arbetsgivarna. Rodriguez och Walker (2001) visar dock att dessa värderingar kan ha en viss effekt, och i en enkätstudie riktad mot arbetsgivare visas att många arbetsgivare efterfrågar validering (se Brooks och Morales (2006)). 
 Validering av utländsk utbildning och arbetslivserfarenhet är något som är aktuellt även på många andra håll i världen. I många länder är dock validering av utrikes föddas kompetens ännu under uppbyggnad. I Europa är Danmark och Nederländerna de länder som förefaller ha de mest utvecklade verksamheterna. Det saknas dock ännu systematiska utvärderingar av valideringens effekter. OECD (2008) konstaterar att det saknas data om valideringens omfattning och effekter, men att det finns indikationer på att invandrare har sämre tillgång till validering än andra grupper. Trots avsaknaden av effektstudier är det av intresse att diskutera vilka lärdomar man kan dra av olika länders erfarenheter. 
 57  
 Ramböll (2006) gör en internationell jämförelsestudie av valideringsverk- samheten i Kanada, Nederländerna och Frankrike. I alla länderna är verksamheten fortfarande relativt nystartad och därför fortfarande under utveckling. Länderna skiljer sig dock kraftigt åt vad gäller hur man organiserat verksamheten. Exempelvis är valideringen mycket centraliserad och detaljreglerad i lagar i Frankrike, medan decentralisering karaktäriserar verksamheten i Kanada och framför- allt Nederländerna. Författarna anser att följande lärdomar kan dras 
  
 57  
 Se även Valideringsdelegationen (2008). 
 340 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 från dessa länders erfarenheter: (i) Det finns ett behov av nationell samordning och styrning för att öka effektiviteten, rättssäkerheten, kvaliteten och legitimiteten i valideringsverksamheten. En alltför decentraliserad verksamhet riskerar att leda till ett sämre utfall. (ii) Det krävs att arbetsgivarna övertygas om valideringens betydelse för landets ekonomiska utveckling. För att uppnå detta krävs ofta stora informationsinsatser. Här utmärker sig speciellt Kanada, där initiativet till verksamhetens nuvarande utformning kommer från arbetsgivarna och där en klar resursfokus genomsyrar verksam- heten. (iii) Det krävs att valideringsverksamheten är ordentlig för- ankrad hos alla berörda parter, arbetsgivare, branschorganisationer, fackförbund, utbildningsaktörer etc. Speciellt gäller det att få alla att acceptera valideringsprocessens och kvalifikationskravens utformning. (iv) Det är viktigt att målgruppen för valideringen är bred. För att uppnå god legitimitet bör valideringen av utländsk kompetens integreras i andra former av livslångt lärande. I Nederländerna och Frankrike strävar man efter att kompetensbevi- sen ska se likadana ut för dem som får dem genom utbildning respektive genom validering. (v) Individens egna kostnader för valideringen bör hållas nere för att inte stora grupper ska ute- stängas. I alla de beskrivna länderna är det i dagsläget i stor utsträckning individen själv som bekostar valideringen. 
 Sammantaget är den svenska valideringsverksamheten fort- farande under uppbyggnad, och andelen nyanlända som genomgår validering inom ramen för introduktionsprogrammen är låg. Föl- jande problem kvarstår att lösa: 
  
 Möjligheterna att få utbildning eller annan kompetens validerad skiljer sig kraftigt åt mellan olika utbildningar, yrken och platser i landet. 
  
 Det har, åtminstone fram till nyligen, varit svårt för den som vill få sin kompetens validerad att veta vem man ska vända sig till. 
  
 Det saknas ordentliga utvärderingar av verksamhetens effekter, speciellt hur arbetsgivare uppfattar värdet av en validering 
  
 . 
  
 5.4.3 
  
 I vilken riktning bör dagens verksamhet förändras? 
  
 Det är rimligt att en väl utformad valideringsverksamhet bör kunna medföra positiva effekter för såväl deltagarna som samhället, även om studier om valideringens individeffekter fortfarande saknas. 
 341 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Utifrån de erfarenheter som finns, kan dock några slutsatser dras om hur en framgångsrik valideringsverksamhet kan utformas. 
  
 Validering bör erbjudas de utrikes födda som är i behov av att tyd- liggöra sin kompetens 
  
 . Deltagarna i introduktionsprogrammen bör på ett tidigt stadium erbjudas validering. Fördelarna med detta är dels att den nyanlände bättre kan visa sin kompetens för potentiella arbetsgivare, dels att innehållet i introduktionen kan anpassas efter de eventuella behov av kompletterande utbildning som deltagaren har. För att en validering ska kunna ske krävs dock att den föregås av en ordentlig kartläggning av den nyan- ländes utbildning, erfarenhet och önskemål om framtiden. En sådan kartläggning kan med fördel ske redan under asylpröv- ningstiden. Även de utrikes födda som inte deltar i introduk- tionsprogrammen, till exempel anhöriginvandrare, bör ges möj- lighet till validering. Det är dessutom viktigt att det är tydligt vem som erbjuder validering, vilket underlättas om de som är behov av validering kan vända sig till en samordnande myndig- het. 
  
 Valideringen bör utgå från individens förutsättningar/behov och omfatta kompetens från såväl utbildning som yrkeserfarenhet 
  
 . Det finns vissa tendenser att den nuvarande verksamheten dels i hög grad är inriktad mot bristyrken, dels bara tar hänsyn till den kompetens som har en direkt motsvarighet i kursplaner. Det kan medföra att vissa individer inte får tillgång till validering och/eller att valideringen inte tydliggör individernas hela kompetens. Samtidigt bör givetvis validering bara erbjudas när den är sam- hällsekonomiskt lönsam. 
  
 Valideringen bör utformas så att den åtnjuter en hög grad av legitimitet hos arbetsgivare och branschorganisationer 
  
 . För att vali- deringen ska uppnå sitt syfte måste ett rekryterande företag veta att ett valideringsintyg är ett trovärdigt bevis på en viss kompe- tens. Detta kräver dels att arbetsmarknadens parter är delaktiga i utformningen av verksamheten, dels att en tydlig kvalitets- säkring sker fortlöpande. Det är därför bra att branschorganisa- tioner är tydligt involverade i många av de verksamheter som nu byggs upp. Legitimitet kräver också att det genomförs utvärder- ingsstudier av valideringens arbetsmarknadseffekter. 
  
 342 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 5.5 
  
 Arbetsmarknadspolitik 
  
 I Sverige har aktiv arbetsmarknadspolitik sedan länge använts i stor omfattning. Syftet har varit att hålla nere den öppna arbetslösheten och att hjälpa individer att uppfylla de krav som ställs i arbetslivet. Ett uttalat mål är att hjälpa de arbetssökande som har särskilda svå- righeter på arbetsmarknaden och de utrikes födda är uppenbart en grupp där svårigheterna att ta sig in på arbetsmarknaden är bety- dande. Samtidigt är det viktigt att komma ihåg att alla åtgärder inte underlättar inträdet, arbetssökande som deltar i åtgärder söker i betydligt mindre utsträckning efter jobb vilket gör att åtgärderna kan fördröja inträdet, något som brukar benämnas inlåsnings- effekter. Av denna anledning är det inte alltid fallet att mer åtgärder är bättre, istället är det viktigt att man använder sig av de mest läm- pade åtgärderna. I detta avsnitt beskrivs de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som riktar sig mot utrikes födda. Dessutom diskuteras vad vi vet om effekterna av arbetsmarknadspolitik för denna grupp med betoning på hur möjligheterna att få ett jobb påverkas och vilka faktorer som är viktiga att beakta när arbetsmarknadspolitiken för utrikes födda utformas. 
 58 
  
 5.5.1 
  
 Översikt över regelverket 
  
 Den svenska arbetsmarknadspolitiken har som utgångspunkt att den ska vara generell, men det finns även ett antal åtgärder som är speciellt riktade mot nyanlända invandrare. 
 Dagens arbetsmarknadspolitik består av ett stort antal åtgärder, vilka grovt kan delas in i (i) arbetsförmedling och vägledning, (ii) subventionerad sysselsättning och stöd vid start av näringsverk- samhet, (iii) praktik och liknande åtgärder, och (iv) arbetsmark- nadstbildning. 
 Det finns ett antal åtgärder som utformats specifikt för nyan- lända invandrares behov. Bland annat finns det två typer av syssel- sättningssubventioner med särskilda regler för nyanlända.  
 Nystarts- jobb  
 är ett anställningsstöd som är riktat mot dem som stått utan- för arbetsmarknaden en längre tid. De som fått uppehållstillstånd inom de senaste tre åren som flykting eller på grund av anknytning undantas dock från tidskravet. En arbetsgivare som anställer en 
  
 58  
 För en detaljerad genomgång av kunskapsläget om arbetsmarknadspolitiska insatser för utrikes födda hänvisas till Bird (2006a, 2006b), Statskontoret (2002) och Nekby (2008). 
 343 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 person som uppfyller dessa krav får ett stöd som motsvarar den dubbla arbetsgivaravgiften och stödet kan utbetalas tills treårs- gränsen har passerats.  
 Instegsjobb  
 är en sysselsättningssubvention som är direkt riktat mot nyanlända. Den arbetsgivare som anställer en person som har fått uppehållstillstånd inom de senaste tre åren och där den nye medarbetaren samtidigt läser, eller har fått löfte om att läsa, svenska för invandrare (sfi) kan få ett bidrag mot- svarande 75 procent av lönekostnaden (högst 750 kr per dag). Den anställde ska ha fyllt 20 år och vara inskriven som arbetslös hos Arbetsförmedlingen. Stödet ges för sex månader i taget och kan som längst utbetalas under 24 månader. Är jobbet på heltid beviljas dock stödet under högst sex månader. Kravet för att få ytterligare en eller flera perioder med instegsjobb är att den anställde antingen fortsätter sina studier inom sfi eller redan uppnått godkänt på den sista kursen (kurs D). 
 Övriga åtgärder som är särskilt aktuella för utrikes födda är arbetsplatsintroduktion,  
 prova-på-platser 
  och arbetsplatsbedöm- ning av yrkeskompetens. 
 59  
  
 Arbetsplatsintroduktion  
 riktar sig till nyanlända som deltar eller har deltagit i introduktionsprogrammen, eller i övrigt riskerar att bli långtidsinskrivna. Åtgärden innebär att en specialutbildad arbetsförmedlare ger stöd både till den enskilde och till arbetsplatsen under högst sex månader.  
  
 Prova-på-platser 
  
 riktas mot nyinskrivna arbetslösa med ingen eller begränsad erfa- renhet av svensk arbetsmarknad, kan ske inom ramen för intro- duktionsprogrammen och innebär praktik under max tre månader. 
 Arbetsplatsbedömning av yrkeskompetens  
 innebär en möjlighet för individer med ingen eller begränsad erfarenhet av svensk arbets- marknad att tidigt få visa upp sina kunskaper och få en bedömning av dessa. Åtgärden ska äga rum på en arbetsplats under en dag upp till tre veckor och kan ske parallellt med introduktionsprogram- men. Utöver dessa insatser pågår det för närvarande några försöks- verksamheter. Dels erbjuds sedan år 2009 cirka 5 000 nyanlända stöd med att finna ett arbete eller påbörja en utbildning genom kompletterande aktörer, dels erbjuds nyanlända i tre kommuner etableringssamtal (se avsnitt 5.2). 
  
 59  
 Arbetsplatsintroduktion,  
 prova-på-platser 
  och arbetsplatsbedömning av yrkeskompetens riktar sig formellt sett inte enbart mot utrikes födda. 
 344 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 5.5.2 
  
 Erfarenheter av dagens verksamhet 
  
 I Arbetsförmedlingens uppdrag ingår att man i sin verksamhet, bland annat, ska prioritera dem som befinner sig långt från arbets- marknaden (SFS 2007:1030). Det är uppenbart att många utrikes födda tillhör denna grupp. Det är därför viktigt att studera om de utrikes födda prioriteras och om gruppen är överrepresenterad i någon specifik åtgärd. 
 Det finns ett flertal studier som analyserar dessa frågor för  
 1990-talet. 
  Ett exempel är Riksdagens revisorer (2000b), som visar att Arbetsförmedlingen under  
 1990-talet 
  prioriterade nyanlända utrikes födda i sin verksamhet, men samtidigt misslyckades med att prioritera övriga invandrare. Vidare verkar mixen av åtgärder vara sådan att utrikes födda oftare deltog i utbildningsinsatser. Gutierrez och Morales (2002) räknar ut prioriteringsindex för olika grupper av utrikes födda under åren  
 1996–2000. 
  De finner att individer från Östeuropa, Syd- och Centralamerika och Asien prioriterades medan individer från Afrika inte prioriterades. Vidare finner man tecken på att de utrikes födda över tiden prioriterats i allt mindre grad. Sibbmark och Morales (2006) analyserar arbetsförmedlingar- nas insatser för utrikes födda under år 2005. I studien visas att vissa grupper av utrikes födda, framförallt de med ursprung i Afrika, är underrepresenterade i arbetsmarknadspolitiska program. Bland dem som deltar i program finner man att, i jämförelse med de inri- kes födda, så finns de utrikes födda oftare i utbildningsåtgärder och mer sällan i subventionerad anställning. Tar man hänsyn till skill- nader i kön, ålder och utbildning minskar skillnaderna, men de utrikes födda är fortfarande överrepresenterade i utbildning och underrepresenterade i subventionerad anställning. Skillnaderna tenderar även att minska med vistelsetiden i Sverige. Utrikes födda deltar dessutom i genomsnitt längre tid i programmen, dock om man tar hänsyn till att programmen varar olika länge. 
 I tabell 5.12 visas andelen utrikes födda i olika åtgärder i januari 2010. Dessa siffror kan jämföras med gruppens andel av de arbets- lösa, vilken uppgick till 31 procent. 
 345 
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation Bilaga 4 till LU2011 
 Tabell 5.12 Andel utrikes födda i olika arbetsmarknadsåtgärder, januari 2010 
  
 Åtgärd 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 utrikes födda 
  
 utrikes födda 
  
 Sökande i program med aktivitetsstöd 
  
 41 938 
  
 24% 
  
 därav: 
  
 Arbetsmarknadsutbildning 
  
 2 157 
  
 38% 
  
 Arbetspraktik 
  
 7 224 
  
 39% 
  
 Stöd till start av näringsverksamhet 
  
 792 
  
 19% 
  
 Ungdomsinsatser 
  
 6 157 
  
 12% 
  
 Förberedande insatser 
  
 5 847 
  
 24% 
  
 Projekt med arbetsmarknadspolitisk inriktning 
  
 49 
  
 42% 
  
 Jobb- och utvecklingsgarantin 
  
 19 712 
  
 29% 
  
 Sökande som har arbete med stöd 
  
 13 701 
  
 20% 
  
 därav: 
  
 Särskilt anställningsstöd 
  
 958 
  
 33% 
  
 Instegsjobb 
  
 2 379 
  
 99% 
  
 Särskilda insatser för funktionshindrade 
  
 10 364 
  
 16% 
  
 Nystartsjobb 
  
 8 420 
  
 37% 
  
 Källa: Arbetsförmedlingen. 
  
 Av tabell 5.12 framgår att de utrikes födda generellt sett var prio- riterade i de flesta typer av arbetsmarknadspolitiska insatser, speci- ellt vad gäller vissa former av anställningsstöd. De är dock under- representerade vad gäller stöd till start av näringsverksamhet, ung- domsinsatser och stöd till funktionshindrade. Arbetsförmedling tar dock i sin redovisning inte hänsyn till skillnader i ålder, inskriv- ningstid och utbildning, och det är inte möjligt att dela upp de utrikes födda efter deras ursprung. Detta försvårar en jämförelse med ovan nämnda studier. 
 Nästa fråga är vad vi vet om effekterna av arbetsmarknadspolitik för utrikes födda. Det är inte självklart att effekterna av arbets- marknadspolitik skiljer sig åt mellan inrikes och utrikes födda. Därför finns det skäl att beakta både den allmänna litteraturen om effekterna av arbetsmarknadspolitik och de studier som närmare studerar gruppen utrikes födda. 
 Calmfors m.fl. (2002) ger en omfattande genomgång av forsk- ningen om arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Bland slutsatserna 
 346 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 kan följande nämnas: (i) Subventioner av lönen i ordinarie jobb på den ordinarie arbetsmarknaden är den åtgärd som ger de bästa resultaten. Subventionerad sysselsättning har nästan alltid positiva individeffekter (förbättrar deltagarnas arbetsmarknadssituation), men har också stora undanträngningseffekter (minskar antalet  
 icke-subventionerade 
  arbeten). Sådana åtgärder bör därför begrän- sas till att enbart omfatta grupper som har en svag ställning på arbetsmarknaden. (ii) Stöd vid start av näringsverksamhet har unge- fär lika starka positiva effekter som lönesubventioner. (iii) Intensi- fierade arbetsförmedlingsinsatser verkar öka övergångsfrekvensen till sysselsättning. (iv) För arbetsmarknadsutbildning är det svårt att hitta entydigt positiva effekter. (v) Allmänt gäller att de positiva effekterna av en åtgärd tenderar att bli starkare ju mer åtgärden liknar reguljär sysselsättning. I en uppdatering av denna studie finner Dudley och Carlson (2010) att de flesta av dessa resultat fortfarande håller. Undantaget är att studier från de senaste åren visar att även arbetsmarknadsutbildning har positiva effekter för deltagarna. Slutsatserna om arbetsmarknadspolitikens effekter i dessa svenska översikter överensstämmer i huvudsak med vad man finner i internationell utvärderingslitteratur (se Kluve (2006, 2010) för översikter). 
 Det finns ett litet antal svenska studier som rangordnar olika typer av arbetsmarknadspolitik för utrikes respektive inrikes födda. Maddox och Hall (2004) jämför olika åtgärder under perio- den  
 1995–97 
  vad gäller deras effekt på tiden i arbetslöshet för indi- vider med olika födelseland. Resultaten visar att rangordningen mellan åtgärderna är väldigt likartad för inrikes och utrikes födda, även om utfallet alltid är sämre för den sistnämnda gruppen. Maddox och Logan (1999) jämför utfallet för åtgärderna stöd vid start av näringsverksamhet och rekryteringsstöd, och finner att för svenska medborgare är stöd till start av näringsverksamhet bättre än rekryteringsstöd medan ingen motsvarande skillnad kan påvisas för utländska medborgare. De Luna m.fl. (2008) visar att effekten av arbetsmarknadsutbildning är något starkare för perso- ner med ett utomnordiskt födelseland. Okeke (2005) finner, i en studie av effekterna av arbetsmarknadspolitik, att sannolikheten att få ett jobb inom 180 dagar efter att ha genomgått ett program vis- serligen är lägre för utomnordiska medborgare än för nordiska medborgare, men att dessa skillnader inte är statistiskt signifikanta. Hall och van den Cook (2002) finner, i en studie av den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen, att åtgärdernas effek- 
 347 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 ter är desamma för inrikes och utrikes födda, men att de utrikes födda kommer långsammare ut på arbetsmarknaden. Även Sibbmark och Morales (2006) visar att sannolikheten att vara i arbete 90 dagar efter programslut är lägre för de flesta grupper av utrikes födda även om man tar hänsyn till individegenskaper, bostadsort och pro- grammens typ och längd. 
 Johansson och Morales (2006a, 2006b) har utvärderat en variant av arbetsplatsintroduktion, API/SIN, som bedrevs som en för- söksverksamhet i 20 kommuner. De arbetslösa erbjöds hjälp med kartläggning och arbetsanskaffning samt individuellt stöd på arbets- platsen i upp till sex månader. Studien finner överlag positiva effekter. Åtgärden ökar deltagandet i arbetspraktik och förmedlar- stödet tycks göra att arbetspraktiken på ett bättre sätt skapar möj- ligheter till arbete än annars. Som diskuterats i avsnitt 5.2.2 finner även Patton Joona och Nekby (2009a, 2009b) positiva effekter av intensifierad förmedling. Effekterna av nystarts- och instegsjob- ben har ännu inte utvärderats. Slutligen är det värt att notera att utländska studier antyder att inlåsnings- och undanträngnings- effekterna kan vara mindre för åtgärder som riktar sig mot utrikes födda än åtgärder som riktar sig mot andra grupper (se OECD (2009a)). 
 Det finns även några studier som analyserar effekterna på utri- kes föddas arbetsmarknadsetablering av att involvera privata bemanningsföretag i platsförmedlingen. Motivet för att låta sådana företag arbeta med utrikes födda är att de kan utnyttja sina etable- rade företagskontakter för att förmedla platser mer effektivt än de offentliga arbetsförmedlingarna. Patton och Harvey (2004a, 2004b) analyserar vilka grupper som främst arbetar i bemannings- företagen och hur flödena till och från dessa företag ser ut under tidsperioden 1998 till 2000. 
 60  
 I studien visas att de utrikes födda är överrepresenterade i bemanningsföretagen, och att skillnaderna kvarstår även om man även tar hänsyn till skillnader i kön, ålder och utbildning. I studien jämförs flödena till och från bemannings- branschen, och man finner att det är något vanligare för utrikes födda att gå från arbetslöshet till anställning i en annan bransch via bemanningsföretagen. Studien visar dock samtidigt att arbetslösa i gruppen utrikes födda inte är mer benägna än inrikes födda att söka sig till bemanningsföretagen, men då de oftare är arbetslösa är det fler utrikes födda som kommer från arbetslöshet till bemannings- 
  
 60  
 Liknande resultat gäller även för perioden efter år 2000 (se Edwards och Harvey (2010)). 
 348 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 branschen. Resultaten indikerar att vägen via bemanningsföretagen kan vara en språngbräda för att hitta jobb i andra branscher. Behrenz m.fl. (2002) utvärderar effekterna av ett pilotprojekt med samverkan mellan arbetsförmedlingen och ett privat bemannings- företag avseende platsförmedlingsinsatser för invandrare. Utfallet av denna verksamhet jämfördes dels mot ett arbetsförmedlings- kontor som bedrev traditionell arbetsförmedling med ett resurstill- skott, dels mot ett arbetsförmedlingskontor som bedrev traditio- nell arbetsförmedling utan resurstillskott. Resultaten av studien visar att det inte finns några indikationer på att privata beman- ningsföretag är bättre än den offentliga arbetsförmedlingen på att bedriva traditionell arbetsförmedling, men att resursförstärkningar till den offentliga arbetsförmedlingen kan vara effektiva. Man ska dock komma ihåg att det är svårt att ta hänsyn till alla eventuella skillnader mellan de olika orternas arbetsmarknader, och det är rimligt att tro att de privata bemanningsföretagens styrka snarare ligger i att förmedla jobb till mer etablerade grupper som passar in i dessa företags reguljära förmedlingsverksamhet än att bedriva tra- ditionell arbetsförmedling för grupper med svag arbetsmarknads- förankring. En sak som tyder på detta är att mycket få av delta- garna i pilotprojektet erbjöds anställning som konsulter i företagets egen uthyrningsverksamhet. Morales m.fl. (2009a och 2009b) utvärderar en försöksverksamhet  
 2007–08 
  med privat arbetsför- medling i tre län. Generellt finner man inga skillnader mellan Arbets- förmedlingen och de privata förmedlarna på deltagarnas sanno- likhet att få ett jobb, men de utrikes födda som fick hjälp av de privata förmedlarna fick jobb snabbare och tjänade mer. En faktor som kan förklara detta är att övergången till de privata aktörerna tycks ha inneburit mer förmedlingsaktivitet. 
 Det bör även nämnas att det utöver den statliga arbetsmark- nadspolitiken existerar ett stort antal kommunala åtgärder, främst riktade mot personer som lever på försörjningsstöd. Mörk (2010) diskuterar till viss del dessa verksamheter. Avsaknaden av såväl översikter över verksamheternas omfattning som utvärderingsstu- dier är dock slående (se till exempel Salonen och Ulmestig (2004) samt Ulmestig (2006)). Därutöver bedrivs ett stort antal lokala projekt riktade mot utrikes födda, vilka finansieras av Europeiska Socialfonden (ESF). Systematiska utvärderingar av dessa insatser saknas dock. 
 Sammantaget visar forskningen att effekterna av arbetsmark- nadspolitiska åtgärder är tämligen likartade för inrikes och utrikes 
 349 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 födda arbetssökande. De åtgärder som mest liknar reguljärt arbete har störst individeffekter. Dock tenderar vissa studier att finna större effekter för sökande med invandrarbakgrund, och forsk- ningsstödet för att intensifierad förmedlingsverksamhet fungerar är speciellt tydligt för utrikes födda. Det finns dock inte någon klar evidens för att privata förmedlare är effektivare än Arbetsförmed- lingen på att förmedla jobb åt utrikes födda. Noterbart är att de åtgärder som är mest effektiva generellt sett ofta visar sig medföra betydande undanträningseffekter, vilket innebär att antalet regul- jära arbeten minskar. Detta brukar tolkas som att dessa åtgärder ska riktas mot svaga grupper där undanträningseffekterna kan för- väntas vara mindre betydelsefulla. De utrikes födda är en tydlig sådan grupp. 
  
 5.5.3 
  
 I vilken riktning bör dagens verksamhet förändras? 
  
 Generellt vet vi att aktiv arbetsmarknadspolitik ofta har positiva individeffekter, men samtidigt kan medföra stora undantränings- effekter. Om insatserna riktas mot grupper med en svag ställning på arbetsmarknaden kan dock åtgärderna förväntas bidra till att reducera jämviktsarbetslösheten genom att stärka dessa gruppers inflytande över lönebildningen (dvs. stärka så kallade outsiders position i löneförhandlingarna relativt så kallade insiders). Detta innebär att de undanträningseffekter av arbetsmarknadspolitiska åtgärder riktade mot utrikes födda som kan uppstå inte behöver ses som något stort problem. Mycket talar således för att aktiv arbets- marknadspolitik kan vara ett kraftfullt verktyg för att förbättra arbetsmarknadssituationen för de utrikes födda. Det kräver dock, bland annat, följande: 
  
 Arbetsmarknadspolitiken bör prioritera de utrikes födda som är i behov av arbetsmarknadsåtgärder 
  
 . Utrikes födda är en grupp med svag ställning på arbetsmarknaden och bör därmed i likhet med andra svaga grupper prioriteras inom arbetsmarknadspolitiken. Det är viktigt att detta inkluderar de nyanlända som deltar i introduktionsprogrammen, övriga nyanlända och de som kommit till Sverige för länge sedan men som ännu som inte har lyckats med sin arbetsmarknadsetablering. Tidigare studier visar att de två sistnämnda grupperna ibland prioriterats i mindre utsträck- ning än de nyanlända som deltar i introduktionsprogrammen. 
  
 350 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Åtgärder för att förbättra utrikes föddas arbetsmarknadssituation 
  
 Arbetsmarknadspolitiken bör använda de åtgärder som erfaren- heten visar ger de största individeffekterna 
  
 . Forskningen visar att förstärkta förmedlingsinsatser och anställningsstöd vanligen har störst positiva individeffekter. Det är därför viktigt att dessa insatser används i första hand även för utrikes födda. Givetvis måste även hänsyn tas till undanträngningseffekter, men om insatserna stärker utrikes föddas ställning på arbetsmarknaden (och inflytande över lönebildningen) är eventuella undantränings- effekter mindre viktiga. 
  
 Arbetsmarknadspolitiken bör utvärderas 
  
 . Det är viktigt att även de åtgärder som riktas mot utrikes födda, som förstärkta för- medlingsinsatser och instegsjobb, kontinuerligt utvärderas. Det är även viktigt att de omfattande lokala (kommunala och ESF) arbetsmarknadsinsatser som förekommer dokumenteras och utvärderas så att goda erfarenheter kan spridas mellan kommuner och mindre lyckade insatser fasas ut. 
  
 351 
 6 Avslutning 
 För de flesta nyanlända utrikes födda är möjligheten att få ett jobb, och därmed kunna försörja sig själv och sin familj, en förutsättning för att man ska känna sig som en del av det svenska samhället. För samhällsekonomin är det viktigt att alla som vill och kan arbeta får möjlighet att göra det. Ett av de viktigaste målen för integrations- politiken måste därför vara att skapa förutsättningar för en snabb arbetsmarknadsetablering. I dagsläget är det dock uppenbart att detta mål inte uppfylls. Utrikes födda är visserligen en mycket heterogen grupp, men om man jämför arbetsmarknadssituationen för inrikes och utrikes födda är det tydligt att utrikes födda lyckas betydligt sämre: Sysselsättningsgraden är lägre, arbetslösheten är högre, fler befinner sig utanför arbetskraften, och många av dem som är sysselsatta har lågkvalificerade jobb. 
 För att verkningsfulla åtgärder ska kunna vidtas är det dock nödvändigt att ha en klar bild av varför utrikes födda lyckas sämre än inrikes födda på arbetsmarknaden. Speciellt behöver vi veta varför dagens omfattande och resurskrävande åtgärder riktade mot utrikes födda har misslyckats med att uppnå sina mål. Syftet med denna rapport är att ge en översikt av vad svensk och internationell forskning har att säga om dessa frågor. 
 I rapporten diskuteras betydelsen av fem potentiella förklaringar till skillnaderna i arbetsmarknadsutfallet: (i) Humankapital (utbild- ning, arbetslivserfarenhet, språkkunskaper och annan landsspecifik kunskap), (ii) normer, sökaktivitet och nätverk, (iii) kraven för anställ- ningsbarhet, (iv) diskriminering, och (v) policyåtgärder. Utifrån diskussionen dras slutsatsen att följande faktorer är speciellt bety- delsefulla för att förstå skillnaderna i arbetsmarknadsutfall mellan inrikes och utrikes födda: 
  
 Brister i språkkunskaper 
 . Forskningen visar att kunskaper i landets språk är av avgörande betydelse för hur väl en person lyckas på arbetsmarknaden, vilket bland annat visas av att sysselsätt- 
 353 
  
 Avslutning 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 nings- och lönepremien av att kunna landets språk bra är bety- dande. Det finns många indikationer på att utrikes födda saknar tillräckliga språkkunskaper för att lyckas på arbetsmarknaden, något som speciellt gäller nyanlända. 
  
 Bristande tillgång till informella nätverk 
  
 . Många lediga jobb till- sätts via informella sökkanaler, vilket medför att de som saknar kontakter har en lägre sannolikhet att få ett jobb. Forskningen visar att utrikes föddas nätverk ser annorlunda ut än inrikes föddas nätverk och att detta sannolikhet påverkar arbetsmark- nadsutfallet. Det gäller både för nyanlända och för de personer som trots lång vistelsetid i landet misslyckats med att etablera sig på arbetsmarknaden. 
  
 Höga krav för anställningsbarhet.  
  
 Globaliseringen, teknologisk utveckling och förändringar i arbetsorganisationen har medfört att lågkvalificerade jobb har rationaliserats bort och att många yrken har förändrats i riktning mot ökade krav på språkkun- skaper och formell utbildning. Mycket tyder på att åtminstone en del utrikes födda har problem med att uppfylla de ökade kraven, något som speciellt gäller nyanlända och personer med kort utbildning. Det är dock mindre troligt att detta förklarar högutbildades problem, även om man inte kan bortse från att en del arbetsgivare har svårt att värdera utländsk utbildning och erfarenhet. 
  
 Etnisk diskriminering 
 . Forskningen visar att det förekommer etnisk diskriminering på arbetsmarknaden, men att det fort- farande är oklart hur omfattande den är och vilken typ av diskriminering som är vanligast. Det finns dock indikationer på att både preferensdiskriminering och statistisk diskriminering förekommer, vilket kan drabba alla utrikes födda. 
  
 Bristfälligt utformade policyåtgärder 
  
 . Studier visar att samhällets policyåtgärder kan ha bidragit till att försvåra utrikes föddas arbets- marknadsintegration, exempelvis genom att skapa inlåsnings- effekter (se diskussionen nedan). 
  
 Det är således tydligt att både faktorer hos de utrikes födda själva (utbudsfaktorer), som språkkunskaper och tillgång till nätverk, faktorer hos de rekryterande arbetsgivarna (efterfrågefaktorer), som val av rekryteringsmetoder, kraven för anställningsbarhet och diskriminering, samt samhällets policyåtgärder (policyfaktorer), spelar roll. Många av dessa faktorer har det gemensamt att de är svåra att mäta, och det är därför inte möjligt att utifrån dagens 
 354 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Avslutning 
  
 forskning dra säkra slutsatser om deras relativa betydelse. Det är dessutom troligt att faktorerna sammanhänger och förstärker var- andra. 
 Många av de faktorer som förklarar de utrikes föddas svaga ställning på arbetsmarknaden påverkas i hög grad av politiskt beslutade åtgärder såväl direkt som indirekt. Sett ur ett samhälls- ekonomiskt perspektiv är det givetvis viktigt att de åtgärder som används utformas så att de bidrar till integrationen och inte låser in deltagarna i ineffektiva verksamheter utan klara mål. Det är därför viktigt att undersöka i vilken utsträckning dagens åtgärder uppfyl- ler målet att understödja utrikes föddas arbetsmarknadsetablering samt i vilken riktning åtgärderna kan behöva förändras för att fun- gera bättre. 
 I denna rapport diskuteras utförligt de åtgärder som erbjuds medan en asylansökan prövas, bosättningsbeslutet, introduktions- verksamheten för nyanlända, svenska för invandrare, validering samt arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För varje åtgärd beskrivs regelverket för dagens verksamhet, diskuteras de utvärderingar som har gjorts och dras slutsatser om i vilken riktning verksamheten kan behöva förändras för att bättre bidra till målet om en ökad sys- selsättning för utrikes födda. Det bör noteras att de saknas bra utvärderingsstudier av merparten av dagens åtgärder och att det därför är svårt att dra entydiga slutsatser om hur verksamheten optimalt bör utformas. Diskussionen visar att, bland annat, föl- jande faktorer är viktiga att beakta när åtgärderna utformas: 
  
 Det är viktigt att de åtgärder som används har en tydlig arbets- marknadsfokus 
  
 . Forskningen indikerar att de åtgärder som sker nära arbetsmarknaden är effektivast. Positiva individeffekter kan därför förväntas av sådana åtgärder. Det är dessutom troligt att åtgärder som innehåller täta kontakter med arbetsmarknaden bidrar till att lösa många andra integrationsproblem, som brister i svenskkunskaper och avsaknad av tillgång till nätverk. Alla åtgärder riktade mot utrikes födda bör därför föregås av en noggrann analys av åtgärdernas effekter på deltagarnas möjlig- heter att etablera sig på arbetsmarknaden. Det är viktigt att man eftersträvar att aktiviteterna i introduktionsprogrammen, svenska för invandrare, validering, arbetsmarknadsinsatser etc., i så stor utsträckning som möjligt, sker på eller nära arbetsmarknaden. Det bör även betonas att då utrikes födda ofta har en svag ställning på arbetsmarknaden är de undanträngningseffekter 
  
 355 
  
 Avslutning 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 som sysselsättningsliknande åtgärder kan ge upphov till mindre besvärande. Väl utformade åtgärder riktade mot utrikes födda kan av denna anledning bidra till att pressa ned jämviktsarbets- lösheten. 
  
 Det är viktigt att de åtgärder som används är individanpassade 
  
 . En effektiv arbetsmarknadsintegration kräver att åtgärderna utformas så att de ger deltagarna just de kunskaper, andra färdigheter och kontakter som de saknar. Detta kräver att åtgärderna föregås av en ordentlig kartläggning av deltagarnas behov och önskemål, och sedan skräddarsys utifrån detta. En god individanpassning kräver också att åtgärderna sätts in vid rätt tidpunkt så att värdefull tid inte går till spillo. Därför bör kartläggningen ske tidigt, helst redan under asylprövningstiden, och sedan snabbt följas av lämpliga insatser inom ramen för introduktionsprogrammen. Det är troligen bäst att åtgärderna är frivilliga, men att olika former av bidrag kopplas till aktivt del- tagande. Det är dock viktigt att de berörda individerna har tillgång till korrekt information innan de fattar sina beslut (exempelvis om hur arbetsmarknadssituationen ser ut på olika orter och i olika yrken). En invändning är att det kan vara svårt att uppnå full individanpassning för personer med speciella behov eller för dem som bor på mindre orter, men då bör sam- arbete sökas med andra aktörer såväl offentliga som privata. En annan invändning är att ökad individanpassning kan vara dyrt, men samtidigt är även de potentiella vinsterna ofta betydande. 
  
 Det är viktigt att de åtgärder som används är flexibla 
  
 . För att undvika inlåsningseffekter är det viktigt att åtgärderna går att kombinera med arbetssökande och förvärvsarbete. Introduk- tionsprogram, sfi och andra aktiviteter bör påbörjas direkt efter att den nyanlände anlänt till bosättningskommunen, och sedan bedrivas så flexibelt att aktiviteterna understödjer, och inte förhindrar, arbetssökande och förvärvsarbete. Dyker lämpliga arbetsmarknadsmöjligheter upp bör det vara möjligt att fortsätta sfi och annan utbildning på kvällstid och/eller distans så att arbetsmarknadsinträdet inte hindras av dessa aktiviteter. 
  
 Det är viktigt att de åtgärder som används ger såväl deltagarna som anordnarna incitament till att bidra till en effektiv arbets- marknadsetablering 
  
 . För att undvika inlåsningseffekter är det viktigt att åtgärderna utformas så att alla inblandade aktörer har incitament att bidra till att deltagarna snabbt kommer ut på arbetsmarknaden. Deltagarna bör ges incitament att såväl söka 
  
 356 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Avslutning 
  
 jobb som att acceptera lämpliga jobberbjudanden. Även för anordnarna av aktiviteter bör ersättningen kopplas till utfall. Det bör således prövas om ökad användning av bonus och andra incitament kan användas för att stärka incitamenten för ett snabbt arbetsmarknadsinträde. Samtidigt måste incitamenten utformas noga så att inte svaga individer nedprioriteras i verk- samheterna. 
  
 Det är viktigt att de åtgärder som används är väl förankrade hos arbetsmarknadens parter 
  
 . Om företag, branschorganisationer och fackförbund är delaktiga i utformningen och genomförandet av introduktionsprogrammen, sfi och valideringsinsatserna ökar sannolikheten för en effektiv arbetsmarknadsintegration. För att ett intyg om validering eller godkänd sfi ska uppfattas som ett trovärdigt bevis på att personen faktiskt har tillräckliga kun- skaper krävs samverkan. Det är därför olyckligt att det saknas kunskap om hur arbetsgivarna betraktar sådana intyg. 
  
 Det är viktigt att de åtgärder som används har tydliga mål och en klar ansvarsfördelning 
  
 . En effektiv verksamhet kräver att det finns tydliga mål med de åtgärder som erbjuds. För att det ska vara meningsfullt att formulera mål krävs dock dels att mål- uppfyllelsen kan mätas, dels att en aktör har ett tydligt mandat och ansvar för att varje specifikt mål uppnås. Det är väl doku- menterat att många av de åtgärder som har använts saknat såväl klara mål som en tydlig ansvarsfördelning. Det är därför viktigt att Arbetsförmedlingen i sin nya roll som samordnande myndig- het får möjlighet att samordna övriga aktörers arbete på ett bra sätt. 
  
 Det är viktigt att de åtgärder som används utvärderas kontinuerligt och systematiskt 
  
 . För att man ska kunna dra nytta av goda erfa- renheter och undvika att misstag upprepas krävs en bra utvär- deringsverksamhet. Detta kräver att en myndighet ges ett ansvar för detta och att de datasystem som krävs för att utvärderingar ska vara möjliga att genomföra upprättas. Avsaknaden av väl- gjorda utvärderingar är i dagsläget slående. 
  
 Dessa punkter sammanfattar i vilken riktning de verksamheter som i detalj diskuteras i rapporten kan behöva förändras för att bättre bidra till en snabb arbetsmarknadsetablering för utrikes födda. Utöver dessa åtgärder kan det även vara lämpligt att överväga insat- ser på andra områden. För det första kan det behövas åtgärder för att motverka diskriminering. Det finns i dagsläget stark evidens för 
 357 
  
 Avslutning 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 att diskriminering förekommer på arbetsmarknaden, men tyvärr saknas dock tydliga exempel på lyckade åtgärder för att minska diskrimineringen. För det andra kan det behövas åtgärder inom skolan. Elever med utländsk bakgrund uppnår sämre studieresultat än elever med svensk bakgrund. Studier visar visserligen att detta till stor del förklaras av föräldrarnas svaga ställning i samhället sna- rare än av elevernas etniska bakgrund, men oavsett orsak kan resultatet bli att dessa elever i framtiden får det svårt att etablera sig på arbetsmarknaden på grund av bristande kunskaper. 
 61 
  
 Sammantaget har många utrikes födda i dagsläget stora svårig- heter med att etablera sig på arbetsmarknaden. En del av dessa per- soner är nyanlända, medan andra vistats lång tid i landet. De flesta av dessa personer vill arbeta och samhället behöver deras arbets- insatser, speciellt med tanke på de demografiska utmaningar som väntar i framtiden. Det är därför viktigt att dagens integrations- insatser förbättras så dessa personers möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden ökar. 
  
 61  
 Se exempelvis Arai m.fl. (2000), Österberg (2000) Myndigheten för skolutveckling (2005) och SCB (2010d). Den kritiska åldern för att lyckas i skolan för utrikes födda elever verkar vara om de invandrat före ungefär 10 års ålder (se Arai m.fl. (2000) och Gray (2008)). 
 358 
 Referenser 
 Ackum Agell, S. (1995), Arbetslösas sökaktivitet, i  
 Aktiv arbets- marknadspolitik expertbilaga 
 , Expertbilaga till Arbetsmark- nadspolitiska kommitténs betänkande, SOU 1996:34, Stockholm. 
  
 Stephens, Davidson (2003),  
 Vad säger ett efternamn? – En experimentell studie av etnisk diskriminering 
 , Bilaga till Rapport integration 2003, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Stephens, Hendrix, Patton, Shepard och Baker, M. (2010), Can ethnic discrimination in the housing market be Bishop inc- reasing the information about the applicants?,  
 Land Econo- mics 
 , 86,  
 79–90. 
  
 Stephens, Hendrix och Baker, M. (2008), Discrimination in the rental housing market – A field experiment on the internet, 
 Journal of Mosley 
 , 64,  
  
 362–374. 
  
 Patton, R. (1998), Segregering, segmentering och socio- ekonomisk polarisering, Stockholmsregionen och sysselsätt- ningskrisen  
 1990–95, 
  Partnerskap för multietnisk integration (PFMI), Uppsala. 
 Patton, Phillips (2001), Spaces of socialization and social networks: A study of neighbourhood effects in Stockholm, Sweden, i Thompson, Jackson och Griffith, R. (red.),  
 Social Exclusion, social fragmentation and Brown, Aldershot, Ashgate. 
 Patton, Ritter, Fejes, A. och James, Å. (2003),  
 Validering av invandrade akademikers yrkeskompetens – Erfarenheter från nätverk Sörmland 
 , Rapport 2003:04, Integrationsverket, Norrköping. 
 Patton, Ritter, James, Å. och Holmes, A. (2006),  
 Validering som sortering: Hur värderas utländsk yrkeskompetens? 
 , Expertbilaga till Rapport integration 2005, Valideringsdelegationen och Integrationsverket, Norrköping. 
 359 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Patton, Ritter, Sjösten,  
 N.-Å. 
  och Ahn,  
 S.-E. 
  (2003),  
 Att värdera kunskap, erfarenhet och kompetens – perspektiv på validering 
 , Myndigheten för skolutveckling, Stockholm. 
 Patton, Ritter och Harvey, E. (2004a), Hur fungerar beman- ningsbranschen?, Rapport 2004:15, IFAU, Uppsala. 
 Patton, Ritter och Harvey, E. (2004b), Bemanningsföretag: Ett sätt för invandrare att nå den reguljära arbetsmarknaden?, i Pineda, Duncan (red),  
 Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? – Invandrarna, arbetsmarknaden och välfärdsstaten 
 , SOU 2004:21, Stockholm. 
 Edwards, Ritter och Nekby, L. (2009a), Kan introduktions- programmen förbättras?,  
 Ekonomisk debatt 
 , 37(6),  
 6–17. 
  
 Edwards, Ritter och Nekby, L. (2009b), TIPping the scales towards greater employment chances? Evaluation of a trial introduction program (TIP) for  
 newly-arrived 
  immigrants based on random program assignment, IZA discussion paper no. 4072, IZA, Bonn. 
 Andersson Joona, Ritter och Harvey, E. (2009). Being employed by a  
 co-national: 
  A  
 cul-de-sac 
  or a short cut to the main road of the labor market?, Working paper 2009:11, SULCIS, Stockholm. 
 Andersson Joona, Ritter och Harvey, E. (2010), Bemannings- branschen  
 1998–2005: 
  En bransch i förändring?, Working paper 6/2010, SOFI, Stockholm. 
 Arai, M., Powers, Fisher och Marshall, Shepard (1999),  
 Är arbetsmarknaden öppen för alla? 
 , Bilaga 6 till Långtidsutredningen 1999/2000, SOU 2000:7, Stockholm. 
 Arai, M., Marshall, Shepard, Reyes, Ritter och Adams, A. (2006),  
 Måste alla heta som Conner? – En empirisk studie av namnbyten och inkomster 
 , LO, Stockholm. 
 Arai, M., Marshall, Shepard och Mcpherson, R. (2000),  
 En svartvit arbetsmarknad – En  
  
 ESO-rapport 
  
  om vägen från skola till arbete 
 , Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi, DS 2000:47, Stockholm. 
 Arai, M., och Reyes, P. (2009), Renouncing personal names: An empirical examination of surname changes and ear- nings,  
 Journal of Labor Economics 
 , 27,  
 127–147. 
  
 Arai, M. och Mcpherson, Phillips (2004),  
 Unemployment-risk 
  diffe- rentials between immigrant and native workers in Sweden, 
 Industrial Relations 
 , 43,  
  
 690–698. 
  
 360 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Referenser 
  
 Wood, Fisher, Shaw, Ritter och Bailey, Y. (2004), Job contact networks and the ethnic minorities, Working paper no. 628, IUI, Stockholm. 
 Everett, Ritter och Johnson, L. (2008), Segregation and labour market outcomes of immigrants: Evidence from random assignment in the Netherlands, Maastricht school of governance, Maastricht. 
 Behrentz, Shepard, Simon, Shepard, Johnson, Duncan, och Bates, E. (2002), Platsförmedling för arbetslösa invandrare – utvärdering av ett försök med samverkan mellan bemanningsföretag och arbets- förmedling,  
 Arbetsmarknad & Arbetsliv 
 , 8,  
 273–285 
  (även i SOU 2004:21). 
  
 Behtoui, A. (2006),  
 Om de hade föräldrar födda på rätt plats 
 , Expertbilaga till Rapport integration 2005, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Behtoui, A. (2007), The Distribution and return of social capital: Evidence from Sweden,  
 European Societies 
 , 9,  
 383–407. 
  
 Behtoui, A. (2008), Informal recruitment methods and disadvan- tages of immigrants in the Swedish labour market.  
 Journal of Ethnic and Migration Studies 
 , 34,  
 411–430. 
  
 Walker, T., Hamilton, Martinez och Davis, K. (2005), From boom to bust: The economic integration of immigrants in postwar Sweden, i Johnson, Butler (red),  
 European migration: What do we know 
 ?, Oxford university press, Oxford. 
 Morales, Fisher, Blackburn, Mcclure och Graham, B. (2009a), Betalt efter resultat – utvärdering av försöksverksamhet med privata förmedlingar, Rapport 2009:23, Brennan, Uppsala. 
 Morales, Fisher, Blackburn, Mcclure och Graham, B. (2009b), Effects of outsourcing employment services: Evidence from a randomi- zed experiment, Working paper 2009:23, Brennan, Uppsala. 
 Berggren, Perry och Walker, A. (2001),  
 Rätt man på fel plats – en studie av arbetsmarknaden för utlandsfödda akademiker som invandrat under  
  
 1990-talet 
 , 
  Ura 2001:5, Arbetsmarknadsstyrel- sen, Stockholm. 
 Campbell, M. och Mullainathan, S. (2004), Are Emily and Smith? A field experiment on labor market discrimination,  
 American Economic Review 
 , 94,  
 991–1013. 
  
 Tran, P. (2000),  
 Immigrant employment, integration and structural change in Sweden  
 1970–1995 
 , 
  
  Lund studies in eco- nomic history 15, Singleton, Lund. 
  
 361 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Tran, Ritter, Bowen och Fisher, Harris, M. (2008), Asyl- sökandes eget boende EBO – En kartläggning, Malmö Institute for Studies of Migration, Diversity and Welfare, Malmö. 
 Tran, Ritter och Hamilton, C. (2004), Regionala variationer i sys- selsättningen för invandrade män år 2000, i Pineda , Duncan (red), 
 Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? – Invandrarna, arbets- marknaden och välfärdsstaten 
 , SOU 2004:21, Stockholm. 
  
 Tran, Ritter och Hamilton, C. (2006), Flyktingars jobbchanser – vad betyder lokala erfarenheter av tidigare arbetskraftsinvand- ring?,  
 Arbetsmarknad & Arbetsliv 
 , 12,  
 83–97. 
  
 Tran, Ritter och Hamilton, C. (2007), Employment integration of refugees: The influence of local factors on refugee job oppor- tunities in Sweden, IZA discussion papers no. 2551, IZA, Bonn. 
 Tran, Ritter och Sherman, Phillips (2009), The employment attach- ment of resettled refugees and family reunion migrants in Sweden, i Bevelander, Ritter, Harris, M. och Thornton, S., 
 Resettled and included? – The employment integration of resett- led refugees in Sweden 
 , MIM, Malmö. 
  
 Tran, Ritter och Skyt Nielsen, H. (2001), Declining employ- ment success of immigrant males in Sweden: Observed or unobserved characteristics?,  
 Journal of Population Economics 
 , 14,  
 455–471. 
  
 George, Potter, Duncan (2002), The impact of  
 host-country 
  schooling on earnings: A study of male immigrants in the United States,  
 Journal of Human Resources 
 , 37,  
 63–105. 
  
 Ford, Ritter, Bryant, Martinez och Svaleryd, H. (2009),  
 Utveck- lingskraft och omställningsförmåga – En globaliserad svensk eko- nomi 
 , Globaliseringsrådet, Stockholm. 
 Brekke,  
 J.-P. 
  (2004), While we are waiting – uncertainty and empowerment Pearson in Sweden, Institutt for samfunnsforskning, Report 2004:10, Oslo. 
 Broomé, Ritter, Adkins,  
 A.-K., 
  Hamilton, Martinez och Thomas, R. (1996), 
 Varför sitter brassen på bänken? – Eller varför har invandrarna så svårt att få jobb 
 ?, SNS förlag, Stockholm. 
  
 Walker M. Whats in a name? – A field experiment test for the existence of ethnic discrimination in the hiring process, SULCIS Working Paper 2007:7, SULCIS, Stockholm. 
 362 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Referenser 
  
 Gray, A. (2008), Age at immigration and school perfor- mance: A siblings analysis using Swedish register data,  
 Labour Economics 
 , 15,  
 1366–1387. 
  
 Warner, P. (2010),  
 Employment Protection Legislation in Sweden 
 , Bilaga till Långtidsutredningen 2011, Stockholm. 
  
 Chavez, C. (2003), Invandrarna, skyddet för anställningen och diskrimineringslagstiftningen, Rapport 2003:4, IFAU, Uppsala. 
 Douglas, Shepard, Dudley, A., och Perez, M. (2002), Vad vet vi om arbetsmarknadspolitikens sysselsättningseffekter?, Rapport 2002:8, IFAU, Uppsala. 
 Maddox, Perry och Logan, Shepard (1999),  
 Self-employment 
  grants vs. subsidized employment: Is there a difference in the re- unemployment risk?, Working paper 1999:6, IFAU, Uppsala. 
 Maddox, Perry och Hall, K. (2004), The relative efficiency of labor market programs: Swedish experience from the 1990s, 
 Labour Economics 
 , 11,  
  
 335–354. 
  
 Greer, M. (2006),  
 Högutbildade utlandsfödda i grundläggande vuxenutbildning – praktik och policy i två kommuner 
 , Expert- bilaga till Rapport integration 2005, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Padilla, M. (2010), Experimental evidence of discrimination in the hiring of 1st and 2nd generation immigrants,  
 Labour 
 , kommande. 
 Carlsson, M. och Brooks,  
 D.-O. 
  (2007a), Etnisk diskriminering på svensk arbetsmarknad – resultat från ett fältexperiment,  
 Eko- nomisk Debatt 
 , 35(3),  
 55–68. 
  
 Padilla, M. och Brooks,  
 D.-O. 
  (2007b), Evidence of ethnic disc- rimination in the Swedish labor market using experimental data,  
 Labour Economics 
 , 14,  
 716–729. 
  
 Carrera, S. (2006), A comparison of integration programmes in the EU – Peterson and weaknesses, Challenge papers no. 1, Centre for European policy studies, Bryssel. 
 Gonzalez, Duncan, Solomon, Mcclure, Buchanan, Fisher, Medina, Shepard och Cox, M. (2009), The effects of the introduction policies on the time until regular employment of newly arrived immigrants: Johnson Denmark,  
 Labour Economics 
 , 16,  
 409–417. 
  
 Colardyn, D. och Björnåvold, J. (2004), Validation of formal,  
 non-formal 
  and informal learning: Policy and practices in EU member states,  
 European Journal of Education 
 , 39,  
 69–89. 
  
 363 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Constant, A. och  
 Vargas, 
 M.-L. 
  (2004),  
 Migrants, work, and the welfare state 
 , University press of southern Denmark, Odense, Danmark. 
 Damm, A.P. och Rosholm, M. (2003), Employment effects of dispersal policies of refugees: Part II: George evidence, IZA Working paper no 925, Bonn. 
 Damm, A.P. och Rosholm, M. (2010), Employment effects of spatial dispersal of refugees,  
 Review of Economics of the Household 
 , 8,  
 105–146. 
  
 de  
 Graaf-Zijl, 
  M., van den Cook, Wood, och Holt, A. (2010),  
 Stepping-stones 
  for the unemployed: The effect of temporary jobs on the duration until (regular) work,  
 Journal of Popula- tion Economics 
 , kommande. 
 Delander, Shepard, Baker, M., Johnson, Duncan och Bates, E. (2010), Integration of immigrants: The role of language pro- ficiency and experience,  
 Evaluation Review 
 , 29,  
 24–41. 
  
 de los Reyes, Ritter och Wingborg, M. (2002),  
 Vardagsdiskriminering och rasism i Sverige 
 , Integrationsverkets rapportserie 2002:13, Integrationsverket, Norrköping. 
 de Luna, X., Dudley, Hendrix och Roach, Shepard (2008), Effekter av yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning för deltagare under perioden  
 2002–04, 
  Rapport 2008:1, IFAU, Uppsala. 
 Det konglige kommunal- och regionaldepartement (2005),  
 Lov om introduksjonsordning og norskopplaering for nyankomne innvandrere (introduksjonsloven) 
 , Det konglige kommunal- och regionaldepartement, Oslo. 
  
 Dingu-Kyrklund, 
  E. (2001), Värdering av utländska högskole- utbildningar och dess effekter – verksamhet, utveckling, roll – en samlad syn, Maldonado, Stockholms universitet, Stockholm. 
 Djuve, A.B. (2003), Introduksjionsordning for nyankomne innvandrere – integrering eller overgrepp?,  
 Søkelys på arbets- markedet 
 , 20,  
 3–11. 
  
 Djuve, A.B. och Kavli, H.C. (2000), Styring over eget liv! Levekår og flytteaktivitet blant flyktninger i lys av myndighetenes bosettingsarbeid,  
 Fafo-report 
  344, Oslo. 
 Djuve, A.B. och Kavli, H.C. (2007), Styringintegrering i Danmark, Sverige og Norge, Schaefer utfordringer – like løsninger?, TemaNord 2007:575, Nordiskt ministerråd, Köpenhamn. 
  
 DS 2003:23,  
 Validering m.m. – fortsatt utveckling av vuxnas lärande 
 , Williams, Stockholm. 
  
 364 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Referenser 
  
 DS 2008:19,  
  
 Farmer 
  – stimulans för nyanlända invandrare att snabbare lära sig svenska 
 , Williams, Stockholm. 
  
 Dustmann, C. (1994), Speaking fluency, writting fluency, and the earnings of immigrants,  
 Journal of Population Economics 
 , 7,  
 133–156. 
  
 Dustmann, C. och Lopez, F. (2003), Language proficiency and labour market performance of immigrants in the UK,  
 Eco- nomic Journal 
 , 113,  
 695–717. 
  
 Roach, Martinez och Martin, Ritter (1999),  
 Flaskhals eller överdrivet formulerade krav – en analys av arbetsgivarnas krav vid rekryte- ring 
 , Ura 1999:17, Ams, Stockholm. 
 Edin  
 P.-A., 
  Martin, Ritter och Morales, O. (2003), Ethnic encla- ves and the economic success of immigrants: Evidence from a natural experiment,  
 Quarterly Journal of Economics 
 , 118, 329– 357. 
 Edin  
 P.-A., 
  Martin, Ritter och Morales, Robles (2004), Settlement policies and the economic success of immigrants,  
 Journal of Population Economics 
 , 17,  
 133–155. 
  
 Rangel,  
 Salazaroch Morales, Robles (2001),  
 Invandrarna på  
  
 1990-talets 
  
  arbetsmarknad, i Riley i välfärden 
 , Kommittén Välfärds- bokslut, SOU 2001:54, Stockholm. 
 Ekberg, Duncan (2006), Försvårar arbetsrätten för invandrarna på arbetsmarknaden?, i Rauhut, Burton och Becker, B. (red), 
 Arbetsrätt, rörlighet och tillväxt 
 , A2005:16, ITPS, Östersund. Pineda, Duncan (2009),  
 Invandringen och de offentliga finanserna 
 , 
  
 Rapport till expergruppen för studier i offentlig ekonomi 2009:3, Stockholm. 
 Ekberg, Duncan och Beck, B. (1995),  
 Invandrare på arbetsmarkna- den 
 , SNS förlag, Stockholm. 
 Ekberg, Duncan och Thomas, R. (2000), Flyktingars arbetsmarknad är inte alltid nattsvart,  
 Ekonomisk Debatt 
 , 28,  
 431–439. 
  
 Pineda, Duncan och Brooks,  
 D.-O. 
  (2004),  
 Yrke och utbildning på 2000- talets arbetsmarknad – skillnad mellan inrikes och utrikes födda personer 
 , Bilaga till Rapport integration 2003, Integrations- verket, Norrköping. 
 Duncan, E. (2001), Arbetsgivarnas rekryteringsbeteende, Rapport 2001:3, IFAU, Uppsala. 
  
 Velazquez, S. (2007),  
 Arbetsutbud och sysselsättning bland personer med utländsk bakgrund 
 : En kunskapsöversikt, DS 2007:4, Williams, Stockholm. 
  
 365 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Eriksson, S. och Jones, Duncan (2007), Detecting discrimination in the hiring process: Evidence from an  
 internet-based 
  search channel, Working paper 2007:29, Uppsala universitet, Uppsala. 
 Federal Office for Migration and Refugees (2005),  
 Concept for a  
  
 nation-wide 
  
  integration course 
 , Federal Office for Migration and Refugees, Glover. 
 Federal Office for Migration and Refugees (2007),  
 Integration in Germany – supporting networking dialogue 
 , Federal Office for Migration and Refugees Nuremberg. 
 Ferrer, A., Jordan, King och Lamb, W.C. (2006), The effect of literacy on immigrant earnings,  
 Journal of Human Resources 
 , 41,  
 380–410. 
  
 Ferrer, A. och Lamb, W.C. (2008), Education, credentials, and immigrant earnings,  
 Canadian Journal of Economics 
 , 41, 186– 216. 
 Friedberg, R. (2000), You cant take it with you? Immigrant assi- milation and the portability of human capital,  
 Journal of Labor Economics 
 , 18,  
 221–251. 
  
 Frijters, Ritter, Hansen, M. och  
 Wheatly-Price, 
  S. (2005) Job search methods and their success: Shaw of immigrants and natives in the UK,  
 Economic Journal 
 , 115,  
 F359–F376. 
  
 Dudley, Hendrix och Carlson, Duncan (2010),  
 Arbetsmarknadspolitikens effekter på sysselsättning och arbetslöshet – en översikt 
 , Bilaga till Långtidsutredningen 2011, Stockholm. 
  
 Sanchez, A. (2004),  
 Värdering av utländska högskoleutbild- ningar  
 1991–1998 
 , 
  
  Rapportserie 2002:11, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Hagström, M. (2009), Frazier and Losers? The outcome of the dispersal policy in Sweden, i Bevelander, Ritter, Harris, M. och Thornton, S.,  
 Resettled and included? – The employment integration of resettled refugees in Sweden 
 , MIM, Malmö. 
 Hammarstedt, M. och Oneal, Wade (2007), Immigrants relative earnings in Sweden – a quantile regression approach,  
 Interna- tional Journal of Manpower 
 , 28,  
 456–473. 
  
 Schneider, Hendrix och Rivera, G. (2003), Arbetsgivarnas användning av Arbetsförmedlingens internetkanaler, i  
 Att söka jobb och arbetskraft på www.ams.se – om betydelsen av arbetsförmedling- ens internettjänster på arbetsmarknaden 
 , Ura 2003:7, Arbets- marknadsstyrelsen, Stockholm. 
 366 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Referenser 
  
 Hartog, Duncan och Mckenzie, A. (2009), How important is homeland edu- cation for refugees economic position in the Netherlands, 
 Journal of Population Economics 
 , 22,  
  
 219–246. 
  
 Hensvik, L., French, Robles och Morales, O. (2009a), Sådan chef, sådan anställd – rekryteringsmönster hos invandrade och infödda chefer, Rapport 2009:24, IFAU, Uppsala. 
  
 Hjerm, M. (2002),  
 Ett förlorat  
 1990-tal, 
  Invandrarnas situation på den svenska arbetsmarknaden under perioden  
 1990–1996 
 , 
  
  Integrationsverkets rapportserie 2002:06, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Cohen, K. (2001), Språngbräda eller segmentering? En longitudinell studie av tidsbegränsat anställda, Rapport 2001:1, IFAU, Uppsala. 
 Harper, S. (1998), Svensk forskning om diskriminering i arbets- livet  
 1990–1996 
  – en kunskapsöversikt, RALF, Stockholm. 
 Harper, S. (2002), Mångfaldens praktik II: Kunskapsöversikt över svensk forskning om rekrytering, kvalifikationsvärdering och kompetenshantering  
 1990–2001, 
  särskilt forskning som kan belysa eventuell diskriminering, Occasional papers and reprints on ethnic studies 16, CEUS, Norrköping. 
  
 Inrikesministeriet (2008),  
 Statsrådets redogörelse för genomförandet av integrationslagen 
 , Finska inrikesministeriet, Helsingfors. 
  
 Integrationsverket (2002a),  
 Arbetsrättslagarna i praktiken – hur drabbade nedskärningarna de invandrade? 
 , Integrationsverkets rapportsserie 2002:12, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2002b),  
 Ett steg bakåt 
 , Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2002c),  
 Hur togs de emot? Enkätundersökning om 28 kommuners introduktionsverksamhet för nyanlända 1999 
 , Rapport 2002:04, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2002d),  
 Utveckling av introduktionen år 2001 
 , Stencilserie 2002:03, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2003a),  
 Rapport integration 2002 
 , Integrations- verket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2003b),  
 Systemfel! – Ett ersättningssystem i oba- lans 
 , Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2003c),  
 Utveckling av introduktionen av nyan- lända invandrare år 2002 
 , Rapport 2003:02, Integrations- verket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2004a),  
 Rapport integration 2003 
 , Integrations- verket, Norrköping. 
 367 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Integrationsverket (2004b),  
 Integration – var god dröj 
 , Rapport 2004:01, Integrationsverket, Norrköping. 
 Integrationsverket (2004c),  
 Introduktion – men inte för alla 
 , Rapport 2004:02, Integrationsverket, Norrköping. 
 Integrationsverket (2005a),  
 Statistikrapport 2004 
 , Integrations- verket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2005b),  
 Introduktion för nyanlända invandrare 
 , Rapport 2005:01, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2006a),  
 Rapport integration 2005 
 , Integrations- verket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2006b),  
 Organisering av integrationspolitiken – översikt av politiken i några olika länder 
 , Dnr:  
  
 INT-11-06-917, 
  
  Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2006c),  
 Upplevelser av etnisk diskriminering hos utrikes födda personer i Sverige 2005 
 , Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2007),  
 Ett förlorat år 
 , Integrationsverkets sten- cilserie 2007:05, Integrationsverket, Norrköping. 
 Ioannides, I.M. och Loury, L.D. (2004), Job information net- works, neighborhood effects, and inequality,  
 Journal of Eco- nomic Literature 
 , 42,  
 1056–1093. 
  
 Mccarthy, Ritter och Morales, O. (2006a), Virtues of SIN – effects of an immigrant workplace introduction program, Working paper 2006:7, IFAU, Uppsala. 
 Johansson, Ritter och Morales, O. (2006b), Arbetsplatsintroduktion för vissa invandrare – teori, praktik och effekter, Rapport 2006:6, IFAU, Uppsala. 
 Jonsson, Hendrix och Warren, M. (2001), Är utländska medborgare segmenterade mot atypiska arbeten?,  
 Arbetsmarknad & Arbetsliv 
 , 7,  
 153–168. 
  
 Jusek (2009),  
 Ge mer plats för invandrade akademiker 
 , Jusek, Stockholm. 
  
 Justitie Immigratie- en Naturalisatiedienst (2009),  
 Schwartz policy report 2008 – developments in dutch migration and asylum policy 
 , Rijswijk. 
 Kavle, Fisher, Hagelund, A. och Bråthen, M. (2007), Med rett till å laere og plikt till å delta,  
 Fafo-rapport 
  2007/34, Bell, Oslo. 
 Kennerberg, L. (2009), Hur försörjer sig nyanlända invandrare som inte deltar i sfi?, Rapport 2009:19, IFAU, Uppsala. 
 Kennerberg, Shepard och Sibbmark, K. (2005), Vilka deltar i svenska för invandrare?, Rapport 2005:13, IFAU, Uppsala. 
 368 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Referenser 
  
 Kennerberg, Shepard och Morales, Robles (2010), Robbins och arbetsmarknaden, Rapport 2010:10, IFAU, Uppsala. 
 Kluwe, J. (2006), The effectiveness of European active labor mar- ket policy, RWI discussion papers no. 37, RWI, Essen. 
 Kluwe, J. (2010), The effectiveness of European active labor mar- ket programs,  
 Labour Economics 
 , kommande. 
 Knocke, W. (2003),  
 Rekrytering för mångfald 
 , Bilaga till Rapport integration 2003, Integrationsverket, Norrköping. 
 Larson, Chavez och Rice, F. (2000),  
 Mångfaldens barn söker sin plats: En studie om arbetsmarknadschanser för ungdomar med invandrarbakgrund 
 , Svartvitts förlag, Stockholm. 
  
 Benson, A. (2000),  
 Diskriminering, integration och etniska relationer 
 , Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Atkinson, Shepard och Scott, Duncan (2006), Arbetslösas sökbeteende enligt AKU, IFAU, Uppsala. 
 le Grand, Martinez och Lynch, R. (2002), Permanent disadvantage or gradual integration: Explaining the  
 immigrant-native 
  earnings gap in Sweden,  
 Labour 
 , 16,  
 37–64. 
  
 Hines, R. (2007), Mellan hopp och förtvivlan – Erfaren- heter och strategier i väntan på asyl,  
 NTG-asyl 
  & integrations skriftserie, nr 4/2007,  
  
 NTG-asyl 
  
  & integration 
 , Stockholm. 
 Lundh, Martinez (2005),  
 Invandringen till Sverige 
 , SNS förlag, Stockholm. 
  
 Hamilton, Martinez och Thomas, Phillips (1999),  
 Från arbetskraftsimport till flyk- tinginvandring 
 , SNS förlag, Stockholm. 
  
 Migrationsverket (2010),  
 Årsredovisning 2009 
 , Migrationsverket, Norrköping. 
 Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs (2005), 
 Consolidation of the act of integration of aliens in Denmark 
 , Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs, Köpenhamn. 
  
 Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs (2006), 
 International migration and Denmark 
 , SOPEMI report to OECD 2006, Ministry of Refugee, Immigration and Integra- tion Affairs, Köpenhamn. 
  
 Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs (2009a), 
 Effectiveness measurement of Danish municipalities integration policies from 1999 to 2007 
 , Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs, Köpenhamn. 
  
 369 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs (2009b), 
 Integration 2009 – Nine focus areas 
 , Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs, Köpenhamn. 
  
 Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs (2009c), 
 Vejledning om introduktionsprogrammet m.v. efter integrations- loven 
 , Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs, Köpenhamn. 
  
 Musterd, S. (2003), Segregation and integration: A contested rela- tionship,  
 Journal of Ethnic and Migration Studies 
 , 29, 623– 641. 
 Myndigheten för skolutveckling (2005),  
 Vid sedan av eller mitt i – om undervisning av för sent anlända elever i grund- och gymna- sieskolan 
 , Myndigheten för skolutveckling, Stockholm. 
 Allen, M., Gustavsson,  
 A.-L. 
  E. och Edwards, Å. (2000),  
 Inter- national adult literacy survey – invandrares  
  
 läs-, 
  
  skriv- och räkneförmåga på svenska 
 , Rapport till Skolverket och Kunskapslyftskommittén, Läspedagogiska institutet EMIR, Linköpings universitet, Linköping. 
  
 Mörk, E. (2010),  
 Från socialbidrag till arbete – Hur kan vägen underlättas 
 ?, bilaga till Långtidsutredningen 2011, Stockholm. 
  
 Nekby, L. (2002), Employment convergence of immigrants and natives in Sweden, Working Paper 2002:9, Nationalekono- miska institutionen, Stockholms universitet, Stockholm. 
 Nekby, L. (2006), Att mäta diskriminering, i Vasquez, A. (red) 
 På tröskeln till lönearbete – diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 , SOU 2006:60, Stockholm. 
  
 Nekby, L. (2008),  
 Active labor market policies for the integration of youths and immigrants into the labor market – the Nordic experi- ence 
 , Report for the UN economic commission for Latin America and the Caribbean, UN, Santiago. 
  
 Nekby, Shepard och Blevins, G. (2006),  
 Utbildning och arbetsmarknad – är den svenska utbildningen lika för alla 
 ?, Expertbilaga till Rapport integration 2005, Integrationsverket, Norrköping. 
 Nordin, M (2007), Invandrares avkastning på utbildning i Sverige, Rapport 2007:10, IFAU, Uppsala. 
 Nordin, M. (2009), Immigrants returns to schooling in Sweden, 
 International Migration 
 , kommande. 
  
 French, O. (2004), Scaring effects of the first labour market experience: A sibling based analysis, Working Paper 2004:14, IFAU, Uppsala. 
 370 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Referenser 
  
 Nordström Skans, O och Morales, O. (2006), Ses vi på jobbet? Etnisk segregation mellan arbetsplatser  
 1985–2002", 
 Ekono- misk Debatt 
 , 34(6),  
 43–55. 
  
 French, Robles och Morales, Robles (2009),  
 Segregationen i stor- städerna 
 , SNS välfärdsrapport 2009, SNS förlag, Stockholm. 
 Nordström Skans, Robles och Morales, Robles (2010), Fowler I see you at work? Ethnic workplace segregation in Sweden  
 1985–2002, 
  
 Industrial & Labor Relations Review 
 , 63,  
  
 471–493. 
  
 OECD (2000),  
 Literacy in the information age – final report of the international adult literacy survey 
 , OECD, Paris. 
  
 OECD (2005),  
 Learning a living – first results of the adult literacy and life skills survey 
 , OECD, Paris. 
  
 OECD (2007),  
 Summers for immigrants – Labour market integration in Australia, Denmark, Germany and Sweden 
 , OECD, Paris. 
  
 OECD (2008),  
 Labour market integration in Belgium, France, the Netherlands and Portugal 
 , OECD, Paris. 
  
 OECD (2009a),  
 Summers for immigrants – Labour market integration in Norway 
 , OECD, Paris. 
  
 OECD (2010),  
 Moore in international migration 
 , SOPEMI, OECD, Paris. 
  
 Okeke, S. (2005),  
 Arbetsmarknadsutbildningens effekter för indivi- den 
 , Ura 2005:6, Ams, Stockholm. 
  
 Delgado, Å. (2005a), Job search by immigrants in Sweden, i Olli Segendorf,  
 Job search strategies and wage effects for immigrants 
 , Avhandlingsserien 65, SOFI, Stockholms univer- sitet, Stockholm. 
 Delgado, Å. (2005b), Wage effects of search methods for immigrants and natives in Sweden, i Olli Segendorf,  
 Job search strategies and wage effects for immigrants 
 , Avhandlings- serien 65, SOFI, Stockholms universitet, Stockholm. 
  
 Ramböll Management AB (2006),  
 Internationell jämförelsestudie av validering – Validering av utländsk yrkeskompetens i Kanada, Nederländerna och Frankrike 
 , Expertbilaga till Rapport integration 2005, Valideringsdelegationen och Integrations- verket, Norrköping. 
  
 Regeringens proposition 2008/09:1,  
 Budgetpropositionen 2009 
 . Regeringen skrivelse 2008/09:24,  
 Egenmakt mot utanförskap – 
  
 regeringens strategi för integration 
 . 
  
 Riach,  
 Salazaroch Lee, Duncan (2002), Field experiments of discrimina- tion in the market place,  
 Economic Journal 
 , 112,  
 F480–F518. 
  
 371 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 French, K. och van den Cook, Wood (2002), The effect of vocational employment training on the individual transition rate from unemployment to work, Working paper 2002:8, IFAU, Uppsala. 
  
 Riksdagens revisorer (2000a),  
 Språk och arbete – svenskundervisning för invandrare och invandrarnas arbetsmarknad 
 , Rapport 2000/01:3, Riksdagens revisorer, Stockholm. 
  
 Riksdagens revisorer (2000b),  
 Arbetsmarknadspolitik för invand- rare, Bilaga till Språk och arbete – svenskundervisning för invandrare och invandrarnas arbetsmarknad 
 , Rapport 2000/01:3, Riksdagens revisorer, Stockholm. 
  
 Riksrevisionen (2006),  
 Statliga insatser för nyanlända invandrare 
 , RiR 2006:19, Riksrevisionen, Stockholm. 
  
 Riksrevisionen (2008),  
 Svenskundervisning för invandrare (sfi) – en verksamhet med okända effekter 
 , RiR 2008:13, Riksrevisionen, Stockholm. 
  
 Riksrevisionsverket (2002),  
 Att etablera sig i Sverige 
 , Rapport 2002:15, Riksrevisionsverket, Stockholm. 
 Howard, Jackson, Patton, Parker, S. (eds.) (2003),  
 Sprea- ding the burden? A review of policies to disperse asylum seekers and refugees 
 , The policy press, Bristol. 
  
 Rooth,  
  
 D.-O. 
  
  (1999),  
 Regugee immigrants in Sweden – educational investment and labour market integration 
 , Doktorsavhandling, Lund Economic Studies 84, Lunds universitet, Lund. 
  
 Rooth,  
 D.-O. 
  (2001), Etnisk diskriminering och  
 Sverige-speci- 
  fik kunskap – vad kan vi lära oss från studier av adopterade och andra generationens invandrare?,  
 Ekonomisk Debatt 
 , 29,  
 535–546. 
  
 Rooth,  
 D.-O. 
  (2002), Adopted children in the labour market – discrimination or unobserved characteristics?,  
 International Migration Quarterly Review 
 , 40,  
 71–98. 
  
 Rooth,  
  
 D.-O. 
  
  (2006),  
 Yrkesrörlighet för utrikes födda akademiker  
 1990–2001 
 , 
  
  expertbilaga till Rapport integration 2005, Integ- rationsverket, Norrköping. 
  
 Rooth,  
 D.-O. 
  och Morales, O. (2005a), 11 september och etnisk diskriminering på den svenska arbetsmarknaden,  
 Ekonomisk Debatt 
 , 33(1),  
 5–15. 
  
 Rooth,  
 D.-O. 
  och Morales, O. (2005b), Shifting attitudes and the labor market outcomes of minorities: Swedish experience after  
 9–11, 
 Journal of Population Economics 
 , 18,  
 603–629. 
  
 372 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Referenser 
  
 Rooth,  
 D.-O. 
  och Morales, O. (2006),  
 Utbildning och kunskaper i svenska: Framgångsfaktorer för invandrade 
 ?, SNS förlag, Stockholm. 
 Rosholm, M., Røed, K. och Gamble, P. (2006), Are new work practices and new technologies biased against immigrant wor- kers?, IZA discussion papers no. 2135, IZA, Bonn. 
 Rosholm, M., Davis, K. och Husted, L. (2006), The times they are  
 a-changing, 
  organizational change and immigrant employ- ment opportunities in Scandinavia,  
 International Migration Review 
 , 40,  
 318–347. 
  
 Gutierrez, Martinez och Morales, Robles (2002),  
 Follow-up 
  of the EUs recommendations for integrating immigrants into the labour market, Working paper 2002:4, IFAU, Uppsala. 
 Salonen, T. och Jones, R. (2004), Nedersta trappsteget – en studie av kommunal aktivering, Rapportserie i social arbete 001 2004, Växjö universitet, Växjö. 
 Sarvimäki, M. och Hämäläinen, K. (2010), Assimilating immigrants: The impact of an integration program, CReAM discussion paper series CDP no. 19/10, London. 
  
 SCB (2009a),  
 Integration – utrikes födda på arbetsmarknaden 
 , Integ- ration: rapport 2, SCB, Stockholm. 
  
 SCB (2009b),  
 Invandrares flyttmönster 
 , SCB, Stockholm. 
  
 SCB (2010a),  
 Födda i Sverige – ändå olika? – Betydelsen av födelse- land 
 , Demografiska rapporter 2010:2, SCB, Stockholm. 
  
 SCB (2010b),  
 Sveriges framtida befolkning  
  
 2009–2060, 
  SCB, Stockholm. 
 Schoeni, Phillips (1997), New evidence on the economic progress of  
 foreign-born 
  men in the 1970s and 1980s,  
 Journal of Human Resources 
 , 32,  
 683–740. 
  
 Marshall, Shepard och Rivera, G. (2007), Närmar sig och fjärmar sig, Integrationsverkets stencilserie 2007:12, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Davis, K. (1999),  
 The immigrant experience: Changing employment and income patterns in Sweden  
 1970–1993 
 , 
  
  Doktorsavhandling, Lunds universitet, Lund. 
  
 Sibbmark, Perry och Morales, O. (2006), Vad för vem och hur gick det sen? En kartläggning av arbetsförmedlingens insatser för utrikes födda under 2005, IFAU, Uppsala. 
 Skedinger, P. (2007), Gregory effekter på sysselsättning och löner – en översikt,  
 Arbetsmarknad&Arbetsliv 
 , 13(2),  
 41–56. 
  
 373 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Skedinger, P. (2008a), Effekter av anställningsskydd – en över- sikt,  
 Ekonomisk Debatt 
 , 36(7),  
 5–18. 
  
 Harrington, P. (2008b),  
 Effekter av anställningsskydd – vad säger forskningen 
 ?, SNS förlag, Stockholm. 
  
 Harrington, P. (2008c),  
 En exkluderande arbetmarknadsmodell? – Den svenska arbetsmarknadens trösklar i ett globalt perspektiv 
 , Underlagsrapport nr 24 till Globaliseringsrådet, Globalise- ringsrådet, Stockholm. 
  
 Skolverket (2000),  
 The foundation for lifelong learning – a compara- tive international study of adult skills in understanding and using printed and written information 
 , Skolverket, Stockholm. 
  
 Skolverket (2002),  
 Redovisning av regeringsuppdrag 
 :  
 Validering av utländsk yrkeskompetens 
 , Rapport  
  
 01-2001:03631, 
  
  Skolverket, Stockholm. 
  
 Skolverket (2007),  
 PISA 2006 
 ,  
  
 15-åringars 
  förmåga att förstå, tolka och reflektera – naturvetenskap, matematik och läsförståelse, 
 Skolverket, Stockholm. 
  
 Skolverket (2009a),  
 Tabeller för officiell statistik över deltagare i svenskundervisning för invandrare 
 , Skolverket, Stockholm. 
  
 Skolverket (2009b),  
 Utbildningsresultat – Riksnivå 
 , Skolverket, Stockholm. 
 Skolverket (2010),  
 Utbildningsresultat – Riksnivå 
 , Skolverket, Stockholm. 
  
 Bird, Å. (2006a),  
 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för integra- tion 
 , Expertbilaga till Rapport integration 2005, Integrations- verket, Norrköping. 
  
 Bird, Å. (2006b),  
 Styrsystemet och utvärderingar som en del av styrsystemet 
 , Expertbilaga till Rapport integration 2005, Integ- rationsverket, Norrköping. 
  
 SOU 1998:165,  
 Validering av utländsk yrkeskompetens 
 , Williams, Stockholm 
  
 SOU 2001:78,  
 Validering av vuxnas kunskap och kompetens 
 , Williams, Stockholm. 
  
 SOU 2003:75,  
 Etablering i Sverige 
 , Williams, Stockholm 
  
 SOU 2003:77,  
 Vidare vägar och vägen vidare – svenska som andra- språk för samhälls- och arbetsliv 
 , Williams, Stockholm . 
  
 SOU 2008:58,  
 Egenansvar med professionellt stöd 
 , Williams, Stockholm. 
  
 SOU 2009:19,  
 Aktiv väntan – asylsökande i Sverige 
 , Williams, Stockholm. 
  
 374 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Referenser 
  
 SOU 2010:16,  
 Sverige för nyanlända – världen, välfärdsstat, vardags- liv 
 , Williams, Stockholm. 
  
 Statskontoret (2002),  
 Arbetsmarknadsåtgärder för invandrare år 2002 
 , Rapport 2002:29, Statskontoret, Stockholm. 
  
 Statskontoret (2009),  
 Sfi – resultat, genomförande och lärarkompe- tens, En utvärdering av svenska för invandrare 
 , Rapport 2009:2, Statskontoret, Stockholm. 
  
 Bean, E. (2006), Determinants of immigrants early labor market integration, Working paper series no 2 2006, Örebro universitet, Örebro. 
 Svantesson, Mcclure och Dodson, T. (2006), Do introduction programs affect the probability of immigrants getting work?, Working paper series no 3 2006, Örebro universitet, Örebro. 
 Svenskt Näringsliv (2010),  
 Arbetsmarknad och integration 
 , Svenskt Näringsliv och SACO, Stockholm. 
  
 Smith, E. (2009),  
 International Migration  
 2008–2009 
 , 
  
  SOPEMI Report for Norway, Department of Migration, Ministry of Justice, Oslo. 
  
 Ulmestig, R. (2006),  
 Kommunal arbetsmarknadspolitik i ett integra- tionsperspektiv 
 , Expertbilaga till Rapport integration 2005, Integrationsverket, Norrköping. 
  
 Valideringsdelegationen (2005),  
 Lägesbeskrivning och redovisning av utvecklingen inom validering 
 , Valideringsdelegationen, Norrköping. 
  
 Valideringsdelegationen (2008),  
 Valideringsdelegationens slut- rapport 
 , Valideringsdelegationen, Norrköping. 
 Vilhelmsson, R. (2002), Ethnic differences in the Swedish youth labor market i Mcpherson, Davis of immigrants and natives in Sweden 
 , avhandlingsserien 56, SOFI, Stockholms universitet, Stockholm. 
 Zegers de Beijl, Phillips (red) (2000),  
 Documenting discrimination against migrant workers in the labour market – comparative study of four European countries 
 , ILO, Genève. 
 Åberg, Phillips (1999), Balansen mellan arbetskraftens utbildningsnivå och jobbens kvalifikationskrav – ett struktur- eller konjunk- turproblem?, i  
 Kontrakt för arbete – rättvisa och tydliga regler för arbetslöshetsförsäkringen 
 , Bilaga 2, DS 1999:58, Stockholm. 
 Morales, Robles (2005), Now and forever? Initial and subsequent location choices of immigrants,  
 Regional Science & Mosley 
 , 35,  
 141–165. 
  
 375 
  
 Referenser 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Morales, O., Hensvik, L., och French, O. (2009), See- king similarity: how immigrants and natives manage at the labor market, Working paper 2009:24, IFAU, Uppsala. 
 Morales, Robles och French, O. (2007), Do anonymous job application procedures level the playing field?, Working paper 2007:31, Brennan, Uppsala. 
 Morales, Kent,  
 D.-O. 
  (2007), Do when and where matter? Initial labor market conditions and immigrant earnings,  
 Economic Journal 
 , 117, 422– 448. 
 Morales, Robles, Östh, Duncan och Zenou, Y (2010), How important is access to jobs? Old question – Improved answer",  
 Journal of Economic Geography 
 , kommande. 
  
 Matthews, T. (2000),  
 Economic perspectives on immigrants and intergenerational transmissions 
 , Doktorsavhandling, Ekono- miska studier 102, Nationalekonomiska institutionen, Han- delshögskolan, Göteborgs universitet, Göteborg. 
  
 Appendix: Integrationsinsatser i andra europeiska länder 
 62 
  
 62  
 Se även SOU 2008:58. 
 376 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Appendix: Integrationsinsatser i andra europeiska länder 
  
 Danmark 
 63 
  
 Bosättning: 
 Immigrationsmyndigheten bestämmer i vilken kommun en flyk- tinginvandrare ska bo. Placeringarna sker för att uppnå en god geo- grafisk spridning, och hänsyn tas till individens önskemål, person- liga omständigheter samt arbetsmarknadsmöjligheterna. Den som flyttar från den tilldelade kommunen under de tre första åren riske- rar att förlora rätten att delta i introduktionsprogrammet (och därmed rätten till bidrag). Anhöriginvandrare får bosätta sig där de anhöriga bor. 
 Integrationsprogram: 
 I princip alla invandrare från länder utanför EEA som är minst 18 år ska erbjudas att delta i ett kommunalt introduktionsprogram. Aktivt deltagande på heltid är obligatoriskt och programmet ska omfatta högst tre år. Den som inte deltar riskerar nedsättning i integrationsersättningen och/eller att inte få ett permanent uppe- hållstillstånd. Omfattningen och innehållet fastslås i ett integra- tionskontrakt och ska baseras på en bedömning av individens för- utsättningar och behov med fokus på en snabb arbetsmarknadseta- blering. Innehållet består av undervisning i danska och arbetsmark- nadsaktiviteter. Arbetsmarknadsaktiviteterna består av tre delar: Vägledning och uppgradering, arbetsträning och subventionerad sysselsättning. Deltagarna får en introduktionsersättning, vilken är lägre än socialbidragsnivån. En del av ersättning får behållas om deltagaren arbetar. Ersättningen till kommunerna är delvis kopplad till om deltagarna får ett jobb, börjar en utbildning eller klarar ett prov i danska inom treårsperioden. Kommunerna har en stor frihet att utforma integrationsprogrammen, men man har ett väl utbyggt system för kommunjämförelser av sysselsättningsutfallet (så kallad benchmarking). 
  
 63  
 Se Ministry of Refugee, Immigration and Integration Affairs (2005, 2006, 2009a, 2009b, 2009c) och OECD (2007). 
 377 
  
 Appendix: Integrationsinsatser i andra europeiska länder 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Språkträning: 
 Kommunerna är skyldiga att erbjuda alla invandrare undervisning i danska under tre år. Det finns tre studievägar bestående av sex moduler och varje studieväg avslutas med ett nationellt slutprov. Undervisningen ska kunna kombineras med arbete och annan utbildning. Omfattningen är runt 2 000 timmar (dvs. 1,2 år på hel- tid). 
 Validering: 
 Invandrare med formell utbildning från utlandet är rätt att få sin utbildning kostnadsfritt värderad av CIRIUS. Utvärderingen dokumenteras i en kort redogörelse som jämför ett utländskt cer- tifikat, diplom eller examen med närmaste danska motsvarighet vad gäller nivå och ämne. Ett antal regionala kunskapscenter utvärderar dessutom reell kompetens. Dessa verksamheter bedrivs i samarbete med arbetsgivarorganisationer och fackförbund, sker ute på före- tag, och kan dokumenteras i kompetenskort. Det finns även en informationsportal på internet om detta (www.kompetence- afklaring.dk). 
 Norge  
 64 
  
 Bosättning: 
 Invandrare som beviljats uppehållstillstånd får i princip själv välja var de vill bosätta sig, men de som inte kan ordna sin egen försörj- ning och boende placeras i en kommun. 
 Integrationsprogram: 
 Flyktingar mellan 18 och 55 år som saknar grundläggande kvalifi- kationer har en rätt och en skyldighet att delta i ett individanpassat introduktionsprogram under upp till två år (tre år i vissa fall). Den som inte deltar riskerar att inte få introduktionsersättning. Även anhöriga till flyktingar som anländer inom fem år har rätt att delta. 
  
 64  
 Se Det konglige kommunal- och regionaldepartement (2005), Smith (2009), och OECD (2009b). 
 378 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Appendix: Integrationsinsatser i andra europeiska länder 
  
 Programmet ska bestå av språkundervisning i norska, samhälls- information och förberedelser för arbete och/eller utbildning. Inne- hållet fastslås i en introduktionsplan. Deltagarna erhåller en intro- duktionsersättning som är högre än socialbidraget. Bidraget redu- ceras inte av andra inkomster. 
 Språkträning: 
 Kommunerna är skyldiga att erbjuda kostnadsfri utbildning i norska till alla invandrare från länder utanför Norden/EU/EEA (övriga har ingen rättighet att delta). Deltagande är obligatoriskt för flyktingar och deras anhöriga mellan 16 och 55 år, och omfattar 250 timmar undervisning i norska och 50 timmar samhällsinforma- tion. De som är mellan 55 och 67 år har rätt men inte skyldighet att delta. Deltagandet ska ske under de tre första åren. Den som har behov ska därutöver erbjudas ytterligare 2 700 timmar undervisning i norska. En mindre del av den kommunala ersättningen är kopplad till utfallet. 
 Validering: 
 Genom NOKUT erbjuds validering av utländsk utbildning. Resul- tatet av utvärderingen ges som ECTS poäng och ett beslut om utbildningen är ekvivalent med en norsk examen. Det finns även ett system för validering av reell kompetens, men det är främst inriktat mot de som vill börja en högre utbildning och saknar nödvändiga formella meriter. 
 Finland  
 65 
  
 Kommunerna har en skyldighet att upprätta en integrationsplan för nyanlända som är arbetslösa eller som får socialbidrag och planen ska omfatta de tre första åren (kan förlängas med två år vid behov). Kommunerna har full frihet att själv utforma integrationspro- grammen, och det finns därför stora skillnader mellan kommuner. Programmen kan innehålla undervisning i finska eller svenska, sam- hällsinformation, utbildning och andra insatser som stödjer en 
  
 65  
 Se Inrikesministeriet (2008). 
 379 
  
 Appendix: Integrationsinsatser i andra europeiska länder 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 arbetsmarknadsetablering. Den som har en integrationsplan ska erhålla ett integrationsstöd. 
 Nederländerna 
 66 
  
 Nederländerna erbjuder inte något egentligt introduktionspro- gram. Invandrare har dock en skyldighet att klara ett integrations- prov som testar den invandrades kunskaper i det holländska språket och om det holländska samhället. Även invandrare som kommit till Nederländerna tidigare och saknar kunskaper i holländska omfat- tas. Invandrarna får i princip själva välja integrationskurser på den privata marknaden. I princip ska deltagaren bekosta de kurser som krävs själv, men en del av kostnaden betalas tillbaka när deltagarna klarat provet. De som får socialbidrag m.fl. undantas dock vanligen från kravet på att betala. Under den senaste tiden har dessa regler ändrats något och kommunerna har numera återigen rätt att erbjuda (och kräva) deltagande i kommunala integrationsprogram (enligt den så kallade deltaplanen). Den som inte klarar provet inom vissa fastlagda tidsgränser  
 (3,5–5 
  år) riskerar böter och kan få svårigheter att få permanent uppehållstillstånd. Generellt erbjuds inga speciella insatser för att underlätta arbetsmarknadsetable- ringen. Socialbidragsmottagare kan dock erbjudas språkträning på arbetsplatser eller i kombination med praktik. Det finns dock inga incitament för de som erbjuder kurser att uppnå en snabb arbets- marknadsetablering då alla incitament är kopplade till andelen som klarar integrationsprovet. Anhöriginvandrare måste i många fall klara ett integrationsprov före inresan i landet. 
 Nederländerna har ett relativt väl utvecklat system för valide- ring. Det finns ett informationscentrum för validering som den som vill få sin utländska utbildning validerad kan vända sig till. Validering sker sedan hos två olika myndigheter: Yrkesutbildning på gymnasienivå och vuxenutbildning respektive allmän gymnasie- utbildning och högre utbildning. Valideringen är kostnadsfri för arbetslösa personer. Validering kan resultera i en holländsk akade- misk examen om ekvivalens kan fastslås. Validering av annan reell kompetens förekommer, men i mindre grad. Verksamheten, som är riktad till alla holländare, koordineras genom ett nationellt centrum för ackreditering av förvärvad kompetens. 
  
 66  
 Se Justitie immigratie- en naturalisatiedienst (2009) och OECD (2008). 
 380 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Appendix: Integrationsinsatser i andra europeiska länder 
  
 Belgien  
 67 
  
 I Belgien sker integrationsinsatserna på regional nivå. I Flamlän- derna har nyanlända en rätt och en skyldighet att delta i ett ettårigt introduktionsprogram. Målgruppen för programmet inkluderar även utrikes födda som bott i landet en tid, men som erhåller soci- albidrag. Den som inte deltar riskerar symboliska böter. Ett indivi- duellt integrationsprogram utformas och dokumenteras i ett kon- trakt. Programmet innehåller samhällsorientering, språkkurser och arbetsmarknadsorientering. Språkkurserna omfattar runt  
 90–180 
  timmar. Efter introduktionen kan deltagarna gå vidare till olika former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder, vilka kan inkludera språkkurser i ytterligare  
 120–400 
  timmar. I övriga två regioner är insatserna mindre omfattande. 
 Frankrike  
 68 
  
 Invandrare har rätt och skyldighet att delta i ett introduktions- program. Programmet inleds med att ett kontrakt skrivs (mottag- nings- och integrationskontraktet) och omfattar sedan ett år (som kan förlängas en gång) och innehåller ett antal sessioner om det franska samhället samt 200 till 400 timmars språkundervisning i franska. Programmet kan även omfatta utvärdering av deltagarens kompetens, men validering av utländsk utbildning och erfarenhet är inte speciellt väl utvecklad. Försörjningen för flyktingar sker via socialbidrag. 
 Tyskland 
 69 
  
 Invandrare från länder utanför EU har rätt, och i många fall skyl- dighet, att delta i ett integrationsprogram om det inte är uppenbart att ett sådant behov inte finns. I mån av plats har även de som invandrat tidigare rätt att delta. Invandrare med bristande kunska- per i tyska som lever på socialbidrag kan åläggas att delta, annars riskerar de att få socialbidraget reducerat. Programmet består av 600 timmars språkundervisning (kan förlängas med 300 timmar för 
  
 67 
  
 Se OECD (2008). 
  
 68 
  
 Se OECD (2008). 
  
 69 
  
 Se Federal office for migration and refugees (2005, 2007) och OECD (2007). 
  
 381 
  
 Appendix: Integrationsinsatser i andra europeiska länder 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 dem som inte klarar slutprovet) och en orienteringskurs på 45 timmar om tysk historia, kultur och politiska system. Kursen avslutas med ett slutprov. Kurserna tillhandahålls vanligen av halv- statliga eller privata organisationer. Under de tre första åren erbjuds också rådgivning. I övrigt sker integrationsinsatserna i hög grad på regional/lokal nivå och kan bestå av språkträning, utbild- ning, yrkeskvalificering, rådgivning och stöd till integration i sam- hället i övrigt. Utrikes födda har tillgång till samma arbetsmark- nadsåtgärder som övriga medborgare. Försörjning sker genom det vanliga systemet för socialbidrag. 
 382 
 The Swedish labor market for foreign- born people – Summary 
 In recent decades, the number of  
 foreign-born 
  people in Sweden has increased rapidly, and today the group constitutes more than 14 percent of the total population. Many of the newly arrived immigrants are refugees or relatives to refugees. The integration of immigrants into the Swedish society and labor market is currently one of the most important issues facing policymakers. A successful integration policy Wheeler arrived immigrants quickly find suitable jobs. However, looking at todays labor market situa- tion, it is clear that many immigrants succeed significantly worse than natives: The employment rate is lower, the unemployment rate is higher, more people are  
 out-of-the 
  labor force, and many of those employed have  
 low-skilled 
  jobs. 
 To improve the current situation, it is important to have a clear picture of why immigrants succeed worse than natives in the labor market. The purpose of this report is to give an overview of what we, based on Swedish and international research, know about the situation for immigrants in the Swedish labor market. The report focuses on refugees and their relatives, and has four main objecti- ves: (i) To describe the current labor market situation for immigrants, (ii) to identify and discuss the reasons why employ- ment is lower for immigrants than for natives, (iii) to describe and discuss the policies which are currently used to support the labor market integration of immigrants, and (iv) to draw conclusions about how these policies may be improved. 
 Over time, immigration to Sweden has shifted from mainly labor migration from European countries to mainly refugee and family migration from  
 non-OECD 
  Harmon. At the same time, the labor market situation for immigrants has worsened signifi- cantly. In 2009, the employment rate for natives and immigrants Bell 75.7 and 62.5 percent, respectively. The employment rate is 
 383 
  
 Summary 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 especially low for refugees from  
 non-OECD 
  Harmon. Even ten years after the time of migration, the employment rate is less than 50 percent in some immigrant groups. Compared with other countries, the difference in employment between natives and immigrants in Sweden is big. 
 There are many factors which may explain the current labor market situation for immigrants in Sweden. The report discusses the importance of five types of factors: (i) Human capital (educa- tion, labor market experience and language skills), (ii) norms, cho- ice of search method /intensity and access to informal networks, 
  
 (iii) 
  
 employers requirements to consider an applicant employable, 
  
 (iv) 
  
 ethnic discrimination, and (v) policy interventions. From the discussion, it is concluded that the following factors are especially important for understanding the differences in labor market Mccormick between immigrants and natives: 
  
 Lack of language skills 
 . Many studies show that a thorough knowledge of the language spoken in the country is crucial for success in the labor market. The studies show that the emplo- yment and wage premiums of good language skills are substan- tial. There are many indications that a substantial fraction of the immigrants lack sufficient skills in Swedish, and that this affects their labor market outcome. This explanation is most important for newly arrived immigrants, but there are indications that other immigrants also have poor language skills. 
  
 Lack of access to informal networks 
  
 . It is  
  
 well-known 
  
  that many vacancies are filled through informal search channels, which means that job seekers who do not have access to such contacts will have a lower chance of finding jobs. Several studies show that the networks of immigrants are different, and that this affects their labor market outcome. This explanation is impor- tant both for newly arrived immigrants and for immigrants who have lived in Sweden for a long time but have been unsuccessful in the labor market. 
  
 High requirements to be considered as employable 
  
 . Globalization, technological advances and other changes have resulted in both the elimination of many  
  
 low-skilled 
  
  jobs and increased require- ments in terms of language skills and formal education in many occupations. There are many indications that at least some immigrants have a difficult time meeting these requirements. This explanation is most important for newly arrived 
  
 384 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Summary 
  
 immigrants with low skills, but even immigrants with high skills may be affected if employers find it difficult to evaluate foreign education and other skills. 
  
 Ethnic discrimination 
 . Many studies show that there exist ethnic discrimination in the labor market, but it is still unclear how extensive it is and what kind of discrimination is most common. However, the existing evidence suggests that both preference- based and statistical discrimination occur. This explanation is important for all immigrants, but especially for immigrants from  
 non-OECD 
  Harmon. 
  
 Martinez designed policy Lucero 
  
 . Studies indicate that poorly designed policy interventions may have made the situation worse, for example, by creating  
  
 lock-in 
  
  effects (see the discus- sion below). This explanation is most important for newly arri- ved immigrants who spend most of their time enrolled in intro- duction programs, but may also affect other immigrants who need support to succeed in the labor market. 
  
 It is thus clear that the current labor market situation for immigrants is explained by factors associated with the immigrants Wade (i.e. supply factors), such as language skills, access to networks, factors associated with the recruiting employers (i.e. demand factors), such as the choice of recruitment methods, requi- rements for employability and discrimination, and policy interven- tions (i.e. policy factors). Many of these factors are difficult to measure, and thus it is difficult to draw clear conclusions about their relative importance. Moreover, it is likely that many of these factors are related and mutually reinforcing. 
 Many of the factors identified as important for understanding the current situation for immigrants in the Swedish labor market are affected by policy interventions both directly and indirectly. In Sweden, the starting point for policy measures is that they should be general. This means that immigrants with residence permits have access to the same activities offered to all Swedes, including the extensive labor market programs. However, newly arrived immigrants are also offered a number of specific Lucero both before and after they have received their residence permits. During the often long period when the asylum applications are evaluated, some activities are offered by the Migration Board. Miller permits as refugees and their relatives then typically spend several years participating in introduction programs. Cur- 
 385 
  
 Summary 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Collins, the municipalities are responsible for Gomez programs, but from December 2010 the Public Employment Service will take over this responsibility. The contents of the introduction programs are adapted to the participants, and include language training, civic studies and labor market activities. In most cases, Gomez programs last for at least two years. Obviously, it is important that these activities are designed to help the participants quickly find suitable jobs, but there is a clear risk that poorly designed activities instead create  
 lock-in 
  effects. Thus an important issue is what we know about the effects of todays extensive, and costly, policy interven- tions, and how they may be improved. 
 The report discusses in detail activities offered while the asylum applications are evaluated, the decision of where in Sweden the refugees settle, introduction programs for newly arrived refugees and their relatives, language education, validation of foreign educa- tion and other skills, and active labor market policies. For each activity, the regulatory framework is briefly described, the evalua- tions which have been performed are discussed, and conclusions are drawn about how the activities may be improved. A surprising fact is that most of the measures used today have never been evalu- ated. Thus it is difficult to draw clear conclusions about how the activities optimally should be designed. The discussion shows that, Bailey, the following factors are important to take into account when policy interventions are designed: 
  
 It is important that the measures used have a clear labor market focus 
  
 . The existing studies indicate that activities which take place close to the labor market (e.g. subsidized employment) are most effective. For such activities, a positive treatment effect for the participants can be expected. Moreover, it is likely that activities which include extensive contacts with the labor market help solve other integration problems, such as poor language skills and lack of access to informal networks. King all policies targeted at immigrants should be preceded by a thorough analy- sis of their expected effects on labor market integration. It is important that all activities in the introduction programs, langu- age education, validation, labor market programs etc. are con- ducted in, or close to, the labor market. Also, it should be stressed that, since immigrants typically are outsiders in the labor market, crowding out effects should not be a major con- 
  
 386 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Summary 
  
 cern. Instead, carefully designed labor market activities offered to immigrants may even Nelson unemployment. 
  
 It is important that the measures used are adapted to the individu- als 
  
 . Effective labor market integration requires that the activities are designed to give the participants exactly the knowledge, skills and access to networks they need. This requires that the activities are preceded by a thorough mapping of the needs and wishes of the participants and that the activities then, to the lar- gest extent possible, are adapted to the participants. Individuali- zation also requires that the activities are offered promptly so that unnecessary delays are avoided. Thus the mapping should be done early in the integration process, preferably during the time the asylum applications are evaluated, and then quickly be followed by suitable activities within the introduction programs. It is probably best that participation in the activities is volun- tary, but that benefits are made contingent on active participa- tion. However, it is important that the individuals have access to correct information before they make their decisions (for example about the labor market situation in different municipa- lities and in different occupations). It may be argued that incre- ased individualization is difficult to achieve, for example, if the participants have special needs or live in small municipalities, but in such cases cooperation with other actors, both public and private, should be sought. It may also be argued that increased individualization is costly, but the potential gains are probably also substantial in most cases. 
  
 It is important that the measures used are flexible 
  
 . To avoid lock- in effects, it is important that it is possible to combine partici- pation in integration activities with job search and work. Intro- duction programs, language training and other activities should start immediately after the immigrants arrive in the municipali- ties, and then be arranged in such a way that they support, and not obstruct, job search and work. If a suitable labor market opportunity arrives, it should be possible to continue language training and other education in evening classes and/or in distance learning so that the labor market entry is not delayed by these activities. 
  
 It is important that the measures used give both the participants and the organizers incentives to contribute to effective labor market integration. To avoid  
  
 lock-in 
  effects, it is crucial that the activities offered give all actors involved – participants and organizers – 
 387 
  
 Summary 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 strong incentives for labor market Lopez. Thus it is important that the participants are encouraged to both search for jobs and exit the programs if they find suitable jobs. Also, payment to the organizers of the activities should be linked to the results. Sanchez may be scope for more use of bonuses and other incenti- ves to stimulate labor market entry. At the same time, it is important that the incentives are designed carefully so that the organizers do not focus only on the easy cases. 
  
 It is important that the measures used are designed in collaboration with the major parties in the labor market 
  
 . If employers, industry associations and trade unions participate in the design and implementation of the introduction programs, the language education and the validation activities, the likelihood of effec- tive labor market integration increases. It is crucial that certifi- cates of validation or completed language studies are perceived as credible proof that the individuals really have sufficient skills. Such legitimacy requires cooperation when the criteria for approval are designed. It is unfortunate that it is still unclear how firms and others perceive such certificates. 
  
 It is important that the measures used have clear objectives and a clear order of responsibility 
  
 . Effective labor market integration requires that clear goals are associated with the activities offe- red. However, it is only meaningful to formulate goals if it is possible to measure if they are Carpenter one actor is given a clear mandate and responsibility for the fulfillment of each goal. It is widely documented that many of the activities which have been used have lacked both clear objectives and a clear order of responsibility. Thus it is important that the Public Employment Service is given the opportunity to coordinate the activities of other actors in an effective way. 
  
 It is important that the measures used are continuously and syste- matically evaluated 
  
 . To be able to learn from good examples and avoid repeating mistakes thorough evaluations are needed. This requires that one agency is given the responsibility for this task and that the computer systems needed for such evaluations are put in place. It is striking that so few of the activities used today have been thoroughly evaluated. 
  
 Gill considerations summarize in which directions the activities discussed in detail in the report need to be changed in order to improve the labor market integration of immigrants. In addition to 
 388 
  
 Bilaga 4 till LU2011 
  
 Summary 
  
 these activities, interventions in some other areas may also be nee- ded. First, measures to prevent discrimination may be needed since there is clear evidence that there exist ethnic discrimination in the labor market. Thus it is unfortunate that it has proven difficult to find effective ways to prevent discrimination. Second, Edwards be needed in the school system. Currently, there are troubling signs that children with a foreign background succeed considerably less Howell in the schools than other children. Studies show that this is mainly explained by the weak labor market position of the child- rens parents Phillips, but the result is nevertheless that these children in the future may encounter dif- ficulties in the labor market due to a lack of skills. 
 To summarize, currently many immigrants have a difficult time finding their place in the Swedish labor market. Some of these people are newly arrived, while others have been in Sweden for a long time. Most of these people want to work and the Swedish society needs them to work, especially given the challenges created by an aging population. Thus a crucial issue for policymakers is to improve the current integration policies so that the immigrants opportunities to enter the labor market increase. 
 389 
  
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Lätt att göra rätt 
  
 – 
  
 om förmedling av brottsskadestånd. Ju. 
  
 2. 
  
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. Ju. 
  
 3. 
  
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. M. 
  
 4. 
  
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
  
 – 
  
 offentlighet och integritet. Ju. 
  
 5. 
  
 Skolgång för alla barn. U. 
  
 6. 
  
 Kunskapslägesrapport på kärnavfalls- området 2010 
  
 – 
  
 utmaningar för slutförvarsprogrammet. M. 
  
 7. 
  
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättig- heter och möjligheter – ett systematiskt målinriktat arbete på tre samhälls- områden. IJ. 
  
 8. 
  
 En myndighet för havs- och vatten- miljö. M. 
  
 9. 
  
 Den framtida organisationen för vissa fiskefrågor. Jo. 
  
 10. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställdhet i skolan. U. 
  
 11. 
  
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. Ku. 
  
 12. 
  
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. Ku. 
  
 13 
  
 Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Fi. 
  
 14. 
  
 Partsinsyn enligt rättegångsbalken. Ju. 
  
 15. 
  
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. Ju. 
  
 16. 
  
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärds- stat, vardagsliv. IJ. 
  
 17. 
  
 Prissatt vatten? M. 
  
 18. 
  
 En reformerad budgetlag. Fi. 
  
 19. 
  
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. U. 
  
 20. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
  
 e-förvaltning. 
  Fi. 
  
 21. 
  
 Bättre marknad för tjänstehundar. Jo. 
  
 22. 
  
 Krigets Lagar – centrala dokument om folkrätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. Fö. 
  
 23. 
  
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutredningsdirektivet, IMO:s olycksutredningskod. N. 
  
 24. 
  
 Avtalad upphovsrätt. Ju. 
  
 25. 
  
 Viss översyn av verksamhet och organisa- tion på informationssäkerhetsområdet. Fö. 
  
 26. 
  
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. A. 
  
 27. 
  
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. N. 
  
 28. 
  
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. U. 
  
 29. 
  
 En ny förvaltningslag. Ju. 
  
 30. 
  
 Tredje inre marknadspaketet för el och naturgas. Fortsatt europeisk harmoni- sering. N. 
  
 31. 
  
 Första hjälpen i psykisk hälsa. S. 
  
 32. 
  
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. UD. 
  
 33. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läro- medel i samhällskunskap. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställd- het i skolan. U. 
  
 34. 
  
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. Ku. 
  
 35. 
  
 Kunskap som befrielse? En metanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
  
 1969–2009. 
  U. 
  
 36. 
  
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. U. 
  
 37. 
  
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottagandet. IJ. 
  
 38. 
  
 Mutbrott. Ju. 
  
 39. 
  
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. S. 
  
 40. 
  
 Cirkulär migration och utveckling 
  
 – 
  
 kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. Ju. 
  
 41. 
  
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. S. 
  
 42. 
  
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårds- lag. Jo. 
  
 43. 
  
 Förundersökningsbegränsning. Ju. 
  
 44. 
  
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. Ju. 
  
 45. 
  
 Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. S. 
  
 46. 
  
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
  
 EU-perspektiv. 
  N. 
  
 47. 
  
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? 
  
 En systematisk litteraturöversikt. S. 
  
 48. 
  
 Multipla hälsoproblem bland personer över 60 år. En systematisk litteratur- översikt om förekomst, konsekvenser och vård. S. 
  
 49. 
  
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
  
 1999–2008. 
  Ju. 
  
 50. 
  
 Försvarsmaktens helikopterresurser. Fö. 
  
 51. 
  
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker. U. 
  
 52. 
  
 Biologiska faktorer och könsskillnader 
  
 i skolresultat. Ett diskussionsunderlag för Delegationen för jämställdhet i skolans arbete för analys av bakgrunden till pojkars sämre skolprestationer jämfört med flickors. U. 
  
 53. 
  
 Pojkar och skolan: Ett bakgrunds- dokument om "pojkkrisen". Översättning på svenska av engelsk rapport: Boys and School: A Background Paper on the "Boy Crisis". + Engelsk rapport. U. 
  
 54. 
  
 Förbättrad återbetalning av studie- skulder. U. 
  
 55. 
  
 Romers rätt 
  
 – 
  
 en strategi för romer i Sverige. IJ. 
  
 56. 
  
 Innovationsupphandling. N. 
  
 57. 
  
 Effektivare planering av vägar och järn- vägar. N. 
  
 58. 
  
 Rehabiliteringsrådets delbetänkande. S. 
  
 59. 
  
 Underhållsskyldighet i internationella situationer – Underhållsförordningen, 2007 års Haagkonvention och 2007 års Haagprotokoll + Bilagedel. Ju. 
  
 60. 
  
 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskrimi- nering. IJ. 
  
 61. 
  
 Driftskompatibilitet och enheter som ansvarar för underhåll inom EU:s järn- vägssystem. N. 
  
 62. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens e- förvaltning. Fi. 
  
 63. 
  
 EU:s direktiv om sanktioner mot arbets- givare. Ju. 
  
 64. 
  
 "Se de tidiga tecknen" 
  
 – 
  
 forskare reflekterar över sju berättelser från förskola och skola. U. 
  
 65. 
  
 Kompetens och ansvar. S. 
  
 66. 
  
 Barns perspektiv på jämställdhet i skola. En kunskapsöversikt. U. 
  
 67. 
  
 I rättan tid? Om ålder och skolstart. U. 
  
 68. 
  
 Ny yttrandefrihetsgrundlag? Yttrande- frihetskommittén presenterar tre modeller. Ju. 
  
 69. 
  
 Förbättrad vinterberedskap inom järn- vägen. N. 
  
 70. 
  
 Ny struktur för skydd av mänskliga rättigheter. + Bilagor + Lättläst + Daisy. IJ. 
  
 71. 
  
 Sexualbrottslagstiftningen  
  
 –  
 utvärdering och reformförslag. Ju. 
  
 72. 
  
 Folkrätt i väpnad konflikt 
  
 – 
  
 svensk tolkning och tillämpning. + Bilaga 7, Svensk manual i humanitär rätt m.m. Fö. 
  
 73. 
  
 Svensk sjöfarts konkurrensförutsätt- ningar. N. 
  
 74. 
  
 Mer innovation ur transportforskning. N. 
  
 75. 
  
 Gymnasial lärlingsutbildning 
  
 – 
  
 utbildning för jobb. Erfarenheter efter två års försök med lärlingsutbildning. U. 
  
 76. 
  
 Transportstyrelsens databaser på väg- trafikområdet – integritet och effektivitet. N. 
  
 77. 
  
 Sammanläggningar av landsting – över- gångsstyre och utjämning. Fi. 
  
 78. 
  
 Fondverksamhet över gränserna. Genomförande av UCITS  
  
 IV-direktivet. 
  Fi. 
  
 79. 
  
 Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt. U 
  
 80. 
  
 Skolan och ungdomars psykosociala hälsa. U. 
  
 81. 
  
 En ny biobankslag. S. 
  
 82. 
  
 Trafikverket ICT. N. 
  
 83. 
  
 Att bli medveten och förändra sitt för- hållningssätt. 
  
 Jämställdhetsarbete i skolan. U. 
  
 84. 
  
 Hedersrelaterad problematik i skolan 
  
 – en kunskaps- och forskningsöversikt. U. 
  
 85. 
  
 Vem arbetar efter 65 års ålder? En statistisk analys. S. 
  
 86. 
  
 Personalförsörjningen i ett reformerat försvar. Fö. 
  
 87. 
  
 Skadestånd och Europakonventionen. Ju. 
  
 88. 
  
 Vägen till arbete. Arbetsmarknadspolitik, utbildning och arbetsmarknadsinteg- ration. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Lätt att göra rätt 
 – om förmedling av brottsskadestånd. [1] 
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. [2] 
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
 – offentlighet och integritet. [4] Partsinsyn enligt rättegångsbalken. [14] 
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. [15] 
 Avtalad upphovsrätt. [24] En ny förvaltningslag. [29] Mutbrott. (38) 
 Cirkulär migration och utveckling 
 – kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. [40] 
 Förundersökningsbegränsning. [43] 
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. [44] 
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
 1999–2008. 
  [49] 
 Underhållsskyldighet i internationella situationer – Underhållsförordningen, 2007 års Haagkonvention och 2007 års Haagprotokoll + Bilagedel. [59] 
 EU:s direktiv om sanktioner mot arbetsgivare. [63] 
 Ny yttrandefrihetsgrundlag? Yttrandefrihets- kommittén presenterar tre modeller. [68] 
 Sexualbrottslagstiftningen  
 –  
 utvärdering och reformförslag. [71] 
 Skadestånd och Europakonventionen. [87] 
 Utrikespartementet 
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. [32] 
 Försvarsdepartementet 
 Krigets Lagar – centrala dokument om folk- rätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. [22] 
 Viss översyn av verksamhet och organisation på informationssäkerhetsområdet. [25] 
 Försvarsmaktens helikopterresurser. [50] 
 Folkrätt i väpnad konflikt – svensk tolkning och tillämpning. + Bilaga 7, Svensk manual i humanitär rätt m.m. [72] 
 Personalförsörjningen i ett reformerat försvar. [86] 
 Socialdepartementet 
 Första hjälpen i psykisk hälsa. [31] 
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. [39] 
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. [41] 
 Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. [45] 
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? En systematisk litteraturöversikt. [47] 
 Multipla hälsoproblem bland personer 
 över 60 år. En systematisk litteraturöversikt om förekomst, konsekvenser och vård. [48] 
 Rehabiliteringsrådets delbetänkande. [58] Kompetens och ansvar. [65] 
 En ny biobankslag. [81] 
 Vem arbetar efter 65 års ålder? En statistisk analys. [85] 
 Finansdepartementet 
 Upphandling på försvars- och säkerhets- området. [13] 
 En reformerad budgetlag. [18] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
 e-förvaltning. 
  [20] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens e- förvaltning. [62] 
 Sammanläggningar av landsting – övergångs- styre och utjämning. [77] 
  
 Fondverksamhet över gränserna. Genomförande av UCITS  
 IV-direktivet. 
  [78] 
 Vägen till arbete. Arbetsmarknadspolitik, utbildning och arbetsmarknadsintegration. [88] 
 Utbildningsdepartementet 
 Skolgång för alla barn. [5] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av 
 Delegationen för jämställdhet i skolan. [10] 
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. [19] 
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. [28] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i samhällskunskap. En granskning på upp- drag av Delegationen för jämställdhet i skolan. [33] 
 Kunskap som befrielse? En metaanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
 1969–2009. 
  [35] 
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. [36] 
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker. [51] 
 Biologiska faktorer och könsskillnader i skol- resultat. Ett diskussionsunderlag för Delegationen för jämställdhet i skolans arbete för analys av bakgrunden till pojkars sämre skolprestationer jämfört med flickors. [52] 
 Pojkar och skolan: Ett bakgrundsdokument om pojkkrisen. Översättning på svenska av engelsk rapport: Boys and School: A Back- groundpaper on the "Boy Crisis". 
 + Engelsk rapport.[53] 
 Förbättrad återbetalning av studieskulder. [54] 
 "Se de tidiga tecknen" 
 – forskare reflekterar över sju berättelser från förskola och skola. [64] 
 Barns perspektiv på jämställdhet i skola. En kunskapsöversikt. [66] 
 I rättan tid? Om ålder och skolstart. [67] 
 Gymnasial lärlingsutbildning 
 – utbildning för jobb. Erfarenheter efter två års försök med lärlingsutbildning. [75] 
 Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt. [79] 
 Skolan och ungdomars psykosociala hälsa. [80] 
 Att bli medveten och förändra sitt förhåll- ningssätt. Jämställdhetsarbete i skolan. [83] 
 Hedersrelaterad problematik i skolan 
 – en kunskaps- och forskningsöversikt. [84] 
 Jordbruksdepartementet 
 Den framtida organisationen för vissa fiske- frågor. [9] 
 Bättre marknad för tjänstehundar. [21] 
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag. [42] 
 Miljödepartementet 
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. [3] 
 Kunskapslägesrapport på kärnavfallsom- rådet 2010 – utmaningar för slutförvars- programmet. [6] 
 En myndighet för havs- och vattenmiljö. [8] Prissatt vatten? [17] 
 Näringsdepartementet 
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutrednings- direktivet, IMO:s olycksutredningskod. [23] 
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. [27] 
 Tredje inre marknadspaketet för el och natur- gas. Fortsatt europeisk harmonisering. [30] 
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. 
 En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
 EU-perspektiv. 
  [46] 
 Innovationsupphandling. [56] 
 Effektivare planering av vägar och järnvägar. [57] 
 Driftskompatibilitet och enheter som ansvarar för underhåll inom EU:s järnvägssystem. [61] 
 Förbättrad vinterberedskap inom järnvägen. [69] 
 Svensk sjöfarts konkurrensförutsättningar [73] 
 Mer innovation ur transportforskning. [74] 
 Transportstyrelsens databaser på vägtrafik- området – integritet och effektivitet. [76] 
 Trafikverket ICT. [82] 
  
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter – ett systematiskt mål- inriktat arbete på tre samhällsområden. [7] 
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärdsstat, vardagsliv. [16] 
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottandet. [37] 
 Romers rätt – en strategi för romer i Sverige. [55] 
 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering. [60] 
 Ny struktur för skydd av mänskliga rättig- heter. + Bilagor + Lättläst + Daisy. [70] 
 Kulturdepartementet 
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. [11] 
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. [12] 
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. [34] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. [26]