sou 2018 74  
  
 Lite mer lika 
  
 Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting 
  
 Betänkande av Kostnadsutjämningsutredningen 
  
 Stockholm 2018 
  
 SOU 2018:74 
  
 SOU och Ds kan köpas från Norstedts Juridiks kundservice. Beställningsadress: Norstedts Juridik, Kundservice, 106 47 Stockholm Ordertelefon:  
 08-598 191 90 
  
 E-post: 
  kundservice@nj.se 
  
 Webbadress: www.nj.se/offentligapublikationer 
  
 För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Norstedts Juridik AB på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Svara på remiss – hur och varför 
  
 Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad  
 2009-05-02). 
  
 En kort handledning för dem som ska svara på remiss. 
  
 Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remisser 
  
 Layout: Kommittéservice, Regeringskansliet 
  
 Omslag: Vega 
  
 Tryck: Vega, Stockholm 2018 
  
 ISBN  
 978-91-38-24864-5 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Ardalan Shekarabi 
  
 Regeringen beslutade den 3 november 2016 att tillkalla en särskild utredare (dir 2016:91) med uppgift att göra en översyn av systemet för kostnadsutjämning för kommuner och landsting. Utredningen har antagit namnet Kostnadsutjämningsutredningen (Fi 2016:12). Som särskild utredare förordnades fr.o.m. 7 november 2016 lands- hövdingen Zimmerman. 
  
 Den 17 maj 2018 beslutade regeringen att uppdraget i sin helhet skulle slutredovisas senast den 1 oktober 2018 (dir. 2018:43). 
  
 En referensgrupp med representanter från riksdagens partier har knutits till utredningen. Till denna referensgrupp förordnades fr.o.m. 1 april 2017 riksdagsledamoten Gonzalez (SD) och fr.o.m. 1 maj 2017 riksdagsledamoten Murray (SD, t.o.m. 31 mars 2018), kom- munalrådet Lutz (KD), kommunalrådet Beltran (M), riksdagsledamoten Willis (C), politisk sekreterare Rowe (V), riksdagsledamoten Melton (S, t.o.m. 30 april 2017), riksdagsledamoten Rose (S), f.d. ledamoten av Europaparlamentet Olle Schmidt (L), kommunal- rådet Campbell (MP). 
  
 Som experter förordnades fr.o.m. 1 februari 2017 ämnesrådet Anderson (t.o.m. 31 mars 2017), departementssekreteraren Wells, ämnesrådet Smith (t.o.m. 31 mars 2018), kansli- rådet Barry, ekonomen Vargas, statistikern Smith, rättssakkunnig Meyers (t.o.m. 30 april 2017), utredaren Miller, ämnesrådet Garcia (t.o.m. 6 mars 2017), kanslirådet Gardner, ämnesrådet Nguyen, statistikern Bailey, departementssekreteraren Gibson och chefsekonomen Jimenez. 
  
 Som experter har senare förordnats kanslirådet Young (fr.o.m. 7 mars 2017), departementssekreteraren Glenn (fr.o.m. 
  
 1 oktober 2017) och rättssakkunnig Davidson (fr.o.m. 1 juni 2017 t.o.m. 30 juni 2018). 
  
 Till huvudsekreterare i utredningen förordnades seniore rådgivaren Ayala (fr.o.m. 16 januari 2016 t.o.m. 31 december 2017). Som sekreterare förordnades fr.o.m. 1 februari 2017 kanslichefen Fernandez (t.o.m. 31 december 2017). Som sekreterare förordnades fr.o.m. 20 mars 2017 enhetschefen Miller (t.o.m. 31 maj 2017). 
  
 Till huvudsekreterare förordnades fr.o.m. 1 januari 2018 kansli- chefen Fernandez. 
  
 Utredaren Miller har fr.o.m. 1 september 2017 t.o.m. 7 september 2018 biträtt sekretariatet. 
  
 Vid olika tidpunkter under utredningens gång har konsulterna Hoffman och Harris bistått sekretariatet. 
  
 Utredningen får härmed överlämna sitt slutbetänkande, Lite mer lika. Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting (SOU 2018:74). Utredarens uppdrag är härmed slutfört. 
  
 Stockholm i oktober 2018 
  
 Zimmerman 
  
 /Anders Norrlid 
  
 Jyry Hokkanen 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 1 
  
 Författningsförslag..................................................... 
  
 19 
  
 1.1Förslag till lag och ändring i lagen om 
  
 kommunalekonomisk utjämning ........................................... 
  
 19 
  
 1.2Förslag till förordning om ändring i förordning 
  
 (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning ................. 
  
 23 
  
 1.3Förslag till ny lydelse av bilaga till förordning 
  
 (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning ................. 
  
 60 
  
 1.4Nuvarande bilaga till förordning (2004:881) 
  
 om kommunalekonomisk utjämning..................................... 
  
 83 
  
 2 
  
 Översyn av kostnadsutjämningen................................. 
  
 93 
  
 2.1 
  
 Systemet för kommunalekonomisk utjämning..................... 
  
 93 
  
 2.2 
  
 Kostnadsutjämningen ............................................................. 
  
 94 
  
 3 
  
 Utredningens uppdrag och metod för utvärdering .......... 
  
 97 
  
 3.1 
  
 Uppdraget i korthet ................................................................ 
  
 97 
  
 3.2 
  
 En metod för systematisk utvärdering .................................. 
  
 97 
  
 3.2.1 
  
 Insamling av synpunkter och förslag ..................... 
  
 98 
  
 3.2.2Följsamhet till grundläggande principer 
  
 för utjämning ........................................................... 
  
 99 
  
 3.2.3 
  
 Statistisk analys...................................................... 
  
 101 
  
 5 
  
 InnehållSOU 2018:74 
  
 4 
  
 Dagens kostnadsutjämning ....................................... 
  
 105 
  
 4.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 105 
  
 4.2 
  
 Kostnadsutjämningens omfattning och profil.................... 
  
 107 
  
 4.2.1 
  
 Delmodeller ........................................................... 
  
 107 
  
 4.2.2 
  
 Ekonomisk omfattning......................................... 
  
 108 
  
 4.2.3 
  
 Omfördelningsprofil............................................. 
  
 110 
  
 4.3 
  
 Kostnadsutjämningens verktygslåda ................................... 
  
 116 
  
 4.3.1 
  
 Metoder för beräkning av standardkostnader ..... 
  
 116 
  
 4.3.2 
  
 Beräkning av bidrag och avgifter.......................... 
  
 119 
  
 4.4Historik: från totalkostnadsmetod 
  
 till standardkostnadsmetod.................................................. 
  
 120 
  
 4.4.1 
  
 Utjämningen i kommunerna  
 1993–1995 ............. 
  
 121 
  
 4.4.2 
  
 Standardkostnadsmetoden införs 1996................ 
  
 122 
  
 4.4.3 
  
 Förändringar i kostnadsutjämningen 2000.......... 
  
 123 
  
 4.4.4Förändringar i statsbidrag 
  
 och kostnadsutjämning 2005 ................................ 
  
 126 
  
 4.4.5 
  
 Förändringar i kostnadsutjämningen 2008.......... 
  
 128 
  
 4.4.6 
  
 Förändringar i kostnadsutjämningen 2014.......... 
  
 129 
  
 4.4.7 
  
 Förändring i kostnadsutjämningen 2017 ............. 
  
 130 
  
 5 
  
 Övergripande utvärdering och förslag 
  
 till ny modellstruktur................................................ 
  
 131 
  
 5.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 131 
  
 5.2 
  
 Övergripande utvärdering.................................................... 
  
 131 
  
 5.2.1 
  
 Inhämtade synpunkter.......................................... 
  
 131 
  
 5.2.2 
  
 Avstämning mot principer för utjämning ........... 
  
 132 
  
 5.2.3 
  
 Statistisk analys ..................................................... 
  
 136 
  
 5.2.4 
  
 Sammanfattande slutsatser ................................... 
  
 136 
  
 5.3 
  
 En verksamhetsorienterad modellstruktur ......................... 
  
 137 
  
 5.3.1 
  
 Förslag ................................................................... 
  
 137 
  
 5.3.2 
  
 Motivering ............................................................. 
  
 139 
  
 5.3.3 
  
 Ekonomiska effekter............................................. 
  
 139 
  
 6 
  
 SOU 2018:74Innehåll 
  
 6 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner ................... 
  
 141 
  
 6.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 141 
  
 6.2 
  
 Socioekonomiska förhållanden ............................................ 
  
 143 
  
 6.2.1 
  
 Barn och unga med utländsk bakgrund................ 
  
 145 
  
 6.3Beräkningar av merkostnader för verksamhet 
  
 i områden med gles bebyggelse ............................................ 
  
 148 
  
 6.3.1 
  
 Förslag.................................................................... 
  
 148 
  
 6.3.2 
  
 Nuvarande modell ................................................. 
  
 148 
  
 6.3.3 
  
 Utvärdering............................................................ 
  
 151 
  
 6.4 Beräkning av merkostnader för skillnader i lönenivå ......... 
  
 152 
  
 6.4.1 
  
 Förslag.................................................................... 
  
 152 
  
 6.4.2 
  
 Nuvarande modell ................................................. 
  
 155 
  
 6.4.3 
  
 Utvärdering............................................................ 
  
 157 
  
 6.4.4 
  
 Motivering och beskrivning av förslaget.............. 
  
 160 
  
 6.4.5 
  
 Ekonomiska effekter av förslaget ......................... 
  
 164 
  
 7 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner ............................. 
  
 169 
  
 7.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 169 
  
 7.2 Förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg ..................... 
  
 169 
  
 7.2.1 
  
 Förslag.................................................................... 
  
 169 
  
 7.2.2 
  
 Nuvarande delmodell ............................................ 
  
 171 
  
 7.2.3 
  
 Utvärdering............................................................ 
  
 172 
  
 7.2.4 
  
 Beskrivning av förslaget ........................................ 
  
 173 
  
 7.2.5 
  
 Ekonomiska effekter ............................................. 
  
 185 
  
 7.3 
  
 Förskoleklass och grundskola .............................................. 
  
 186 
  
 7.3.1 
  
 Förslag.................................................................... 
  
 186 
  
 7.3.2 
  
 Nuvarande delmodell ............................................ 
  
 187 
  
 7.3.3 
  
 Utvärdering............................................................ 
  
 188 
  
 7.3.4 
  
 Beskrivning av förslaget ........................................ 
  
 189 
  
 7.3.5 
  
 Socioekonomiska faktorer och nettokostnader .. 
  
 192 
  
 7.3.6 
  
 Ekonomiska effekter ............................................. 
  
 195 
  
 7.4 
  
 Gymnasieskola ...................................................................... 
  
 196 
  
 7.4.1 
  
 Förslag.................................................................... 
  
 196 
  
 7.4.2 
  
 Nuvarande delmodell ............................................ 
  
 197 
  
 7.4.3 
  
 Utvärdering............................................................ 
  
 199 
  
 7 
  
 InnehållSOU 2018:74 
  
 7.4.4 
  
 Beskrivning av förslaget........................................ 
  
 201 
  
 7.4.5 
  
 Ekonomiska effekter............................................. 
  
 207 
  
 7.5 
  
 Kommunal vuxenutbildning ................................................ 
  
 209 
  
 7.5.1 
  
 Förslag ................................................................... 
  
 209 
  
 7.5.2 
  
 Beskrivning av förslaget........................................ 
  
 209 
  
 7.5.3 
  
 Ekonomiska effekter............................................. 
  
 212 
  
 7.6 
  
 Individ- och familjeomsorg.................................................. 
  
 213 
  
 7.6.1 
  
 Förslag ................................................................... 
  
 213 
  
 7.6.2 
  
 Nuvarande delmodell ............................................ 
  
 214 
  
 7.6.3 
  
 Utvärdering ........................................................... 
  
 215 
  
 7.6.4 
  
 Beskrivning av förslaget........................................ 
  
 218 
  
 7.6.5 
  
 Ekonomiska effekter............................................. 
  
 222 
  
 7.7 
  
 Äldreomsorg ......................................................................... 
  
 224 
  
 7.7.1 
  
 Förslag ................................................................... 
  
 224 
  
 7.7.2 
  
 Nuvarande delmodell ............................................ 
  
 225 
  
 7.7.3 
  
 Utvärdering ........................................................... 
  
 226 
  
 7.7.4 
  
 Beskrivning av förslaget........................................ 
  
 227 
  
 7.7.5 
  
 Ekonomiska effekter............................................. 
  
 229 
  
 7.8 
  
 Infrastruktur och skydd ....................................................... 
  
 231 
  
 7.8.1 
  
 Förslag ................................................................... 
  
 231 
  
 7.8.2 
  
 Houston och vägar ..................................................... 
  
 231 
  
 7.8.3 
  
 Räddningstjänst..................................................... 
  
 235 
  
 7.8.4 
  
 Ekonomiska effekter............................................. 
  
 238 
  
 7.9 
  
 Verksamhetsövergripande kostnader .................................. 
  
 239 
  
 7.9.1 
  
 Förslag ................................................................... 
  
 239 
  
 7.9.2 
  
 Administration ...................................................... 
  
 240 
  
 7.9.3 
  
 Uppvärmningskostnader ...................................... 
  
 244 
  
 7.9.4 
  
 Byggkostnader....................................................... 
  
 248 
  
 7.9.5 
  
 Minskning av total befolkning under 10 år ......... 
  
 252 
  
 7.9.6 
  
 Eftersläpningseffekter........................................... 
  
 253 
  
 7.9.7 
  
 Ekonomiska effekter............................................. 
  
 254 
  
 8 
  
 SOU 2018:74Innehåll 
  
 8 
  
 Kostnadsutjämning för landsting ............................... 
  
 257 
  
 8.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 257 
  
 8.2 
  
 Hälso- och sjukvård .............................................................. 
  
 257 
  
 8.2.1 
  
 Förslag.................................................................... 
  
 257 
  
 8.2.2 
  
 Nuvarande delmodell ............................................ 
  
 258 
  
 8.2.3 
  
 Utvärdering............................................................ 
  
 258 
  
 8.2.4 
  
 Beskrivning av förslaget ........................................ 
  
 262 
  
 8.2.5 
  
 Ekonomiska effekter ............................................. 
  
 267 
  
 8.3 
  
 Befolkningsförändringar landsting ...................................... 
  
 269 
  
 8.3.1 
  
 Eftersläpningseffekter ........................................... 
  
 270 
  
 8.3.2Merkostnader vid kraftig 
  
 befolkningsförändring 
  
 ........................................... 271 
  
 8.3.3 
  
 Ekonomiska effekter ............................................. 
  
 273 
  
 9 
  
 Kollektivtrafik ......................................................... 
  
 275 
  
 9.1 
  
 Förslag 
  
 ................................................................................... 
  
 275 
  
 9.2 
  
 Nuvarande delmodell............................................................ 
  
 276 
  
 9.3 
  
 Utvärdering ........................................................................... 
  
 277 
  
 9.3.1 
  
 Ifrågasatt modell .................................................... 
  
 277 
  
 9.3.2Tveksam fördelning mellan kommuner 
  
 i län med delat huvudmannaskap .......................... 
  
 278 
  
 9.3.3 
  
 Svårt att utvärdera modellen statistiskt................ 
  
 278 
  
 9.3.4 
  
 Sammanfattande slutsatser.................................... 
  
 279 
  
 9.4 Beskrivning av förslaget........................................................ 
  
 279 
  
 9.4.1 
  
 Ny modell för länsvis standardkostnad ............... 
  
 279 
  
 9.4.2Fördelning mellan kommuner bör bygga 
  
 på struktur.............................................................. 
  
 281 
  
 9.5 
  
 Ekonomiska effekter............................................................. 
  
 282 
  
 10 
  
 Ekonomiska effekter ................................................ 
  
 285 
  
 10.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 285 
  
 10.2 
  
 Omfattning och omfördelning i kostnadsutjämningen...... 
  
 287 
  
 10.2.1 
  
 Kostnadsutjämningens omfattning ...................... 
  
 287 
  
 10.2.2 
  
 Omfördelningsprofil ............................................. 
  
 292 
  
 9 
  
 InnehållSOU 2018:74 
  
 10.2.3 
  
 Antal nettobetalare ............................................... 
  
 303 
  
 10.3 
  
 Övriga ekonomiska effekter ................................................ 
  
 303 
  
 10.3.1 
  
 Kostnadsutjämningen 
  
 och indelningsförändringar .................................. 
  
 303 
  
 10.4 
  
 Sammanfattning av de ekonomiska effekterna 
  
 av förslaget ............................................................................ 
  
 304 
  
 11 
  
 Införandebidrag ....................................................... 
  
 307 
  
 11.1 
  
 Nuvarande utformning ........................................................ 
  
 307 
  
 11.2 
  
 Överväganden och förslag ................................................... 
  
 307 
  
 11.3 
  
 Preliminär beräkning av införandebidrag............................ 
  
 309 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 313 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2016:91........................................... 
  
 315 
  
 Bilaga 2 
  
 Kommittédirektiv 2018:43........................................... 
  
 323 
  
 Bilaga 3 
  
 Kommungrupper.......................................................... 
  
 325 
  
 Bilaga 4 Ekonomiska effekter per kommun ............................. 
  
 331 
  
 Bilaga 5 Standardkostnader per kommun ................................. 
  
 363 
  
 Bilaga 6 Ekonomiska effekter per landsting ............................. 
  
 379 
  
 Bilaga 7 Standardkostnader per landsting ................................. 
  
 381 
  
 10 
  
 Sammanfattning 
  
 Uppdraget 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen består av inkomstutjäm- ning, kostnadsutjämning, strukturbidrag, införandebidrag och reg-  
 leringsbidrag/-avgift. 
  Jag har haft regeringens uppdrag att utreda och uppdatera kostnadsutjämningen. I direktiven anges att översynen ska överväga om det nuvarande systemet i tillräcklig grad fångar upp större samhällsförändringar och med anledning av detta eventuellt föreslå förändringar i de delmodeller som finns, nya delmodeller eller om delmodeller ska utgå. I uppdraget ingår också att analysera möjligheterna att förenkla utjämningen. 
  
 Förändringarna föreslås genomföras år 2020, vilket ställer krav på en snabb beredning i regeringskansliet. 
  
 Utgångspunkter 
  
 Kostnadsutjämningen syftar till att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting att tillhandahålla invånarna service oberoende av opåverkbara, strukturella förhållan- den.1 Systemet ska alltså inte utjämna för skillnader i ambitionsnivå eller effektivitet. Kostnadsutjämningen är solidariskt finansierad inom kommunsektorn och staten har ingen del i finansieringen, till skill- nad mot inkomstutjämningen. 
  
 I huvudsak grundar sig utjämningen på skillnader i befolkningens sammansättning och bebyggelsestruktur. Strukturellt betingade kost- nadsskillnader förutsätts kunna härledas med utgångspunkt i netto- kostnader för olika verksamheter som redovisas i räkenskapssam- mandragen för kommuner och landsting. Att strikt kunna avskilja 
  
 1I betänkandet används ”landsting” för såväl de som benämns landsting som de som benämns region. 
  
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2018:74 
  
 kostnader för ambitionsnivå respektive effektivitet från strukturella kostnadsskillnader låter sig inte göras i brist på sådan uppdelning i statistiken. Jag har därför valt att i vissa fall föreslå utjämning trots att kostnadsskillnader inte kan påvisas i räkenskaperna. 
  
 En vanlig missuppfattning är att utjämningssystemet ger kom- muner och landsting kompensation för de kostnader man faktiskt valt att ha, till exempel om man har många mindre skolenheter, en omfattande politisk organisation eller hög andel inhyrd personal. Så är inte fallet. Utjämning sker för de kostnader man förväntas ha givet befolkningens sammansättning, gleshet och produktionsförutsätt- ningar. Kostnadsutjämningen är i allt väsentligt opåverkbar. 
  
 Jag har utgått från att kostnadsutjämning precis som i dag ska ske för obligatoriska verksamheter med tyngdpunkt på vård, skola och omsorg i kommunerna, hälso- och sjukvård i landstingen och kollek- tivtrafik för både kommuner och landsting. 
  
 Utredningen har genomfört en enkät till samtliga kommun- styrelseordförande och landstingsstyrelseordförande. Resultatet kan sägas innebära att det finns en betydande legitimitet för systemet i sin helhet. Den kritik som riktas mot systemet avser främst enskilda delmodeller som löner, individ- och familjeomsorg och kollektiv- trafik. 
  
 Förenkling 
  
 Mitt uppdrag har också i likhet med föregående utredningars gällt möjligheten att förenkla systemet. Jag har endast i mindre grad kunnat föreslå detta. Den tydligaste förenklingen är förslaget att det antal befolkningsgrupper som finns i den så kallade kostnads- matrisen för hälso- och sjukvård minskas från 852 stycken till 22. 
  
 Det finns en ganska spridd uppfattning att systemet är synner- ligen svårt att förstå. Jag tycker det är överdrivet. Det är många variabler som ingår i systemet, en bit över hundra. Vissa beräkningar är avancerade. Men det innebär inte i sig att systemet är så pass komplext att det är obegripligt. I varje fall har utredningen vinnlagt sig om att beskriva systemet och bakgrunden till de förändringar som föreslås så väl som möjligt. Därmed bidrar betänkandet för- hoppningsvis till en viss förenkling och framför allt ökad förståelse. 
  
 12 
  
 SOU 2018:74 
  
 Sammanfattning 
  
 Aktualitet 
  
 En viktig synpunkt som förts fram från både kommuner och landsting gäller systemets aktualitet. Samhällsförändringar sker ofta snabbt, till exempel den plötsliga uppgången i flyktingmottagande hösten 2015. Strukturella förändringar får genomslag i utjämningen först efter två år, vilket innebär att om mina förslag genomförs 2020 kommer de att vila på 2018 års data. Vidare har en rad kostnadsposter inte uppdate- rats alls sedan den förra utredningen. Exempel finns på merkostnads- beräkningar som daterar sig till nittiotalet. 
  
 Att kostnadsutjämningen präglas av en viss eftersläpning är ofrån- komligt. Alternativet till utfallssiffror, som med nödvändighet blir tillgängliga med viss eftersläpning, är prognoser. Jag föreslår dock en rad uppdateringar av merkostnadsberäkningar inom olika delmo- deller. Dessa medför i sig betydande skillnader mot dagens utjäm- ning. Uppdateringar är en av de viktigaste förklaringarna till de sam- manlagda effekterna av förslagen. Jag föreslår vidare en högre grad av indexering än i nuvarande system i syfte att bibehålla systemets aktualitet under en längre tid. 
  
 Socioekonomi inklusive flyktingmottagande 
  
 Utgångspunkten för kostnadsutjämning är alltså att man kan iden- tifiera de kostnadsskillnader mellan kommunerna respektive lands- tingen som speglar olika strukturella förhållanden. Eftersom analysen görs på aggregerad nivå (mellan kommuner eller mellan landsting) syns inte alltid omfördelningar som sker inom kommuner och landsting vilket medför att kostnadsskillnader inte alltid kan utläsas ur statistiken. Faktum är att kommuner med en svag socioekonomi ofta har lägre kostnader för skolan än andra. Detta har inneburit att någon socioekonomisk kompensation i dag inte förekommer på områden som förskola, fritidshem samt grundskola. 
  
 Här vill jag peka på att det redan i dag förekommer utjämning utan att kostnadsskillnader kan spåras i räkenskapssammandraget. Detta gäller exempelvis äldreomsorgsmodellens språkkompensation. 
  
 Jag menar att utjämningen inom skolväsendet precis som i äldre- omsorgen bör ta hänsyn till skillnader i behov utöver det som går att avläsa i form av strikta skillnader i kostnader. Det bör rimligen finnas 
  
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2018:74 
  
 fördyrande omständigheter när det gäller att bedriva förskole- och grundskoleverksamhet i kommuner med svagare socioekonomi. 
  
 Jag föreslår därför att utjämning på socioekonomisk grund ska in- föras inom förskolan. Kompensationen baseras på barnens hemför- hållanden. 
  
 Beträffande grundskolan har riksdagen – efter förslag utgående från Skolkommissionens (U 2015:35) betänkande – fattat beslut om ett riktat statsbidrag baserat på ett socioekonomiskt index. För att undvika dubbelkompensation föreslår jag ingen ytterligare socio- ekonomisk utjämning för grundskolan. Däremot redovisas hur det riktade statsbidraget kan ersättas av en kombination av generellt statsbidrag och en socioekonomisk kompensation i kostnadsutjäm- ningen. 
  
 Vidare föreslår jag en justering av programvalsfaktorn för gym- nasieskolan vilket ger en något tydligare socioekonomisk profil i modellen. 
  
 En helt ny delmodell införs avseende kommunal vuxenutbildning inklusive Svenska för invandrare (SFI). Den speglar skillnader i socio- ekonomi och inte minst flyktingmottagande mellan kommunerna. 
  
 Delmodellen för individ- och familjeomsorg är en av de mest kriti- serade. Den anses ge kommunerna negativa incitament i ansträng- ningarna med att stötta människor med försörjningsstöd att komma över i egen försörjning. Därför föreslår jag en förändring i variab- lerna som ligger till grund för utjämning inom detta område. För- ändringen innebär att utjämningen präglas mer av levnadsvillkor än av den kommunala verksamhetens utformning. 
  
 I kostnadsmatrisen för hälso- och sjukvård tas nuvarande variabel för andel av befolkningen som bor i småhus bort, eftersom den speg- lar bebyggelsestruktur snarare än vårdbehov. Dessutom införs kom- pensation för skillnader i utbildningsnivå som anses vara en viktig socioekonomisk bestämningsfaktor för befolkningens hälsa. 
  
 Smith bebyggelse 
  
 Jag föreslår en rad uppdateringar av beräkningar av merkostnader vid gles bebyggelse liksom merkostnader för administration, uppvärm- ning, räddningstjänst, byggkostnader samt gator och vägar i mindre 
  
 14 
  
 SOU 2018:74 
  
 Sammanfattning 
  
 glesbygdskommuner. Nuvarande merkostnader är i allmänhet beräk- nade i 2010 års prisnivå och är därmed kraftigt urholkade. Vidare föreslår jag att en helt ny glesbygdsfaktor förs in i utjämningen för förskolan samt en ökning av kompensationen för hemtjänst i gles- bygd. 
  
 Ilandstingens delmodell för hälso- och sjukvård har modeller- ingen av glesbygdsförhållanden uppdaterats med befolkningen 2016, kostnadsersättningen räknats upp och kompensationen för ambulans- transporter i glesbygd ökats. 
  
 I utjämningen för merkostnader för verksamhet i områden med gles bebyggelse görs sedan nittiotalet simulerade utplaceringar av fiktiva enheter inom till exempel skola, hemtjänst och primärvård. Detta sker med hjälp av modellen Struktur som förvaltas av Till- växtverket. Jag anser att principerna bakom Struktur är ett bra sätt att beräkna merkostnader för verksamhet i glesbygd, men har noterat att modellen behöver utvecklas och aktualiseras. Tillväxtver- ket saknar i dag en fast finansiering för att hålla systemet igång mellan utredningarna. Kommunutredningen (Fi 2017:02) föreslås få 
  
 iuppdrag att överväga vilken myndighet som bör ha det fortsatta förvaltningsuppdraget för Struktur samt hur verksamheten ska kun- na upprätthållas och finansieras på en tillfredsställande nivå. 
  
 Växande och minskande befolkning 
  
 Jag föreslår att merkostnadsersättningen för minskande befolkning i kommunerna fördubblas och vidare att en ny ersättning för mins- kande antal barn  
 1–5 
  år i förskolan införs. I dag kompenseras enbart för växande antal barn. En uppräkning av kompensationsnivån för förändring i antal barn och unga föreslås också vilket stärker resur- serna både i kommuner med ökande och kommuner med minskande antal barn. 
  
 Jag föreslår vidare att en merkostnadsersättning för växande eller minskande befolkning i länet införs för landstingen. 
  
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2018:74 
  
 Löner 
  
 Jag föreslår att lön även fortsättningsvis ska ingå som utjämnings- grund. Delmodellen för löner är en av de mest kritiserade men efter- som lönekostnaderna otvetydigt påverkar produktionskostnaderna och är starkt kopplade till strukturella skillnader anser jag att det är motiverat. Vissa justeringar föreslås dock, som att lönekompen- sationen redovisas i respektive verksamhetsmodell istället för i sepa- rata lönemodeller. För landstingens del föreslås vidare att lönekost- nadsberäkningarna ska inkludera merkostnader för bemanning i glesbygd. Utredningen har kunnat konstatera att kostnaderna för hyrpersonal samvarierar i hög grad med en glesbygdsfaktor. Kom- pensationen baseras på grad av glesbygd, och påverkas därför inte av det enskilda landstingets användning av hyrpersonal. 
  
 Avslutande kommentarer 
  
 Det samlade utfallet av förslagen innebär en relativt stor förändring. Utjämningens omfattning ökar med en miljard kronor både för kom- munerna och landstingen. 
  
 Den profil som det hittillsvarande systemet har innebär att kost- nadsutjämningen omfördelar från kommuner med i genomsnitt stark socioekonomi, tät bebyggelse och stor befolkning till kommu- ner med svag socioekonomi, gles bebyggelse och liten befolkning. Profilen i landstingsutjämningen är likartad, även om skillnaderna är mindre och mönstret mindre tydligt framför allt beträffande gles bebyggelse. Förslagen i denna utredning förstärker nuvarande profil, till och med ganska kraftigt. 
  
 Därtill kan konstateras att de kommuner som tagit emot relativt sett flest flyktingar och nyanlända får ett högre utfall med utred- ningens förslag. 
  
 Förslaget medför också för kommunerna i storstadslänen lite olika resultat. Sammantaget blir kommunerna i såväl Stockholms som Skåne län även med förslaget nettobidragstagare, om än i minskad omfattning. Kommunerna i Västra Götaland är sammantaget i dag nettobetalare i systemet och förblir så i något ökad utsträckning. 
  
 För landstingens del kan man förenklat säga att ”skogslänen” och Gotland får ett förbättrat utfall. Några av dem är dock fortfarande nettobetalare i systemet. Stora positiva effekter av förslaget gäller 
  
 16 
  
 SOU 2018:74 
  
 Sammanfattning 
  
 exempelvis Region Norrbotten, Region Gävleborg, Landstinget Dalarna och Region Värmland. Allra mest stärks Region Jämtland Härjedalen och Region Gotland. Stockholms läns landsting får störst negativ förändring och går från att vara nettobidragstagare till att bli nettobetalare. 
  
 Min bedömning är att förslaget följer de principer som gäller för kostnadsutjämningen. De förändringar av avgifter och bidrag som här föreslås förklaras till betydande del av uppdateringar av siffer- materialet. Övriga förändringar är en följd av ökad tonvikt i ut- jämningen för socioekonomiska förhållanden och gles bebyggelse. 
  
 Kostnadsutjämningen är, som framhållits ovan, helt finansierad inom kommunsektorn och staten har ingen del av finansieringen (till skillnad mot inkomstutjämningen som till största delen finansieras av staten). Det solidariska ansvaret för kostnadsutjämningen kan ses som ett sätt att markera den kommunala självstyrelsen. I debatten hävdas ofta att ”allt färre får betala för allt fler”. I dagsläget är 122 kommuner nettobetalare i kostnadsutjämningen. Med förslaget blir det färre – 102 stycken. Med landstingen är det tvärtom så att antalet nettobetalare ökar från åtta idag till tio i förslaget. Sammantaget bedömer jag att förslaget inte innebär någon drastisk förändring i detta avseende. 
  
 Den förstärkning av utjämningens fördelningsprofil som här redovisas kan leda till synpunkter på systemets legitimitet. I det sam- manhanget inställer sig också frågan om vilka uppgifter som kost- nadsutjämningen ska klara av. Det har dock inte ingått i mitt upp- drag att överväga detta. 
  
 17 
  
 1 Författningsförslag 
  
 1.1Förslag till lag och ändring i lagen om kommunalekonomisk utjämning 
  
 Härigenom föreskrivs 
  
 dels att 13 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels att 3 och 8 §§ lagen (2004:773) om kommunalekonomisk ut- jämning ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det ska införas en ny paragraf 13 a §, av följande lydelse 
  
 3 §1 
  
 I denna lag används följande termer i den betydelse som anges här. 
  
 Utjämningsår: Det år bidrag eller avgift ska betalas. 
  
 Uppräknat skatteunderlag: De sammanlagda beskattningsbara inkomsterna för en kommun eller ett landsting enligt Skatteverkets beslut om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244) i fråga om kommunal inkomstskatt året före utjäm- ningsåret, uppräknade med uppräkningsfaktorerna enligt 4 § tredje stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
  
 Uppräknad medelskattekraft: Summan av de uppräknade skatte- underlagen för hela landet dividerad med antalet invånare i landet den 1 november året före utjämningsåret. 
  
 Skatteutjämningsunderlag: Den uppräknade medelskattekraften multiplicerad med antalet folkbokförda invånare i kommunen res- pektive landstinget den 1 november året före utjämningsåret uppräk- nad med den procentsats som anges i 4 §. 
  
 Medelskattesats: Varje kommuns och landstings skatteunderlag multiplicerad med dess skattesats varefter summan av de beräknade 
  
 1Senaste lydelse 2010:1043. 
  
 19 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 beloppen divideras med skatteunderlaget i landet. Skatteunderlaget och skattesatsen för kommuner som inte ingår i ett landsting undan- tas från denna beräkning. 
  
 Standardkostnad: En för varje kommun eller landsting beräknad teoretisk kostnad för var och en av de verksamheter och kostnads- slag som anges i 8 §, varvid kostnaden beräknas med utgångspunkt i faktorer som är av särskild betydelse för att belysa strukturella för- hållanden. 
  
 Strukturkostnad: Summan av standardkostnaderna för en kom- mun eller ett landsting. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Bidragsminskning: En bidrags- minskning föreligger i den mån nettot av en kommuns eller ett landstings bidrag och avgifter år 2013 enligt den då gällande lydel- sen av denna lag är större än nettot av kommunens eller lands- tingets bidrag och avgifter för samma år beräknade enligt 5, 6, 9, 10 §§, 11 § andra och tredje styckena, 12 § andra och tredje styckena samt 15 och 16 §§. 
  
 Avgiftsökning: En avgiftsök- ning föreligger i den mån nettot av en kommuns eller ett lands- tings bidrag och avgifter år 2015 enligt den då gällande lydelsen av denna lag är större än nettot av kommunens eller landstingets bidrag och avgifter för samma år beräknade enligt 5, 6,  
 Richard 
  §§, 13 § första och tredje styckena samt 15 och 16 §§. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Bidragsminskning: En bidrags- minskning föreligger i den mån nettot av en kommuns eller ett landstings bidrag och avgifter år 2019 enligt den då gällande lydel- sen av denna lag är större än nettot av kommunens eller lands- tingets bidrag och avgifter för samma år beräknade enligt 5, 6, 9, 10 §§, 11 § andra och tredje styckena, 12 § andra och tredje styckena samt 15 och 16 §§. 
  
 Avgiftsökning: En avgiftsök- ning föreligger i den mån nettot av en kommuns eller ett lands- tings bidrag och avgifter år 2019 enligt den då gällande lydelsen av denna lag är större än nettot av kommunens eller landstingets bidrag och avgifter för samma år beräknade enligt 5, 6,  
 Richard 
  §§ samt 15 och 16 §§. 
  
 20 
  
 SOU 2018:74Författningsförslag 
  
 8 §2 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 För varje kommun beräknas 
  
 För varje kommun beräknas 
  
 standardkostnaden för 
  
 standardkostnaden för 
  
 1. 
  
 förskola, 
  
 fritidshem 
  
 och 
  
 1. förskola, 
  
 fritidshem och 
  
 sådan 
  
 pedagogisk 
  
 verksamhet 
  
 sådan 
  
 pedagogisk 
  
 verksamhet 
  
 som 
  
 avses 
  
 i 25 kap. skollagen 
  
 som 
  
 avses i 
  
 25 kap. skollagen 
  
 (2010:800), 
  
 (2010:800), 
  
 2. förskoleklass 
  
 och grund- 
  
 2. förskoleklass 
  
 och grund- 
  
 skola, 
  
 skola, 
  
 3. gymnasieskola, 
  
 3. gymnasieskola, 
  
 4. individ- och familjeomsorg, 
  
 4. individ- och familjeomsorg, 
  
 5. barn 
  
 och 
  
 ungdomar 
  
 med 
  
 5. kommunal vuxenutbildning, 
  
 utländsk bakgrund, 
  
 6. äldreomsorg, 
  
 6. äldreomsorg, 
  
 7. infrastruktur och skydd, och 
  
 7. befolkningsförändringar 
  
 8. verksamhetsövergripande 
  
 8. bebyggelsestruktur, 
  
 kostnader. 
  
 9. och löner. 
  
 För varje landsting beräknas 
  
 För varje landsting beräknas 
  
 standardkostnaden för 
  
 standardkostnaden för 
  
 1. hälso- och sjukvård, 
  
 1. hälso- och sjukvård, och 
  
 2.  
 befolknings-förändringar, 
  
 2. befolkningsförändringar. 
  
 och 
  
 3. löner. 
  
 En standardkostnad beräknas också för kollektivtrafik. Kostna- den fördelas mellan kommuner och landsting enligt bestämmelser 
  
 som regeringen meddelar. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 13 a § 
  
 En kommun eller ett landsting 
  
 som får en bidragsminskning har 
  
 rätt till ett årligt införandebidrag 
  
 för den del av bidragsminskningen 
  
 2Senaste lydelse 2010:1043. 
  
 21 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 som överstiger 300 kronor per in- vånare. 
  
 En kommun eller ett landsting som får en avgiftsökning har rätt till ett årligt införandebidrag för den del av avgiftsökningen som överstiger 300 kronor per invånare. 
  
 Införandebidragen ska därefter årligen minska med 300 kronor per invånare och bidrag till dess respektive bidrag upphör. 
  
 22 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 1.2Förslag till förordning om ändring i förordning (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2004:881) om kom- munalekonomisk utjämning 
  
 dels att 13,  
 15–20, 
  20 a, 25 a och 25 b §§ ska upphöra att gälla, dels att  
 5–9, 
  14, 21 och  
 23–26 
  §§ samt bilagan till förordningen 
  
 ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det ska införas trettiosex nya paragrafer 6  
 a–6 
  h, 7  
 a–7 
  f, 8  
 a–8 
  f, 9  
 a–9 
  f, 14 a, 14 b, 20  
 b–20 
  f och 25  
 c–25 
  e §§, av följande lydelse. 
  
 5 § 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Standardkostnaden skall be- räknas utifrån befolkningsupp- gifter per den 31 december två år före utjämningsåret, anges i kro- nor per invånare och avrundas till närmaste hela krontal. Stan- dardkostnaden skall, utom i fråga om 13 och  
 15–19 
  §, beräknas i utjämningsårets prisnivå utifrån den prognosticerade utveckling- en av nettoprisindex. 
  
 Standardkostnaden ska be- räknas utifrån befolkningsupp- gifter per den 31 december två år före utjämningsåret, anges i kro- nor per invånare och avrundas till närmaste hela krontal. Stan- dardkostnaden ska, utom i fråga om 20 d §, 20 e §, 25 d § och 25 e § beräknas i utjämningsårets prisnivå utifrån den prognosti- cerade utvecklingen av nettopris- index. 
  
 6 §3 
  
 En 
  
 kommuns standardkost- 
  
 En 
  
 kommuns standardkost- 
  
 nad för förskola, fritidshem och 
  
 nad för förskola, fritidshem och 
  
 sådan 
  
 pedagogisk 
  
 verksamhet 
  
 sådan 
  
 pedagogisk verksamhet 
  
 som avses 
  
 i 25 kap. skollagen 
  
 som avses i 25 kap. skollagen 
  
 (2010:800) 
  
 beräknas 
  
 genom att 
  
 (2010:800) beräknas genom att 
  
 två åldersersättningar för barn i 
  
 summera följande sju delkompo- 
  
 åldersgrupperna  
 1–5 
  år respektive 
  
 nenter 
  
 3Senaste lydelse 2013:976. 
  
 23 
  
 FörfattningsförslagSOU 2018:74 
  
 6–12 
  år summeras. Summan mul- 
  
 1. åldersersättning 
  
 för barn i 
  
 tipliceras med en korrigerings- 
  
 åldersgrupperna 
  
 1–5 
  år respektive 
  
 faktor. 
  
 6–12 
  år, 
  
 2. tillägg eller avdrag för skill- 
  
 nader i behov av förskola och 
  
 fritidshem 
  
 för 
  
 åldersgrupperna 
  
 1–5 
  år respektive  
 6–12 
  år, 
  
 3. tillägg eller avdrag för socio- 
  
 ekonomiska skillnader i ålders- 
  
 gruppen  
 1–5 
  år, 
  
 4. tillägg eller avdrag för gles be- 
  
 byggelse, 
  
 5. tillägg eller avdrag för löne- 
  
 kostnadsskillnader, 
  
 6. tillägg 
  
 eller 
  
 avdrag för 
  
 minskat antal barn i åldern  
 1–5 
  år samt 
  
 7. tillägg eller avdrag för ökat antal barn i åldern  
 1–5 
  år. 
  
 Åldersersättningarna beräknas enligt följande. Andelen barn i kommunen i respektive ålders- grupp multipliceras med den be- räknade genomsnittskostnaden per barn i respektive åldersgrupp i landet. Genomsnittskostnaden per barn i respektive åldersgrupp be- räknas utifrån den genomsnittliga standardkostnaden för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet, som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 För åldersgruppen  
 1–5 
  år kor- rigeras skillnader i vistelsetid ge- nom ett tillägg till eller avdrag från åldersersättningen. Tillägg och av- drag för skillnader i vistelsetid ba- seras på den genomsnittliga vistel- 
  
 24 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 setiden år 2005 för den kommun- grupp som kommunen tillhörde enligt 2005 års kommungrupps- indelning, och reduceras med 50 procent. För åldersgruppen 6– 12 år korrigeras skillnader i inskrivningsgrad genom ett tillägg till eller avdrag från åldersersätt- ningen. Tillägg och avdrag för skillnader i inskrivningsgrad base- ras på den genomsnittliga andelen inskrivna  
 6–12-åringar 
  i fritids- hem för den kommungrupp som kommunen tillhörde enligt 2011 års kommungruppsindelning. Samt- liga kommuner får därefter ett 
  
 invånarbaserat avdrag från tilläggen till eller avdragen från respektive åldersersättning, som beräknas så att summan av av- dragen från respektive ålderser- sättning motsvarar summan av tilläggen till denna. 
  
 Korrigeringsfaktorns värde be- stäms så att den genomsnittliga standardkostnaden, som vägts med befolkningen den 31 december två år före utjämningsåret, överens- stämmer med den genomsnittliga standardkostnaden för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet, som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 6 a § 
  
 Åldersersättningarna enligt 
  
 6§ 1 beräknas enligt följande. An- delen barn i kommunen i res- pektive åldersgrupp multipliceras 
  
 25 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 med den beräknade genomsnitts- kostnaden per barn i respektive åldersgrupp i landet. Genomsnitts- kostnaden per barn i respektive åldersgrupp beräknas utifrån den genomsnittliga standardkostnaden för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet, som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 6 b § 
  
 Tillägget eller avdraget för skil- da behov av förskola enligt 6 § 2 ska beräknas för åldersgruppen 1– 5 år. Tillägget beräknas genom att multiplicera åldersersättningen för barn  
 1–5 
  år med ett index för behov av förskola. Index för behov av förskola framgår av bilagan till denna förordning. Samtliga kom- muner får ett invånarbaserat av- drag, som beräknas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 6 c § 
  
 Tillägget eller avdraget för skilda behov av fritidshem enligt 6 § 2 ska beräknas för åldersgrup- pen  
 6–12 
  år. Tillägget beräknas genom att multiplicera ålder- ersättningen för barn  
 6–12 
  år med ett index för behov av fritidshem. Index för behov av fritidshem framgår av bilagan till denna för- ordning. Samtliga kommuner får ett invånarbaserat avdrag, som 
  
 26 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 beräknas så att summan av av- dragen motsvarar summan av till- läggen. 
  
 6 d § 
  
 Tillägget enligt 6 § 3 ska be- räknas genom att ett socioeko- nomiskt index multipliceras med fem procent av åldersersättningen för barn  
 1–5 
  år i riket och andelen barn  
 1–5 
  år i kommunen. Beräk- ningen av det socioekonomiska indexet framgår av bilagan till denna förordning. 
  
 Samtliga kommuner får ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 6 e § 
  
 Tillägget eller avdraget för gles bebyggelse enligt 6 § 4 beräknas med ett gleshetsindex för förskola, som multipliceras med ålderser- sättningen i åldersgruppen  
 1–5 
  år. Gleshetsindex framgår av bilagan till denna förordning. Samtliga kommuner får ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att sum- man av avdragen motsvarar sum- man av tilläggen. 
  
 6 f § 
  
 Tillägget eller avdraget för lönekostnader enligt 6 § 5 beräk- nas i förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet för kommuner med ett löneindex som överstiger 100. Löneindex anges i 
  
 27 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 bilagan till denna förordning. Tillägget beräknas i två steg. 
  
 I det första steget beräknas den justerade lönekostnaden för för- skola, fritidshem och annan peda- gogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen. Den justerade lönekostnaden beräknas som sum- man av kommunens åldersersätt- ning för barn i åldersgrupperna  
 1–5 
  år respektive  
 6–12 
  år, tillägg och avdrag för skillnader i behov av förskola och fritidshem, tillägg och avdrag för socioekonomiska skillnader samt tillägg och avdrag för gles bebyggelse, multiplicerad med lönekostnadsandelen för för- skola, fritidshem och sådan peda- gogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen (2010:800). Lönekostnadsandelen anges i bila- gan till denna förordning. 
  
 I det andra steget beräknas tillägget som produkten av den del av löneindexet som överstiger 100 och den justerade lönekostnaden dividerad med 100. Samtliga kommuner får därefter ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 6 g § 
  
 Tillägget eller avdraget för be- folkningsminskning under en fem- årsperiod i åldersgruppen  
 1–5 
  år beräknas enligt 6 § 6. Befolknings- minskning under en femårsperiod är skillnaden i procent mellan 
  
 28 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 befolkningen i åldersgruppen  
 1–5 
  år den 31 december sju år före utjämningsåret och befolkningen i åldersgruppen  
 1–5 
  år den 31 dec- ember två år före utjämningsåret. Skillnadens andel av befolkningen den 31 december sju år före utjämningsåret utgör den pro- centuella befolkningsminskningen. 
  
 Den del av befolkningsminsk- ningen under en femårsperiod i åldersgruppen  
 1–5 
  år som över- stiger befolkningsminskningen i landet under samma period i åldersgruppen  
 1–5 
  år med två pro- centenheter multipliceras med ett ersättningsbelopp som uppgår till 13 000 kronor per person i 2016 års prisnivå. Ersättningsbeloppet räknas varje år om med den årliga utvecklingen av nettoprisindex. Har antalet personer i landet i åldersgruppen  
 1–5 
  år ökat under femårsperioden, ska den del av befolkningsminskningen i kom- munen som överstiger två pro- centenheter multipliceras med ersättningsbeloppet. 
  
 Samtliga kommuner får ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 6 h § 
  
 Tillägget eller avdraget för be- folkningsökning under en femårs- period i åldersgruppen  
 1–5 
  år be- räknas enligt 6 § 7. Befolknings- ökningen under en femårsperiod 
  
 29 
  
 En kommuns standardkost- nad för förskoleklass och grund- skola beräknas genom att sum- mera följande sex delkomponenter 
  
 1. åldersersättning, 
  
 2. tillägg eller avdrag för modersmålsundervisning och un- dervisning i svenska som andra- språk, 
  
 3. tillägg eller avdrag för mer- kostnader för små skolor och skol- skjutsar, 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 är skillnaden i procent mellan be- folkningen i åldersgruppen  
 1–5 
  år den 31 december sju år före utjäm- ningsåret och befolkningen i åldersgruppen  
 1–5 
  år den 31 dec- ember två år före utjämningsåret. 
  
 Den del av befolknings- ökningen under en femårsperiod i åldersgruppen  
 1–5 
  år som över- stiger befolkningsökningen i lan- det i samma åldersgrupp med två procentenheter multipliceras med ersättningsbeloppet i 6 g §, andra stycket. Har antalet personer i landet i åldersgruppen  
 1–5 
  år min- skat under femårsperioden, ska den del av befolkningsökningen i kommunen som överstiger två procentenheter multipliceras med ersättningsbeloppet i 6 g §, andra stycket. 
  
 Samtliga kommuner får ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 7 § 
  
 En kommuns standardkost- nad för förskoleklass och grund- skola beräknas genom att andelen barn i kommunen i åldersgrup- perna 6 och  
 7–15 
  år multipliceras med den beräknade genomsnitts- kostnaden per barn i respektive åldersgrupp i landet. Genomsnitts- kostnaden per barn i respektive åldersgrupp beräknas utifrån den genomsnittliga standardkostnaden 
  
 30 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 för förskoleklass respektive grund- skola, som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 För kostnader som avser moders- målsundervisning och undervis- ning i svenska som andraspråk beräknas ett tillägg till den enligt första stycket beräknade kostna- den. Tillägget beräknas utifrån andelen barn med utländsk bak- grund i åldersgruppen  
 7–15 
  år i kommunen multiplicerad med en genomsnittlig kostnad per barn i åldersgruppen  
 7–15 
  år i landet för modersmålsundervisning och un- dervisning i svenska som andra- språk. 
  
 Kommuner som har merkost- nader för små skolor och skolskjut- sar får ett tillägg till den enligt första stycket beräknade kostna- den. Tillägget beräknas utifrån en teoretisk organisation av skolor i olika storlekar och kostnadsklasser, med elevernas geografiska sprid- ning i kommunen år 2009 som grund. Samtliga kommuner får därefter ett invånarbaserat av- drag, som beräknas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. Förordning (2013:976). 
  
 4.tillägg eller avdrag för löne- kostnader, 
  
 5.tillägg eller avdrag för be- folkningsminskning i åldersgrup- pen  
 6–15 
  år samt 
  
 6.tillägg eller avdrag för be- folkningsökning i åldersgruppen  
 6–15 
  år. 
  
 31 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 7 a § 
  
 Åldersersättningen för förskole- klass och grundskola enligt 7 § 1 beräknas genom att andelen barn i kommunen i åldersgrupperna 6 och  
 7–15 
  år multipliceras med den beräknade genomsnittskostnaden per barn i respektive åldersgrupp i landet. 
  
 7 b § 
  
 Ett tillägg ska beräknas enligt 7 § 2 för kostnader som avser modersmålsundervisning och un- dervisning i svenska som andra- språk. Tillägget beräknas utifrån andelen barn med utländsk bak- grund i åldersgruppen  
 7–15 
  år i kommunen multiplicerad med en genomsnittlig kostnad per barn i åldersgruppen  
 7–15 
  år i landet för modersmålsundervisning och un- dervisning i svenska som andra- språk. Den genomsnittliga kost- naden per barn ska årligen räknas om enligt anvisning i bilagan till denna förordning. Samtliga kom- muner får ett invånarbaserat av- drag, som beräknas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 7 c § 
  
 Tillägget eller avdraget för små skolor och skolskjutsar beräknas enligt 7 § 3. Tillägget eller avdra- get beräknas med ett gleshetsindex för förskoleklass och grundskola 
  
 32 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 som multipliceras med ålderser- sättningarna enligt 7 a §. Samtliga kommuner får ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att sum- man av avdragen motsvarar sum- man av tilläggen. 
  
 7 d § 
  
 Tillägget för lönekostnader enligt 7 § 4 beräknas i förskole- klass och grundskola i kommuner med ett löneindex som överstiger 
  
 100.Tillägget beräknas i två steg. I det första steget beräknas den 
  
 justerade lönekostnaden för för- skoleklass och grundskola. Den justerade lönekostnaden beräknas på följande sätt. Kommunens åldersersättning för förskoleklass och grundskola, med tillägg eller avdrag för modermålsersättning och med tillägg eller avdrag för små skolor och skolskjutsar multi- pliceras med lönekostnadsandelen för förskoleklass och grundskola. Lönekostnadsandelen anges i bila- gan till denna förordning. 
  
 I det andra steget beräknas tillägget som produkten av den del av indexet som överstiger 100 och den justerade lönekostnaden divi- derad med 100. Samtliga kom- muner får därefter ett invånar- baserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen mot- svarar summan av tilläggen. 
  
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 7 e § 
  
 Tillägget eller avdraget för befolkningsminskning under en femårsperiod i åldersgruppen  
 6–15 
  år beräknas enligt 7 § 5. Be- folkningsminskning under en femårsperiod är skillnaden i pro- cent mellan befolkningen i ålders- gruppen  
 6–15 
  år den 31 december sju år före utjämningsåret och befolkningen i åldersgruppen  
 6–15 
  år den 31 december två år före utjämningsåret. Skillnadens andel av befolkningen den 31 dec- ember sju år före utjämningsåret utgör den procentuella befolk- ningsminskningen. 
  
 Den del av befolkningsminsk- ningen under en femårsperiod i åldersgruppen  
 6–15 
  år som över- stiger befolkningsminskningen i landet under samma period i åldersgruppen  
 6–15 
  år med två procentenheter multipliceras med ett ersättningsbelopp som uppgår till 15 600 kronor per person i 2016 års prisnivå. Ersättnings- beloppet räknas varje år om med den årliga utvecklingen av netto- prisindex. Har antalet personer i landet i åldersgruppen  
 6–15 
  år ökat under femårsperioden, skall den del av befolkningsminsk- ningen i kommunen som över- stiger två procentenheter multipli- ceras med ersättningsbeloppet. 
  
 34 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Samtliga kommuner får ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 7 f § 
  
 Tillägget eller avdraget för be- folkningsökning under en femårs- period i åldersgruppen  
 6–15 
  år beräknas enligt 7 § 6. Befolknings- ökningen under en femårsperiod är skillnaden i procent mellan befolkningen i åldersgruppen  
 6–15 
  år den 31 december sju år före utjämningsåret och befolk- ningen i åldersgruppen  
 6–15 
  år den 31 december två år före ut- jämningsåret. 
  
 Den del av befolkningsök- ningen under en femårsperiod i åldersgruppen  
 6–15 
  år som över- stiger befolkningsökningen i lan- det i samma åldersgrupp med två procentenheter multipliceras med ersättningsbeloppet i 7 e §, andra stycket. Har antalet personer i landet i åldersgruppen  
 6–15 
  år minskat under femårsperioden, ska den del av befolkningsökningen i kommunen som överstiger två procentenheter multipliceras med ersättningsbeloppet i 7 e §, andra stycket. 
  
 Samtliga kommuner får ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 35 
  
 En kommuns standardkost- nad för gymnasieskola beräknas genom att summera följande sex delkomponenter 
  
 1. åldersersättning, 
  
 2. merkostnader för resor, in- ackordering och små gymnasie- skolor, 
  
 3. tillägg eller avdrag för pro- gramval, 
  
 4. tillägg eller avdrag för löne- kostnader, 
  
 5. tillägg eller avdrag för be- folkningsminskning och 
  
 6. tillägg eller avdrag för be- folkningsökning. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 8 §4 
  
 En kommuns standardkost- nad för gymnasieskola beräknas genom att andelen ungdomar i 
  
 kommunen i åldersgruppen  
 16–18 
  år multipliceras med den beräknade genomsnittskostnaden per invånare i den åldersgruppen i landet. Genomsnittskostnaden be- räknas utifrån den genomsnittliga standardkostnaden för gymna- sieskola, som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 Kommuner som har merkost- nader för resor och inackordering av gymnasieelever samt för små gymnasieskolor får ett tillägg till den enligt första stycket beräknade kostnaden. Tillägget beräknas uti- från en teoretiskt bestämd place- ring av skolor med hänsyn till befolkningens bosättningsmönster år 2009 samt utifrån en beräknad kostnad för resor, inackordering och små gymnasieskolor. Samtliga kommuner får därefter ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 Kommuner får ett tillägg till eller avdrag från den enligt första stycket beräknade kostnaden på grund av elevernas programval. Tillägget eller avdraget beräknas 
  
 4Senaste lydelse 2013:976. 
  
 36 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 utifrån den genomsnittliga kost- naden två år före och tre år före utjämningsåret för de program som kommunens elever har valt. Förordning (2013:976). 
  
 8 a § 
  
 Åldersersättningen för gymna- sieskola enligt 8 § 1 beräknas ge- nom att andelen ungdomar i kom- munen i åldersgruppen  
 16–18 
  år multipliceras med den beräknade genomsnittskostnaden per invån- are i den åldersgruppen i landet. Genomsnittskostnaden framgår av bilagan till denna förordning. 
  
 8 b § 
  
 Tillägget eller avdraget för merkostnader för resor, inackor- dering och små gymnasieskolor enligt 8 § 2 beräknas med ett gles- hetsindex som multipliceras med åldersersättningen i åldersgruppen enligt 8 a §. Gleshetsindex fram- går av bilagan till denna för- ordning. Samtliga kommuner får ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av av- dragen motsvarar summan av till- läggen. 
  
 8 c § 
  
 Tillägget eller avdraget för elevernas programval beräknas enligt 8 § 3. Tillägget eller avdra- get beräknas utifrån den genom- snittliga kostnaden två år före och tre år före utjämningsåret för de 
  
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 program som kommunens elever har valt. För ungdomar i åldern  
 16–18 
  som inte är inskrivna på ett gymnasieprogram ska genom- snittskostnaden för samtliga elever i riket användas. 
  
 8 d § 
  
 Tillägget eller avdraget för lönekostnader enligt 8 § 4 beräk- nas i gymnasieskolan i kommuner med ett löneindex som överstiger 100. Tillägget beräknas i två steg. 
  
 I det första steget beräknas den justerade lönekostnaden för gym- nasieskolan. Den justerade löne- kostnaden beräknas på följande sätt. Summan av åldersersättning, merkostnader för resor, inackor- dering och små gymnasieskolor samt tillägg eller avdrag för programval multipliceras med löne- kostnadsandelen för gymnasie- skola. Lönekostnadsandelen anges i bilagan till denna förordning. 
  
 I det andra steget beräknas tillägget som produkten av den del av indexet som överstiger 100 och den justerade lönekostnaden divi- derad med 100. Samtliga kommu- ner får därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att sum- man av avdragen motsvarar sum- man av tilläggen. 
  
 8 e § 
  
 Tillägget eller avdraget för be- folkningsminskning under en fem- årsperiod i åldersgruppen  
 16–18 
  år 
  
 38 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 beräknas enligt 8 § 5. Befolknings- minskningen under en femårs- period är skillnaden i procent mel- lan befolkningen i åldersgruppen  
 16–18 
  år den 31 december sju år före utjämningsåret och befolk- ningen i åldersgruppen  
 16–18 
  år den 31 december två år före ut- jämningsåret. 
  
 Den del av befolkningsminsk- ningen i åldersgruppen  
 16–18 
  år under en femårsperiod som över- stiger befolkningsminskningen i landet under samma period i åldersgruppen  
 16–18 
  år med två procentenheter multipliceras med ett ersättningsbelopp. Ersättnings- beloppet uppgår till 15 600 kronor per person i 2016 års prisnivå. Ersättningsbeloppet räknas varje år om med den årliga utvecklingen av nettoprisindex. Har antalet personer i landet i åldersgruppen  
 16–18 
  år ökat under femårs- perioden, skall den del av befolk- ningsminskningen i kommunen som överstiger två procentenheter multipliceras med ersättnings- beloppet. 
  
 Samtliga kommuner får ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 8 f § 
  
 Tillägget eller avdraget för be- folkningsökning under en femårs- period i åldersgruppen  
 16–18 
  år 
  
 39 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 beräknas enligt 8 § 6. Befolk- ningsökningen under en femårs- period är skillnaden mellan befolk- ningen i åldersgruppen  
 16–18 
  år den 31 december sju år före ut- jämningsåret och befolkningen i åldersgruppen  
 16–18 
  år den 31 dec- ember två år före utjämningsåret. 
  
 Den del av befolkningsök- ningen under en femårsperiod i åldersgruppen  
 16–18 
  år som över- stiger befolkningsökningen i lan- det i samma åldersgrupp med två procentenheter multipliceras med ersättningsbeloppet i 8 e §, andra stycket. Har antalet personer i landet i åldersgruppen  
 16–18 
  år minskat under femårsperioden, ska den del av befolknings- ökningen i kommunen som över- stiger två procentenheter multi- pliceras med ersättningsbeloppet i 8 e §, andra stycket. 
  
 Samtliga kommuner får ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 9 §5 
  
 En kommuns standardkost- 
  
 En kommuns standardkost- 
  
 nad för individ- och familjeom- 
  
 nad för individ- och familjeom- 
  
 sorg beräknas utifrån andelen 
  
 sorg beräknas utifrån 
  
 arbetslösa utan ersättning, ande- 
  
 1. ett modellberäknat värde, 
  
 len lågutbildade personer födda i 
  
 2. en korrigeringsfaktor och 
  
 Sverige i åldern  
 20–40 
  år, roten ur 
  
 3. tillägg eller avdrag för löne- 
  
 tätortsbefolkningen i kommunen, 
  
 kostnader. 
  
 andelen av befolkningen boende i 
  
 flerfamiljshus byggda  
 1965–1975 
  
 5Senaste lydelse 2013:976. 
  
 40 
  
 SOU 2018:74Författningsförslag 
  
 och andelen av befolkningen som 
  
 fått ekonomiskt bistånd under en 
  
 längre tid än sex månader. 
  
 Värdena för respektive varia- 
  
 Standardkostnaden 
  
 beräknas 
  
 bel multipliceras med de para- 
  
 som produkten av det modellbe- 
  
 metervärden som anges i bilagan 
  
 räknade värdet och korrigerings- 
  
 till denna förordning. 
  
 faktorn med tillägg eller avdrag för 
  
 lönekostnader. 
  
 Det 
  
 modellberäknade värdet 
  
 beräknas utifrån andelen barn och 
  
 ungdomar i åldern  
 0–19 
  år som 
  
 lever i ekonomiskt utsatta hushåll, 
  
 andelen 
  
 lågutbildade 
  
 personer 
  
 födda i Sverige i åldern  
 20–40 
  år, 
  
 roten ur tätortsbefolkningen i kom- 
  
 munen, andelen av befolkningen 
  
 boende 
  
 i flerfamiljshus 
  
 byggda 
  
 1965–1975, 
  ohälsotal, andelen 
  
 invånare äldre än 65 år och en 
  
 variabel för justering av inkomst- 
  
 effekt som beror på gränspendling 
  
 till Norge och Danmark. 
  
 Standardkostnaden 
  
 för 
  
 modellen 
  
 Värdena för respektive vari- 
  
 multipliceras med en korrigerings- 
  
 abel multipliceras med de para- 
  
 faktor, varefter produkten 
  
 utgör 
  
 metervärden som anges i bilagan 
  
 standardkostnaden 
  
 för 
  
 individ- 
  
 till denna förordning. 
  
 och familjeomsorg. Korrigerings- 
  
 faktorns värde bestäms så att den 
  
 genomsnittliga standardkostnaden, 
  
 som vägts med befolkningen den 
  
 31 december två år före utjäm- 
  
 ningsåret, överensstämmer 
  
 med 
  
 den genomsnittliga standardkost- naden för individ- och familjeom- sorg, som anges i bilagan till denna förordning. Förordning (2013:976). 
  
 Korrigeringsfaktorns värde be- stäms så att det genomsnittliga modellberäknade värdet, som vägts 
  
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 med befolkningen den 31 decem- ber två år före utjämningsåret, överensstämmer med den genom- snittliga standardkostnaden för individ- och familjeomsorg, som anges i bilagan till denna för- ordning. 
  
 9 a § 
  
 Tillägget eller avdraget för lönekostnader enligt 9 § 3 beräk- nas i individ- och familjeom- sorgen i kommuner med ett löne- index som överstiger 100. Till- lägget beräknas i två steg. 
  
 I det första steget beräknas den justerade lönekostnaden i individ- och familjeomsorgen. Den juste- rade lönekostnaden beräknas som produkten av det modellberäk- nade värdet, korrigeringsfaktorn och lönekostnadssandelen. Löne- kostnadsandelen anges i bilagan till denna förordning. 
  
 I det andra steget beräknas tillägget som produkten av den del av indexet som överstiger 100 och den justerade lönekostnaden divi- derad med 100. Samtliga kommu- ner får därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 42 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Kommunal vuxenutbildning 9 b § 
  
 En kommuns standardkostnad för kommunal vuxenutbildning beräknas som summan av följande komponenter 
  
 1.vuxenutbildning på grund- läggande nivå, 
  
 2.gymnasial nivå och 
  
 3.svenska för invandrare (SFI). Var och en av de tre kom- 
  
 ponenterna i första stycket beräk- nas som produkten av kommu- nens utbildningsbehov, enhetskost- naden för respektive verksamhet och en korrigeringsfaktor för sysselsättningen i kommunen. 
  
 Enhetskostnaden för respektive verksamhet beräknas som summan av nettokostnader i riket dividerat med antal helårselever i riket för verksamheten. 
  
 9 c § 
  
 En kommuns utbildningsbehov för vuxenutbildning på grundläg- gande nivå beräknas genom att kvoten mellan antal helårselever på grundläggande vuxenutbild- ning och antal personer  
 20–56 
  år utan grundskoleutbildning i riket multipliceras med antalet invå- nare  
 20–56 
  år utan grundskole- utbildning i kommunen två år in- nan utjämningsåret. 
  
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 9 d § 
  
 En kommuns utbildningsbe- hov på gymnasial nivå beräknas genom att kvoten mellan antal helårselever på gymnasial vuxen- utbildning och antal personer 20– 56 år med fullgjord grundskole- utbildning som högsta utbildnings- nivå i riket multipliceras med an- talet invånare  
 20–56 
  år med full- gjord grundskoleutbildning som högsta utbildningsnivå i kommu- nen två år innan utjämningsåret. 
  
 9 e § 
  
 Kommunens utbildningsbehov för SFI beräknas genom att kvoten mellan antal helårselever på SFI och antal personer  
 20–64 
  år som fått uppehållstillstånd för högst fyra år sen i riket multipliceras med antal personer i åldern  
 20–64 
  år som fått uppehållstillstånd för högst fyra år sen i kommunen, två år före utjämningsåret. 
  
 9 f § 
  
 Korrigeringsfaktorn för syssel- sättningen i kommunen bestäms som kvoten mellan andel sysselsatta i riket i åldersgruppen  
 20–64 
  år och andel sysselsatta i kommunen i samma åldersgrupp. Med syssel- sättning avses förvärvsarbete och eftergymnasiala studier. 
  
 44 
  
 En kommuns standardkost- nad för äldreomsorg beräknas utifrån summan av följande kom- ponenter 
  
 1. en korrigerad åldersersätt- ning baserad på sammanboende eller ensamboende, 
  
 2. korrigering för skillnader i dödlighet, 
  
 3. tillägg för personer födda utanför Norden, 
  
 4. tillägg för institutionsboende i glesbygd, 
  
 5. tillägg för hemtjänst i gles- bygd och 
  
 6. tillägg för löner. 
  
 Den korrigerade åldersersätt- ningen beräknas enligt följande. Andelen sammanboende respek- tive ensamboende personer i kommunen i åldersgrupperna  
 65–79, 
  
 80–89 
  samt 90 år och äldre multipliceras med en genom- snittlig kostnad per person för respektive grupp. Därefter sum- meras produkterna till en okor- rigerad åldersersättning. Summan multipliceras med en korrigerings- faktor.  
 Korrigerings-faktorn 
  bestäms som den genomsnittliga standard- kostnaden dividerad med den okorrigerade åldersersättningen. 
  
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 14 §6 
  
 En kommuns standardkos- tnad för äldreomsorg beräknas utifrån summan av följande kom- ponenter: 
  
 –en korrigerad åldersersätt- ning baserad på civilstånd, 
  
 –korrigering för skillnader i dödlighet, 
  
 –tillägg för personer födda utan- för Norden, 
  
 –tillägg för institutionsboende 
  
 iglesbygd, och 
  
 –tillägg för hemtjänst i gles- bygd. 
  
 Den korrigerade åldersersätt- ningen beräknas enligt följande. Andelen gifta respektive ej gifta personer i kommunen i ålders- grupperna  
 65–79, 
  
 80–89 
  samt 90 år och äldre multipliceras med en genomsnittlig kostnad per person för respektive grupp. Därefter summeras produkterna. Summan multipliceras med en korrigeringsfaktor, vars värde be- stäms så att den genomsnittliga standardkostnaden som vägts med befolkningen den 31 dec- ember två år före utjämningsåret, överensstämmer med den genom- snittliga standardkostnaden för äldreomsorg, som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 6Senaste lydelse 2013:976. 
  
 Författningsförslag 
  
 För kommuner som har fler avlidna personer än förväntat un- der en femårsperiod beräknas ett tillägg, som baseras på ålders- ersättningen per person i ålders- gruppen 65 år och äldre. Med för- väntat antal avlidna avses hur många personer som förväntas av- lida per kommun om dödligheten skulle vara lika stor per ålder som riksgenomsnittet. För övriga kom- muner beräknas på motsvarande sätt i stället ett avdrag, med den skillnaden att avdraget reduceras med 50 procent. Samtliga kom- muner får därefter ett invånar- baserat avdrag från tillägget eller avdraget för skillnader i dödlighet, som beräknas så att summan av avdragen för skillnader i dödlighet motsvarar summan av tilläggen för skillnader i dödlighet. 
  
 För andelen personer i ålders- gruppen 65 år och äldre som är födda utanför Norden beräknas för varje kommun ett tillägg, som uppgår till fem procent av genom- snittskostnaden per person i ålders- gruppen 65 år och äldre. Samtliga kommuner får därefter ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 För de kommuner som har en glesbygdsfaktor som är lägre än 0,8 beräknas ett tillägg för institutions- boende i glesbygd. Glesbygdsfak- torn baseras på tätortsgrad och 
  
 SOU 2018:74 
  
 46 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 antalet invånare per kvadrat- kilometer. Närmare anvisningar om beräkningarna ges i bilagan till denna förordning. Samtliga kom- muner får därefter ett invånar- baserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen mot- svarar summan av tilläggen. 
  
 För de kommuner som har en glesbygdsfaktor som är lägre än 0,8 beräknas ett tillägg för institutions- boende i glesbygd. Glesbygdsfak- torn baseras på tätortsgrad och an- talet invånare per kvadratkilo- meter. Närmare anvisningar om beräkningarna ges i bilagan till denna förordning. Samtliga kom- muner får därefter ett invånar- baserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen mot- svarar summan av tilläggen. 
  
 Ett tillägg ges för hemtjänst i glesbygd som beräknas utifrån de äldres geografiska spridning i kom- munen år 2009. Samtliga kom- muner får därefter ett invånar- baserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen mot- svarar summan av tilläggen. 
  
 14 a § 
  
 För kommuner som har fler avlidna personer än förväntat un- der en femårsperiod beräknas ett tillägg, som baseras på ålderser- sättningen per person i åldersgrup- pen 65 år och äldre. Med förväntat antal avlidna avses hur många personer som förväntas avlida per 
  
 47 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 kommun om dödligheten skulle vara lika stor per ålder som riks- genomsnittet. För övriga kommu- ner beräknas på motsvarande sätt i stället ett avdrag, med den skillnaden att avdraget reduceras med 50 procent. Samtliga kom- muner får därefter ett invånar- baserat avdrag från tillägget eller avdraget för skillnader i dödlighet, som beräknas så att summan av avdragen för skillnader i dödlighet motsvarar summan av tilläggen för skillnader i dödlighet. 
  
 För andelen personer i ålders- gruppen 65 år och äldre som är födda utanför Norden beräknas för varje kommun ett tillägg, som uppgår till fem procent av genom- snittskostnaden per person i ålders- gruppen 65 år och äldre. Samtliga kommuner får därefter ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 För de kommuner som har en glesbygdsfaktor som är lägre än 0,8 beräknas ett tillägg för institu- tionsboende i glesbygd. Glesbygds- faktorn baseras på tätortsgrad och antalet invånare per kvadratkilo- meter. Närmare anvisningar om beräkningarna ges i bilagan till denna förordning. Samtliga kom- muner får därefter ett invånar- baserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen mot- svarar summan av tilläggen. 
  
 48 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Ett tillägg ges för hemtjänst i glesbygd som beräknas utifrån den geografiska spridningen i kommu- nen år 2016 bland personer i åldersgruppen 65 år eller äldre. Samtliga kommuner får därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av av- dragen motsvarar summan av till- läggen. 
  
 14 b § 
  
 Ett tillägg beräknas enligt 14 § 6 för lönekostnader i äldreomsorgen i kommuner med ett löneindex som överstiger 100. Tillägget be- räknas i två steg. 
  
 I det första steget beräknas den justerade lönekostnaden för äldre- omsorgen. Den justerade lönekost- naden beräknas som summan av åldersersättning, korrigering för skillnader i dödlighet, tillägg för personer födda utanför Norden, tillägg för institutionsboende i gles- bygd och tillägg för hemtjänst i glesbygd. 
  
 I det andra steget beräknas till- lägget som produkten av den del av indexet som överstiger 100 och den justerade lönekostnaden divi- derad med 100. Samtliga kommu- ner får därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 49 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Infrastruktur och skydd 20 b § 
  
 En kommuns standardkostnad för infrastruktur och skydd beräk- nas utifrån summan av följande komponenter 
  
 1.Gator och vägar samt 
  
 2.Räddningstjänst Komponenten gator och vägar 
  
 beräknas med ett klimattillägg och ett ortstillägg som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 Tillägget för komponenten räddningstjänst anges i bilagan till denna förordning. 
  
 Verksamhetsövergripande kostnader 
  
 20 c § 
  
 En kommuns standardkostnad för verksamhetsövergripande kost- nader beräknas utifrån summan av följande komponenter. 
  
 1.befolkningsminskning, 
  
 2.eftersläpningseffekter, 
  
 3.uppvärmningskostnader, 
  
 4.byggkostnader, samt 
  
 5.administration. Komponenterna summeras till 
  
 ett bruttotillägg. Samtliga kom- muner får därefter ett invånar- baserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen mot- svarar summan av tilläggen. 
  
 50 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 20 d § 
  
 En kommuns merkostnader till följd av befolkningsminskning be- räknas för kommuner vars befolk- ning minskat under en tioårs- period med mer än två procent. 
  
 Befolkningsminskning under en tioårsperiod är skillnaden mellan befolkningen den 31 december tolv år före utjämningsåret och befolk- ningen den 31 december två år före utjämningsåret. Skillnadens andel av befolkningen den 31 dec- ember tolv år före utjämningsåret utgör den procentuella befolknings- minskningen. 
  
 Den procentuella befolknings- minskningen under en tioårspe- riod reduceras med två procenten- heter och multipliceras med 200 kro- nor per invånare. 
  
 20 e § 
  
 En kommuns kostnader för eftersläpningseffekter beräknas för kommuner som under en fyraårs- period haft en ökning av antalet invånare med i genomsnitt 1,2 pro- cent per år och där folkmängden från och med den 1 november två år före utjämningsåret till och med den 1 november året före utjäm- ningsåret ökat med minst 1,2 pro- cent. 
  
 Befolkningsökning under en fyraårsperiod är skillnaden mellan befolkningen den 1 november sex 
  
 51 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 år före utjämningsåret och befolk- ningen den 1 november två år före utjämningsåret. 
  
 Den del av befolkningsökningen räknat i antalet personer från och med den 1 november två år före utjämningsåret till och med den 1 november året före utjämnings- året som överstiger 1,2 procent samt kommunens folkmängd den 1 november två år före utjäm- ningsåret multipliceras med kom- munens intäkter året före utjäm- ningsåret dividerat med antalet invånare i kommunen. Kommu- nens intäkter året före utjämnings- året beräknas enligt anvisningar i bilagan till denna förordning. 
  
 20 f § 
  
 Komponenten uppvärmning beräknas genom att en för riket beräknad genomsnittlig uppvärm- ningskostnad för obligatoriska verk- samheter på 356 kronor per in- vånare i 2016 års nivå multipli- ceras med respektive kommuns klimatindex enligt Boverkets bygg- regler. 
  
 Komponenten byggkostnader är summan av en merkostnad för byggnadsarbetarlöner och ett kli- mattillägg. 
  
 Komponenten administration baseras på variablerna invånar- distans och folkmängd och utgår med belopp som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 52 
  
 SOU 2018:74Författningsförslag 
  
 21 §7 
  
 Ett landstings standardkost- 
  
 Ett landstings standardkost- 
  
 nad för hälso- och sjukvård be- 
  
 nad för hälso- och sjukvård beräk- 
  
 räknas utifrån 
  
 kostnaderna 
  
 för 
  
 nas utifrån kostnaderna för be- 
  
 befolkningens 
  
 vårdbehov 
  
 och 
  
 folkningens 
  
 vårdbehov, hälso- 
  
 hälso- och sjukvård i glesbygd. 
  
 och sjukvård i glesbygd och 
  
 tillägg för löner. 
  
 23 §8 
  
 Kostnaden för befolkningens 
  
 Kostnaden för befolkningens 
  
 vårdbehov beräknas utifrån sum- 
  
 vårdbehov 
  
 beräknas 
  
 utifrån en 
  
 man av en modell för hela be- 
  
 modell för hela befolkningen. 
  
 folkningen och en separat beräk- 
  
 ning för kostnader för  
 hiv-smit- 
  
 tade personer. 
  
 I modellen delas befolk- 
  
 I modellen delas befolk- 
  
 ningen in i olika grupper utifrån 
  
 ningen in i tre olika kostnads- 
  
 kön, åldersgrupperna 0,  
 1–4, 
  
 5–9, 
  
 matriser enligt bilagan till denna 
  
 10–14, 
  
 15–19, 
  
 20–24, 
  
 25–29, 
  30– 
  
 förordning. I varje landsting mul- 
  
 39,  
 40–49, 
  
 50–59, 
  
 60–69, 
  
 70–74 
  
 tipliceras antalet personer i res- 
  
 och 75 år och äldre, civilstånd, 
  
 pektive grupp den 31 december 
  
 sysselsättningsstatus, inkomst 
  
 och 
  
 tre år före utjämningsåret med 
  
 boendetyp. I varje landsting mul- 
  
 den genomsnittliga 
  
 kostnaden 
  
 tipliceras antalet personer i res- 
  
 för gruppen. 
  
 pektive grupp den 31 december 
  
 tre år före utjämningsåret med 
  
 den genomsnittliga kostnaden för 
  
 gruppen. 
  
 Kostnaderna för  
 hiv-smittade 
  
 personer beräknas genom att det 
  
 antagna antalet  
 hiv-smittade 
  per 
  
 10 000 invånare för varje lands- 
  
 ting multipliceras med en upp- 
  
 skattad kostnad per  
 hiv-smittad 
  
 person som anges i bilagan 
  
 till 
  
 7Senaste lydelse 2013:976. 
  
 8Senaste lydelse 2013:976. 
  
 53 
  
 FörfattningsförslagSOU 2018:74 
  
 denna 
  
 förordning. 
  
 Förordning 
  
 (2013:976). 
  
 24 §9 
  
 Summan 
  
 av 
  
 den beräknade 
  
 Den beräknade kostnaden för 
  
 kostnaden för de olika grupperna 
  
 de olika grupperna i modellen 
  
 i modellen för hela befolkningen 
  
 summeras och divideras med an- 
  
 och kostnaden för  
 hiv-smittade 
  
 talet invånare i landstinget den 
  
 personer divideras med antalet in- 
  
 31 december tre 
  
 år 
  
 före 
  
 ut- 
  
 vånare i landstinget den 31 dec- 
  
 jämningsåret. 
  
 ember tre år före utjämningsåret. 
  
 Ett landstings kostnader en- 
  
 Ett landstings kostnader en- 
  
 ligt första stycket 
  
 multipliceras 
  
 ligt 
  
 första 
  
 stycket 
  
 multipliceras 
  
 med en korrigeringsfaktor, var- 
  
 med en korrigeringsfaktor, var- 
  
 efter produkten utgör kostnaden 
  
 efter produkten utgör kostnaden 
  
 för befolkningens 
  
 vårdbehov. 
  
 för 
  
 befolkningens 
  
 vårdbehov. 
  
 Korrigeringsfaktorns värde be- 
  
 Korrigeringsfaktorns 
  
 värde 
  
 be- 
  
 stäms så att den genomsnittliga 
  
 stäms så att den genomsnittliga 
  
 standardkostnaden, 
  
 som vägts 
  
 kostnaden för befolkningens vård- 
  
 med befolkningen den 31 decem- 
  
 behov, som vägts med befolk- 
  
 ber två år före utjämningsåret, 
  
 ningen den 31 december två år 
  
 överensstämmer med den genom- 
  
 före utjämningsåret, överensstäm- 
  
 snittliga standardkostnaden för 
  
 mer 
  
 med 
  
 den genomsnittliga 
  
 hälso- och sjukvård, som anges i 
  
 standardkostnaden 
  
 för hälso- 
  
 bilagan 
  
 till 
  
 denna 
  
 förordning. 
  
 och sjukvård, som anges i bilagan 
  
 Förordning (2013:976). 
  
 till denna förordning. 
  
 25 § 
  
 Ett 
  
 landstings 
  
 kostnader för 
  
 Ett tillägg beräknas för mer- 
  
 hälso- och sjukvård i glesbygd be- 
  
 kostnader i hälso- och sjukvård i 
  
 räknas utifrån en teoretiskt be- 
  
 glesbygd. Tillägget beräknas genom 
  
 stämd placering av sjukhus, ambu- 
  
 att ett index för gleshet multipli- 
  
 lanscentraler 
  
 och 
  
 vårdcentraler. 
  
 ceras med kostnaden för befolk- 
  
 Utifrån denna placering av en- 
  
 ningens vårdbehov. Index för gles- 
  
 heterna beräknas även kostnader 
  
 het anges i bilagan till denna 
  
 för övernattningsplatser vid vård- 
  
 förordning. Samtliga landsting får 
  
 centraler och behovet av sjukresor. 
  
 därefter ett invånarbaserat avdrag, 
  
 Samtliga landsting 
  
 får därefter 
  
 som beräknas så att summan av 
  
 9Senaste lydelse 2013:976. 
  
 54 
  
 SOU 2018:74Författningsförslag 
  
 ett invånarbaserat avdrag, som 
  
 avdragen motsvarar summan av 
  
 beräknas så att summan av av- 
  
 de beräknade 
  
 kostnaderna 
  
 per 
  
 dragen motsvarar summan av de 
  
 invånare i landet för hälso- och 
  
 beräknade kostnaderna per in- 
  
 sjukvård i glesbygd. 
  
 vånare i landet för hälso- och 
  
 sjukvård i glesbygd. 
  
 25 c § 
  
 Ett tillägg beräknas för löne- 
  
 kostnader i hälso- och sjukvård för 
  
 landsting med ett löneindex som 
  
 överstiger 100. Tillägget beräknas 
  
 i två steg. 
  
 I det första steget beräknas den 
  
 justerade lönekostnaden för hälso- 
  
 och sjukvård. Ett landstings just- 
  
 erade lönekostnad beräknas ge- 
  
 nom att landstingets kostnad för 
  
 hälso- och sjukvård med tillägg för 
  
 merkostnader för hälso- och sjuk- 
  
 vård i glesbygd multipliceras med 
  
 lönekostnadsandelen för verksam- 
  
 heten.  
 Lönekostnads-andelen 
  för 
  
 hälso- och sjukvård anges i bilagan 
  
 till denna förordning. 
  
 I det andra steget beräknas 
  
 tillägget för lönekostnader som pro- 
  
 dukten av den del av indexet som 
  
 överstiger 100 och den justerade 
  
 lönekostnaden dividerad med 100. 
  
 Samtliga landsting får därefter ett 
  
 invånarbaserat avdrag, som be- 
  
 räknas så att summan av avdragen 
  
 motsvarar summan av tilläggen. 
  
 25 d § 
  
 Standardkostnaden för befolk- 
  
 ningsförändringar beräknas 
  
 som 
  
 summan av 
  
 merkostnader 
  
 för 
  
 55 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 eftersläpningseffekter och merkost- nader för kraftiga befolkningsför- ändringar. 
  
 Ett landstings merkostnader till följd av eftersläpningseffekter beräknas för landsting som under en fyraårsperiod haft en ökning av antalet invånare med i genomsnitt minst 1,2 procent per år och där folkmängden från och med den 1 november två år före utjäm- ningsåret till och med den 1 nov- ember året före utjämningsåret ökat med minst 1,2 procent. 
  
 Befolkningsökning under en fyraårsperiod är skillnaden mellan befolkningen den 1 november sex år före utjämningsåret och befolk- ningen den 1 november två år före utjämningsåret. 
  
 Den del av befolkningsök- ningen räknat i antalet personer från och med den 1 november två år före utjämningsåret till och med den 1 november året före utjäm- ningsåret som överstiger 1,2 pro- cent samt landstingets folkmängd den 1 november två år före utjäm- ningsåret multipliceras med lands- tingets intäkter året före utjäm- ningsåret dividerat med antalet invånare i landstinget. Lands- tingets intäkter året före utjämnings- året beräknas enligt anvisningar i bilagan till denna förordning. 
  
 56 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 25 e § 
  
 Ett merkostnadstillägg beräk- nas för de landsting som har haft kraftiga befolkningsförändringar under en tioårsperiod. 
  
 Befolkningsförändringen under en tioårsperiod är den procentu- ella skillnaden mellan befolk- ningen den 31 december tolv år före utjämningsåret och befolk- ningen två år före utjämningsåret. Den procentuella befolkningsför- ändringen jämförs med ett gräns- värde som baseras på befolknings- förändringen i riket under samma tioårsperiod. 
  
 Då befolkningen i riket växer är gränsvärdet för tillägget lika med förändringstakten i riket med ett tillägg om 2 procentenheter, annars är gränsvärdet 2 procent- enheter. Då befolkningen i riket minskar är gränsvärdet för minsk- ande befolkning lika med för- ändringstakten i riket med avdrag om 2 procentenheter, annars är den minus 2 procentenheter. 
  
 För varje procentenhet som befolkningen växer eller krymper utöver gränsvärdet utgår en kom- pensation om 100 kronor per in- vånare. 
  
 Samtliga landsting får ett in- vånarbaserat avdrag, som beräk- nas så att summan av avdragen motsvarar summan av tilläggen. 
  
 57 
  
 FörfattningsförslagSOU 2018:74 
  
 26 §10 
  
 Standardkostnaden för kollek- 
  
 Standardkostnaden för kollek- 
  
 tivtrafik beräknas utifrån variab- 
  
 tivtrafik beräknas i en gemensam 
  
 lerna 
  
 gleshet, 
  
 arbetspendling och 
  
 modell för kommuner och lands- 
  
 tätortsstruktur. Värdena för respek- 
  
 ting. Först beräknas standardkost- 
  
 tive variabel multipliceras med de 
  
 naden för respektive län, varefter 
  
 parametervärden, som anges i bi- 
  
 hälften av standardkostnaden till- 
  
 lagan till denna förordning. 
  
 förs kommunerna i länet och 
  
 hälften landstinget, med undantag 
  
 för Stockholms län där kommu- 
  
 nernas andel motsvarar 40 pro- 
  
 cent och landstingets andel mot- 
  
 svarar 60 procent av 
  
 standard- 
  
 kostnaden. 
  
 Standardkostnaden 
  
 beräknas 
  
 Standardkostnaden 
  
 beräknas 
  
 för respektive län, varefter hälften 
  
 för respektive län genom att 
  
 av standardkostnaden tillförs kom- 
  
 multiplicera 
  
 ett 
  
 modellberäknat 
  
 munerna i länet och hälften lands- 
  
 värde med en korrigeringsfaktor. 
  
 tinget, med undantag för Stock- 
  
 Det modellberäknat värdet för 
  
 holms 
  
 län där 
  
 kommunernas 
  
 kollektivtrafik beräknas utifrån 
  
 andel 
  
 motsvarar 
  
 40 procent och 
  
 variablerna 
  
 gleshet, arbetspend- 
  
 landstingens 
  
 andel 
  
 motsvarar 
  
 ling och tätortsstruktur. Värdena 
  
 60 procent av standardkostnaden. 
  
 för respektive variabel multipli- 
  
 ceras med 
  
 de 
  
 parametervärden 
  
 som anges i bilagan till denna för- 
  
 ordning. 
  
 Standardkostnaden för Gotlands 
  
 Korrigeringsfaktorn bestäms som 
  
 kommun motsvarar 
  
 redovisade 
  
 standardkostnaden för 
  
 kollektiv- 
  
 nettokostnader 
  
 år 
  
 2009. Hälften 
  
 trafik, som anges i bilagan till 
  
 av standardkostnaden 
  
 fördelas i 
  
 denna förordning, dividerad med 
  
 kommunernas 
  
 utjämningssystem 
  
 genomsnittet för det modellberäk- 
  
 och hälften i landstingens utjäm- 
  
 nade värdet. 
  
 ningssystem. 
  
 Fördelningen av kommuner- 
  
 Fördelningen av kommuner- 
  
 nas andel av standardkostnaden 
  
 nas andel av standardkostnaden 
  
 mellan kommunerna i länet görs 
  
 mellan kommunerna i länet görs 
  
 på följande sätt: 
  
 på följande sätt: 
  
 10Senaste lydelse 2017:1100. 
  
 58 
  
 SOU 2018:74Författningsförslag 
  
 1. För kommunerna i Blekinge 
  
 1. För 
  
 kommunerna 
  
 i 
  
 Väst- 
  
 län, Värmlands län, Västman- 
  
 manlands 
  
 län, Västernorrlands 
  
 lands län, 
  
 Västernorrlands 
  
 län, 
  
 län, Västerbottens län och Norr- 
  
 Västerbottens län och Norr- 
  
 bottens 
  
 län 
  
 beräknas 
  
 andelen 
  
 bottens län görs fördelningen efter 
  
 utifrån variablerna 
  
 invånardis- 
  
 deras andel av de totala kos- 
  
 tans, pendlingsavstånd och tät- 
  
 tnaderna i länet för kollektiv- 
  
 ortsbefolkning. Värdena för res- 
  
 trafiken år 2009. 
  
 pektive variabel multipliceras med 
  
 de parametervärden som anges i 
  
 bilagan till denna förordning. 
  
 2. För kommunerna i Stock- 
  
 2. För kommunerna i Stock- 
  
 holms län, Uppsala län, Öster- 
  
 holms län, Uppsala län, Öster- 
  
 götlands 
  
 län, 
  
 Jönköpings 
  
 län, 
  
 götlands 
  
 län, 
  
 Jönköpings 
  
 län, 
  
 Kronobergs 
  
 län, 
  
 Kalmar 
  
 län, 
  
 Kronobergs 
  
 län, 
  
 Kalmar 
  
 län, 
  
 Skåne län, Hallands län, Västra 
  
 Blekinge län, Skåne län, Hallands 
  
 Götalands 
  
 län, 
  
 Örebro 
  
 län, 
  
 län, Västra Götalands län, Värm- 
  
 Dalarnas län, Gävleborgs län och 
  
 lands län, Örebro län, Dalarnas 
  
 Jämtlands län görs fördelningen 
  
 län, Gävleborgs län, Jämtlands 
  
 med lika stora belopp per in- 
  
 län och i Gotlands kommun görs 
  
 vånare. 
  
 fördelningen med lika stora be- 
  
 lopp per invånare. 
  
 3.För kommunerna i Södermanlands län fattar regeringen särskilda beslut om varje kommuns andel av de totala kostnaderna i länet. Förordning (2017:1100). 
  
 59 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 1.3Förslag till ny lydelse av bilaga till förordning (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning11 
  
 Beräkningsmetoder och närmare detaljer för kostnadsutjämningen 
  
 Befolkningsuppgifter 
  
 Befolkningsuppgifter hämtas från Statistiska centralbyråns befolk- ningsstatistik. 
  
 Genomsnittlig standardkostnad 
  
 Kommuner 
  
 Den för landet genomsnittliga standardkostnaden i kronor per invånare före uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå för var och en av följande verksamheter framgår av nedanstående tabell. 
  
 Beloppen avser år 2016. 
  
 Landsting 
  
 Den för landet genomsnittliga standardkostnaden före uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå för hälso- och sjukvård är 22 335 kronor per invånare. Beloppet avser år 2016. 
  
 11Senaste lydelse 2017:1100. 
  
 60 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Delat huvudmannaskap 
  
 Den för landet genomsnittliga standardkostnaden före uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå för kollektivtrafik är 2 444 kronor per invånare. Beloppet avser år 2016. 
  
 Nettoprisindex 
  
 Uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå sker med hjälp av ut- vecklingen av nettoprisindex. Som genomsnittlig procentuell för- ändring i nettoprisindex för respektive år används följande: 2004 (0,1), 2005 (0,1), 2006 (1,1), 2007 (2,7), 2008 (2,7), 2009  
 (-0,8), 
  2010 (1,8), 2011 (2,0), 2012 (1,2), 2013  
 (-0,3), 
  2014  
 (-0,1), 
  2015  
 (-0,9), 
  2016 (0,4), 2017 (1,3) och 2018 (1,9). 
  
 Följande verksamheters och kostnadsslags standardkostnad räknas upp till utjämningsårets kostnadsnivå med hjälp av nettoprisindex året före utjämningsåret samt utjämningsåret; förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet, förskoleklass och grundskola, gymnasieskola, individ- och familjeomsorg, kommunal vuxenut- bildning, äldreomsorg, hälso- och sjukvård och kollektivtrafik. 
  
 I delmodellen Verksamhetsövergripande kostnader exkluderas 20 d § och 20 e § ur uppräkningen till utjämningsårets kostnadsnivå med hjälp av nettoprisindex. 
  
 I delmodellen Befolkningsförändringar exkluderas 25 d § och 25 e § ur uppräkningen till utjämningsårets kostnadsnivå med hjälp av netto- prisindex. 
  
 Förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet 
  
 Det socioekonomiska indexet beräknas som genomsnittet av kvot- erna mellan andel barn  
 1–5 
  som inte har någon förälder med eftergymnasial utbildning, andel barn  
 1–5 
  år som bor i hushåll med låg disponibel inkomst och andel barn  
 1–5 
  år med minst en förälder som har haft uppehållstillstånd i högst 4 år, och motsvarande riks- medelvärde. 
  
 61 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Förskoleklass och grundskola 
  
 Genomsnittlig ersättning (normbeloppet) för modersmålsunder- visning och undervisning i svenska som andraspråk är 13 454 kronor per elev som är född utanför Sverige, Norge och Danmark eller där båda föräldrarna är födda utanför dessa länder. Normbeloppet om 13 454 kronor per elev avser 2016 års priser. Statistiska centralbyrån räknar om normbeloppet inför varje utjämnings år med statistik från Skolverket rörande antal elever och antal lärare. Statistik över löner för grundskolelärare hämtas från SCB:s statistik. Lönekostnads- pålägget (LKP) i beräkningen av normbeloppet är 38,33 procent. 
  
 Gymnasieskola 
  
 Tillägg för elevernas programval beräknas utifrån antal folkbokförda elever per hemkommun och gymnasieprogram. 
  
 Programvalsfaktorn för respektive kommun beräknas enligt följande för åren två respektive tre år före utjämningsåret: ((summering av (antal elever per program × landets genomsnittskostnad per pro- gram) + (antal  
 16–18 
  åringar ej inskrivna × vägd genomsnittskost- nad per elev enligt riksprislistan) - relationstal (antal  
 16–18-åringar 
  
 ×gymnasiets genomsnittskostnad i landet per  
 16–18-åring)) / 
  befolk- ningen den 31 december två respektive tre år före utjämningsåret. 
  
 Uppgifter om antalet folkbokförda elever hämtas från Statistiska centralbyråns skolstatistik. 
  
 Uppgifter om kostnader för olika program hämtas från Skolverkets statistik. 
  
 62 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Individ- och familjeomsorg 
  
 Standardkostnad för individ- och familjeomsorg = 1 052,16 + 16 130,44 × Andel barn och ungdomar i åldersgruppen  
 0–19 
  år som lever i ekonomiskt utsatta hushåll + 18 749,54 × andelen låg- utbildade personer födda i Sverige i åldern  
 20–40 
  år + 1,94536 × roten ur tätortsbefolkningen i kommunen + 2 332,14 × andelen av be- folkningen boende i flerfamiljshus byggda  
 1965–1975 
  + 20,99 × ohälsotal (genomsnittligt antal dagar i befolkningen i åldersgruppen  
 16–64 
  år) – 2 936,64 × Andel invånare äldre än 65 år – 602,93 × variabel för justering av en inkomsteffekt av gränspendling + tillägg/avdrag för lönekostnadsskillnader. 
  
 Variabeln roten ur tätortsbefolkningen i kommunen uppdateras vart femte år. 
  
 Variabeln för justering av en inkomsteffekt av gränspendling defini- eras som produkten av andel av befolkningen i åldersgruppen  
 16–74 
  som gränspendlar till Norge eller Danmark multiplicerad med andelen barn och ungdomar i åldersgruppen  
 0–19 
  år som lever i ekonomiskt utsatta hushåll. 
  
 63 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kommunal vuxenutbildning 
  
 I nedanstående tabell visas underlaget för beräkning av utbild- ningsbehovet i de tre olika verksamheterna i delmodellen för kom- munal vuxenutbildning. Samtliga uppgifter hämtas från SCB. 
  
 Äldreomsorg 
  
 Tillägget för institutionsboende i glesbygd = den korrigerade ålders- ersättningen × (0,08 – kommunens glesbygdsfaktor/10). 
  
 Variabeln tätortsgrad i glesbygdsfaktorn uppdateras vart femte år. 
  
 64 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Infrastruktur och skydd 
  
 Houston och vägar 
  
 Tillägget för gator och vägar utgörs av summan av ett ortstillägg och ett klimattillägg. Beloppen anges i 2016 års priser och räknas upp med nettoprisindex till aktuellt utjämningsår. 
  
 Ortstillägg 
  
 Om inget annat anges får samtliga kommuner i Värmlands län, Dalarnas län, Gävleborgs län, Västernorrlands län, Jämtlands län, Västerbottens län och Norrbottens län ett ortstillägg på 65 kronor per invånare och övriga kommuner 0 kronor per invånare. 
  
 Undantag: 
  
 –Följande kommuner får ett ortstillägg på 65 kronor per invånare: Södertälje, Uppsala, Eskilstuna, Linköping, Norrköping, Jönköping, Växjö, Kalmar, Karlskrona, Helsingborg, Kristianstad, Lund, Halm- stad, Borås, Örebro och Västerås. 
  
 –Följande kommuner får ett ortstillägg på 80 kronor per invånare: Botkyrka, Danderyd, Ekerö, Haninge, Huddinge, Järfälla, Lidingö, Nacka, Nynäshamn, Salem, Sigtuna, Sollentuna, Solna, Sundbyberg, Tyresö, Täby, Upplands Väsby,  
 Upplands-Bro, 
  Vallentuna, Vax- holm, Värmdö, Österåker, Håbo, Burlöv, Kävlinge, Lomma, Skurup, Staffanstorp, Svedala, Trelleborg, Vellinge, Kungsbacka, Ale, Alingsås, Bollebygd, Härryda, Kungälv, Lerum, Lilla Edet, Mölndal, Partille, Stenungssund samt Öckerö. 
  
 –Följande kommuner får ett ortstillägg på 128 kronor per invånare: Malmö, Karlstad, Falun, Gävle, Sundsvall, Örnsköldsvik, Härje- dalen, Östersund, Skellefteå, Umeå, Åsele och Luleå 
  
 –Göteborgs kommun får ett ortstillägg på 193 kronor per invånare. 
  
 –Stockholms kommun får ett ortstillägg på 580 kronor per invånare. 
  
 65 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Klimattillägg 
  
 Om inget annat anges får samtliga kommuner ett klimattillägg på 44 kronor per invånare. 
  
 Undantag: 
  
 –Följande kommuner får ett klimattillägg på 66 kronor per invånare: kommunerna i Värmlands län, Örebro län, Västmanlands län, Dalarna län, Gävleborgs län, Tierps kommun, Älvkarleby kommun och Östhammars kommun. 
  
 –Följande kommuner får ett klimattillägg på 103 kronor per invå- nare: kommunerna i Västernorrlands län, Jämtlands län, Väster- bottens län och Norrbottens län. 
  
 Räddningstjänst 
  
 Tillägget för räddningstjänst baseras på variablerna invånardistans och lokalt befolkningsunderlag. Tillägget anges i nedanstående tabell. Beloppen anges i 2016 års priser och räknas upp med netto- prisindex till aktuellt utjämningsår. För övrigt uppdateras inte modellen årligen. 
  
 Lokalt befolkningsunderlag definieras som antalet personer som bor inom en radie på 37,5 kilometer från kommunens centralort. 
  
 Invånardistansen är det genomsnittliga avståndet i meter mellan kommunen invånare om de placerades ut jämt över kommunens yta. 
  
 66 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Verksamhetsövergripande kostnader – kommuner 
  
 Uppvärmning 
  
 Tillägget eller avdraget för uppvärmningskostnader baseras på ett energiindex som speglar skillnader i uppvärmningskostnader i kom- munägda fastigheter. Kommuner som har ett energiindex som över- stiger 1,0 får ett tillägg som beräknas enligt följande. (Index  
 -1) 
  × (108 × 3,3). Kommuner som har ett energiindex som understiger 1,0 får ett avdrag som beräknas på motsvarande sätt. Ersättningarna räknas upp med nettoprisindex till aktuellt utjämningsår. 
  
 Administration 
  
 Ersättningarna för lönekostnader och politisk verksamhet avser 2016 års prisnivå. Samtliga ersättningar räknas upp med nettopris- index till aktuellt utjämningsår. Förutom prisuppräkning uppdateras inte modellen årligen. 
  
 67 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Byggkostnader 
  
 Tillägget eller avdraget för byggkostnader framgår av nedanstående tabell. Beloppen anges efter kommunens länstillhörighet och är an- givna i 2016 års prisnivå. Beloppen ska räknas upp med nettopris- index till utjämningsårets prisnivå. 
  
 I Västra Götalands län får kommunerna Härryda, Partille, Öckerö, Stenungsund, Tjörn, Ale, Lerum, Lilla Edet, Göteborg, Mölndal, Kungälv och Alingsås ett tillägg om 18 kronor per invånare. Övriga kommuner i länet får ett avdrag om 79 kronor per invånare. 
  
 Merkostnad för byggnadsarbetarlöner beräknas som ett lönenivå- index gemensamt för kommunerna i respektive riksområde multi- plicerat med en genomsnittlig lönekostnad för investeringar om 
  
 68 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 1 072 kronor per invånare. Klimattillägget beräknas som ett klimat- index multiplicerat med en övrig investeringskostnad om 1 990 kro- nor per invånare. 
  
 Löneindex och lönekostnadsandel för kommuner 
  
 Löneindex 
  
 Löneindex baseras på andelen av befolkningen över 15 år som inte arbetar i kommun eller landsting, det genomsnittliga priset för en bostadsrätt i länet och det genomsnittliga taxeringsvärdet för små- hus i kommunen. Taxeringsvärdet för småhus har begränsats nedåt till 400 000 kronor och uppåt till 3 000 000 kronor. 
  
 Löneindex = 100 × (22 687,28 + 5 490,95 × antal förvärvsarbet- ande, ej i kommuner och landsting + 0,612565 × taxeringsvärde för småhus i kommunen + 0,0236568 × genomsnittligt pris för en bostadsrätt i länet)/standardiserad genomsnittlig kommunlön. 
  
 Data avser år 2016 och ligger fast tills vidare. 
  
 Lönekostnadsandel 
  
 Hälso- och sjukvård 
  
 Uppgifter om genomsnittliga kostnader för befolkningen hämtas från Skåne län, Västra Götalands län och Norrbottens län och avser år 2016. Kostnaderna uppdateras inte årligen. 
  
 69 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ett tillägg beräknas för merkostnader i hälso- och sjukvård i gles- bygd. Ett landstings kostnader för hälso- och sjukvård i glesbygd beräknas utifrån en teoretiskt bestämd placering av sjukhus, ambu- lanscentraler och vårdcentraler. Utifrån denna placering av enheterna beräknas även kostnader för övernattningsplatser vid vårdcentraler och behovet av sjukresor. Merkostnaderna beräknas med ett index för gleshet som multipliceras med kostnaderna för befolkningens vårdbehov. 
  
 Löneindex och lönekostnadsandel för landsting 
  
 Löneindex = 100 × (27 857,1480 + antal förvärvsarbetande, ej kommuner och landsting × 35,23653 + 21,67646 × tätortsgrad + 0,0553758 × priskorrigerad lön i privat sektor – 48,46756 × arbets- löshet i länet + 21,6781 × (pendling över kommun + gränspend- ling)/ standardiserad genomsnittlig kommunlön). 
  
 70 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Lönekostnadsandelen i hälso- och sjukvård är 70,6 procent. 
  
 För landstingen beräknas även merkostnader för bemanning i gles- bygd. Merkostnaden i 2016 års prisnivå, i kronor per invånare, har beräknats som följer. 
  
 Merkostnad för bemanning i glesbygd = 1 103,991  
 -1,955928 
  × tät- ortsgrad × ln (invånare per kvadratkilometer). 
  
 Den årsvisa kompensationen för merkostnader för bemanning i glesbygd ska beräknas med ett index för bemanning i glesbygd. 
  
 Index för bemanning i glesbygd = Merkostnad för bemanning i gles- bygd / (kostnad för befolkningens vårdbehov + merkostnad för hälso- och sjukvård i glesbygd). 
  
 Data avser år 2016 och uppdateras inte årligen. 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Standardkostnaden per län = 23,10668 + 0,0006133 × antal boende i tätort + 28,33119 × andelen personer som arbetspendlar över kommungräns + 16,09601 × roten ut invånardistansen. 
  
 Fördelningen av kommunernas andel av standardkostnad i kom- muner och landsting som inte skatteväxlat beräknas med variablerna tätortsbefolkning, invånardistans och avstånd till arbetet. 
  
 Andelen per kommun = (4 524,906 – 1 114,609 × ln(tätortsbefolk- ningen) + 65,1762 × (ln(tätortsbefolkningen)2) + 22,12085 × roten ur invånardistans + 0,016393 × pendlingsavstånd) × folk- mängd/skattad totalkostnad inom länet. 
  
 Med invånardistans avses det genomsnittliga avståndet mellan in- vånare i länet. 
  
 Variabeln roten ur invånardistansen och uppdateras vart femte år. 
  
 71 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Data avser år 2016 och variablerna uppdateras vart femte år för både kommuner och landsting. 
  
 Befolkningsförändringar i kommuner och landsting 
  
 Antalet personer som utgör den befolkningsökning som överskrider 1,2 procent mellan den 1 november två år före utjämningsåret och den 1 november året före utjämningsåret samt kommunens eller landstingets folkmängd den 1 november två år före utjämningsåret multipliceras med summan av, kronor per invånare året före utjäm- ningsåret, bidrag eller avgift i kostnadsutjämningen, strukturbidrag, införandebidrag och regleringsbidrag eller regleringsavgift samt det enligt andra stycket framräknade beloppet. 
  
 Kommunens eller landstingets inkomstutjämningsbidrag eller inkomstutjämningsavgift omräknas med kommunens respektive lands- tingets befolkning den 1 november två år före utjämningsåret samt den del av befolkningsökningen som överskrider 1,2 procent mellan den 1 november två år före utjämningsåret och den 1 november året före utjämningsåret utifrån landets och kommunens eller lands- tingets skatteunderlag som används vid beräkningen av inkomst- utjämningen året före utjämningsåret. 
  
 Kommunen eller landstinget kompenseras för differensen mellan bidrag eller avgift i utjämningssystemet året före utjämningsåret och bidrag eller avgift i utjämningssystemet beräknat enligt första och andra styckena. 
  
 72 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Löneindex, glesbygdsindex, behovsindex förskola samt socioekonomiskt index förskola för kommuner 
  
 73 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 74 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 75 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 76 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 77 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 78 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 79 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 80 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 81 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Löneindex och glesbygdsindex för landsting 
  
 82 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 1.4Nuvarande bilaga till förordning (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning 
  
 Beräkningsmetoder och närmare detaljer för kostnadsutjämningen 
  
 Generella bestämmelser för kostnadsutjämningen Befolkningsuppgifter 
  
 Befolkningsuppgifter hämtas från Statistiska centralbyråns befolk- ningsstatistik. 
  
 Genomsnittlig standardkostnad 
  
 Kommuner 
  
 Den för landet genomsnittliga standardkostnaden i kronor per invånare före uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå för var och en av följande verksamheter är: 
  
 83 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Förskola, fritidshem och annan 
  
 pedagogisk verksamhet 
  
 Förskoleklass och grundskola 
  
 Beloppen avser år 2016. 
  
 Landsting 
  
 Den för landet genomsnittliga standardkostnaden före uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå för hälso- och sjukvård är 22 335 kro- nor per invånare. Beloppet avser år 2016. 
  
 Delat huvudmannaskap 
  
 Den för landet genomsnittliga standardkostnaden före uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå för kollektivtrafik är 2 444 kronor per invånare. Beloppet avser år 2016. 
  
 Nettoprisindex 
  
 Uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå sker med hjälp av ut- vecklingen av nettoprisindex. Som genomsnittlig procentuell för- ändring i nettoprisindex för respektive år används följande: 2003 (1,5), 2004 (0,1), 2005 (0,1), 2006 (1,1), 2007 (2,7), 2008 (2,7), 2009  
 (-0,8), 
  2010 (1,8), 2011 (2,0), 2012 (1,2), 2013  
 (-0,3), 
  2014  
 (-0,1), 
  2015  
 (-0,9), 
  2016 (0,4), 2017 (1,3) och 2018 (1,9). 
  
 84 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Följande verksamheters och kostnadsslags standardkostnad räknas upp till utjämningsårets kostnadsnivå med hjälp av nettoprisindex året före utjämningsåret samt utjämningsåret: förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet, förskoleklass och grundskola, gym- nasieskola, individ- och familjeomsorg, äldreomsorg, löner, hälso- och sjukvård samt kollektivtrafik. 
  
 Följande kostnadsslag standardkostnad räknas upp till utjämnings- årets kostnadsnivå med hjälp av nettoprisindex år 2003 t.o.m. ut- jämningsåret: bebyggelsestruktur. 
  
 Följande kostnadsslags standardkostnad räknas inte upp till utjäm- ningsårets kostnadsnivå: barn och ungdomar med utländsk bak- grund samt befolkningsförändringar. 
  
 Förskoleklass och grundskola 
  
 Genomsnittlig ersättning för modersmålsundervisning och under- visning i svenska som andraspråk är 8 040 kronor per elev som är född utanför Sverige, Norge och Danmark eller där båda föräldrarna är födda utanför dessa länder. 
  
 Gymnasieskola 
  
 Tillägg för elevernas programval beräknas utifrån antal elever per hem- kommun och gymnasieprogram. 
  
 Programvalsfaktorn för respektive kommun beräknas enligt följande för åren två respektive tre år före utjämningsåret: ((summering av (antal elever per program × landets genomsnittskostnad per pro- gram)) - relationstal (antal  
 16–18-åringar 
  × gymnasiets genomsnitts- kostnad i landet per  
 16–18-åring)) / 
  befolkningen den 31 december två respektive tre år före utjämningsåret. 
  
 Uppgifter om antalet elever hämtas från Statistiska centralbyråns skolstatistik. 
  
 85 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Uppgifter om kostnader för olika program hämtas från Skolverkets statistik. 
  
 Individ- och familjeomsorg 
  
 Standardkostnad för individ- och familjeomsorg = 806,375 + 28 386,169 × andelen arbetslösa utan ersättning + 19 391,413 × andelen lågutbildade personer födda i Sverige i åldern  
 20–40 
  år + 1,628 × roten ur tätortsbefolkningen i kommunen + 2 284,891 × andelen av befolkningen boende i flerfamiljshus byggda  
 1965–1975 
  
 +87 497,080 × andelen av befolkningen som fått ekonomiskt bistånd under en längre tid än sex månader × korrigeringsfaktorn. 
  
 Variabeln roten ur tätortsbefolkningen i kommunen avser år 2010 och ska uppdateras vart femte år. 
  
 Äldreomsorg 
  
 Genomsnittlig kostnad per person: 
  
 Tillägget för institutionsboende i glesbygd = den korrigerade ålders- ersättningen × (0,08 - kommunens glesbygdsfaktor / 10). 
  
 Variabeln tätortsgrad i glesbygdsfaktorn avser år 2010 och ska uppdateras vart femte år. 
  
 86 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Befolkningsförändringar 
  
 Eftersläpningseffekter 
  
 Antalet personer som utgör den befolkningsökning som överskrider 1,2 procent mellan den 1 november två år före utjämningsåret och den 1 november året före utjämningsåret samt kommunens eller landstingets folkmängd den 1 november två år före utjämningsåret multipliceras med summan av, kronor per invånare året före utjäm- ningsåret, bidrag eller avgift i kostnadsutjämningen, strukturbidrag, införandebidrag och regleringsbidrag eller regleringsavgift samt det enligt andra stycket framräknade beloppet. 
  
 Kommunens eller landstingets inkomstutjämningsbidrag eller in- komstutjämningsavgift omräknas med kommunens respektive lands- tingets befolkning den 1 november två år före utjämningsåret samt den del av befolkningsökningen som överskrider 1,2 procent mellan den 1 november två år före utjämningsåret och den 1 november året före utjämningsåret utifrån landets och kommunens eller lands- tingets skatteunderlag som används vid beräkningen av inkomstut- jämningen året före utjämningsåret. 
  
 Kommunen eller landstinget kompenseras för differensen mellan bidrag eller avgift i utjämningssystemet året före utjämningsåret och bidrag eller avgift i utjämningssystemet beräknat enligt första och andra styckena. 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Gator och vägar 
  
 Tillägget för gator och vägar utgörs av summan av ett ortstillägg och ett klimattillägg. 
  
 Om inget annat anges får samtliga kommuner i Värmlands län, Dalarnas län, Gävleborgs län, Västernorrlands län, Jämtlands län, Västerbottens län och Norrbottens län ett ortstillägg på 56 kronor per invånare och övriga kommuner 0 kronor per invånare. 
  
 87 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Undantag: 
  
 –Följande kommuner får ett ortstillägg på 56 kronor per invånare: Södertälje, Uppsala, Eskilstuna, Linköping, Norrköping, Jönköping, Växjö, Kalmar, Karlskrona, Helsingborg, Kristianstad, Lund, Halm- stad, Borås, Örebro och Västerås. 
  
 –Följande kommuner får ett ortstillägg på 111 kronor per invånare: Nacka, Sundbyberg, Solna, Lidingö, Malmö, Härryda, Partille, Öckerö, Mölndal, Karlstad, Falun, Gävle, Sundsvall, Örnsköldsvik, Härjedalen, Östersund, Skellefteå, Umeå, Åsele och Luleå. 
  
 –Göteborgs kommun får ett ortstillägg på 167 kronor per invånare. 
  
 –Stockholms kommun får ett ortstillägg på 501 kronor per invånare. 
  
 Om inget annat anges får samtliga kommuner ett klimattillägg på 45 kronor per invånare. 
  
 Undantag: 
  
 –Följande kommuner får ett klimattillägg på 67 kronor per invånare: kommunerna i Dalarnas län och Gävleborgs län samt Eksjö, Gisla- ved, Gnosjö, Nässjö, Sävsjö, Tranås, Vaggeryd, Vetlanda, Värnamo, Lessebo, Ljungby, Tingsryd, Uppvidinge, Emmaboda, Hultsfred, Högsby, Nybro, Vimmerby, Bengtsfors, Bollebygd, Borås, Neal ljunga, Tranemo, Ulricehamn, Arvika, Eda, Filipstad, Hagfors, Munkfors, Storfors, Sunne, Torsby, Årjäng, Degerfors, Hällefors, Karlskoga, Lindesberg, Ljusnarsberg, Nora, Fagersta, Butler och Skinnskatteberg. 
  
 –Följande kommuner får ett klimattillägg på 22 kronor per invånare: kommunerna i Blekinge län, Skåne län och Hallands län samt Göteborg, Härryda, Kungälv, Lysekil, Munkedal, Mölndal, Orust, Partille, Sotenäs, Stenungsund, Strömstad, Tanum, Tjörn, Uddevalla och Öckerö. 
  
 –Följande kommuner får ett klimattillägg på 89 kronor per invånare: kommunerna i Västernorrlands län, Jämtlands län, Västerbottens län och Norrbottens län. 
  
 88 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Uppvärmningskostnader 
  
 Tillägget eller avdraget för uppvärmningskostnader baseras på ett energiindex som speglar skillnader i uppvärmningskostnader i kom- munägda fastigheter. 
  
 Kommuner som har ett energiindex som överstiger 1,0 får ett tillägg som beräknas enligt följande. (Index - 1) × (67 × 6,1). Kommuner som har ett energiindex som understiger 1,0 får ett avdrag som beräknas på motsvarande sätt. 
  
 Byggkostnader 
  
 Tillägget eller avdraget för byggkostnader anges efter kommunens länstillhörighet med undantag för kommuner som ingår i regionerna  
 Stor-Malmö 
  och  
 Stor-Göteborg. 
  Länstillhörigheten avser år 2006. 
  
 89 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Till  
 Stor-Malmö 
  räknas Burlövs, Eslövs, Höörs, Kävlinge, Lomma, Lunds, Malmö, Skurups, Staffanstorps, Svedala, Trelleborgs och Vellinge kommuner. 
  
 Till  
 Stor-Göteborg 
  räknas Ale, Alingsås, Göteborgs, Härryda, Kungsbacka, Kungälvs, Lerums, Lilla Edets, Mölndals, Partille, Stenungsunds, Tjörns och Öckerö kommuner. 
  
 90 
  
 SOU 2018:74 
  
 Författningsförslag 
  
 Administration 
  
 Tillägget för administration beräknas efter följande förutsättningar och uppdateras inte: 
  
 Räddningstjänst 
  
 Tillägget för räddningstjänst beräknas efter följande förutsättningar och uppdateras inte: 
  
 Löner. 
  
 Kommuner 
  
 Löneindex = 100 × (21 256,664 + 2 645,990 × andelen av befolk- ningen över 15 år som inte arbetar i kommun eller landsting + 0,294 
  
 ×det genomsnittliga priset för en bostadsrätt i länet + 0,388 × det genomsnittliga taxeringsvärdet för småhus i kommunen) / standardi- serad genomsnittlig kommunlön. Beräkningen för löneindex har ba- serats på underlag från 2009. 
  
 91 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Lönekostnadsandelen för var och en av följande verksamheter är: 
  
 Landsting 
  
 Löneindex (löner efter sammanvägning för ålder och yrkesgrupper) = 100 × ((0,89 × (16 593 + 0,19709 × medellön i privat sektor) + 0,11 × standardiserad läkarlön i landstinget) / genomsnittlig medel- lön i riket). Beräkningen för löneindex har baserats på underlag från år 2004. 
  
 Lönekostnadsandelen för hälso- och sjukvård är 0,72. 
  
 Hälso- och sjukvård 
  
 Uppgifter om genomsnittliga kostnader för befolkningen hämtas från Skåne läns landsting och avser 2008. 
  
 Kostnaden per  
 hiv-smittad 
  person är 47 200. 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Standardkostnad per län =  
 -1 
  203,797 + 35,012 × roten ur invånar- distansen + 1 291,634 × andelen boende i tätort med mer än 11 000 invånare + 7 401,420 × andelen personer som arbetspendlar över kommungräns. 
  
 Med invånardistansen avses det genomsnittliga avståndet mellan in- vånarna i länet. 
  
 Variabeln roten ur invånardistansen avser år 2010 och ska uppdateras vart femte år. Förordning (2017:1100). 
  
 92 
  
 2 Översyn av kostnadsutjämningen 
  
 2.1Systemet för kommunalekonomisk utjämning 
  
 Kommuner och landsting ansvarar för en stor del av det offentliga åtagandet. Det handlar om vård, skola och omsorg men också om bostadsplanering, kollektivtrafik och infrastruktur. Dessa verksam- heter ska bedrivas likvärdigt över hela landet. Med ansvaret att till- handahålla offentliga tjänster följer ett mandat att finansiera dem genom inkomstbeskattning och avgifter. 
  
 Sverige är ett heterogent land demografiskt, geografiskt och eko- nomiskt. I kommunerna varierade invånarantalet från 2 454 (Klein) till 935 619 (Stockholm), andel av befolkningen i åldern  
 7–15 
  år från 7 (Solna, Sotenäs och Överkalix) till 15 procent (Danderyd, Ekerö och Knivsta) och andel av befolkningen som var 80 år eller äldre från 3 (Knivsta) till 11 procent (Bjurholm) 2017. I Sveriges län varierade befolkningstätheten samma år från knappt 3 invånare per kvadratkilo- meter (Jämtland Härjedalen och Norrbotten) till 354 (Stockholm). Befolkningens skattekraft – kommunernas och landstingens främsta potentiella inkomstkälla – varierade på kommunnivå från 147 000 (Årjäng) till 358 000 kronor per invånare (Danderyd) och på läns- nivå från 177 000 (Gotland) till 238 000 kronor per invånare (Stockholm). 
  
 Att utan andra möjligheter än egen beskattning finansiera en likvärdig verksamhet i alla kommuner och landsting skulle uppen- barligen – mot bakgrund av de stora demografiska, geografiska och ekonomiska skillnaderna – leda till mycket stora skillnader i inkomst- skatt mellan olika delar av landet. Därför finns det ett kommunalt utjämningssystem. Trots utjämningssystemet varierar den totala ut- debiteringen (summa skatt till kommun och landsting) från 29,19 pro- cent (Vellinge) till 35,15 procent (Dorotea). För varje intjänad 
  
 93 
  
 Översyn av kostnadsutjämningen 
  
 SOU 2018:74 
  
 hundralapp fick alltså Vellingebon behålla nästan 6 kronor mer än Doroteabon 2017. 
  
 Utjämningssystemet för kommuner och landsting består av fem delar. 
  
 •Inkomstutjämningen, som avser utjämna för skillnader i skatte- kraft och därmed möjligheten att finansiera verksamhet. 
  
 •Kostnadsutjämningen, som avser utjämna för sådana skillnader i kostnadstryck mellan kommuner och landsting som beror på skill- nader i demografi, gles bebyggelse och andra strukturella för- hållanden. 
  
 •Strukturbidraget, som består av tidigare stats- och utjämnings- bidrag av regionalpolitisk betydelse. 
  
 •Införandebidrag, som avser mildra de negativa effekterna vid större förändringar i utjämningssystemet genom att åstadkomma en gradvis anpassning till nya bidrags- och avgiftsnivåer. 
  
 • 
 Regleringsbidrag/-avgift, 
  som är lika med skillnaden mellan av riks- dagen anvisade medel och ovanstående fyra delposter. 
  
 Utjämningssystemets syfte är att 
  
 …skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting att kunna tillhandahålla sina invånare service oberoende av skattekraft och opåverkbara strukturella kostnader. (SOU 2011:39 s. 11). 
  
 I praktiken innebär det att alla kommuner och landsting ska kunna erbjuda en verksamhet på en genomsnittlig kostnadsnivå – givet strukturella förhållanden i respektive kommun/landsting – utan att skillnaden i skattesats blir alltför stor. 
  
 2.2Kostnadsutjämningen 
  
 Kostnadsutjämningens uppgift är att för varje kommun och landsting ange vad som utgör genomsnittlig kostnadsnivå givet de strukturella förhållandena och kompensera för de skillnader som identifierats. Den genomsnittliga kostnadsnivån givet de strukturella förhållandena benämns kommunens eller landstingets strukturkostnad, och ska kunna 
  
 94 
  
 SOU 2018:74 
  
 Översyn av kostnadsutjämningen 
  
 finansieras av utjämningsbidrag och en skattesats som inte avviker alltför mycket från rikets genomsnittliga skatt. 
  
 Två grundläggande principer för kostnadsutjämning är att den ska avse obligatoriska verksamheter och att det endast är strukturella orsaker till kostnadsskillnader som ska kompenseras. Skillnader i netto- kostnader som förklaras av skillnader i avgifter, ambitionsnivå eller effektivitet ska inte utjämnas. Därtill kommer principen att det bara är strukturella kostnadsskillnader av ekonomisk betydelse som ska utjämnas. 
  
 95 
  
 3Utredningens uppdrag och metod för utvärdering 
  
 3.1Uppdraget i korthet 
  
 I enlighet med kommittédirektiven (se bilaga 1) är mitt uppdrag att analysera i vilken utsträckning kostnadsutjämningssystemet fångar upp strukturella kostnadsskillnader och utifrån analysen föreslå angelägna förändringar. Områden som särskilt pekas ut är att upp- datera merkostnadsberäkningarna för gles bebyggelsestruktur, att analysera om kostnadsutjämningen i tillräcklig utsträckning tar hän- syn till effekterna av flyktingmottagandet samt att om möjligt för- enkla systemet. Jag ska också överväga behovet av införanderegler och föreslå nödvändiga författningsändringar. 
  
 3.2En metod för systematisk utvärdering 
  
 För att kunna kostnadsutjämna mellan kommuner och landsting är det nödvändigt att för varje kommun och landsting beräkna vad som utgör genomsnittlig kostnadsnivå givet de strukturella förhållandena. Det är en stor utmaning att ekonomiskt värdera skillnader i struk- turella förhållanden mellan kommuner respektive mellan landsting. Det finns ingen standardmetod för att genomföra en utvärdering av kostnadsutjämningen. Den ansats jag har valt för att utvärdera syste- met innefattar flera olika metoder. Dessa är insamling av synpunkter och förslag, bedömning av följsamhet till grundläggande principer för utjämning och statistisk analys. 
  
 97 
  
 Utredningens uppdrag och metod för utvärdering 
  
 SOU 2018:74 
  
 3.2.1Insamling av synpunkter och förslag 
  
 Intressenter av olika slag har getts möjlighet att avge synpunkter på kostnadsutjämningens utformning och funktionssätt. Den mest uppenbara gruppen av intressenter är kommunerna och landstingen själva och därför skickades en enkät ut till styrelseordförandena i samtliga kommuner och landsting våren 2017. Enkäten administre- rades av Statskontoret och besvarades av 144 av 290 kommuner och 15 av 21 landsting (egentligen 20 landsting samt Region Gotland som både fick besvara kommunenkäten och enkäten riktad till landstingen). 
  
 Jag har haft ett mycket gott stöd av en parlamentarisk referens- grupp med representanter för de åtta partier som är representerade i Riksdagen. Referensgruppen har haft sju möten under utred- ningstiden. Jag har också regelbundet inhämtat synpunkter och fått värdefull input från en expertgrupp med representanter för  
 Finans-, 
  
 Utbildnings-, 
  
 Närings-, 
  Arbetsmarknads- och Socialdepartementen, Statistiska centralbyrån och Sveriges Kommuner och Landsting (SKL). Expertgruppen har sammanträtt vid sex tillfällen och deltagit i fyra seminarier. 
  
 Jag har också träffat eller presenterat mitt uppdrag för repre- sentanter för nedanstående organisationer, nätverk, kommuner och landsting. 
  
 •Småkoms årsmöte. Småkom är en organisation för mindre kom- muner med ett sjuttiotal medlemmar (www.smakom.se). 
  
 •Tolv kommuner med kraftig befolkningstillväxt.1 
  
 •Tretton glesbygdskommuner.2 
  
 •Region Gotland. 
  
 •Region Jämtland Härjedalen. 
  
 •Stockholms läns landsting. 
  
 •Styrelsens arbetsutskott, Sveriges Kommuner och Landsting (SKL). 
  
 •Kommundirektörsnätverket, SKL. 
  
 1Botkyrka, Hultsfred, Hylte, Lomma, Malmö, Nacka, Norrköping, Olofström, Solna, Stockholm, Södertälje och Umeå. 
  
 2Arjeplog, Arvidsjaur, Dorotea, Härjedalen, Krokom, Malå, Norsjö, Sollefteå, Sorsele, Storuman, Strömsund, Åsele och Östersund. 
  
 98 
  
 SOU 2018:74 
  
 Utredningens uppdrag och metod för utvärdering 
  
 •Landstingsledningarna, SKL. 
  
 •Ekonomichefsnätverket för kommuner, SKL. 
  
 •Ekonomidirektörerna i landstingen, SKL. 
  
 •Kommundirektörsföreningens årsmöte (www.kommundirektorsforeningen.se). 
  
 •KOMMEK, kommunalekonomisk mässa i Malmö (www.kommek.se). 
  
 Sedan Statskontoret 2008 fick i uppdrag att löpande se över utjäm- ningssystemet har myndigheten skrivit ett antal rapporter med utvärderingar och konkreta förslag till förbättringar av systemet. Dessa har utgjort ett värdefullt inslag i min utvärdering. Därtill har jag tagit del av de remissvar som kom in efter senaste utredningen (SOU 2011:39). 
  
 3.2.2Följsamhet till grundläggande principer för utjämning 
  
 En andra form av utvärdering har varit att undersöka i vilken ut- sträckning nuvarande kostnadsutjämning lever upp till de principer som varit vägledande för systemets utveckling. I kapitel 2 nämndes tre principer som beskriver vad utjämningen ska omfatta, nämligen strukturella kostnadsskillnader av ekonomisk betydelse inom obliga- toriska verksamheter. Därutöver har ytterligare fyra principer som avser hur kostnadsutjämningen ska utformas tillämpats. Samtliga sju principer beskrivs närmare här. 
  
 Principer för utjämning 
  
 Kostnadsutjämningen ska 
  
 1.avse obligatorisk verksamhet inom vilken det finns 
  
 2.strukturellt betingade kostnadsskillnader av 
  
 3.ekonomisk betydelse, 
  
 4.kunna beskrivas på ett sätt som är begripligt, 
  
 5.inte vara möjlig att påverka och inte påverka lokala beslut, 
  
 99 
  
 Utredningens uppdrag och metod för utvärdering 
  
 SOU 2018:74 
  
 6.präglas av beständighet över tid samt 
  
 7.baseras på aktuella och tillförlitliga data. 
  
 Obligatorisk verksamhet 
  
 Kostnadsutjämningen tillämpas endast på obligatorisk verksamhet, det vill säga sådan verksamhet som kommuner och landsting är skyl- diga att erbjuda sina invånare. Det handlar främst om vård, skola och omsorg och står för den absoluta merparten av kommunernas och landstingens nettokostnader. De flesta kommuner bedriver också fri- villiga verksamheter, till exempel inom fritids- och kulturområdena. Just frivilligheten innebär att omfattningen handlar om ambitions- nivå varför utjämning inte tillämpas. 
  
 Strukturellt betingade kostnadsskillnader 
  
 Den andra principen för kostnadsutjämningen är att den ska baseras på strukturellt betingade skillnader i kostnader. 
  
 Strukturellt betingade kostnader är kostnader som kan ses som opåverkbara som till exempel åldersstruktur, kön, civilstånd eller tät- ortsgrad. Skillnader i avgifter, ambitionsnivå och effektivitet ska inte kompenseras i kostnadsutjämningen. 
  
 Strukturellt betingade kostnadsskillnader kan grovt delas in i sådana som relaterar till behov och sådana som relaterar till pro- duktionsförutsättningar. Ålder, kön, socioekonomi och härkomst är exempel på faktorer som kan kopplas till behov, medan kostnads- läge, geografiska förhållanden, stordriftsfördelar och merkostnader till följd av befolkningsförändringar är exempel på produktions- förutsättningar. 
  
 Ekonomiskt betydelsefullt 
  
 Bara strukturellt betingade faktorer av ekonomisk betydelse bör beaktas i utjämningen. För mindre kostnadsskillnader kan värdet av utjämning vara litet i förhållande till merkostnaden i form av ett mer komplext system. 
  
 100 
  
 SOU 2018:74 
  
 Utredningens uppdrag och metod för utvärdering 
  
 Begripligt 
  
 Det måste finnas en möjlighet att förstå varför utjämning är moti- verat och hur beräkningen av merkostnader går till. 
  
 Opåverkbart och utan påverkan på lokala beslut 
  
 Det ska inte vara möjligt för den enskilde kommunen eller lands- tinget att påverka utfallet i utjämningen genom att till exempel välja ett visst lagrum som grund för ett beslut, eller medvetet rapportera fel i den nationella statistiken. Utjämningen ska heller inte skapa driv- krafter att utforma eller organisera verksamheten på ett visst sätt. 
  
 Beständigt över tid 
  
 Beräkningen av de strukturella kostnadsskillnaderna bör var stabil i bemärkelsen att utjämningsbidraget eller utjämningsavgiften är rele- vant för varje utjämningsår. Ovanliga händelser som inträffar enstaka år måste hanteras på något annat sätt än genom kostnadsutjämning. 
  
 Aktuella och tillförlitliga data 
  
 Kostnadsutjämningen bör baseras på nationell statistik som går att uppdatera årligen, eller gå att beräkna så att den kostnadsutveckling som gäller i verksamheten över tid också avspeglas i kostnadsutjäm- ningens tillägg och avdrag. 
  
 3.2.3Statistisk analys 
  
 En tredje utvärderingsmetod är att med statistiska metoder försöka utvärdera utjämningssystemets funktionssätt, vilket i huvudsak görs på två olika sätt. 
  
 101 
  
 Utredningens uppdrag och metod för utvärdering 
  
 SOU 2018:74 
  
 Jämförelse av nettokostnad och standardkostnad 
  
 En tidigare ofta använd metod för utvärdering av kostnadsutjäm- ningen har varit att jämföra faktiska nettokostnader i kommuner och landsting med de beräknade standardkostnaderna. En hög grad av samvariation har då tolkats som att standardkostnaden tar hänsyn till struktur på ett bra sätt. I ett första steg i denna statistiska analys jämförs kommunernas och landstingens faktiska nettokostnader för respektive verksamhet med de beräknade standardkostnaderna. I ett andra steg undersöks sambandet mellan nettokostnaderna och de strukturella faktorer som ligger till grund för beräkningen av stan- dardkostnaden. En hög grad av samvariation kan tolkas som en i grunden välfungerande modell för hur kostnader uppstår i verksam- heten. En förklaringsgrad på 100 procent är dock inte önskvärd eftersom det skulle innebära att modellen också kompenserar för skillnader i ambition och effektivitet. 
  
 Analys av nettokostnadsavvikelser 
  
 För att besvara den grundläggande frågan i vilken utsträckning strukturella förhållanden fångas i kostnadsutjämningen har utred- ningen genomfört en analys av gapet mellan kommunernas och lands- tingens nettokostnad och den beräknade standardkostnaden för respektive verksamhet. Gapet mellan nettokostnad och standardkost- nad är ett etablerat nyckeltal inom kommunsektorns benchmarking och kallas i det sammanhanget nettokostnadsavvikelse. Om netto- kostnaden är högre än standardkostnaden har kommunen eller lands- tinget – om standardkostnaden tar hänsyn till struktur på rätt sätt – ett högt kostnadsläge givet sina förutsättningar, och vice versa. Analy- sen syftar till att undersöka om nettokostnadsavvikelsen förhåller sig på ett systematiskt sätt till strukturella förhållanden. Om stan- dardkostnaden på ett perfekt sätt fångar in strukturella kostnads- skillnader bör skillnaden mellan nettokostnad och standardkostnad bestämmas helt av skillnader i ambitionsnivå och/eller effektivitet. Den bör därför inte gå att koppla till rena strukturella förhållanden. 
  
 Vi har genomfört analysen i två steg. Det första steget är en så kallad faktoranalys. Här används data som speglar ett stort antal strukturella förhållanden i kommunerna och landstingen. Faktoranalysen syftar till att gruppera variablerna i ett fåtal faktorer i form av indextal. Valet av 
  
 102 
  
 SOU 2018:74 
  
 Utredningens uppdrag och metod för utvärdering 
  
 variabler är naturligtvis avgörande och har gjorts med en hypotes- prövande ansats. För kommunerna har drygt 100 variabler för demo- grafi, socioekonomi och geografiska förhållanden använts, och för landstingen ett  
 40-tal. 
  
 I det andra steget används faktoranalysens index i en regressions- analys där nettokostnadsavvikelsen utgör den beroende variabeln. Antagandet är att om faktorindexvariablerna inte korrelerar med nettokostnadsavvikelsen så är de strukturella förhållandena fångade på ett bra sätt i nuvarande beräkning av standardkostnaden. 
  
 Om variationen i nettokostnadsavvikelse däremot i hög grad samvarierar med indexvariablerna så kan det antas att beräkningen av standardkostnaden inte fångar strukturella kostnadsskillnader tillräckligt väl. I så fall genomförs ett tredje steg som siktar till att identifiera vilka variabler som skulle kunna inkluderas i beräkningen av standardkostnaden. Variabler som visar sig vara statistiskt korrele- rade med nettokostnadsavvikelsen kan sedan inkluderas i en för- bättrad standardkostnadsmodell. 
  
 103 
  
 4 Dagens kostnadsutjämning 
  
 4.1Inledning 
  
 Den mest fundamentala orsaken till att strukturellt betingade kostnads- skillnader uppstår är att de verksamheter som kommuner och landsting ansvarar för i hög utsträckning berör yngre och äldre personer. Ålders- fördelningen kommer därmed att vara en viktig bestämningsfaktor för verksamhetskostnaderna. 
  
 Grafen nedan visar hur de totala kostnaderna för kommunernas och landstingens verksamheter fördelas per årskull 2015. 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 3 
  
 6 
  
 9 
  
 12 
  
 15 
  
 18 
  
 21 
  
 24 
  
 27 
  
 30 
  
 33 
  
 36 
  
 39 
  
 42 
  
 45 
  
 48 
  
 51 
  
 54 
  
 57 
  
 60 
  
 63 
  
 66 
  
 69 
  
 72 
  
 75 
  
 78 
  
 81 
  
 84 
  
 87 
  
 90 
  
 93 
  
 96 
  
 99 
  
 Kostnader i hälso- och sjukvård 
  
 Kommunala kostnader 
  
 Källa: SKL. 
  
 105 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 För årskullarna 1 till 18 år är kostnaderna som allra högst. Det beror dels på att en mycket stor del av alla i de åldrarna deltar i kommunala verksamheter, dels på att det är stora kullar – nästan alla lever ännu. Kostnaderna per årskull är sedan låga och stabila från 19 till drygt 
  
 60års ålder. Ungefär i  
 65-årsåldern 
  ökar kostnaderna upp till ungefär 
  
 90års ålder. Därefter avtar de totala kostnaderna snabbt. Utveck- lingen förklaras av att ”yngre äldre” är många och kräver ökande insat- ser i form av vård och omsorg, medan de allra äldsta är så få att kost- naderna totalt sett inte blir så höga. Observera alltså att diagrammet avser totala kostnader, inte genomsnittliga kostnader per person i respektive ålderskull. 
  
 I detta kapitel beskrivs först nuvarande kostnadsutjämnings om- fattning i termer av vilka verksamheter som är föremål för utjäm- ning, dess ekonomiska betydelse och dess omfördelningsprofil. Där- efter redogörs för några grundläggande metoder för beräkning av de standardkostnader som ligger till grund för utjämningen, och som kan vara bra att känna till vid beskrivningarna av respektive del- modell i kapitel 6 till 9. Slutligen redogörs för kostnadsutjämningens utformning sedan början av nittiotalet, då grunden lades för det system vi har i dag. 
  
 106 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 4.2Kostnadsutjämningens omfattning och profil 
  
 4.2.1Delmodeller 
  
 Totalt omfattar kostnadsutjämningen i dag tio delmodeller för kom- munerna och fyra för landstingen. 
  
 Modellerna för kollektivtrafik är egentligen en för kommunerna och landstingen gemensam modell som genererar underlag för utjämning i både kommunernas och landstingens kostnadsutjämning. 
  
 107 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 4.2.2Ekonomisk omfattning 
  
 1 
  
 2 
  
 Källa: SCB:s räkenskapssammandrag för kommuner. 
  
 Av tabellen framgår att kommunernas nettokostnad för obligatorisk verksamhet 2016 uppgick till 483 miljarder kronor, vilket utgjorde 96 procent av de totala nettokostnaderna för den egentliga verksam- heten.3 Huvuddelen av de obligatoriska verksamheterna, eller 460 mil- jarder kronor, avser verksamheter som ingår i kostnadsutjämningen. Obligatoriska verksamheter för vilka ingen utjämning beräknas är insatser till personer med funktionsnedsättning enligt Socialtjänst- lagen (SoL), folkbibliotek och vuxenutbildning. Nettokostnaden för dessa verksamheter uppgick 2016 till 22,4 miljarder kronor. Netto- kostnaden för övrig verksamhet uppgick samma år till 21,5 miljarder kronor. 
  
 Även för landstingen ingår huvuddelen av verksamheten i kostnads- utjämningen. 
  
 1En mindre del av den politiska verksamheten, infrastruktur och skydd, förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg, förskoleklass och grundskola, gymnasieskola, särskola, vuxenutbild- ning, individ- och familjeomsorg, vård och omsorg om personer med funktionsnedsättning och vård och omsorg om äldre. 
  
 2Huvuddelen av politisk verksamhet, allmän fritidsverksamhet, idrotts- och fritidsanlägg- ningar, näringslivsfrämjande åtgärder, turistverksamhet, allmän kulturverksamhet, musik- och kulturskola och stöd till studieorganisationer. 
  
 3Driftredovisningen i räkenskapssammandraget är indelad i två delar, Egentlig verksamhet och Affärsverksamhet. Egentlig verksamhet är den skattefinansierade verksamheten och Affärs- verksamheten är den verksamhet som i huvudsak finansieras med avgifter. 
  
 108 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 Källa: SCB:s räkenskapssammandrag för landsting. 
  
 Det handlar om hälso- och sjukvård exklusive tandvård samt kollektiv- trafik. Kostnaderna för läkemedel inom läkemedelsförmånen finansie- ras främst (cirka 90 procent av nettokostnaderna) med ett riktat statsbidrag och kan därmed sägas vara utjämnade mellan landstingen. Politisk verksamhet, tandvård, allmän regional utveckling, kulturverk- samhet och utbildningsverksamhet ingår inte i kostnadsutjämningen även om vissa av dem innehåller obligatoriska inslag. Nettokostna- derna är låga och kostnadsskillnaderna små i dessa verksamheter. 
  
 Ovan anges omfattningen av de verksamheter som ingår i kost- nadsutjämningen. Ett annat sätt att beskriva omfattningen av kost- nadsutjämningen är att redovisa hur mycket pengar utjämningen omfördelar mellan kommunerna och landstingen. Omfördelningen kan redovisas brutto eller netto. För varje delmodell kan en omför- delning beräknas som summan av samtliga bidrag – eller samtliga avgifter – från eller till utjämningssystemet. En summering av omför- delningen för samtliga delmodeller anger omfattningen av omfördel- ningen brutto. Denna övning ger för utjämningsåret 2018 resultatet att bruttoomfördelningen mellan kommuner uppgår till 33 miljarder kro- nor och mellan landsting (inklusive Region Gotland) till drygt 7 mil- jarder kronor. Dock är det så att flera delmodeller kompenserar i olika riktningar. Ett exempel är modellerna för förskola och äldreomsorg. Kommuner med en hög andel barn i förskoleåldern – som generar bidrag från kostnadsutjämningens förskolemodell – har ofta en låg andel äldre i befolkningen vilket leder till att avgifter måste betalas i utjämningen för äldreomsorgen. Utfallet i dessa två delmodeller tar i viss utsträckning ut varandra. Det sammanlagda nettobidrag som kommuner betalade uppgår utjämningsåret 2018 till 7 miljarder kro- nor. Nästan 80 procent av bruttoutjämningen nettas alltså bort. För 
  
 109 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 landstingen uppgår nettoutjämningen till drygt 2 miljarder kronor vilket motsvarar ungefär en tredjedel av utjämningen brutto. 
  
 4.2.3Omfördelningsprofil 
  
 I föregående avsnitt beskrivs kostnadsutjämningens omfattning i termer av vilka verksamheter som är föremål för utjämning och hur mycket pengar som flyttas mellan kommuner och landsting totalt. I detta avsnitt avser vi beskriva omfördelningens profil genom att redovisa nettoutfall i genomsnitt för kommuner och landsting med olika socioekonomi, tätortsgrad respektive folkmängd. Vi har valt att låta skattekraften, som är ett mått på den genomsnittliga beskatt- ningsbara förvärvsinkomsten, representera socioekonomiska för- hållanden.4 De intäktsmässiga konsekvenserna av skillnader i skatte- kraft jämnas i hög utsträckning ut i inkomstutjämningen, här används måttet alltså som en bred socioekonomisk indikator och inget annat. 
  
 I figur 4.2 till 4.7 nedan beskrivs hur kostnadsutjämningen slår i genomsnitt för kommuner och landsting med olika förhållanden. Det är viktigt att poängtera att det handlar om utfallet för den genom- snittliga kommunen eller det genomsnittliga landstinget i en viss grupp. Det är inte detsamma som att beskriva sammantagna flöden av pengar mellan de olika grupperna. I kapitel 10 kommer bilden nedan att kompletteras med en beskrivning av dessa flöden, både i dagens kostnadsutjämning och i förslaget. 
  
 Kommuner 
  
 Socioekonomi 
  
 Först ut är ett diagram som visar genomsnittligt utfall per tredjedel kommuner grupperade efter skattekraft. Genomsnitten är ovägda, det vill säga tar inte hänsyn till skillnader i storlek. De beskriver därför bara hur det ser ut för den typiska kommunen med en viss nivå på skattekraften, och inte i vilken utsträckning gruppen som helhet är bidragstagare eller betalar avgifter till kostnadsutjämningen. 
  
 4Socioekonomi är naturligtvis bredare än inkomst, men inkomst samvarierar i hög grad med andra socioekonomiska faktorer som till exempel utbildningsnivå, förvärvsfrekvens, arbets- löshet. 
  
 110 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 1/3 med låg 
  
 1/3 med medelhög 
  
 1/3 med hög 
  
 skattekraft 
  
 skattekraft 
  
 skattekraft 
  
 2500 
  
 2000 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0  
 -500 
  
 Den tredjedel kommuner som har lägst skattekraft får i genomsnitt ett bidrag från kostnadsutjämningen på drygt 2 000 kronor per invå- nare. Vid genomsnittlig skattekraft motsvarar det ungefär en skatte- krona. Den mittersta tredjedelen kommuner, med avseende på skatte- kraft, får ett bidrag på i genomsnitt 400 kronor per invånare. Den tredjedel av kommunerna som har den högsta skattekraften betalar i genomsnitt en avgift på 50 kronor per invånare. 
  
 Folkmängd och tätortsgrad 
  
 Nästkommande diagram belyser omfördelningens effekter i termer av utfall för kommuner med olika stor befolkning. 
  
 111 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 1/3 små kommuner 1/3 medelstora kommuner1/3 stora kommuner 
  
 2500 
  
 2000 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 Den tredjedel kommuner som har minst befolkning får 2018 i genomsnitt ett bidrag om 2 200 kronor per invånare. Den mellersta gruppen av kommuner får ett bidrag på drygt 300 kronor per invå- nare. Den tredjedel av kommunerna som har störst befolkning får ett bidrag på i genomsnitt 30 kronor per invånare.5 
  
 För att beskriva effekterna i termer av glesbygd – stad visar följande diagram på genomsnittligt utfall i kostnadsutjämningen för kommuner med olika tätortsgrad (andel av befolkningen som bor i tätort enligt SCB:s definition). 
  
 5Det kan tyckas märkligt att alla kommungrupper i genomsnitt är bidragsmottagare i systemet. Förklaringen är att genomsnitten är ovägda och att större kommuner inom respektive grupp ofta tenderar att betala avgifter till systemet. 
  
 112 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 1/3 med gles bebyggelse 1/3 medelglesa 1/3 med tät bebyggelse 
  
 2500 
  
 2000 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 Den tredjedel kommuner som har lägst tätortsgrad får ett netto- bidrag från kostnadsutjämningen på knappt 2 000 kronor per invå- nare. Den mittersta tredjedelen kommuner med avseende på tätorts- grad får ett bidrag på i genomsnitt 400 kronor per invånare. Den tredjedel av kommunerna som har den högsta tätortsgraden får i genomsnitt ett bidrag på 200 kronor per invånare. 
  
 Landsting 
  
 Socioekonomi 
  
 Precis som för kommunerna använder vi här skattekraften som en socioekonomisk indikator. Landstingen sorteras efter skattekraft och i figuren nedan redovisas ovägda medelvärden för tre grupper av landsting med olika hög skattekraft. 
  
 113 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 1/3 med medelhög 
  
 1/3 med låg skattekraft 
  
 skattekraft 
  
 1/3 med hög skattekraft 
  
 350 
  
 300 
  
 250 
  
 200 
  
 150 
  
 100 
  
 50 
  
 0  
 -50 
  
 -100 
  
 -150 
  
 Även för landstingen är det genomsnittliga utfallet högst för de som har lägst skattekraft och lägre för de med högre skattekraft. Skillnaden är dock betydligt mindre än för kommunerna med medelvärden från 300 kronor per invånare till  
 -90 
  kronor per invånare. En intressant notering är också att det är gruppen med medelhög skattekraft som i genomsnitt betalar avgifter till systemet, medan både de med låg och de med hög skattekraft i genomsnitt är bidragstagare. 
  
 Folkmängd och tätortsgrad 
  
 Nästkommande diagram belyser omfördelningens effekter i termer av utfall för landsting med olika stor befolkning. 
  
 114 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 1/3 medelstora 
  
 1/3 små landsting 
  
 landsting 
  
 1/3 stora landsting 
  
 500 
  
 400 
  
 300 
  
 200 
  
 100 
  
 0  
 -100 
  
 -200 
  
 -300 
  
 -400 
  
 -500 
  
 De landsting som har störst befolkning har det lägsta utfallet i kost- nadsutjämningen med en genomsnittlig avgift på cirka 400 kronor per invånare. Små och medelstora landsting får i genomsnitt bidrag på 300 respektive 400 kronor per invånare. 
  
 1/3 med medelhög 
  
 1/3 med hög 
  
 1/3 med låg tätortsgrad 
  
 tätortsgrad 
  
 tätortsgrad 
  
 250 
  
 200 
  
 150 
  
 100 
  
 50 
  
 0 
  
 -50 
  
 -100 
  
 115 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 Till skillnad från i kommunernas kostnadsutjämning är inte mönst- ret så tydligt då man jämför landsting med olika tätortsgrad. Utfallet är visserligen lägst för de landsting som har högst tätortsgrad som i genomsnitt betalar en avgift på 60 kronor per invånare, men allra högst utfall (230 kronor per invånare i bidrag) får de landsting som har medelhög tätortsgrad. 
  
 Sammanfattande beskrivningen av omfördelningsprofilen 
  
 Kostnadsutjämningen för kommuner gynnar typiskt kommuner med låga inkomster (skattekraft), liten befolkning och gles bebyg- gelse. Profilen i landstingsutjämningen är likartad även om skill- naderna är mindre och mönstret mindre tydligt framför allt avse- ende gles bebyggelse. 
  
 4.3Kostnadsutjämningens verktygslåda 
  
 Bidrag och avgifter till kostnadsutjämningen bygger på skillnader i strukturella kostnader för obligatoriska verksamheter. Grundstenen i systemet är de så kallade standardkostnader som beräknas för de olika verksamheter som ingår i kostnadsutjämningen. Kommuner och landsting bedriver mycket heterogena verksamheter, från väg- underhåll till barn- och ungdomsvård på kommunsidan och från busstrafik till neonatalvård på landstingssidan. De stora skillnaderna i verksamheternas karaktär – men också skillnader i tillgång till data av god kvalitet – gör att olika metoder används för beräkning av standardkostnader inom olika områden. 
  
 I detta avsnitt beskrivs de olika metoder som används för beräk- ning av standardkostnader, och hur standardkostnaderna sedan om- vandlas till ett bidrag eller en avgift per kommun eller landsting. 
  
 4.3.1Metoder för beräkning av standardkostnader 
  
 Det finns fem olika metoder som används för beräkning av stan- dardkostnader inom olika områden. I de flesta delmodeller använder man en kombination av de olika metoderna. 
  
 116 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 •Åldersersättning 
  
 •Matriskostnad 
  
 •Statistiskt förväntad kostnad 
  
 •Schablonberäkning 
  
 •Merkostnadsberäkningar 
  
 Metoderna beskrivs kortfattat nedan. 
  
 Beräkning av åldersersättning 
  
 Åldersersättning beräknas i de pedagogiska verksamheterna för barn och unga i modellerna Förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg, Förskoleklass och grundskola samt Gymnasieskola. Det handlar om de verksamheter som har den allra tydligaste kopplingen mellan ålder och verksamhet. Åldersersättningen utgör standardkostnadens stomme i dessa tre modeller. 
  
 Åldersersättning beräknas som antal barn i relevant ålder i kom- munen, multiplicerat med genomsnittskostnaden per barn i riket för den aktuella verksamheten. Summan av åldersersättningarna är defini- tionsmässigt densamma som nettokostnaden i riket. I åldersersätt- ningen tas inte hänsyn till att olika barn kan ha olika behov eller att produktionsförutsättningarna kan skilja sig åt mellan kommunerna. 
  
 Beräkning av matriskostnad 
  
 I äldreomsorgen och hälso- och sjukvården finns inte samma tydliga koppling mellan ålder och verksamhet som i de pedagogiska verk- samheterna för barn. Man måste visserligen vara över 65 år för att kunna komma ifråga för äldreomsorg, men det är bara en mindre del av de över 65 år som beviljas äldreomsorg och skillnaderna är stora i landet. Hälso- och sjukvården har patienter i alla åldrar, även om vårdkostnaderna självfallet varierar mellan olika åldersgrupper. I dessa två verksamheter blir en enkel åldersersättning inte tillräckligt träff- säker och man använder i stället så kallade matrismodeller för att fånga de strukturellt betingade kostnaderna. 
  
 117 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 I en matrismodell delas befolkningen in i olika grupper som skiljer sig åt på olika sätt, till exempel avseende ålder, kön eller civil- stånd. I delmodellen för äldreomsorg består matrisen av sex olika grupper, nämligen sammanboende respektive ej sammanboende upp- delat i tre olika åldersgrupper.6 För var och en av dessa grupper har en genomsnittlig kostnad per person i gruppen beräknats. Därefter beräk- nas en förväntad kostnad per grupp, genom att genomsnittskostnaden för gruppen multipliceras med antal personer i gruppen i respektive kommun eller landsting. Kostnaderna för varje grupp summeras till en matriskostnad per kommun eller landsting. 
  
 I både äldreomsorgen och hälso- och sjukvården är genomsnitts- kostnaderna per person i respektive grupp resultatet av ett relativt omfattande utredningsarbete. Därför uppdateras inte genomsnitts- kostnaderna mellan åren. För att matriskostnaden ändå ska summera till nettokostnaden i riket görs en schablonmässig uppräkning med den faktiska kostnadsutvecklingen. Därmed kommer matriskostna- den totalt att bli densamma som nettokostnaden i riket. 
  
 Beräkning av statistiskt förväntad kostnad 
  
 I  
 IFO-modellen, 
  lönemodellerna och kollektivtrafikmodellerna beräk- nas en statistiskt förväntad kostnad med hjälp av så kallad regres- sionsanalys. Savage är en statistisk metod som används för att beräkna samband mellan olika variabler. I den enklaste typen av regressionsanalys beräknas ett samband mellan två olika variabler. Det finns också mer komplexa modeller som kan användas för att beräkna samband mellan en variabel vars beteende vi vill förklara, och flera förklarande variabler. Med regressionsanalys kan man både avgöra om ett samband är statistiskt säkerställt, och få en siffra som visar hur mycket den beroende variabeln påverkas av värdet på var och en av de förklarande variablerna. 
  
 I förra utredningen om utjämningssystemet (SOU 2011:39) kom man genom regressionsanalys fram till att skillnaderna i nettokost- nad för IFO mellan olika kommuner samvarierar med långvarigt ekonomiskt bistånd, antal arbetslösa utan ersättning, tätortsbefolk- 
  
 6I det nu gällande systemet görs distinktionen gifta/ogifta, vilket jag föreslår ska ändras till sammanboende/ej sammanboende. 
  
 118 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 ningens storlek, antal lågutbildade och antal personer som bor i fler- familjshus byggda  
 1965–1975. 
  Med hjälp av regressionsmodellen beräk- nas ett statistiskt förväntat värde för varje kommun vilket utgör stan- dardkostnaden i  
 IFO-modellen. 
  
 Schablonberäkning 
  
 I vissa fall saknas ett konkret dataunderlag för beräkning av stan- dardkostnader, trots att det handlar om företeelser som uppen- barligen genererar merkostnader. Ett exempel är inom vissa delmodeller i befolkningsförändringsmodellen. Både ökande och minskande befolkning anses – på goda grunder – kostnadsdrivande, jämfört med en situation med en stabil befolkning. Samtidigt är det svårt att med hög precision beräkna de faktiska merkostnadernas storlek. I sådana fall förekommer det att man tillämpar en schablonberäkning, som vid en samlad bedömning har ansetts ge ett rättvisande resultat. 
  
 Merkostnadsberäkningar 
  
 Åldersersättning, matriskostnad, statistiskt förväntad kostnad och schablonberäkningar utgör stommen i alla delmodeller. I allmänhet beräknas också olika typer av merkostnader, som tar hänsyn till att det finns faktorer som gör att man kan förvänta sig högre kostnad per person (elev, patient, brukare) i vissa kommuner eller landsting än i andra. I modellen för förskoleklass och grundskola beräknas exempelvis merkostnader för modersmålsundervisning och svenska som andraspråk. 
  
 4.3.2Beräkning av bidrag och avgifter 
  
 I kostnadsutjämningen beräknas bidrag och avgifter som skillnaden mellan varje kommuns eller varje landstings strukturellt förväntade nettokostnad och nettokostnaden i riket. De som har en högre strukturellt förväntad nettokostnad än genomsnittet i riket får ett bidrag, och de som har en lägre nettokostnad får betala en avgift. Summan av alla avgifter är alltid lika med summan av alla bidrag, och kostnadsutjämningen är därför helt finansierad av kommunerna 
  
 119 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 respektive landstingen. Kostnadsutjämningen innehåller alltså, till skillnad från inkomstutjämningen, inget nettotillskott från staten. 
  
 Ett exempel kan illustrera hur standardkostnaden omvandlas till bidrag och avgifter. Man kan tänka sig ett land med bara två landsting som har standardkostnaden 90 kronor/invånare (landsting A) respek- tive 110 kronor/invånare (landsting B), och lika stor befolkning. I det fallet får landsting B ett bidrag på 10 kronor/invånare från lands- ting A. Effekten blir att båda landstingen har ett lika stort finansier- ingsbehov när man inkluderar kostnadsutjämningen. Landsting A måste finansiera egna kostnader på 90 kronor per invånare och betala en utjämningsavgift på 10 kronor per invånare, totalt 100 kronor per invånare. Landsting B har egna kostnader på 110 kronor per invånare men får ett utjämningsbidrag på 10 kronor/invånare. Därmed behö- ver även landsting B totalt klara en finansiering på 100 kronor/in- vånare. 
  
 I praktiken beräknas inte bidrag och avgift per delmodell för kommuner respektive landsting. I stället summeras standardkost- naderna från samtliga modeller till en så kallad strukturkostnad per kommun och landsting. Strukturkostnaden för riket beräknas, och för varje kommun och varje landsting blir skillnaden mellan den egna strukturkostnaden och rikets ett bidrag eller en avgift som betalas till utjämningssystemet. 
  
 4.4Historik: från totalkostnadsmetod till standardkostnadsmetod 
  
 Sedan början av  
 1900-talet 
  har det funnits olika typer av system för att utjämna de ekonomiska förutsättningarna i den kommunala sektorn. Utöver dessa system för utjämning har staten också under lång tid lämnat regionalpolitiska stöd av olika slag. De statliga utred- ningarna av utjämningssystemen har under årens lopp avlöst var- andra och utjämningssystemet har över tid anpassats till förändrad ansvarsfördelning mellan stat och kommunal sektor och förändrade förutsättningar. 
  
 I detta avsnitt beskrivs de huvudsakliga problem som de statliga utredningarna tagit sig an och de förändringar som genomförts i det kommunalekonomiska utjämningssystemet sedan 1993, då det moderna kommunalekonomiska utjämningssystemet kan sägas ta 
  
 120 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 sin början. Beskrivningen omfattar i första hand kostnadsutjämningen i kommuner och landsting, men större förändringar i inkomstutjäm- ningen tas också upp eftersom det finns kopplingar mellan dessa två delar i utjämningen. 
  
 I samband med omläggningarna i den kommunala utjämningen har statliga införandebidrag använts i syfte att ge tid för omställning till de genomförda förändringarna.7 
  
 4.4.1Utjämningen i kommunerna  
 1993–1995 
  
 År 1990 tillsatte regeringen en parlamentariskt sammansatt kom- mitté, den kommunalekonomiska kommittén (KEK). Kommittén fick uppdraget att dels utforma ett nytt system för statens bidrag till kommuner och landsting, dels se över den kommunala sektorns övriga finansieringskällor. 
  
 Reformerad kommunal utjämning – generella statsbidrag införs 
  
 KEK föreslog genomgripande förändringar i den statliga bidrags- givningen till kommuner och landsting och inom den kommunala utjämningen.8 Den största förändringen var att flertalet av de spe- cialdestinerade statsbidragen togs bort och ersattes med ett generellt statsbidrag, ett för kommunerna och ett för landstingen. Systemet blev mer flexibelt och byggde på faktorer som bedömdes vara opåverkbara. Den kommunala finansieringsprincipen var ett annat viktigt inslag i det nya bidragssystemet. Principen innebar att staten kunde anpassa statsbidragens storlek efter statliga beslut som direkt påverkade verksamheten för kommuner och landsting. 
  
 Kommittén förordade att ett nytt utjämningssystem skulle bygga på generella kriterier och objektiva faktorer för att mäta behov och strukturella förhållanden och inte riktas till specifika, avgränsade verksamheter. Den kostnadsutjämning som infördes 1993 baserades på KEK:s förslag om utjämning av strukturella kostnader mellan 
  
 7Införandebidrag och strukturbidrag beskrivs inte i detta avsnitt då denna beskrivning är fokuserad på kostnadsutjämningen för kommuner respektive landsting. 
  
 8SOU 1991:98, Kommunal ekonomi i samhällsekonomisk balans – statsbidrag för ökat hand- lingsutrymme och nya samarbetsformer. 
  
 121 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 kommunerna och innefattade endast fyra faktorer för att mäta struk- turella förhållanden.9 Faktorerna byggde på regressionsanalyser och innefattade klimat (ett uppvärmningsindex), åldersstruktur, gles- bygdsgrad (befolkningstäthet) och social struktur. Social struktur speglades med variablerna Andel förtidspensionärer och Andel barn med ensamstående föräldrar i kommunerna. Metoden för kostnads- utjämning kallades Totalkostnadsmetoden. 
  
 KEK och regeringen bedömde att det var nödvändigt med ett fortsatt utvecklingsarbete rörande kostnadsutjämningen. Det gällde bland annat valet av faktorer, problemet med att hantera skillnader i servicenivå och effektivitet samt frågan om hur kostnadsredovis- ningen kunde förbättras. Den kostnadsutjämning som infördes 1993 blev därför en tillfällig lösning i avvaktan på fortsatt utrednings- arbete. Det nya utjämningssystemet som infördes 1993 för kom- munerna bestod av tre delar: inkomstutjämning, kostnadsutjämning och ett tillägg för befolkningsminskning. 
  
 För landstingen genomfördes endast förändringar i statsbidragen 1993. 
  
 4.4.2Standardkostnadsmetoden införs 1996 
  
 Under åren  
 1993–1994 
  genomfördes tre utredningar som utgjorde underlagen för regeringens förslag och riksdagens beslut om för- ändringar i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting 1996. Utredningarna var Strukturkostnadsutredningen, Landstingsekono- miska utredningen och Beredningen för statsbidrag och utjämning i kommunsektorn.10 Strukturkostnadsutredningen fick uppdraget att se över de styrande faktorerna i kostnadsutjämningen för kommu- nerna som hade kritiserats. Kritiken handlade främst om att orsaks- sambanden mellan styrande faktorer och strukturella utgifter i olika verksamheter inte tydligt kunde förklaras och att skillnader i vald servicenivå och effektivitet inte kunde rensas bort. 
  
 Strukturkostnadsutredningen utvecklade en ny metod för att beräkna strukturella kostnadsskillnaderna i kommunerna, den så kallade standardkostnadsmetoden. Metoden innebar att varje verk- 
  
 9Prop. 1991/92:150, del II, FiU29, rskr. 345. 
  
 10SOU 1993:53, Kostnadsutjämning mellan kommunerna, SOU 1994:70, Inomkommunal utjämning och SOU 1994:144, Utjämning av kostnader och intäkter i kommuner och landsting. 
  
 122 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 samhet behandlas var för sig med förklarande variabler som var verk- samhetsanknutna. På detta sätt blev utfallet av utjämningen lättare att förstå och systemets legitimitet ökade. Standardkostnadsmeto- den innebar också att huvudmannaskapsförändringar mellan kom- muner och landsting underlättades. 
  
 Landstingsekonomiska utredningen föreslog att standardkost- nadsmetoden även skulle införas för landstingen. Beredningen för statsbidrag och utjämning i kommunsektorn vidareutvecklade stan- dardkostnadsmetoden både för kommuner och landsting och meto- den infördes 1996 i bägge sektorerna.11 Kostnadsutjämningen utfor- mades som ett nollsummespel där strukturellt gynnade kommuner betalar avgifter och mindre gynnade kommuner får bidrag.12 
  
 Vid sidan av inkomst- och kostnadsutjämningen fanns det gene- rella statsbidraget som till största del betalades ut med ett enhetligt belopp per invånare till kommuner respektive landsting. 
  
 4.4.3Förändringar i kostnadsutjämningen 2000 
  
 Till följd av fortsatt debatt om utjämningssystemet och kostnads- utjämningen tillsatte regeringen en ny parlamentarisk kommitté 1995 med uppdrag att följa upp 1996 års utjämningssystem. Kommittén tog namnet Kommunala utjämningsutredningen.13 
  
 Kommunerna 
  
 När det gäller kommunerna var utredningens fokus främst individ- och familjeomsorg (IFO) men även andra förändringar föreslogs och infördes.14 Nedan beskrivs kortfattat de huvudsakliga föränd- ringar som genomfördes 2000. 
  
 11Prop. 1995/96:64. 
  
 12Initialt föreslog regeringen ett kostnadsutjämningssystem (prop. 1994/95:150, bil. 7) med avdrag och tillägg från kommunernas respektive landstingens skatteinkomster. Denna modell avvisades av lagrådet av lagtekniska skäl. Efter tillkännagivande av riksdagen återkom reger- ingen därför med ett nytt förslag som innebar att kostnadsutjämningen reglerades med statliga avgifter och statliga bidrag (prop. 1995/96:64). 
  
 13SOU 1998:151, Kostnadsutjämning för kommuner och landsting. 
  
 14Prop. 1998/99:89, bet. 1998/99:FiU25. 
  
 123 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 Förändringar i  
 IFO-modellen 
  
 Individ- och familjeomsorgsmodellen har i alla utredningar om kost- nadsutjämningen varit svår att utforma. Det beror på att det har varit svårt att finna opåverkbara förklaringsfaktorer som har ett tydligt orsakssamband med de sociala kostnaderna i kommunerna. Kost- nadsutjämningen för IFO har därför kommit att baseras på samvaria- tion med olika faktorer som bedömts vara strukturellt styrande för kostnaderna. Utjämningen hade tekniskt lösts med regressions- modeller som domineras av socioekonomiska variabler som förklar- ingsfaktorer. 
  
 Utredningen konstaterade att skillnaderna mellan de faktiska kostnaderna för IFO och modellens beräknade standardkostnader hade ökat påtagligt över tid. Utredaren föreslog därför att modellen skulle förändras. De förklarande variabler som kom att ingå i den nya  
 IFO-modellen 
  var: 
  
 •Ensamstående kvinnor med barn upptill 15 år 
  
 •Utrikes födda flyktingar och nära anhöriga samt övriga utrikes födda från länder utanför Norden och EU 
  
 •Arbetslösa utan ersättning 
  
 •Andel män med låg inkomst 
  
 •Tätortsbefolkningens storlek (roten ur tätortsbefolkningen). 
  
 Förändringar i äldreomsorgsmodellen 
  
 I syfte att öka träffsäkerheten i utjämningen ersattes variablerna för ensam- och samboende med civilstånd och en etnisk faktor lades till. Ett viktigt skäl för förändringen var att uppgifterna om fördelning av samboendeförhållanden inte gick att uppdatera tillräckligt ofta.15 Den etniska faktorn lades till därför att behovet av äldreomsorg bedömdes vara större bland invandrargrupper.16 
  
 15Dessa uppgifter kom från folk- och bostadsräkningen (FoB) där de senaste data var från år 1990. 
  
 16Underlaget för denna bedömning var studier av sjukskrivningar och förtidspensioneringar som visade att vissa invandrargrupper hade en betydligt sämre hälsa än den övriga befolkningen. 
  
 124 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 En ny delmodell för barn och ungdomar med utländsk bakgrund 
  
 En särskild delmodell för kostnadsutjämning för barn och ungdomar med utländsk bakgrund infördes. Regeringen införde modellen mot bakgrund av att flera remissinstanser ansåg att en hög andel invånare med utländsk bakgrund kunde bidra till högre kostnader i de kom- munala verksamheterna. Med utländsk bakgrund avsågs barn och ungdomar som kom från länder utanför EU och Norden. 
  
 Landstingen 
  
 Den Kommunala utjämningsutredningens viktigaste förslag var att delmodellen för hälso- och sjukvård skulle bytas ut och att en ny delmodell för kollektivtrafik skulle införas.17 De förslag som kom att genomföras beskrivs nedan. 
  
 Hälso- och sjukvård – en ny matrismodell införs 
  
 En ny matrismodell ersatte den dåvarande regressionsbaserade del- modellen. Modellen bestod av två matriser, en för så kallade ”vård- tunga grupper” och en för den övriga befolkningen. Kostnadsdata baserades på vårdkostnader per individ i Malmöhus läns landsting år 1995. Malmöhus läns landsting var det enda som vid den tiden kunde redovisa denna typ av kostnadsdata. Den vårdtunga gruppen baserades på uppgifter från de enskilda landstingen. En mer utvecklad modell för att beräkna merkostnader i glesbygd infördes också. 
  
 Det fanns flera fördelar med matrismodellen. Betydligt mer infor- mation kunde användas om befolkningens sociodemografiska struk- tur och modellen var också mer robust vid uppdatering med nya dataunderlag. 
  
 17SOU 1998:151, Kostnadsutjämning för kommuner och landsting och prop. 1998/99:89, bet. 1998/99:FiU25. 
  
 125 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 Förändringar i kollektivtrafikmodellen 
  
 Den nya delmodellen innebar att standardkostnaden beräknades länsvis utifrån variablerna gleshet, arbetspendling och tätortsstruktur. Det fanns flera skäl att genomföra förändringar. Ett skäl var att jäm- förelser mellan faktiska kostnader och nya modellberäkningar visade att modellens förklaringsgrad sjunkit. Ett annat skäl var att de dåvar- ande variablerna inte uppfyllde de statistiska kraven. Ett tredje skäl var att en ny länsindelning hade införts. 
  
 4.4.4Förändringar i statsbidrag och kostnadsutjämning 2005 
  
 I september 2001 tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté (Utjämningskommittén) med uppgift att återigen se över utjämnings- systemet. Kommittén föreslog förändringar inom både inkomst- och kostnadsutjämningen.18 Betänkandet låg till grund för förändringarna som infördes från och med 2005.19 
  
 Det generella statsbidraget inordnas i inkomstutjämningen 
  
 En av utmaningarna som Utjämningskommittén hade att lösa var att flera kommuner och landsting fick betala en utjämningsavgift till staten samtidigt som de fick ett generellt statsbidrag. Systemets transparens och legitimitet hade därför blivit ifrågasatt. 
  
 Lösningen blev att det generella statsbidraget till kommuner och landsting avskaffades. Statsbidraget ersattes av ett bidrag från staten som inordnades i inkomstutjämningen genom höjning av garanti- nivåerna i inkomstutjämningen. För kommunerna höjdes nivån från 100 till 115 procent av medelskattekraften i landet och för lands- tingen från 100 till 110 procent av medelskattekraften i landet. På detta sätt kom staten att finansiera merparten av inkomstutjäm- ningen. Genom höjningen av garantinivån minskade antalet kom- muner och landsting som bidrog till inkomstutjämningen kraftigt, vilket också var en målsättning med förändringen. 
  
 Eftersom det generella statsbidraget till kommuner och landsting avskaffades behövdes ett nytt instrument för att kunna bestämma 
  
 18SOU 2003:88, Gemensamt finansierad utjämning i kommunsektorn. 
  
 19Prop. 2003/04:155, bet. 2004/05:FiU7. 
  
 126 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 den statliga bidragsramen till den kommunala sektorn. Det behövdes också ett instrument för att genomföra ekonomiska regleringar mellan staten och den kommunala sektorn. Därför infördes en så kallad regleringspost. Regleringsposten ingår alltjämt i den kommunala utjämningen och består av regleringsavgifter och regleringsbidrag. 
  
 Förändringar i kostnadsutjämningen 
  
 I stora drag fick kostnadsutjämningssystemet som det såg ut 2004 vara kvar, men några viktiga förändringar infördes ändå 2005. En gemensam förändring för kommuner och landsting var införandet av kompensation för eftersläpning i skatteinkomster vid kraftig folk- ökning de senaste fem åren. 
  
 Kommunerna 
  
 Förutom uppdatering av ett flertal dataunderlag genomfördes ett antal förändringar i de olika delmodellerna. De mer betydelsefulla förändringarna beskrivs nedan. 
  
 I delmodellen Förskoleklass och grundskola ändrades underlaget för att beräkna merkostnader för modersmålsundervisning och svenska som andraspråk från finska och utomnordiskt medborgarskap till utländsk bakgrund. 
  
 Delmodellen Individ och familjeomsorg delades upp i två delar. I den ena delen ingick ekonomiskt bistånd, missbrukarvård samt övrig individ- och familjeomsorg. I den andra delen ingick barn- och ungdomsvård. 
  
 I delmodellen Äldreomsorg ändrades åldersintervallen från 10- till  
 5-årsintervall 
  och etnicitetsfaktorn ändrades till att gälla för personer födda inom respektive utom Norden. 
  
 I delmodellen Befolkningsförändringar sänktes ersättningsbeloppet vid minskning av antalet skolelever. En kompensation infördes för kommuner där antalet skolelever ökat kraftigt de senaste fem åren. 
  
 Delmodellerna för Näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgär- der och Svagt befolkningsunderlag slopades. Vidare slopades kost- nadsutjämningen för Vatten och avlopp samt Kallortstillägg. 
  
 127 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för Houston och vägar, Byggkostnader, Uppvärm- ningskostnader, Administration, Resor och Räddningstjänst slogs sam- man till en ny delmodell kallad Bebyggelsestruktur. 
  
 Landstingen 
  
 I syfte att skapa en konsekvent kostnadsutjämning avskaffades reduk- tionen om 25 procent av standardkostnaderna i kollektivtrafik- modellen. Reduktion hade tidigare införts på grund av svårighet att bedöma hur stor del av kostnaderna som hade med ambitionsnivå respektive struktur att göra. Landstingen fick 50 procent av den för länet beräknade standardkostnaden utom i Stockholms län där lands- tinget fick 60 procent. Vidare slopades tillägget för små landsting. Till- lägget lades in i det nya strukturbidraget som infördes 2005. 
  
 4.4.5Förändringar i kostnadsutjämningen 2008 
  
 I mars 2005 tillsatte regeringen en utredning med uppgift att följa upp den kommunalekonomiska utjämningen som införts 2005. Utred- ningen tog namnet 2005 års uppföljning av utjämningssystemet.20 
  
 Utjämning av lönekostnader i kommuner och landsting införs 
  
 I linje med utredarens förslag infördes 2008 två nya delmodeller för utjämning för strukturella lönekostnadsskillnader, en för kommuner och en för landsting.21 På grund av svårigheter med att avgöra hur stor del av skillnaderna i lönekostnaderna som var strukturella utjäm- nades lönekostnaderna endast delvis. Regeringen genomförde också en rad andra uppdateringar och förändringar i flera delmodeller, bland annat förändringar i byggkostnadsutjämningen. 
  
 Uppdateringar genomfördes också i modellerna för förskola, grund- och gymnasieskola, äldreomsorg, administration och räddningstjänst samt i modellen för hälso- och sjukvård. 
  
 20SOU 2006:84, Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen – med förslag om organisation och byggkostnadsutjämning. 
  
 21Prop. 2006/07:100, bet. 2006/07:FiU20. 
  
 128 
  
 SOU 2018:74 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 4.4.6Förändringar i kostnadsutjämningen 2014 
  
 I september 2008 tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppgift att utvärdera och utreda systemet för  
 kommunal-eko- 
  nomisk utjämning. Kommittén tog namnet Utjämningskommit- tén.08.22 Utredning låg till grund för regeringens och riksdagens beslut om den kommunala utjämningen från och med 2014.23 Nedan beskrivs förändringarna i kommuner och i landsting. 
  
 Kommunerna 
  
 Delmodellen Förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet förenklas. Barnomsorgsbehovet ersattes med en förenklad meka- nism som baserad på två index, ett index för skillnader i vistelsetid i förskolan och ett index för skillnader i behov av fritidshem. 
  
 Delmodellen Förskoleklass och grundskola uppdateras med en ny beräkning av den fasta ersättningen för merkostnader för moders- målsundervisning och svenska som andra språk. Beräkningen av merkostnader för små skolor och skolskjutskostnader uppdaterades. 
  
 I delmodellen Gymnasieskola tillfördes en ny komponent för merkostnader i små gymnasieskolor. 
  
 Delmodellen Individ- och familjeomsorg reviderades återigen. 
  
 I delmodellen Barn och ungdomar med utländsk bakgrund ändra- des beräkningen så att kommundelarna beräknades separat. På detta sätt ökades kompensationen till kommuner med kommundelar med en hög koncentration av barn och ungdomar med utländsk bak- grund. 
  
 I delmodellen Äldreomsorg minskades antalet åldersklasser för att förhindra överkompensation till kommuner med hög medellivs- längd. 
  
 I delmodellen Befolkningsförändringar infördes en ny komponent för merkostnader för nya förskolelokaler. Syftet var att kompensera kommuner med kraftig befolkningstillväxt. Vidare sänktes gräns- värdet från 5 till 2 procent för att få kompensation vid befolkning- sökning inom den del som kompenserar för merkostnader i skolan. 
  
 22SOU 2011:39, Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommunala utjämningen. 
  
 23Prop. 2013/14:1, utgiftsområde 25. 
  
 129 
  
 Dagens kostnadsutjämning 
  
 SOU 2018:74 
  
 I delmodellen Bebyggelsestruktur delades komponenten admini- stration, resor och räddningstjänst upp i två komponenter. Samtidigt avskaffades merkostnader för resor. 
  
 I delmodellerna för Löner höjdes kompensationen för löneskill- nader från 50 till 100 procent. Vidare uppdaterades den regressions- modell som låg till grund för det löneindex som användes i beräk- ningen av standardkostnaden. 
  
 Landstingen 
  
 Utredningen konstaterade att enskilda landsting kunde påverka utfallet i hälso- och sjukvårdsmodellen genom att rutinerna för registrering av diagnoser varierade mellan olika landsting. Den vård- tunga gruppen togs därför bort ur Hälso- och sjukvårdsmodellen. Vidare uppdaterades kostnadsuppgifterna från 2004 med data för 2008 från Region Skåne. Modellberäkningen för merkostnader för gles bebyggelsestruktur ändrades också genom att kompensation för merkostnader för små enheter och långa avstånd infördes. 
  
 Delmodellen för Kollektivtrafik uppdaterades med nya länsvisa kostnadsuppgifter för trafiken för 2009. 
  
 4.4.7Förändring i kostnadsutjämningen 2017 
  
 I delmodellen Barn och ungdomar med utländsk bakgrund ändrades dataunderlaget till den distriktsindelning som infördes 1 januari 2016 i folkbokföringen. Tidigare användes geografisk indelning enligt för- samling. Förändringen medförde också att delmodellen årligen kunde uppdateras med nya befolkningsuppgifter. 
  
 På grund av den stora flyktinginströmningen genomförde SCB även två åtgärder för att motverka felaktigheter i kostnadsutjäm- ningen. Asylsökande elever i gymnasieskolan exkluderades i statistik- underlaget och personer med etableringsersättning exkluderades ur variabeln andel arbetslösa utan ersättning i individ- och familje- omsorgsmodellen. 
  
 130 
  
 5Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 5.1Inledning 
  
 I detta kapitels avsnitt 5.2 redogörs för min övergripande utvärder- ing av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting. Utvärder- ingen handlar om systemet som helhet, även om exempel plockas från de modellvisa utvärderingar som presenteras i kapitel 6 till 9. 
  
 Mot bakgrund av utvärderingen presenteras i 5.3 ett förslag till en mer verksamhetsorienterad modellstruktur för kostnadsutjämningen. En helt ny modell föreslås för Kommunal vuxenutbildning, och nuvarande delmodell för Barn och unga med utländsk bakgrund före- slås utgå. Därutöver föreslås att flera av dagens delmodeller ska inför- livas i andra delmodeller. 
  
 5.2Övergripande utvärdering 
  
 5.2.1Inhämtade synpunkter 
  
 Min bedömning är att kostnadsutjämningen generellt har en hög legitimitet. Det finns ett starkt stöd för den standardkostnadsmetod som etablerades i mitten av nittiotalet och det råder en bred sam- stämmighet kring att ett system av nuvarande slag fyller en viktig funktion. Samtidigt finns det kritik mot delar av systemet, exempel- vis är lönemodellerna ifrågasatta av många. Kritiken gäller i allmän- het hur kostnadsutjämningen beräknas. Mer allvarliga invändningar finns nog mot inkomstutjämningen, som av vissa anses ha negativa effekter på tillväxten. Sammantaget måste betyget från såväl kommu- nerna och landstingen själva som experter inom området ändå sägas vara gott. 
  
 131 
  
 Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 SOU 2018:74 
  
 5.2.2Avstämning mot principer för utjämning 
  
 Avser obligatorisk verksamhet 
  
 I både kommunernas och landstingens kostnadsutjämning ingår merparten av de obligatoriska verksamheterna. Undantag är vård och omsorg om personer med funktionsnedsättning enligt Socialtjänst- lagen, vuxenutbildning och folkbibliotek i kommunernas kostnads- utjämning. Inte heller landstingens kostnader för läkemedel inom läkemedelsförmånen ingår. 
  
 Nettokostnaderna för insatser till personer med funktionsned- sättning enligt Socialtjänstlagen varierade 2016 mellan 0 och knappt 3 000 kronor per invånare.  
 LSS-utredningen 
  (S 2016:03) ska se över assistansersättningen i socialförsäkringsbalken (SFB) och delar av la- gen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). I utredarens uppdrag ingår bland annat att se över vad det dubbla huvudmannaskapet för personlig assistans har för konsekvenser för andra insatser inom funktionshindersområdet som kommunerna svarar för och vid behov föreslå förändringar i utjämningssystemet för  
 LSS-insatser 
  eller i det kommunalekonomiska utjämningssystemet. Jag lägger därför inget eget förslag om utjämning för dessa kostnader. 
  
 Vuxenutbildningen har genomgått stora förändringar de senaste åren, inte minst införandet av rätten till behörighetsgivande utbild- ning inom kommunal vuxenutbildning. Mot bakgrund av detta och det rekordhöga flyktingmottagandet på senare år kan nettokost- naderna väntas öka i takt med att statsbidragen som betalas ut av Migrationsverket minskar och kommunerna tar över ansvaret för finansieringen fullt ut. Skillnaderna i kostnader kan förväntas bli stora då flyktingmottagandet är ojämnt fördelat mellan landets kommuner. Jag föreslår därför att en ny delmodell för vuxenutbildning införs i kostnadsutjämningen för kommuner (se kapitel 7.5). 
  
 Nettokostnaderna för biblioteksverksamhet varierar mellan drygt 200 och upp till maximalt 1 500 kronor per invånare. Skillnaderna i nettokostnader är svåra att koppla till struktur och är med några få undantag små. Jag föreslår därför ingen kostnadsutjämning för biblioteksverksamhet. 
  
 Nettokostnaderna för läkemedel inom förmånen finansieras i huvudsak genom statsbidrag, varför jag inte föreslår någon kost- nadsutjämning. Finansieringen av läkemedlen utreds för övrigt just nu av Läkemedelsutredningen (S 2016:95). 
  
 132 
  
 SOU 2018:74 
  
 Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 Strukturellt betingade kostnadsskillnader 
  
 I huvudsak bedömer jag att systemet i sin helhet tar hänsyn till strukturellt betingade kostnadsskillnader på ett bra sätt. Det finns dock indikationer på att socioekonomi och merkostnader i glesbygd inte är beaktade fullt ut, vilket jag återkommer till i kapitel 7 och 8. 
  
 Jag har också noterat att begreppet ”strukturellt betingade kost- nadsskillnader” inte i alla lägen betyder samma sak. Ibland bygger utjämningen på påvisbara kostnadsskillnader som går att koppla till strukturella förhållanden. Ett exempel är grundskolemodellens kom- pensation för merkostnader för modersmål och svenska som andra språk. Det finns statistik både över lärarresurs och antal elever och därmed kan en strukturellt betingad kostnadsskillnad påvisas. I dagens system finns också exempel på att utjämning beräknas även när det inte går att identifiera några kostnadsskillnader. Det handlar om när det finns observerade skillnader i behov i befolkningen som kan motivera kostnadsskillnader – trots att dessa inte går att mäta. Detta gäller exempelvis äldreomsorgsmodellens kompensation för skillna- der i andel äldre med utländsk bakgrund. Kommunerna ska sörja för att äldre med annat modersmål än svenska ska kunna få vård och omsorg på sitt eget språk, och kompensation ges i utjämningen för faktorn språk. Något egentligt underlag för kostnadsberäkningen finns dock inte. Därmed åstadkoms utjämning för en kostnads- skillnad som inte är direkt påvisad, men som svarar mot ett behov som rimligtvis finns och kan motivera kostnadsskillnader. I andra fall förekommer ingen utjämning, trots att det finns observerade skillnader i behov i befolkningen som kan leda till kostnadsskill- nader. Det gäller närmast de pedagogiska verksamheterna för barn, och jag återkommer med förslag på hur en mer behovsbaserad utjämning skulle kunna utformas för dessa i kapitel 7. 
  
 Slutligen förekommer också komponenter som bygger på nor- mering av vad som kan anses vara en rimlig servicenivå. Detta gäller bland annat tillägget för gles bebyggelsestruktur inom skolverk- samheter och hälso- och sjukvård. Tillägget för grundskolan beräk- nas exempelvis utifrån implicita normer om hur lång resväg till skolan barn i en viss ålder högst bör ha och hur små skolor det är rimligt att bygga (barn i förskoleklass till och med årskurs 5 bör ha högst 30 km till skolan och en skola för samma åldrar måste ha minst sju elever). 
  
 133 
  
 Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiskt betydelsefullt 
  
 Kostnadsutjämningen innehåller att stort antal delkomponenter som var och en för sig kan te sig obetydliga. Jag har undersökt möj- ligheten att förenkla kostnadsutjämningen genom att ta bort ett tio- tal mindre delkomponenter. Min slutsats är att den sammantagna effekten av att helt stryka dessa delkomponenter skulle leda till stora konsekvenser för vissa kommuner. En prövning måste därför göras av varje delkomponent för sig. 
  
 Begripligt 
  
 Det hävdas ofta – i en skämtsam ton – att kostnadsutjämningen är så svårbegriplig att den handfull personer som förstår den aldrig får sitta i samma flygplan. Jag vill hävda att detta är en överdrift: syste- met är visserligen komplicerat, men knappast komplext. I ett kom- plicerat system går det, till skillnad från i ett komplext, att med säkerhet fastställa vilket resultat en viss förändring leder till. Syste- met kräver kunskap, men är långt ifrån obegripligt. Både bevekelse- grunder och beräkningsmetoder är dock ofta knapphändigt beskrivna. Min avsikt är därför att lägga stor vikt vid en pedagogisk presenta- tion av de olika delmodellerna. 
  
 Det finns relativt många delmodeller i den nuvarande kostnads- utjämningen. Avsaknaden av en enhetlig indelningsprincip för model- lerna gör det svårare att få grepp om helheten. Flera delmodeller av verksamhetsövergripande karaktär kan delas upp och infogas i övriga delmodeller. Det gäller bland annat lönemodellerna och delar av kommunernas modell för befolkningsförändringar. 
  
 Min bedömning är också att nuvarande modell för beräkning av standardkostnaden för hälso- och sjukvård med den så kallade matris- modellen kan förenklas betydligt utan förlust i träffsäkerhet. 
  
 Opåverkbart och utan påverkan på verksamheten 
  
 Både kommuner och landsting lyfter fram betydelsen av att utfallet av kostnadsutjämningen inte får vara påverkbart och inte heller ska påverka utformningen av verksamheten. Min bedömning är att dessa typer av problem är små i nuvarande system och att den oro som 
  
 134 
  
 SOU 2018:74 
  
 Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 kommer fram ofta beror på missförstånd om hur kostnadsutjäm- ningen fungerar. Till skillnad från vad många tror baseras kostnads- utjämningen på struktur, inte på organisation eller arbetssätt. Jag föreslår dock en korrigering i modellen för individ- och familje- omsorg mot bakgrund av problem med påverkbarhet i nuvarande modell, vilket beskrivs i avsnitt 7.6. 
  
 Beständigt över tid 
  
 Samtliga de beräkningar som ingår i dagens kostnadsutjämning avser faktorer som är relevanta över tid. 
  
 Aktuella och tillförlitliga data 
  
 I kostnadsutjämningen förekommer ett relativt stort antal beräk- ningar som inte uppdateras löpande. Det gäller i huvudsak beräk- ningar av olika tillägg och avdrag för specifika merkostnader. Exempel är kompensationen för merkostnader i grundskolan för modersmålsundervisning och svenska som andraspråk och kompen- sation för merkostnader i glesbygd som är nominellt oförändrade år efter år. I syfte att undvika att det reala värdet av kompensationen urholkas över tid föreslår jag att flertalet av dessa nominellt fasta belopp i stället ska kopplas till kostnadsutvecklingen i riket. 
  
 En andra typ av fasta värden är merkostnader som beräknas med regressionsmodeller (individ- och familjeomsorg och lönemodellerna), äldreomsorgens normkostnader och hälso- och sjukvårdens matris- kostnader. Den analys jag har låtit genomföra indikerar att fasta värden i dessa fall inte utgör något problem, eftersom de samband kostnadsberäkningarna fångar är stabila över tid. Det finns också i dessa fall fungerande metoder för att räkna upp utfallet till aktuell kostnadsnivå. 
  
 Ett problem som aktualiserats av det omfattande flyktingmot- tagandet under senare år är att de befolkningsdata som ligger till grund för beräkningarna avser befolkningen två år före utjämnings- året och att utjämningen därför inte fullt ut svarar mot den faktiska situationen under utjämningsåret. Det är min bedömning att detta är ett principiellt problem som inte går att undvika, men som annat än i undantagsfall inte är av någon större betydelse. 
  
 135 
  
 Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 SOU 2018:74 
  
 5.2.3Statistisk analys 
  
 Vi har genomfört en statistisk analys av nettokostnadsavvikelser i enlighet med den metod som beskrivs i avsnitt 3.2.3. Den statistiska analysen på övergripande nivå har gjorts utan kollektivtrafiken. I de flesta län har ansvaret för kollektivtrafiken lagts på landstinget och en skatteväxling gjorts för att kompensera landstinget för de högre kostnaderna. Därmed saknar de i räkenskapssammandraget redo- visade driftkostnaderna för kollektivtrafik på kommunnivå relevans. Av samma skäl utesluts kollektivtrafiken också för landstingen från den övergripande statistiska utvärderingen, som därmed kommer att innefatta hälso- och sjukvården inklusive lönemodellens utfall. 
  
 Analysen visar att strukturella förhållanden i kommunerna för- klarar ungefär hälften av den sammanlagda nettokostnadsavvikelsen i de stora verksamheterna (förskola, grundskola, gymnasieskola, IFO och äldreomsorg). Det finns därför skäl att i de olika verk- samheterna titta närmare på hur beräkningarna går till för att ytter- ligare fånga strukturella skillnader. När de generella strukturfakto- rerna används per verksamhet visar det sig att befolkningens sam- mansättning beaktas i hög utsträckning i dagens beräkningar samtidigt som främst gleshet förefaller vara mindre väl omhändertagen. 
  
 Analys av data för  
 2012–2015 
  för alla landstingen inklusive Gotland visar att förklaringsgraden då man ställer nettokostnader mot standardkostnader för hälso- och sjukvården uppgår till cirka 50 procent. Nettokostnadsavvikelsen samvarierar i viss utsträckning med struktur, med det kanske oväntade resultatet att kostnadsläget tycks vara lägre i landsting med en större social utsatthet. 
  
 5.2.4Sammanfattande slutsatser 
  
 De brister som mot bakgrund av denna övergripande analys behöver åtgärdas, är följande. 
  
 •En ny delmodell för kommunal vuxenutbildning behöver utveck- las, bland annat mot bakgrund av det stora flyktingmottagandet 2015 och de utmaningar det kommer att leda till framöver. 
  
 •Frånvaron av socioekonomisk profil i utjämningen för de peda- gogiska verksamheterna behöver åtgärdas. 
  
 136 
  
 SOU 2018:74 
  
 Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 •En ny modellstruktur med renodlade verksamhetsmodeller skulle skapa ett mer enhetligt system för kostnadsutjämning. 
  
 •En förenkling av hälso- och sjukvårdsmatrisen är angelägen. 
  
 •Ett antal merkostnadsberäkningar utgörs av nominellt fasta belopp som inte följer med kostnadsutvecklingen, vilket bör åtgärdas. 
  
 5.3En verksamhetsorienterad modellstruktur 
  
 5.3.1Förslag 
  
 Jag föreslår att kostnadsutjämningens modellstruktur förändras så att den i högre grad blir verksamhetsorienterad. Denna förändring leder i sig inte till förändringar i ekonomiskt utfall, utan handlar bara om i vilket sammanhang olika delposter redovisas. I kostnadsutjäm- ningen för kommuner föreslås därutöver att en ny delmodell införs och att en delmodell utgår. 
  
 Förslag: I kostnadsutjämningen för kommuner föreslås följande förändringar av modelluppsättningen. 
  
 Modellen Barn och unga med utländsk bakgrund utgår. Lönemodellen tas bort som egen modell, men merkostnads- 
  
 beräkningarna för löner läggs in i respektive verksamhetsmodell. Befolkningsförändringsmodellen tas bort som egen modell och dess delkomponenter fördelas till andra delmodeller. Kompensa- tionen för kraftig ökning av barn  
 1–5 
  år inkluderas i modellen Förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg. Kompensationen för kraftig förändring av barn  
 7–18 
  ersätts av en komponent för kom- pensation av kraftig förändring av antal barn  
 6–15 
  år som inklu- deras i modellen Förskoleklass och grundskola, och en komponent för kompensation av kraftig förändring av antal unga  
 16–18 
  år som inkluderas i modellen Gymnasieskola. Kompensationen för Eftersläppningseffekter och för Minskning av total befolkning inklu- 
  
 deras i den nya delmodellen Verksamhetsövergripande kostnader. Modellen för Bebyggelsestruktur fördelas till två modeller. Kom- 
  
 pensationen för Houston och vägar och Räddningstjänst inkluderas i den nya modellen Infrastruktur och skydd. Kompensationen för 
  
 137 
  
 Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 SOU 2018:74 
  
 Administration, Uppvärmningskostnader och Byggkostnader inklu- deras i den nya modellen Verksamhetsövergripande kostnader. 
  
 En helt ny delmodell införs för Kommunal vuxenutbildning. 
  
 Som en följd av förslagen kommer kostnadsutjämningen för kom- muner att bestå av följande delmodeller. 
  
 De nio modellerna för kommunernas kostnadsutjämning beskrivs i kapitel 7 och 9. 
  
 Förslag: I kostnadsutjämningen för landsting föreslår jag att lönemodellen tas bort som egen delmodell och att merkostnader för löneläge i stället inkluderas i modellen för Hälso- och sjukvård. 
  
 Därmed blir modelluppsättningen för landstingens kostnadsutjäm- ning följande. 
  
 138 
  
 SOU 2018:74 
  
 Övergripande utvärdering och förslag till ny modellstruktur 
  
 De tre modellerna för landstingens kostnadsutjämning beskrivs i kapitel 8 och 9. 
  
 5.3.2Motivering 
  
 Både kommunernas och landstingens kostnadsutjämning innehåller i dag delmodeller som är verksamhetsorienterade och delmodeller som är av en verksamhetsövergripande karaktär. En negativ konse- kvens av den nuvarande strukturen är att man inte får alla delkompo- nenter som är relevanta för en viss verksamhet på ett och samma ställe. Jag har funnit att en helt verksamhetsorienterad modellstruk- tur inte är möjlig, eftersom det finns inslag i kostnadsutjämningen som till sin karaktär är verksamhetsövergripande. Därför föreslår jag att en verksamhetsövergripande delmodell ska finnas kvar i både kommunernas och landstingens kostnadsutjämning. I övrigt ska alla delar fördelas per verksamhet. Jag föreslår också en helt ny modell för den kommunala vuxenutbildningen, som ett svar på de utma- ningar kommunerna kommer att ställas inför med anledning av de stora skillnaderna i antal nyanlända flyktingar och den nyligen in- förda rätten till vuxenutbildning. 
  
 5.3.3Ekonomiska effekter 
  
 När modellstrukturen verksamhetsorienteras i högre utsträckning leder det, som nämnts, inte till några ekonomiska konsekvenser i sig. Andra förändringar av modelluppsättningen kommer dock att påverka ekonomin i enskilda kommuner. När modellen för Barn och unga med utländsk bakgrund tas bort leder det till ekonomiska kon- sekvenser för samtliga kommuner som beskrivs i avsnitt 6.2. För- ändringarna kompenseras i hög utsträckning av de föreslagna beräk- ningarna av socioekonomisk kompensation i förskola och av det riktade statsbidrag som införts med socioekonomiskt fördelat stöd till grundskolan. Införandet av den nya modellen för vuxenutbild- ning leder också till ekonomiska konsekvenser för samtliga kom- muner. Dessa redovisas i avsnitt 7.5. 
  
 139 
  
 6Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 6.1Inledning 
  
 I föregående kapitel beskrivs ett förslag till en mer verksamhets- orienterad modellstruktur. Likväl finns det faktorer som kan på- verka kostnadsbilden i flera eller alla verksamheter och därför för- tjänar ett helhetsgrepp. 
  
 En grundläggande faktor som kan spela roll i olika verksamheter är socioekonomiska förhållanden. Vid vår genomgång av systemet har 
  
 vinoterat att delmodellerna för både förskola och grundskola helt saknar socioekonomiska hänsynstaganden och att de i gymnasie- modellen inte är tydliga. Däremot finns det en separat delmodell för Barn och unga med utländsk bakgrund. Delmodellen kompenserar för skillnader i härkomst bland barn och unga med motiveringen att barn med utländsk bakgrund kan ha behov av olika typer av stöd- insatser. Dessa antas uppstå i framför allt i skolväsendet och i kom- muner med en hög andel av befolkningen som har utländsk bak- grund. Ersättningen är densamma som fastställdes år 2000 och någon beskrivning av varför just den nivån valdes går inte att hitta. 
  
 I min strävan att redovisa beräkningar av merkostnader i respek- tive verksamhet har jag inte funnit någon lämplig metod för att för- dela ut delmodellen Barn och unga med utländsk bakgrund på övriga delmodeller. Jag anser att det är bättre att utjämna för socioeko- nomiska skillnader än att utjämna för kostnader som kan uppstå till följd av skillnader i befolkningens härkomst. Socioekonomi är en fråga som är bredare än härkomst och i många fall mer relevant när det gäller att fånga strukturella kostnadsskillnader. I Skolverkets så kallad  
 SALSA-modell 
  som beräknar ett statistisk förväntat skol- resultat för grundskolor används exempelvis både föräldrarnas ut- bildningsnivå och andel elever som har varit i Sverige i högst fyra år. 
  
 141 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 I avsnitt 6.2 beskriver jag effekterna av att ta bort delmodellen Barn och unga med utländsk bakgrund och initierar den diskussion om socioekonomi och verksamhetskostnader som sedan fullföljs i kon- kreta förslag i kapitel 7 och 8. 
  
 Glesbygdsförhållanden är en annan faktor som gör sig påmind i olika verksamheter. Av hävd har merkostnader för att bedriva verk- samhet i glesbygd kompenserats inom ramen för de verksamhets- modeller där de anses vara av betydelse. Den modell (Struktur, se avsnitt 6.3 nedan) som används för beräkning av merkostnader i glesbygd är med något undantag gemensam för alla verksamheter. Information om geografisk lokalisering av samtliga svenskars folk- bokföringsort används i Struktur för beräkningar av glesbygdsrelate- rade merkostnader inom verksamheterna grundskola, gymnasieskola, hemtjänst för äldre och hälso- och sjukvård. I avsnitt 6.3 beskrivs hur Struktur fungerar i generella termer samt mitt förslag till vidare ut- redning av utveckling och förvaltning av systemet, medan de kon- kreta tillämpningarna beskrivs i respektive delmodell. 
  
 Löneskillnader är en tredje faktor. Kompensationen hanteras i dag i en egen modell men mitt förslag i kapitel 5 innebär att även effekterna av löneskillnader ska redovisas inom de verksamhets- modeller där de är av betydelse. Skillnaden är ”kosmetisk” i bemär- kelsen att beräkningen och effekterna av lönekostnadsutjämningen inte förändras genom det förslaget. De lönekostnadsindex som lig- ger till grund för utjämningen bygger på data från  
 2008–2009, 
  och lönekostnadsandelarna för kommunerna likaså. Hälso- och sjuk- vårdens lönekostnadsandel är från 2005, det vill säga ännu något äldre. Av dessa skäl räcker inte den föreslagna kosmetiska förändringen. Det finns också ett behov av att utvärdera och uppdatera beräkningarna av merkostnader till följd av skillnader i lönenivå. I kapitel 6.4 presen- teras en utvärdering av dagens lönekostnadsutjämning och förslag till förändringar i merkostnadsberäkningarna. 
  
 142 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 6.2Socioekonomiska förhållanden 
  
 Bedömning: I kostnadsutjämningens delmodeller för skolväsen- det bör hänsyn tas till socioekonomiska skillnader. 
  
 En inledande reflektion är att vad begreppet socioekonomiska för- hållanden omfattar är starkt sammanhangsberoende. Det kan handla om klass, grad eller typ av sysselsättning, utbildningsnivå, inkomst, civilstånd, ohälsa eller utländsk bakgrund för att ta några vanligt förekommande exempel. Vi menar här sådana skillnader i männi- skors levnadsförhållanden som kan påverka verksamhetskostnaderna. I tabell 6.1 redovisas en översikt över i vilken utsträckning respek- tive delmodell i kostnadsutjämningen innehåller socioekonomisk kompensation. 
  
 Med tanke på den konsensus som finns om socioekonomins bety- delse i skolväsendet kan avsaknaden av kompensation i dessa del- modeller tyckas förvånande. Som jag återkommer till i kapitel 7 är förklaringen troligen att skolverksamheten rent empiriskt inte kostar mer i kommuner med stora socioekonomiska utmaningar än i andra. I avsnitt 7.2 beskriver jag hur jag anser att socioekonomisk kompensation bör beräknas i förskolemodellen baserat på andel barn 
  
 143 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 1–5 
  år som växer upp i hushåll med låg disponibel inkomst, har föräldrar med låg utbildningsnivå och har minst en förälder som har varit kort tid i Sverige. I avsnitt 7.3 konstaterar jag att riksdagen redan fattat beslut om ett riktat statsbidrag till grundskolor baserat på elevunderlagets socioekonomiska sammansättning vilket i nuläget gör en sådan komponent överflödig i kostnadsutjämningen. Jag beskriver dock hur en socioekonomisk kompensation skulle kunna införas i kostnadsutjämningen för grundskolan, för den händelse det riktade statsbidraget upphör eller omvandlas till ett generellt statsbidrag. I avsnitt 7.4 beskriver jag den socioekonomiska kompensation som indirekt utgår i gymnasiemodellens programvalsfaktor och mitt för- slag till att ytterligare förstärka dess socioekonomiska profil. I 7.5 beskrivs mitt förslag till ny modell för kommunal vuxenutbildning. Att vara ny i Sverige innebär utmaningar av många olika slag, inte minst att lära sig språket och för de som inte har det redan få en utbildning som är tillräcklig för att kunna få en egen försörjning. Men det är inte bara nyanlända som kan behöva läsa in kompetens på grundläggande och gymnasial nivå. Även ungdomar födda i Sverige saknar ibland betyg från dessa grundläggande skolformer, liksom vuxna som växt upp i bygder dominerade av den gamla tidens tillverkningsindustri. I avsnitt 7.6 beskriver jag hur delmodellen för individ- och familjeomsorg kan ges en tydligare socioekonomisk pro- fil baserad på invånarnas levnadsförhållanden snarare än den kom- munala verksamhetens utformning. Alla dessa åtgärder stärker på olika sätt det socioekonomiska hänsynstagandet i kostnadsutjäm- ningen på ett sätt som är relevant och transparent för respektive verksamhet. I kapitel 10 beskrivs de sammantagna effekterna på kost- nadsutjämningens socioekonomiska profil av dessa förslag och att nuvarande modell Barn och unga med utländsk bakgrund tas bort. I avsnitt 8.2 redovisas min genomgång av hälso- och sjukvårdens socioekonomiska profil och hur den kan förstärkas samtidigt som modellen blir mer överskådlig. 
  
 144 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 6.2.1Barn och unga med utländsk bakgrund 
  
 Nuvarande modell 
  
 Modellen för barn och unga med utländsk bakgrund är tänkt att kompensera för merkostnader för särskilt stöd inom  
 för-, 
  grund- och gymnasieskola. Med barn och unga med utländsk bakgrund menas invånare  
 0–19 
  år som är födda utanför Norden eller EU15, eller är födda inom Norden eller EU15 och har minst en förälder som inte är det. 
  
 Ett så kallat kompensationsunderlag beräknas för varje kommun. För riket och för varje distrikt beräknas andel barn och unga med utländsk bakgrund i befolkningen i procent.1 Kommuner där inget distrikt har en högre andel barn och unga med utländsk bakgrund än riket får kompensationsunderlaget noll. Om andelen är högre än i riket i ett distrikt är kommunens kompensationsunderlag lika med skillnaden i procent mellan det distriktets andel och rikets. Om andelen är högre än i riket i mer än ett distrikt beräknas andelen barn och unga med utländsk bakgrund sammanlagt i de distrikten. Kom- munens kompensationsunderlag blir skillnaden i procentenheter mellan de distriktens andel och rikets. 
  
 I ett andra steg beräknas andel av kommunens hela befolkning som bor i de distrikt som har en högre andel barn och unga med utländsk bakgrund än i riket. Den andelen beräknas som en kvot. 
  
 Ett bruttoutjämningsbidrag beräknas som kompensationsunder- laget för kommunen multiplicerat med den beräknade kvoten gånger 75 kronor per invånare. Bruttobidraget finansieras genom ett avdrag som är lika med det vägda genomsnittet för samtliga kommuner. 
  
 Utvärdering 
  
 Ett första problem med modellen är att den avser verksamhetsöver- gripande kostnader som i en renodlad modellstruktur bör kompen- seras i respektive verksamhet. Ett andra är att beloppet på 75 kronor per invånare per procentenhet som andelen barn och unga med 
  
 1Distrikt är en regional indelning under kommunnivå som infördes 1 januari 2016. Distrikten bygger i huvudsak på den indelning av landet i församlingar som tidigare användes i folkbokföringen. Distriktsindelningen är inte tänkt att förändras över tid. I dag finns det 2 523 distrikt, en lista över dessa och annan information finns på Lantmäteriets hemsida www.lantmateriet.se. Lantmäteriet ansvarar för distriktsindelningen. 
  
 145 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 utländsk befolkning i de distrikt som har en högre andel än i riket överstiger rikets andel, multiplicerat med andelen av kommunens befolkning som bor i distrikt med en högre andel än i riket, inte är intuitivt begripligt. Vidare, om 75 kronor per invånare var adekvat år 2000 så är det rejält urholkat 2018. Eftersom det saknas en härled- ning av beloppet går det senare dock varken att bekräfta eller avfärda. 
  
 En statistisk utvärdering är av dessa skäl omöjlig att genomföra. Pengar omfördelas tveklöst från kommuner med en låg andel barn och unga med utländsk bakgrund till de som har en hög andel men träffsäkerheten går inte att bedöma. ”Utländsk bakgrund” täcker allt från att ha kommit från Syriens inbördeskrig 2015 till att vara född på nittiotalet i Norrtälje av föräldrar från forna Jugoslavien. 
  
 Motivering 
  
 Delmodellen bör tas bort dels eftersom den avser merkostnader som borde redovisas i de olika verksamhetsmodellerna, dels för att dess utformning är påfallande trubbig i förhållande till de faktiska mer- kostnader den avser täcka. Vi bedömer att socioekonomiska förut- sättningar för respektive verksamhet går att fastställa mer precist och återkommer i kapitel 7 med förslag på hur det kan göras. 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 6.2 redovisas de ekonomiska konsekvenserna av att delmodel- len utgår, per kommungrupp. 
  
 146 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 I dag omfördelar modellen 631 miljoner kronor. Om man ser till genomsnittligt utfall per kommungrupp sker omfördelningen i dag från övriga kommuntyper till storstäder och större städer. Skillna- derna är dock ofta stora inom respektive kommungrupp. På kommun- nivå leder förslaget till förändringar från  
 -615 
  kronor per invånare (Botkyrka) till +137 kronor per invånare (152 kommuner som i dag betalar samma avgift). 
  
 147 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 6.3Beräkningar av merkostnader för verksamhet i områden med gles bebyggelse 
  
 6.3.1Förslag 
  
 Förslag: Kommunutredningen (Fi 2017:02) bör få i uppdrag att överväga vilken myndighet som bör ha det fortsatta förvaltnings- uppdraget för Struktur samt hur verksamheten ska kunna upp- rätthållas och finansieras på en tillfredsställande nivå. 
  
 Bedömning: Struktur bör även fortsättningsvis användas i kost- nadsutjämningen för beräkning av merkostnader för att bedriva verksamhet i områden med gles bebyggelse. 
  
 Ett vanligt missförstånd rörande kompensationen för merkostnader i områden med gles bebyggelse är att kommuner och landsting skulle få stöd för de små och emellanåt ekonomiskt ineffektiva verksam- heter de faktiskt bedriver. Så är det inte, utan kompensationen byg- ger i stället på behovet av att, till följd av gles bebyggelse, bedriva verksamhet på enheter som är alltför små för att vara kostnadseffek- tiva. I detta avsnitt beskriver vi hur denna kompensation beräknas. 
  
 6.3.2Nuvarande modell 
  
 Stora avstånd leder till merkostnader relaterade dels till att verksamhet måste bedrivas i alltför liten skala för att kunna bedrivas effektivt, dels till transportkostnader. Den relativa betydelsen av dessa två merkost- nadstyper varierar mellan verksamheter, och därför måste merkost- nadsberäkningarna anpassas till respektive verksamhets karaktär. 
  
 I dagens kostnadsutjämning finns exempel på när aggregerade kommun- eller landstingsvisa indikatorer som invånare per kvadrat- kilometer eller tätortsgrad används för en schablonartad beräkning av merkostnader i glesbygd. Jag tänker på institutionsboende för äldre i glesbygd och kollektivtrafikmodellen. Det är enkelt att be- räkna bidrag och avgifter med dessa schablonartade modeller, men de tar inte alltid på ett tillräckligt bra sätt hänsyn till de faktiska för- hållandena. 
  
 148 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 Sedan över tjugo år används därför information om geografisk lokalisering av samtliga svenskars folkbokföringsort för beräkning av gleshetsrelaterade merkostnader. I dag görs det inom verksam- heterna grundskola, gymnasieskola, hemtjänst för äldre och hälso- och sjukvård. Beräkningarna görs med en modell som kallas Struktur och utvecklades av dåvarande Glesbygdsverket. I dag förvaltas Struk- tur av Tillväxtverket. Med Struktur kan konsekvenserna av olika typer av glesbygdsförhållanden för verksamhetskostnaderna modelleras på ett sätt som i allmänhet stämmer mycket väl överens med verklighe- ten. Struktur har använts för beräkning av merkostnader i glesbygd i mitt förslag, och jag anser att systemet bör användas och vidare- utvecklas för att även fortsättningsvis tillhandahålla beräkningar av merkostnader i glesbygd för kostnadsutjämningssystemet. 
  
 Utplacering av fiktiva enheter 
  
 I Struktur är det första steget vid beräkning av merkostnader för verksamhet i glesbygd utplacering av fiktiva enheter. Utplaceringen bygger på var befolkningen bor, det vägnät som möjliggör kommu- nikation mellan platser i kommunen, samt antaganden om vad som utgör minsta tillåtna enhet och högsta lämpliga avstånd från invå- narna till respektive enhet. 
  
 Hela landet delas in i rutor om 250×250 meter. För varje verk- samhet anges ett högsta lämpligt avstånd från bostad till en enhet där verksamheten bedrivs. För elever i grundskolans låg- och mellan- stadium (år  
 F–5) 
  har exempelvis 30 kilometer angetts som högsta lämpliga avstånd, medan elever i högstadiet (år  
 6–9) 
  anses kunna resa upp till 50 kilometer till skolan. I hälso- och sjukvården placeras sjuk- hus ut efter ett lämpligt avstånd om maximalt 100 kilometer. För varje ruta beräknas sedan hur många personer som bor i rutan eller inom ett avstånd från rutan som inte överstiger verksamhetens maximala lämpliga avstånd. Dessutom beräknas det genomsnittliga avståndet mellan en enhet i rutan och det sålunda ihopsamlade befolknings- underlaget. 
  
 Den första fiktiva enheten placeras i den ruta i kommunen eller länet som har den högsta kvoten mellan antal personer och genom- snittligt avstånd, det vill säga flest personer inom kortast avstånd. 
  
 149 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Befolkningen i de rutor som har kopplats till den utplacerade en- heten lyfts sedan ut, och Struktur räknar på nytt ut antal personer inom maximalt lämpliga avstånd för alla återstående rutor. Successivt placeras nya fiktiva enheter ut tills det inte återstår någon möjlighet att placera ut fler enheter som uppfyller kravet på minsta möjliga enhet. Om det finns personer som ännu inte knutits till någon fiktiv enhet så hänförs de därefter till den utplacerade enhet som ligger närmast, även om avståndet är längre än verksamhetens lämpliga maxavstånd. 
  
 De merkostnader som beräknas i Struktur och som ligger till grund för kompensation för glesbygd bygger på dessa fiktiva enheter. Det spelar alltså ingen roll vilka små enheter en kommun eller ett landsting faktiskt har, eftersom det inte är det man utgår ifrån. Gleshetskom- pensationen bygger bara på geografiska avstånd mellan befolkningen och fiktivt utplacerade enheter inom de verksamheter som bedrivs. 
  
 Beräkning av merkostnader för små enheter 
  
 De fiktiva enheter som Struktur har placerat ut har alla ett antal per- soner som har knutits till dem. Vissa enheter kommer att vara mindre än de enheter vid vilka det enligt modellens antaganden är möjligt att bedriva verksamhet till en genomsnittlig kostnad. För dessa enheter beräknas en merkostnad i kronor genom att antalet personer multipliceras med merkostnaden per person vid respektive enhet. 
  
 En central storhet vid denna beräkning av den ekonomiska kost- naden för alltför små enheter är den kostnadsfunktion som beskrivs i Struktur. Den varierar mellan verksamheter och är ofta framtagen för många år sedan och med vad som synes ha varit ett mycket om- fattande utredningsarbete. 
  
 Beräkning av merkostnader för transporter 
  
 För verksamheter som grundskolor och sjukhus utgör transport- kostnader en viktig kostnadspost. Barn i grundskolan har rätt till skolskjuts om avståndet till skolan är långt, och vissa patienter be- höver transporteras till och från sjukhus i ambulans. Varje persons avstånd till den närmaste fiktiva enheten är känd. Med hjälp av ett 
  
 150 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 gränsvärde för när det kan bli aktuellt med offentligt finansierad transport, en uppskattad kilometerkostnad och andra uppgifter som antal resor per år kan en förväntad transportkostnad beräknas. Den- na transportkostnad summeras med merkostnaden för små enheter till ett bruttobidrag för gles bebyggelse. 
  
 6.3.3Utvärdering 
  
 I enkäten till kommunerna framförs i fritextsvaren ett fåtal synpunk- ter rörande kostnadsutjämningens kompensation för merkostnader i områden med gles bebyggelse. I något fall anses glesbygden över- kompenserad i förhållande till storstadsområdena, men flertalet framför synpunkter på att ersättningen för merkostnader är otill- räcklig. Även i landstingsenkäten förekommer kommentarer i dessa båda riktningar. 
  
 Med avseende på de principer som styr kostnadsutjämningen be- dömer jag att det finns vissa problemområden. Dels gäller det begriplighet där Struktur är något av en ”svart låda”, dels gäller det frågan om aktualitet. 
  
 Strukturs utplacering av fiktiva enheter har utredningen verifierat genom att för stickprov jämföra de fiktiva enheternas placering med verkligheten. Överensstämmelsen är för de kommuner och lands- ting vi har undersökt påfallande hög både vad gäller enheternas pla- cering och deras storlek (i de fall uppgifter om storlek för verklig- hetens enheter varit tillgängliga). 
  
 En besvärligare fråga är de kostnadsfunktioner som används för att beräkna merkostnaderna. Hur mycket dyrare är en skola med 200 elever jämfört med en skola med 400 elever? Allra svårast är det kanske i hälso- och sjukvården, exempelvis merkostnader för små sjukhus. Vad är ens ett sjukhus i dag? Hur mycket dyrare är ett sjukhus med ett befolkningsunderlag på 60 000 jämfört med ett med 200 000? Är det över huvud taget relevant att tala om ett sjukhus befolkningsunderlag i dessa tider av ökande specialisering? I hälso- och sjukvården talar man om ”nivåstrukturering” vilket innebär att fler och fler insatser koncentreras till ett fåtal sjukhus med en hel region eller rent av hela landet som befolkningsunderlag. Jag har gjort bedömningen att grundliga utredningar av merkostnader för 
  
 151 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 verksamhet i glesbygd av det slag som gjorts för  
 15–20 
  år sen är allt- för omfattande för att kunna slutföras inom utredningstiden. 
  
 Trots problemen med kostnadsfunktionerna anser jag att de resultat som Struktur genererar är de bästa som går att hitta. En schablon baserad på exempelvis invånardistans är kanske enklare att förklara, men inte att motivera. Invånardistans låter som det genom- snittliga avståndet mellan invånarna i ett område, men måttet tar ingen hänsyn till hur folk verkligen bor. Matematiskt är definitionen av invånardistans lika med roten ur kvoten mellan landytan per in- vånare gånger två och roten ur tre. Resultatet blir detsamma om hela befolkningen bor samlat i en tätort som om den bor utspridd över hela landytan. Struktur har en bättre kapacitet att fånga de för- hållanden som faktiskt spelar roll för kostnaderna. 
  
 Det andra problemet när det gäller de beräknade merkostnaderna för verksamhet i glesbygd är att de i dag är nominellt fasta belopp som alltså inte följer kostnadsutvecklingen. De merkostnader för verk- samhet i glesbygd som trädde i kraft 2014 baserades på kostnadsnivån 2010, och de gäller ännu. Både bidrag och avgifter är alltså urholkade redan det år de träder i kraft och blir med tiden alltmer inaktuella. 
  
 6.4Beräkning av merkostnader för skillnader i lönenivå 
  
 6.4.1Förslag 
  
 Förslag: Merkostnader för skillnader i lönenivå ska beräknas i kommunernas delmodeller Förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg, Förskoleklass och grundskola, Gymnasieskola, Individ- och familjeomsorg och Äldreomsorg samt landstingens delmodell Hälso- och sjukvård. 
  
 Lönekostnadsindex för kommuner har uppdaterats med under- lag för 2016 och beräkningen av standardiserad lönenivå korri- gerats. 
  
 För landstingen har en ny regressionsmodell skattats med underlag för 2016 och med en korrigerad beräkning av standar- diserad lönenivå. Vidare ingår samtliga personalkategorier i skatt- ningen av lönekostnadsindex. I regressionsmodellen används An- del förvärvsarbetande sysselsatta i andra sektorer än kommuner och 
  
 152 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 landsting, Tätortsgrad, Lönenivå i privat sektor, Arbetslöshet i länet och Andel av de förvärvsarbetande i länet som pendlar över kom- mungräns som förklarande variabler. 
  
 En separat delkomponent i landstingens lönekostnadsberäk- ning som avser merkostnader för bemanning i områden med gles bebyggelse föreslås också. 
  
 Lönekostnadsandelar för verksamheterna har uppdaterats med nya data från kommunernas och landstingens räkenskapssamman- drag 2016. 
  
 Förslaget innebär att den underliggande regressionsmodellen för kommunernas lönekostnadsindex består av följande variabler. 
  
 Den nya regressionsmodellen för landstingens lönekostnadsindex beskrivs i tabell 6.4. 
  
 153 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Tillägg och avdrag för lönekostnadsskillnader i både kommuner och landsting ska precis som i dag beräknas genom att standardkost- naden i berörda verksamhetsmodeller multipliceras med för verk- samheten fastställd lönekostnadsandel och kommunens eller lands- tingets lönekostnadsindex. Jag föreslår att följande lönekostnads- andelar ska tillämpas vid beräkningen. 
  
 154 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 Lönekostnadsindex och lönekostnadsandelar föreslås inte uppdate- ras utan är desamma till nästa översyn av modellen. 
  
 6.4.2Nuvarande modell 
  
 Kompensation för högt löneläge infördes i kostnadsutjämningen 2008 och utjämnar för strukturella lönekostnadsskillnader mellan kommu- ner och mellan landsting. En revidering gjordes från och med utjäm- ningsåret 2014 på förslag i den senaste utredningen (SOU 2011:39). 
  
 Tillägg och avdrag för lönekostnadsskillnader beräknas genom att standardkostnaden i berörda modeller multipliceras med för verksam- heten fastställd lönekostnadsandel och kommunens lönekostnads- index. 
  
 Lönemodell för kommuner 
  
 För varje kommun har nuvarande lönekostnadsindex beräknats med hjälp av en regressionsmodell där den ålders- och yrkesstandardise- rade lönenivån i respektive kommun ställts mot Andel av befolk- ningen (16 år eller äldre) som inte arbetar i kommun eller landsting, Priset för bostadsrätter i länet och Taxeringsvärdet för småhus i kommunen.2 Underlaget för dagens index är data från 2008 och 2009. Lönekostnadsindex för kommunen är den statistiskt förväntade 
  
 2Taxeringsvärdet begränsades nedåt till 400 000 kronor och uppåt till 3 000 000 kronor. 
  
 155 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 standardiserade lönenivån i kommunen och inte den faktiska löne- nivån. Metoden gör att lönekostnadsindex inte är påverkbart för den enskilda kommunen.3 
  
 Sedan lönekostnadsmodellen föreslogs i SOU 2006:84 har samma lönekostnadsandelar använts för förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg (81 procent), förskoleklass och grundskola (75 procent), gym- nasieskola (68 procent), IFO (55 procent) och äldreomsorg (81 pro- cent). En justerad lönekostnad beräknas genom att lönekost- nadsandelen för varje verksamhet multipliceras med kommunens standardkostnad för utjämningsåret. 
  
 Kommuner med ett lönekostnadsindex över 100 får ett brutto- tillägg som beräknas genom att skillnaden mellan kommunens index och 100 multipliceras med kommunens justerade lönekostnad. Bruttotillägget finansieras genom ett generellt avdrag för alla kom- muner motsvarande ett med befolkningen per den 31 december två år före utjämningsåret vägt medelvärde. 
  
 Lönemodell för landsting 
  
 För landstingen är nuvarande lönekostnadsindex summan av två olika delar. För landstingsanställda utom läkare beräknas en statis- tiskt förväntad lönenivå utifrån lönenivån i privat sektor i länet, med samma typ av regressionsmodell som i kommunernas lönemodell. Den förväntade lönenivån för andra än läkare ges vikten 0,89 i landstingens lönekostnadsindex. Dessutom inkluderas läkarnas faktiska lönenivå med vikten 0,11. Lönekostnadsindex baseras på data från 2005. 
  
 Ett bruttotillägg beräknas för landsting med ett lönekostnads- index över 100 genom att skillnaden mellan landstingets lönekost- nadsindex och 100 multipliceras med den justerade lönekostnaden. Den justerade lönekostnaden beräknas genom att standardkostnaden för hälso- och sjukvård multipliceras med lönekostnadsandelen för verksamhetsområdet (72 procent). Bruttotillägget finansieras genom 
  
 3Då utjämning av lönekostnadsskillnader föreslogs i SOU 2006:84 angavs att ingen skulle få ett lönekostnadsindex som var högre än sitt lönenivåindex. Avsteget motiverades av att ingen skulle få ersättning för en högre lönenivå än man faktiskt har. Regeringen förordade dock att det i regressionsmodellen skattade lönekostnadsindexet skulle användas för samtliga, eftersom lönekostnadsutjämningen annars till viss del skulle bli påverkbar (Prop. 2006/07:100 s. 228). 
  
 156 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 ett generellt avdrag för alla landsting motsvarande ett med befolk- ningen per den 31 december två år före utjämningsåret vägt medel- värde. 
  
 6.4.3Utvärdering 
  
 Av de enkätsvar som utredningen fått in från kommunerna framgår att respondenterna är mer skeptiska mot lönemodellen än vad som gäller för övriga modeller. Kommentarer i fritext handlar bland annat om att lönerna är påverkbara och att kommuner med en god ekonomi kan konkurrera med övriga kommuner om arbetskraften och samtidigt bli kompenserade för detta. Även i landstingens enkät- svar är det tydligt att modellen inte väcker allas förtjusning. Bara var fjärde respondent anser att modellen är ganska rättvisande. I fri- textsvaren föreslås att den bör tas bort då arbetsmarknaden är natio- nell inom hälso- och sjukvården. Det framförs också att vissa landsting får kompensation för höga lönenivåer medan andra får lösa det via inhyrd personal vilket orsakar merkostnader som inte kom- penseras. Över huvud taget är lönemodellen den modell vars själva existens ifrågasätts av flest, vilket inte bara framgått av enkäten utan också i andra kontakter med kommuner och landsting. 
  
 Det är en vanlig föreställning att utfallet i lönemodellerna i hög utsträckning är påverkbart, men tack vare den tillämpade statistiska metoden stämmer det bara till en del. Utfallet bestäms av den – givet strukturen – statistiskt förväntade lönenivån, inte den faktiska löne- nivån. Förfarandet är problematiskt bara om kommuner med hög andel förvärvsarbetande med andra än kommunala och landstings- kommunala arbetsgivare och höga boendekostnader samt landsting i län med höga privata löner systematiskt väljer att sätta högre löner av andra skäl än att det är nödvändigt för att säkra personalför- sörjningen. Det faktum att en mindre del av landstingens lönemodell bygger på verkliga läkarlöner är dock uppenbart problematiskt i detta hänseende. 
  
 Vi har genomfört en uppdaterad analys av löneläget med lönedata från SKL för samtliga anställda i kommuner och landsting 2010– 2016. Lönenivåjämförelserna har gjorts med ett lönenivåindex som beräknats efter standardisering av lönerna med avseende på ålder och 
  
 157 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 yrke.4 Syftet med standardiseringen är att skillnader i åldersfördel- ning och yrkeskategori inte ska förväxlas med lönenivåskillnader. Skillnader i ålder och yrke kan exempelvis bero på skillnader i köp av verksamhet (entreprenader och friskolor), vilket inte ska påverka resultatet. Även andra faktorer som den lokala demografiska struk- turen kan spela roll genom att personalkategorimixen påverkas. 
  
 Statistisk utvärdering av kommunernas lönemodell 
  
 Av utvärderingen framgår att det kvarstår betydande löneskillnader mellan kommunerna. Det är, liksom tidigare, i huvudsak kommuner i storstadsområdena och i synnerhet i Stockholmsområdet som har de högsta lönenivåerna. Det är totalt 64 kommuner som 2016 har ett lönenivåindex som överstiger det vägda genomsnittet i riket. Tjugo kommuner har ett index som överstiger rikets genomsnitt med mer än fem procent, och av dessa ligger arton i Stockholms län. Löne- nivåindex varierar bland samtliga kommuner mellan 93 och 110, där 100 är genomsnittet i riket. 
  
 Då dagens statistiska modell för löner i kommunerna skattas om med aktuella data för  
 2013–2016 
  är förklaringsgraden 77 procent. De förklarande variablernas koefficienter är statistiskt signifikanta och har förväntad effekt. Lönenivåerna är nämligen högre i kommuner med en stor andel förvärvsarbetande med annan än kommunal eller landstingskommunal arbetsgivare, i kommuner i län med höga bo- stadsrättspriser och i kommuner med höga taxeringsvärden på småhus. 
  
 Att de kommunala lönerna har strukturella bestämningsfaktorer betyder inte att de inte också är påverkbara. För att belysa frågan huruvida de kommuner som har höga lönenivåindex skiljer sig från de med lägre har två test genomförts. Ett test var att införa en ”höglönevariabel” för att särskilja kommuner med ett lönenivåindex över 100 från övriga kommuner. Höglönevariabeln blev statistiskt signifikant och höjde modellens förklaringsgrad markant. Detta visar att det finns något som särskiljer de kommuner som har ett högt löneindex från övriga, även om testet inte kan avgöra exakt vad 
  
 4Till skillnad från tidigare har standardiseringen gjorts med en korrigering för andel köp av verksamhet av respektive kommuns eller landstings vikt, vid beräkning av riksgenomsnittet. Anledningen är att det finns mycket stora skillnader i köp av verksamhet mellan kommuner och mellan landsting. De med en hög andel köp av verksamhet kommer annars att få alltför låg vikt vid beräkningen av den genomsnittliga nivån i riket. 
  
 158 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 det är. Ett andra test har varit att göra regressioner separat för de kommuner som har index över 100 och övriga. I båda kommun- grupperna är variablernas koefficienter signifikanta men förklarings- graden är mycket högre för de kommuner som har ett index över 
  
 100.Vår slutsats av dessa resultat är att modellen är relevant, men att det är motiverat att precis som i dag låta alla kommuner som har ett index under 100 betala samma avgift. Det gängse förfarandet i övriga delmodeller är annars att utjämningen är symmetrisk, vilket innebär att både bidrag och avgifter motsvarar hela skillnaden mellan stan- dardkostnaden och genomsnittet i riket. Det svaga statistiska sam- bandet för kommuner med låga lönenivåindex leder till en stor risk för godtyckliga avgiftsnivåer om även lönekostnadsutjämningen skulle göras symmetrisk. 
  
 För att belysa frågan huruvida höga löner kan förklaras av att vissa kommuner med god ekonomi konkurrerar ut kommuner med sva- gare ställning har vi vidare genomfört analyser där kommunens in- täkter från skatter, bidrag, finansiella poster samt extraordinära in- täkter inkluderats i löneregressionerna. Analysen visar att även då hänsyn tas till intäktsskillnader så finns det strukturella skillnader i löneläget som har varit bestående över den studerade tidsperioden. Vi fann alltså inte stöd för tesen att det är skillnader i ekonomiska möjligheter som förklarar de löneskillnader som finns. 
  
 Statistisk utvärdering av landstingens lönemodell 
  
 Bland landstingen är spridningen i standardiserad lönenivå lägre än bland kommunerna. Lönenivåindex varierar från 96 till 103. I vårt underlag ingår också läkarlönerna, vars nivå varierar i motsatt rikt- ning jämfört med övriga personalkategoriers. De standardiserade läkarlönerna är nämligen lägst i Stockholms läns landsting, Västra Götalandsregionen och Region Skåne. Fyra landsting har ett löne- nivåindex över 100. 
  
 Den nuvarande regressionsmodellen för beräkning av lönekost- nadsindex för landstingsanställda baseras endast på en förklarande variabel, lönenivån i den privata sektorn i länet. När modellen ut- vecklades var kopplingen mellan den privata marknadens löner och läkarlönerna låg och därför valde man att inte låta läkarlönerna ingå i regressionsmodellen. I stället viktades de verkliga läkarlönerna in i 
  
 159 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 lönekostnadsindex. Utan läkarlönerna blev förklaringsgraden i regres- sionsmodellen 67 procent med data som sträckte sig till 2005. En uppdatering av modellen med ett nytt datamaterial för  
 2012–2016 
  visar att förklaringsgraden nu sjunkit till drygt 60 procent. Inkluderas läkarlönerna i beräkningen av lönenivåindex blir förklaringsgraden bara 42 procent. Det är enligt min bedömning inte tillfredsställande att vikta in verkliga läkarlöner i modellen eftersom utjämningen då inte lever upp till principen om opåverkbarhet. Förklaringsgraden inklusive läkarlöner på 42 procent är för låg för att ligga till grund för utjämning. En bättre statistisk modell bör av dessa skäl efter- strävas. 
  
 En faktor som har lyfts fram både i enkäten och i direkta kon- takter med landstingen är att ingen hänsyn tas till svårigheter med bemanning av sjukvård i glesbygd. Det är på många håll svårt att tillsätta fasta tjänster och en lösning som erbjuds är då att i stället hyra in personal från bemanningsföretag. Inhyrd personal kan leda till både ekonomiska och kvalitetsmässiga problem i vården och landstingen har i decennier jobbat för att minska beroendet. Trots detta utgör kostnaden för hyrpersonal fortfarande en betydande post för ett antal landsting. Utredningen har analyserat vad som kan tänkas ligga bakom de skillnader i kostnader för hyrpersonal som förekommer, baserat på ett underlag från landstingen för  
 2015–2016 
  som SKL sammanställt. Analysen visar att kostnaderna för inhyrd personal är starkt relaterad till gles bebyggelsestruktur och alltså till en del är strukturellt betingade. En reviderad lönekostnadsmodell för landsting bör enligt min mening ta hänsyn till detta faktum. 
  
 6.4.4Motivering och beskrivning av förslaget 
  
 Det är motiverat att utjämna för strukturella löneskillnader 
  
 Det finns goda grunder för en utjämning baserad på lokala skillnader i lönenivå. Ekonomisk teori om lönebildning i offentlig verksamhet lyfter fram en rad orsaker till att sådana skillnader kan uppstå. Bland dessa finns både orsaker som kan ligga till grund för utjämning och sådana som inte bör göra det. Orsaker till löneskillnader som moti- verar utjämning är sådana som är strukturella. En central strukturell faktor är den lokala efterfrågan på arbetskraft. I områden med en hög efterfrågan på arbetskraft kan konkurrens mellan arbetsgivare 
  
 160 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 leda till att de offentliga lönerna pressas uppåt. Goda pendlingsmöj- ligheter kan bidra till en skarpare konkurrens om arbetskraften och därmed pressa fram högre löner. En andra faktor är det lokala lev- nadsomkostnadsläget. På en ort där levnadsomkostnaderna är höga kan det krävas en högre lön för att attrahera arbetskraft, än på en ort där de är låga. 
  
 Höga löner kan också användas som ett medel för att rekrytera den mest produktiva personalen och således sänka den totala löne- kostnaden. Denna orsak till löneskillnader är inte grund för utjäm- ning, eftersom den beror på ett strategiskt val och därmed är på- verkbar. 
  
 Uppdaterat lönekostnadsindex för kommuner och förbättrad modell för beräkning av lönekostnadsindex för landsting 
  
 Lönekostnadsindex för kommuner 
  
 Utredningen har prövat ett stort antal alternativa modeller för beräkning av lönekostnadsindex för kommuner, men funnit att en ren uppdatering av dagens modell är det bästa alternativet.5 
  
 I 6.4.3 beskrevs de test som genomförts för att identifiera skill- nader mellan kommuner med höga lönenivåindex och de med låga, varav ett var att införa en höglönevariabel för kommuner med ett lönenivåindex över 100. Då en sådan variabel kombineras med andel av de sysselsatta som arbetar i andra sektorer än kommuner och landsting, utpendling över kommungränsen för att fånga konkur- rens om arbetskraften och genomsnittligt pris på småhus för att fånga levnadsomkostnaderna i kommunen erhålls en förklaringsgrad på 82 procent. Statistiskt är modellen attraktiv, men utpendlings- variabeln leder till att de tre storstäderna missgynnas i förhållande till omgivande pendlingskommuner. Det är svårt att se att det strukturella lönetrycket för exempelvis Stockholms stad skulle vara lägre än för omgivande kommuner. Vidare avser det genomsnittliga försäljningspriset på småhus bara en mindre del av fastighets- beståndet, medan dagens variabel taxeringsvärde avser hela. Av dessa 
  
 5Lönekostnadsindex är det index som ska multipliceras med justerad lönekostnad vid beräkning av tillägg för merkostnader för skillnader i löneläge. Lönekostnadsindex är lika med respektive kommuns och landstings predikterade värde för lönenivåindex från regressionsmodellerna. 
  
 161 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 skäl har jag valt att behålla dagens modell för skattning av lönekost- nadsindex för kommuner. Modellens förklaringsgrad på 77 procent är god, och ingående variabler är intuitivt begripliga. 
  
 Skattningen av regressionsmodellen har gjorts med lönenivå- index beräknade enligt den korrigerade metod som beskrivs i not 4 ovan och värden för de förklarande variablerna för  
 2013–2016. 
  De beräknade lönekostnadsindexen ska användas tillsvidare och ska alltså inte uppdateras. Lönekostnadsindex per kommun redovisas i avsnitt 1.3. 
  
 Lönekostnadsindex för landsting 
  
 Jag har eftersträvat en modell för beräkning av lönekostnadsindex som inte är påverkbar men som trots detta har en tillfredsställande förklaringsgrad. Mitt förslag är en modell där lönenivåindex för samtliga personalkategorier inklusive läkare förklaras av de struk- turella faktorerna Andel förvärvsarbetande sysselsatta i andra sektorer än kommuner och landsting, Tätortsgrad, Lönenivå i privat sektor, Arbetslöshet i länet och Andel av de förvärvsarbetande i länet som pendlar över kommungräns inklusive gränspendling till Danmark och Norge.6 Samtliga dessa faktorer speglar på olika sätt konkurrens- förhållandena på arbetsmarknaden i länet. Med data för  
 2012–2016 
  uppnås en förklaringsgrad på 69 procent och med statistiskt signi- fikanta koefficienter med förväntad effekt för de förklarande variablerna.7 
  
 Vidare har en statistisk modell för sambandet mellan kostnad för all hyrpersonal  
 2015–2016 
  och gleshet8 använts för att estimera mer- kostnader för bemanning i glesbygd. Förklaringsgraden i den statis- tiska modellen är 55 procent. Den förväntade merkostnaden i lands- ting med gles bebyggelse inkluderas som en ny komponent i lands- tingens lönekostnadsberäkning. Merkostnadsberäkningen är inte 
  
 6Uppgifter om gränspendling till Danmark och Norge finns fram till 2014 och det är osäkert om nyare data kommer att bli tillgängliga framöver. Gränspendling bör dock vara en relativt stabil variabel över tid och eftersom den statistiska modellen förbättras föreslår vi att den inkluderas i modellen. Det finns inga data över gränspendling till Finland. 
  
 7Högre lönenivå förknippas med hög andel förvärvsarbetande i andra sektorer än kommuner och landsting, hög tätortsgrad, hög lönenivå i privat sektor, låg arbetslöshet och en hög grad av utpendling. 
  
 8Definierat som tätortsgrad multiplicerat med antal invånare per kvadratkilometer. 
  
 162 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 beroende av respektive landstings faktiska kostnader för hyrper- sonal, utan styrs helt av landstingets gleshet och det konstaterade sambandet mellan gleshet och kostnader för hyrpersonal i riket. 
  
 Lönekostnadsindex för landstingens egen personal och index för bemanning i glesbygd ska användas tillsvidare och ska alltså inte uppdateras. Indextal redovisas i avsnitt 1.3. 
  
 Uppdaterade lönekostnadsandelar för både kommuner och landsting 
  
 Nuvarande lönekostnadsandelar bygger på data som är femton år gamla. Utredningen har inte hittat någon dokumentation av hur de ursprungligen har tagits fram. För att kunna uppdatera siffrorna har följande metod använts. 
  
 För de kommunala verksamheterna bygger beräkningen på anta- ganden om lönekostnadsandel i respektive kostnadsslag i räken- skapssammandragets driftsredovisning. Löner och Kalkylerade per- sonalomkostnader ingår naturligtvis i sin helhet i beräkningen av lönekostnaden. Externa varor har antagits ha en lönekostnadsandel på 25 procent. Posterna Övrigt under Externa varor och tjänster, Interna och externa hyror, Kalkylerade kapitalkostnader och Bidrag och transfereringar har antagits ha en lönekostnadsandel på 0 pro- cent. Fördelade kostnader och Köp av huvudverksamhet har antagits ha en lönekostnadsandel på 75 procent. Med dessa antaganden har en total lönekostnad för kommunerna i riket baserad på räkenskaps- sammandraget 2016 beräknats. Lönekostnadsandelen erhålls genom division av den totala lönekostnaden med bruttokostnaden, för respektive verksamhet. 
  
 För hälso- och sjukvården har lönekostnadsandelen beräknats som kostnader för Lön och Övriga kostnader personal dividerat med Bruttokostnad minus Läkemedelskostnad inom förmånen och Köp av verksamhet enligt räkenskapssammandraget för 2016. Lönekost- nadsandelen har antagits vara densamma i köpt verksamhet som i verk- samhet bedriven i egen regi. 
  
 I tabell 6.6 nedan jämförs förslagets lönekostnadsandelar med nuvarande. 
  
 163 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 För de kommunala verksamheterna innebär uppdateringen en mins- kad spridning i lönekostnadsandel jämfört med tidigare. Särskilt noteras markant lägre lönekostnadsandel i förskola och grundskola men det går inte att säga om det beror på en faktisk förändring eller att metoden för beräkning ändrats. 
  
 6.4.5Ekonomiska effekter av förslaget 
  
 I tabellen nedan redovisas effekterna av mitt förslag för kommuner- na för utjämningsåret 2018 per kommungrupp enligt SKL:s indel- ning (se bilaga 3). Observera att förslaget inte innehåller en separat lönemodell. Utfallet i förslagskolumnen är en summering av de lönekomponenter som ingår i verksamhetsmodellerna. 
  
 164 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 Som framgår av tabellen leder uppdateringen av lönemodellen för kommuner endast till mindre förändringar utom för storstäderna som i genomsnitt får en minskning med 172 kronor per invånare. På kommunnivå är den största negativa förändringen  
 -429 
  kronor per invånare (Malmö) och den största positiva +441 kronor per invånare (Danderyd). Eftersom den statistiska modellen är oförändrad beror förändringarna i första hand på uppdateringen till aktuella data. Förändrade standardkostnader i de verksamheter för vilka lönekost- nadsersättning beräknas kan leda till mindre förändringar. 
  
 För landstingen redovisas effekterna av förslaget i tabell 6.8 nedan baserat på data för utjämningsåret 2018. De beräknade löne- merkostnaderna kommer att redovisas i standardkostnaden för hälso- och sjukvården, men har här lyfts ut för att möjliggöra en jäm- förelse med nuvarande utjämning. 
  
 165 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Medan nuvarande lönekostnadsberäkning ger bidrag för Stockholm, Uppsala och Västmanland och avgifter för alla andra så innebär mitt förslag att även utpräglade glesbygdslän blir bidragstagare i löne- kostnadsberäkningen. Jämtland Härjedalen går från att i dag betala samma avgift som flertalet landsting till att få det största bidraget. Det är fyra förändringar som samverkar till detta resultat. En ren uppdatering av nuvarande modell med aktuella data ger små för- ändringar utom för Stockholm som får ett högre utfall och Västmanland som förlorar rejält på uppdateringen. Ny justerad löne- kostnad ger mycket små effekter för alla landsting. Den nya regres- sionsmodellen med läkarlöner inkluderade och fler förklarande 
  
 166 
  
 SOU 2018:74 
  
 Socioekonomi, gles bebyggelse och löner 
  
 variabler ger små effekter. Detta gäller alla utom Stockholm som förlorar det de vann och Västmanland som får igen en del av det de förlorade på uppdateringen. 
  
 Det är alltså införandet av kompensation för merkostnader för beman- ning i glesbygd som står för nästan hela nettoförändringen för alla lands- ting utom Västmanland. 
  
 167 
  
 7Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 7.1Inledning 
  
 I kapitel 5 presenterades ett förslag till ny modellstruktur. Fem av delmodellerna föreslås utgå men den beräknade kompensationen för fyra av dem omfördelas till andra delmodeller (Befolkningsföränd- ringsmodellen och Bebyggelsestruktur för kommuner och lönemodel- lerna för kommuner och landsting). Två nya delmodeller föreslås också i kapitel fem, nämligen Infrastruktur och skydd och Verksam- hetsövergripande kostnader. Den delmodell som helt tas bort är Barn och unga med utländsk bakgrund vilket beskrevs i kapitel 6. 
  
 I detta kapitel beskrivs den uppsättning av åtta delmodeller som är de kommunspecifika modellerna i mitt förslag. I kapitel åtta av- handlas de två delmodellerna som gäller för landstingen, och i kapitel nio den för kommuner och landsting gemensamma modellen för kollektivtrafik. 
  
 7.2Förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg 
  
 7.2.1Förslag 
  
 Förslag: Tillägg och avdrag för skillnader i behov av förskola och fritidshem beräknas enligt ny metod och förskoledelen uppdate- ras med mer aktuella data. Komponenten ersätter tidigare kom- pensation för skillnader i vistelsetid och inskrivningsgrad. 
  
 Tillägg och avdrag för gles bebyggelse läggs till som en ny kom- ponent i modellen. Tillägget beräknas med ett index som gör att kompensationen kommer att följa kostnadsutvecklingen i riket. 
  
 169 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Tillägg och avdrag för socioekonomiska skillnader läggs till som ny komponent i modellen. 
  
 Tillägg och avdrag för lönekostnadsskillnader inom förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg inkluderas i modellen. 
  
 Tillägg och avdrag för ökning av antal barn i åldern  
 1–5 
  år inkluderas i förskolemodellen. Beloppen ska räknas upp årligen med prisindex så att de följer kostnadsutvecklingen. 
  
 En ny kompensation för minskning av antal barn i åldern  
 1–5 
  år införs. Beloppen ska räknas upp årligen med prisindex så att de följer kostnadsutvecklingen. 
  
 Justeringsfaktorn utgår ur modellen. 
  
 Skolverket ges i uppdrag att genomföra en undersökning om genomsnittlig vistelsetid per kommun senast år 2020. 
  
 I tabellen nedan beskrivs förslaget till ny delmodell för förskola, fri- tidshem och pedagogisk omsorg, och skillnaden mot nuvarande delmo- dell. 
  
 170 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Modellen utjämnar för mellankommunala skillnader i behov (ålders- struktur, vistelsetid förskola, inskrivningsgrad fritidshem och socio- ekonomi) och produktionsförutsättningar (glesbygd, löner och befolk- ningsförändringar). 
  
 Standardkostnaden räknas upp till utjämningsårets prisnivå med förväntad prisutveckling. 
  
 7.2.2Nuvarande delmodell 
  
 Idag beräknas standardkostnaden för förskola, fritidshem och peda- gogisk omsorg som summan av 
  
 •åldersersättning för barn  
 1–5 
  år respektive  
 6–12 
  år, 
  
 •tillägg och avdrag för skillnader i vistelsetid i förskola och inskriv- ningsgrad i fritidshem samt en 
  
 •justeringsfaktor. 
  
 Vid beräkningen av tillägg och avdrag för skillnader i vistelsetid i för- skola och inskrivningsgrad i fritidshem har varje kommun tilldelats sin kommungrupps genomsnittliga vistelsetid respektive inskrivnings- grad. För förskolan har kommungruppsindelningen som SKL lanse- rade 2005 använts och för fritidshem kommungruppsindelningen som användes  
 2011–2016. 
  
 Tillägg och avdrag för löneskillnader och effekter av befolknings- ökning i åldern  
 1–5 
  år beräknas också i dag, men ingår i lönemodel- len respektive befolkningsförändringsmodellen. 
  
 Standardkostnaden räknas upp till utjämningsårets prisnivå med hjälp av nettoprisindex. 
  
 171 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 7.2.3Utvärdering 
  
 Nöjda kommuner lyfter behov av mer aktuella data och kompensation för merkostnader i glesbygd och socioekonomi 
  
 Av enkätsvaren framgår att fler respondenter är nöjda än missnöjda med förskolemodellen. I fritext framkommer önskemål från en- skilda kommuner om att ta större hänsyn till socioekonomiska för- hållanden och invandring, samt gleshet. Högre aktualitet efterfrågas när det gäller data om vistelsetid i förskolan. 
  
 Statskontoret föreslår att kommunvis vistelsetid används i stället för kommungruppsvis och att data insamlade av Skolverket 2012 an- vänds som underlag för kompensationen.1 SKL har lyft ram avsak- naden av kompensation för merkostnader i glesbygd och att data- underlaget för vistelsetiden är inaktuellt. 
  
 Små avvikelser från principer för utjämning 
  
 Min bedömning är att nuvarande beräkning av standardkostnaden för förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg i huvudsak lever upp till de principer för utjämning som beskrivs i kapitel 3. Vissa av- vikelser kan noteras avseende principen om utjämning för struktu- rellt betingade kostnadsskillnader och att utjämningen ska bygga på aktuella och tillförlitliga data, vilket jag återkommer till i nästa av- snitt. Renodlingen till rena verksamhetsmodeller motiverar att mer- kostnader för löneskillnader och befolkningsförändringar som avser förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg inkluderas i modellen, i stället för nuvarande separata beräkningar i lönemodellen och be- folkningsförändringsmodellen. 
  
 God förklaringsgrad 
  
 Den statistiska analysen visar på en hög grad av samvariation mellan nettokostnader och standardkostnader för åren  
 2012–2015, 
  med en förklaringsgrad på knappt 70 procent. Analysen av nettokostnads- avvikelsen i förskolan (se kapitel 3 för en förklaring av begreppet nettokostnadsavvikelse) indikerar dock att socioekonomi, migration, 
  
 1Statskontoret (2015:5), Delmodellen för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet 
  
 – förslag till uppdateringar. 
  
 172 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 gleshet och befolkningsförändringar skulle kunna tas om hand på ett bättre sätt i standardkostnadsberäkningen. Resultaten i den statis- tiska analysen sammanfaller väl med de synpunkter som kommit in i svaren på enkäten till kommunstyrelsens ordförande och förslagen från Statskontoret och SKL. 
  
 En välfungerande modell med potential 
  
 Sammanfattningsvis pekar utvärderingen på följande utvecklings- behov: 
  
 •Beräkning av tillägg och avdrag för vistelsetid i förskola och inskri- vningsgrad i fritidshem bör ses över. 
  
 •Ny kompensation för gleshet bör beräknas. 
  
 •Ny kompensation för socioekonomiska skillnader bör beräknas. 
  
 •Merkostnader för löner i förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg bör föras över från dagens lönemodell. 
  
 •Merkostnader vid kraftig ökning av antal barn  
 1–5 
  år bör inklu- deras i modellen. 
  
 •En ny kompensation vid kraftig minskning av antal barn  
 1–5 
  år bör inkluderas i modellen. 
  
 7.2.4Beskrivning av förslaget 
  
 Beräkning av åldersersättning så att justeringsfaktorn inte behövs 
  
 I dag beräknas genomsnittskostnaden i riket för pedagogisk omsorg per barn  
 0–12 
  år, men beräkningen av åldersersättningen per kom- mun bygger på antal barn  
 1–5 
  respektive  
 6–12 
  år. Detta medför att åldersersättningen på riksnivå blir lägre än nettokostnaden, vilket är orsaken till att en justeringsfaktor måste beräknas. 
  
 Jag föreslår att genomsnittskostnaden i stället beräknas på samma åldersgrupper som används för beräkning av åldersersättning per kommun, det vill säga barn  
 1–12 
  år. Därmed kommer åldersersätt- 
  
 173 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 ningen att stämma med nettokostnaden i riket, och justeringsfak- torn kan utgå. Förslaget får inga ekonomiska konsekvenser men förenklar beräkningen och beskrivningen av modellen. 
  
 Kompensation för merkostnader i glesbygd införs 
  
 Både SKL och enstaka respondenter till kommunenkäten efterlyser kompensation för merkostnader för förskoleverksamhet i glesbygd. Den statistiska analysen av nettokostnader bekräftar att gles be- byggelse tycks vara förknippat med högre nettokostnader. Det finns slutligen också symmetriskäl att beräkna merkostnader i glesbygd i förskola: sådana merkostnader beräknas redan i modellerna för grund- skola, gymnasieskola, äldreomsorg, räddningstjänst, hälso- och sjuk- vård och bebyggelsestruktur. 
  
 Utredningen har fått tillgång till Skolverkets uppgifter om års- arbetskrafter (pedagogisk personal) och antal inskrivna barn för var och en av landets cirka 10 000 förskolor för åren  
 2014–2016. 
  Data visar att personaltätheten (årsarbetskrafter per inskrivet barn) i genomsnitt är högre på mycket små förskolor än på större förskolor. Personaltätheten då man går från de allra minsta förskolorna minskar upp till förskolor med cirka 20 barn. Därefter sjunker den ytterligare något, men jag har valt att sätta 20 barn som övre gräns över vilken ingen merkostnad bör beräknas. Min bedömning är vidare att det inte är rimligt att driva förskoleverksamhet med färre än fem inskrivna barn. För förskolor med  
 5–9 
  barn är personaltät- heten cirka 45 procent högre än för förskolor med över 20 barn. För förskolor med  
 10–14 
  barn är personaltätheten 15 procent högre, och för förskolor med  
 15–19 
  barn är personaltätheten 3 procent högre än för förskolor med 20 barn eller fler. Beräkningen av merkostnader i glesbygd bygger på antagandet att merkostnaden för andra resurser än pedagogisk personal är proportionell till merkostnaden för peda- gogisk personal. Merkostnaden per barn på förskolor med 7 barn uppskattas därför till 45 procent, på förskolor med 12 barn upp- skattas den till 15 procent och på förskolor med 17 barn uppskattas den till 3 procent av genomsnittskostnaden i riket för barn  
 1–5 
  år. Dessa uppskattningar ligger till grund för förskolans merkostnads- funktion. 
  
 174 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Modellen Struktur (se kapitel 6.3) har använts för att placera ut fiktiva förskolor med minst fem barn baserat på befolkning och boendemönster 2016. Önskvärt avstånd till förskolan har satts till maximalt fem kilometer. Detta innebär att Struktur har sökt efter platser där minst fem barn  
 1–5 
  år bor inom en radie (egentligen ett kortaste vägavstånd) på fem kilometer. Har det inte gått att samla fem barn inom fem kilometer har en ny plats sökts upp, tills minst fem barn har kunnat ”hänvisas” till en fiktiv enhet. Samtliga barn hänvisas till en enhet, även om avståndet skulle överstiga det högsta lämpliga avståndet på fem kilometer. 
  
 För varje fiktiv enhet beräknas en merkostnad genom att antal barn på enheten multipliceras med merkostnaden i procent på enhe- ter av den storleken. För en enhet med sju barn beräknas till exempel en merkostnad på sju gånger 45 procent av genomsnittskostnaden i riket för barn  
 1–5 
  år. Merkostnaden för små enheter har sedan summerats per kommun, och ett bidrag beräknats för de som ligger över riksmedelvärdet och en avgift för de som får en lägre merkost- nad än riksmedelvärdet. Det är här viktigt att påpeka att mer- kostnader för små förskolor inte beräknas utifrån om man faktiskt har små förskolor eller inte. Merkostnaderna beräknas utifrån de små förskolor som geografiska förhållanden och bosättningsmöns- ter kan motivera. Metoden ger kompensation efter behov, och inte efter faktiska prioriteringar. 
  
 Utfallet 2018 vid en beräkning baserad på befolkningen 2016 varierar i landets kommuner från en avgift på 12 kronor per invånare till ett högsta bidrag på 113 kronor per invånare. Totalt omfördelar delmodellen, i 2018 års prisnivå, cirka 40 miljoner kronor från mindre glesa till glesa kommuner. Beloppet är litet, vilket beror på hur små- barnsfamiljer är bosatta och på att de merkostnader som uppstår drabbar verksamhet som rör mycket få barn. Det är egentligen tvek- samt att införa kompensation av en kostnadsskillnad som är så pass liten. Det är dock min bedömning att symmetri- och legitimitetsskäl överväger nackdelen av ytterligare en delkomponent i förskole- modellen. 
  
 De beräknade merkostnaderna har räknats om till ett index mot- svarande tillägget som procent av för riket genomsnittlig enhets- kostnad per barn  
 1–5 
  år 2016. Det procentuella påslaget per kommun föreslås ligga fast över tid tills nästa översyn av kostnads- 
  
 175 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 utjämningen genomförs. Eftersom gleshetskompensationen beräk- nas som ett procentuellt påslag för respektive utjämningsår kommer den att följa kostnadsutvecklingen i riket. Index för merkostnader för förskola i glesbygd för samtliga kommuner listas i avsnitt 1.3. 
  
 Kompensation för socioekonomiska skillnader införs 
  
 Ovan nämndes att den statistiska analysen ledde till slutsatsen att socioekonomi kan kopplas till nettokostnadsavvikelsen. Analysen visar att det är svårt att påvisa att kommuner som har sämre socioekonomiska förutsättningar har högre kostnader. En förklaring som lyfts fram av Skolkommissionen i analysen av grundskolan, där samma fenomen kan iakttagas, är att möjligheten till finansiering av verksamheten är mindre i socioekonomiskt utsatta kommuner. En annan anledning kan vara att socioekonomiskt svaga föräldrar är mindre framgångsrika i att göra sin röst hörd och ställa krav på verksamheten. Det är helt enkelt lättare att sänka ambitionsnivån i socioekonomiskt utsatta kommuner än i mer gynnade. 
  
 I Skollagens 2 kapitel 8 a § fastslås att ”Kommuner ska fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov.” SKL planerar att publicera resultat från en enkätbaserad undersökning om hur kommunerna arbetar med resursfördelning inom förskola och skola under hösten 2018. Preliminära resultat som utredningen tagit del av visar att många kommuner fördelar resurser mellan sina förskolor eller stadsdelar bland annat utifrån socioekonomiska förutsättningar. Min bedöm- ning är att om denna princip tillämpas för resursfördelningen mellan enheter inom kommunen så bör den också vara giltig för resursför- delningen mellan olika kommuner i utjämningssystemet. Därför anser jag att det är motiverat att införa en kompensation för skillna- der i socioekonomi i förskolemodellen – trots att kostnadsskillnader inte går att påvisa med hjälp av data på kommunnivå. Behoven finns, och det låga kostnadsläget i socioekonomiskt utsatta kommuner kan mycket väl vara en följd av en bindande budgetrestriktion och/eller en låg ambitionsnivå. 
  
 Kompensationen beräknas i fyra steg. Först beräknas hur stor del av de totala nettokostnaderna i förskolan i riket som bör fördelas efter socioekonomisk profil. Det har inte varit möjligt att använda 
  
 176 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 sig av en styckkostnadsmodell för att fastställa en kompensation per barn med olika bakgrund. I stället föreslår jag en schablon på redan förekommande nivåer. Det riktade statsbidrag inom grundskolan som infördes i år kommer när det är genomfört fullt ut 2020 att omfatta sex miljarder, vilket motsvarar ungefär sex procent av netto- kostnaden för grundskola i riket. I SKL:s enkät anger de kommuner som tillämpar en socioekonomisk fördelningsnyckel att de avsätter i genomsnitt fem procent av den totala budgeten. Jag föreslår för att ligga nära rådande praxis att motsvarande fem procent av netto- kostnaden för förskola i riket tas i anspråk för socioekonomisk kompensation. Procenttalet ligger fast över tid men eftersom det belopp som omfördelas baseras på respektive års nettokostnad kommer det att följa kostnadsutvecklingen i verksamheten i riket. Den totala summan för socioekonomiskt tillägg anges i kronor per barn i åldern  
 1–5 
  år i riket. 
  
 I ett andra steg beräknas ett årligen uppdaterat socioekonomiskt index per kommun. För varje kommun används den senast tillgäng- liga uppgiften om Andel folkbokförda barn  
 1–5 
  år som inte har någon förälder med eftergymnasial utbildning, Andel barn  
 1–5 
  år som bor i ett hushåll med låg disponibel inkomst, samt Andel barn  
 1–5 
  år med minst en förälder som har haft uppehållstillstånd i Sverige i högst fyra år. Kommuner med höga socioekonomiska index har jämförelsevis stora socioekonomiska utmaningar, och vice versa. Då varje kom- muns socioekonomiska index för förskolan jämförs med kommunens socioekonomiska index för grundskolan enligt Skolkommissionens modell framgår att samvariationen är mycket hög (förklaringsgrad cirka 83 procent). 
  
 I ett tredje steg beräknas ett bruttotillägg för varje kommun genom att det genomsnittliga socioekonomiska tillägget per barn  
 1–5 
  år i riket multipliceras med varje kommuns socioekonomiska index och med andel barn  
 1–5 
  år i kommunen. Resultatet blir ett bruttotillägg per kommun uttryckt i kronor per invånare. 
  
 Bruttotillägget för socioekonomiska skillnader finansieras med en avgift lika för alla. Resultatet är att ungefär hälften av kommu- nerna får betala en avgift på upp till 200 kronor per invånare, och den andra hälften får bidrag på upp till 400 kronor per invånare. Totalt omfördelar komponenten cirka 400 miljoner kronor från kommuner med god socioekonomi till kommuner med en svag socioekonomi. 
  
 177 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Behovsindex förskola och fritidshem 
  
 I delmodellen förekommer den i systemet i övrigt udda lösningen att kompensation för skillnader i verksamhetsvolym – givet demo- grafin – utgår. Tillägg och avdrag baseras på skillnader i vistelsetid i förskolan, samt inskrivningsgrad i fritidshem och pedagogisk om- sorg för barn  
 6–12 
  år. I äldreomsorgen utgår exempelvis inte kom- pensation efter hur omfattande insatser kommunen beviljar för sina äldre, utan efter hur många äldre man har. Behoven ska styra, inte ambitionsnivån. 
  
 Som framgår av tabell 7.2 varierar inskrivningsgraden för barn  
 1–5 
  år mellan 66 och 91 procent, inskrivningsgraden för barn  
 6–12 
  år mel- lan 34 och 82 procent, och genomsnittlig vistelsetid (2012 då senaste mätningen genomfördes) i förskola mellan 23 och 36 timmar per vecka. Skillnaderna är stora, och kostnadseffekterna betydande. Den avgörande frågan är om de stora skillnaderna i verksamhetsvolym motiveras av skillnader i behov eller skillnader i ambitionsnivå. 
  
 Källa: Skolverket 
  
 Nedan beskrivs utredningens ansats att uppskatta underliggande skill- nader i behov av förskola respektive fritidshem genom statistisk ana- lys av samband mellan vistelsetid i förskola respektive inskrivnings- grad i fritidshem och olika strukturella variabler. 
  
 178 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Beräkning av tillägg/avdrag för skillnader i behov av förskola 
  
 Det handlar om verksamheter som å ena sidan har ett pedagogiskt uppdrag att främja barns livslånga lärande, och å andra sidan ska erbjuda barnomsorg så att föräldrarna kan arbeta och studera. I relation till det pedagogiska uppdraget menar jag att alla barn har likartade behov som inte motiverar differentiering efter vistelsetid eller inskrivningsgrad. Däremot står det klart att föräldrars behov av barnomsorg kan variera med exempelvis förvärvsfrekvens, arbets- pendling och andel ensamstående föräldrar. Det senare är skälet till att kompensation för skillnader i vistelsetid och inskrivningsgrad kan vara motiverad. 
  
 Vistelsetid förskola – mätt på rätt sätt 
  
 De ganska stora skillnader i inskrivningsgrad som kan observeras leder till svårigheter vid jämförelse av genomsnittlig vistelsetid. Pro- blemet är i grunden att vistelsetid bara mäts för de barn som faktiskt går i förskola, och förklaras bäst med ett exempel. I en kommun där alla barn går i förskola, hälften med en vistelsetid på 36 timmar och hälften med en vistelsetid på 18 timmar, kommer den genomsnittliga vistelsetiden att bli 27 timmar per vecka. I en annan kommun går bara hälften av barnen i förskola men de har en genomsnittlig vistelse- tid på 36 timmar. I bägge kommunerna går alltså hälften av barnen i förskola i 36 timmar. Om man bygger vistelsetidsersättning på den genomsnittliga uppmätta vistelsetiden för de barn som är inskrivna i förskola kommer den första kommunen, där alla barn faktisk går i förskola, att få betala vistelsetidskompensation till den andra kom- munen, vilket inte är rimligt. En andra utmaning har att göra med att alla barn oavsett föräldrarnas sysselsättning har lagstadgad rätt till förskola i 15 timmar per vecka från hösten det år de fyller tre år. Vissa kommuner följer den lagstadgade miniminivån, medan andra har en generösare regel och tillåter längre vistelsetider för alla barn. Därmed kommer den uppmätta vistelsetiden att till en del spegla skillnader i ambitionsnivå, vilket inte bör ligga till grund för utjäm- ning. För att åtgärda det första problemet har vi beräknat den genom- snittliga vistelsetid kommunen hade haft, om inskrivningsgraden hade varit 100 procent och de som inte var inskrivna hade utnyttjat rätten till 15 timmar i veckan. Skolverkets föräldraenkät från 2012 medger 
  
 179 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 vidare en beräkning av vistelsetid där tiden korrigerats till 15 timmar för de barn som inte har lagstadgad rätt till längre tid än så, vilket löser även det andra problemet. 
  
 För denna korrigerade vistelsetid har vi undersökt sambandet med strukturella faktorer genom regressionsanalys. Förklaringsgraden blev 54 procent i en regression med tre variabler som kan kopplas till skillnader i behov av barnomsorg samt två kontrollvariabler. De behovsrelaterade variablerna Andel barn  
 1–5 
  år med föräldrar som pendlar över kommungräns, Andel barn med ensamstående föräldrar och Andel barn med högutbildade föräldrar är alla signifikanta och samvarierar med vistelsetiden på väntat sätt.2 Med utgångspunkt i regressionsresultaten beräknas sedan varje kommuns förväntade vistelsetid, baserat på utpendling, andel bosatta med ensamstående förälder och andel med högutbildade föräldrar. Det betyder att det bara är de variabler som speglar behov av barnomsorg som används för beräkning av förväntad vistelsetid. Denna regressionsbaserade metod bedöms vara bättre lämpad för att uppskatta det strukturellt motiverade behovet än nuvarande kommungruppsvisa beräkning. 
  
 Ett återstående problem är att data även fortsättningsvis kommer att vara ålderstigna. En jämförelse av genomsnittlig vistelsetid på kommungruppsnivå 2005 och 2012 visar dock att skillnaderna mel- lan grupperna är stabila över tid, varför problemet inte bedöms vara allvarligt. 
  
 Inskrivningsgrad i förskola bör inte kompenseras 
  
 För förskolan genomfördes också en statistisk analys av i vilken utsträckning skillnader i inskrivningsgrad i förskola kan påverkas av samma faktorer som vistelsetiden. I analysen ingick uppgifter för  
 2014–2016 
  om inskrivningsgrad i förskola och pedagogisk omsorg samt föräldrarna till barn  
 1–5 
  år. Det centrala resultatet är att trots att flera kontrollvariabler inkluderas är förklaringsgraden låg på cirka 23 procent. Inskrivningsgrad för barn  
 1–5 
  år kan därmed, till skill- nad från vistelsetid, inte sägas vara betingad av strukturella skillnader i någon större utsträckning. Mot bakgrund av denna analys föreslår jag att kompensation för skillnader i inskrivningsgrad i förskola inte 
  
 2Effekten av att ha högutbildade föräldrar kan vid ett första påseende tyckas förvånande, men kan förklaras av att högutbildade i genomsnitt har en längre arbetstid än lågutbildade, enligt SCB:s statistik. Därmed uppstår ett större behov av barnomsorg. 
  
 180 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 ska införas, trots att skillnaderna är starkt kostnadsdrivande. Vi har inte lyckats visa att de kan förklaras av skillnader i strukturella för- hållanden. 
  
 Utfallsberäkning 
  
 Själva tillägget för skillnader i vistelsetid beräknas i dag genom att vistelsetidsindex multipliceras med genomsnittlig kostnad per invå- nare i riket, för förskola och pedagogisk omsorg för barn  
 1–5 
  år. Metoden innebär att kommuner med en hög andel barn i befolk- ningen får ett lågt tillägg eller en låg avgift, medan kommuner med en låg andel barn får ett högt tillägg eller en hög avgift, räknat per barn. Jag anser att detta inte är rimligt utan att behovsindex i stället ska multipliceras med kommunens åldersersättning, det vill säga antal barn  
 1–5 
  år i kommunen gånger genomsnittskostnaden i riket för barn  
 1–5 
  år. Därmed kommer tillägget eller avdraget att vara det- samma, per barn  
 1–5 
  år, i alla kommuner med samma vistelsetids- index. 
  
 Ny metod leder till förändringar 
  
 Förändringarna i beräkningen av ersättning för skillnader i behov av förskola blir relativt betydande för vissa kommuner, beroende på tre samtidiga förändringar. För det första ersätter data från 2012 siff- rorna från 2005. För det andra ändras metoden för strukturkorri- gering från användande av kommungruppsvisa medelvärden till individuellt skattade index, och med korrigering för effekterna av skillnader i inskrivningsgrad. För det tredje beräknas bidrag och avgifter på ett mer korrekt sätt. I de fall dessa tre förändringar drar åt samma håll kan den sammanlagda effekten bli betydande. Index för behov av förskola för samtliga kommuner redovisas i avsnitt 1.3. 
  
 181 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ny metod för beräkning av tillägg och avdrag för skillnader i behov av fritidshem 
  
 Till skillnad från vistelsetid i förskola mäts inskrivningsgrad i fritids- hem för barn  
 6–12 
  år årligen. Källa är sedan 2014 registerdata från Skolverket. I dag används kommungruppsvisa inskrivningsgrader i fritidshem för att beräkna ett inskrivningsgradsindex som är lika för alla kommuner i en kommungrupp, enligt 2011 års kommungrupps- indelning. 
  
 På samma sätt som vistelsetiden har inskrivningsgraden i fritidshem analyserats statistiskt med regressionsanalys. Förklaringsgraden i en modell med två strukturvariabler och två kontrollvariabler blev 47 pro- cent. Strukturellt förväntad inskrivningsgrad har sedan beräknats med utgångspunkt i samvariationen mellan inskrivningsgrad i fri- tidshem, pendling och andel barn med högutbildade föräldrar. 
  
 Precis som i förskolan beräknas i dag tillägg och avdrag per kom- mun genom att inskrivningsgradsindex multipliceras med genom- snittlig kostnad per invånare i riket för fritidshem och pedagogisk omsorg för barn  
 6–12 
  år. Metoden innebär att kommuner med en hög andel barn i befolkningen får ett lågt tillägg eller en låg avgift, medan kommuner med en låg andel barn får ett högt tillägg eller en hög avgift, räknat per barn. Jag föreslår att varje kommuns behovs- index i stället ska multipliceras med kommunens åldersersättning. Därmed kommer tillägget eller avdraget att vara detsamma, per barn  
 6–12 
  år, i alla kommuner med samma behovsindex. Index för behov av fritidshem för samtliga kommuner redovisas i avsnitt 1.3. 
  
 Lönekostnadsutjämning 
  
 Det tillägg och avdrag för lönekostnader som i dag beräknas för förskolan i kommunernas lönemodell ska enligt mitt förslag i kapi- tel 6.4 inkluderas i delmodellen för förskola, fritidshem och pedago- gisk omsorg. Varje kommuns lönekostnadsindex multipliceras med den justerade lönekostnaden för förskolan. Den justerade lönekost- naden beräknas genom att summan av åldersersättning, merkost- nader för verksamhet i glesbygd, behovstillägg och socioekonomisk kompensation multipliceras med verksamhetens lönekostnadsandel, 
  
 182 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 som fastställts till 73,8 procent för förskola, fritidshem och pedago- gisk omsorg. I nuvarande utjämning används lönekostnadsandelen 81 procent.3 
  
 Kompensation för ökning och minskning av antal barn  
 1–5 
  år 
  
 I den nuvarande delmodellen för befolkningsförändringar finns en kompensation för ökat antal barn i åldersgruppen  
 1–5 
  år. Kompen- sation utgår då antalet barn ökat med mer än ett gränsvärde om 2 procent utöver motsvarande folkökning i riket under de senaste 5 åren. Om antalet barn i åldersgruppen  
 1–5 
  år har minskat i riket under de senaste 5 åren ges ersättning i stället för den del av folk- ökningen i kommunen som överstiger 2 procentenheter. Ersätt- ningen uppgår till 12 000 kronor per barn utöver gränsvärdet om 2 procentenheter. 
  
 I syfte att renodla verksamhetsmodellerna föreslår jag att ovan nämnda kompensation överförs till delmodellen för Förskola, fritids- hem och pedagogisk omsorg. Jag föreslår också att ersättningen höjs till 13 000 kronor per barn räknat i 2016 års priser. För att förbättra följsamheten i ersättningen i förhållande till kostnadsutvecklingen bör ersättningen årligen räknas upp med nettoprisindex (NPI) till utjämningsårets prisnivå. 
  
 Kompensation för minskat antal barn i åldern  
 1–5 
  år 
  
 I den nuvarande kostnadsutjämningen får kommuner som har haft en kraftig minskning av antalet barn i förskoleåldern ingen kompen- sation för kvardröjande fasta kostnader för lokaler. Jag anser att en sådan kompensation är motiverad eftersom sådana kostnader kan ses som strukturella under en övergångsperiod. Den statistiska analysen av delmodellen för förskola visar också att minskande antal barn  
 1–5 
  år samvarierar med högre nettokostnader, och att sambandet är statis- tiskt signifikant. 
  
 I den nuvarande befolkningsförändringsmodellen finns redan kompensation för minskat antal barn och ungdomar i åldersgruppen 
  
 3SOU 2006:84, Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen – med förslag om organisation samt löne- och byggkostnadsutjämning s. 78. 
  
 183 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 7–18 
  år. Jag föreslår att kompensationen utgår med samma gräns- värden som gäller för åldersgruppen  
 7–18 
  år även för barn  
 1–5 
  år. Det innebär att gränsvärdet är två procent om antalet  
 1–5 
  åringar i riket har ökat. Om antalet  
 1–5-åringar 
  i riket i stället har minskat är gränsvärdet två procentenheter större minskning än i riket. 
  
 De kommuner där minskningen av antalet  
 1–5-åringar 
  de senaste fem åren (sju till två år före utjämningsåret) överstiger gränsvärdet ges en ersättning på 13 000 kronor per  
 1–5-åring 
  räknat i 2016 års priser. Ersättning utgår för den del av befolkningsminskningen som överstiger det aktuella gränsvärdet. Jag föreslår också att ersätt- ningen årligen räknas upp med utvecklingen av nettoprisindex. 
  
 Skolverket ges i uppgift att ta fram statistik om genomsnittlig vistelsetid i förskola 
  
 Mitt förslag till korrigering för skillnader i vistelsetid bygger på en enkät som Skolverket genomförde 2012. Jämförelsen med resultaten från 2005 ger vid handen att skillnaderna i vistelsetid varit stabila mellan de två åren, åtminstone på kommungruppsnivå. Avsaknaden av aktuella data leder dock till en risk att missa en förändring när och om den inträffar. Det är i det perspektivet inte tillfredsställande att använda siffror från 2012 alltför länge. 
  
 Jag föreslår därför att Skolverket ska ges i uppdrag att senast 2020 genomföra en ny undersökning av vistelsetid i förskolan. Resultaten ska vara möjliga att redovisa med tillfredsställande säkerhet på kom- munnivå och avse barn folkbokförda i kommunen oavsett huvud- man för verksamheten. Det är angeläget att det är möjligt att särskilja de barn som har en laglig rätt till 15 timmars verksamhet per vecka. Undersökningen ska kunna användas för verifiering eller, vid behov, uppdatering av de behovsindex som har beräknats i denna utredning. 
  
 Undersökningarna 2005 och 2012 baserades båda på föräldraen- käter. Svarsfrekvenserna har på senare år minskat betydligt i denna typ av undersökningar och Skolverket måste noga utvärdera om en ny enkät är rätt metod eller om det finns alternativa lösningar. 
  
 184 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 7.2.5Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 7.3 redovisas utfall 2018 i dagens utjämning och i enlighet med mitt förslag per kommungrupp enligt SKL:s indelning (se bi- laga 3). Dessutom särredovisas den del av förändringen i utfall som inte beror på att komponenter från nuvarande lönekostnads- respek- tive befolkningsförändringsmodeller inkluderats i förskolemodellen. 
  
 185 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 I genomsnitt är det i dag storstäder och pendlingskommuner nära stor- stad som är bidragstagare medan övriga kommungrupper i genom- snitt betalar avgifter i modellen. Profilen kvarstår även i förslaget. Om man räknar bort att lönekompensation och kompensation för kraftig förändring av antal barn i åldersgruppen  
 1–5 
  år inkluderats i modellen är effekten av förslaget att storstäder och storstadsnära pendlingskommuner samt i mindre utsträckning större städer får ett något sämre utfall. För enskilda kommuner varierar den totala för- ändringen från  
 -627 
  kronor (Skurup) till +806 (Danderyd) kronor per invånare. 
  
 Den totala omfördelningen minskar något i modellen från 4 170 till 4 050 miljoner kronor. 
  
 7.3Förskoleklass och grundskola 
  
 7.3.1Förslag 
  
 Förslag: Normbeloppet för modersmålsundervisning och svenska som andra språk höjs från 8 040 kronor per elev till 13 454 kronor per elev räknat i 2016 års prisnivå. Normbeloppet föreslås upp- dateras årligen av SCB. 
  
 Ersättningarna för små skolenheter och skolskjutsar uppdateras med en aktuell beräkning baserad på uppgifter från 2016. Jag före- slår att merkostnader för små enheter ska baseras på grundskolor med år  
 F-6 
  respektive år  
 7–9. 
  Slutligen föreslår jag att tillägg och avdrag för merkostnader i glesbygd ska beräknas med hjälp av ett index för förskoleklass och grundskola i glesbygd. 
  
 Tillägg och avdrag för lönekostnadsskillnader inom förskole- klass och grundskola inkluderas i delmodellen. 
  
 En kompensation för merkostnader till följd av stora föränd- ringar i befolkningen i åldern  
 6–15 
  läggs in i delmodellen. 
  
 Mitt förslag innebär att delmodellen Förskoleklass och grundskola ska innehålla följande komponenter. 
  
 186 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Standardkostnaden räknas upp till utjämningsårets prisnivå med hjälp av förväntad prisutveckling. 
  
 7.3.2Nuvarande delmodell 
  
 Modellen för förskoleklass och grundskola utjämnar för skillnader i antal barn i skolåldern mellan kommunerna. Därtill finns också två så kallade merkostnadskomponenter. Den första utjämnar kostna- der för modersmålsundervisning och undervisning i svenska som andra språk som kommunerna är skyldiga att tillhandahålla.4 Den andra komponenten är merkostnader för små enheter och skolskjut- sar som utjämnar för skillnader i kostnader som beror på gles bebyg- gelse. 
  
 Beräkningen av åldersersättningen uppdateras årligen utifrån befolkningsstatistik och räkenskapssammandraget för kommunerna. Merkostnaden per elev med behov av undervisning i modersmål och svenska som andraspråk uppdateras inte, däremot antal elever med rätt till modersmål eller svenska som andraspråk. Merkostnad för små skolenheter och skolskjutsar uppdateras inte. 
  
 4Även de som talar minoritetsspråk har rätt till modersmålsundervisning, men då ingen stati- stik förs om antal personer per kommun är det inte möjligt att beräkna kompensation även för dem. 
  
 187 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 7.3.3Utvärdering 
  
 Inga särskilda invändningar mot modellen 
  
 Av de enkätsvar som inkommit till kommittén framgår att över hälften av de svarande kommunerna anser att den nuvarande del- modellen är rättvisande. De svarande kommunerna pekar inte på några särskilda problem med denna delmodell. 
  
 Urholkade merkostnader och avsaknad av socioekonomisk kompensation 
  
 Delmodellen följer i huvudsak de principer som gäller för kostnads- utjämningen och som beskrivs i kapitel 3.2, med två undantag. Mer- kostnadsberäkningarna för modersmål och svenska som andra språk samt merkostnader i glesbygd är nominellt oförändrade sedan den senaste utredningen. Värdet av merkostnadsberäkningarna har där- med urholkats, vilket utgör ett problem i relation till principen om att utjämningen ska bygga på aktuella data. Det kan också noteras att socioekonomisk kompensation inte förekommer i delmodellen, trots stora skillnader i elevunderlag mellan kommunerna. 
  
 Inget samband mellan socioekonomi och nettokostnader 
  
 Utredningen har analyserat sambandet mellan nettokostnader och de i delmodellen ingående variablerna med statistiska metoder. Re- gressioner mellan nettokostnaderna och de variabler som modellen kompenserar för visar att det finns ett väntat positivt samband med andel barn i åldern  
 7–15 
  år, samt med olika mått på gles bebyggelse. Däremot finns det inte något statistiskt säkerställt samband mellan andel barn födda utomlands eller Skolkommissionens socioekono- miska index och nettokostnaderna för skolan.5 Resultaten är stabila med flera olika modellspecifikationer. 
  
 Utredningen har också undersökt det statistiska sambandet mellan nettokostnaderna för grundskolan och den i delmodellen beräknade standardkostnaden. Med en linjär regression och data för  
 2012–2015 
  kan 56 procent av variationen i de reala nettokostnaderna 
  
 5Avser index som utarbetats av SCB på uppdrag av Skolkommissionen. Se betänkandet Sam- ling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet, SOU 2017:35. 
  
 188 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 förklaras av standardkostnaden. En förhållandevis stor del av varia- tionen kan därmed antas bero på skillnader i ambitionsnivå eller effek- tivitet i kommunerna. 
  
 Slutsatser 
  
 Enligt min bedömning är delmodellen för Förskoleklass och grund- skola i grunden väl fungerande men kan förbättras på ett antal punk- ter. Jag föreslår därför ett antal mindre förändringar i denna del- modell som redovisas i avsnitt 7.3.4. 
  
 7.3.4Beskrivning av förslaget 
  
 Baserat på utredningens statistiska analyser och synpunkter som framförts föreslår jag att delmodellen Förskoleklass och grundskola uppdateras och förändras på fem punkter jämfört med den nuvar- ande delmodellen. 
  
 1.Normbeloppet för modersmålsundervisning och svenska som andra språk höjs från 8 040 kronor till 13 454 kronor räknat i 2016 års prisnivå per elev. Beloppet föreslås därefter uppdateras årligen av SCB. 
  
 2.Ersättningarna för små skolenheter och skolskjutsar uppdateras. I uppdateringen ingår också förändrad stadieindelning i grund- skolan där gleshetsberäkningarna förändras så att de baseras dels på skolor med årskurserna  
 F–6, 
  dels på skolor med årskurserna  
 7–9. 
  
 3.Ersättningarna för små skolenheter och skolskjutsar ska beräknas med ett index för merkostnader i glesbygd, vilket gör att de följer kostnadsutvecklingen i riket. 
  
 4.Den del i nuvarande lönemodell som syftar till att utjämna kost- nader som härrör till förskoleklass och grundskola överförs till delmodellen. 
  
 5.Kompensationen för stora förändringar av antal barn i ålders- gruppen  
 7–15 
  år i den nuvarande delmodellen för befolkningsför- ändringar överförs till delmodellen Förskoleklass och grundskola, och utökas till att omfatta barn i åldersgruppen  
 6–15 
  år. 
  
 189 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Uppdatering av normbeloppet för modersmålsersättning och svenska som andra språk 
  
 Normbeloppet för modersmål och svenska som andra språk är en beräknad merkostnad i grundskolemodellen. Det nuvarande norm- beloppet uppgår till 8 040 kronor per invånare i åldersgruppen  
 7–15 
  år med utländsk bakgrund.6 Beloppet har legat fast sedan 2014 och beräknades av Utjämningskommittén.08 med data för antal elever och antal lärare under läsåret 2009/10.7 Underlaget för lärarlöne- kostnaderna hämtades från SCB och avsåg genomsnittlig årslön för grundskolelärare. Normbeloppet är framräknat som uppskattad löne- kostnad för den grupp av lärare som undervisar i modersmål och svenska som andra språk dividerat med antal elever som får under- visning. 
  
 Utredningen har uppdaterat normbeloppet, som för 2016 beräk- nas till 13 454 kronor.8 Det är olyckligt att normbeloppet för denna undervisningsform har legat fast under en så lång tidsperiod. Jag föreslår därför att normbeloppet årligen uppdateras för en löpande anpassning till kostnadsutvecklingen. Uppgiften att årligen uppda- tera normbeloppet bör utföras av SCB. 
  
 Beräkningen av merkostnader för små skolenheter och skolskjutsar 
  
 Beräkningen av merkostnader för små enheter och skolskjutsar har i likhet med modersmålsundervisningskostnaderna inte heller uppda- terats sedan 2014. Underlaget för beräkningen gjordes av Utjäm- ningskommittén.08 med hjälp av Tillväxtverkets modell Struktur. Struktur utgår från detaljerade uppgifter om befolkningstätheten för barn i skolålder i respektive kommun (se avsnitt 6.3 för en beskriv- ning av Struktur). 
  
 6Avser individer i åldersgruppen  
 7–15 
  år som födda utanför Sverige, Norge och Danmark eller där båda föräldrarna är födda utanför dessa länder. 
  
 7Avser antal elever som får undervisning i modersmål eller svenska som andra språk. Antalet lärare beräknas som summan av antalet heltidstjänster för undervisning i modersmål och svenska som andra språk. Denna statistik publiceras av Skolverket. 
  
 8Beräkningens baseras på data för antal elever och lärare under läsåret 2016/17 och genom- snittlig lärarlön i grundskolan under 2016 enligt SCB. I beräkningen ingår ett lönekostnads- pålägg om 38,33 procent för år 2016. Uppgiften om lönekostnadspålägg har inhämtats från SKL. 
  
 190 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 I nuvarande beräkningar av ersättning för små enheter är utgångs- punkten två olika typer av grundskolor: dels grundskolor med år  
 F–5, 
  dels skolor med år  
 6–9. 
  Enligt Skolverkets statistik för 2016 är det numera betydligt vanligare att högstadieskolor omfattar år  
 7–9 
  än år  
 6–9. 
  Mitt förlag bygger därför på skolor med år  
 F–6 
  respektive år  
 7–9.9 
  
 Merkostnaderna för små skolor och skolskjutsar har räknats upp med kostnadsutvecklingen till 2016 års prisnivå. För att tillägg och avdrag ska följa kostnadsutvecklingen i riket ska de fortsättningsvis beräknas med hjälp av ett index för merkostnader i glesbygd. Index för merkostnader i glesbygd inom grundskolan återfinns i avsnitt 1.3. 
  
 Lönekostnadsutjämning 
  
 Det tillägg och avdrag för lönekostnader som i dag beräknas för för- skoleklass och grundskola i kommunernas lönemodell ska enligt mitt förslag inkluderas i delmodellen för förskoleklass och grund- skola. Varje kommuns lönekostnadsindex (se kapitel 6.4) multiplice- ras med den justerade lönekostnaden för förskoleklass och grund- skola. Den justerade lönekostnaden beräknas genom att summan av åldersersättning, merkostnader för modersmålsundervisning och sven- ska som andraspråk samt merkostnader för små skolor och skolskjutsar multipliceras med verksamhetens lönekostnadsandel. Lönekost- nadsandelen har fastställts till 68,8 procent för förskoleklass och grundskola (se avsnitt 6.4). I nuvarande utjämning används löne- kostnadsandelen 75 procent.10 
  
 Befolkningsförändringar i åldersgruppen  
 6–15 
  år 
  
 I den nuvarande delmodellen för befolkningsförändringar finns en kompensation för stora förändringar av antal barn i åldersgruppen  
 7–18 
  år under fem år. Det finns två typer av kompensation, en för ökat antal och en för minskat antal. I syfte att renodla verksam- hetsmodellerna föreslår jag att dessa två kompensationer överförs 
  
 9I samband med denna förändring justeras även andra parametrar i modellen som har att göra med minsta tillåtna storlek på skola. Den minsta tillåtna storleken för en  
 F–6-skola 
  är tio elever, att jämföras med 7 elever för  
 F–5-skola 
  i nuvarande beräkningar. Förändringen moti- veras med att en ytterligare årskurs samtidigt innebär att en något större skola kan bildas. För skolor med årkurs  
 7–9 
  är den minsta tillåtna storleken 20 elever vilket är samma som i dag för  
 6–9-skolorna. 
  
 10SOU 2006:84 s. 78. 
  
 191 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 till delmodellen Förskoleklass och grundskola vad gäller åldersgrup- pen  
 7–15 
  år och utvidgas till att omfatta även  
 6-åringar. 
  Jag föreslår att samma gränsvärden som nu gäller för ökat respektive minskat antal individer i åldersgruppen  
 7–18 
  år ska gälla för åldersgruppen  
 6–15 
  år. Befolkningsförändringarna mäts under de senaste fem åren (sju till två år före utjämningsåret). 
  
 Jag beskriver förslagen till ersättningar nedan. 
  
 Ersättning för minskat antal barn i åldersgruppen  
 6–15 
  år 
  
 Om antalet  
 6–15-åringar 
  i riket har ökat under de senaste fem åren är gränsvärdet en minskning med två procent. Om antalet  
 6–15- 
  åringar i riket i stället har minskat under de senaste fem åren är gränsvärdet 2 procentenheter större minskning än i riket. Ersättning utgår för den del av befolkningsminskningen som överstiger det aktuella gränsvärdet. Jag föreslår en ersättning om 15 600 kronor per barn räknat i 2016 års priser. För att förbättra följsamheten i ersättningen i förhållande till kostnadsutvecklingen bör ersättningen årligen räknas upp med utvecklingen av nettoprisindex. 
  
 Ersättning för ökat antal barn i åldersgruppen  
 6–15 
  år 
  
 Om antalet  
 6–15-åringar 
  i riket har minskat under de senaste fem åren är gränsvärdet en ökning med två procent. Om antalet  
 6–15-år- 
  ingar i riket i stället har ökat under de senaste fem åren är gräns- värdet två procentenheter utöver den procentuella ökningen i riket. Jag föreslår en ersättning om 15 600 kronor per barn räknat i 2016 års priser. För att förbättra följsamheten i ersättningen i förhållande till kostnadsutvecklingen bör ersättningen årligen räknas upp med utvecklingen av nettoprisindex. 
  
 7.3.5Socioekonomiska faktorer och nettokostnader 
  
 Bedömning: Det är motiverat med en kompensation för socio- ekonomiska skillnader i förskoleklass och grundskola. 
  
 Under perioden  
 2018–2020 
  finns ett riktat statsbidrag till skolhuvudmännen som har en socioekonomisk profil. Avsikten 
  
 192 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 är att tillskottet ska vara permanent. Jag ser därför inte att det nu finns anledning att införa en mekanism i kostnadsutjämningen som omfördelar utifrån en socioekonomisk profil i förskoleklass och grundskola. 
  
 För den händelse statsbidraget upphör bör det ersättas av en mekanism för socioekonomisk kompensation i kostnadsutjäm- ningen för grundskola. 
  
 Riksdagen har på förslag från regeringen beslutat om att införa ett riktat statsbidrag till förskoleklass och grundskola under  
 2018–2020 
  baserat på socioekonomiska förutsättningar.11 Bidraget uppgår till 1,0 miljarder kronor 2018 och trappas upp till 6,0 miljarder kronor 2020, motsvarande cirka sex procent av grundskolans totala kost- nader. Regeringens förslag baseras på Skolkommissionens förslag.12 
  
 Kommissionen pekar på betydelsen av socioekonomiska faktorer för uppnådda resultat skolan. Elever med föräldrar som har en högre utbildningsnivå tenderar exempelvis att nå bättre skolresultat, medan elever som är nyanlända har det svårare. Kommissionen pekar också på att lärartäthet och kompetens är avgörande faktorer för för- bättrade resultat i skolan. 
  
 En socioekonomisk omfördelning av resurser till skolan i kostnadsutjämningen 
  
 Enligt regeringens direktiv till kostnadsutjämningsutredningen ska socioekonomiska förhållanden belysas. Jag har därför undersökt om det finns anledning att omfördela medel mellan kommunerna genom kostnadsutjämningen på grund av olika socioekonomiska förhållan- den mellan kommunerna. 
  
 Det riktade statsbidraget Statligt stöd för stärkt likvärdighet och kunskapsutveckling syftar till att öka resurstilldelningen i förskole- klass och grundskola, i synnerhet till skolor med svagare socioeko- nomiska förhållanden bland eleverna. Alla huvudmän kan ta del av 
  
 11Prop. 2017/18:1, Utgiftsområde 16. Anslaget 1:21 Statligt stöd för stärkt likvärdighet och kunskapsutveckling. Förordning (2018:49) om statsbidrag för stärkt likvärdighet och kun- skapsutveckling. 
  
 12SOU 2017:35, Samling för skolan – Nationella målsättningar och utvecklingsområden för kun- skap och likvärdighet. 
  
 193 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 dessa medel, det vill säga även de som har relativt goda socioeko- nomiska förhållanden bland eleverna i skolan. Bidraget ökar dock med de socioekonomiska utmaningarna. Den socioekonomiska pro- filen gör att statsbidraget får en effekt som rent ekonomiskt är jäm- förbar med en kombination av socioekonomiskt baserad kostnads- utjämning och generellt statsbidrag. Utredningen anser därför att ett införande av en socioekonomisk kompensation även i kostnadsut- jämningen för grundskolan skulle leda till en dubbelkompensation. 
  
 Det riktade statsbidraget avses ligga kvar på oförändrad nivå även efter 2020. Det skulle vara möjligt att ersätta det riktade statsbidra- get till huvudmännen med en kombination av generellt statsbidrag och en utjämningsmekanism i kostnadsutjämningen för grundskolan. Om det riktade statsbidraget till huvudmännen upphör eller omvandlas till ett generellt statsbidrag, anser utredningen att en sådan socio- ekonomisk mekanism bör införas. Mekanismen skulle innebära att medel omfördelas från kommuner med bättre socioekonomiska för- hållanden till kommuner med sämre socioekonomiska förhållanden. 
  
 Om det riktade statsbidraget skulle ersättas av en kombination av generellt statsbidrag och kostnadsutjämning skulle den styrande effekten förändras. Det beror på att det nuvarande statsbidraget går till huvudmännen för förskole- och grundskoleenheter och förenas med en återrapporteringsskyldighet, medan kostnadsutjämningen går till kommunerna som förfogar fritt över resurserna. 
  
 Ett sätt att åstadkomma en socioekonomiskt baserad kostnads- utjämning för grundskolan är att använda sig av ett socioekonomiskt index beräknat per hemkommun (den kommun i vilken eleverna är folkbokförda). Indexet skulle kunna beräknas med exakt samma metod som i dag används för beräkning av index per skola och huvudman, utom att det skulle bygga på folkbokförda elever i kom- munen i stället för i respektive skola inskrivna elever. Det socio- ekonomiska indexet per hemkommun kan användas för beräkning av socioekonomiska tillägg eller avdrag inom grundskolan med samma metod som föreslås för socioekonomisk kompensation inom förskola i avsnitt 7.2. 
  
 194 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 7.3.6Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 7.5 redovisas utfall 2018 i dagens utjämning och i enlighet med mitt förslag, för de tre huvudgrupper som förekommer i SKL:s kommungruppsindelning (se bilaga 3). Dessutom särredovisas den del av förändringen i utfall som inte beror på att komponenter från nuvarande lönekostnads- respektive befolkningsförändringsmodeller inkluderats i delmodellen. 
  
 195 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 På kommungruppsnivå är förändringarna små då man bortser från att kompensation för löner och befolkningsförändring flyttats till modellen. För enskilda kommuner varierar den totala förändringen från  
 -716 
  kronor (Strömsund) till +659 kronor per invånare (Danderyd). För Danderyd beror förändringen i sin helhet på inkluderingen av lönekompensation och förändring av antal barn  
 6–15 
  år i delmodellen. 
  
 Den totala omfördelningen ökar något från 5,2 till 5,3 miljarder kronor (2018) vilket till övervägande del är en effekt av att löne- kompensation och förändring av antal barn  
 6–15 
  år införlivas i del- modellen. 
  
 7.4Gymnasieskola 
  
 7.4.1Förslag 
  
 Förslag: Jag föreslår följande förändringar i delmodellen för gym- nasieskola. 
  
 Programvalsfaktorn beräknas med ett tillägg för invånare  
 16–18 
  år som inte är inskrivna i gymnasiet. 
  
 Genomsnittskostnaden per elev på individuella program (IV) uppdateras. 
  
 Beräkningen av merkostnader för gymnasieskola i glesbygd upp- dateras och en mindre justering i beräkningsmodellen genomförs. 
  
 Merkostnaderna för gymnasieskola i glesbygd ska beräknas med ett kommunspecifikt index som gör att tillägg och avdrag följer kostnadsutvecklingen i riket. 
  
 Merkostnader för löneskillnader beräknade för gymnasieskolan redovisas i delmodellen i stället för i den separata lönemodell där den ingår i dag. 
  
 En komponent för merkostnader i kommuner med ökande eller minskande antal invånare  
 16–18 
  år inkluderas i modellen. I dag ingår en komponent för förändring i antal barn och unga  
 7–18 
  år i den separata befolkningsförändringsmodell som föreslås utgå. 
  
 Skolverket ges i uppdrag att årligen samla in budgeterad kostnad och kalkylerat antal helårselever på IV. Uppgiften ska användas för en årlig uppdatering av genomsnittskostnaden för IV i programvalsfaktorn. 
  
 196 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Därmed kommer delmodellen för gymnasieskolan att bestå av föl- jande komponenter. 
  
 Nedan beskrivs nuvarande delmodell, därefter redogörs för min ut- värdering av modellen, motiven för förslaget och slutligen de eko- nomiska effekterna av förslaget. 
  
 7.4.2Nuvarande delmodell 
  
 Den nuvarande delmodellen för gymnasieskolan infördes 1996. Sedan dess har två uppdateringar genomförts. År 2005 förändrades beräk- ningen av programval till ett genomsnitt under två år och tilläg- get/avdraget för bebyggelsestruktur uppdaterades. År 2014 infördes en ny komponent för små gymnasieskolor och tillägget/avdraget för bebyggelsestruktur uppdaterades återigen. 
  
 Delmodellen består av tre delar. 
  
 •En åldersersättning för antal ungdomar i åldern  
 16–18 
  år. 
  
 •Ett tillägg/avdrag för skillnader i elevernas programval och antal inskrivna elever. 
  
 •Ett tillägg/avdrag för merkostnader för gymnasieskola i områden med gles bebyggelse. 
  
 Standardkostnaden räknas upp till utjämningsårets prisnivå med netto- prisindex. 
  
 197 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Åldersersättning 
  
 Åldersersättningen baseras på andel av kommunens befolkning som är i åldern  
 16–18 
  år. Nettokostnaden för gymnasieskolan hämtas från kommunernas räkenskapssammandrag två år innan utjämnings- året. Åldersersättningen beräknas som genomsnittlig nettokostnad per individ i riket i åldersgruppen  
 16–18 
  år multiplicerad med andel av befolkningen som är i åldersgruppen  
 16–18 
  år i kommunen. 
  
 Programvalsfaktor 
  
 Kostnaderna varierar mellan olika gymnasieprogram samtidigt som gymnasieelevernas programval skiljer sig åt mellan kommunerna. De teoretiskt orienterade programmen kostar i regel mindre än de mer praktiskt orienterade programmen. Kommunernas strukturella kost- nader varierar därför med elevernas programval. Tillägget eller av- draget beräknas med en så kallad programvalsfaktor som beräknas för varje kommun. Det baseras på den genomsnittliga kostnaden i riket för olika gymnasieprogram och antalet gymnasieelever per pro- gram i respektive kommun. För att öka modellens stabilitet används medelvärdet av de två senaste årens programvalsfaktor i beräkningen av avgifter och bidrag. Om medelvärdet för programvalsfaktorn är positivt utgår ett tillägg motsvarande det genomsnittliga värdet. Om medelvärdet av en kommuns programvalsfaktor är negativt utgår i stället ett avdrag. 
  
 Tillägg/avdrag för merkostnader i områden med gles bebyggelse 
  
 Precis som i flertalet beräkningar av merkostnader för verksamhet i områden med gles bebyggelse utgår ersättning både för små enheter och för reskostnader även i gymnasiemodellen. Dessutom beräknas ett tillägg för inackorderingskostnader i de fall dagliga resor skulle bli orimligt långa. Merkostnaderna beräknas med hjälp av Tillväxt- verkets modell Struktur (se avsnitt 6.3 för en kortfattad beskrivning av modellen). 
  
 198 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 7.4.3Utvärdering 
  
 De flesta nöjda med gymnasiemodellen 
  
 Av enkätsvaren som inkommit till kommittén framgår att flertalet respondenter anser att delmodellen för gymnasieskola ger ett rätt- visande resultat för kommunerna. Ett fåtal fritextsvar lämnades, bland annat att bättre hänsyn behöver tas till de socioekonomiska skill- naderna. 
  
 SKL har framfört att hänsyn till socioekonomi bör tas utöver skillnader i elevernas programval. Organisationen påpekar också att nuvarande programvalsfaktor ger ersättning för alla elever som går fler än tre år i gymnasieskola, oavsett om det är för att eleverna har särskilda behov eller om det är för att gymnasieverksamheten är bristfällig. Vidare framför man att genomsnittskostnaden för IV- programmet inte är korrekt, samt att kompensationen för merkost- nader i glesbygd behöver uppdateras och indexeras. 
  
 Principer för utjämning 
  
 Även om min bedömning är att modellen i stora drag följer prin- ciperna för utjämning vill jag peka på flera mindre avvikelser. 
  
 Programvalsfaktorn bryter i någon utsträckning mot tre av sju principer för utjämning. Den genomsnittskostnad per elev som an- vänds för elever på individuella programmet (IV), som på senare år varit ett av de största programmen, är en med kostnadsutvecklingen för de nationella programmen uppräknad genomsnittskostnad från det tidigare introduktionsprogrammet (IM) 2008. I nuläget saknas datakälla för uppdatering till verkliga kostnader. Vidare kompense- rar komponenten inte bara för vilka program eleverna väljer att gå på, utan också för skillnader i studietid och inskrivningsgrad. Beräk- ningen är så pass komplicerad att många inte har klart för sig vad komponenten utjämnar för. Programvalsfaktorn utjämnar slutligen också till en del för skillnader i kvalitet i verksamheten, vilket utgör ett problem i relation till principen om att bara utjämna för struk- turella kostnadsskillnader. 
  
 Även ersättningen för merkostnader för verksamhet i områden med gles bebyggelse är inaktuell eftersom den bygger på kostnader beräknade för verksamhetsåret 2009 och sedan dess är nominellt 
  
 199 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 oförändrad. Tillägg och avdrag är därför urholkade i förhållande till de totala verksamhetskostnaderna för gymnasieskolan. Det finns också skäl att ifrågasätta att kompensation för merkostnader för små skolor ska utgå för gymnasieskolor som är så stora som 900 elever. 
  
 Statistisk utvärdering 
  
 Den genomsnittliga nettokostnaden för gymnasieskola var 4 150 kronor per invånare 2016 och varierade mellan 1 822 och 7 690 kro- nor per invånare mellan kommunerna. Utredningen har analyserat nettokostnaden och nettokostnadsavvikelsen för gymnasieskolan enligt beskrivningen i kapitel 3. 
  
 En kommuns nettokostnad för gymnasieskolan beror främst på andel ungdomar i åldern  
 16–18 
  år i befolkningen. Nettokostnaden påverkas också av vilka linjeprogram eleverna väljer samt av be- byggelsestrukturen i kommunen. Dessa faktorer ingår i beräkningen av standardkostnaden för gymnasieskolan som förklarar 54 procent av variationen i nettokostnaderna. En del av den återstående varia- tionen kan antas bero på olika ambitionsnivå och effektivitet bland kommunerna. 
  
 Den statistiska analysen visar att en kommun som har ett stort antal invånare i åldern  
 16–18 
  år också har signifikant lägre netto- kostnadsavvikelse. Detta kan ses som en indikation på att det finns stordriftsfördelar i verksamheten. Analysen visar att glesare kom- muner har signifikant högre nettokostnadsavvikelse än tätbefolkade kommuner vilket leder till slutsatsen att modellens kompensation för merkostnader i gles bebyggelse kan behöva ses över. 
  
 Utredningen har också gjort analyser av olika socioekonomiska faktorer och nettokostnadsavvikelsen. Analysen visar att korrelatio- nen mellan olika socioekonomiska faktorer och nettokostnadsav- vikelsen för gymnasieskolan inte är entydig. En anledning kan vara att efterfrågan och kraven på kvalitet i skolan är högre i kommuner med goda socioekonomiska förhållanden. Samtidigt är det vanligt att kommuner med svagare socioekonomiska förhållanden behöver lägga mer resurser på gymnasieskolan därför att man har fler elever som behöver ett extra år för att klara sin gymnasieexamen. Vår analys av nettokostnaderna ger inget stöd för att kommunernas resursför- brukning påverkas av andel ungdomar i kommunen som är födda 
  
 200 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 utanför Norden eller andel ungdomar som vistats i Sverige under högst fyra år. 
  
 Delmodellen behöver uppdateras 
  
 Med utgångspunkt i min utvärdering av delmodellen, och förslaget om en verksamhetsorienterad modellstruktur (se kapitel 5) landar jag i följande slutsatser. 
  
 •Programvalsfaktorn behöver ses över av två skäl. Volymkompen- sationen som ligger i programvalsfaktorn bör anpassas bättre till skillnader i behov av gymnasieskola. Dessutom behöver genom- snittskostnaden för IV uppdateras. 
  
 •Beräkningarna av merkostnader för verksamhet i gles bebyggelse behöver uppdateras. 
  
 •Tillägg och avdrag för merkostnader i gles bebyggelse bör index- eras till verksamhetens kostnadsutveckling. 
  
 •Merkostnader för löneskillnader och förändring i antal barn och unga i åldern  
 16–18 
  år bör inkluderas i modellen. 
  
 7.4.4Beskrivning av förslaget 
  
 Åldersersättning 
  
 Åldersersättningen för barn och unga i åldern  
 16–18 
  år fungerar bra i dagens modell och är oförändrat i mitt förslag. 
  
 Programvalsfaktorn bör anpassas bättre till skillnader i behov 
  
 Programvalsfaktorn kompenserar i dag för två faktorer. För det första tar den hänsyn till att olika gymnasieprogram kostar olika mycket att bedriva. En utjämning sker så att kommuner där många väljer mer kostsamma program får bidrag från kommuner där elev- erna väljer program som kan bedrivas till lägre kostnad. För det andra kompenserar programvalsfaktorn också för skillnader i antal barn och unga inskrivna i gymnasieskolan. Det senare är ett faktum som jag erfarit inte är känt av alla. Mer än en gång har jag fått frågan 
  
 201 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 om de kommuner som har många nyanlända elever som kan behöva både fyra och fem år för att avsluta gymnasieskolan får kompen- sation för det. Svaret är ja, men alltså relativt okänt. 
  
 Mitt förslag är att kompensation för skillnader igenomsnitts- kostnader till följd av skillnader i programval ska beräknas på samma sätt som i dag. När det gäller kompensationen av antal barn och unga inskrivna i gymnasiet föreslår jag en korrigering för att åstadkomma en bättre anpassning till behov. 
  
 Min analys av programvalsfaktorns volymkomponent bygger på en uppdelning i barn och unga i åldern  
 16–18 
  år respektive de som är i andra åldrar. De flesta eleverna i gymnasiet är i åldern  
 16–18 
  år, vilket är de tre år som de nationella programmen är planerade till. Det förekommer ett fåtal  
 15-åringar 
  i gymnasieskolan, men framför allt är det 19- och vissa fall  
 20-åringar 
  som går i gymnasiet och inte är  
 16–18 
  år. 
  
 Skolverkets statistik över elever används i RKA:s nyckelsdatabas Kolada (www.kolada.se) till att beräkna nyckeltalet gymnasiefrek- vens, som är lika med andel folkbokförda invånare  
 16–18 
  år som är inskrivna i gymnasieskola. Nyckeltalet avslöjar stora skillnader mel- lan kommunerna, med en variation hösten 2016 från 83 till 97 pro- cent. När man undersöker vad som kännetecknar kommuner med låg gymnasiefrekvens jämfört med de med hög är det uppenbart att det finns en samvariation mellan socioekonomi och gymnasiefrek- vens. Kommuner som har en låg gymnasiefrekvens har, jämfört med de med hög, fler unga med lågutbildade föräldrar och fler invandrar- ungdomar med kort vistelsetid i Sverige (högst fyra år). Avsaknad av gymnasiekompetens är en av de allra största riskfaktorerna för arbetslöshet och utanförskap. Därför anser jag att nuvarande pro- gramvalsfaktors avdrag på standardkostnaden för kommuner med låg gymnasiefrekvens i åldern  
 16–18 
  år utgör ett avsteg mot princi- pen att utjämna för skillnader i behov. I enlighet med hur standard- kostnaden beräknas inom äldreomsorgen och mitt resonemang om socioekonomins betydelse i förskolan föreslår jag att programvals- faktorn ska tilldela en för samtliga elever genomsnittlig kostnad även för  
 16–18-åringar 
  som inte är inskrivna i gymnasieskolan. Förslaget gynnar typiskt kommuner med socioekonomiska utmaningar, genom att beräkna ett tillägg – jämfört med dagens utjämning – för elever som inte är inskrivna. Att skapa likvärdiga förutsättningar i gym- 
  
 202 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 nasieskolan är att ge alla kommuner möjlighet att finansiera gym- nasieutbildning för alla ungdomar i åldern  
 16–18 
  år. Eftersom dessa elever de facto inte går i gymnasiet innebär det att resurserna per inskriven elev ökar. 
  
 Den andra volymkompensationen som ingår i nuvarande pro- gramvalsfaktor ger tillägg för de kommuner som har många elever i gymnasiet som inte är i åldern  
 16–18 
  år. Det handlar dels om ung- domar som byter program, dels om ungdomar som behöver ett fjärde eller femte år för att avsluta gymnasiet. Orsaken till att en elev behöver extra tid för att avsluta gymnasiet är enligt min bedömning i första hand svåra förutsättningar som till exempel att vara nyanländ i Sverige. Det kan förekomma elever som behöver extra tid på grund av att den undervisning de får är undermålig, men jag har inte lyckats fastställa att det är en faktor av betydelse. 
  
 Ett alternativ till föreslagen programvalsfaktor som jag har prövat är att ersätta programvalsfaktorn med en programmixfaktor och en socioekonomisk kompensation. Programmixfaktorn beräknas som ett index för programmix multiplicerat med kommunens åldersersättning. Index för programmix beräknas som kvoten mellan den genomsnitt- liga kostnaden enligt riksprislistan för kommunens inskrivna elever och den genomsnittliga kostnaden för samtliga elever i Sverige. Programmixfaktorn är därmed en ren kompensation för skillnader i genomsnittskostnader mellan kommunerna, och innehåller till skill- nad från programvalsfaktorn ingen volymkomponent. För att ta hänsyn till att elever med olika förutsättningar kan behöva både olika mycket stöd under sin studietid och olika lång tid för att avsluta gymnasiet skulle programmixfaktorn kombineras med ett socioeko- nomiskt index av samma slag som jag föreslår för förskolan. Ett socioekonomiskt index skulle åtgärda risken att kommuner med lång genomsnittlig tid för att avsluta gymnasiet till följd av under- målig gymnasieverksamhet kompenseras för det i utjämningen. Jäm- fört med mitt förslag skulle en sådan modell orsaka större föränd- ringar i modellens utfall, och jag bedömer också att modellen innebär en risk för dubbelkompensation. 
  
 203 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Genomsnittskostnaden för det individuella programmet (IV) behöver uppdateras 
  
 I programvalsfaktorn beräknas skillnader i kostnader relaterade till skillnader i programval och i genomsnittlig kostnad per program. Kostnaden per program hämtas från den så kallade riksprislista som Skolverket samlar in årligen och bygger på kommunernas budget- erade kostnad per nationellt program. Skolverkets insamling om- fattar inte kostnader för IV. I stället används i kostnadsutjämningen den genomsnittskostnad som till och med 2008 togs fram för det dåvarande introduktionsprogrammet (IM). Genomsnittskostnaden för IM har räknats upp årligen med kostnadsutvecklingen för övriga program och SKL har framfört att den resulterande genomsnitts- kostnaden innebär en underkompensation för de kommuner som har många elever på IV. 
  
 I samarbete med SKL har utredningen efterfrågat kostnad per elev för IV i alla kommuner. Ungefär hälften av landets 290 kom- muner har svarat, och för de som svarat uppgår den genomsnittliga kostnaden till 112 523 kronor. Om siffran är representativ för hela landet skulle det innebära en uppjustering av kompensationen för IV med 7 400 kronor per elev. 
  
 För att få bästa möjliga underlag för genomsnittskostnaden för IV föreslår jag att regeringen ger Skolverket i uppdrag att årligen samla in kostnadsuppgifter från kommunerna om  
 IV-programmet. 
  På detta sätt kan prislappen löpande uppdateras likt övriga program- kostnader för gymnasiet. 
  
 Ett alternativt förslag är att kostnaden för IV i delmodellen för gymnasieskolan fastställs till motsvarande 112 523 kronor för ut- jämningsåret 2016, och därefter justeras upp årligen med kostnads- utvecklingen för de nationella programmen. Detta belopp har använts för de beräkningar som redovisas nedan och i bilagor till ut- redningen. 
  
 Uppdaterad merkostnadsberäkning gleshet 
  
 Utfallet för gleshetskomponenten uppdateras med en ny beräkning med Tillväxtverkets modell Struktur, baserad på befolkningsdata 2016. Utöver den nya befolkningsstatistiken har kostnadsfunktio- nerna också räknats upp med kostnadsutvecklingen 2009 till 2016, 
  
 204 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 och antagandena för utplacering av gymnasieskolor justerats något. I nuvarande delmodell antas 1 200 elever vara en optimal storlek för en gymnasieskola, 900 är gränsen för en liten gymnasieskola och 400 är det minsta antal elever som krävs för utplacering av en fiktiv gymnasieskola (se kapitel 6.3 för en beskrivning av vad som menas med ”fiktiva enheter”). Utredningen har tagit del av Skolverkets skolenhetsregister, i vilket cirka 1 200 skolenheter förekommer. Begreppet ”skolenhet” i Skolverkets register skiljer sig från vad en skolenhet är i Struktur. En skolenhet i Skolverkets register kan till exempel vara en språkintroduktionsklass med verksamhet i samma lokaler och med samma lärare som en annan skolenhet med natio- nella program. Avgränsningen av en skolenhet beror bland annat på hur den enskilda huvudmannen har valt att organisera och klassifi- cera sin verksamhet. Vi har slagit samman Skolverkets skolenheter när de ligger i samma kommun och har namn som gör det troligt att det i modellen Strukturs mening handlar om en och samma gym- nasieskola. Därmed reduceras antalet skolor till cirka 400 i hela landet. Av dessa 400 verkliga gymnasieskolor är det bara en mycket liten andel som har fler än 900 elever, vilket i dag är gränsen för när ersättning för merkostnader för små skolenheter beräknas i Struktur. För en bättre anpassning till verkliga förhållanden bygger mitt förslag på antagandena att en optimal gymnasieskola har 900 elever, gränsen för en liten skola går vid 600 elever, och minsta tillåtna gym- nasieskola har 300 elever. 
  
 Övriga förutsättningar, utöver själva kostnadsnivåerna, är oför- ändrade. Elevunderlaget söks inom en radie av 20 kilometer. Reskost- nadsersättning utgår för dagliga resor för elever som har  
 6–50 
  km till närmaste fiktiva skola och uppgår till 800 kronor per månad 9 måna- der per år. Dagens ersättning är 600 kronor per månad. För elever med 50 kilometer eller mer utgår inackorderingstillägg om 1/30 prisbasbelopp i månaden i 9 månader (cirka 1 500 kronor i månaden 2018). Detta motsvarar det lägsta belopp som kommuner enligt Skollagen är skyldig att betala till elever som bor inackorderade. 
  
 205 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Indexering av tillägg och avdrag för merkostnader i områden med gles bebyggelse 
  
 De tillägg och avdrag som ingår i dagens utjämning är beräknade efter förutsättningarna 2009 och har sedan dess inte förändrats. Detta innebär att de inte har följt med kostnadsutvecklingen för verk- samheten sedan dess. För att upprätthålla värdet av de nya tillägg och avdrag som beräknats har beloppen per kommun indexerats i rela- tion till åldersersättningen 2016. Kommande år ska tillägg och avdrag beräknas genom att varje kommuns indextal multipliceras med kommunens åldersersättning. Därmed kommer kompensa- tionen för merkostnader i glesbygd att följa kostnadsutvecklingen i riket. Index för merkostnader i glesbygd för gymnasieskolan för samtliga kommuner återfinns i avsnitt 1.3. 
  
 Lönekostnadsutjämning för gymnasiet läggs in i delmodellen 
  
 Tillägg och avdrag för lönekostnader som i dag beräknas för gymnasie- skolan i kommunernas lönemodell ska enligt mitt förslag i kapi- tel 6.4 inkluderas i delmodellen för gymnasiet. Varje kommuns löne- kostnadsindex multipliceras med den justerade lönekostnaden för gymnasieskolan. Den justerade lönekostnaden beräknas genom att summan av åldersersättning, programvalsfaktorn och merkostnader för verksamhet i områden med gles bebyggelse multipliceras med verksamhetens lönekostnadsandel. Lönekostnadsandelen har fast- ställts till 67,8 procent för gymnasiet. I nuvarande utjämning används lönekostnadsandelen 68 procent.13 
  
 Befolkningsförändringar i åldern  
 16–18 
  år 
  
 I den nuvarande delmodellen för befolkningsförändringar finns en kompensation för stora förändringar av antal barn och unga i åldersgruppen  
 7–18 
  år under fem år. Det finns två typer av kompen- sation, en för ökat antal och en för minskat antal. I syfte att renodla verksamhetsmodellerna föreslår jag att dessa två kompensationer överförs till delmodellen för gymnasiet vad gäller åldersgruppen  
 16–18 
  år. Jag föreslår att samma gränsvärden som nu gäller för ökat 
  
 13SOU 2006:84 s. 78. 
  
 206 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 respektive minskat antal individer i åldersgruppen  
 7–18 
  år ska gälla för åldersgruppen  
 16–18 
  år. Befolkningsförändringarna mäts under de senaste fem åren (sju till två år före utjämningsåret). 
  
 Förslagen till merkostnadsberäkningar beskrivs nedan. 
  
 Ersättning för minskat antal i åldern  
 16–18 
  år 
  
 Om antalet  
 16–18-åringar 
  i riket har ökat under de senaste fem åren är gränsvärdet en minskning med två procent. Om antalet  
 16–18- 
  åringar i riket i stället har minskat under de senaste fem åren är gränsvärdet två procentenheter större minskning än i riket. Ersätt- ning utgår för den del av befolkningsminskningen som överstiger det aktuella gränsvärdet. Jag föreslår en ersättning om 15 600 kronor per individ räknat i 2016 års priser. För att förbättra följsamheten i ersättningen i förhållande till kostnadsutvecklingen bör ersättningen årligen räknas upp med utvecklingen av nettoprisindex. 
  
 Ersättning för ökat antal i åldern  
 16–18 
  år 
  
 Om antalet  
 16–18-åringar 
  i riket har minskat under de senaste fem åren är gränsvärdet en ökning med två procent. Om antalet  
 16–18- 
  åringar i riket i stället har ökat under de senaste fem åren är gräns- värdet två procentenheter utöver den procentuella ökningen i riket. Jag föreslår en ersättning om 15 600 kronor per individ räknat i 2016 års priser. För att förbättra följsamheten i ersättningen i förhållande till kostnadsutvecklingen bör ersättningen årligen räknas upp med utvecklingen av nettoprisindex. 
  
 7.4.5Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 7.7 visas effekterna av förslagen de nio kommungrupperna i SKL:s indelning (se bilaga 3). 
  
 207 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Förändringarna på kommungruppsnivå är mycket små, både om man ser till den totala förändringen och förändringen exklusive de över- förda komponenterna från löne- och befolkningsförändringsmodel- lerna. På kommunnivå förekommer större förändringar, från en största negativ förändring på 221 kronor per invånare (Lomma) och en största positiv förändring på 412 kronor per invånare (Filipstad), då man exkluderar effekterna av de överförda komponenterna för löner och befolkningsförändringar. Omfördelningen är i stort sett oförändrad på 2,2 miljarder kronor. 
  
 208 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 7.5Kommunal vuxenutbildning 
  
 7.5.1Förslag 
  
 Förslag: En ny delmodell för Kommunal vuxenutbildning införs. Delmodellen innehåller tre komponenter för verksamheterna vuxenutbildning på grundläggande nivå, gymnasial nivå respektive SFI (svenska för invandrare). 
  
 För var och en av verksamheterna beräknas ett förväntat ut- bildningsbehov i kommunerna. Utbildningsbehovet baseras på verksamhetens potentiella målgrupp i kommunen, för riket genom- snittlig inskrivningsgrad i verksamheten samt en korrigering för skillnader i förvärvsfrekvens. 
  
 Standardkostnaden för de tre verksamheterna summeras och räknas upp med nettoprisindex till utjämningsårets prisnivå. 
  
 I nästa avsnitt beskrivs motiven för förslaget, beräkningen av standard- kostnaden och de ekonomiska konsekvenserna av förslaget. 
  
 7.5.2Beskrivning av förslaget 
  
 Stora och ökande skillnader i behov av vuxenutbildning 
  
 Det är kommunernas skyldighet att erbjuda grundskole- och gym- nasieutbildning för vuxna. Kommunerna är också skyldiga att er- bjuda nyanlända möjlighet att lära sig svenska genom SFI. Kom- munernas nettokostnader för de tre verksamheterna uppgick år 2016 till ungefär sex miljarder kronor. 
  
 Skillnaderna i utbildningsnivå är stora mellan landets kommuner, och det gäller både när man jämför andel vuxna som saknar  
 9-årig 
  grundskola och andel som har grundskola men inte gymnasieutbild- 
  
 209 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 ning. Det är också stora skillnader i antal nyanlända mellan kom- munerna. Detta medför stora skillnader i behov av vuxenutbildning. Därmed finns det grund för utjämning. 
  
 Många av de som på senare år kommit till landet och sökt asyl har relativt nyligen fått uppehållstillstånd. En del av dessa nyanlända kommer att ha behov av olika typer av kommunala utbildnings- insatser. Likaså kan införandet av en utbildningsplikt bidra till att fler nyanlända påbörjar en utbildning. Kostnaderna för utbildnings- insatserna kommer huvudsakligen att finansieras av kommunerna. De skillnader i utbildningsbehov som redan i dag finns mellan kom- munerna kan därför förväntas att öka ytterligare de närmaste åren. 
  
 Beräkning av standardkostnad i tre steg 
  
 Delmodellen innehåller separata standardkostnadsberäkningar för de tre verksamheterna vuxenutbildning på grundläggande nivå, vuxen- utbildning på gymnasial nivå och SFI. Beräkningarna går i princip till på samma sätt för dessa verksamheter, och genomförs i tre steg. I det första steget fastställs ett förväntat utbildningsbehov för varje kommun. I ett andra steg beräknas den i riket genomsnittliga kost- naden per helårselev. Slutligen beräknas standardkostnaden per kom- mun som förväntat utbildningsbehov multiplicerat med den genom- snittliga kostnaden per helårselev. De tre komponenterna summeras, och utgör kommunens standardkostnad för kommunal vuxenutbild- ning. 
  
 För vuxenutbildning på grundläggande och gymnasial nivå har en avgränsning gjorts till personer  
 20–56 
  år. Studiemedel kan beviljas till personer under 57 år och Skolverkets statistik visar också att det bara är en mycket liten andel av eleverna som är äldre än så. För SFI har alla vuxna  
 20–64 
  räknats in. 
  
 Förväntat utbildningsbehov 
  
 Den grundläggande vuxenutbildningen vänder sig till vuxna utan fullgjord grundskola, vilka alltså kan ses som verksamhetens poten- tiella målgrupp. Utredningen fått tillgång till antal vuxna  
 20–56 
  år utan grundskolebehörighet från SCB:s register. 
  
 210 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Vi har också fått uppgifter om antal helårselever på grundläggande nivå i samma ålder. Den för riket genomsnittliga inskrivningsgraden för den potentiella målgruppen 2016 var 17 procent. 
  
 För varje kommun har därefter ett ”okorrigerat utbildningsbehov” beräknats, genom att kommunens potentiella målgrupp multiplice- ras med den genomsnittliga inskrivningsgraden i riket. På detta sätt har skillnader i ambitionsnivå kunnat undvikas. 
  
 På den gymnasiala nivån utgörs den potentiella målgruppen av personer i åldern  
 20–56 
  år som har nio års grundskola som högsta utbildningsnivå. Den genomsnittliga inskrivningsgraden i riket var 18 procent 2016 räknat på helårselever i relation till den potentiella målgruppen. 
  
 För SFI betraktas alla nyanlända  
 20–64 
  år som haft uppehålls- tillstånd i högst fyra år som potentiell målgrupp. Den genomsnittliga inskrivningsgraden i riket var 23 procent 2016, räknat på helårselever i relation till den potentiella målgruppen. 
  
 Det okorrigerade utbildningsbehovet tar inte hänsyn till att syssel- sättningsläget varierar stort mellan kommunerna. Det är rimligt att tänka sig att utbildningsbehovet är mindre i kommuner med hög sysselsättning, och större i kommuner med låg sysselsättning. Där- för görs en korrigering så att kommuner med låg sysselsättning får ett större förväntat utbildningsbehov än kommuner med en hög sysselsättning. Som sysselsatta bör räknas vuxna som är förvärvs- arbetande eller studerar på universitet eller högskola. Utredningen har i det redovisade utfallet beräknat korrigeringsfaktorn som För- värvsfrekvens i åldern  
 20–64 
  i riket dividerat med Förvärvsfrekvens i åldern  
 20–64 
  i kommunen. Vid en implementering bör korrigerings- faktorn i stället beräknas med kvoten mellan sysselsatt i riket och sysselsatta i kommunen. Korrigeringsfaktorn har sedan multiplice- rats sedan med det okorrigerade utbildningsbehovet vilket resulterar i det förväntade utbildningsbehovet. 
  
 Enhetskostnad 
  
 Enhetskostnaden definieras som den genomsnittliga nettokost- naden per helårselev i riket. Enhetskostnaden för respektive verk- samhet beräknas som summa nettokostnader i riket dividerat med antal helårselever i riket. För 2016 beräknades enhetskostnaden per 
  
 211 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 helårselev inom vuxenutbildning på grundläggande nivå till 46 650 kro- nor, inom gymnasial vuxenutbildning till 35 590 kronor och inom SFI till 27 510 kronor. 
  
 Standardkostnad per kommun 
  
 För varje kommun och verksamhet multipliceras enhetskostnaden med det förväntade utbildningsbehovet. De tre verksamheternas stan- dardkostnader summeras sedan till en sammantagen standardkost- nad för kommunal vuxenutbildning. 
  
 Standardkostnaden räknas upp till utjämningsårets prisnivå med nettoprisindex. 
  
 Verksamhetens nettokostnad, potentiell målgrupp och antal hel- årselever uppdateras årligen. 
  
 7.5.3Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 7.9 redovisas utfallet som det hade blivit 2018 per kommun- grupp. 
  
 212 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 På kommungruppsnivå får pendlingskommuner nära storstäder den högsta genomsnittliga avgiften och storstäderna det högsta genom- snittliga bidraget. På kommunnivå är skillnaderna relativt stora, med en högsta avgift på 421 kronor per invånare för Lomma och ett högsta bidrag på 621 kronor per invånare för Södertälje. Totalt om- fördelar modellen 0,7 miljarder kronor från kommuner med mindre behov av vuxenutbildning till de med större behov. Beräknar man om- fördelningen per verksamhet är den 207 miljoner kronor för grund- läggande nivå, 272 miljoner kronor för gymnasial nivå och 410 mil- joner kronor för SFI.14 
  
 7.6Individ- och familjeomsorg 
  
 7.6.1Förslag 
  
 Förslag: Standardkostnaden för individ- och familjeomsorg (IFO) beräknas med utgångspunkt från sju variabler som speglar skill- nader i socioekonomiska förhållanden i kommunerna. Dessa vari- abler är Andel barn och ungdomar i åldern  
 0–19 
  år som lever i ekonomiskt utsatta hushåll, Andel lågutbildade födda i Sverige åldern  
 20–40 
  år, Tätortsbefolkningens storlek, Andel boende i fler- familjshus byggda  
 1965–1975, 
  Ohälsotal, Andel invånare äldre än 65 år och en variabel för justering av hushållsinkomster som beror på gränspendling till Norge och Danmark. 
  
 En komponent för utjämning av skillnader i lönekostnader läggs in i  
 IFO-modellen. 
  
 Liksom den nuvarande  
 IFO-modellen 
  bygger mitt förslag på en multipel linjär regression. Förslaget innebär att fyra nya variabler tillförs i  
 IFO-modellen. 
  Dessa variabler är Andel barn och ungdomar 
  
 iåldern  
 0–19 
  år som lever i ekonomiskt utsatta hushåll, Ohälsotal, Andel invånare äldre än 65 år och en variabel för justering av hus- hållsinkomster som beror på gränspendling till Norge och Danmark. 
  
 14Observera att de tre verksamheternas omfördelning inte kan summeras till modellens totala omfördelning. Summeringen är större än modellens totala omfördelning, eftersom omför- delningen i en verksamhet kan motverkas av omfördelningen i en annan. 
  
 213 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Förslaget innebär också att variablerna Andel arbetslösa utan er- sättning och Andel av kommunens befolkning med ekonomiskt bistånd längre tid än sex månader tas bort ut  
 IFO-modellen. 
  
 Ett tillägg görs för beräknade lönekostnadsskillnader mellan kom- munerna i individ- och familjeomsorgen. 
  
 De föreslagna förändringarna i  
 IFO-modellen 
  framgår av tabell 7.10. 
  
 7.6.2Nuvarande delmodell 
  
 Den nuvarande delmodellen för individ- och familjeomsorg utarbe- tades av Utjämningskommittén.08. Modellen innefattar samtliga verksamheter inom individ- och familjeomsorg det vill säga försörj- ningsstöd, barn- och ungdomsvård, missbrukarvård för vuxna, familje- rätt och övrig vuxenvård. 
  
 Modellen baseras på en multipel linjär regressionsekvation för de genomsnittliga nettokostnaderna för individ- och familjeomsorg under  
 2007–2009 
  i varje kommun. Modellen består av fem förklar- ande variabler för kommunernas nettokostnader för individ- och familjeomsorg med data för 2009. De förklarande variablerna är 
  
 214 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 •andel arbetslösa utan ersättning, 
  
 •andel lågutbildade födda i Sverige i åldern  
 20–40 
  år, 
  
 •kvadratroten ur tätortsbefolkningens storlek i kommunen (Owens 
  
 •andel boende i flerfamiljshus byggda  
 1965–1975 
  och 
  
 •andel av kommunens befolkning som uppbär försörjningsstöd längre tid än sex månader. 
  
 Samtliga variabler uppdateras årligen utom tätortsbefolkningen som uppdateras vart femte år, senast 2015. Koefficienterna i den skattade regressionsekvationen har legat fast sedan utjämningsåret 2014 då den nuvarande utformningen av delmodellen för IFO infördes i kostnadsutjämningen. 
  
 7.6.3Utvärdering 
  
 De tidigare statliga utredningarna om kommunal kostnadsutjäm- ning har erfarit att det är svårt att uppskatta de strukturella kost- naderna för IFO i kommunerna. Ett skäl till detta är att de individer som mottar de olika insatserna inte är en tydligt definierad kategori av personer. Kommunernas utgifter för IFO beror på ett samspel mellan enskilda individers egenskaper, socioekonomiska förhållan- den och kommunernas bedömningar om behov av insatser. 
  
 Kritik mot påverkbarhet och osäkra underlag för modellen 
  
 Den nuvarande  
 IFO-modellen 
  har kritiserats av bland annat SKL och av enskilda kommuner. SKL har pekat på att variabeln Andel arbetslösa utan ersättning är instabil i den mening att oförklarliga förändringar uppstått mellan vissa år. I kommunernas svar i den en- kät som utredningen skickat ut framkommer också kritik mot att variablerna Andel arbetslösa utan ersättning och Andel av befolkningen med ekonomiskt bistånd i mer än 6 månader ingår i  
 IFO-modellen. 
  Kritiken handlar om att dessa variabler minskar incitamentet för 
  
 15Tätort definieras i korthet som en koncentration av bebyggelse där antalet invånare är minst 
  
 200personer och avståndet mellan byggnaderna är högst 200 meter. 
  
 215 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 kommunerna att förbättra möjligheterna till egenförsörjning med arbetsinkomster och att variabeln Andel av befolkningen med eko- nomiskt bistånd i mer än 6 månader är påverkbar. 
  
 Mot denna bakgrund har jag haft ambitionen att omarbeta IFO- modellen där ovannämnda två variabler ersätts med andra förklar- ande variabler som bättre speglar strukturella förutsättningar för kommunernas individ- och familjeomsorg. 
  
 Minskad träffsäkerhet 
  
 Ett sätt att bedöma delmodellernas träffsäkerhet i kostnadsutjäm- ningen är att beräkna samvariationen mellan nettoutgifter per in- vånare och de beräknade standardkostnaderna. Detta brukar kallas för förklaringsgrad. När den nuvarande  
 IFO-modellen 
  skattades var förklaringsgraden 67 procent men då modellen skattas om med aktu- ella data har den sjunkit och förklarar knappt 55 procent 2016. 
  
 Som ovan nämnts baseras den nuvarande  
 IFO-modellen 
  på data från  
 2007–2009. 
  Sedan dess har kostnadsnivån för insatser inom IFO förändrats. En tydlig indikation på detta är att för att komma upp dagens redovisade kostnadsnivå för IFO måste standardkostnaderna justeras upp relativt kraftigt.16 Under utjämningsåret 2018 är denna uppjustering knappt 27 procent. 
  
 Modell för hela verksamheten att föredra 
  
 IFO-modellen 
  bör kopplas till olika socioekonomiska förhållanden i kommunerna. På liknande sätt som i tidigare utredningar om kost- nadsutjämningen har jag prövat olika statistiska samband mellan å ena sidan verksamhetsutgifter för olika delar av Chen och å andra sidan socioekonomiska variabler. Jag har valt att bibehålla metoden med att beräkna standardkostnaderna för IFO med hjälp av en statis- tisk modell för kommunernas sammantagna nettoutgifter för IFO. Detta val stöds av analyser som visar att separata modeller för de olika delverksamheterna inom individ- och familjeomsorgen inte medför att nettokostnaderna för IFO kan förklaras på ett bättre sätt. Utredningen har bland annat prövat att hitta modeller för antal mottagare av insatser för ungdomsvård och missbrukarvård för 
  
 16Kostnadsnivån enligt kommunernas räkenskapssammandrag (RS). 
  
 216 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 vuxna. De prövade modellerna har inte visat sig vara statistiskt signi- fikanta, och därför föreslår jag att modellen även fortsättningsvis bör omfatta hela verksamhetsområdet. 
  
 Asylsökande och nyanlända – statsbidrag och utgifter redovisas separat 
  
 Utredningen har särskilt studerat om man kan finna ett samband mellan kommunernas nettoutgifter för IFO och variabler som speg- lar invandring när man samtidigt beaktar andra socioekonomiska förhållanden såsom utbildningsnivå, befolkningstäthet och olika mått på fattigdom. Merparten, 62 procent år 2016, av kommunernas ut- gifter för ekonomiskt bistånd går till hushåll med utländsk bak- grund. Detta beror på att denna grupp av hushåll dominerar bland hushåll som har ett långvarigt beroende av ekonomiskt bistånd.17 
  
 Utredningens analyser visar att de variabler som uppvisar starkast samband med kommunernas nettoutgifter för Chen är kopplade till utbildningsnivå, tätortsbefolkningens storlek och fattigdom. Vari- abler som speglar invandring såsom andel med utländsk bakgrund, andel flyktingar, andel asylsökande och andel nyanlända har inte visat sig ha ett tydligt statistiskt samband med kommunernas netto- utgifter för IFO.18 Effekterna av ökat antal nyanlända och andra variabler som speglar migration fångas enligt vår bedömning indirekt i andra socioekonomiska variabler. 
  
 Ytterligare ett skäl till att ett samband mellan variabler som speg- lar invandring och kommunernas nettokostnader för IFO inte kan påvisas kan vara att nyanländas etablering i Sverige främst finansieras med statsbidrag. Dessa statsbidrag och utgifter redovisas enligt SCB:s anvisningar på en särskild post i kommunernas räkenskapssamman- drag. 
  
 17Enligt Socialstyrelsens statistik definieras en person som långvarig biståndsmottagare då man ingått i ett eller flera biståndshushåll i minst tio månader under året. Andelen utrikes födda i denna grupp uppgick till 64 procent 2016. 
  
 18Utredningen har prövat om det finns ett samband mellan andelen flyktingar i kommunens befolkning i åldersgruppen  
 20–64 
  år och nettoutgifterna för IFO. Här avses flyktingar som vistats i Sverige  
 3–6 
  år, det vill säga under en längre tid än den så kallade etableringsperioden som uppgår till 2 år. Under etableringsperioden utgår riktade statsbidrag till kommunerna för olika stödinsatser till nyanlända. 
  
 217 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 7.6.4Beskrivning av förslaget 
  
 Den över tid sjunkande förklaringsgraden och de problem som nämnts ovan rörande två variabler i den nuvarande  
 IFO-modellen 
  är skäl för en revidering. Utredningen har prövat ett tjugotal tänkbara förklar- ingsfaktorer för kommunernas nettoutgifter för IFO. Som nämnts har det visat sig att utbildningsnivå, befolkningstäthet och fattigdoms- mått uppvisar starka samband med kommunernas nettoutgifter för IFO. Utredningen har även funnit att gränspendling, ohälsa och an- delen äldre invånare har inverkan på de strukturella utgifterna för IFO. 
  
 Nedan beskrivs motiven för mitt förslag till val av variabler i IFO- modellen mer utförligt. 
  
 Andel barn och ungdomar som lever i ekonomiskt utsatta hushåll 
  
 Eftersom social forskning visar att olika typer av fattigdomsmått påverkar behovet av insatser inom individ- och familjeomsorg i kom- munerna har utredningen prövat denna typ av samband. Jag har funnit att variabeln Andel barn och ungdomar i åldersgruppen  
 0–19 
  år som lever i ekonomiskt utsatta hushåll har ett starkt samband med kommunernas nettoutgifter för IFO. Vi har prövat sambandet mel- lan IFO och andra mått på fattigdom, bland annat mått på relativ fattigdom. Dessa samband har visat sig vara svagare. 
  
 Ekonomiskt utsatta hushåll definieras som hushåll som har låg inkomststandard eller mottar ekonomiskt bistånd. Denna definition har tillämpats i en rapport som årligen ges ut av Rädda Barnen och av Malmökommissionen.19 Definitionen har sedan spridits och an- vänts av andra aktörer, bland annat Kolada. Kommunerna beslutar om ekonomiskt bistånd till hushåll enligt Socialtjänstlagen och kom- munerna kan välja att besluta om högre bistånd än vad lagen stipu- lerar.20 Det finns därför en viss möjlighet att påverka utfallet av den ovannämnda variabeln. Jag bedömer att denna inverkan är liten efter- som barnfattigdom främst beror på faktorer såsom löneinkomster, 
  
 19Rädda Barnen (2016), Vi är orädda barnrättskämpar, årsrapport 2016. 
  
 20Socialtjänstlag (2001:453). 
  
 218 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 ersättningar från socialförsäkringar och hushållens försörjnings- börda.21 
  
 Andel lågutbildade födda i Sverige i åldern  
 20–40 
  år 
  
 Denna variabel ingår i den nuvarande  
 IFO-modellen 
  och har ett starkt samband med kommunernas nettoutgifter för IFO. Av den anledningen bör variabeln alltjämt finnas kvar i  
 IFO-modellen. 
  Testerna med olika modeller visar bättre statistiska resultat med denna variabel än då alla med låg utbildning i den aktuella ålders- gruppen ingår. Här definieras låg utbildning som att personen har högst förgymnasial utbildning på  
 9–10 
  år (eller att uppgift om ut- bildning saknas i registret). Att det är just är de som är födda i Sverige som tycks ha större effekt kan till en del förklaras av brister i registren över utbildningsnivå för utrikes födda. 
  
 Tätortsbefolkningens storlek 
  
 Tätortsbefolkningens storlek spelar roll för socialtjänstens kost- nader. Vi kan förvänta oss att  
 IFO-kostnaderna 
  ökar med en ökande tätortsbefolkning. Bristande social kontroll från omgivningen och glesare sociala nätverk kan förklara varför invånarna i större tätorter behöver socialtjänstens insatser oftare än vad invånare i mindre sam- hällen gör.22 En indikation på detta är att samtliga så kallade ”utsatta områden” som pekats ut av Polismyndigheten ligger i kommuner med mer än 43 000 invånare.23 I denna utredning – såväl som i tidi- gare utredningar om kommunal kostnadsutjämning – har det visat sig att antalet personer som bor i tätort i kommunerna har ett starkt 
  
 21Inkomststandarden bygger på socialbidragsnormen från  
 80-talet. 
  Den disponibla inkomsten dividerad med en norm för levnadsomkostnader vars storlek beror på hushållets sam- mansättning. Normen består av baskonsumtion (exempelvis mat och kläder) och regionala kostnader för boende. Vid inkomststandard 1,0 har hushållet precis den inkomst som krävs för att nå ”lägsta rimliga standard”. Med låg inkomststandard (värden under 1,0) menas att hushållet har en lägre inkomst än vad som krävs för att nå ”lägsta rimliga standard”. I hushåll med hög inkomststandard (2,0 eller högre) är inkomsterna tillräckliga för att försörja två familjer. 
  
 22Se bl.a. Oresjö (1995). 
  
 23Polisen (2015), Utsatta områden – sociala risker, kollektiv förmåga och oönskade händelser, bilaga 1. 
  
 219 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 samband med kommunernas nettoutgifter för IFO.24 För att mini- mera de extrema värden som annars uppkommer för de allra största kommunerna används kvadratroten ur tätortsbefolkningen. Denna utformning av variabeln ökar det statistiskt uppmätta sambandet med nettoutgifterna för IFO. 
  
 Andel boende i flerfamiljshus byggda  
 1965–1975 
  
 Denna variabel ingår i den nuvarande  
 IFO-modellen. 
  Variabeln har i de olika testerna visat sig ha ett positivt samband med kommunernas nettoutgifter för IFO då hänsyn tagits till andra förklarande variab- ler. I förslaget till  
 IFO-modell 
  används data från det lägenhets- register som lanserades 2014, i stället för det tidigare använda fastig- hetstaxeringsregistret. SCB bedömer att data rörande antal personer som bor i flerfamiljshus byggda  
 1965–1975 
  är mer tillförlitliga i lägenhetsregistret. 
  
 Ohälsotalet 
  
 En sämre hälsa i befolkningen har visat sig ha ett samband med kom- munernas nettoutgifter för IFO. I hushåll som drabbas av långvarig sjukdom minskar de sammantagna inkomsterna av lön och be- skattningsbara transfereringar. Därmed ökar behovet av ekonomiskt bistånd. Variabeln Ohälsotal definieras som genomsnittligt antal dagar med sjukpenning eller sjukersättning i åldersgruppen  
 16–64 
  år i kommunen. 
  
 Andel invånare äldre än 65 år 
  
 De olika insatserna inom individ- och familjeomsorgen riktas främst mot barn, ungdomar och personer i förvärvsaktiv ålder. Det finns därför ett negativ samband mellan andelen äldre personer i befolk- ningen och kommunens utgifter för IFO. 
  
 24En tätort definieras av SCB som en ort med en sammanhängande bebyggelse med minst 
  
 200invånare. 
  
 220 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Gränspendling 
  
 Vid prövning av olika variabler har också gränspendling till Norge och Danmark visat sig ha ett statistiskt samband med nettoutgif- terna för IFO. Invånare som pendlar över nationsgränsen har löne- inkomster som beskattas i Norge eller Danmark och därför inte regi- streras i den svenska inkomststatistiken. Dessa hushåll har sålunda en högre inkomststandard än vad som synliggörs i inkomststatisti- Smith varför andelen barn som lever i hushåll med låg inkomststandard i kommuner med stor gränspendling i själva verket är något lägre än vad statistiken visar. Därmed överskattas behovet av olika typer av  
 IFO-insatser 
  i dessa kommuner. I mitt förslag till  
 IFO-modell 
  ingår därför variabeln Andel personer i åldern  
 16–74 
  i kommunerna som gränspendlar till Norge eller Danmark multiplicerad med Solomon barn och ungdomar som lever i ekonomiskt utsatta hushåll som en förklar- ande variabel. 
  
 Senast tillgängliga data som visar andelen gränspendlare till Danmark och Norge är från 2014 och det är i nuläget oklart om SCB framöver kommer att få tillgång till data för åren därefter. Andelen gränspendlare har emellertid visat sig vara relativt stabil under de senaste åren fram till 2014, och det är min bedömning att variabeln kommer att vara relevant framöver även om det inte går att upp- datera årligen. Variabeln Andel barn och ungdomar som lever i ekono- miskt utsatta hushåll uppdateras emellertid årsvis. 
  
 Beräkning med medelvärden under tre år 
  
 I syfte att öka stabiliteten i skattningen av modellen beräknas vär- dena för nettoutgifterna för IFO och de förklarande variablerna som ett årsgenomsnitt för tre år.25 Ett undantag är data rörande Andel gränspendlare i kommunens befolkning i åldern  
 16–74 
  år som beräk- nas som ett genomsnitt under  
 2012–2014 
  på grund av att detta är de senast tillgängliga data som finns att tillgå. I SCB:s årliga beräkning av avgifter och bidrag bör standardkostnaden beräknas med årliga data på samma sätt som i övriga delmodeller i kostnadsutjämningen. 
  
 25I skattningen av regressionsekvationen har medelvärden för  
 2014–2016 
  använts. Det gäller även för variabeln Kvadratroten ur tätortsbefolkningens storlek som uppdateras vart femte år, senast 2015. 
  
 221 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Tillägg för löner 
  
 En komponent för utjämning av skillnader i lönekostnader läggs in i  
 IFO-modellen. 
  Lönekomponenten beräknas genom att kommunens lönekostnadsindex multipliceras med lönekostnadsandelen för IFO och den till prisnivån två år före utjämningsåret uppräknade stan- dardkostnaden. 
  
 7.6.5Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 7.11 visas effekterna av mitt förslag i riket och för olika kom- mungrupper beräknat med data avseende utjämningsåret 2018. 
  
 222 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 De förändringar som uppstår förklaras såväl på gruppnivå som för enskilda kommuner främst av de nya komponenter som tillförts och de komponenter som tas bort. Det gäller i första hand den nya varia- beln Andel barn och ungdomar i åldersgruppen  
 0–19 
  år som lever i ekonomiskt utsatta hushåll och variabeln Andel av kommunens befolk- ning som uppbär försörjningsstöd längre tid än sex månader som tas 
  
 223 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 bort. En mindre del av förändringarna beror på att lönekomponen- ten förts över från den nuvarande lönemodellen. 
  
 För enskilda kommuner varierar den totala förändringen från 
  
 -735 kronor (Hofors) till +1 499 kronor per invånare (Gullspång), då effekterna av den överförda lönekompensationen exkluderas. Den totala omfördelningen minskar något i modellen från 4,8 till 4,7 miljarder kronor 2018. 
  
 7.7Äldreomsorg 
  
 7.7.1Förslag 
  
 Förslag: Normkostnaderna för gifta respektive ogifta ersätts med normkostnader för sammanboende respektive ensamboende. Nivån på normkostnaderna anpassas till den förändrade indel- ningen efter civilstånd. 
  
 Jag föreslår att kompensationen för hemtjänst i glesbygd ut- vidgas med en ny ersättning för hemtjänst i åldersgruppen  
 65–79 
  år. 
  
 En ny beräkning av merkostnader för hemtjänst för personer 
  
 80år och äldre i glesbygd har gjorts baserad på uppgifter från 2016. Kompensationen för hemtjänst för personer  
 65–79 
  år och 80 år 
  
 och äldre i glesbygd ska fortsättningsvis räknas upp årligen med kostnadsutvecklingen för äldreomsorgen i riket. 
  
 Den kompensation för löneskillnader i äldreomsorg som i dag ingår i delmodellen för löner har inkluderats i delmodellen. 
  
 Mitt förslag innebär att delmodellen för äldreomsorg innehåller föl- jande komponenter. 
  
 224 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Nedan beskrivs den nuvarande delmodellen och jag redogör för min utvärdering. Därefter beskrivs motiven för mina förslag till föränd- ringar i delmodellen, och slutligen redovisas de ekonomiska konse- kvenserna av förslagen. 
  
 7.7.2Nuvarande delmodell 
  
 Kostnadsutjämningen har innefattat en delmodell för äldreomsorg sedan 1996. Delmodellen förändrades senast 2014 med en delvis ny metod för beräkning av standardkostnaden, med nya variabler och ett minskat antal åldersgrupper. Den nuvarande delmodellen består av fem komponenter som beskrivs nedan. 
  
 •En åldersersättning som baseras på en normkostnad indelad i sex olika grupper efter ålder och civilstånd  
 (65–79 
  år,  
 80–89 
  år och 90 år samt ej gift och gift). 
  
 •Tillägg eller avdrag för skillnader i dödlighet. 
  
 •Tillägg eller avdrag för skillnad i andel äldre födda utanför Norden 
  
 •Tillägg eller avdrag för merkostnader för institutionsboende i gles- bygd. 
  
 •Tillägg eller avdrag för merkostnader för hemtjänst i glesbygd. 
  
 Nedan redogörs för utvärderingen av delmodellen. 
  
 225 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 7.7.3Utvärdering 
  
 Av enkätsvaren som inkommit till kommittén framgår att respon- denterna anser att delmodellen för äldreomsorg ger ett i huvudsak rättvisande resultatet för kommunerna. 
  
 Utredningen har analyserat nettokostnaden och nettokostnads- avvikelsen för äldreomsorg med statistiska metoder. Skillnaderna i kommunernas nettokostnader för äldreomsorg är förhållandevis stora. Som exempel kan nämnas att nettokostnaden per invånare 2016 var 24 000 kronor i Dorotea och 5 500 kronor i Nykvarn. Skill- naderna i nettokostnader för äldreomsorg beror främst på hur stor andel av befolkningen som är äldre. Detta återspeglas i exemplet ovan där andelen i befolkningen som är över 80 år är drygt 10 pro- cent i Dorotea och endast 2,7 procent i Nykvarn. 
  
 I utredningen har också sambandet mellan nettokostnadsavvikelse och olika variabler analyserats. Här visar det sig att kommuner som har hög tätortsgrad oftast har lägre nettokostnadsavvikelse än kom- muner med en låg tätortsgrad. Min bedömning är därför att de faktorer i delmodellen som har med gleshet att göra kan behöva upp- dateras. 
  
 När man studerar inverkan av befolkningsstorleken i kommunerna visar det sig att alla kommuner med ett invånarantal som understiger 15 000 har en signifikant positiv avvikelse (se tabell 7.13). Ingen av 
  
 226 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 grupperna i tabellen har en signifikant negativ avvikelse. Samman- taget indikerar detta att de minsta kommunerna kan vara underkom- penserade i äldreomsorgsmodellen. 
  
 De så kallade normkostnaderna speglar kostnaden för äldreom- sorg per äldre i tre olika åldersgrupper, uppdelat på gifta och ogifta. Nuvarande normkostnader beräknades i en uppdatering som redo- visas i den förra översynen av utjämningssystemet (SOU 2011:39). I syfte att undersöka om normkostnaderna behöver förändras med anledning av ökande livslängd och bättre hälsa bland de äldre har ut- redningen gjort analyser av nyttjandet av äldreomsorg i olika ålders- grupper. Analysen visar att det relativa nyttjandet mellan ålders- grupperna varit stabilt under de senaste åren. Jag bedömer därför att normkostnaderna inte behöver förändras som följd av den förbätt- rade hälsan. 
  
 Analysen av nettokostnadsavvikelsen visar också att det inte finns någon signifikant korrelation mellan åldersgrupperna och nettokost- nadsavvikelsen över tid, vilket bekräftar att ingen åldersgrupp är under- eller överkompenserad i den nuvarande delmodellen för äldre- omsorg. 
  
 Ett test har gjorts för att se om nuvarande kompensation för skill- nader i ohälsa (avvikelse från standardiserad dödlighet) som utgår är relevant. Statistisk analys visar att så är fallet, varför kompensationen bör finnas kvar. 
  
 7.7.4Beskrivning av förslaget 
  
 Anpassning av normkostnader till nya levnadsvanor 
  
 I den nuvarande delmodellen är de äldre indelade i tre åldersgrupper och i gifta respektive ej gifta. Indelningen efter civilstånd syftar till att kompensera för att ensamboende behöver mer vård och omsorg då de inte har tillgång till närstående i hemmet. 
  
 227 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Källa: SCB. 
  
 Som framgår av tabell 7.14 är andelen äldre som är sambo utan att vara gifta större för de relativt unga i åldern  
 65–79 
  år. En viss skillnad finns också i åldern  
 80–89 
  år, men bland de äldsta som är 90 år eller äldre är andelen gifta och andelen sambor i stort sett densamma. För att skapa en bättre träffsäkerhet i bör indelningen gifta/ej gifta er- sättas med sammanboende/ensamboende äldre. 
  
 Nivån på normkostnaderna behöver justeras när indelningen för- ändras. I tabell 7.15 visas de nya normkostnaderna som anpassats till indelningen i sammanboende respektive ensamboende. 
  
 Sammanboendes normkostnad föreslås vara densamma som för gifta personer i dag. För ensamboende blir normkostnaden högre än för dagens ogifta. Det beror på att det bland ogifta äldre finns ett antal personer som är sammanboende utan att vara gifta. Det är rimligt att anta att sammanboende ogifta har samma genomsnittskostnad som de som är sammanboende och gifta. När sammanboende ogifta flyttas över till gruppen sammanboende kommer genomsnittskost- naden för de som är kvar, de som verkligen bor ensamma, att bli något högre än vad som i dag gäller för de ogifta. Effekten är störst för de i åldern  
 65–79 
  år och minst för de allra äldsta, personer 90 år och äldre. Detta beror på att det är vanligare bland de något yngre 
  
 228 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 äldre att bo tillsammans utan att vara gift, än det är bland de allra äldsta. 
  
 Bättre täckning och högre aktualitet i kompensationen för merkostnader för hemtjänst i glesbygd 
  
 I den nuvarande delmodellen ingår ingen kompensation för hem- tjänst i åldersgruppen  
 65–79 
  år, trots att personer i denna ålders- grupp kan beviljas hemtjänst enligt gällande regler. Jag föreslår där- för att delmodellen kompletteras med kompensation för hemtjänst till denna åldersgrupp. 
  
 Utredningen har också gjort en ny beräkning av merkostnader för hemtjänst för personer över 80 år baserad på befolkning och geo- grafiskt boendemönster 2016. Kostnadsfunktionen i beräkningarna uppdateras till aktuell nivå eftersom nuvarande ersättning har varit nominellt oförändrad sedan den trädde i kraft utjämningsåret 2014. Jag föreslår också att milersättningen för resor kopplade till hem- tjänst ökas till 62,60 kronor per mil från dagens 56,10. 
  
 Kompensationen för merkostnader för hemtjänst i glesbygd har varit nominellt oförändrad sedan utjämningsåret 2014, och är beräk- nade i 2009 års prisnivå. Kostnaderna i mitt förslag är uppräknade med nettoprisindex till 2016 års prisnivå. För att tillägg och avgifter inte ska ha urholkats redan då förslaget träder i kraft har ersättningen räknats om som en andel av genomsnittlig åldersersättning. På så vis kommer tillägg och avdrag framöver att följa kostnadsutvecklingen i riket. 
  
 7.7.5Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 7.16 visas effekterna av mitt för de nio kommungrupperna i SKL:s kommungruppsindelning (se bilaga 3). 
  
 229 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 I modellen sker en omfördelning från storstäder och pendlingskom- muner nära storstad samt större städer till övriga kommungrupper. Med mitt förslag minskar omfördelningen med en halv miljard kronor då man inkluderar effekterna av samtliga förändringar. Mer än hälf- ten av den förändringen förklaras av att lönekostnadsutjämningen för äldreomsorg inkluderats i delmodellen. På kommunnivå varierar effekterna mer. Då effekterna av lönekompensationen exkluderas 
  
 230 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 varierar förändringarna från en största negativ förändring på 836 kro- nor (Munkfors) till en största positiv förändring på 572 kronor per invånare (Ragunda). 
  
 7.8Infrastruktur och skydd 
  
 I kapitel 5 föreslås att en ny delmodell ska bildas för Infrastruktur och skydd. Delmodellen föreslås innehålla två av de delar som i dagens utjämning ingår i delmodellen Bebyggelsestruktur, nämligen Houston och vägar samt Räddningstjänst. 
  
 7.8.1Förslag 
  
 Nedan beskrivs de två komponenterna var för sig i avsnitt 7.8.2 och 7.8.3. 
  
 7.8.2Gator och vägar 
  
 Förslag: Klimattillägget föreslås följa Trafikverkets indelning av landet i tre klimatzoner och har räknats upp med nettoprisindex till 2016 års prisnivå. 
  
 Ortstillägget räknas upp med nettoprisindex till 2016 års nivå och alla förortskommuner erhåller samma tillägg. 
  
 Komponenten för Houston och vägar kompenserar för skillnader i kost- nader för underhåll av kommunala gator och vägar och består av ett klimattillägg och ett ortstillägg. Klimattillägget avser kompensera för skillnader i kostnader för vinterväghållning. Ortstillägget kompen- serar för merkostnader till följd av hög trafikbelastning, termiska 
  
 231 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 sprickor och tjälskador I och med förslaget kommer klimat- och ortstillägg i 2016 års prisnivå att uppgå till belopp i tabell 7.18 och 7.19 nedan. 
  
 Indelningen i klimatzoner har hämtats från Trafikverket.26 Klimat- tillägget föreslås räknas upp årligen med nettoprisindex till utjäm- ningsårets prisnivå. 
  
 * Enligt SKL:s kommungruppsindelning 2017, se bilaga 3. 
  
 Även ortstillägget föreslås räknas upp årligen med nettoprisindex. 
  
 26 
 www.trafikverket.se/tjanster/ansok-om/ansok-om-bidrag/ansok-om-bidrag-for-enskild- 
  
 vagar/Arligt-driftbidrag/ 
  
 232 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Nuvarande delmodell 
  
 Kostnadsutjämningen för gator och vägar syftar till att utjämna kost- nader för drift och underhåll av gator och vägar för vilka kommunen är väghållare. Någon kompensation för enskilda vägar, som är ett fri- villigt kommunalt åtagande, utgår inte. 
  
 Klimattillägget uppgår till mellan 22 och 89 kronor per invånare och avser täcka kostnader för vinterväghållning. Klimattillägget baseras på vilken av fyra klimatzoner kommunen ligger i. 
  
 Därutöver utgår ett ortstillägg som kompenserar för merkostna- der till följd av hög trafikbelastning, termiska sprickor och tjälskador. Ortstillägget utgår i olika belopp från 0 till 501 kronor per invånare till åtta grupper av kommuner där Malmö, Göteborg och Stockholm utgör varsin egen grupp. Beräkningarna av standardkostnaden i del- komponenten baseras på en skattning av respektive kommuns struk- turella nettokostnader, som gjorts med underlag från bland annat det dåvarande Vägverket. 
  
 Nuvarande tillägg uppdaterades senast 2003 och har sedan dess räknats upp med nettoprisindex till utjämningsårets prisnivå. 
  
 Utvärdering 
  
 I enkätsvaren har inkommit synpunkten att ersättningen inte upp- daterats på länge, vilket också framförts av SKL. 
  
 Modellen följer i huvudsak de principer för utjämning som be- skrivs i kapitel 3, med undantag av att den ska bygga på aktuella data. 
  
 För att få mer aktuella uppgifter har vi undersökt hur kost- nadsbilden ser ut i dag, baserat på räkenskapssammandraget för 2016. Den redovisade kostnaden för utjämnad verksamhet uppgår 
  
 233 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 till 8,8 miljarder kronor i riket, vilket motsvarar knappt 900 kronor per invånare. En analys av den justerade nettokostnaden på kom- mungruppsnivå visar att kommungrupper – förutom storstäderna – ligger inom intervallet +/- 100 kronor från genomsnittet. Motsvar- ande bild gäller även för kommunstorlek. En analys av kostnaderna utifrån modellens klimattillägg uppvisar ett förväntat samband. Ju större klimattillägg desto högre är den justerade nettokostnaden. 
  
 Beskrivning av förslaget 
  
 Trafikverket har i sin ersättningsmodell för driftsbidrag till enskilda vägar delat in Sverige i de tre klimatzoner som beskrivs i tabell 7.18 (A, B och C). Indelningen ska spegla hur behovet av vinterunderhåll 
  
 – det vill säga behovet av plogning, sandning och eventuellt ishyvling – fördelas över landet. Enligt min bedömning är denna zonindelning lämplig att använda för att bestämma nivån för klimattilläggen i kommunerna i olika delar av landet. 
  
 Tanken med ortstillägget är att det i kommuner med stor tätorts- trafik uppstår ett högt vägslitage och därmed högre kostnader för underhåll. Ortstillägget utgår främst till större städer, storstäder samt förortskommuner till storstäderna. I viss mån kan denna bild bekräftas genom höga investeringsnivåer i just dessa grupper. Jag föreslår också att alla kommuner som tillhör gruppen Pendlingskom- muner nära storstad som har ett förhöjt slitage till följd av genom- fartstrafik får samma ortstillägg. I dag varierar tillägget mellan dessa kommuner i kommungruppen. Utredningen har emellertid inte hittat något underlag som kan verifiera vilka av dessa kommuner som har ett särskilt förhöjt slitage. Förslaget är därför att alla kommuner i denna grupp behandlas lika och får ett lika stort ortstillägg per invånare. 
  
 Det har inte inom ramen för utredningens arbete varit möjligt att uppdatera klimat- och ortstilläggen med aktuella data. Tilläggen har räknats upp till 2016 års prisnivå, och ska även fortsättningsvis räk- nas upp till respektive utjämningsårs prisnivå med nettoprisindex. 
  
 För enskilda kommuner varierar förändringen från  
 -62 
  till +72 kro- nor per invånare och den totala omfördelningen blir oförändrad, 0,5 miljarder kronor. I slutet av kapitlet redovisas den sammanlagda effekten av förslagen för delmodellen på kommungruppsnivå. 
  
 234 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 7.8.3Räddningstjänst 
  
 Förslag: Merkostnadsersättningen för räddningstjänst uppdate- ras med senast tillgängliga kostnadsuppgifter som avser åren  
 2014–2016. 
  För glest befolkade kommunerna med ett litet lokalt befolkningsunderlag föreslås höjda ersättningar. 
  
 Ersättningen ska räknas upp med nettoprisindex till utjäm- ningsårets prisnivå. 
  
 Ersättning utgår till glest befolkade kommuner med en invånar- distans över 300, och skiljer sig åt beroende på lokalt befolknings- underlag.27 Nivåerna i 2016 års prisnivå sammanfattas i tabell 7.21. 
  
 Förslaget innebär en ökning med 200 kronor per invånare för glesa kommuner med mindre än 8 000 invånare och med 50 kronor per invånare för de med 8  
 000–20 
  000 invånare. För glesa kommuner med mer än 20 000 invånare föreslås ingen förändring. 
  
 Nuvarande delmodell 
  
 I den nuvarande delmodellen kompenseras glesa kommuner med ett litet lokalt befolkningsunderlag för sina merkostnader. I tabell 7.21 ovan visas den nuvarande ersättningen som utgår i form av brutto- belopp i fyra nivåer från 0 till 500 kronor per invånare. 
  
 27Det lokala befolkningsunderlaget definieras som antalet personer som bor inom en radie på 37,5 kilometer från kommunens centralort. 
  
 235 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Utvärdering 
  
 I alla de utjämningsmodeller som kompenserat merkostnader för räddningstjänst sedan 1996 har det ingått någon typ av parameter som avser befolkningstäthet. I den nuvarande delmodellen används in- vånardistans. Måttet speglar det genomsnittliga avståndet mellan kommunens invånare om de placeras ut jämt över kommunens yta. Det finns ett starkt empiriskt samband mellan invånardistans och kostnader för räddningstjänsten. En högre invånardistans medför i genomsnitt högre kostnader. 
  
 Bland de mest glesbefolkade kommunerna finns stora skillnader i kostnadsnivå efter lokalt befolkningsunderlag. Detta indikerar att det finns stordriftsfördelar i verksamheten. En liten kommun i ett storstadsområde har möjlighet till samverkan vilket ger förutsätt- ningar till lägre kostnader. Därför är det relevant att ta hänsyn till skillnader i lokalt befolkningsunderlag, snarare än till den enskilda kommunens befolkning. 
  
 Modellen lever upp till de sju principerna för utjämning utom med avseende på aktualitet. Min bedömning är därför att den nuvarande delmodellen bör behållas men att ersättningsbeloppen behöver upp- dateras med aktuella kostnadsuppgifter. Det nuvarande kostnads- underlaget avser åren  
 2007–2009. 
  En uppdatering med uppgifter för åren  
 2014–2016 
  för de olika grupperna visar att merkostnaden för glesa kommuner med litet lokalt befolkningsunderlag har ökat. För glest befolkade kommuner med ett större lokalt befolkningsunder- lag är merkostnaderna i dag på samma nivå som ersättningen, vilket framgår av tabell 7.22 nedan. 
  
 236 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Källa: Data från SCB bearbetade av PwC. 
  
 Mitt förslag är att kompensationen ska anpassas till nuvarande kost- nadsläge. Detta innebär en höjning till 700 kronor per invånare för de minsta glesbygdskommunerna och till 300 kronor per invånare för de med 8  
 000–20 
  000 invånare. I övrigt föreslår jag inga förändringar. 
  
 För enskilda kommuner varierar förändringen från  
 -152 
  till +198 kronor per invånare och den totala omfördelningen blir oförändrad på 0,2 miljarder kronor. 
  
 237 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 7.8.4Ekonomiska effekter 
  
 I tabellen nedan redovisas de sammantagna effekterna av förslagen för Houston och vägar och Räddningstjänst per kommungrupp. 
  
 *Någon modell för infrastruktur och skydd finns inte i dag men för jämförelsens skull har dagens komponenter för Houston och vägar samt Räddningstjänst summerats. 
  
 På kommungruppsnivå noteras små ökningar i genomsnittligt utfall för storstäder och pendlingskommuner nära storstäder, samt landsbygds- kommuner ej nära större stad och med besöksnäring. En liten ökning av omfördelningen i modellen noteras. För enskilda kommuner varierar förändringarna från  
 -217 
  kronor (Hultsfred) till +160 kronor per invånare (Säffle). 
  
 238 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 7.9Verksamhetsövergripande kostnader 
  
 7.9.1Förslag 
  
 Förslag: Den nya delmodellen Verksamhetsövergripande kostna- der ska bestå av fem delkomponenter. Merkostnader för Admini- stration, Uppvärmningskostnader och Byggkostnader tillförs från den tidigare delmodellen Bebyggelsestruktur, som föreslås utgå. Mer- kostnader till följd av Eftersläpningseffekter och Minskning av total befolkning under 10 år tillförs från den tidigare delmodellen Be- folkningsförändringar, som föreslås utgå. 
  
 Bidrag och avgifter för Administration, Uppvärmningskost- nader och Byggkostnader uppdateras till 2016 års kostnadsnivå. 
  
 Kompensationen för Minskning av total befolkning under 10 år föreslås höjas från 100 till 200 kronor per invånare, för varje pro- centenhets befolkningsminskning utöver 2 procent. 
  
 Modellen och dess komponenter beskrivs i tabell 7.24. 
  
 Nedan beskrivs och utvärderas de fem delmodellerna och de juste- ringar som föreslås i beräkningarna. 
  
 239 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 7.9.2Administration 
  
 Förslag 
  
 Förslag: Delmodellen för administration uppdateras utifrån aktu- ella kostnadsuppgifter. Vidare föreslås en justering av vissa gräns- värden för att bättre passa datamaterialet. 
  
 Nuvarande delmodell 
  
 I nuvarande delmodell kompenseras glesa och små kommuner för merkostnader för administration. Kompensationen avser både administrationen i och runt den politiska verksamheten samt administrationen knuten till den obligatoriska verksamheten. 
  
 När det gäller lönekostnaden för administrativ personal finns det ett teoretiskt samband mellan kostnadsnivå och kommunens folk- mängd. Viss administrativ personal måste finnas i kommunen oav- sett kommunstorlek. Det kan handla om myndighetsutövning och vissa ledningsfunktioner. Kostnadsnivån kan därför inte anpassas fullt ut efter kommunens storlek, vilket gör att mindre kommuner får en högre kostnad per invånare än större. 
  
 Exklusive partistöd uppgår nettokostnaderna för politisk verk- samhet i riket till 570 kronor per invånare. Under verksamhetsom- rådet redovisas kostnader för nämnd- och styrelseverksamhet inklu- sive arvoden, revision samt administration knuten till kommunens politiska ledningsfunktion. Verksamheten är obligatorisk och måste tillhandahållas av kommunen oavsett folkmängd. Sedan 1992 är det i stort sett fritt för kommunerna att organisera sin verksamhet som de själva önskar. Enligt lag är dock kommunerna skyldiga att ha vissa nämnder. En kommun måste ha ett kommunfullmäktige, en kom- munstyrelse, en valnämnd, en överförmyndarnämnd (eller särskild överförmyndare) samt revisorer. I kommunallagen (5 kap 5 §) sägs att en kommun med 8 000 röstberättigade eller därunder måste ha minst 21 ledamöter i fullmäktige. För kommuner med antalet röst- berättigade mellan 8 000 och 16 000 gäller 31 ledamöter. 
  
 I nuvarande utjämning delas kommunerna in i grupper efter in- vånardistans och folkmängd. Varje kommun får det för gruppen fastställda beloppet som sin standardkostnad. Det gör att standard- 
  
 240 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 kostnaden inte är påverkbar, utan baseras helt på kommunens struk- tur. Det går alltså inte att påverka sin standardkostnad genom en överdimensionerad administration. De glesaste och minsta kommu- nerna erhåller 1 300 kronor per invånare. Sedan minskar ersättningen med invånardistans och ökande folkmängd. Totalt är det 72 kom- muner som är föremål för ersättning. Underlaget till modellen bygger på kostnadsdata för åren  
 2007–2009 
  och uppdateras inte år- ligen. 
  
 Utvärdering 
  
 När det gäller den politiska verksamheten finns det ett tydligt sam- band mellan kostnadsnivå och kommunernas folkmängd. Bland de mindre kommunerna ( 
  
 Enligt den personalstatistik som SKL samlar in är den admini- strativa personalen indelad i 6 olika personalgrupper: 
  
 •administration 
  
 •vård och omsorg 
  
 •rehabilitering och förebyggande 
  
 •socialt och kurativt arbete 
  
 241 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 •skola och barnomsorg 
  
 •kultur, turism och fritid 
  
 Av kommunernas totala antal årsarbetare tillhörde cirka 83 500 någon av dessa kategorier av administrativ personal, motsvarande 13 pro- cent. Den totala lönesumman inklusive arbetsgivaravgifter för admi- nistrativ personal inom de verksamheter som är obligatoriska uppgår till 43,1 miljarder kronor. Detta motsvarade 4 309 kronor per in- vånare 2016. I tabell 7.26 kan utläsas att drygt en tredjedel av löne- kostnaden ligger på administrativ personal inom politisk och gemen- sam verksamhet, såsom ekonomi- och personalfunktioner. 
  
 I kostnadsutjämningen ingår en lönekostnadsutjämning. För att kom- munerna inte ska bli dubbelt kompenserade har lönekostnaderna per kommun räknats om med genomsnittlig lön för analys av samband mellan kostnader för administrativ personal och folkmängd. 
  
 242 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Empiriskt visar det sig att kostnaden per invånare för den admi- nistrativa personalen är högre för de mindre kommunerna. Samban- det mellan folkmängd och kostnader för administrativ personal avtar vid en folkmängd kring 25 000. Det svaga sambandet mellan löne- kostnaderna och folkmängden för de större kommunerna gör att det totala sambandet blir svagare för dessa kostnader än de för den politiska verksamheten. För de mindre kommunerna ( 
  
 Källa: SCB, bearbetning PwC. 
  
 Som framgår av tabellen är ersättningsnivåerna betydligt lägre än de faktiska merkostnaderna beräknade med aktuella data. 
  
 Beskrivning av förslaget 
  
 Det finns alltjämt ett samband mellan gleshet och kommunstorlek och kostnaderna för administrativ personal. Kostnaderna har ökat sedan modellen konstruerades. Utöver detta har skillnaderna mellan kommunerna ökat. Detta leder till ett behov av uppdaterade ersätt- ningsnivåer. 
  
 För att koncentrera ersättningarna till de mindre kommunerna föreslås att inga glesa kommuner som har en folkmängd utöver 25 000 invånare ska få ersättning. Av de fem kommuner som i dag 
  
 243 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 kompenseras i gruppen kommer tre fortsättningsvis kompenseras medan två faller ur. De två som faller bort är Boden och Örnsköldsvik med en folkmängd på 28 000 respektive 56 000 invånare. Vidare föreslås minskad ersättning för de små mindre glesa kommunerna. Det handlar därmed om 71 kommuner som får en merkostnadsersättning i den uppdaterade modellen. 
  
 Beloppen i tabell 7.28 är i 2016 års prisnivå och ska räknas upp till respektive utjämningsårs prisnivå med nettoprisindex. 
  
 7.9.3Uppvärmningskostnader 
  
 Förslag 
  
 Förslag: Modellen uppdateras med aktuella uppgifter avseende lokalyta och energikostnad. Vidare görs en avgränsning till loka- ler i de verksamheter som är föremål för utjämning. Indelningen i klimatzoner föreslås bygga på Boverkets indelning som styr tillåtna regionala skillnader i energiförbrukning vid nybyggna- tion. 
  
 Nuvarande delmodell 
  
 Komponenten uppvärmningskostnader syftar till att utjämna för skillnader i kostnader för uppvärmning av kommunala fastigheter mellan olika delar av landet. Kostnaderna avses omfatta all lokalyta som används i den kommunala verksamheten. 
  
 244 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Komponenten beräknas utifrån tre faktorer. Den genomsnittliga lokalytan per invånare i kommunerna antas vara 6,1 kvadratmeter. Ett rikstäckande energiindex som varierar från 0,9 till 1,45 används för att beräkna energiförbrukningen per kvadratmeter i respektive kommun. Slutligen uppskattas den genomsnittliga uppvärmnings- kostnaden per kvadratmeter i riket till 67 kronor. Standardkostnad brutto per kommun beräknas därmed till 6,1 × kommunens energi- index × 67 kronor per invånare. 
  
 Utvärdering 
  
 År 2006 trädde Lag (2006:985) om energideklaration för byggnader i kraft. Sedan dess är det ett krav att lämna en energideklaration till Boverket för alla byggnader med en total golvyta över 250 kvadrat- meter om den ofta besöks av allmänheten eller helt eller delvis upp- låts med nyttjanderätt. Energideklarationen innehåller bland annat uppgift om uppvärmd area i huset och energianvändning för olika ändamål. 
  
 Utredningen har fått ta del av Boverkets uppgifter för samtliga lokaler som kommunerna äger. Lokaler ägda av kommunalt ägda bolag eller företag som bedriver verksamhet på entreprenad eller med kommunal finansiering ingår inte. 
  
 Lokalyta 
  
 I nuvarande modell uppgår den antagna lokalytan till 6,1 kvadrat- meter per person. Detta avser lokaler för all kommunal verksamhet och oavsett om det är uppvärmda lokaler eller inte. Uppgiften är relativt gammal och det bör ha skett viss lokaleffektivisering. 
  
 Enligt Boverkets aktuella uppgifter uppgår den uppvärmda ytan för verksamheterna som är föremål för utjämning till 21,8 miljoner kvadratmeter vilket motsvarar 2,2 kvadratmeter per person. Det är exklusive lokaler i kommunala företag och lokaler i de företag som bedriver verksamhet på entreprenad åt kommunen i egna lokaler. Då utjämningsmodellen ska kompensera för all drift oavsett regi måste en uppskattning göras av övriga lokaler. 
  
 245 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 I räkenskapssammandraget redovisar kommunerna både interna och externa hyreskostnader. Vidare redovisas kapitalkostnader (av- skrivningar och ränta) för exempelvis inventarier. Kostnaden för dessa ingår normalt sett i den externa hyran och bör därför även inkluderas i den interna hyreskostnaden. Den totala lokalkostnaden för de verksamheter som är föremål för utjämning uppgick 2016 till 46,6 miljarder kronor. En tredjedel avser extern hyra. Givet av lokal- kostnaden per kvadrat inte skiljer sig mellan aktörerna skulle den totala uppvärmda ytan uppgå till 3,3 kvadrat per invånare (2,2/0,67). Detta skulle innebära en radikal minskning av lokalytan jämfört med nuvarande antaganden. Flera faktorer bidrar till den stora skillnaden. För det första avser nuvarande antagande lokaler i alla verksamheter, det vill säga även sådana som används för andra ändamål än verk- samheter som är föremål för utjämning. Uppgiften för all verksam- het uppskattas i Boverkets aktuella statistik till 4,2 kvadratmeter uppvärmda lokaler per person. En andra faktor är att det enligt Bo- verket bara är cirka 90 procent av den totala lokalytan som är upp- värmd. Den uppvärmda ytan på 4,2 kvadratmeter skulle då motsvaras av en total lokalyta på 4,7 kvadratmeter. Om både nuvarande modell- antagande och Boverkets aktuella statistik är korrekta skulle detta innebära att lokalytan i kommunalt finansierade verksamheter har minskat med 23 procent, vilket är mycket men ändå inom det rim- ligas ram. 
  
 Energiindex 
  
 I nuvarande modell delas kommunerna in i tolv olika klimatzoner. Dessa ska spegla skillnaderna i kostnader för uppvärmning av kom- munala fastigheter mellan olika delar av landet. 
  
 Boverkets byggregler, BBR, är en samling av föreskrifter och all- männa råd som fastställs av Boverket och gäller svenska byggnader. BBR innehåller krav och råd gällande bland annat utformning, bär- förmåga, brand, hygien, buller, säkerhet och energihushållning. BBR gäller för nybyggnation, tillbyggnader och ombyggnader. I delen som avser energihushållning regleras maximal energiprestanda för lokaler. Den får uppgå till maximalt 80 kWh per m2 uppvärmd yta och år. Vid fastställande av maximal energiprestanda tillåts dock en geografisk justering. Ju kallare klimat desto högre energiprestanda 
  
 246 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 tillåts (allt annat lika). I och med denna justering blir det enligt Bo- verket likvärdiga villkor över hela landet. 
  
 Det finns enligt Boverket tolv geografiska justeringsfaktorer. Mönstret i de geografiska justeringsfaktorerna i BBR är snarlikt de klimatzoner som används i dagens modell. Dock får vissa kommuner i BBR en betydligt högre justeringsfaktor än med modellens klimat- zoner. 
  
 Uppvärmningskostnad per kvadratmeter 
  
 Den genomsnittliga energiprestandan uppgår enligt Boverkets register till 165 kWh per år och kvadratmeter. Lokaler i de verk- samheter som är föremål utjämning förbrukar i genomsnitt 161 kWh per år och kvadratmeter. I denna förbrukning ingår inte bara upp- värmning utan även energi för komfortkyla, tappvarmvatten och fastighetsel. 
  
 SCB redovisar genomsnittligt totalpris på el som betalas av indu- strikunder, per halvår. I totalpriset ingår el, nät, elcertifikat och el- skatt (moms ingår inte). Priset anges i öre per kWh. I genomsnitt för åren 2013 till 2017 uppgår priset till 67 öre. Värdet är ett genom- snitt för sex olika så kallade förbrukarkategorier, som skiljer sig åt med avseende på total förbrukning. 
  
 En förbrukning på 161 kWh och ett pris på 67 öre per kWh ger en energikostnad på 108 kronor per kvadratmeter och år. Det är betydligt högre än nuvarande modell. Det förklaras av avgräns- ningen till uppvärmd lokalyta, en bredare definition av energiför- brukningen samt högre energipriser (främst till följd av ökade skatter och avgifter). 
  
 Beskrivning av förslaget 
  
 En genomgång av modellens förutsättningar visar att den genom- snittliga lokalytan är betydligt mindre än antagandet i dagens modell. En ny datakälla, en avgränsning av ytan till uppvärmd lokalyta och att utjämningen bara sker inom verksamheter som är föremål för utjämning drar alla i samma riktning. 
  
 247 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Jag föreslår att dagens indelning i klimatzoner ersätts med den som tagits fram av Boverket för att spegla skillnaderna i förutsätt- ningarna av energiförbrukning i lokaler. I det stora hela följer denna indelning dagens men för vissa kommuner blir det relativt stora förändringar. De föreslagna indextalen utgår från en officiell källa vilket stärker legitimiteten i systemet. 
  
 Vilken energiförbrukning och kostnad per kWh som ligger till grund för nuvarande modell har inte gått att ta fram, men den totala kostnaden för uppvärmningen antas uppgå till 366 kronor per in- vånare i riket. De uppdaterade förutsättningarna ger ett värde på 356 kronor per invånare vilket stämmer påfallande väl överens med nuvarande siffra. Kostnaden per kvadratmeter har gått upp samtidigt som den genomsnittliga ytan minskat. 
  
 Standardkostnaden beräknas till 356 × energiindex, i 2016 års pris- nivå. Ersättningen föreslås räknas upp till respektive utjämningsårs prisnivå med nettoprisindex. 
  
 7.9.4Byggkostnader 
  
 Förslag 
  
 Förslag: Byggkostnadsindex uppdateras med aktuella löneupp- gifter för byggnadsarbetare. Löneuppgifter för så kallade riksom- råden används i stället för länsvisa, för ökad stabilitet. Vidare kopplas modellens omslutning till kommunernas investerings- utgifter för obligatorisk verksamhet 2016. 
  
 248 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 Nuvarande delmodell 
  
 Byggkostnadsutjämningen syftar till att utjämna för strukturellt betingade kostnadsskillnader vid nybyggnation och återinvesteringar i kommunala byggnader och anläggningar, exklusive kostnaderna för mark. Anledningen till att kostnaderna för mark inte inkluderas i utjämningen är att kommunerna ofta bygger på egen mark. 
  
 Utjämningen för byggkostnader baseras på två faktorer: ett index för byggnadsarbetarlöner och en klimatfaktor. 
  
 I modellen uppskattas kommunerna ha ett återinvesteringsbehov motsvarande 2 500 kronor per invånare. Lönekostnadsandel i den totala investeringen antas uppgå till 40 procent. Löneindex appli- ceras på 40 procent av den totala investeringsvolymen på 2 500 kro- nor, vilket ger 1 000 kronor per invånare. Index för byggarbetar- lönerna bygger på  
 SCB-statistik 
  och uppdateras inte årligen. Kom- munerna delas in i regioner med länet som bas, med ytterligare uppdelning i Västra Götalands län och Skåne län. 
  
 Klimatfaktorn speglar merkostnader i form av isolering, krafti- gare takstolar samt energiförbrukning vid byggnationstillfället. De klimatfaktorer som appliceras på investeringsutgiften är 1,034, 1,05 respektive 1,082, beroende på geografiskt läge. Faktorerna mot- svaras av klimatzonerna Varm, Kall tempererad och Torres. Zonerna sammanfaller med landsdelarna Götaland, Svealand och Norrland. Faktorerna är hämtade från det kalkylprogram som då modellen togs fram användes av företaget Bygganalys. 
  
 Utvärdering 
  
 Enligt räkenskapssammandraget investerade kommunerna för 53 mil- jarder kronor 2016. Av dessa avsåg drygt 30 miljarder, eller 3 061 kro- nor per invånare, investeringar i verksamheter som är föremål för utjämning. Detta är ett något högre belopp än nuvarande modell- antagande om ett återinvesteringsbehov på 2 500 kronor per in- vånare. För att beräkna tillägg för byggarbetarlöner behövs också en uppskattning av lönekostnadsandelen i byggverksamheten. SCB tar löpande fram faktorprisindex (FPI) för flerbostadshus, gruppbyggda småhus, jordbruksbyggnader och underhållskostnader i flerbostads- hus. FPI ska mäta prisutvecklingen på de produktionsfaktorer som entreprenör och byggherre har i anslutning till ett projekt. Utifrån 
  
 249 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 underlaget till detta index kan lönekostnadens andel av investerings- utgifterna utläsas. Löner plus administration viktas i genomsnitt till 35 procent, vilket är något lägre än dagens antagande om 40 procent. 
  
 Den genomsnittliga månadslönen för anställda inom byggverk- samheten (SNI F) uppgick för åren  
 2012–2016 
  till 31 250 kronor. I relationen till genomsnittet spänner värdena per så kallat riks- område mellan 91 procent (Småland med öarna) till 106 procent (Stockholm).28 Skåne respektive Västra Götalands län har tidigare delats upp i en grupp kommuner som ligger i anslutning till Malmö respektive Göteborg. Detta gjordes för att bättre spegla skillnader i löneläget. I nuvarande data är det endast för kommunerna runt Göteborg som löneläget avviker och därmed görs endast en egen grupp ”Storgöteborg” för dessa kommuner. 
  
 De tidigare antagandena avseende merkostnader med anledning av olika klimat bör rimligtvis kunna ligga fast. Klimatfaktorn bör appliceras på den del av investeringsutgiften som inte avser lön. Hur detta är hanterat i nuvarande modell är oklart. 
  
 Beskrivning av förslaget 
  
 Tidigare antagande om årlig investeringsvolym har utgått från ett återinvesteringsbehov baserat på kommunernas materiella anlägg- ningstillgångar. Uppgifterna bygger på hur situationen såg ut i bör- jan av  
 1990-talet. 
  För att utgå från ett underlag som speglar dagens situation och som går att uppdatera föreslås att kommunernas fak- tiska investeringar för utjämnade verksamheter ska användas. Inve- steringsnivån innehåller endast kommunala investeringar. Sådana in- vesteringar som görs av kommunala bolag eller fristående aktörer beaktas således inte. Skillnader i faktorpriser i dessa investeringar påverkar kommunerna indirekt via hyresnivåer. 
  
 Byggnadsarbetarlönerna skiljer sig alltjämt mellan riksområden räknat på ett genomsnitt för åren 2012 till 2016. Materialet från SCB innehåller dock stora variationer över tid. Av de nio regionerna (NUTS 2 åtta regioner varav Västsverige alltså delats upp på Stor- göteborg och Övriga västsverige) har fem en skillnad på fem procent- enheter eller mer mellan högsta och lägsta indexvärde under de fem 
  
 28SCB:s regionala indelning NUTS 2 består av åtta riksområden: Stockholm, Östra Mellan- sverige, Småland med öarna, Sydsverige, Västsverige, Norra Mellansverige, Mellersta Norrland samt Övre Norrland. 
  
 250 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 åren. Räknar vi på ett genomsnitt är det Stockholms län och Stor- göteborg som har höga löner med index på 106 respektive 104, där 100 är genomsnittet i riket. Löneandelen av investeringsutgifter på 35 procent inhämtas från SCB:s faktorprisindex. 
  
 Den nuvarande klimatfaktorn lämnas oförändrad. I modellen för- tydligas att klimatfaktorn appliceras på den del av kostnaden som inte avser lön. 
  
 I tabellen nedan visas som ett exempel i vilka steg beräkningen av standardkostnaden för Botkyrka och Övertorneå har genomförts. 
  
 Bidrag och avgifter för byggkostnader föreslås inte uppdateras men ska räknas upp från 2016 års nivå till utjämningsårets med nettopris- index. 
  
 251 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 7.9.5Minskning av total befolkning under 10 år 
  
 Förslag 
  
 Förslag: Tillägg för merkostnader för minskning av befolkningen under 10 år ska utgå med 200 kronor per invånare och procent- enhets minskning utöver 2 procentenheter, i stället för dagens 100 kronor per invånare. 
  
 Nuvarande delmodell 
  
 När befolkningen minskar stiger de fasta kostnaderna per invånare för lokaler, anläggningar och pensionsskulder. Det är kostnader som på kort sikt inte går att anpassa när efterfrågan på kommunal service minskar. Det finns därför en kompensation i kostnadsutjämningen till kommuner för en generellt minskande befolkning. En ersättning ges till kommuner vars befolkning minskat med mer än 2 procent under de senaste 10 åren. Ersättningen uppgår till 100 kronor per in- vånare för varje procentenhets befolkningsminskning utöver gräns- värdet 2 procent. 
  
 Utvärdering 
  
 Den nuvarande ersättningen på 100 kronor per procentenhets be- folkningsminskning utöver gränsvärdet har legat fast ända sedan år 1996. Ett av underlagen för regeringens förslag om ersättning var betänkandet från Beredningen för statsbidrag och utjämning i kom- munsektorn. Beredningen föreslog att ersättningen för befolknings- minskning skulle uppgå till 50 kronor per invånare för varje procent- enhet som befolkningsminskningen för den senaste tioårsperioden överstiger två procent. I syfte att dämpa de största omfördelnings- effekterna och förstärka modellens regionalpolitiska profil föreslog regeringen en högre ersättning om 100 kronor per invånare för varje procentenhet som befolkningsminskningen för den senaste tioårs- perioden överstiger två procent. 
  
 Min bedömning är att den nuvarande ersättningen om 100 kronor per invånare bör räknas upp med prisutvecklingen för kommunal kon- 
  
 252 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 sumtion vilket för perioden  
 1994–2018 
  motsvarar ungefär 100 pro- cent. Ersättningsnivån på 200 kronor per invånare och procentenhet ska inte uppdateras. 
  
 7.9.6Eftersläpningseffekter 
  
 Förslag 
  
 Inga förändringar föreslås i beräkningen av komponenten. 
  
 Nuvarande delmodell 
  
 I kommuner där befolkningen växer snabbt ökar efterfrågan på kommunal service i snabbare takt än vad skattunderlaget gör. Detta beror på att skatteunderlaget beräknas med en befolkning som släpar efter något i tid. Det finns därför en kompensation för efters- läpningen som ingår som delkomponent i kostnadsutjämningen. 
  
 Kommunernas intäkter i form av skatteintäkter, inkomstutjäm- ning samt  
 regleringsbidrag/-avgift 
  beräknas utifrån antalet invånare den 1 november året innan utjämningsåret. De personer som föds eller flyttar in i kommunen under utjämningsåret räknas således inte med i utjämningen men nyttjar ändå olika typer av kommunal ser- vice. Kompensationen infördes 2005 och innefattar två kriterier som ska vara uppfyllda. Det ena kriteriet är att befolkningstillväxten ska vara minst 1,2 procent i genomsnitt de senaste fyra åren. Det andra kriteriet är att befolkningstillväxten även ska vara minst 1,2 procent det senaste året. 
  
 Vid utjämningsårets slut görs en avstämning av befolkningsför- ändringen under året. Kommuner och landsting som är kvalificerade erhåller en ersättning för det antal personer vilka motsvarar en ökning större än 1,2 procent. De kommuner och landsting som ökar upp till 1,2 procent antas kunna hantera förändring utan extra kom- pensation. 
  
 253 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 SOU 2018:74 
  
 Utvärdering 
  
 Utredningen har tittat på eftersläpningseffekter i inkomster i kom- muner och landsting vid snabb tillväxt. Vid kontinuerligt hög be- folkningstillväxt uppstår som ovan nämnts en eftersläpning i in- komsterna i förhållande till de utgifter som kommuner och landsting har när befolkningen ökar snabbt. 
  
 Min bedömning är att den nuvarande mekanismen fungerar väl och att gränsvärdena är väl avvägda. 
  
 7.9.7Ekonomiska effekter 
  
 Förändringarna som följer av förslagen redovisas nedan per kom- mungrupp enligt SKL:s kommungruppsindelning. 
  
 254 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 *Någon delmodell för Verksamhetsövergripande kostnader finns inte i dag men för jämförelsens skull har dagens komponenter för Total befolkningsminskning, Eftersläpningseffekter, Administration, Byggkostnader och Uppvärmningskostnader summerats. 
  
 Sammantaget medför de fem komponenter som fångar merkost- nader av en verksamhetsövergripande karaktär en omfördelning till förmån för framför allt landsbygdskommuner och lågpendlingskom- muner nära större stad. De uppdateringar jag föreslår förstärker den profilen relativt kraftigt. Den totala omfördelningen ökar något från 1,3 till 1,4 miljarder kronor. På kommunnivå medför förslaget för- ändringar från  
 -479 
  (Örnsköldsvik) till +1 547 kronor per invånare (Överkalix). 
  
 255 
  
 8 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 8.1Inledning 
  
 I kapitel 5 föreslås kostnadsutjämningen för landsting bestå av tre olika delmodeller. De är Hälso- och sjukvård, Befolkningsförändringar och den med kommunerna gemensamma delmodellen för Kollektiv- trafik. Dagens delmodell Löner föreslås införlivas som en kompo- nent i delmodellen för Hälso- och sjukvård. 
  
 I avsnitt 8.2 och 8.3 redogörs för utvärderingen och förslagen rörande hälso- och sjukvård och befolkningsförändringar. Kollektiv- trafiken avhandlas i kapitel 9. 
  
 8.2Hälso- och sjukvård 
  
 8.2.1Förslag 
  
 Förslag: En ny kostnadsmatris baserad på kostnadsdata från tre landsting år 2016 ersätter nuvarande kostnadsmatris. 
  
 Ersättningen för hiv tas bort ur modellen. 
  
 Beräkningarna av tillägg och avdrag för merkostnader för hälso- och sjukvård i glesbygd uppdateras. 
  
 De beräknade merkostnaderna för verksamhet i glesbygd an- ges i indexform vilket gör att de fortsättningsvis kommer att följa kostnadsutvecklingen. 
  
 Merkostnader till följd av skillnader i lönenivå inkluderas som en ny komponent i hälso- och sjukvårdsmodellen. De har tidigare legat i en egen lönemodell. 
  
 257 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 I kommande avsnitt beskrivs nuvarande modell, motiven för för- slaget, hur beräkningen av standardkostnaden ska gå till och sist de ekonomiska konsekvenserna av förslaget. 
  
 8.2.2Nuvarande delmodell 
  
 Standardkostnaden för hälso- och sjukvård beräknas i dag med en så kallad ”matrismodell”. Varje invånare hänförs till en grupp utifrån kön, ålder, civilstånd, sysselsättningsstatus, inkomst och boendetyp för respektive landsting. Antalet personer i varje grupp (852 stycken grupper finns) multipliceras sedan med i Skåne 2008 beräknad genom- snittskostnad, vilket ger en förväntad kostnad per landsting. 
  
 Utöver matrismodellens resultat beräknas tillägg eller avdrag för skillnader i förekomst av hiv, merkostnader för hälso- och sjukvård i glesbygd samt lönenivå.1 
  
 Sammantaget omfördelar modellen (utjämningsåret 2018) 3,7 mil- jarder kronor, vilket motsvarar cirka 1,5 procent av kostnaderna i riket. 
  
 8.2.3Utvärdering 
  
 Önskemål om bättre utjämning vid gles bebyggelse och kraftig befolkningsutveckling, samt en enklare modell 
  
 I svaren på enkäten till landstingens styrelseordförande framfördes dels synpunkter på att utjämningen är komplicerad och svåröver- skådlig, dels ett antal förslag på förbättringar och korrigeringar. Kri- 
  
 1Merkostnader för lönekostnader i hälso- och sjukvården beräknas i dag i en separat löne- modell, men föreslås flyttas in i hälso- och sjukvårdsmodellen. Se kapitel 5. 
  
 258 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 tik riktas från flera mot lönemodellen där man anmärker på påverk- barhet samt att de landsting som förlorar på modellen ofta har höga kostnader för hyrpersonal vilket inte beaktas. Variabeln boendetyp ger ett ”socioekonomiskt tillägg” för personer som bor i flerfamiljs- hus,2 vilket kan vara relevant inom ett län men kan slå fel då man jäm- för på länsnivå. Glesbygdsrelaterade förslag som behov att beakta kostnader för ambulansflyg och  
 -helikopter, 
  Gotlands  
 ö-läge 
  samt konsekvenserna av små befolkningsunderlag framförs också. Slut- ligen tas kostnadsmässiga effekter av både ökande och minskande befolkning upp som ett utvecklingsområde. 
  
 Statskontoret framför i en rapport kritik mot att data från ett enda landsting ligger till grund för standardkostnadsberäkningen.3 
  
 Vissa avvikelser från principerna för kostnadsutjämning 
  
 I relation till de principer för utjämning som tas upp i kapitel 3 identifierar jag vissa förbättringsmöjligheter. Komponenten för mer- kostnader för patienter med hiv omsätter cirka 60 miljoner kronor, och bygger på genomsnittliga kostnader för  
 hiv-vården 
  1994. Det är min bedömning att  
 hiv-komponenten 
  fallerar både i relation till principen att bara utjämna för ekonomiskt betydelsefulla förhål- landen, och principen att använda aktuella och tillförlitliga data. Kontakter med de större infektionsklinikerna i landet antyder att kostnaden per patient för den del av  
 hiv-vården 
  som finansieras av landstingen själva i dag är ungefär en tredjedel av den kostnad som ligger till grund för utjämningen.4 
  
 Jag instämmer också i kritiken mot matrisens kompensation för merkostnader för personer som bor i flerfamiljshus. Att bo i fler- familjshus kan mycket väl vara en väl fungerande socioekonomisk indikator inom vissa län, men vid jämförelser län emellan grumlas tolkningen betydligt. Snarare än socioekonomi beskriver variabeln vilken typ av bebyggelse som är vanlig i länet. Vidare är det tveksamt att utbildningsnivå inte ingår som en faktor i matrisen. Utbildnings- 
  
 2Egentligen görs en indelning i de som bor i småhus och de som inte bor i småhus. I huvudsak kommer de som inte bor i småhus att bo i flerfamiljshus. 
  
 3Statskontoret (2013:9), Översyn av hälso- och sjukvårdsmodellen i kostnadsutjämningen för landsting. 
  
 4Svar från Västra Götalandsregionen och Region Skåne. 
  
 259 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 nivå anses vara en central faktor vid jämförelser och analys av folk- hälsa. Slutligen är en kostnadsmatris för 852 befolkningsgrupper svåröverskådlig och gör det mycket svårt att ens bedöma vilka för- hållanden som är kostnadsdrivande. 
  
 Statistisk analys 
  
 Den statistiska analysen visar att förklaringsgraden då nettokostna- derna ställs mot standardkostnaden (inklusive lönemodellens utfall) 
  
 ien regression för åren  
 2012–2015 
  uppgår till knappt 50 procent. I jämförelse med de kommunala kostnadsmodellerna är förklarings- graden för hälso- och sjukvården något lägre, men skillnaden är inte anmärkningsvärd. Matrisens omfattning gör det svårt att avgöra vilka egenskaper i befolkningen som genererar höga standardkostnader, och vilka faktorer som är av störst betydelse. 
  
 För att undersöka det senare analyserades, för var och en av mat- risens variabler, hur stor skillnaden var mellan de olika delgrupperna då alla andra variabler hölls konstanta. Resultatet framgår av figur 8.1 där genomsnittskostnaden för varje delgrupp anges, normerat med genomsnittskostnaden för delgruppen med lägst genomsnittskost- nad satt till 100. 
  
 260 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 200 
  
 204 
  
 157 
  
 165 
  
 145 
  
 137 145 
  
 150 
  
 100 
  
 116 
  
 100 101 109 100 
  
 134 
  
 100 103 100 
  
 100 
  
 124 
  
 132 
  
 100 
  
 50 
  
 0 
  
 Småhus 
  
 Ej småhus 
  
 Ogifta 
  
 Barn+gifta 
  
 Tidigare gifta 
  
 0-inkomst+barn 
  
 Över median 
  
 Under median 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Syssels m kontr uppg+barn 
  
 Ej syssels m kontr uppg 
  
 Ej syssels ej kontr uppg 
  
 30-39 
  
 40-49 
  
 60-69 
  
 50-59 
  
 70-74 
  
 75-w 
  
 Boende 
  
 Civilstånd 
  
 Inkomst 
  
 Kön 
  
 Sysselsättning 
  
 Ålder 
  
 För personer som ej bodde i småhus var genomsnittskostnaden i Skåne 2008 exempelvis sexton procent högre än för personer som bodde i småhus, då man justerar för civilstånd, inkomst, kön, syssel- sättning och ålder. Könsskillnaderna är mycket små och förklaras sannolikt till en del av att alla över 75 år klumpats ihop i en ålders- grupp. Då kvinnor i genomsnitt har en längre livslängd än män kommer kvinnor i gruppen över 75 år i genomsnitt att vara äldre än män i samma åldersgrupp. 
  
 En starkt förenklad version av 2008 års matris med ett trettiotal grupper indelat efter ålder, inkomst och sysselsättning visar sig ge en matriskostnad per landsting som ligger mycket nära utfallet med nuvarande 852 grupper. 
  
 261 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 Utveckling av modellen önskvärd 
  
 Sammanfattningsvis pekar utvärderingen på följande. 
  
 •Kompensationen för merkostnader i gles bebyggelse är ifrågasatt och behöver ses över. 
  
 •Effekterna av kraftig ökning och kraftig minskning av befolk- ningen bör utredas. 
  
 •Matrisen kan vara överdimensionerad och ge delvis missvisande utfall. 
  
 • 
 Hiv-modellen 
  är överspelad och bör tas bort. 
  
 •Merkostnaderna för löneskillnader är ifrågasatta och behöver moti- veras. Strukturella förklaringar till skillnader i kostnader för hyr- personal måste undersökas särskilt. 
  
 8.2.4Beskrivning av förslaget 
  
 Ny och mindre matris baserad på behov 
  
 Dagens matris innehåller genomsnittskostnader för 852 befolknings- grupper, baserat på underlag från Region Skåne 2008. Denna utred- ning har fått tillgång till individbaserade kostnadsuppgifter från Region Skåne, Västra Götalandsregionen och Region Norrbotten för 2016. Kostnaderna avser folkbokförda i respektive landsting oav- sett vårdgivare.5 Vi har samkört uppgifterna med SCB:s register över befolkningen. Samvariationen mellan vårdkostnader och ålder, kön, utbildningsnivå, sysselsättning, inkomst, hushållstyp (ensamboende eller ej ensamboende), härkomst och vistelsetid i Sverige har under- sökts. 
  
 Både när det gäller härkomst och vistelsetid finns det vissa sam- band med kostnaderna men de är inte entydiga. Det finns också anledning att ifrågasätta i vilken utsträckning vårdkonsumtionen för de olika grupperna avspeglar skillnader i vårdbehov eller förmåga att få sina vårdbehov tillgodosedda. Därför föreslås ingen utjämning 
  
 5Från Region Norrbotten saknas information om nettokostnader för de patienter som har valt privata hälsocentraler vilket innebär att kostnaderna för Norrbotten underskattas med drygt 3 procent. 
  
 262 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 baserad på härkomst och vistelsetid. Då hänsyn tas till övriga fak- torer är skillnaden i vårdkostnader mellan män och kvinnor mycket små, och dessutom är könsfördelningen jämn mellan länen. Inte heller kön föreslås därför ingå i den nya matrisen.6 Utbildning, sysselsättning och inkomst samvarierar starkt, och vid test där en i taget av de tre faktorerna utesluts blir resultatet att sysselsättning kan uteslutas utan större förlust i precision. 
  
 Efter analys av ålder, utbildningsnivå, inkomst och hushållstyp har jag landat i ett förslag med tre mindre delmatriser för barn och unga upp till 18 år, för vuxna i åldersgruppen  
 19–79 
  år respektive för de som är 80 år och äldre. De tre delmatriserna innehåller olika kombinationer av ålder, utbildningsnivå, inkomst och hushållstyp. Totalt delas befolkningen in i 22 olika grupper. 
  
 För barn och unga upp till och med 18 år görs en uppdelning i  
 0-åringar, 
  
 1–5 
  år och  
 6–18 
  år. Inom respektive åldersgrupp är genomsnittskostnaden relativt stabil. Dessutom delas de upp efter om de bor i hushåll med en inkomst per konsumtionsenhet under eller över medianen, kallat låg respektive hög disponibel inkomst i tabell 8.2. Samtliga inkomster inklusive kapitalinkomster räknas in i den disponibla inkomsten. 
  
 Som framgår av tabell 8.2 sticker de allra minsta ut med höga kost- nader, och i de påföljande åldersgrupperna sjunker kostnaderna steg- vis. I varje åldersgrupp är vårdkostnaderna högre i hushåll med låg disponibel inkomst än i de med hög disponibel inkomst. 
  
 Vuxna under 80 års ålder delas upp i tre olika åldersspann med relativt stabila genomsnittskostnader. Varje åldersgrupp delas också upp efter disponibel inkomst och utbildningsnivå. 
  
 6Uppdelningen på kön har redan tidigare tagits bort från kommunernas äldreomsorgsmodell, av samma skäl som anförs här. 
  
 263 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnaderna är lägst för de som är 19 till 49 år, ökar kraftigt i grup- pen 50 till 69 år och ytterligare i gruppen 70 till 79 år. Inom respek- tive åldersgrupp har de med låg disponibel inkomst högre kostnader än de med hög inkomst, och de med låg utbildningsnivå högre än de med hög. Resultatet är förenligt med gängse bild av folkhälsans be- stämningsfaktorer. Inkomst har vid en given utbildningsnivå större effekt på kostnaderna än utbildning vid en given inkomstnivå. Ut- bildningsnivån har störst betydelse för yngre som bor i hushåll med låg disponibel inkomst, men spelar ganska liten roll för de med hög disponibel inkomst. 
  
 För befolkningen över 80 år grumlas resultaten, i synnerhet för de över 90 år där lågutbildade konsekvent har lägre kostnader än hög- utbildade, och låginkomsttagare har lägre kostnader än höginkomst- tagare. Vi har inte funnit belägg för att detta avspeglar faktiska hälso- skillnader, utan gör bedömningen att det kan handla om skillnader i förmåga att få sina behov tillgodosedda och tillgänglighet. Därför föreslås ingen utjämning baserat på inkomst och utbildningsnivå för de äldre. Inom äldreomsorgen har man konstaterat att äldre som bor tillsammans med make/maka eller sambo nyttjar betydligt mindre omsorg än de som bor ensamma. Förklaringen kan både vara att de sammanboende hjälper varandra att klara av vardagen och att de som är sammanboende mår bättre än de som bor ensamma. Utredningen har undersökt och kunnat identifiera kostnadsskillnader baserat på de äldres civilstånd även inom hälso- och sjukvården. De äldre delas därför in i fyra grupper efter ålder och civilstånd. Åldersgrupperna är 80 till 89 år och 90 år och äldre, och civilstånd är ensamboende eller sammanboende. 
  
 264 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 Då genomsnittskostnaderna i tabell 8.2 till 8.4 gäller för 2016 kom- mer precis som i dag en korrigeringsfaktor att behöva beräknas. För varje landsting beräknas först en ”matriskostnad” som befolkningen per grupp gånger genomsnittskostnaden i matrisen. Denna matris- kostnad multipliceras sedan med en korrigeringsfaktor som beräk- nas som kvoten mellan nettokostnaden i riket för hälso- och sjuk- vård två år före utjämningsåret, och matriskostnaden i riket. 
  
 Kompensation för hiv tas bort 
  
 Som nämndes ovan har utredningen fått kostnadsuppgifter från två av tre större infektionskliniker i Sverige. Genomsnittlig kostnad per patient med hiv uppges vara ungefär en tredjedel av den kostnad som används i dagens utjämning, och som har varit oförändrad sedan 1994. Redan med dagens alltför höga prislapp bedömer jag att kom- ponenten är av alltför liten betydelse för att motivera utjämning. Jag föreslår därför att komponenten tas bort. 
  
 Ersättning för merkostnader i glesbygd 
  
 I enlighet med beskrivningen i kapitel 6.3 beräknas merkostnader för att bedriva hälso- och sjukvård i glesbygd med hjälp av Tillväxt- verkets modell Struktur. Metoden innebär att utfallet är oberoende av hur respektive landsting organiserar sin verksamhet. Tillägg och avdrag bygger på befolkningsunderlag och bosättningsmönster och är alltså inte påverkbara. 
  
 Utredningen har genomfört en ny utplacering av fiktiva sjukhus, vårdcentraler och ambulansstationer baserad på befolkning och bo- sättningsmönster 2016. En uppdaterad beräkning av merkostnader för sjukresor och ambulanstransporter har också genomförts. Model- lens underliggande antaganden har inte prövats särskilt. Dock har kostnadsfunktionerna räknats upp med kostnadsutvecklingen i hälso- 
  
 265 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 och sjukvården mellan 2010 och 2016. Vidare har utplaceringen av ambulansstationer förändrats så att upptagningsområdet har mins- kats från 50 till 25 kilometer. 
  
 Tillägg för merkostnader beräknas för utplacerade så kallade ”bas- sjukhus”, det vill säga sjukhus med vårdkedjor inom kirurgi, medi- cin, anestesi, röntgen och BB. Merkostnader beräknas endast för sjukhus med mindre än 100 000 invånare inom upptagningsområdet (radie 100 km). Vidare beräknas merkostnader för sjukresor till sjukhus i modellen. Dessa bygger på antagandet att personer bosatta mer än fem kilometer från närmaste sjukhus gör två resor tur och retur per år till en kilometerkostnad av två kronor.7 
  
 För primärvård (vårdcentraler) beräknas merkostnader uppkomma där befolkningsunderlaget inom upptagningsområdet (30 km) är otillräckligt för en vårdcentral med tre läkare, dvs. under 6 000 per- soner. Även i denna modell ingår merkostnader för sjukresor. De baseras på tre resor per år och person för de med mer än fem kilometer till vårdcentralen, och en kilometerkostnad på två kronor och sjuttio öre. 
  
 Merkostnader beräknas också för ambulansstationer som har ett befolkningsunderlag inom 25 km som understiger 10 000 invånare. Dessutom utgår en transportkostnad baserad på 0,1 ambulanstran- sporter per invånare och en kilometerkostnad om 20 kronor. I dagens tillämpning av modellen görs utplacering efter befolknings- underlag inom 50 kilometer. Justeringen till 25 kilometer är ett sätt att öka ersättningen till de landsting som har höga kostnader för flygtransporter, utan att skapa en särskild delmodell för just flyg- transporter. Utredningen har fått uppgifter om antal flygtransporter och fått svar från ungefär hälften av landstingen. Antal flygtran- sporter per år varierar mycket tydligt med bebyggelsestrukturen, och minskningen av radien för ambulanstransporter ger en för- stärkning åt de län som har höga merkostnader för flygtransporter. 
  
 För varje landsting har den beräknade merkostnaden räknats om till en andel av kostnaden per invånare i riket 2016. Framöver ska merkostnaden räknas som kostnadsandel 2016 gånger standard- kostnaden per invånare. Därmed kommer tillägg och avdrag att följa 
  
 7Ersättningsreglerna och  
 -nivåer 
  bestäms av varje landsting och är svåra att jämföra. När det gäller ersättning för resa i egen bil varierar den i de flesta landsting mellan en och två kronor per kilometer enligt www.1177.se 
  
 266 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 kostnadsutvecklingen i vården över tid. Index för merkostnader i glesbygd redovisas för samtliga landsting i avsnitt 1.3. 
  
 Överföring av lönekostnadsberäkningar 
  
 Det tillägg och avdrag för lönekostnader som i dag beräknas för hälso- och sjukvården i landstingens lönemodell ska enligt mitt förslag i avsnitt 6.4 inkluderas i delmodellen för hälso- och sjukvård. Varje landstings lönekostnadsindex multipliceras med den justerade lönekostnaden för hälso- och sjukvården. Den justerade lönekost- naden beräknas genom att varje landstings standardkostnad i del- modellen multipliceras med verksamhetens lönekostnadsandel, som fastställts till 70,6 procent. I nuvarande utjämning används lönekost- nadsandelen 72 procent. Lönekostnadsindex redovisas för samtliga landsting i avsnitt 1.3. 
  
 8.2.5Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 8.5 redovisas utfall 2018 i dagens utjämning och i enlighet med mitt förslag för samtliga landsting inklusive Gotland. Dessutom redovisas förändringen i utfall samt den del av förändringen som beror på andra skäl än att nuvarande lönekostnadskompensation för hälso- och sjukvården inkluderats i delmodellen. 
  
 267 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 Förslaget innebär att omfördelningen ökar kraftigt i modellen från 3,7 till 5,9 miljarder kronor. Den största negativa förändringen står Stockholms läns landsting för, medan glesbygdslän som Jämtland- Härjedalen och Gotland får kraftigt ökat utfall. De främsta skälen till att Stockholms läns landsting får ett försämrat utfall är att kompensationen för befolkning som bor i flerfamiljshus tas bort ur modellen och att den för folkhälsan erkänt viktiga faktorn utbild- ningsnivå läggs till. Det är viktigt att poängtera att även en ren upp- datering av nuvarande matris med aktuella kostnadsdata från 2016 hade lett till ett lägre utfall för Stockholms läns landsting, och ett 
  
 268 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 kraftigt förbättrat utfall för glesbygdslänen. Man kan säga att upp- dateringen av matrisen och modellförändringarna drar i samma rikt- ning. 
  
 8.3Befolkningsförändringar landsting 
  
 Förslag: En ny komponent som kompenserar för merkostnader vid kraftiga förändringar i befolkning införs. Befolkningsutveck- lingen över den senaste  
 10-årsperioden 
  jämförs med ett gräns- värde som baseras på befolkningsförändringen i riket. 
  
 Då befolkningen i riket växer är gränsvärdet för kompensation för växande befolkning lika med förändringstakten i riket plus 2 pro- centenheter, annars är den 2 procentenheter. Då befolkningen i riket minskar är gränsvärdet för minskande befolkning lika med förändringstakten i riket minus 2 procentenheter, annars är den  
 -2 
  procentenheter. 
  
 För varje procentenhet som befolkningen växer eller krymper utöver gränsvärdet utgår en kompensation om 100 kronor per invånare. 
  
 I och med förslaget kommer delmodellen för befolkningsföränd- ringar att bestå av två komponenter. 
  
 De två komponenterna beskrivs var för sig i 8.3.1 och 8.3.2 nedan. I 8.3.3 redovisas de ekonomiska effekterna av förslagen. 
  
 269 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 8.3.1Eftersläpningseffekter 
  
 Bedömning: Min bedömning är att den nuvarande mekanismen fungerar väl och att gränsvärdena är väl avvägda. Av den anled- ningen föreslår jag ingen förändring. 
  
 Komponenten infördes år 2006 och har inte förändrats sedan dess. Den kompenserar landsting som har haft en genomsnittlig årlig befolkningsökning på mer än 1,2 procent för de eftersläpningseffek- ter i inkomsterna i förhållande till landstingens utgifter som uppstår när invånarantalet växer. 
  
 Nuvarande delmodell 
  
 I landsting där befolkningen växer snabbt ökar efterfrågan på offent- lig service i snabbare takt än vad skattunderlaget gör. Detta beror på att skatteunderlaget beräknas med en befolkning som släpar efter något i tid. Det finns därför en kompensation för eftersläpningen som ingår som delkomponent kostnadsutjämningen för landstingen.8 
  
 Landstingens intäkter i form av skatteintäkter, inkomstutjäm- ning samt  
 regleringsbidrag/-avgift 
  beräknas utifrån antalet invånare den 1 november året innan utjämningsåret. De personer som föds eller flyttar in i landstinget under utjämningsåret räknas således inte med i utjämningen men nyttjar ändå olika typer av offentlig service som landstingen producerar. Kompensationen ges om två kriterier är uppfyllda. Det ena kriteriet är att befolkningstillväxten ska vara minst 1,2 procent i genomsnitt de senaste fyra åren.9 Det andra kriteriet är att befolkningstillväxten även ska vara minst 1,2 procent det senaste året.10 
  
 Vid utjämningsårets slut görs en avstämning av befolkningsför- ändringen under året. Landsting som är kvalificerade erhåller en ersättning för det antal personer som motsvarar en ökning större än 1,2 procent. De landsting som ökar upp till 1,2 procent antas kunna hantera förändringen utan extra kompensation. 
  
 8Denna typ av kompensation finns även i kostnadsutjämningen för kommunerna. 
  
 9Mäts med befolkningen i november två år innan utjämningsåret jämfört med befolkningen i november sex år innan utjämningsåret. 
  
 10Mäts med befolkningen i november två år innan utjämningsåret jämfört med befolkningen i november tre år innan utjämningsåret. 
  
 270 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 Utvärdering 
  
 Utredningen har tittat på eftersläpningseffekter i inkomster i kom- muner och landsting vid snabb tillväxt. Vid kontinuerligt hög be- folkningstillväxt uppstår som ovan nämnts en eftersläpning i in- komsterna i förhållande till de utgifter som kommuner och landsting har när befolkningen ökar snabbt. Ingen kritik mot delmodellen har heller inkommit. 
  
 8.3.2Merkostnader vid kraftig befolkningsförändring 
  
 Dagens kostnadsutjämning för landsting innehåller till skillnad från den för kommunerna ingen kompensation för merkostnader som uppstår i verksamheten vid snabba befolkningsförändringar. En an- ledning är säkert svårigheten att empiriskt fastställa hur stora mer- kostnader befolkningsförändringar egentligen leder till. Orsaken till detta är bland annat att befolkningsförändringar är gradvisa pro- cesser som sträcker sig över många år. Att då särskilja befolknings- förändringstaktens inverkan på kostnadsutvecklingen från effekt- erna av andra demografiska förändringar och från samhällsutveck- lingen i stort låter sig inte göras med någon precision. 
  
 Idagens modell för befolkningsförändringar i kommunerna före- kommer trots detta kompensation både för växande och krympande befolkning. Vid befolkningstillväxt antas merkostnader relaterade till utbyggnad av verksamhetens kapacitet i form av lokaler och an- läggningar uppstå. Merkostnader uppstår eftersom avskrivningar är större för nyare lokaler och anläggningar än för äldre. Områden med kraftig befolkningstillväxt kommer i genomsnitt att ha nyare lokaler och därmed också högre genomsnittliga avskrivningar per invånare än områden med stabil eller minskande befolkning. Vid kraftig befolk- ningsminskning uppstår å andra sidan merkostnader både relaterat till den existerande stocken av anläggningar och till utbetalning av tjänstepensioner. Lokaler och andra anläggningar går inte att av- veckla kontinuerligt utan utgör på några års sikt en fast kostnad. Då befolkningen minskar måste den fasta kostnaden delas på färre personer, med en ökande genomsnittskostnad som följd. Detsamma gäller de pensionsåtaganden som uppstått under en tid då befolk- ningen var större, men som i hög utsträckning ska betalas av dagens skattebetalare. 
  
 271 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 I den enkät som utredningen skickade till landstingens styrelse- ordförande lyfte flera respondenter avsaknaden av kompensation för merkostnader vid både tillväxt och befolkningsminskning 
  
 Det är min bedömning att de typer av merkostnader som beskrivs i kostnadsutjämningen för kommuner förekommer även för lands- tingen. Jag föreslår därför att en ny komponent för merkostnader vid kraftig befolkningsförändring införs i landstingens kostnads- utjämning 
  
 Förslag till utjämning av merkostnader vid kraftig befolkningsförändring. 
  
 Den modell som föreslås är symmetrisk i den meningen att den har samma utformning för växande och krympande befolkning. 
  
 Utgångspunkten för utjämningen ska vara befolkningsförändring under tio år, det vill säga från år tolv till år två för utjämningsåret. Detta innebär att merkostnader vid kortare perioder av förändring får hanteras av respektive landsting. 
  
 En viss befolkningsförändring bör kunna hanteras av respektive landsting. Gränsvärdet för beräkning av kompensation föreslås vara en förändring om minst två procent under tio år. Om samtliga lands- ting skulle förändras lika mycket saknas grund för utjämning. Därför ska för varje utjämningsår ett gränsvärde beräknas under vilket ingen utjämning ska utgå. Då befolkningen i riket växer är gränsvärdet för kompensation för växande befolkning lika med förändringstakten i riket plus två procentenheter, annars är det +2 procentenheter. Då befolkningen i riket minskar är gränsvärdet för minskande befolk- ning lika med förändringstakten i riket minus två procentenheter, annars är det  
 -2 
  procentenheter. 
  
 För varje procentenhet som befolkningen växer eller krymper ut- över gränsvärdet utgår en kompensation om 100 kronor per in- vånare. 
  
 Om befolkningen i riket exempelvis växer med fyra procent ska kompensation för snabb befolkningstillväxt utgå till de landsting vars befolkning växer minst sex procent. Ett landsting med en befolkningstillväxt på åtta procent får då en merkostnadsersättning på 200 kronor per invånare (två procentenheter över gränsvärdet multiplicerat med 100 kronor per invånare). 
  
 272 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 Den merkostnadskompensation som utgår ska finansieras med ett avdrag som är lika för alla. 
  
 8.3.3Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 8.7 jämförs dagens utjämning med förslaget. 
  
 *Förändringen består i sin helhet av utfallet i den nya utjämningen för merkostnader vid kraftig befolkningstillväxt. 
  
 Eftersom inga förändringar föreslås avseende eftersläpningseffekt- erna härrör hela förändringen till den föreslagna delkomponenten för utjämning av merkostnader vid kraftig befolkningsförändring. 
  
 273 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 SOU 2018:74 
  
 Mellan 2006 och 2016 ökade befolkningen i riket med 9,7 pro- cent, varför ett bruttobidrag beräknades för landsting med en befolk- ningstillväxt över 11,7 procent. Utöver Stockholms läns landsting var det Uppsala och Skåne som växte över gränsvärdet och därmed fick ett bruttotillägg. Endast Norrbotten hade en negativ befolk- ningstillväxt under perioden på minus en halv procent, vilket inte är över gränsvärdet om minus två procent. De bruttobidrag som beräk- nades finansieras med en avgift om 157 kronor per invånare för samtliga landsting. Nettoeffekten av den nya komponenten blir en omfördelning från övriga landet till Stockholms läns landsting. 
  
 274 
  
 9 Kollektivtrafik 
  
 9.1Förslag 
  
 Förslag: Regressionsmodellen för beräkning av länsvisa standard- kostnader revideras och uppdateras med aktuella data. I modellen ersätts Andel av befolkningen som bor i tätort med fler än 11 000 invå- nare av Antal invånare i tätort. 
  
 Gotlands standardkostnad föreslås beräknas på samma sätt som för övriga län. 
  
 För kommuner i län med delat huvudmannaskap för kollek- tivtrafiken ska standardkostnaden baseras på en ny regressions- modell liknande den som används för fördelning på länsnivå. Modellen bygger på en indikator för antal invånare i tätort, invånar- distans och genomsnittligt pendlingsavstånd. 
  
 Landstingens standardkostnader ska precis som i dag uppgå till 50 procent av den länsvisa standardkostnaden utom för Stockholms läns landsting vars standardkostnad ska vara 60 procent av länets standardkostnad. 
  
 De kommuner som har skatteväxlat för kollektivtrafiken tilldelas 
  
 50 procent av den länsvisa standardkostnaden i det egna länet som 
  
 275 
  
 Kollektivtrafik 
  
 SOU 2018:74 
  
 standardkostnad, utom i Stockholms län där den ska vara 40 procent av länets standardkostnad. 
  
 För kommuner i län med delat huvudmannaskap, utom Sörmlands län, ska fördelningen göra med en ny regressionsmodell av samma slag som används för beräkning av den länsvisa standardkostnaden.1 Fördelningen av standardkostnaden mellan kommunerna i Sörmlands län ska liksom i dag beslutas av regeringen i särskild ordning. 
  
 De regressionskoefficienter som används för beräkning av länsvis standardkostnad och kommunvis standardkostnad i de län som har delat huvudmannaskap ska inte uppdateras. 
  
 Nedan beskrivs den nuvarande delmodellen för kollektivtrafik, mina förslag till förändringar och de ekonomiska effekterna av för- slagen. 
  
 9.2Nuvarande delmodell 
  
 Den nuvarande delmodellen infördes år 2000 och syftar till att fånga upp glesbygdsproblem, trängselproblem i storstadsregionerna samt att behov av kollektivtrafik uppkommer i större tätorter. I glest befolkade områden är kostnaderna per personkilometer för kollek- tivtrafik med långa resor och låg beläggning högre än i tätorter. I tätorter krävs å andra sidan mer utvecklade trafiklösningar för att hantera trängsel och miljöbelastning. 
  
 Delmodellen för kollektivtrafik är gemensam för kommuner och landsting. Först beräknas en standardkostnad per län som därefter fördelas mellan respektive landsting och länets kommuner. Slutligen 
  
 1De län där huvudmannaskapet för kollektivtrafiken inte samlats hos regionen eller så kommer att ske senast 2019 är Södermanlands, Västmanlands, Dalarnas, Västernorrlands, Västerbottens och Norrbottens län. 
  
 276 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kollektivtrafik 
  
 fördelas kommunernas standardkostnad på kommunerna i länet. Beräkningen av länsvis standardkostnad bygger på en regressions- modell med invånardistans, arbetspendling över kommungränser och andel invånare som bor i tätorter med fler än 11 000 invånare som förklarande variabler. 
  
 Den länsvisa standardkostnaden fördelas därefter med hälften till kommunerna och hälften till landstinget. För Stockholms län gäller att landstingets standardkostnad uppgår till 60 procent av den läns- visa standardkostnaden och kommunernas till 40 procent. 
  
 Där landstinget har tagit över hela ansvaret för kollektivtrafiken och skatteväxlat med länets kommuner är standardkostnaden för länets samtliga kommuner halva den länsvisa standardkostnaden. Där huvudmannaskapet fortfarande är delat och ingen skatteväxling genomförts baseras standardkostnadsberäkningen på kostnadsandel 2009 och den länsvisa standardkostnaden. 
  
 Den senaste uppdateringen av regressionsekvationen trädde i kraft 2014. Även kostnadsfördelningen mellan kommunerna inom respek- tive län uppdaterades vid samma tillfälle. 
  
 9.3Utvärdering 
  
 9.3.1Ifrågasatt modell 
  
 I svaren på enkäten riktad till landstingen är kollektivtrafiken den delmodell som har minst stöd. Endast ett av tretton landsting som besvarade enkäten gör en positiv bedömning av modellen (4 eller 5 på en skala från 1 till 5). I fritextsvar anges att investeringskostna- derna är höga i län med växande befolkning vilket inte tas hänsyn till. Synpunkter framförs också på att nuvarande modell ger högre stan- dardkostnader i större tätorter, trots att kostnaderna i glesbygd är högre per personkilometer. 
  
 Även i kommunenkäten får kollektivtrafiken ett relativt dåligt betyg, med en positiv bedömning av 31 av 140 respondenter. I fritext anger flera att landsbygdskommuner får subventionera kollektiv- trafiken i storstäderna och att standardkostnaden speglar ambitions- nivå och effektivitet mer än strukturella behov. 
  
 277 
  
 Kollektivtrafik 
  
 SOU 2018:74 
  
 9.3.2Tveksam fördelning mellan kommuner i län med delat huvudmannaskap 
  
 Vid en avstämning mot de grundprinciper för kostnadsutjämning som beskrivs i kapitel 2 identifierar jag ett förbättringsområde med bäring på flera principer. Fördelningen mellan kommuner i län med delat huvudmannaskap för kollektivtrafiken bygger i dag på uppmätt kostnadsandel 2009. Eftersom det är en faktisk kostnad inkluderar den skillnader i ambitionsnivå och effektivitet utöver strukturella skillnader. Principen om strukturella kostnadsskillnader är därmed inte uppfylld. Detsamma gäller för opåverkbarhet. Kostnaden 2009 är visserligen opåverkbar i dag, men om metoden skulle tillämpas igen vid en uppdatering skulle det vara möjligt att påverka utfallet genom att ha höga kostnader. Det förekommer också exempel på kommuner som just 2009 har haft en onormalt hög eller låg redo- visad kostnad, något som fått konsekvenser för utjämningen för lång tid. Data brister alltså också i aktualitet och kvalitet. 
  
 9.3.3Svårt att utvärdera modellen statistiskt 
  
 Då regressionen för länsvis standardkostnad körs om med data för åren 2012 till 2015 uppgår förklaringsgraden till 76 procent. 
  
 Eftersom huvudmannaskapet för kollektivtrafiken i fjorton län har samlats till landstinget/regionen, från att tidigare ha varit delat mellan landstinget och kommunerna i länet, är den analys av netto- kostnader och nettokostnadsavvikelser som beskrivs i kapitel 3 inte meningsfull att genomföra för kollektivtrafiken. I samband med att huvudmannaskapet läggs över helt på landstinget/regionen genom- förs en skatteväxling. Landstinget tar över kostnaderna och höjer landstingsskatten, samtidigt som kommunerna slipper kostnaderna men sänker den primärkommunala skatten. Därmed kommer inte kostnadsredovisningen i räkenskapssammandraget att ge en rätt- visande bild av landstingets eller kommunernas egentliga kostnader för kollektivtrafiken. Landstingets kostnad kommer att överskattas och kommunernas att underskattas. 
  
 278 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kollektivtrafik 
  
 9.3.4Sammanfattande slutsatser 
  
 •Den regressionsmodell som används för beräkning av standard- kostnad på länsnivå bör uppdateras. De synpunkter som framförs om ett felaktigt utfall för glesbygd kontra storstadsområdena behöver också undersökas. 
  
 •Det finns ingen anledning att särbehandla Gotland i delmodellen. 
  
 •Fördelningen av den länsvisa standardkostnaden mellan kommu- ner i de län som inte har skatteväxlat bör ersättas av en modell som bättre separerar behov från ambitionsnivå och effektivitet. 
  
 9.4Beskrivning av förslaget 
  
 9.4.1Ny modell för länsvis standardkostnad 
  
 Utredningen har genomfört ett omfattande utredningsarbete om kollektivtrafiken. En uppdatering av nuvarande regressionsmodell med aktuella data ger som sagt en förklaringsgrad på 76 procent vilket står sig väl i jämförelse med övriga modeller. 
  
 En synpunkt som inkommit är att modellen inte tar hänsyn till gränspendling. De senaste tillgängliga siffrorna för pendling från Sverige till Danmark och Norge sträcker sig fram till år 2014.2 Då gränspendlingen 2014 läggs till aktuell pendling över kommungrän- ser får det i princip inga effekter alls vare sig för modellens för- klaringsgrad eller de resulterande standardkostnaderna. Det är därför inte motiverat att komplettera modellen med en uppgift som redan är inaktuell och med ett osäkert läge avseende framtida uppdateringar. 
  
 Vi har också testat att använda oss av inpendling i stället för eller som ett komplement till utpendling över kommungräns men vari- ablerna blir inte statistiskt signifikanta. 
  
 Dagens utpendlingsvariabel avser befolkningen i länet som pend- lar till arbetet över kommungräns. Det finns därvid en risk att län med geografiskt stora kommuner trots lika stora pendlingsavstånd får lägre värde på utpendlingsvariabeln än län där kommunerna är små och fler därför korsar kommungränsen. Utredningen har därför beställt siffror från SCB över genomsnittligt avstånd mellan bostad och arbetsplats per kommun och län. Det visar sig att variabeln 
  
 2Statistik över gränspendling till Finland har aldrig kunnat sammanställas av SCB. 
  
 279 
  
 Kollektivtrafik 
  
 SOU 2018:74 
  
 Genomsnittligt pendlingsavstånd inte blir statistiskt signifikant i den länsvisa regressionen. 
  
 Stockholm har landets enda tunnelbana vilket skulle kunna leda till högre kostnader. Ett test har gjorts att inkludera en variabel för tunnelbana och resultatet är en statistiskt signifikant variabel och en klart högre förklaringsgrad än dagens modell. Utredningen har dock gjort bedömningen att det inte går att använda ”tunnelbanevariabeln” av flera skäl. Ett är naturligtvis att variabeln snarast är en ”stockholms- variabel” som fångar något som gör att Stockholm avviker, utan att det går att säga vad det är. Det skulle lika väl kunna vara en hög ambitionsnivå som fångas med den nya variabeln. Vidare skulle modellen bli påverkbar eftersom alla som bygger en tunnelbana skulle få ett förbättrat utfall i utjämningen. 
  
 När det gäller de höga investeringskostnader som lyfts fram i enkäten så presenteras i kapitel 8.3 en ny komponent i befolknings- förändringsmodellen för landsting varför ingen ytterligare föränd- ring föreslås i kollektivtrafiken med avseende på dem. 
  
 Den modell jag föreslår är lik men inte identisk med dagens modell. Då variabeln Andel av befolkningen som bor i tätort med fler än 1 000 invånare som ingår i dagens modell byts ut mot Antal invånare i länet som bor i tätort ökar förklaringsgraden till 85 procent vilket är en markant förbättring jämfört med i dag. Intuitionen bakom modellens variabler förblir oförändrad. Antal invånare i länet som bor i tätort kompenserar för att behovet av kollektivtrafik ökar då tätorterna blir större. De två variabler som ska kvarstå i modellen är Roten ur invånardistansen och Utpendling över kommungränsen. Invånardistansen är ett mått på gleshet och antas fånga det faktum att genomsnittskostnaden ökar med ökande reslängd och lägre belägg- ningsgrad i kollektivtrafiken. Utpendling svarar mot ett strukturellt betingat transportbehov. 
  
 I dagens modell behandlas Gotland som ett särfall, med ett fast nominellt belopp som inte uppdateras. I den nya modellen jag före- slår behövs ingen särbehandling av Gotland då standardkostnaden överensstämmer väl med den nettokostnad som redovisas för kollek- tivtrafiken i räkenskapssammandraget. 
  
 280 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kollektivtrafik 
  
 9.4.2Fördelning mellan kommuner bör bygga på struktur 
  
 Mitt andra förslag är att låta en regressionsekvation ligga till grund för beräkningen av standardkostnaden för kollektivtrafik i de län som fortfarande har delat huvudmannaskap för kollektivtrafiken, med undantag av Sörmland. Skiftet från historisk kostnadsandel till en statistisk modell som grund för kompensation eliminerar möj- ligheten att påverka utfallet. Dessutom minskar risken att standard- kostnaden baseras på skillnader i ambitionsnivå och effektivitet snarare än struktur. 
  
 Den föreslagna modellen är i princip densamma som används för den länsvisa standardkostnaden. I länsmodellen används Andel som pendlar över kommungränsen för att fånga pendlingsfaktorn, men i kommunmodellen används i stället Genomsnittligt pendlingsavstånd för förvärvsarbetande bosatta inom kommunen. Variabeln fångar beho- vet av persontransporter bättre än Pendling över kommungränser efter- som långa och många transporter i geografiskt stora kommuner kan ske utan att en kommungräns passeras. 
  
 Skattningen av den strukturellt förväntade kostnaden för kollek- tivtrafik har gjorts med hjälp av data för  
 2012–2016. 
  Regressionen har en ganska låg förklaringsgrad på 49 procent vilket kan bero på stora skillnader i ambitionsnivå och effektivitet. En ytterligare för- klaring kan vara brister i redovisningen av kostnader för kollektiv- trafik. I vissa glesbefolkade kommuner samordnas exempelvis kollek- tivtrafik och skolskjutsar. En kontroll visar att vissa kommuner som enligt Tillväxtverkets modell Struktur borde ha höga kostnader för skolskjutsar inte redovisar några alls eller mycket låga. I andra är skol- skjutskostnaderna höga men kostnaderna för kollektivtrafik ovanligt låga. Det finns alltså skäl att misstänka att fördelningen av kostna- derna mellan skolskjutsar och kollektivtrafiken inte alltid är rätt- visande. För att undersöka om dataproblemet går att komma runt har test genomförts där skolskjutskostnaderna har lagts till kost- naden för kollektivtrafiken. Försöken har dock inte visat sig ge en bättre modell. 
  
 En ytterligare variant som har övervägts är att ge alla kommuner samma standardkostnader även i de län som har ett delat huvud- mannaskap. Vi har dock gjort bedömningen att det är bättre att ha en viss koppling till struktur än ingen alls, även om sambandet är svagare än man hade kunnat önska. 
  
 281 
  
 Kollektivtrafik 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kommunerna i Sörmlands län har sedan tidigare begärt att få inkomma till regeringen med ett gemensamt förslag till fördelning av kommunernas del av länets standardkostnad. Jag har inte funnit något skäl att ändra på detta. 
  
 9.5Ekonomiska effekter 
  
 I tabellen nedan redovisas effekterna av mitt förslag för landsting och regioner samt Gotland, och i påföljande tabell per kommungrupp. 
  
 282 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kollektivtrafik 
  
 På landstingsnivå skiljer sig inte utfallet i mitt förslag särskilt mycket från dagens modell, med en största negativ förändring på 182 kronor per invånare i Uppsala och Jämtland Härjedalen och en största posi- tiv förändring på 106 kronor per invånare för Blekinge. Omfördel- ningen i modellen är oförändrat 2,7 miljarder kronor. I dagens modell är Stockholms läns landsting den enda mottagaren av bidrag, men i mitt förslag blir även Skåne och Västra Götalandsregionen mot- tagare om än av mycket blygsamma belopp. 
  
 I tabell 9.4 nedan jämförs genomsnittligt utfall i förslaget och i dag, per kommungrupp enligt SKL:s indelning. 
  
 Även per kommungrupp är skillnaderna små, För enskilda kommuner kan skillnaderna bli betydande. Den största negativa förändringen på kommunnivå är 888 kronor per invånare (Vindeln) och den största positiva förändringen är på 656 kronor per invånare (Jokkmokk). 
  
 283 
  
 Kollektivtrafik 
  
 SOU 2018:74 
  
 Relativt stora skillnader uppstår på kommunnivå i de län som i dag har delat huvudmannaskap. I de län som går från delat till enat huvudmannaskap kan skiftet från historisk kostnadsandel till samma standardkostnad för alla kommuner i länet generera stora föränd- ringar. Även för de län som även fortsättningsvis har ett delat huvud- mannaskap kan skillnaderna bli stora, då man övergår till statistiskt förväntad kostnad. Omfördelningen ökar något från 1,6 till 1,8 mil- jarder kronor. 
  
 284 
  
 10 Ekonomiska effekter 
  
 10.1Inledning 
  
 Utjämningssystemet behövs därför att det finns stora demografiska, geografiska och ekonomiska skillnader mellan olika delar av landet. En viktig fråga att besvara är därför hur de regionala skillnaderna utvecklats över tid. Nedan presenteras mått på regionala skillnader mellan kommunerna med avseende på en dryg handfull strukturella faktorer. 
  
 * 2010. ** 2012. 
  
 Källa: Kolada, grunddata från SCB och Migrationsverket. 
  
 285 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 Av tabellen framgår att skillnaden i befolkning ökar samtidigt som skillnaden i tätortsgrad minskar kraftigt. Detta indikerar att lands- bygden avfolkas även i mindre kommuner till följd av att människor flyttar in till tätorterna och/eller avlider. Skillnaderna i andel hög- utbildade är stabil medan skillnaden i andel med låg utbildningsnivå (förgymnasial utbildning) minskar över perioden. Skillnaden i skatte- kraft ökar både i kronor och relativt sett. Totalt sett är skillnaden i andel utrikes födda stabil över perioden men – över den kortare period för vilken vi har data – skillnaden mellan kommunerna i andel nya svenskar med max 5 år i landet och antal mottagna flyktingar har ökat kraftigt. 
  
 Källa: Kolada, grunddata från SCB. 
  
 Av tabellen framgår att skillnaden i befolkning och andel utrikes födda invånare ökat under perioden. Skillnaden i skattekraft har ökat i absoluta tal, men minskat i relativa tal. I övrigt är skillnaderna i spridning mellan de två tidpunkterna små. 
  
 För att sammanfatta är det tydligaste mönstret att skillnaderna i befolkning ökar och skillnaderna i tätortsgrad minskar på både kommun- och landstingsnivå. Spridningen i skattekraft ökar något på kommunnivå men minskar på landstingsnivå. Vi har inte sam- manställt data på flyktingmottagande per län eftersom vi bedömer att det i första hand är relevant på kommunnivå, och på kommunnivå ser vi en tydlig ökning av skillnaderna mellan 2010/2012 och 2016. 
  
 286 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 Med avseende på utbildningsnivå är skillnaden i andel vuxna med eftergymnasial utbildning ganska stabil medan skillnaderna i andel lågutbildade minskar tydligt. 
  
 10.2Omfattning och omfördelning i kostnadsutjämningen 
  
 10.2.1Kostnadsutjämningens omfattning 
  
 I och med de förslag som presenterats förändras omfattningen av kostnadsutjämningen på två sätt. För det första innebär införandet av en delmodell för kommunal vuxenutbildning att alla obligatoriska verksamheter för kommuner ingår i kostnadsutjämningen utom in- satser för personer med funktionsnedsättning enlig Socialtjänstlagen och folkbibliotek.  
 LSS-utredningen 
  överväger ett förslag att insatser för personer med funktionsnedsättning enligt Socialtjänstlagen ska in- kluderas i  
 LSS-utjämningen. 
  Det skulle i så fall innebära att den enda obligatoriska verksamheten för kommuner som inte är föremål för utjämning är folkbibliotek, för vilken vi inte har hittat någon tydlig koppling till strukturella förhållanden. För landstingen ingår redan de obligatoriska verksamheter och förhållanden som är av ekono- misk betydelse i kostnadsutjämningen, eller så finansieras de i huvud- sak av staten (läkemedel). 
  
 Det andra sättet att diskutera kostnadsutjämningens omfattning är i ekonomiska termer: hur mycket pengar omfördelas mellan kom- muner och mellan landsting? Nedan redovisas de aggregerade resul- taten för kommuner respektive landsting. Effekterna per kommun och per landsting redovisas i bilaga  
 4–7. 
  
 Kostnadsutjämning för kommuner 
  
 I kapitel 7 och 9 redogörs för genomsnittligt utfall i dag och i för- slagen per kommungrupp och delmodell. För varje verksamhet redo- visas också hur mycket pengar modellen omfördelar totalt. I tabellen nedan sammanställs omfördelningen för varje delmodell, och en rak summering ger omfördelning brutto (summa delmodeller). 
  
 287 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 Jämfört med dagens system minskar omfördelningen brutto från 32,8 till 30,0 miljarder kronor. Det faktum att de flesta kommuner får bidrag i vissa delmodeller och betalar avgifter i andra gör att den totala omfördelningen blir betydligt mindre. Då utfallet i samtliga delmodeller i stället summeras per kommun till kommunens bidrag eller avgift netto till kostnadsutjämningen innebär förslaget att om- fördelningen netto ökar från 7,4 till 8,4 miljarder kronor. 
  
 För att få perspektiv på kostnadsutjämningen kan den relateras till den totala nettokostnaden för egentlig verksamhet i kommun- sektorn. Diagrammet nedan visar utvecklingen  
 2006–2018 
  där siff- rorna för 2018 baseras på förslaget och på en enkel framskrivning av kommunsektorns nettokostnader. 
  
 288 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 1,80 
  
 1,60 
  
 1,40 
  
 1,20 
  
 1,00 
  
 0,80 
  
 0,60 
  
 0,40 
  
 0,20 
  
 0,00 
  
 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 
  
 2018 = förslag, delat med framskrivning av kommunsektorns nettokostnad för egentlig verksamhet. Källa: SCB och utredningen. 
  
 Av diagrammet framgår att kostnadsfördelningen netto från 2006 och framåt har varierat kring 1,4 procent av nettokostnaden för den egentliga verksamheten. Från 2007 till 2013 noteras en successiv uppgång som bryts i och med att nuvarande kostnadsutjämning trä- der i kraft 2014, då omfördelningen minskar. Den tidigare trenden fortsatte därefter till och med 2017. Om mitt förslag hade trätt i kraft 2018 hade det inneburit en återgång till den relativa nivå som gällde till och med 2013, till följd av uppdateringar av underlaget med aktuella data och de förslag som presenterats. 
  
 En slutsats man kan dra är att den demografiska utvecklingen leder till att den relativa omfördelningen tenderar att öka över tid, även i avsaknad av förändringar i kostnadsutjämningens utformning. Orsaken är att centrala demografiska variabler och genomsnittliga verksamhetskostnader uppdateras årligen. Detta visar på en grund- läggande förmåga att spegla samhällsutvecklingen utan särskilda in- grepp. En andra slutsats är att förändringar i systemet kan ha relativt stora effekter på omfördelningen. En tredje slutsats är att kostnads- utjämning visserligen omfördelar betydande summor i absoluta tal, men att den i relation till helheten bara utgör en liten andel. Sam- tidigt är det viktigt att komma ihåg att utfallet kan vara av stor betydelse för enskilda kommuner. 
  
 289 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämning för landsting 
  
 I kapitel  
 8–9 
  redogörs för utfall i dag och i förslagen per landsting och delmodell. För varje delmodell redovisas också hur mycket pengar modellen omfördelar totalt. I tabellen nedan sammanställs om- fördelningen för varje delmodell, och en rak summering ger omför- delning brutto (summa delmodeller). 
  
 Jämfört med dagens system ökar omfördelningen brutto från 7,3 till 9,9 miljarder kronor. Det är stora ökningar av omfördelningen inom hälso- och sjukvårds- och befolkningsförändringsmodellerna som endast delvis motverkas av att lönemodellen införlivas i hälso- och sjukvårdsmodellen. Det faktum att de flesta landsting får bidrag i vissa delmodeller och betalar avgifter i andra gör att den totala om- fördelningen blir betydligt mindre. Då utfallet i samtliga delmodeller i stället summeras per landsting till landstingets bidrag eller avgift netto till kostnadsutjämningen innebär förslaget att omfördelningen netto ökar från 2,2 till 3,0 miljarder kronor. 
  
 För att få perspektiv på kostnadsutjämningen kan den relateras till den totala nettokostnaden för verksamheten i landstingssektorn. Diagrammet nedan visar utvecklingen  
 2006–2018 
  där siffrorna för 2018 baseras på förslaget och på en enkel framskrivning av lands- tingssektorns nettokostnader. 
  
 290 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 1,20 
  
 1,00 
  
 0,80 
  
 0,60 
  
 0,40 
  
 0,20 
  
 0,00 
  
 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 
  
 2018 = förslag, delat med framskrivning av landstingssektorns totala nettokostnad. 
  
 Jämfört med kommunernas utjämning är omfördelningens relativa betydelse något mindre och varierar  
 2006–2017 
  från knappt 0,6 pro- cent till knappt 0,8 procent. Intressant nog visar figur 10.2 att den relativa omfördelningen för landstingen ökade som ett resultat av de förändringar som infördes i kostnadsutjämningen utjämningsåret 2014, medan 10.1 visar att den för kommunerna i stället minskade. En andra intressant skillnad mot kommunerna är att omfördel- ningens betydelse för landstingen minskat efter 2014, medan den för kommunerna i stället ökat. 
  
 Mitt förslag skulle innebära en ökning av kostnadsutjämningens relativa betydelse och leda till en omfördelning på knappt 1 procent av de totala nettokostnaderna för landstingssektorn. Den ökande omfördelningen med förslaget beror dels på att viktiga ersättnings- belopp som exempelvis kostnadsmatrisen för hälso- och sjukvård och merkostnadsersättningen för hälso- och sjukvård i glesbygd har uppdaterats till aktuella uppgifter, dels på de förändringar som före- slås i delmodellerna. Förändringarna i kostnadsmatrisen leder till en tydligare socioekonomisk profil, till exempel till följd av att hänsyn föreslås tas till utbildningsnivå. 
  
 291 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 10.2.2Omfördelningsprofil 
  
 Föregående avsnitt redogör för hur kostnadsutjämningens totala omfattning påverkas av förslagen. Avsikten med detta avsnitt är att belysa frågan hur omfördelningens profil påverkas av förslagen. 
  
 I kapitel 4 redogörs för hur kostnadsutjämningen slår för olika grupper av kommuner och landsting. I tur och ordning sorteras de efter skattekraft, tätortsgrad och antal invånare och delas in i tre lika stora grupper. Därefter jämförs det genomsnittliga utfallet i kost- nadsutjämningen för de olika grupperna av kommuner och landsting 
  
 idiagram  
 4.4–4.7. 
  Övningen upprepas nedan, med en komplettering med genomsnittligt utfall per grupp av kommuner och landsting i enlighet med förslaget till ny kostnadsutjämning. 
  
 Kommuner 
  
 Socioekonomi inklusive flyktingmottagande 
  
 Skillnader i skattekraft utjämnas i hög utsträckning i inkomstutjäm- ningssystemet. Skattekraft används i kapitel 4 och här som en socio- ekonomisk indikator och inget annat. En hög skattekraft innebär en hög beskattningsbar inkomst och inkomst är en viktig socioeko- nomisk faktor. 
  
 1/3 med låg 
  
 1/3 med medelhög 
  
 1/3 med hög 
  
 skattekraft 
  
 skattekraft 
  
 skattekraft 
  
 3500 
  
 3000 
  
 2500 
  
 2000 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 Bidrag/ avgift idag 
  
 Bidrag/avgift förslag 
  
 -500 
  
 292 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 Av figuren framgår att den nuvarande profilen med i genomsnitt höga bidrag för kommuner med låg skattekraft och avgifter för kom- muner med hög skattekraft skärps relativt kraftigt. Det är här viktigt att framhålla att de medelvärden som redovisas i diagrammet är ovägda och alltså inte tar hänsyn till att kommunerna är olika stora. Det är också fråga om stora grupper med 97, 96 respektive 97 kom- muner i varje och stora variationer finns inom grupperna. I gruppen med kommuner som har hög skattekraft finns exempelvis många som betalar en avgift till systemet, men också de som får betydande bidrag. 
  
 En andra aspekt av socioekonomi är utbildningsnivå, och vi har rangordnat kommunerna och delat in dem i tre lika stora grupper efter andel vuxna med högst grundskoleutbildning. 
  
 1/3 med få 
  
 1/3 med medel 
  
 1/3 med många 
  
 lågutbildade 
  
 lågutbildade 
  
 lågutbildade 
  
 1800 
  
 1600 
  
 1400 
  
 1200 
  
 1000 
  
 800 
  
 600 
  
 400 
  
 200 
  
 0 
  
  Bidrag/ avgift idag  
  Bidrag/avgift förslag 
  
 Med ”låg utbildningsnivå” avses en hög andel av befolkningen i åldern 25  
 –64 
  år med högst förgymnasial utbildning, det vill säga som saknar gymnasial och eftergymnasial utbildning. Källa: Kolada med grunddata från SCB. 
  
 Det visar sig att utfallet i förslaget, för den genomsnittliga kommu- nen med medelhög eller hög andel vuxna med låg utbildningsnivå, ökar relativt kraftigt jämfört med i dag. För kommuner med lägst 
  
 293 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 andel vuxna med låg utbildningsnivå förändras inte det genomsnitt- liga utfallet. 
  
 I uppdraget lyfts särskilt fram behovet att undersöka i vilken utsträckning utjämningen tar hänsyn till effekterna av flyktingmot- tagandet. Vår bedömning är att merkostnader, utöver i individ- och familjeomsorgen, kan uppstå inom de pedagogiska verksamheterna för barn, unga och vuxna. I kapitel 7 presenteras flera förslag för att stärka resurserna för kommuner med stora socioekonomiska ut- maningar – av vilken ett stort flyktingmottagande är en aspekt – inom de pedagogiska verksamheterna för barn och unga och en helt ny delmodell för vuxenutbildningen. Inom individ- och familjeomsorg har ett stort antal variabler som beskriver omfattningen av migra- tionen på kommunnivå prövats, men ingen visar sig samvariera med verksamhetskostnaderna då hänsyn tas till andra socioekonomiska faktorer. Vi bedömer därför att effekterna av migration för individ- och familjeomsorgen fångas väl av modellens övriga variabler, exempelvis andel barn och unga i ekonomiskt utsatta hushåll. Sam- tidigt föreslår vi att nuvarande modell för barn och unga med utländsk bakgrund utgår. 
  
 1/3 med lågt 
  
 1/3 med medelhögt 
  
 1/3 med högt 
  
 flyktingmottagande 
  
 flyktingmottagande 
  
 flyktingmottagande 
  
 2500 
  
 2000 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
  Bidrag/ avgift idag  
  Bidrag/avgift förslag 
  
 Kommuner grupperade efter antal kommunmottagna flyktingar per 1000 invånare  
 2015–2016. 
  
 294 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 I diagrammet framgår att dessa förslag, tillsamman med alla övriga uppdateringar och förslag, sammantaget ger ett i genomsnitt högre utfall i kostnadsutjämningen för den tredjedel kommuner som har tagit emot störst antal flyktingar i relation till befolkningen under de senaste två åren. Resultatet är liknande om man i stället ser till total andel utrikes födda i kommunen. 
  
 Befolkning och glesbygdsförhållanden 
  
 På samma sätt som ovan rangordnas kommunerna och delas in i tre lika stora grupper efter antal invånare och tätortsgrad. 
  
 1/3 med gles bebyggelse 1/3 medelglesa 1/3 med tät bebyggelse 
  
 3500 
  
 3000 
  
 2500 
  
 2000 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
  Bidrag/ avgift idag  
  Bidrag/avgift förslag 
  
 Nuvarande profil med ett högt genomsnittligt utfall för kommuner i glesbygd förstärks kraftigt av förslagen. 
  
 295 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 1/3 medelstora 
  
 1/3 små kommuner 
  
 kommuner 
  
 1/3 stora kommuner 
  
 3500 
  
 3000 
  
 2500 
  
 2000 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 -500 
  
 Bidrag/ avgift idag Bidrag/avgift förslag 
  
 Även för kommuner med olika stor befolkning accentueras dagens profil av förslagen. 
  
 Landsting 
  
 Socioekonomi 
  
 Som nämns ovan utjämnas skillnader i skattekraft i hög utsträckning i inkomstutjämningssystemet. Skattekraft används i kapitel 4 och här som en socioekonomisk indikator och inget annat. En hög skatte- kraft innebär en hög beskattningsbar inkomst och inkomst är en viktig socioekonomisk faktor. 
  
 296 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 1/3 med medelhög 
  
 1/3 med låg skattekraft 
  
 skattekraft 
  
 1/3 med hög skattekraft 
  
 1400 
  
 1200 
  
 1000 
  
 800 
  
 600 
  
 400 
  
 200 
  
 0  
 -200 
  
 Utfall idag 
  
 Utfall förslag 
  
 Av figuren framgår att skillnaden i genomsnittligt utfall mellan den tredjedel landsting som har en låg skattekraft och den som har en hög skattekraft ökar relativt kraftigt med det samlade förslaget. Observera att det kan finnas betydande skillnader i utfall inom respektive grupp. 
  
 297 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 Morris och folkmängd 
  
 1/3 med medelhög 
  
 1/3 med hög 
  
 1/3 med låg tätortsgrad 
  
 tätortsgrad 
  
 tätortsgrad 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 -500 
  
 Utfall idag 
  
 Utfall förslag 
  
 Utfallet i dag skiljer sig bara något åt mellan landsting med olika hög tätortsgrad. Förslaget innebär en kraftig ökning av det genomsnitt- liga utfallet för landsting med låg tätortsgrad, jämfört med de som har en hög tätortsgrad. 
  
 298 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 1/3 medelstora 
  
 1/3 små landsting 
  
 landsting 
  
 1/3 stora landsting 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0  
 -500 
  
 -1 
  000 
  
 Utfall idag 
  
 Utfall förslag 
  
 Även med avseende på skillnader i befolkning innebär förslaget en tydlig skärpning av profilen, till förmån för landsting med liten befolkningen. Observera här, liksom tidigare, att det är ovägda medel- värden som redovisas för tre grupper av landsting och att det kan finnas stora skillnader inom respektive grupp. I bilaga  
 6–7 
  återfinns totalt utfall och förändring per landsting. 
  
 Geografisk omfördelning 
  
 För att komplettera bilderna ovan och belysa hur kostnadsutjäm- ningen slår geografiskt redovisas i tabellen nedan hur mycket pengar som sammantaget erhålls eller betalas per län. Först redovisas kost- nadsutjämningen sammantaget för kommunerna per län, därefter kostnadsutjämningen per landsting, och slutligen summeras utfallet för kommunerna och landstinget per län. 
  
 För kommunerna gäller att det bakom de länsvisa siffrorna kan dölja sig stora skillnader mellan enskilda kommuner. 
  
 299 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 Det län vars kommuner i dag får mest bidrag i absoluta tal från (delar av) övriga Sverige är Stockholms län, 1,8 miljarder eller cirka 800 kronor per invånare. Även kommunerna i Skåne län är som hel- het bidragstagare, medan kommunerna i Västra Götalands län sammantaget betalar en avgift. Av de glesare länen betalar kommu- nerna i Blekinge, Hallands, Jönköpings, Kalmar, Kronobergs, Norr- bottens, Värmlands och Västerbottens län samt Gotland avgifter till systemet. Förslagen i detta betänkande leder till ett något försämrat utfall för kommunerna i de tre storstadslänen och generellt sett något förbättrat utfall för kommuner i glesbygdslän. Skillnaderna inom länen är betydande, avsikten här är bara att ge en översiktlig bild. 
  
 300 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 I tabell 10.6 nedan jämförs totalt utfall i kostnadsutjämningen för landsting i förslaget med utfallet i dagens system, i miljoner kronor och kronor per invånare. 
  
 I dagens kostnadsutjämning är Stockholms läns landsting den störste bidragsmottagaren i absolut tal med ett bidrag på 638 mil- joner kronor. Västra Götalandsregionen betalar den högsta avgiften på 695 miljoner kronor. Det är de två folkrikaste länen och därför naturligt att det handlar om stora summor. I kronor per invånare är det i stället Norrbotten följt av Västmanland som får de största bidragen medan Kronoberg, Jönköping och Uppsala betalar höga avgifter. Förslaget innebär att Stockholms läns landsting gör Västra Götalandsregionen sällskap med en hög avgift i absoluta tal, medan 
  
 301 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 Norrbotten, Dalarna och Värmland får högst bidrag. I kronor per invånare får Uppsala den högsta avgiften medan Gotland, Norr- botten och Jämtland Härjedalen får de högsta bidragen. 
  
 Ovan beskrivs omfördelning mellan kommuner och mellan lands- ting var för sig. I tabell 10.7 nedan har utfallet för kommunerna och respektive landsting summerats per län för att ge en bild av de totala flödena mellan länen. 
  
 I dagens kostnadsutjämning är Stockholms län den störste bidrags- tagaren i absoluta tal med ett nettobidrag sammantaget för kommu- ner och landsting på 2,5 miljarder kronor. Västra Götaland betalar den högsta avgiften på 1,3 miljarder kronor. Vid ett genomförande 
  
 302 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 av förslagen för både kommuner och landsting kommer Stockholms län fortfarande att få det största bidraget, men nu reducerat till 0,7 miljarder kronor. Västra Götalands län får en något höjd avgift på 1,4 miljarder kronor. 
  
 Då man i stället relaterar bidrag och avgift till befolkningen är det i dag Sörmlands och Jämtland Härjedalens län som får de största bidragen på cirka 1 900 kronor per invånare. Högst avgift i kronor per invånare betalas av Uppsala, Gotland och Västerbotten. För- slaget innebär att Jämtland Härjedalens kommuner och region får det i särklass största bidraget på nära 4 000 kronor per invånare. Högst avgift betalas av Uppsala län följt av Halland. 
  
 10.2.3Antal nettobetalare 
  
 I dagsläget är 122 kommuner nettobetalare i kostnadsutjämningen. Med förslaget blir det färre – 102 stycken. Med landstingen är det tvärtom så att antalet nettobetalare ökar från åtta idag till tio i förslaget. Sammantaget bedömer jag att förslaget inte innebär någon drastisk förändring i detta avseende. 
  
 10.3Övriga ekonomiska effekter 
  
 Eftersom kostnadsutjämningen är ett nollsummespel påverkas inte statens kostnader till följd av de föreslagna förändringarna i de olika utjämningsmodellerna. 
  
 Skolverket föreslås få i uppdrag av regeringen att dels senast 2020 genomföra en undersökning av genomsnittlig vistelsetid i förskolan, dels anordna en årlig insamling av budgeterade kostnader och antal helårselever på gymnasiets individuella program per kommun. För båda dessa uppdrag behöver ett förslag på metod för genomförande tas fram innan en kostnadsuppskattning kan göras. 
  
 10.3.1Kostnadsutjämningen och indelningsförändringar 
  
 Utredningen har inte närmare studerat konsekvenserna av indel- ningsförändringar i den kommunala sektorn. I den senaste utred- ningen (SOU 2011:39 kapitel 10) dras slutsatsen att framför allt 
  
 303 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 SOU 2018:74 
  
 mindre och glest befolkade kommuner kan förlora ekonomiskt vid en sammanslagning. Vi konstaterar att vissa effekter kan uppstå också med vårt förslag. 
  
 Det gäller främst komponenten Räddningstjänst i delmodellen för Infrastruktur och skydd och komponenten Administration i delmo- dellen för Verksamhetsövergripande kostnader i kostnadsutjämningen för kommuner. De innehåller båda kompensation riktade specifikt till glesa kommuner med liten befolkningen. Då befolkningen efter en sammanslagning ökar kan en eller båda kommunerna förlora tillägg från dessa komponenter. I de län som fortfarande har delat huvudmannaskap för kollektivtrafiken kan en motsatt effekt uppstå. Den föreslagna regressionsmodellen resulterar i högre standard- kostnad och därför ett bättre utfall då tätortsbefolkningen ökar. Om man i samband med sammanslagningen eller nästkommande översyn av utjämningen förnyar den statistiska modellen är det omöjligt att förutsäga vad resultatet skulle bli. Vidare kan mindre effekter uppstå i kompensationen för merkostnader för verksamhet i glesbygd. För kommunerna gäller det delmodellerna Förskola, fritidshem och peda- gogisk omsorg, Förskoleklass och grundskola, Gymnasieskola och Äldre- omsorg. 
  
 I landstingens utjämning finns inga komponenter i kostnads- utjämningen som ger tillägg för liten befolkning. Däremot innebär den föreslagna modellen för kollektivtrafik även för landsting att standardkostnaden ökar med tätortsbefolkningen. En samman- slagning skulle därför kunna ge en positiv ekonomisk effekt – om inte den statistiska modellen förnyas. Små negativa effekter kan uppstå efter en sammanslagning vid beräkning av merkostnader i glesbygd i delmodellen för Hälso- och sjukvård. 
  
 10.4Sammanfattning av de ekonomiska effekterna av förslaget 
  
 Den profil som dagens system har innebär att kostnadsutjämningen omfördelar från kommuner med i genomsnitt stark socioekonomi, tät bebyggelse och stor befolkning till kommuner med svag socio- ekonomi gles bebyggelse och liten befolkning. Profilen i landstings- utjämningen är likartad, även om skillnaderna är mindre och mönst- 
  
 304 
  
 SOU 2018:74 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 ret mindre tydligt framför allt beträffande gles bebyggelse. För- slagen i denna utredning förstärker profilen, till och med ganska kraftigt. 
  
 Då utfallet för kommunerna summeras länsvis ser man att kom- munerna i Uppsala och Hallands län tappar relativt mycket (cirka 500 kronor per invånare eller 25 öre på skatten), medan kommu- nerna i Kronoberg, Jämtland Härjedalen och Blekinge får ett för- bättrat utfall med lika mycket. Även kommuner i andra glesbygdslän som Kalmar, Dalarna och Gävleborg får ett förbättrat utfall. Kom- munerna i de tre storstadslänen tappar något jämfört med i dag. 
  
 Även för landstingen sker en förskjutning från framför allt Stockholms läns landsting och Västmanland till landsting med glesbygdsförhållanden. 
  
 Både kommun- och landstingsdelen av förslaget leder till en ökad omfördelning till förmån för glesbygden. Det beror främst på uppdateringar av viktiga komponenter i systemet och på att de skillnader i socioekonomi som finns mellan olika delar av landet får större genomslag i förslaget än i nuvarande system. Att mer- kostnaderna för att bedriva verksamhet i glesbygd har justerats upp bidrar men förklarar endast en mindre del av förändringen. 
  
 305 
  
 11 Införandebidrag 
  
 11.1Nuvarande utformning 
  
 Förändringar i de kommunala utjämningssystemen leder alltid till omfördelningseffekter mellan kommunerna respektive landstingen. För vissa kommuner och landsting kan förändringarna bli relativt stora. För att undvika drastiska effekter för de kommuner och lands- ting som får större bidragsminskningar eller större avgiftsökningar har det, när tidigare systemförändringar genomförts, ansetts nöd- vändigt att effekterna av förändringarna införs successivt under ett antal år. Efter den senaste större översynen som trädde i kraft utjäm- ningsåret 2014 infördes till exempel ett införandebidrag som utformats så att den årliga bidragsminskningen respektive avgiftshöjningen be- gränsades till högst 250 kronor per invånare och år för kommuner respektive för landsting. 
  
 Utjämningsåret 2018 utgår fortfarande införandebidrag för sju kommuner, men 2019 kommer alla kommuner att ha fasats in på den nya nivån. Västerbottens läns landsting är sist ut med införande- bidrag på landstingssidan till och med 2019 varefter samtliga lands- ting kommer att ha fasats in. 
  
 11.2Överväganden och förslag 
  
 Förslag: De sammanlagda effekterna av de förändringar i den kom- munalekonomiska utjämningen som kommittén föreslår införs successivt för de kommuner och landsting som får bidragsminsk- ningar eller avgiftsökningar. Ett tidsbegränsat införandebidrag införs och beräknas så att den årliga bidragsminskningen respek- tive avgiftshöjningen begränsas till högst 300 kronor per invånare och år för kommuner respektive för landsting. Kostnaderna för 
  
 307 
  
 Införandebidrag 
  
 SOU 2018:74 
  
 införandebidragen föreslås finansieras av samtliga kommuner och landsting. 
  
 För kommuner och landsting med bidragsökningar eller av- giftsminskningar bör förändringarna slå igenom fullt ut samma år som förändringarna införs. 
  
 Bidrags- och avgiftsförändringar som beror på förändringar i struktur bör som nu slå igenom utan begränsning vid de årliga uppdateringarna av utjämningssystemet. 
  
 Enligt direktiven ska utredningen vid behov lämna förslag till hur bidrags- och avgiftsförändringar för enskilda kommuner och lands- ting till följd av övriga lämnade förslag ska hanteras. Jag anser att de sammanlagda utfallseffekterna av förslagen för kommuner och lands- ting med positiva förändringar bör få slå igenom fullt ut samma år som förändringarna införs. 
  
 Kommuner och landsting med minskade bidrag eller ökade av- gifter bör ges en viss tid att anpassa sina kostnader till de nya intäk- terna om förändringen överstiger en viss nivå. Utredningen bedömer det som rimligt att klara omställningar motsvarande 300 kronor per invånare och år för både kommuner och landsting. Detta belopp motsvarar en utdebitering på cirka 0,15 procentenheter på ett riks- genomsnittligt skatteunderlag per invånare. 
  
 Berörda kommuner och landsting föreslås erhålla ett införande- bidrag som motsvarar mellanskillnaden mellan bidragsminskningen/ avgiftshöjningen och den för varje år högsta tillåtna förändringen för respektive år, det vill säga 300 kronor per invånare. 
  
 Kostnaderna för införandebidragen föreslås finansieras av samt- liga kommuner och landsting. 
  
 Det år förslaget träder i kraft ska det slutgiltiga införandebidraget räknas ut baserat på skillnaden i utfall vid en beräkning med det nya regelverket jämfört med det då gällande regelverket för utjämnings- året före ikraffträdandeåret. Införandebidragen kan beräknas för hela införandeperioden och den årliga uppdateringen varken påverkar eller påverkas av införandereglerna. 
  
 Bidrags- och avgiftsförändringar som beror på förändringar i struktur bör som nu slå igenom utan begränsning vid de årliga upp- dateringarna av utjämningssystemet. 
  
 308 
  
 SOU 2018:74 
  
 Införandebidrag 
  
 11.3Preliminär beräkning av införandebidrag 
  
 Införandebidrag och finansieringskostnad som redovisas nedan har beräknats som om de föreslagna förändringarna i den kommunal- ekonomiska utjämningen skulle ha införts från 2018. 
  
 I tabell 11.1 redovisas införandebidrag för de kommuner som vid ett införande 2018 skulle fått införandebidrag. Övriga kommuner skulle fått 0 i införandebidrag. 
  
 309 
  
 Införandebidrag 
  
 SOU 2018:74 
  
 310 
  
 SOU 2018:74 
  
 Införandebidrag 
  
 Införandebidragen finansieras med ett invånarbaserat avdrag för samtliga kommuner. Finansieringen skulle, om förslagen infördes 2018, uppgå till 91 kronor per invånare 2018, 24 kronor per invånare 2019 och 7 kronor per invånare 2020. 
  
 I tabell 11.2 redovisas införandebidragen för de landsting som vid en implementering 2018 skulle ha fått införandebidrag. Övriga landsting skulle ha fått 0 i införandebidrag. 
  
 311 
  
 Införandebidrag 
  
 SOU 2018:74 
  
 Införandebidragen finansieras med ett invånarbaserat avdrag för samtliga landsting. Finansieringen skulle, om förslagen infördes 2018, uppgå till 102 kronor per invånare 2018 och 26 kronor per invånare 2019. 
  
 312 
  
 Referenser 
  
 Oresjö, E. (1995), Den sönderfallande staden: En problemdiskussion med internationella utblickar, Socialvetenskaplig tidskrift nr.  
 2–95. 
  
 Polisen (2015), Utsatta områden – sociala risker, kollektiv förmåga och oönskade händelser. 
  
 Proposition 1991/92:150, del II, Kompletteringspropositionen. 
  
 Proposition 1998/99:89, Förändringar i utjämningssystemet för kom- muner och landsting. 
  
 Proposition 1995/96:64, Ett nytt utjämningssystem för kommuner och landsting, m.m. 
  
 Proposition 2003/04:155, Ändringar i det kommunala utjämnings- systemet. 
  
 Proposition 2006/07:100, 2007 års ekonomiska vårproposition. 
  
 Proposition 2013/14:1, Budgetpropositionen för 2014, Utgiftsområde 25, Allmänna bidrag till kommuner. 
  
 Proposition 2017/18:1, Budgetpropositionen för 2018, Utgiftsområde 16, Utbildning och universitetsforskning. 
  
 Rädda Barnen (2016), Vi är orädda barnrättskämpar, årsrapport 2016. 
  
 SOU 1991:98, Kommunal ekonomi i samhällsekonomisk balans stats- bidrag för ökat handlingsutrymme och nya samarbetsformer. 
  
 SOU 1993:53, Kostnadsutjämning mellan kommunerna. SOU 1994:70, Inomkommunal utjämning. 
  
 SOU 1994:144, Utjämning av kostnader och intäkter i kommuner och landsting. 
  
 SOU 1998:151, Kostnadsutjämning för kommuner och landsting. SOU 2003:88, Gemensamt finansierad utjämning i kommunsektorn. 
  
 313 
  
 Referenser 
  
 SOU 2018:74 
  
 SOU 2006:84, Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjäm- ningen – med förslag om organisation samt löne- och byggkostnads- utjämning. 
  
 SOU 2011:39, Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommu- nala utjämningen. 
  
 SOU 2017:35, Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. 
  
 Statskontoret 2013:9, Översyn av hälso- och sjukvårdsmodellen i kost- nadsutjämningen för landsting. 
  
 Statskontoret 2015:5, Delmodellen för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet – förslag till uppdateringar. 
  
 314 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2016:91 
  
 Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 3 november 2016 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ges i uppdrag att göra en översyn av systemet för kostnadsutjämning för kommuner och landsting. Utredaren ska överväga om större samhällsförändringar, som påverkar kostnaderna för kommuner och landsting, i tillräcklig grad fångas upp av det nuva- rande systemet. Vidare ska utredaren analysera om det finns möjlig- heter att förenkla utjämningen. 
  
 Utredaren ska 
  
 •analysera i vilken utsträckning som de olika delmodellerna i kost- nadsutjämningen fångar upp strukturella kostnadsskillnader, 
  
 •överväga om vissa delmodeller behöver ändras, eller bör utgå, och om nya delmodeller bör införas och i så fall lämna förslag till sådana modeller, 
  
 •lämna förslag till nödvändiga författningsändringar, och 
  
 •om de föreslagna ändringarna av kostnadsutjämningen leder till stora intäktsförändringar, lämna förslag till införanderegler. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 1 juni 2018. 
  
 315 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2018:74 
  
 Systemet för kommunalekonomisk utjämning 
  
 Kommunerna och landstingen ansvarar för en stor del av den offent- liga verksamheten, såsom skattefinansierade välfärdstjänster inom skola, social verksamhet samt hälso- och sjukvård. Samtidigt skiljer sig de ekonomiska förutsättningarna åt mellan enskilda kommuner och landsting. Därför har det sedan lång tid tillbaka funnits olika sy- stem för utjämning av dessa skillnader. 
  
 Det nuvarande kommunalekonomiska utjämningssystemet inför- des 2005 och regleras i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk ut- jämning och förordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning. Vissa förändringar har därefter gjorts i utjämningssyste- met. De senaste ändringarna trädde i kraft den 1 januari 2016 (prop. 2015/16:1, bet. 2015/16:FiU3, rskr. 2015/16:46). 
  
 Systemet utjämnar för skillnader i skattekraft (inkomstutjämning) och för strukturella kostnadsskillnader (kostnadsutjämning) som beror på skillnader i t.ex. åldersstruktur och bebyggelsestruktur. En kommun eller ett landsting kan få ett bidrag eller betala en avgift inom såväl inkomstutjämningen som kostnadsutjämningen. I utjämnings- systemet ingår därutöver dels strukturbidrag, dels införandebidrag, som vissa kommuner och landsting har rätt till. Strukturbidraget in- fördes 2005 för att kompensera kommunerna och landstingen för att vissa delmodeller i kostnadsutjämningen togs bort samt för större bi- dragsminskningar till följd av andra förändringar i utjämningssy- stemet. Införandebidragen syftar till att mildra intäktsminskningar till följd av regeländringar. De införandebidrag som för närvarande till- ämpas begränsar intäktsminskningarna till följd av regeländringar till högst 250 kronor per invånare och år. 
  
 Utjämningssystemet består i praktiken av två utjämningssystem, ett för kommunerna och ett för landstingen. Gotlands kommun ingår i båda systemen eftersom Gotlands län saknar landsting och kommu- nen därför även ansvarar för uppgifter som i andra delar av landet landstingen ansvarar för att utföra. 
  
 Det anslag under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommu- ner som används för kommunalekonomisk utjämning delas mot denna bakgrund upp i två anslagsposter, en för kommunerna och en för lands- tingen. Om summan av de bidrag och avgifter som nämnts ovan är lägre än de medel som anvisats på en anslagspost, betalas resterande delen av anslagsposten ut med ett enhetligt belopp per invånare i form 
  
 316 
  
 SOU 2018:74 
  
 Bilaga 1 
  
 av ett regleringsbidrag till alla kommuner och landsting. I det mot- satta fallet får kommunerna och landstingen betala en regleringsavgift som beräknas på motsvarande sätt. Som en samlad beteckning på regleringsbidraget och regleringsavgiften används ofta begreppet regleringspost. 
  
 Statistiska centralbyrån har i uppdrag att beräkna storleken på bidragen och avgifterna som systemet årligen ger upphov till. Det är sedan Skatteverket som utifrån dessa beräkningar beslutar om bidrag och avgifter samt ansvarar för utbetalning av bidrag och avräkning av avgifter. Utbetalningen av bidrag och avräkningen av avgifter sam- ordnas med utbetalningarna av preliminära kommunalskattemedel och landstingsskattemedel. 
  
 Närmare om kostnadsutjämningen 
  
 Syftet med kostnadsutjämningen är att utjämna för kostnadsskillna- der till följd av faktorer som kommunerna och landstingen inte kan påverka, s.k. strukturella kostnadsskillnader. Kostnadsutjämningen består för kommunerna av nio delmodeller och för landstingen av tre delmodeller. Därutöver finns en för kommunerna och landstingen gemensam delmodell avseende kollektivtrafik. I varje delmodell beräk- nas en s.k. standardkostnad för respektive kommun och landsting. Skillnader i ambitionsnivå, effektivitet och avgiftsuttag ska inte beak- tas vid beräkningen av standardkostnaden. 
  
 En kommuns standardkostnader summeras till en strukturkostnad. Om kommunens strukturkostnad är högre än den genomsnittliga strukturkostnaden i hela landet får kommunen ett kostnadsutjäm- ningsbidrag som motsvarar mellanskillnaden. Om i stället kommu- nens strukturkostnad är lägre än den genomsnittliga strukturkost- naden ska kommunen betala en kostnads utjämningsavgift. Denna beräkningsmetod tillämpas även för landstingen. 
  
 Löpande uppföljning av utjämningssystemet 
  
 Den nuvarande kostnadsutjämningen, med delmodeller för olika verk- samheter och kostnadsslag, infördes 1996. I betänkandet Kostnadsut- jämning mellan kommunerna (SOU 1993:53), som låg till grund för 
  
 317 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2018:74 
  
 systemet, framhöll utredaren att det åtminstone vart femte år var nöd- vändigt att göra en mer genomgripande översyn av systemet. Därefter har utjämningssystemet varit föremål för flera utredningar. 
  
 I betänkandet Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen (SOU 2006:84) föreslog utredaren att Statskontoret skulle ges i uppdrag att löpande följa upp utjämningssystemet. Utred- aren framhöll att en förutsättning för att det skulle vara möjligt att genomföra uppdateringar och mindre förändringar av utjämningssy- stemet mera frekvent än vad som dittills varit fallet sannolikt var att införanderegler i stor utsträckning kunde undvikas, då en ordning med täta och överlappande införandebidrag antagligen snabbt skulle göra systemet ohanterligt. Statskontoret fick mot denna bak- grund 2008 i uppgift av regeringen att löpande följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning. Statskontoret har sedan dess över- lämnat flera rapporter till regeringen om utjämningssystemet. Rap- porterna har antingen initierats av Statskontoret eller tagits fram med anledning av särskilda uppdrag från regeringen. 
  
 Uppdrag att se över kostnadsutjämningen för kommuner och landsting 
  
 Det är viktigt att kostnadsutjämningen uppdateras i takt med sam- hällsutvecklingen. Större samhällsförändringar, såsom en ökad urba- nisering och växande demografiska utmaningar, kan antas leda till strukturella behovs- och kostnadsskillnader som bör beaktas i kost- nadsutjämningen. Det kan t.ex. behöva övervägas om socioeko- nomiska faktorer beaktas i tillräcklig utsträckning. Det kan även finnas strukturella kostnadsskillnader som inte beaktas i kostnadsutjäm- ningen. Det finns därför behov av att med jämna mellanrum göra en samlad översyn av kostnadsutjämningen. Vissa variabler som ligger till grund för beräkningar av kostnadsutjämningsbidrag och kostnads- utjämningsavgifter uppdateras årligen, medan andra variabler ligger fast tills vidare. I t.ex. delmodellen för förskoleklass och grundskola uppdateras årligen uppgifterna om antalet barn, medan uppdateringar avseende tillägg för gles bebyggelsestruktur kräver mer omfattande beräkningar och därför inte görs årligen. 
  
 Kommunernas och landstingens kostnader påverkas även av mot- tagandet av nyanlända och asylsökande. Från och med den 1 mars 2016 är en kommun är skyldig att efter anvisning ta emot nyanlända 
  
 318 
  
 SOU 2018:74 
  
 Bilaga 1 
  
 för bosättning i kommunen. Staten har ett ekonomiskt ansvar för flyktingmottagandet och ersätter kommunerna och landstingen för kostnader som är relaterade till mottagandet av asylsökande och nyan- lända. Kommunerna får en särskild grundersättning och ett schablon- belopp för varje nyanländ. Schablonbeloppet betalas ut under en tvåårsperiod. Kommunerna ersätts också för vissa andra kostnader, t.ex. för boendeplatser för ensamkommande barn och unga samt för initiala kostnader för ekonomiskt bistånd. Kostnadsutjämningen påverkas även indirekt av mottagandet av nyanlända genom att befolk- ningen ökar och befolkningssammansättningen ändras. Om t.ex. antalet barn i skolåldern förändras påverkas utfallet av beräkningarna i delmodellen för föreskoleklass och grundskola. Det är dock svårt att överblicka de långsiktiga ekonomiska konsekvenserna som mot- tagandet av nyanlända får för kommuner och landsting. 
  
 Det har visat sig vara svårt att löpande genomföra förändringar i kostnadsutjämningen. Förändringar i enstaka delmodeller kan ge för- hållandevis stora intäktsförändringar för kommunerna, vilket medför krav på införandebidrag. År 2015 remitterade Finansdepartementet två av Statskontorets rapporter, rapporten Kommunal utjämning för individ- och familjeomsorg (IFO) – förslag till justeringar (Fi2013/- 4344) och rapporten Delmodellen för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet – förslag till uppdateringar (Fi2014/2297). Förslagen i rapporterna skulle medföra intäktsförändringar för kom- munerna mellan cirka 1 400 och  
 -800 
  kronor per invånare. Majori- teten av remissinstanserna som yttrade sig över rapporten ansåg att ett genomförande av förändringarna skulle medföra behov av inför- andebidrag. Förslagen i de båda rapporterna har ännu inte lett till några ändringar i kostnadsutjämningen. 
  
 När förändringar görs samtidigt i samtliga delmodeller visar be- räkningar från tidigare utredningar att förändringar i utfallet i olika delmodeller för enskilda kommuner och landsting till stor del tar ut varandra. De sammanlagda intäktsförändringarna för en kommun eller ett landsting behöver därför inte bli större än intäktsförän- dringarna vid en förändring av en enstaka delmodell. Om förändrin- gar i kostnadsutjämningens olika delmodeller görs samlat vid ett till- fälle bör därför överlappande införanderegler kunna undvikas. I stället kan förändringarna få fullt genomslag redan inom några år. 
  
 319 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2018:74 
  
 Kostnadsutjämningen kan uppfattas som komplex och därmed svår att förstå, vilket kan ha betydelse för systemets legitimitet. Det finns därför behov av att se över om utjämningen kan förenklas. 
  
 En utredare ska mot denna bakgrund ges i uppdrag att 
  
 •analysera i vilken utsträckning de olika delmodellerna i kostnads- utjämningen för kommunerna och landstingen fångar upp struk- turella kostnadsskillnader, 
  
 •överväga om vissa delmodeller behöver ändras, med avseende på såväl beräkningarna som det underlag beräkningarna baseras på, 
  
 •överväga om vissa delmodeller bör tas bort och nya delmodeller införas, och i så fall lämna förslag till sådana modeller, vilket stati- stikunderlag som ska användas och hur ofta underlaget bör upp- dateras, 
  
 •uppdatera beräkningsmodellerna avseende kostnader till följd av gles bebyggelsestruktur, som ingår i flera av delmodellerna i kost- nadsutjämningen, och analysera behovet av fortsatt förvaltning av beräkningsmodellerna, 
  
 •överväga om de kostnader som uppstår för kommunerna som en följd av flyktingmottagande i tillräckligt hög grad fångas upp av det nuvarande systemet, hur kostnadsutjämningen förhåller sig till andra ersättningar samt bedöma om kostnadsutjämningen mot denna bakgrund bör förändras och i så fall på vilket sätt, 
  
 •överväga möjligheterna att förenkla kostnadsutjämningen, 
  
 •om intäktsförändringarna med de föreslagna ändringarna av kost- nadsutjämningen blir stor, lämna förslag till införanderegler, samt 
  
 •även i övrigt lämna förslag till nödvändiga författningsändringar. 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 Utredaren ska beräkna utfallet för varje kommun och landsting av de föreslagna förändringarna i kostnadsutjämningen, både avseende enskilda delmodeller och sammantaget. Intäktsförändringarna ska redovisas dels för varje enskild delmodell, dels sammantaget. Om förslag till införanderegler lämnas ska även effekten av införande- reglerna för enskilda kommuner och landsting redovisas. De förslag 
  
 320 
  
 SOU 2018:74 
  
 Bilaga 1 
  
 som lämnas ska vara statsfinansiellt neutrala. Kostnader för införande- regler ska således finansieras inom ramen för systemet för kommu- nalekonomisk utjämning. 
  
 Samråd och redovisning av uppdraget 
  
 Utredaren ska samråda med Indelningskommittén (Fi 2015:09), som har i uppdrag att föreslå en ny läns- och landstingsindelning. I kom- mitténs uppdrag, som ska redovisas senast den 31 augusti 2017, ingår att analysera hur systemet för kommunalekonomisk utjämning på- verkas av en ändrad landstingsindelning. 
  
 Utredaren ska även vid behov samråda med andra utredningar som kan vara av betydelse för genomförandet av uppdraget. 
  
 Regeringen gav den 25 augusti 2016 Statskontoret i uppdrag att genomföra en analys av hur utjämningssystemet påverkas av befolk- ningsökningen med anledning av flyktingsituationen (Fi2016/- 02943/K). Uppdraget ska redovisas senast den 21 december 2016. Utredaren ska beakta denna analys vid utförandet av sitt uppdrag. 
  
 Utredaren ska tillsätta och inhämta synpunkter på sina förslag från en referensgrupp, som företrädare för samtliga riksdagspartier ska bju- das in till. Utredaren kan även tillsätta andra referensgrupper om det bedöms nödvändigt. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 1 juni 2018. 
  
 (Finansdepartementet) 
  
 321 
  
 Bilaga 2 
  
 Kommittédirektiv 2018:43 
  
 Tilläggsdirektiv till Utredningen om översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting (Fi 2016:12) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 17 maj 2018 
  
 Förlängd tid för uppdraget 
  
 Regeringen beslutade den 3 november 2016 kommittédirektiv om en översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting (dir. 2016:91). Enligt direktiven skulle uppdraget redovisas senast den 1 juni 2018. 
  
 Utredningstiden förlängs. Uppdraget ska i stället redovisas senast den 1 oktober 2018. 
  
 (Finansdepartementet) 
  
 323 
  
 Bilaga 3 
  
 Kommungrupper 
  
 Ny indelning från och med 1 januari 2017 
  
 Sveriges Kommuner och Landstings kommungruppsindelning är reviderad. Den nya indelningen började gälla från den 1 januari 2017. 
  
 Kommungruppsindelningen består av 3 huvudgrupper och 9 kom- mungrupper. 
  
 A. Storstäder och storstadsnära kommuner 
  
 •A1. Storstäder – kommuner med minst 200 000 invånare varav minst 200 000 invånare i den största tätorten. 
  
 •A2. Pendlingskommun nära storstad – kommuner där minst 40 procent av nattbefolkningen pendlar till arbete i en storstad eller storstadsnära kommun. 
  
 B. Större städer och kommuner nära större stad 
  
 •B3. Större stad – kommuner med minst 50 000 invånare varav minst 40 000 invånare i den största tätorten. 
  
 •B4. Pendlingskommun nära större stad – kommuner där minst 40 procent av nattbefolkningen pendlar till arbete i en större stad. 
  
 •B5. Lågpendlingskommun nära större stad – kommuner där mindre än 40 procent av nattbefolkningen pendlar till arbete i en större stad. 
  
 325 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2018:74 
  
 C. Mindre städer/tätorter och landsbygdskommuner 
  
 •C6. Mindre stad/tätort – kommuner med minst 15 000 men mindre än 40 000 invånare i den största tätorten. 
  
 •C7. Pendlingskommun nära mindre stad/tätort – kommuner där minst 30 procent av nattbefolkningen pendlar till arbete i annan mindre ort och/eller där minst 30 procent av den syssel- satta dagbefolkningen bor i annan kommun. 
  
 •C8. Landsbygdskommun – kommuner med mindre än 15 000 invå- nare i den största tätorten, lågt pendlingsmönster (mindre än 30 procent). 
  
 Johnson. Landsbygdskommun med besöksnäring – landsbygdskom- mun med minst två kriterier för besöksnäring, dvs. antal gäst- nätter, omsättning inom detaljhandel/hotell/restaurang i förhål- lande till invånarantalet. 
  
 Kommuner per kommungrupp 
  
 A. Storstäder och storstadsnära kommuner (46 kommuner) 
  
 A1. Storstäder (3 kommuner) 
  
 StockholmGöteborgMalmö 
  
 A2. Pendlingskommun nära storstad (43 kommuner) 
  
 Ale 
  
 Järfälla 
  
 Partille 
  
 Tyresö 
  
 Alingsås 
  
 Kungsbacka 
  
 Salem 
  
 Täby 
  
 Bollebygd 
  
 Kungälv 
  
 Sigtuna 
  
 Upplands Väsby 
  
 Botkyrka 
  
 Kävlinge 
  
 Skurup 
  
 Upplands-Bro 
  
 Burlöv 
  
 Lerum 
  
 Sollentuna 
  
 Vallentuna 
  
 Danderyd 
  
 Lidingö 
  
 Solna 
  
 Vaxholm 
  
 Ekerö 
  
 Lilla Edet 
  
 Staffanstorp 
  
 Vellinge 
  
 Haninge 
  
 Lomma 
  
 Stenungsund 
  
 Värmdö 
  
 Huddinge 
  
 Mölndal 
  
 Sundbyberg 
  
 Öckerö 
  
 Håbo 
  
 Nacka 
  
 Svedala 
  
 Österåker 
  
 Härryda 
  
 Nynäshamn 
  
 Trelleborg 
  
 326 
  
 SOU 2018:74 
  
 Bilaga 3 
  
 B. Större städer och kommuner nära större stad (108 kommuner) 
  
 B3. Större stad (21 kommuner) 
  
 Borlänge 
  
 Jönköping 
  
 Sundsvall 
  
 Växjö 
  
 Borås 
  
 Karlstad 
  
 Södertälje 
  
 Örebro 
  
 Eskilstuna 
  
 Linköping 
  
 Trollhättan 
  
 Östersund 
  
 Gävle 
  
 Luleå 
  
 Umeå 
  
 Halmstad 
  
 Lund 
  
 Uppsala 
  
 Helsingborg 
  
 Norrköping 
  
 Västerås 
  
 B4. Pendlingskommun nära större stad (52 kommuner) 
  
 Alvesta 
  
 Hallstahammar 
  
 Lekeberg 
  
 Svenljunga 
  
 Aneby 
  
 Hammarö 
  
 Lessebo 
  
 Säter 
  
 Bjurholm 
  
 Heby 
  
 Mark 
  
 Söderköping 
  
 Bjuv 
  
 Höganäs 
  
 Mjölby 
  
 Tierp 
  
 Eslöv 
  
 Hörby 
  
 Mullsjö 
  
 James 
  
 Forshaga 
  
 Höör 
  
 Nora 
  
 Trosa 
  
 Färgelanda 
  
 Kil 
  
 Nordmaling 
  
 Vänersborg 
  
 Gagnef 
  
 Klippan 
  
 Nykvarn 
  
 Vännäs 
  
 Gnesta 
  
 Knivsta 
  
 Perstorp 
  
 Åstorp 
  
 Grums 
  
 Krokom 
  
 Sjöbo 
  
 Åtvidaberg 
  
 Grästorp 
  
 Kumla 
  
 Strängnäs 
  
 Älvkarleby 
  
 Habo 
  
 Laholm 
  
 Surahammar 
  
 Ängelholm 
  
 Hallsberg 
  
 Landskrona 
  
 Svalöv 
  
 Örkelljunga 
  
 B5. Lågpendlingskommun nära större stad (35 kommuner) 
  
 Askersund 
  
 Hylte 
  
 Nässjö 
  
 Uddevalla 
  
 Barry 
  
 Kinda 
  
 Ockelbo 
  
 Ulricehamn 
  
 Boden 
  
 Kristinehamn 
  
 Robertsfors 
  
 Uppvidinge 
  
 Bräcke 
  
 Köping 
  
 Sala 
  
 Vaggeryd 
  
 Enköping 
  
 Laxå 
  
 Sandviken 
  
 Valdemarsvik 
  
 Finspång 
  
 Lindesberg 
  
 Säffle 
  
 Vindeln 
  
 Flen 
  
 Lysekil 
  
 Tingsryd 
  
 Älvsbyn 
  
 Herrljunga 
  
 Motala 
  
 Tranemo 
  
 Östhammar 
  
 Hofors 
  
 Munkfors 
  
 Tranås 
  
 327 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2018:74 
  
 C. Mindre städer/tätorter och landsbygdskommuner (136 kommuner) 
  
 C6. Mindre stad/tätort (29 kommuner) 
  
 Avesta 
  
 Kalmar 
  
 Ljungby 
  
 Varberg 
  
 Falkenberg 
  
 Karlshamn 
  
 Mariestad 
  
 Värnamo 
  
 Falköping 
  
 Karlskoga 
  
 Norrtälje 
  
 Västervik 
  
 Falun 
  
 Karlskrona 
  
 Nyköping 
  
 Ystad 
  
 Gotland 
  
 Katrineholm 
  
 Oskarshamn 
  
 Örnsköldsvik 
  
 Hudiksvall 
  
 Kiruna 
  
 Piteå 
  
 Härnösand 
  
 Kristianstad 
  
 Skellefteå 
  
 Hässleholm 
  
 Lidköping 
  
 Skövde 
  
 C7. Pendlingskommun nära mindre stad/tätort (52 kommuner) 
  
 Arboga 
  
 Hultsfred 
  
 Olofström 
  
 Tidaholm 
  
 Boxholm 
  
 Högsby 
  
 Orust 
  
 Tjörn 
  
 Bromölla 
  
 Karlsborg 
  
 Osby 
  
 Tomelilla 
  
 Degerfors 
  
 Kungsör 
  
 Oxelösund 
  
 Torsås 
  
 Eksjö 
  
 Ljusnarsberg 
  
 Ronneby 
  
 Töreboda 
  
 Emmaboda 
  
 Markaryd 
  
 Simrishamn 
  
 Vadstena 
  
 Essunga 
  
 Mellerud 
  
 Skara 
  
 Vara 
  
 Fagersta 
  
 Munkedal 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Vingåker 
  
 Gnosjö 
  
 Mönsterås 
  
 Smedjebacken 
  
 Vårgårda 
  
 Gullspång 
  
 Mörbylånga 
  
 Storfors 
  
 Ydre 
  
 Götene 
  
 Butler 
  
 Sävsjö 
  
 Älmhult 
  
 Hedemora 
  
 Nordanstig 
  
 Sölvesborg 
  
 Ödeshög 
  
 Hjo 
  
 Nybro 
  
 Tibro 
  
 Östra Göinge 
  
 328 
  
 SOU 2018:74Bilaga 3 
  
 C8. Landsbygdskommun (40 kommuner) 
  
 Arvidsjaur 
  
 Haparanda 
  
 Norsjö 
  
 Vansbro 
  
 Arvika 
  
 Hällefors 
  
 Ovanåker 
  
 Vetlanda 
  
 Bengtsfors 
  
 Jokkmokk 
  
 Pajala 
  
 Vilhelmina 
  
 Bollnäs 
  
 Kalix 
  
 Ragunda 
  
 Vimmerby 
  
 Dals-Ed 
  
 Kramfors 
  
 Sollefteå 
  
 Åmål 
  
 Dorotea 
  
 Ljusdal 
  
 Sorsele 
  
 Ånge 
  
 Filipstad 
  
 Ludvika 
  
 Strömsund 
  
 Årjäng 
  
 Gislaved 
  
 Lycksele 
  
 Sunne 
  
 Åsele 
  
 Gällivare 
  
 Malå 
  
 Söderhamn 
  
 Överkalix 
  
 Hagfors 
  
 Mora 
  
 Torsby 
  
 Övertorneå 
  
 C9. Landsbygdskommun med besöksnäring (15 kommuner) 
  
 Arjeplog 
  
 Härjedalen 
  
 Rättvik 
  
 Tanum 
  
 Borgholm 
  
 Leksand 
  
 Sotenäs 
  
 Åre 
  
 Båstad 
  
 Malung-Sälen 
  
 Storuman 
  
 Älvdalen 
  
 Eda 
  
 Orsa 
  
 Strömstad 
  
 329 
  
 Bilaga 4 
  
 Ekonomiska effekter per kommun 
  
 Ekonomiska effekter av förslagen avseende kostnadsutjämningen för kommuner 
  
 I följande tabeller redovisas de ekonomiska effekterna av förslagen avseende kostnadsutjämningen för kommuner. Bidrag/avgift i kro- nor per invånare redovisas för dagens system, enligt förslaget samt förändringen däremellan, totalt och per delmodell. 
  
 Delmodellerna redovisas i nuvarande modellstruktur för att medge relevanta jämförelser. Beräkningarna avser förändringen om försla- get hade varit fullt ut implementerat utjämningsåret 2018. 
  
 I Tabell 1 redovisas bidrag/avgift totalt och för delmodellerna Förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg, Förskoleklass och grund- skola, Gymnasieskola, Kommunal vuxenutbildning samt Individ- och familjeomsorg. 
  
 I Tabell 2 redovisas bidrag/avgift för delmodellerna Äldreomsorg, Kollektivtrafik, Barn och unga med utländsk bakgrund, Befolknings- förändring, Bebyggelsestruktur samt Lön. 
  
 Effekterna av det införandebidrag som föreslås i kapitel 11 ingår inte i tabellerna. 
  
 Standardkostnader per delmodell i förslagets modellstruktur redo- visas i Bilaga 5. 
  
 331 
  
 332 
  
 Tabell 1 Bidrag/avgift i kostnadsutjämningen för kommuner i nuvarande modellstruktur, totalt och fem delmodeller 
  
 Kronor per invånare 2018 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Stockholms län 
  
 Botkyrka 
  
 2 483 
  
 2 834 
  
 352 
  
 1 847 
  
 1 578 
  
 -270 
  
 1 698 
  
 1 897 
  
 199 
  
 374 
  
 503 
  
 129 
  
 0 
  
 586 
  
 586 
  
 1 477 
  
 1 498 
  
 21 
  
 Danderyd 
  
 6 180 
  
 6 677 
  
 498 
  
 717 
  
 980 
  
 262 
  
 4 479 
  
 4 459 
  
 -20 
  
 252 
  
 233 
  
 -19 
  
 0 
  
 -287 
  
 -287 
  
 -2 
  106 
  
 -2 
  275 
  
 -169 
  
 Ekerö 
  
 3 616 
  
 3 264 
  
 -351 
  
 2 119 
  
 2 009 
  
 -111 
  
 4 738 
  
 4 679 
  
 -59 
  
 568 
  
 513 
  
 -55 
  
 0 
  
 -233 
  
 -233 
  
 -1 
  536 
  
 -1 
  688 
  
 -152 
  
 Haninge 
  
 1 010 
  
 906 
  
 -103 
  
 1 425 
  
 1 018 
  
 -408 
  
 1 206 
  
 1 205 
  
 -1 
  
 289 
  
 307 
  
 18 
  
 0 
  
 220 
  
 220 
  
 380 
  
 326 
  
 -54 
  
 Huddinge 
  
 2 337 
  
 2 424 
  
 88 
  
 2 114 
  
 2 055 
  
 -60 
  
 2 285 
  
 2 353 
  
 68 
  
 266 
  
 299 
  
 33 
  
 0 
  
 169 
  
 169 
  
 11 
  
 -32 
  
 -43 
  
 Järfälla 
  
 2 368 
  
 2 444 
  
 77 
  
 1 229 
  
 1 025 
  
 -205 
  
 1 340 
  
 1 423 
  
 83 
  
 -68 
  
 -22 
  
 46 
  
 0 
  
 99 
  
 99 
  
 -40 
  
 -72 
  
 -32 
  
 Lidingö 
  
 4 938 
  
 4 681 
  
 -256 
  
 865 
  
 1 008 
  
 142 
  
 2 587 
  
 2 563 
  
 -24 
  
 -75 
  
 -13 
  
 62 
  
 0 
  
 -199 
  
 -199 
  
 -1 
  366 
  
 -1 
  568 
  
 -202 
  
 Nacka 
  
 3 516 
  
 3 253 
  
 -262 
  
 1 992 
  
 2 102 
  
 109 
  
 2 812 
  
 2 773 
  
 -39 
  
 -17 
  
 -31 
  
 -14 
  
 0 
  
 -185 
  
 -185 
  
 -718 
  
 -945 
  
 -227 
  
 Norrtälje 
  
 -418 
  
 -153 
  
 266 
  
 -1 
  529 
  
 -1 
  587 
  
 -59 
  
 -976 
  
 -1 
  139 
  
 -163 
  
 -69 
  
 -102 
  
 -33 
  
 0 
  
 -97 
  
 -97 
  
 -808 
  
 -574 
  
 234 
  
 Nykvarn 
  
 1 584 
  
 1 025 
  
 -558 
  
 1 006 
  
 1 203 
  
 196 
  
 3 932 
  
 3 753 
  
 -179 
  
 1 149 
  
 1 024 
  
 -125 
  
 0 
  
 -177 
  
 -177 
  
 -1 
  152 
  
 -1 
  566 
  
 -414 
  
 Nynäshamn 
  
 -324 
  
 -603 
  
 -278 
  
 -98 
  
 -326 
  
 -229 
  
 -46 
  
 -188 
  
 -142 
  
 Townsend 
  
 12 
  
 21 
  
 0 
  
 34 
  
 34 
  
 -309 
  
 -465 
  
 -156 
  
 Salem 
  
 3 979 
  
 3 750 
  
 -228 
  
 1 797 
  
 1 679 
  
 -119 
  
 3 897 
  
 3 794 
  
 -103 
  
 1 280 
  
 1 239 
  
 -41 
  
 0 
  
 -98 
  
 -98 
  
 -998 
  
 -938 
  
 60 
  
 Sigtuna 
  
 711 
  
 1 920 
  
 1 210 
  
 1 063 
  
 1 333 
  
 269 
  
 1 328 
  
 1 419 
  
 91 
  
 370 
  
 465 
  
 95 
  
 0 
  
 334 
  
 334 
  
 -217 
  
 245 
  
 462 
  
 Sollentuna 
  
 3 024 
  
 2 989 
  
 -34 
  
 1 358 
  
 1 476 
  
 117 
  
 3 178 
  
 3 199 
  
 21 
  
 225 
  
 248 
  
 23 
  
 0 
  
 -92 
  
 -92 
  
 -720 
  
 -903 
  
 -183 
  
 Solna 
  
 -5 
  591 
  
 -5 
  774 
  
 -182 
  
 295 
  
 218 
  
 -78 
  
 -3 
  657 
  
 -3 
  677 
  
 -20 
  
 -1 
  831 
  
 -1 
  816 
  
 15 
  
 0 
  
 61 
  
 61 
  
 -868 
  
 -902 
  
 -34 
  
 Stockholm 
  
 -486 
  
 -670 
  
 -183 
  
 648 
  
 410 
  
 -239 
  
 -1 
  447 
  
 -1 
  440 
  
 7 
  
 -952 
  
 -899 
  
 53 
  
 0 
  
 28 
  
 28 
  
 1 087 
  
 1 089 
  
 2 
  
 Sundbyberg 
  
 -2 
  485 
  
 -1 
  937 
  
 549 
  
 1 479 
  
 1 499 
  
 19 
  
 -1 
  916 
  
 -1 
  888 
  
 28 
  
 -1 
  453 
  
 -1 
  435 
  
 18 
  
 0 
  
 220 
  
 220 
  
 57 
  
 291 
  
 234 
  
 Södertälje 
  
 3 271 
  
 3 201 
  
 -69 
  
 390 
  
 324 
  
 -67 
  
 836 
  
 1 030 
  
 194 
  
 546 
  
 542 
  
 -4 
  
 0 
  
 621 
  
 621 
  
 2 240 
  
 1 709 
  
 -531 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Tyresö 
  
 1 952 
  
 1 483 
  
 -468 
  
 1 174 
  
 979 
  
 -196 
  
 2 600 
  
 2 517 
  
 -83 
  
 810 
  
 723 
  
 -87 
  
 0 
  
 -145 
  
 -145 
  
 -775 
  
 -890 
  
 -115 
  
 Täby 
  
 3 168 
  
 2 736 
  
 -431 
  
 1 242 
  
 1 381 
  
 138 
  
 2 797 
  
 2 715 
  
 -82 
  
 134 
  
 45 
  
 -89 
  
 0 
  
 -301 
  
 -301 
  
 -1 
  599 
  
 -1 
  896 
  
 -297 
  
 Upplands Väsby 
  
 -412 
  
 18 
  
 431 
  
 1 110 
  
 857 
  
 -254 
  
 652 
  
 692 
  
 40 
  
 -140 
  
 -90 
  
 50 
  
 0 
  
 123 
  
 123 
  
 -445 
  
 -223 
  
 222 
  
 Upplands-Bro 
  
 2 647 
  
 2 535 
  
 -111 
  
 2 186 
  
 1 973 
  
 -214 
  
 1 709 
  
 1 786 
  
 77 
  
 433 
  
 342 
  
 -91 
  
 0 
  
 66 
  
 66 
  
 -82 
  
 -19 
  
 63 
  
 Vallentuna 
  
 1 756 
  
 1 436 
  
 -319 
  
 2 165 
  
 2 052 
  
 -114 
  
 3 149 
  
 3 023 
  
 -126 
  
 560 
  
 406 
  
 -154 
  
 0 
  
 -231 
  
 -231 
  
 -1 
  429 
  
 -1 
  507 
  
 -78 
  
 Vaxholm 
  
 3 174 
  
 2 918 
  
 -255 
  
 754 
  
 816 
  
 61 
  
 4 329 
  
 4 213 
  
 -116 
  
 931 
  
 732 
  
 -199 
  
 0 
  
 -326 
  
 -326 
  
 -1 
  852 
  
 -2 
  019 
  
 -167 
  
 Värmdö 
  
 2 583 
  
 2 060 
  
 -522 
  
 1 495 
  
 1 301 
  
 -195 
  
 3 417 
  
 3 241 
  
 -176 
  
 509 
  
 500 
  
 Townsend 
  
 0 
  
 -217 
  
 -217 
  
 -1 
  191 
  
 -1 
  369 
  
 -178 
  
 Österåker 
  
 931 
  
 970 
  
 40 
  
 1 094 
  
 834 
  
 -261 
  
 2 766 
  
 2 909 
  
 143 
  
 401 
  
 323 
  
 -78 
  
 0 
  
 -154 
  
 -154 
  
 -1 
  348 
  
 -1 
  380 
  
 -32 
  
 Uppsala län 
  
 Enköping 
  
 -460 
  
 -384 
  
 76 
  
 -336 
  
 -124 
  
 211 
  
 544 
  
 528 
  
 -16 
  
 269 
  
 272 
  
 3 
  
 0 
  
 -91 
  
 -91 
  
 -669 
  
 -564 
  
 105 
  
 Heby 
  
 448 
  
 939 
  
 491 
  
 -913 
  
 -770 
  
 142 
  
 -359 
  
 -81 
  
 278 
  
 835 
  
 803 
  
 -32 
  
 0 
  
 -76 
  
 -76 
  
 -691 
  
 -472 
  
 219 
  
 Håbo 
  
 -1 
  071 
  
 -1 
  652 
  
 -581 
  
 944 
  
 502 
  
 -443 
  
 2 636 
  
 2 677 
  
 41 
  
 813 
  
 857 
  
 44 
  
 0 
  
 -116 
  
 -116 
  
 -1 
  171 
  
 -1 
  203 
  
 -32 
  
 Knivsta 
  
 3 227 
  
 3 089 
  
 -138 
  
 2 895 
  
 3 454 
  
 558 
  
 5 049 
  
 4 870 
  
 -179 
  
 348 
  
 139 
  
 -209 
  
 0 
  
 -234 
  
 -234 
  
 -1 
  637 
  
 -1 
  701 
  
 -64 
  
 Tierp 
  
 1 283 
  
 1 283 
  
 0 
  
 -792 
  
 -496 
  
 295 
  
 -329 
  
 -308 
  
 21 
  
 443 
  
 483 
  
 40 
  
 0 
  
 -17 
  
 -17 
  
 195 
  
 100 
  
 -95 
  
 Uppsala 
  
 -2 
  606 
  
 -3 
  280 
  
 -674 
  
 -61 
  
 -21 
  
 39 
  
 -591 
  
 -617 
  
 -26 
  
 -483 
  
 -504 
  
 -21 
  
 0 
  
 -34 
  
 -34 
  
 421 
  
 -45 
  
 -466 
  
 Älvkarleby 
  
 947 
  
 847 
  
 -100 
  
 -707 
  
 -690 
  
 16 
  
 -54 
  
 39 
  
 93 
  
 639 
  
 485 
  
 -154 
  
 0 
  
 176 
  
 176 
  
 -307 
  
 -251 
  
 56 
  
 Östhammar 
  
 -450 
  
 -833 
  
 -383 
  
 -1 
  034 
  
 -1 
  039 
  
 -6 
  
 -816 
  
 -820 
  
 -4 
  
 401 
  
 423 
  
 22 
  
 0 
  
 -187 
  
 -187 
  
 -1 
  356 
  
 -1 
  388 
  
 -32 
  
 Södermanlands län 
  
 Eskilstuna 
  
 2 135 
  
 2 121 
  
 -14 
  
 326 
  
 284 
  
 -43 
  
 532 
  
 597 
  
 65 
  
 411 
  
 420 
  
 9 
  
 0 
  
 212 
  
 212 
  
 1 632 
  
 1 709 
  
 77 
  
 Flen 
  
 1 947 
  
 3 591 
  
 1 645 
  
 -1 
  235 
  
 -863 
  
 371 
  
 539 
  
 644 
  
 105 
  
 761 
  
 864 
  
 103 
  
 0 
  
 441 
  
 441 
  
 149 
  
 985 
  
 836 
  
 Gnesta 
  
 -577 
  
 -92 
  
 485 
  
 156 
  
 264 
  
 107 
  
 1 184 
  
 1 005 
  
 -179 
  
 -177 
  
 -25 
  
 152 
  
 0 
  
 -78 
  
 -78 
  
 -1 
  010 
  
 -680 
  
 330 
  
 333 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 334 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Katrineholm 
  
 2 653 
  
 3 203 
  
 550 
  
 -301 
  
 -150 
  
 150 
  
 433 
  
 350 
  
 -83 
  
 488 
  
 590 
  
 102 
  
 0 
  
 176 
  
 176 
  
 977 
  
 1 294 
  
 317 
  
 Nyköping 
  
 788 
  
 584 
  
 -204 
  
 -368 
  
 -347 
  
 20 
  
 219 
  
 162 
  
 -57 
  
 52 
  
 35 
  
 -17 
  
 0 
  
 -81 
  
 -81 
  
 -153 
  
 -216 
  
 -63 
  
 Oxelösund 
  
 -2 
  116 
  
 -1 
  151 
  
 966 
  
 -1 
  254 
  
 -978 
  
 275 
  
 -1 
  580 
  
 -1 
  507 
  
 73 
  
 -524 
  
 -344 
  
 180 
  
 0 
  
 236 
  
 236 
  
 -700 
  
 -609 
  
 91 
  
 Strängnäs 
  
 -284 
  
 -52 
  
 233 
  
 -573 
  
 -269 
  
 303 
  
 1 557 
  
 1 540 
  
 -17 
  
 435 
  
 480 
  
 45 
  
 0 
  
 -88 
  
 -88 
  
 -596 
  
 -549 
  
 47 
  
 Trosa 
  
 -1 
  188 
  
 -1 
  117 
  
 71 
  
 -251 
  
 -239 
  
 11 
  
 892 
  
 974 
  
 82 
  
 277 
  
 212 
  
 -65 
  
 0 
  
 -117 
  
 -117 
  
 -1 
  546 
  
 -1 
  401 
  
 145 
  
 Vingåker 
  
 1 265 
  
 2 166 
  
 901 
  
 -1 
  371 
  
 -950 
  
 420 
  
 888 
  
 716 
  
 -172 
  
 719 
  
 964 
  
 245 
  
 0 
  
 209 
  
 209 
  
 -96 
  
 274 
  
 370 
  
 Östergötlands län 
  
 Boxholm 
  
 52 
  
 -292 
  
 -343 
  
 -507 
  
 -552 
  
 -46 
  
 -999 
  
 -1 
  011 
  
 -12 
  
 600 
  
 542 
  
 -58 
  
 0 
  
 -106 
  
 -106 
  
 -838 
  
 -630 
  
 208 
  
 Finspång 
  
 817 
  
 786 
  
 -30 
  
 -465 
  
 -155 
  
 309 
  
 -528 
  
 -542 
  
 -14 
  
 353 
  
 316 
  
 -37 
  
 0 
  
 15 
  
 15 
  
 260 
  
 -286 
  
 -546 
  
 Kinda 
  
 1 210 
  
 2 403 
  
 1 194 
  
 -1 
  379 
  
 -972 
  
 406 
  
 880 
  
 608 
  
 -272 
  
 503 
  
 536 
  
 33 
  
 0 
  
 -158 
  
 -158 
  
 -907 
  
 -680 
  
 227 
  
 Linköping 
  
 -1 
  986 
  
 -2 
  413 
  
 -426 
  
 9 
  
 Townsend 
  
 -19 
  
 -383 
  
 -402 
  
 -19 
  
 -207 
  
 -196 
  
 11 
  
 0 
  
 -89 
  
 -89 
  
 434 
  
 256 
  
 -178 
  
 Mjölby 
  
 -414 
  
 -509 
  
 -94 
  
 -322 
  
 -161 
  
 160 
  
 168 
  
 62 
  
 -106 
  
 317 
  
 332 
  
 15 
  
 0 
  
 -178 
  
 -178 
  
 -358 
  
 -318 
  
 40 
  
 Motala 
  
 -576 
  
 -98 
  
 479 
  
 -861 
  
 -718 
  
 142 
  
 115 
  
 19 
  
 -96 
  
 206 
  
 227 
  
 21 
  
 0 
  
 82 
  
 82 
  
 -140 
  
 31 
  
 171 
  
 Norrköping 
  
 709 
  
 280 
  
 -428 
  
 236 
  
 122 
  
 -115 
  
 74 
  
 127 
  
 53 
  
 236 
  
 271 
  
 35 
  
 0 
  
 96 
  
 96 
  
 1 467 
  
 1 060 
  
 -407 
  
 Söderköping 
  
 -769 
  
 -1 
  327 
  
 -557 
  
 -14 
  
 -2 
  
 11 
  
 411 
  
 262 
  
 -149 
  
 332 
  
 336 
  
 4 
  
 0 
  
 -247 
  
 -247 
  
 -1 
  171 
  
 -1 
  489 
  
 -318 
  
 Vadstena 
  
 326 
  
 413 
  
 88 
  
 -2 
  633 
  
 -2 
  174 
  
 458 
  
 -2 
  162 
  
 -2 
  382 
  
 -220 
  
 235 
  
 164 
  
 -71 
  
 0 
  
 -223 
  
 -223 
  
 -1 
  085 
  
 -976 
  
 109 
  
 Valdemarsvik 
  
 -564 
  
 -491 
  
 74 
  
 -2 
  485 
  
 -2 
  239 
  
 245 
  
 -1 
  534 
  
 -1 
  517 
  
 17 
  
 690 
  
 721 
  
 31 
  
 0 
  
 111 
  
 111 
  
 -1 
  367 
  
 -1 
  397 
  
 -30 
  
 Carson 
  
 3 594 
  
 5 064 
  
 1 471 
  
 -1 
  651 
  
 -1 
  205 
  
 445 
  
 781 
  
 857 
  
 76 
  
 968 
  
 992 
  
 24 
  
 0 
  
 -258 
  
 -258 
  
 -1 
  418 
  
 -1 
  122 
  
 296 
  
 Åtvidaberg 
  
 -224 
  
 -283 
  
 -58 
  
 -1 
  527 
  
 -1 
  090 
  
 436 
  
 -118 
  
 -257 
  
 -139 
  
 755 
  
 834 
  
 79 
  
 0 
  
 -137 
  
 -137 
  
 -703 
  
 -1 
  122 
  
 -419 
  
 Ödeshög 
  
 1 314 
  
 1 838 
  
 525 
  
 -1 
  803 
  
 -1 
  344 
  
 458 
  
 -184 
  
 -136 
  
 48 
  
 691 
  
 793 
  
 102 
  
 0 
  
 -1 
  
 -1 
  
 -229 
  
 -183 
  
 46 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 -334 
  
 -56 
  
 279 
  
 -460 
  
 81 
  
 540 
  
 -95 
  
 -156 
  
 -61 
  
 677 
  
 545 
  
 -132 
  
 0 
  
 -46 
  
 -46 
  
 -1 
  029 
  
 -855 
  
 174 
  
 Eksjö 
  
 -419 
  
 284 
  
 704 
  
 -1 
  023 
  
 -745 
  
 277 
  
 -299 
  
 -178 
  
 121 
  
 -85 
  
 89 
  
 174 
  
 0 
  
 -42 
  
 -42 
  
 -955 
  
 -920 
  
 35 
  
 Gislaved 
  
 53 
  
 758 
  
 706 
  
 -393 
  
 -257 
  
 135 
  
 1 264 
  
 1 284 
  
 20 
  
 692 
  
 683 
  
 Townsend 
  
 0 
  
 232 
  
 232 
  
 -547 
  
 -188 
  
 359 
  
 Gnosjö 
  
 -368 
  
 784 
  
 1 153 
  
 -597 
  
 -521 
  
 75 
  
 1 245 
  
 1 508 
  
 263 
  
 1 262 
  
 1 292 
  
 30 
  
 0 
  
 304 
  
 304 
  
 -984 
  
 -451 
  
 533 
  
 Habo 
  
 899 
  
 875 
  
 -23 
  
 3 169 
  
 3 304 
  
 134 
  
 3 867 
  
 3 770 
  
 -97 
  
 339 
  
 305 
  
 -34 
  
 0 
  
 -292 
  
 -292 
  
 -1 
  931 
  
 -1 
  781 
  
 150 
  
 Jönköping 
  
 -1 
  811 
  
 -1 
  932 
  
 -120 
  
 177 
  
 51 
  
 -127 
  
 -153 
  
 -171 
  
 -18 
  
 -51 
  
 -133 
  
 -82 
  
 0 
  
 -83 
  
 -83 
  
 -321 
  
 -184 
  
 137 
  
 Stanley 
  
 5 
  
 -340 
  
 -344 
  
 132 
  
 71 
  
 -62 
  
 1 290 
  
 1 083 
  
 -207 
  
 738 
  
 653 
  
 -85 
  
 0 
  
 -127 
  
 -127 
  
 -1 
  321 
  
 -1 
  087 
  
 234 
  
 Nässjö 
  
 1 422 
  
 2 355 
  
 934 
  
 26 
  
 256 
  
 229 
  
 580 
  
 653 
  
 73 
  
 498 
  
 464 
  
 -34 
  
 0 
  
 173 
  
 173 
  
 -135 
  
 389 
  
 524 
  
 Sävsjö 
  
 1 776 
  
 3 257 
  
 1 482 
  
 -273 
  
 25 
  
 297 
  
 1 056 
  
 1 164 
  
 108 
  
 675 
  
 616 
  
 -59 
  
 0 
  
 218 
  
 218 
  
 -1 
  163 
  
 -527 
  
 636 
  
 Tranås 
  
 1 330 
  
 1 304 
  
 -25 
  
 -903 
  
 -613 
  
 289 
  
 329 
  
 263 
  
 -66 
  
 297 
  
 228 
  
 -69 
  
 0 
  
 -10 
  
 -10 
  
 -111 
  
 -283 
  
 -172 
  
 Vaggeryd 
  
 -48 
  
 730 
  
 779 
  
 540 
  
 701 
  
 160 
  
 1 620 
  
 1 867 
  
 247 
  
 553 
  
 486 
  
 -67 
  
 0 
  
 -64 
  
 -64 
  
 -1 
  405 
  
 -1 
  118 
  
 287 
  
 Vetlanda 
  
 278 
  
 681 
  
 404 
  
 -415 
  
 -183 
  
 231 
  
 485 
  
 402 
  
 -83 
  
 544 
  
 478 
  
 -66 
  
 0 
  
 -23 
  
 -23 
  
 -1 
  093 
  
 -834 
  
 259 
  
 Värnamo 
  
 -1 
  130 
  
 -1 
  177 
  
 -46 
  
 -630 
  
 -546 
  
 83 
  
 694 
  
 829 
  
 135 
  
 113 
  
 20 
  
 -93 
  
 0 
  
 -44 
  
 -44 
  
 -743 
  
 -973 
  
 -230 
  
 Kronobergs län 
  
 Alvesta 
  
 2 054 
  
 3 073 
  
 1 019 
  
 206 
  
 481 
  
 274 
  
 1 465 
  
 1 568 
  
 103 
  
 321 
  
 392 
  
 71 
  
 0 
  
 125 
  
 125 
  
 -182 
  
 350 
  
 532 
  
 Lessebo 
  
 3 035 
  
 5 780 
  
 2 745 
  
 -94 
  
 478 
  
 571 
  
 2 329 
  
 2 466 
  
 137 
  
 970 
  
 1 243 
  
 273 
  
 0 
  
 591 
  
 591 
  
 -1 
  003 
  
 312 
  
 1 315 
  
 Ljungby 
  
 -1 
  637 
  
 -1 
  234 
  
 403 
  
 -1 
  317 
  
 -1 
  146 
  
 170 
  
 67 
  
 57 
  
 -10 
  
 135 
  
 51 
  
 -84 
  
 0 
  
 -76 
  
 -76 
  
 -1 
  228 
  
 -1 
  036 
  
 192 
  
 Markaryd 
  
 -142 
  
 596 
  
 738 
  
 -1 
  277 
  
 -1 
  004 
  
 272 
  
 -76 
  
 49 
  
 125 
  
 319 
  
 240 
  
 -79 
  
 0 
  
 289 
  
 289 
  
 -846 
  
 -560 
  
 286 
  
 Tingsryd 
  
 2 597 
  
 3 762 
  
 1 165 
  
 -1 
  978 
  
 -1 
  762 
  
 215 
  
 -497 
  
 -354 
  
 143 
  
 813 
  
 745 
  
 -68 
  
 0 
  
 59 
  
 59 
  
 -1 
  117 
  
 -431 
  
 686 
  
 Uppvidinge 
  
 1 708 
  
 3 548 
  
 1 840 
  
 -1 
  301 
  
 -1 
  089 
  
 211 
  
 583 
  
 607 
  
 24 
  
 545 
  
 678 
  
 133 
  
 0 
  
 254 
  
 254 
  
 -1 
  282 
  
 -606 
  
 676 
  
 335 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 336 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Växjö 
  
 -1 
  244 
  
 -1 
  027 
  
 217 
  
 388 
  
 358 
  
 -31 
  
 319 
  
 420 
  
 101 
  
 20 
  
 -12 
  
 -32 
  
 0 
  
 -77 
  
 -77 
  
 -346 
  
 -54 
  
 292 
  
 Älmhult 
  
 1 740 
  
 2 246 
  
 506 
  
 396 
  
 581 
  
 184 
  
 1 196 
  
 1 260 
  
 64 
  
 60 
  
 52 
  
 -8 
  
 0 
  
 117 
  
 117 
  
 -1 
  255 
  
 -1 
  192 
  
 63 
  
 Kalmar län 
  
 Borgholm 
  
 -841 
  
 209 
  
 1 050 
  
 -3 
  115 
  
 -2 
  784 
  
 330 
  
 -1 
  519 
  
 -1 
  447 
  
 72 
  
 216 
  
 265 
  
 49 
  
 0 
  
 -79 
  
 -79 
  
 -1 
  855 
  
 -1 
  412 
  
 443 
  
 Emmaboda 
  
 591 
  
 1 358 
  
 767 
  
 -1 
  388 
  
 -1 
  203 
  
 184 
  
 -1 
  007 
  
 -960 
  
 47 
  
 737 
  
 593 
  
 -144 
  
 0 
  
 108 
  
 108 
  
 -972 
  
 -508 
  
 464 
  
 Hultsfred 
  
 1 229 
  
 2 895 
  
 1 666 
  
 -1 
  270 
  
 -786 
  
 483 
  
 -230 
  
 -100 
  
 130 
  
 449 
  
 571 
  
 122 
  
 0 
  
 491 
  
 491 
  
 -761 
  
 -313 
  
 448 
  
 Högsby 
  
 4 477 
  
 7 185 
  
 2 708 
  
 -1 
  446 
  
 -832 
  
 613 
  
 852 
  
 931 
  
 79 
  
 1 129 
  
 1 105 
  
 -24 
  
 0 
  
 587 
  
 587 
  
 -1 
  034 
  
 -225 
  
 809 
  
 Kalmar 
  
 -2 
  835 
  
 -2 
  951 
  
 -116 
  
 -185 
  
 -231 
  
 -47 
  
 -689 
  
 -704 
  
 -15 
  
 -172 
  
 -273 
  
 -101 
  
 0 
  
 -119 
  
 -119 
  
 -654 
  
 -524 
  
 130 
  
 Mönsterås 
  
 -544 
  
 267 
  
 811 
  
 -779 
  
 -499 
  
 279 
  
 -777 
  
 -649 
  
 128 
  
 660 
  
 642 
  
 -18 
  
 0 
  
 63 
  
 63 
  
 -1 
  275 
  
 -882 
  
 393 
  
 Mörbylånga 
  
 -872 
  
 -773 
  
 99 
  
 215 
  
 422 
  
 206 
  
 664 
  
 671 
  
 7 
  
 -95 
  
 -219 
  
 -124 
  
 0 
  
 -217 
  
 -217 
  
 -1 
  898 
  
 -1 
  891 
  
 7 
  
 Nybro 
  
 -1 
  081 
  
 156 
  
 1 237 
  
 -1 
  105 
  
 -756 
  
 348 
  
 -497 
  
 -527 
  
 -30 
  
 -14 
  
 66 
  
 80 
  
 0 
  
 252 
  
 252 
  
 -1 
  057 
  
 -431 
  
 626 
  
 Oskarshamn 
  
 -1 
  811 
  
 -1 
  752 
  
 59 
  
 -1 
  034 
  
 -859 
  
 174 
  
 -45 
  
 -66 
  
 -21 
  
 -48 
  
 -175 
  
 -127 
  
 0 
  
 -49 
  
 -49 
  
 -890 
  
 -955 
  
 -65 
  
 Torsås 
  
 419 
  
 1 201 
  
 782 
  
 -2 
  185 
  
 -1 
  659 
  
 525 
  
 -194 
  
 -168 
  
 26 
  
 444 
  
 421 
  
 -23 
  
 0 
  
 56 
  
 56 
  
 -1 
  612 
  
 -1 
  197 
  
 415 
  
 Vimmerby 
  
 -577 
  
 -210 
  
 367 
  
 -1 
  240 
  
 -997 
  
 242 
  
 -418 
  
 -435 
  
 -17 
  
 604 
  
 540 
  
 -64 
  
 0 
  
 -13 
  
 -13 
  
 -1 
  149 
  
 -1 
  160 
  
 -11 
  
 Västervik 
  
 -325 
  
 -399 
  
 -74 
  
 -1 
  677 
  
 -1 
  584 
  
 92 
  
 -1 
  045 
  
 -1 
  067 
  
 -22 
  
 96 
  
 29 
  
 -67 
  
 0 
  
 -71 
  
 -71 
  
 -328 
  
 -467 
  
 -139 
  
 Gotlands län 
  
 Gotland 
  
 -2 
  890 
  
 -2 
  817 
  
 73 
  
 -1 
  463 
  
 -1 
  451 
  
 11 
  
 -909 
  
 -916 
  
 -7 
  
 -247 
  
 -296 
  
 -49 
  
 0 
  
 -187 
  
 -187 
  
 -716 
  
 -523 
  
 193 
  
 Blekinge län 
  
 Karlshamn 
  
 -1 
  617 
  
 -1 
  018 
  
 599 
  
 -1 
  Olson 
  
 -862 
  
 207 
  
 -744 
  
 -786 
  
 -42 
  
 -51 
  
 -60 
  
 Townsend 
  
 0 
  
 -79 
  
 -79 
  
 -831 
  
 -658 
  
 173 
  
 Karlskrona 
  
 -834 
  
 -1 
  132 
  
 -298 
  
 -316 
  
 -272 
  
 43 
  
 278 
  
 194 
  
 -84 
  
 54 
  
 13 
  
 -41 
  
 0 
  
 -81 
  
 -81 
  
 -299 
  
 -503 
  
 -204 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Miller 
  
 -2 
  034 
  
 -537 
  
 1 497 
  
 -1 
  769 
  
 -1 
  435 
  
 333 
  
 -801 
  
 -866 
  
 -65 
  
 327 
  
 277 
  
 -50 
  
 0 
  
 116 
  
 116 
  
 -1 
  684 
  
 -1 
  027 
  
 657 
  
 Ronneby 
  
 16 
  
 1 143 
  
 1 127 
  
 -612 
  
 -295 
  
 316 
  
 362 
  
 362 
  
 0 
  
 258 
  
 214 
  
 -44 
  
 0 
  
 150 
  
 150 
  
 -724 
  
 -468 
  
 256 
  
 Sölvesborg 
  
 -1 
  671 
  
 -806 
  
 865 
  
 -1 
  185 
  
 -977 
  
 207 
  
 -479 
  
 -567 
  
 -88 
  
 138 
  
 118 
  
 -20 
  
 0 
  
 -69 
  
 -69 
  
 -1 
  056 
  
 -630 
  
 426 
  
 Skåne län 
  
 Bjuv 
  
 290 
  
 1 223 
  
 933 
  
 216 
  
 87 
  
 -130 
  
 1 432 
  
 1 524 
  
 92 
  
 989 
  
 1 048 
  
 59 
  
 0 
  
 279 
  
 279 
  
 -368 
  
 251 
  
 619 
  
 Bromölla 
  
 -223 
  
 360 
  
 583 
  
 -670 
  
 -602 
  
 67 
  
 607 
  
 459 
  
 -148 
  
 430 
  
 388 
  
 -42 
  
 0 
  
 30 
  
 30 
  
 -1 
  319 
  
 -706 
  
 613 
  
 Burlöv 
  
 2 535 
  
 2 230 
  
 -305 
  
 1 641 
  
 1 413 
  
 -229 
  
 1 314 
  
 1 436 
  
 122 
  
 361 
  
 275 
  
 -86 
  
 0 
  
 242 
  
 242 
  
 501 
  
 701 
  
 200 
  
 Båstad 
  
 -934 
  
 -882 
  
 52 
  
 -2 
  172 
  
 -1 
  967 
  
 204 
  
 -1 
  528 
  
 -1 
  439 
  
 89 
  
 55 
  
 32 
  
 -23 
  
 0 
  
 -102 
  
 -102 
  
 -1 
  586 
  
 -1 
  536 
  
 50 
  
 Eslöv 
  
 556 
  
 720 
  
 164 
  
 489 
  
 560 
  
 70 
  
 1 034 
  
 1 039 
  
 5 
  
 445 
  
 480 
  
 35 
  
 0 
  
 -8 
  
 -8 
  
 -219 
  
 -178 
  
 41 
  
 Helsingborg 
  
 1 008 
  
 966 
  
 -42 
  
 60 
  
 68 
  
 7 
  
 -298 
  
 -284 
  
 14 
  
 -100 
  
 -113 
  
 -13 
  
 0 
  
 162 
  
 162 
  
 808 
  
 928 
  
 120 
  
 Hässleholm 
  
 106 
  
 454 
  
 348 
  
 -816 
  
 -826 
  
 -11 
  
 -310 
  
 -274 
  
 36 
  
 527 
  
 499 
  
 -28 
  
 0 
  
 53 
  
 53 
  
 -667 
  
 -470 
  
 197 
  
 Höganäs 
  
 467 
  
 0 
  
 -467 
  
 -564 
  
 -300 
  
 263 
  
 566 
  
 527 
  
 -39 
  
 158 
  
 39 
  
 -119 
  
 0 
  
 -240 
  
 -240 
  
 -1 
  643 
  
 -1 
  687 
  
 -44 
  
 Hörby 
  
 -92 
  
 452 
  
 544 
  
 -393 
  
 -424 
  
 -32 
  
 -143 
  
 -220 
  
 -77 
  
 342 
  
 330 
  
 -12 
  
 0 
  
 -69 
  
 -69 
  
 -748 
  
 -376 
  
 372 
  
 Höör 
  
 -684 
  
 -548 
  
 136 
  
 117 
  
 221 
  
 103 
  
 932 
  
 991 
  
 59 
  
 618 
  
 587 
  
 -31 
  
 0 
  
 -184 
  
 -184 
  
 -1 
  044 
  
 -929 
  
 115 
  
 Klippan 
  
 -1 
  108 
  
 -200 
  
 908 
  
 -987 
  
 -758 
  
 228 
  
 -585 
  
 -592 
  
 -7 
  
 797 
  
 812 
  
 15 
  
 0 
  
 98 
  
 98 
  
 -940 
  
 -495 
  
 445 
  
 Kristianstad 
  
 362 
  
 951 
  
 589 
  
 -256 
  
 -326 
  
 -71 
  
 211 
  
 255 
  
 44 
  
 233 
  
 250 
  
 17 
  
 0 
  
 28 
  
 28 
  
 -137 
  
 520 
  
 657 
  
 Kävlinge 
  
 208 
  
 -17 
  
 -225 
  
 1 211 
  
 1 567 
  
 355 
  
 2 904 
  
 2 822 
  
 -82 
  
 332 
  
 259 
  
 -73 
  
 0 
  
 -270 
  
 -270 
  
 -1 
  481 
  
 -1 
  511 
  
 -30 
  
 Landskrona 
  
 1 139 
  
 1 980 
  
 841 
  
 398 
  
 717 
  
 318 
  
 -88 
  
 -45 
  
 43 
  
 142 
  
 166 
  
 24 
  
 0 
  
 330 
  
 330 
  
 876 
  
 1 236 
  
 360 
  
 Lomma 
  
 3 028 
  
 2 376 
  
 -652 
  
 2 512 
  
 2 837 
  
 324 
  
 3 580 
  
 3 599 
  
 19 
  
 92 
  
 -129 
  
 -221 
  
 0 
  
 -421 
  
 -421 
  
 -2 
  160 
  
 -2 
  376 
  
 -216 
  
 Lund 
  
 -4 
  512 
  
 -4 
  714 
  
 -202 
  
 -474 
  
 -202 
  
 271 
  
 -551 
  
 -566 
  
 -15 
  
 Miranda 
  
 -736 
  
 -7 
  
 0 
  
 -59 
  
 -59 
  
 -311 
  
 -534 
  
 -223 
  
 Malmö 
  
 2 099 
  
 1 549 
  
 -550 
  
 1 424 
  
 1 244 
  
 -181 
  
 -1 
  194 
  
 -1 
  107 
  
 87 
  
 -820 
  
 -736 
  
 84 
  
 0 
  
 386 
  
 386 
  
 3 092 
  
 2 792 
  
 -300 
  
 Osby 
  
 1 348 
  
 2 056 
  
 708 
  
 -579 
  
 -375 
  
 203 
  
 -177 
  
 -171 
  
 6 
  
 525 
  
 566 
  
 41 
  
 0 
  
 36 
  
 36 
  
 -946 
  
 -616 
  
 330 
  
 337 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 338 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Perstorp 
  
 2 876 
  
 4 266 
  
 1 390 
  
 -240 
  
 114 
  
 353 
  
 705 
  
 622 
  
 -83 
  
 893 
  
 1 049 
  
 156 
  
 0 
  
 476 
  
 476 
  
 13 
  
 879 
  
 866 
  
 Simrishamn 
  
 -610 
  
 355 
  
 965 
  
 -2 
  813 
  
 -2 
  572 
  
 240 
  
 -1 
  984 
  
 -1 
  839 
  
 145 
  
 155 
  
 198 
  
 43 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 -1 
  362 
  
 -1 
  009 
  
 353 
  
 Sjöbo 
  
 -2 
  126 
  
 -2 
  043 
  
 83 
  
 -523 
  
 -669 
  
 -147 
  
 -594 
  
 -620 
  
 -26 
  
 -12 
  
 -59 
  
 -47 
  
 0 
  
 -99 
  
 -99 
  
 -1 
  166 
  
 -842 
  
 324 
  
 Skurup 
  
 -1 
  011 
  
 -1 
  053 
  
 -42 
  
 403 
  
 -106 
  
 -510 
  
 866 
  
 818 
  
 -48 
  
 481 
  
 393 
  
 -88 
  
 0 
  
 -48 
  
 -48 
  
 -1 
  563 
  
 -1 
  031 
  
 532 
  
 Staffanstorp 
  
 808 
  
 403 
  
 -405 
  
 1 950 
  
 1 961 
  
 10 
  
 2 885 
  
 2 870 
  
 -15 
  
 511 
  
 421 
  
 -90 
  
 0 
  
 -265 
  
 -265 
  
 -1 
  626 
  
 -1 
  553 
  
 73 
  
 Svalöv 
  
 -129 
  
 636 
  
 765 
  
 160 
  
 453 
  
 292 
  
 1 268 
  
 1 358 
  
 90 
  
 1 088 
  
 1 044 
  
 -44 
  
 0 
  
 71 
  
 71 
  
 -860 
  
 -572 
  
 288 
  
 Svedala 
  
 1 134 
  
 440 
  
 -694 
  
 2 324 
  
 2 179 
  
 -146 
  
 2 941 
  
 2 785 
  
 -156 
  
 659 
  
 449 
  
 -210 
  
 0 
  
 -246 
  
 -246 
  
 -1 
  500 
  
 -1 
  350 
  
 150 
  
 Tomelilla 
  
 396 
  
 989 
  
 593 
  
 -798 
  
 -618 
  
 179 
  
 -79 
  
 -33 
  
 46 
  
 515 
  
 533 
  
 18 
  
 0 
  
 -13 
  
 -13 
  
 -963 
  
 -614 
  
 349 
  
 Trelleborg 
  
 -969 
  
 -588 
  
 381 
  
 -590 
  
 -349 
  
 240 
  
 140 
  
 164 
  
 24 
  
 -122 
  
 -178 
  
 -56 
  
 0 
  
 -45 
  
 -45 
  
 -394 
  
 -188 
  
 206 
  
 Vellinge 
  
 237 
  
 -529 
  
 -766 
  
 654 
  
 523 
  
 -132 
  
 2 170 
  
 2 147 
  
 -23 
  
 348 
  
 262 
  
 -86 
  
 0 
  
 -383 
  
 -383 
  
 -2 
  063 
  
 -1 
  972 
  
 91 
  
 Ystad 
  
 -2 
  026 
  
 -2 
  200 
  
 -174 
  
 -1 
  600 
  
 -1 
  457 
  
 142 
  
 -1 
  211 
  
 -1 
  286 
  
 -75 
  
 -264 
  
 -331 
  
 -67 
  
 0 
  
 -246 
  
 -246 
  
 -1 
  547 
  
 -1 
  534 
  
 13 
  
 Åstorp 
  
 1 690 
  
 2 548 
  
 858 
  
 1 126 
  
 1 196 
  
 69 
  
 2 084 
  
 2 176 
  
 92 
  
 924 
  
 934 
  
 10 
  
 0 
  
 335 
  
 335 
  
 -428 
  
 152 
  
 580 
  
 Ängelholm 
  
 -709 
  
 -831 
  
 -122 
  
 -896 
  
 -653 
  
 242 
  
 -450 
  
 -448 
  
 2 
  
 -45 
  
 -114 
  
 -69 
  
 0 
  
 -206 
  
 -206 
  
 -1 
  277 
  
 -1 
  328 
  
 -51 
  
 Örkelljunga 
  
 359 
  
 1 416 
  
 1 057 
  
 -1 
  022 
  
 -851 
  
 170 
  
 -133 
  
 -146 
  
 -13 
  
 830 
  
 735 
  
 -95 
  
 0 
  
 142 
  
 142 
  
 -1 
  013 
  
 -202 
  
 811 
  
 Östra Göinge 
  
 1 336 
  
 2 355 
  
 1 019 
  
 -534 
  
 -233 
  
 300 
  
 767 
  
 726 
  
 -41 
  
 752 
  
 758 
  
 6 
  
 0 
  
 467 
  
 467 
  
 -519 
  
 -366 
  
 153 
  
 Hallands län 
  
 Falkenberg 
  
 -877 
  
 -720 
  
 157 
  
 -675 
  
 -585 
  
 89 
  
 -311 
  
 -252 
  
 59 
  
 476 
  
 358 
  
 -118 
  
 0 
  
 -41 
  
 -41 
  
 -935 
  
 -842 
  
 93 
  
 Halmstad 
  
 -1 
  705 
  
 -2 
  166 
  
 -461 
  
 -159 
  
 -259 
  
 -101 
  
 -467 
  
 -469 
  
 -2 
  
 -173 
  
 -209 
  
 -36 
  
 0 
  
 -65 
  
 -65 
  
 -581 
  
 -648 
  
 -67 
  
 Hylte 
  
 4 427 
  
 5 048 
  
 621 
  
 364 
  
 689 
  
 324 
  
 2 382 
  
 2 423 
  
 41 
  
 831 
  
 949 
  
 118 
  
 0 
  
 402 
  
 402 
  
 -307 
  
 -419 
  
 -112 
  
 Kungsbacka 
  
 813 
  
 -363 
  
 -1 
  176 
  
 1 022 
  
 760 
  
 -263 
  
 2 710 
  
 2 671 
  
 -39 
  
 523 
  
 387 
  
 -136 
  
 0 
  
 -352 
  
 -352 
  
 -1 
  493 
  
 -1 
  747 
  
 -254 
  
 Laholm 
  
 -661 
  
 -578 
  
 83 
  
 -1 
  009 
  
 -778 
  
 230 
  
 134 
  
 227 
  
 93 
  
 343 
  
 343 
  
 0 
  
 0 
  
 -51 
  
 -51 
  
 -886 
  
 -877 
  
 9 
  
 Varberg 
  
 -1 
  388 
  
 -2 
  259 
  
 -871 
  
 -237 
  
 -395 
  
 -159 
  
 -23 
  
 -32 
  
 Townsend 
  
 -139 
  
 -240 
  
 -101 
  
 0 
  
 -235 
  
 -235 
  
 -1 
  164 
  
 -1 
  487 
  
 -323 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Västra Götalands län 
  
 Ale 
  
 -19 
  
 -412 
  
 -392 
  
 1 254 
  
 842 
  
 -413 
  
 1 345 
  
 1 421 
  
 76 
  
 868 
  
 913 
  
 45 
  
 0 
  
 -134 
  
 -134 
  
 -775 
  
 -860 
  
 -85 
  
 Alingsås 
  
 -1 
  172 
  
 -348 
  
 825 
  
 -198 
  
 138 
  
 335 
  
 583 
  
 560 
  
 -23 
  
 28 
  
 11 
  
 -17 
  
 0 
  
 -203 
  
 -203 
  
 -1 
  358 
  
 -1 
  003 
  
 355 
  
 Bengtsfors 
  
 2 235 
  
 2 974 
  
 740 
  
 -2 
  261 
  
 -1 
  802 
  
 458 
  
 -985 
  
 -1 
  075 
  
 -90 
  
 308 
  
 242 
  
 -66 
  
 0 
  
 359 
  
 359 
  
 -134 
  
 -509 
  
 -375 
  
 Bollebygd 
  
 -2 
  
 -455 
  
 -452 
  
 1 129 
  
 762 
  
 -368 
  
 2 121 
  
 1 919 
  
 -202 
  
 510 
  
 466 
  
 -44 
  
 0 
  
 -237 
  
 -237 
  
 -1 
  523 
  
 -1 
  357 
  
 166 
  
 Borås 
  
 -209 
  
 162 
  
 372 
  
 240 
  
 130 
  
 -111 
  
 -2 
  
 30 
  
 32 
  
 72 
  
 131 
  
 59 
  
 0 
  
 68 
  
 68 
  
 -149 
  
 190 
  
 339 
  
 Dals-Ed 
  
 932 
  
 2 884 
  
 1 953 
  
 -1 
  781 
  
 -1 
  347 
  
 433 
  
 -297 
  
 -159 
  
 138 
  
 330 
  
 494 
  
 164 
  
 0 
  
 127 
  
 127 
  
 -959 
  
 -552 
  
 407 
  
 Essunga 
  
 660 
  
 996 
  
 337 
  
 -553 
  
 -654 
  
 -102 
  
 -293 
  
 -393 
  
 -100 
  
 718 
  
 855 
  
 137 
  
 0 
  
 -138 
  
 -138 
  
 -1 
  579 
  
 -808 
  
 771 
  
 Falköping 
  
 2 033 
  
 2 860 
  
 828 
  
 -98 
  
 63 
  
 160 
  
 846 
  
 833 
  
 -13 
  
 394 
  
 407 
  
 13 
  
 0 
  
 38 
  
 38 
  
 -441 
  
 88 
  
 529 
  
 Färgelanda 
  
 2 174 
  
 3 011 
  
 838 
  
 -1 
  554 
  
 -1 
  125 
  
 428 
  
 51 
  
 28 
  
 -23 
  
 1 039 
  
 1 159 
  
 120 
  
 0 
  
 41 
  
 41 
  
 -377 
  
 -20 
  
 357 
  
 Grästorp 
  
 -468 
  
 -411 
  
 58 
  
 -1 
  268 
  
 -1 
  373 
  
 -106 
  
 178 
  
 144 
  
 -34 
  
 527 
  
 402 
  
 -125 
  
 0 
  
 -185 
  
 -185 
  
 -1 
  781 
  
 -1 
  345 
  
 436 
  
 Gullspång 
  
 375 
  
 2 745 
  
 2 371 
  
 -2 
  800 
  
 -2 
  316 
  
 483 
  
 -1 
  167 
  
 -1 
  069 
  
 98 
  
 642 
  
 825 
  
 183 
  
 0 
  
 246 
  
 246 
  
 -993 
  
 506 
  
 1 499 
  
 Göteborg 
  
 -817 
  
 -1 
  312 
  
 -494 
  
 299 
  
 -17 
  
 -317 
  
 -1 
  328 
  
 -1 
  283 
  
 45 
  
 -576 
  
 -560 
  
 16 
  
 0 
  
 112 
  
 112 
  
 2 260 
  
 1 958 
  
 -302 
  
 Götene 
  
 -1 
  187 
  
 -673 
  
 515 
  
 -955 
  
 -708 
  
 246 
  
 227 
  
 175 
  
 -52 
  
 760 
  
 769 
  
 9 
  
 0 
  
 -94 
  
 -94 
  
 -1 
  268 
  
 -1 
  127 
  
 141 
  
 Herrljunga 
  
 -529 
  
 66 
  
 596 
  
 -687 
  
 -522 
  
 164 
  
 -82 
  
 -149 
  
 -67 
  
 629 
  
 521 
  
 -108 
  
 0 
  
 -43 
  
 -43 
  
 -1 
  139 
  
 -704 
  
 435 
  
 Hjo 
  
 79 
  
 488 
  
 410 
  
 -939 
  
 -472 
  
 466 
  
 -614 
  
 -666 
  
 -52 
  
 532 
  
 509 
  
 -23 
  
 0 
  
 -191 
  
 -191 
  
 -1 
  253 
  
 -1 
  190 
  
 63 
  
 Härryda 
  
 1 320 
  
 890 
  
 -429 
  
 2 398 
  
 2 357 
  
 -42 
  
 3 273 
  
 3 206 
  
 -67 
  
 512 
  
 394 
  
 -118 
  
 0 
  
 -282 
  
 -282 
  
 -1 
  217 
  
 -1 
  487 
  
 -270 
  
 Karlsborg 
  
 -966 
  
 -674 
  
 293 
  
 -2 
  251 
  
 -1 
  842 
  
 408 
  
 -1 
  329 
  
 -1 
  170 
  
 159 
  
 199 
  
 231 
  
 32 
  
 0 
  
 -146 
  
 -146 
  
 -1 
  714 
  
 -1 
  629 
  
 85 
  
 Kungälv 
  
 -2 
  
 -310 
  
 -307 
  
 819 
  
 406 
  
 -414 
  
 1 058 
  
 1 107 
  
 49 
  
 -29 
  
 -145 
  
 -116 
  
 0 
  
 -264 
  
 -264 
  
 -1 
  153 
  
 -1 
  253 
  
 -100 
  
 Lerum 
  
 1 363 
  
 880 
  
 -482 
  
 2 099 
  
 1 963 
  
 -137 
  
 3 242 
  
 3 164 
  
 -78 
  
 468 
  
 349 
  
 -119 
  
 0 
  
 -332 
  
 -332 
  
 -1 
  366 
  
 -1 
  464 
  
 -98 
  
 Lidköping 
  
 -1 
  670 
  
 -1 
  524 
  
 147 
  
 -887 
  
 -733 
  
 153 
  
 -176 
  
 -184 
  
 -8 
  
 32 
  
 -62 
  
 -94 
  
 0 
  
 -201 
  
 -201 
  
 -957 
  
 -917 
  
 40 
  
 Lilla Edet 
  
 -586 
  
 -640 
  
 -53 
  
 1 080 
  
 499 
  
 -582 
  
 -578 
  
 -517 
  
 61 
  
 445 
  
 471 
  
 26 
  
 0 
  
 21 
  
 21 
  
 -279 
  
 -44 
  
 235 
  
 Lysekil 
  
 -969 
  
 -263 
  
 707 
  
 -1 
  967 
  
 -1 
  807 
  
 159 
  
 -1 
  423 
  
 -1 
  393 
  
 30 
  
 -61 
  
 -2 
  
 59 
  
 0 
  
 -19 
  
 -19 
  
 -684 
  
 -432 
  
 252 
  
 339 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 340 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Mariestad 
  
 -1 
  360 
  
 -1 
  292 
  
 69 
  
 -1 
  245 
  
 -1 
  052 
  
 192 
  
 -880 
  
 -1 
  038 
  
 -158 
  
 -25 
  
 -114 
  
 -89 
  
 0 
  
 -177 
  
 -177 
  
 -1 
  183 
  
 -1 
  017 
  
 166 
  
 Mark 
  
 680 
  
 911 
  
 232 
  
 -852 
  
 -770 
  
 81 
  
 975 
  
 935 
  
 -40 
  
 591 
  
 517 
  
 -74 
  
 0 
  
 -87 
  
 -87 
  
 -811 
  
 -692 
  
 119 
  
 Mellerud 
  
 1 056 
  
 2 212 
  
 1 157 
  
 -1 
  912 
  
 -1 
  610 
  
 301 
  
 -544 
  
 -642 
  
 -98 
  
 156 
  
 268 
  
 112 
  
 0 
  
 312 
  
 312 
  
 -674 
  
 -350 
  
 324 
  
 Munkedal 
  
 1 206 
  
 1 577 
  
 372 
  
 -569 
  
 -569 
  
 -1 
  
 -125 
  
 -184 
  
 -59 
  
 765 
  
 710 
  
 -55 
  
 0 
  
 -13 
  
 -13 
  
 -1 
  167 
  
 -881 
  
 286 
  
 Mölndal 
  
 -660 
  
 -1 
  113 
  
 -452 
  
 942 
  
 818 
  
 -125 
  
 999 
  
 975 
  
 -24 
  
 239 
  
 174 
  
 -65 
  
 0 
  
 -213 
  
 -213 
  
 -559 
  
 -930 
  
 -371 
  
 Orust 
  
 -1 
  339 
  
 -1 
  571 
  
 -231 
  
 -2 
  033 
  
 -1 
  997 
  
 35 
  
 -1 
  193 
  
 -1 
  062 
  
 131 
  
 632 
  
 576 
  
 -56 
  
 0 
  
 -206 
  
 -206 
  
 -1 
  186 
  
 -1 
  426 
  
 -240 
  
 Partille 
  
 1 278 
  
 901 
  
 -376 
  
 1 810 
  
 1 787 
  
 -24 
  
 1 738 
  
 1 708 
  
 -30 
  
 201 
  
 126 
  
 -75 
  
 0 
  
 -219 
  
 -219 
  
 -580 
  
 -935 
  
 -355 
  
 Skara 
  
 -503 
  
 294 
  
 798 
  
 -789 
  
 -504 
  
 284 
  
 63 
  
 31 
  
 -32 
  
 334 
  
 341 
  
 7 
  
 0 
  
 105 
  
 105 
  
 -510 
  
 -174 
  
 336 
  
 Skövde 
  
 -3 
  517 
  
 -3 
  622 
  
 -104 
  
 -593 
  
 -571 
  
 21 
  
 -832 
  
 -802 
  
 30 
  
 97 
  
 45 
  
 -52 
  
 0 
  
 -115 
  
 -115 
  
 -953 
  
 -936 
  
 17 
  
 Sotenäs 
  
 -1 
  652 
  
 -1 
  562 
  
 91 
  
 -3 
  102 
  
 -3 
  166 
  
 -65 
  
 -2 
  979 
  
 -3 
  057 
  
 -78 
  
 245 
  
 212 
  
 -33 
  
 0 
  
 -149 
  
 -149 
  
 -1 
  810 
  
 -1 
  538 
  
 272 
  
 Stenungsund 
  
 -396 
  
 -738 
  
 -341 
  
 163 
  
 376 
  
 212 
  
 1 793 
  
 1 663 
  
 -130 
  
 613 
  
 511 
  
 -102 
  
 0 
  
 -250 
  
 -250 
  
 -1 
  095 
  
 -1 
  461 
  
 -366 
  
 Strömstad 
  
 -1 
  763 
  
 -286 
  
 1 478 
  
 -174 
  
 269 
  
 442 
  
 -319 
  
 -632 
  
 -313 
  
 -458 
  
 -71 
  
 387 
  
 0 
  
 367 
  
 367 
  
 -1 
  246 
  
 -872 
  
 374 
  
 Svenljunga 
  
 1 030 
  
 1 862 
  
 833 
  
 -744 
  
 -675 
  
 68 
  
 515 
  
 431 
  
 -84 
  
 1 007 
  
 1 058 
  
 51 
  
 0 
  
 117 
  
 117 
  
 -778 
  
 -288 
  
 490 
  
 Tanum 
  
 -1 
  101 
  
 -64 
  
 1 038 
  
 -1 
  791 
  
 -1 
  480 
  
 310 
  
 -1 
  006 
  
 -985 
  
 21 
  
 -167 
  
 17 
  
 184 
  
 0 
  
 -78 
  
 -78 
  
 -1 
  107 
  
 -881 
  
 226 
  
 Tibro 
  
 762 
  
 1 139 
  
 378 
  
 -836 
  
 -664 
  
 171 
  
 -81 
  
 -128 
  
 -47 
  
 744 
  
 772 
  
 28 
  
 0 
  
 94 
  
 94 
  
 -663 
  
 -539 
  
 124 
  
 Tidaholm 
  
 -952 
  
 -292 
  
 661 
  
 -1 
  004 
  
 -757 
  
 246 
  
 -837 
  
 -949 
  
 -112 
  
 577 
  
 542 
  
 -35 
  
 0 
  
 -68 
  
 -68 
  
 -1 
  096 
  
 -677 
  
 419 
  
 Tjörn 
  
 -2 
  552 
  
 -3 
  164 
  
 -611 
  
 -1 
  027 
  
 -1 
  205 
  
 -179 
  
 -616 
  
 -736 
  
 -120 
  
 255 
  
 168 
  
 -87 
  
 0 
  
 -281 
  
 -281 
  
 -1 
  756 
  
 -1 
  726 
  
 30 
  
 Tranemo 
  
 1 186 
  
 1 428 
  
 243 
  
 -863 
  
 -786 
  
 76 
  
 294 
  
 296 
  
 2 
  
 1 067 
  
 1 042 
  
 -25 
  
 0 
  
 31 
  
 31 
  
 -1 
  135 
  
 -1 
  031 
  
 104 
  
 Trollhättan 
  
 943 
  
 1 046 
  
 104 
  
 111 
  
 85 
  
 -27 
  
 481 
  
 545 
  
 64 
  
 207 
  
 224 
  
 17 
  
 0 
  
 55 
  
 55 
  
 867 
  
 1 039 
  
 172 
  
 Töreboda 
  
 77 
  
 1 604 
  
 1 528 
  
 -1 
  620 
  
 -1 
  117 
  
 502 
  
 -158 
  
 -482 
  
 -324 
  
 956 
  
 1 028 
  
 72 
  
 0 
  
 187 
  
 187 
  
 -847 
  
 17 
  
 864 
  
 Uddevalla 
  
 278 
  
 630 
  
 353 
  
 18 
  
 185 
  
 166 
  
 -76 
  
 -12 
  
 64 
  
 291 
  
 245 
  
 -46 
  
 0 
  
 -20 
  
 -20 
  
 -251 
  
 -211 
  
 40 
  
 Ulricehamn 
  
 -43 
  
 283 
  
 327 
  
 -876 
  
 -845 
  
 30 
  
 373 
  
 343 
  
 -30 
  
 456 
  
 376 
  
 -80 
  
 0 
  
 -74 
  
 -74 
  
 -1 
  213 
  
 -1 
  000 
  
 213 
  
 Vara 
  
 -368 
  
 688 
  
 1 057 
  
 -1 
  117 
  
 -1 
  006 
  
 110 
  
 64 
  
 76 
  
 12 
  
 387 
  
 410 
  
 23 
  
 0 
  
 -72 
  
 -72 
  
 -1 
  102 
  
 -448 
  
 654 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Vårgårda 
  
 -1 
  089 
  
 -236 
  
 854 
  
 14 
  
 212 
  
 197 
  
 903 
  
 930 
  
 27 
  
 646 
  
 786 
  
 140 
  
 0 
  
 -65 
  
 -65 
  
 -1 
  133 
  
 -794 
  
 339 
  
 Vänersborg 
  
 922 
  
 1 634 
  
 713 
  
 -128 
  
 129 
  
 256 
  
 632 
  
 712 
  
 80 
  
 366 
  
 335 
  
 -31 
  
 0 
  
 27 
  
 27 
  
 -496 
  
 -184 
  
 312 
  
 Åmål 
  
 1 912 
  
 2 413 
  
 502 
  
 -1 
  516 
  
 -1 
  254 
  
 261 
  
 310 
  
 176 
  
 -134 
  
 595 
  
 673 
  
 78 
  
 0 
  
 116 
  
 116 
  
 -410 
  
 -306 
  
 104 
  
 Öckerö 
  
 180 
  
 -778 
  
 -957 
  
 -413 
  
 -924 
  
 -512 
  
 1 406 
  
 1 311 
  
 -95 
  
 685 
  
 525 
  
 -160 
  
 0 
  
 -297 
  
 -297 
  
 -1 
  642 
  
 -1 
  780 
  
 -138 
  
 Värmlands län 
  
 Arvika 
  
 585 
  
 948 
  
 363 
  
 -1 
  286 
  
 -1 
  110 
  
 175 
  
 -953 
  
 -887 
  
 66 
  
 356 
  
 285 
  
 -71 
  
 0 
  
 -115 
  
 -115 
  
 -416 
  
 -346 
  
 70 
  
 Eda 
  
 -69 
  
 1 665 
  
 1 734 
  
 -565 
  
 -85 
  
 479 
  
 -1 
  015 
  
 -1 
  046 
  
 -31 
  
 -153 
  
 -56 
  
 97 
  
 0 
  
 393 
  
 393 
  
 -897 
  
 -590 
  
 307 
  
 Filipstad 
  
 4 983 
  
 6 641 
  
 1 658 
  
 -1 
  926 
  
 -1 
  393 
  
 532 
  
 -395 
  
 -543 
  
 -148 
  
 895 
  
 1 307 
  
 412 
  
 0 
  
 470 
  
 470 
  
 1 211 
  
 1 011 
  
 -200 
  
 Forshaga 
  
 -65 
  
 -29 
  
 36 
  
 -309 
  
 -347 
  
 -39 
  
 432 
  
 411 
  
 -21 
  
 1 345 
  
 1 297 
  
 -48 
  
 0 
  
 -191 
  
 -191 
  
 -1 
  068 
  
 -1 
  132 
  
 -64 
  
 Grums 
  
 -368 
  
 50 
  
 418 
  
 -1 
  142 
  
 -1 
  010 
  
 131 
  
 -848 
  
 -1 
  040 
  
 -192 
  
 271 
  
 293 
  
 22 
  
 0 
  
 15 
  
 15 
  
 -19 
  
 -95 
  
 -76 
  
 Hagfors 
  
 509 
  
 2 522 
  
 2 013 
  
 -3 
  166 
  
 -2 
  982 
  
 183 
  
 -2 
  300 
  
 -2 
  256 
  
 44 
  
 657 
  
 698 
  
 41 
  
 0 
  
 -35 
  
 -35 
  
 -679 
  
 -552 
  
 127 
  
 Hammarö 
  
 -840 
  
 -897 
  
 -57 
  
 1 650 
  
 2 132 
  
 481 
  
 1 972 
  
 1 862 
  
 -110 
  
 291 
  
 86 
  
 -205 
  
 0 
  
 -417 
  
 -417 
  
 -1 
  604 
  
 -2 
  048 
  
 Diaz 
  
 Karlstad 
  
 -2 
  509 
  
 -3 
  647 
  
 -1 
  138 
  
 -672 
  
 -676 
  
 -5 
  
 -1 
  Edwards 
  
 -1 
  470 
  
 -16 
  
 -304 
  
 -362 
  
 -58 
  
 0 
  
 -194 
  
 -194 
  
 -79 
  
 -424 
  
 -345 
  
 Kil 
  
 196 
  
 143 
  
 -53 
  
 298 
  
 278 
  
 -21 
  
 360 
  
 267 
  
 -93 
  
 489 
  
 632 
  
 143 
  
 0 
  
 -256 
  
 -256 
  
 -731 
  
 -848 
  
 -117 
  
 Kristinehamn 
  
 67 
  
 407 
  
 340 
  
 -1 
  202 
  
 -853 
  
 348 
  
 -1 
  162 
  
 -1 
  213 
  
 -51 
  
 67 
  
 92 
  
 25 
  
 0 
  
 152 
  
 152 
  
 -180 
  
 -362 
  
 -182 
  
 Munkfors 
  
 3 621 
  
 5 086 
  
 1 465 
  
 -2 
  729 
  
 -2 
  216 
  
 512 
  
 -1 
  436 
  
 -820 
  
 616 
  
 93 
  
 328 
  
 235 
  
 0 
  
 122 
  
 122 
  
 -78 
  
 23 
  
 101 
  
 Storfors 
  
 1 438 
  
 3 188 
  
 1 750 
  
 -2 
  237 
  
 -2 
  291 
  
 -55 
  
 -494 
  
 -84 
  
 410 
  
 781 
  
 981 
  
 200 
  
 0 
  
 172 
  
 172 
  
 -436 
  
 -166 
  
 270 
  
 Sunne 
  
 -225 
  
 442 
  
 667 
  
 -1 
  601 
  
 -1 
  187 
  
 413 
  
 -533 
  
 -712 
  
 -179 
  
 767 
  
 1 037 
  
 270 
  
 0 
  
 -93 
  
 -93 
  
 -1 
  326 
  
 -1 
  150 
  
 176 
  
 Säffle 
  
 1 408 
  
 2 439 
  
 1 031 
  
 -1 
  780 
  
 -1 
  542 
  
 237 
  
 -78 
  
 -278 
  
 -200 
  
 315 
  
 399 
  
 84 
  
 0 
  
 104 
  
 104 
  
 -468 
  
 -200 
  
 268 
  
 Torsby 
  
 4 099 
  
 5 542 
  
 1 443 
  
 -2 
  227 
  
 -1 
  861 
  
 365 
  
 -1 
  379 
  
 -1 
  478 
  
 -99 
  
 699 
  
 865 
  
 166 
  
 0 
  
 32 
  
 32 
  
 -880 
  
 -749 
  
 131 
  
 Årjäng 
  
 1 159 
  
 3 580 
  
 2 421 
  
 -2 
  075 
  
 -1 
  757 
  
 317 
  
 564 
  
 651 
  
 87 
  
 1 223 
  
 1 222 
  
 -1 
  
 0 
  
 191 
  
 191 
  
 -1 
  276 
  
 -642 
  
 634 
  
 341 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 342 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Örebro län 
  
 Askersund 
  
 -1 
  884 
  
 -1 
  461 
  
 423 
  
 -2 
  258 
  
 -1 
  896 
  
 361 
  
 -544 
  
 -554 
  
 -10 
  
 616 
  
 637 
  
 21 
  
 0 
  
 -72 
  
 -72 
  
 -1 
  417 
  
 -1 
  254 
  
 163 
  
 Degerfors 
  
 243 
  
 332 
  
 89 
  
 -2 
  417 
  
 -2 
  003 
  
 413 
  
 -1 
  173 
  
 -1 
  291 
  
 -118 
  
 1 251 
  
 1 246 
  
 -5 
  
 0 
  
 104 
  
 104 
  
 -23 
  
 -228 
  
 -205 
  
 Hallsberg 
  
 Cole 
  
 -287 
  
 514 
  
 -872 
  
 -652 
  
 219 
  
 65 
  
 53 
  
 -12 
  
 623 
  
 589 
  
 -34 
  
 0 
  
 83 
  
 83 
  
 -1 
  079 
  
 -767 
  
 312 
  
 Hällefors 
  
 3 138 
  
 5 502 
  
 2 364 
  
 -2 
  003 
  
 -1 
  568 
  
 434 
  
 -1 
  859 
  
 -1 
  850 
  
 9 
  
 845 
  
 971 
  
 126 
  
 0 
  
 232 
  
 232 
  
 -815 
  
 447 
  
 1 262 
  
 Karlskoga 
  
 576 
  
 823 
  
 247 
  
 -1 
  445 
  
 -1 
  249 
  
 195 
  
 -522 
  
 -533 
  
 -11 
  
 432 
  
 387 
  
 -45 
  
 0 
  
 71 
  
 71 
  
 284 
  
 346 
  
 62 
  
 Kumla 
  
 510 
  
 126 
  
 -384 
  
 771 
  
 740 
  
 -32 
  
 1 436 
  
 1 264 
  
 -172 
  
 798 
  
 751 
  
 -47 
  
 0 
  
 -105 
  
 -105 
  
 -744 
  
 -604 
  
 140 
  
 Laxå 
  
 1 868 
  
 2 723 
  
 855 
  
 -2 
  093 
  
 -1 
  822 
  
 270 
  
 -1 
  154 
  
 -1 
  079 
  
 75 
  
 1 108 
  
 1 123 
  
 15 
  
 0 
  
 93 
  
 93 
  
 -1 
  642 
  
 -1 
  158 
  
 484 
  
 Lekeberg 
  
 1 762 
  
 743 
  
 -1 
  019 
  
 1 451 
  
 1 430 
  
 -22 
  
 1 460 
  
 1 283 
  
 -177 
  
 79 
  
 -3 
  
 -82 
  
 0 
  
 -205 
  
 -205 
  
 -1 
  261 
  
 -1 
  336 
  
 -75 
  
 Lindesberg 
  
 662 
  
 1 639 
  
 977 
  
 -1 
  138 
  
 -834 
  
 303 
  
 -173 
  
 -126 
  
 47 
  
 750 
  
 803 
  
 53 
  
 0 
  
 110 
  
 110 
  
 -23 
  
 305 
  
 328 
  
 Ljusnarsberg 
  
 1 227 
  
 3 743 
  
 2 516 
  
 -3 
  101 
  
 -2 
  562 
  
 538 
  
 -1 
  305 
  
 -1 
  116 
  
 189 
  
 674 
  
 934 
  
 260 
  
 0 
  
 515 
  
 515 
  
 -341 
  
 -34 
  
 307 
  
 Haney 
  
 -126 
  
 370 
  
 496 
  
 -1 
  535 
  
 -1 
  010 
  
 524 
  
 99 
  
 -21 
  
 -120 
  
 569 
  
 706 
  
 137 
  
 0 
  
 -36 
  
 -36 
  
 -662 
  
 -601 
  
 61 
  
 Örebro 
  
 -456 
  
 -655 
  
 -199 
  
 442 
  
 394 
  
 -49 
  
 -138 
  
 -103 
  
 35 
  
 -41 
  
 -71 
  
 -30 
  
 0 
  
 -58 
  
 -58 
  
 448 
  
 600 
  
 152 
  
 Västmanlands län 
  
 Arboga 
  
 -1 
  047 
  
 -982 
  
 66 
  
 -1 
  528 
  
 -1 
  142 
  
 385 
  
 -977 
  
 -1 
  060 
  
 -83 
  
 680 
  
 607 
  
 -73 
  
 0 
  
 47 
  
 47 
  
 -206 
  
 -450 
  
 -244 
  
 Fagersta 
  
 1 730 
  
 2 986 
  
 1 256 
  
 -202 
  
 161 
  
 362 
  
 339 
  
 406 
  
 67 
  
 183 
  
 292 
  
 109 
  
 0 
  
 362 
  
 362 
  
 -687 
  
 139 
  
 826 
  
 Hallstahammar 
  
 -253 
  
 783 
  
 1 036 
  
 -597 
  
 -335 
  
 261 
  
 -349 
  
 -235 
  
 114 
  
 428 
  
 511 
  
 83 
  
 0 
  
 -16 
  
 -16 
  
 -303 
  
 64 
  
 367 
  
 Kungsör 
  
 -1 
  312 
  
 -416 
  
 897 
  
 -986 
  
 -924 
  
 61 
  
 510 
  
 453 
  
 -57 
  
 978 
  
 1 050 
  
 72 
  
 0 
  
 156 
  
 156 
  
 -699 
  
 -254 
  
 445 
  
 Köping 
  
 355 
  
 1 189 
  
 834 
  
 -999 
  
 -644 
  
 354 
  
 -150 
  
 -157 
  
 -7 
  
 246 
  
 354 
  
 108 
  
 0 
  
 105 
  
 105 
  
 282 
  
 586 
  
 304 
  
 Butler 
  
 408 
  
 248 
  
 -160 
  
 -985 
  
 -834 
  
 150 
  
 -1 
  057 
  
 -969 
  
 88 
  
 938 
  
 1 120 
  
 182 
  
 0 
  
 153 
  
 153 
  
 -555 
  
 -689 
  
 -134 
  
 Sala 
  
 295 
  
 222 
  
 -73 
  
 -750 
  
 -546 
  
 203 
  
 -289 
  
 -358 
  
 -69 
  
 440 
  
 492 
  
 52 
  
 0 
  
 -45 
  
 -45 
  
 -489 
  
 -377 
  
 112 
  
 Skinnskatteberg 
  
 3 205 
  
 4 842 
  
 1 637 
  
 -1 
  386 
  
 -1 
  047 
  
 338 
  
 -923 
  
 -745 
  
 178 
  
 22 
  
 120 
  
 98 
  
 0 
  
 101 
  
 101 
  
 -291 
  
 310 
  
 601 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Surahammar 
  
 -1 
  482 
  
 -1 
  268 
  
 215 
  
 -979 
  
 -931 
  
 47 
  
 201 
  
 6 
  
 -195 
  
 745 
  
 774 
  
 29 
  
 0 
  
 11 
  
 11 
  
 -748 
  
 -635 
  
 113 
  
 Västerås 
  
 -95 
  
 -851 
  
 -756 
  
 -36 
  
 -106 
  
 -71 
  
 -90 
  
 -114 
  
 -24 
  
 -116 
  
 -66 
  
 50 
  
 0 
  
 -3 
  
 -3 
  
 805 
  
 498 
  
 -307 
  
 Dalarnas län 
  
 Avesta 
  
 -20 
  
 608 
  
 628 
  
 -1 
  318 
  
 -942 
  
 375 
  
 -1 
  039 
  
 -1 
  064 
  
 -25 
  
 310 
  
 431 
  
 121 
  
 0 
  
 350 
  
 350 
  
 -172 
  
 -157 
  
 15 
  
 Borlänge 
  
 1 175 
  
 2 015 
  
 840 
  
 43 
  
 208 
  
 164 
  
 667 
  
 727 
  
 60 
  
 190 
  
 402 
  
 212 
  
 0 
  
 169 
  
 169 
  
 913 
  
 1 454 
  
 541 
  
 Falun 
  
 -216 
  
 -898 
  
 -682 
  
 -47 
  
 -75 
  
 -29 
  
 -124 
  
 -115 
  
 9 
  
 199 
  
 133 
  
 -66 
  
 0 
  
 -211 
  
 -211 
  
 23 
  
 -309 
  
 -332 
  
 Gagnef 
  
 208 
  
 74 
  
 -134 
  
 181 
  
 280 
  
 98 
  
 684 
  
 727 
  
 43 
  
 1 238 
  
 1 206 
  
 -32 
  
 0 
  
 -262 
  
 -262 
  
 -1 
  843 
  
 -1 
  776 
  
 67 
  
 Hedemora 
  
 -285 
  
 292 
  
 577 
  
 -1 
  615 
  
 -1 
  367 
  
 247 
  
 -402 
  
 -358 
  
 44 
  
 478 
  
 500 
  
 22 
  
 0 
  
 131 
  
 131 
  
 -545 
  
 -353 
  
 192 
  
 Leksand 
  
 -737 
  
 -927 
  
 -190 
  
 -1 
  643 
  
 -1 
  394 
  
 248 
  
 -939 
  
 -960 
  
 -21 
  
 372 
  
 320 
  
 -52 
  
 0 
  
 -225 
  
 -225 
  
 -1 
  Edwards 
  
 -1 
  701 
  
 -247 
  
 Ludvika 
  
 2 301 
  
 2 585 
  
 284 
  
 -544 
  
 -236 
  
 307 
  
 -687 
  
 -762 
  
 -75 
  
 264 
  
 261 
  
 -3 
  
 0 
  
 224 
  
 224 
  
 460 
  
 367 
  
 -93 
  
 Malung-Sälen 
  
 752 
  
 2 264 
  
 1 512 
  
 -2 
  112 
  
 -2 
  050 
  
 61 
  
 -659 
  
 -760 
  
 -101 
  
 439 
  
 425 
  
 -14 
  
 0 
  
 -35 
  
 -35 
  
 -1 
  404 
  
 -638 
  
 766 
  
 Mora 
  
 -493 
  
 18 
  
 511 
  
 -1 
  619 
  
 -1 
  348 
  
 270 
  
 -647 
  
 -742 
  
 -95 
  
 -104 
  
 -101 
  
 3 
  
 0 
  
 -182 
  
 -182 
  
 -1 
  165 
  
 -971 
  
 194 
  
 Orsa 
  
 1 766 
  
 3 222 
  
 1 456 
  
 -2 
  779 
  
 -2 
  476 
  
 302 
  
 -813 
  
 -814 
  
 -1 
  
 605 
  
 722 
  
 117 
  
 0 
  
 63 
  
 63 
  
 -480 
  
 213 
  
 693 
  
 Rättvik 
  
 1 723 
  
 2 043 
  
 320 
  
 -3 
  047 
  
 -2 
  861 
  
 185 
  
 -1 
  106 
  
 -1 
  296 
  
 -190 
  
 -33 
  
 -90 
  
 -57 
  
 0 
  
 -184 
  
 -184 
  
 -1 
  188 
  
 -1 
  156 
  
 32 
  
 Smedjebacken 
  
 -1 
  749 
  
 -1 
  390 
  
 359 
  
 -1 
  478 
  
 -953 
  
 524 
  
 -942 
  
 -1 
  059 
  
 -117 
  
 72 
  
 32 
  
 -40 
  
 0 
  
 -86 
  
 -86 
  
 -1 
  092 
  
 -654 
  
 438 
  
 Säter 
  
 -1 
  481 
  
 -2 
  053 
  
 -572 
  
 -859 
  
 -784 
  
 74 
  
 -214 
  
 -530 
  
 -316 
  
 199 
  
 120 
  
 -79 
  
 0 
  
 -200 
  
 -200 
  
 -1 
  505 
  
 -1 
  450 
  
 55 
  
 Vansbro 
  
 2 928 
  
 4 347 
  
 1 419 
  
 -1 
  682 
  
 -1 
  467 
  
 214 
  
 102 
  
 64 
  
 -38 
  
 748 
  
 851 
  
 103 
  
 0 
  
 -16 
  
 -16 
  
 -1 
  738 
  
 -1 
  217 
  
 521 
  
 Älvdalen 
  
 4 295 
  
 5 465 
  
 1 170 
  
 -2 
  186 
  
 -2 
  181 
  
 4 
  
 263 
  
 408 
  
 145 
  
 766 
  
 722 
  
 -44 
  
 0 
  
 -148 
  
 -148 
  
 -1 
  917 
  
 -1 
  585 
  
 332 
  
 Ferguson 
  
 Bollnäs 
  
 820 
  
 1 170 
  
 350 
  
 -1 
  224 
  
 -968 
  
 255 
  
 -638 
  
 -469 
  
 169 
  
 296 
  
 278 
  
 -18 
  
 0 
  
 123 
  
 123 
  
 -5 
  
 -47 
  
 -42 
  
 Gävle 
  
 -1 
  032 
  
 -1 
  016 
  
 16 
  
 -246 
  
 -291 
  
 -46 
  
 -229 
  
 -184 
  
 45 
  
 35 
  
 84 
  
 49 
  
 0 
  
 7 
  
 7 
  
 395 
  
 540 
  
 145 
  
 343 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 344 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Hofors 
  
 2 949 
  
 2 221 
  
 -728 
  
 -1 
  695 
  
 -1 
  605 
  
 89 
  
 -1 
  342 
  
 -1 
  519 
  
 -177 
  
 1 555 
  
 1 619 
  
 64 
  
 0 
  
 49 
  
 49 
  
 791 
  
 56 
  
 -735 
  
 Hudiksvall 
  
 -7 
  
 -89 
  
 -82 
  
 -1 
  368 
  
 -1 
  191 
  
 176 
  
 -16 
  
 -108 
  
 -92 
  
 129 
  
 206 
  
 77 
  
 0 
  
 -139 
  
 -139 
  
 -392 
  
 -326 
  
 66 
  
 Ljusdal 
  
 2 352 
  
 3 457 
  
 1 105 
  
 -2 
  111 
  
 -1 
  853 
  
 257 
  
 98 
  
 -29 
  
 -127 
  
 696 
  
 742 
  
 46 
  
 0 
  
 -24 
  
 -24 
  
 -758 
  
 -198 
  
 560 
  
 Nordanstig 
  
 1 131 
  
 2 804 
  
 1 673 
  
 -1 
  604 
  
 -1 
  224 
  
 379 
  
 314 
  
 212 
  
 -102 
  
 301 
  
 448 
  
 147 
  
 0 
  
 -33 
  
 -33 
  
 -870 
  
 -441 
  
 429 
  
 Ockelbo 
  
 1 139 
  
 2 395 
  
 1 256 
  
 -2 
  184 
  
 -1 
  836 
  
 347 
  
 -1 
  926 
  
 -1 
  913 
  
 13 
  
 343 
  
 447 
  
 104 
  
 0 
  
 364 
  
 364 
  
 -235 
  
 -167 
  
 68 
  
 Ovanåker 
  
 417 
  
 1 237 
  
 820 
  
 -1 
  848 
  
 -1 
  602 
  
 245 
  
 -1 
  044 
  
 -1 
  030 
  
 14 
  
 534 
  
 562 
  
 28 
  
 0 
  
 50 
  
 50 
  
 -569 
  
 -569 
  
 0 
  
 Sandviken 
  
 242 
  
 561 
  
 319 
  
 -1 
  138 
  
 -863 
  
 274 
  
 -223 
  
 -222 
  
 1 
  
 720 
  
 785 
  
 65 
  
 0 
  
 198 
  
 198 
  
 337 
  
 292 
  
 -45 
  
 Söderhamn 
  
 668 
  
 1 572 
  
 904 
  
 -1 
  341 
  
 -1 
  138 
  
 202 
  
 -1 
  124 
  
 -1 
  072 
  
 52 
  
 16 
  
 143 
  
 127 
  
 0 
  
 107 
  
 107 
  
 -152 
  
 249 
  
 401 
  
 Västernorrlands län 
  
 Härnösand 
  
 -232 
  
 216 
  
 448 
  
 -1 
  338 
  
 -973 
  
 364 
  
 -258 
  
 -271 
  
 -13 
  
 220 
  
 280 
  
 60 
  
 0 
  
 127 
  
 127 
  
 -320 
  
 -379 
  
 -59 
  
 Kramfors 
  
 398 
  
 1 499 
  
 1 101 
  
 -2 
  523 
  
 -2 
  287 
  
 235 
  
 -1 
  403 
  
 -1 
  242 
  
 161 
  
 471 
  
 571 
  
 100 
  
 0 
  
 88 
  
 88 
  
 -524 
  
 -399 
  
 125 
  
 Sollefteå 
  
 3 053 
  
 4 921 
  
 1 869 
  
 -1 
  648 
  
 -1 
  294 
  
 353 
  
 -699 
  
 -630 
  
 69 
  
 515 
  
 567 
  
 52 
  
 0 
  
 75 
  
 75 
  
 -732 
  
 -204 
  
 528 
  
 Sundsvall 
  
 -1 
  077 
  
 -1 
  523 
  
 -445 
  
 -629 
  
 -746 
  
 -118 
  
 257 
  
 167 
  
 -90 
  
 -202 
  
 -242 
  
 -40 
  
 0 
  
 -136 
  
 -136 
  
 109 
  
 17 
  
 -92 
  
 James 
  
 -505 
  
 -622 
  
 -117 
  
 -746 
  
 -820 
  
 -75 
  
 389 
  
 336 
  
 -53 
  
 809 
  
 811 
  
 2 
  
 0 
  
 -110 
  
 -110 
  
 -502 
  
 -264 
  
 238 
  
 Ånge 
  
 3 712 
  
 5 612 
  
 1 900 
  
 -2 
  666 
  
 -2 
  363 
  
 302 
  
 -798 
  
 -662 
  
 136 
  
 783 
  
 646 
  
 -137 
  
 0 
  
 -81 
  
 -81 
  
 -599 
  
 -472 
  
 127 
  
 Örnsköldsvik 
  
 958 
  
 -142 
  
 -1 
  100 
  
 -411 
  
 -552 
  
 -142 
  
 -96 
  
 -101 
  
 -5 
  
 252 
  
 176 
  
 -76 
  
 0 
  
 -219 
  
 -219 
  
 -963 
  
 -1 
  160 
  
 -197 
  
 Jämtlands län 
  
 Barry 
  
 7 214 
  
 8 936 
  
 1 722 
  
 -1 
  966 
  
 -1 
  687 
  
 278 
  
 806 
  
 661 
  
 -145 
  
 780 
  
 772 
  
 -8 
  
 0 
  
 -86 
  
 -86 
  
 -1 
  544 
  
 -474 
  
 1 070 
  
 Bräcke 
  
 6 906 
  
 8 550 
  
 1 644 
  
 -2 
  788 
  
 -2 
  336 
  
 451 
  
 519 
  
 116 
  
 -403 
  
 1 575 
  
 1 593 
  
 18 
  
 0 
  
 -30 
  
 -30 
  
 -733 
  
 -139 
  
 594 
  
 Härjedalen 
  
 3 944 
  
 5 025 
  
 1 081 
  
 -2 
  821 
  
 -2 
  739 
  
 81 
  
 -924 
  
 -833 
  
 91 
  
 364 
  
 340 
  
 -24 
  
 0 
  
 -78 
  
 -78 
  
 -1 
  710 
  
 -1 
  413 
  
 297 
  
 Krokom 
  
 4 174 
  
 4 957 
  
 783 
  
 840 
  
 1 186 
  
 345 
  
 3 792 
  
 3 764 
  
 -28 
  
 324 
  
 291 
  
 -33 
  
 0 
  
 -201 
  
 -201 
  
 -1 
  607 
  
 -1 
  421 
  
 186 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Ragunda 
  
 8 712 
  
 11 191 
  
 2 479 
  
 -1 
  949 
  
 -1 
  574 
  
 374 
  
 127 
  
 268 
  
 141 
  
 618 
  
 531 
  
 -87 
  
 0 
  
 101 
  
 101 
  
 -884 
  
 -570 
  
 314 
  
 Strömsund 
  
 6 238 
  
 7 331 
  
 1 093 
  
 -1 
  931 
  
 -1 
  514 
  
 416 
  
 -265 
  
 -908 
  
 -643 
  
 633 
  
 586 
  
 -47 
  
 0 
  
 -21 
  
 -21 
  
 -807 
  
 -276 
  
 531 
  
 Åre 
  
 -593 
  
 627 
  
 1 220 
  
 -1 
  028 
  
 -720 
  
 307 
  
 1 405 
  
 1 220 
  
 -185 
  
 497 
  
 417 
  
 -80 
  
 0 
  
 55 
  
 55 
  
 -1 
  785 
  
 -1 
  288 
  
 497 
  
 Östersund 
  
 -1 
  700 
  
 -2 
  040 
  
 -340 
  
 -301 
  
 -360 
  
 -60 
  
 -571 
  
 -544 
  
 27 
  
 -496 
  
 -508 
  
 -12 
  
 0 
  
 -208 
  
 -208 
  
 -548 
  
 -491 
  
 57 
  
 Västerbottens län 
  
 Klein 
  
 10 030 
  
 12 605 
  
 2 575 
  
 -2 
  218 
  
 -1 
  837 
  
 380 
  
 665 
  
 1 231 
  
 566 
  
 1 309 
  
 1 595 
  
 286 
  
 0 
  
 -150 
  
 -150 
  
 -1 
  319 
  
 -516 
  
 803 
  
 Dorotea 
  
 11 454 
  
 13 169 
  
 1 715 
  
 -2 
  131 
  
 -2 
  103 
  
 27 
  
 413 
  
 132 
  
 -281 
  
 717 
  
 627 
  
 -90 
  
 0 
  
 -99 
  
 -99 
  
 -1 
  389 
  
 -890 
  
 499 
  
 Lycksele 
  
 3 186 
  
 3 854 
  
 669 
  
 -1 
  088 
  
 -688 
  
 399 
  
 384 
  
 -101 
  
 -485 
  
 591 
  
 990 
  
 399 
  
 0 
  
 -171 
  
 -171 
  
 -416 
  
 -604 
  
 -188 
  
 Malå 
  
 6 840 
  
 7 831 
  
 991 
  
 -1 
  839 
  
 -1 
  586 
  
 252 
  
 24 
  
 458 
  
 434 
  
 953 
  
 812 
  
 -141 
  
 0 
  
 -205 
  
 -205 
  
 -746 
  
 -932 
  
 -186 
  
 Nordmaling 
  
 3 296 
  
 4 148 
  
 852 
  
 -1 
  929 
  
 -1 
  544 
  
 384 
  
 111 
  
 66 
  
 -45 
  
 947 
  
 1 054 
  
 107 
  
 0 
  
 -103 
  
 -103 
  
 -886 
  
 -514 
  
 372 
  
 Norsjö 
  
 6 656 
  
 8 727 
  
 2 072 
  
 -1 
  355 
  
 -1 
  106 
  
 248 
  
 657 
  
 1 281 
  
 624 
  
 1 473 
  
 1 423 
  
 -50 
  
 0 
  
 -156 
  
 -156 
  
 -1 
  310 
  
 -945 
  
 365 
  
 Robertsfors 
  
 3 228 
  
 4 213 
  
 985 
  
 -1 
  241 
  
 -833 
  
 407 
  
 671 
  
 483 
  
 -188 
  
 508 
  
 433 
  
 -75 
  
 0 
  
 -140 
  
 -140 
  
 -1 
  389 
  
 -1 
  115 
  
 274 
  
 Skellefteå 
  
 -610 
  
 -1 
  145 
  
 -535 
  
 -791 
  
 -961 
  
 -171 
  
 -358 
  
 -360 
  
 -2 
  
 327 
  
 274 
  
 -53 
  
 0 
  
 -225 
  
 -225 
  
 -489 
  
 -693 
  
 -204 
  
 Sorsele 
  
 11 085 
  
 12 655 
  
 1 570 
  
 -2 
  024 
  
 -1 
  799 
  
 224 
  
 300 
  
 328 
  
 28 
  
 2 305 
  
 2 457 
  
 152 
  
 0 
  
 -120 
  
 -120 
  
 -916 
  
 -749 
  
 167 
  
 Storuman 
  
 5 400 
  
 6 858 
  
 1 458 
  
 -2 
  311 
  
 -2 
  020 
  
 290 
  
 -413 
  
 -533 
  
 -120 
  
 759 
  
 774 
  
 15 
  
 0 
  
 -189 
  
 -189 
  
 -1 
  607 
  
 -1 
  189 
  
 418 
  
 Umeå 
  
 -5 
  393 
  
 -5 
  913 
  
 -520 
  
 -47 
  
 -34 
  
 12 
  
 -891 
  
 -973 
  
 -82 
  
 -533 
  
 -603 
  
 -70 
  
 0 
  
 -217 
  
 -217 
  
 -470 
  
 -717 
  
 -247 
  
 Vilhelmina 
  
 8 888 
  
 9 563 
  
 675 
  
 -2 
  150 
  
 -1 
  866 
  
 283 
  
 2 016 
  
 1 757 
  
 -259 
  
 1 347 
  
 1 522 
  
 175 
  
 0 
  
 -148 
  
 -148 
  
 -1 
  230 
  
 -566 
  
 664 
  
 Vindeln 
  
 6 966 
  
 8 062 
  
 1 097 
  
 -1 
  225 
  
 -711 
  
 513 
  
 284 
  
 425 
  
 141 
  
 817 
  
 1 066 
  
 249 
  
 0 
  
 -197 
  
 -197 
  
 -1 
  646 
  
 -1 
  385 
  
 261 
  
 Vännäs 
  
 1 091 
  
 1 394 
  
 304 
  
 554 
  
 736 
  
 181 
  
 1 155 
  
 1 187 
  
 32 
  
 1 287 
  
 1 447 
  
 160 
  
 0 
  
 -226 
  
 -226 
  
 -1 
  204 
  
 -1 
  017 
  
 187 
  
 Åsele 
  
 9 983 
  
 12 581 
  
 2 598 
  
 -3 
  315 
  
 -2 
  842 
  
 472 
  
 -161 
  
 -238 
  
 -77 
  
 1 823 
  
 1 828 
  
 5 
  
 0 
  
 86 
  
 86 
  
 -1 
  527 
  
 -1 
  178 
  
 349 
  
 345 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 346 
  
 4 Bilaga 
  
 Län 
  
 Totalt 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 Kommunal 
  
 IFO 
  
 Kommun 
  
 vuxenutbildning (ny) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Norrbottens län 
  
 Arjeplog 
  
 5 653 
  
 7 454 
  
 1 801 
  
 -2 
  Olson 
  
 -1 
  986 
  
 83 
  
 -1 
  326 
  
 -1 
  189 
  
 137 
  
 460 
  
 472 
  
 12 
  
 0 
  
 -96 
  
 -96 
  
 -1 
  022 
  
 -1 
  475 
  
 -453 
  
 Arvidsjaur 
  
 4 419 
  
 5 458 
  
 1 039 
  
 -1 
  664 
  
 -1 
  411 
  
 252 
  
 -1 
  393 
  
 -1 
  615 
  
 -222 
  
 911 
  
 1 017 
  
 106 
  
 0 
  
 -173 
  
 -173 
  
 -996 
  
 -874 
  
 122 
  
 Boden 
  
 -1 
  288 
  
 -2 
  107 
  
 -818 
  
 -1 
  774 
  
 -1 
  496 
  
 277 
  
 -943 
  
 -1 
  039 
  
 -96 
  
 263 
  
 209 
  
 -54 
  
 0 
  
 -128 
  
 -128 
  
 -910 
  
 -834 
  
 76 
  
 Gällivare 
  
 -1 
  Olson 
  
 -709 
  
 361 
  
 -1 
  834 
  
 -1 
  630 
  
 203 
  
 -1 
  981 
  
 -2 
  281 
  
 -300 
  
 -28 
  
 55 
  
 83 
  
 0 
  
 -206 
  
 -206 
  
 -1 
  259 
  
 -1 
  413 
  
 -154 
  
 Haparanda 
  
 554 
  
 2 343 
  
 1 790 
  
 -1 
  727 
  
 -1 
  393 
  
 333 
  
 -521 
  
 -562 
  
 -41 
  
 706 
  
 710 
  
 4 
  
 0 
  
 114 
  
 114 
  
 -269 
  
 524 
  
 793 
  
 Jokkmokk 
  
 2 792 
  
 5 141 
  
 2 350 
  
 -2 
  248 
  
 -1 
  958 
  
 289 
  
 -1 
  505 
  
 -1 
  618 
  
 -113 
  
 529 
  
 525 
  
 -4 
  
 0 
  
 4 
  
 4 
  
 -1 
  471 
  
 -1 
  059 
  
 412 
  
 Kalix 
  
 196 
  
 1 279 
  
 1 083 
  
 -2 
  525 
  
 -2 
  363 
  
 161 
  
 -857 
  
 -1 
  018 
  
 -161 
  
 733 
  
 582 
  
 -151 
  
 0 
  
 -217 
  
 -217 
  
 -740 
  
 -702 
  
 38 
  
 Kiruna 
  
 -1 
  785 
  
 -1 
  573 
  
 212 
  
 -935 
  
 -739 
  
 195 
  
 -452 
  
 -726 
  
 -274 
  
 337 
  
 269 
  
 -68 
  
 0 
  
 -135 
  
 -135 
  
 -1 
  122 
  
 -1 
  354 
  
 -232 
  
 Luleå 
  
 -3 
  693 
  
 -4 
  716 
  
 -1 
  023 
  
 -1 
  095 
  
 -1 
  162 
  
 -68 
  
 -1 
  124 
  
 -1 
  109 
  
 15 
  
 -208 
  
 -268 
  
 -60 
  
 0 
  
 -220 
  
 -220 
  
 -355 
  
 -746 
  
 -391 
  
 Pajala 
  
 7 720 
  
 9 902 
  
 2 182 
  
 -2 
  560 
  
 -2 
  301 
  
 258 
  
 -162 
  
 -516 
  
 -354 
  
 797 
  
 810 
  
 13 
  
 0 
  
 -198 
  
 -198 
  
 -1 
  811 
  
 -1 
  792 
  
 19 
  
 Piteå 
  
 -2 
  898 
  
 -3 
  276 
  
 -378 
  
 -1 
  153 
  
 -963 
  
 189 
  
 -605 
  
 -665 
  
 -60 
  
 350 
  
 259 
  
 -91 
  
 0 
  
 -303 
  
 -303 
  
 -1 
  198 
  
 -1 
  254 
  
 -56 
  
 Älvsbyn 
  
 1 652 
  
 2 444 
  
 792 
  
 -1 
  963 
  
 -1 
  781 
  
 181 
  
 -78 
  
 -248 
  
 -170 
  
 1 167 
  
 1 239 
  
 72 
  
 0 
  
 -159 
  
 -159 
  
 -840 
  
 -988 
  
 -148 
  
 Överkalix 
  
 5 938 
  
 8 812 
  
 2 874 
  
 -3 
  694 
  
 -3 
  405 
  
 288 
  
 -2 
  748 
  
 -2 
  499 
  
 249 
  
 673 
  
 774 
  
 101 
  
 0 
  
 -121 
  
 -121 
  
 -1 
  075 
  
 -620 
  
 455 
  
 Övertorneå 
  
 5 365 
  
 8 633 
  
 3 268 
  
 -3 
  928 
  
 -3 
  628 
  
 299 
  
 -1 
  320 
  
 -1 
  436 
  
 -116 
  
 1 798 
  
 1 971 
  
 173 
  
 0 
  
 -128 
  
 -128 
  
 -1 
  163 
  
 -1 
  027 
  
 136 
  
 2018:74 SOU 
  
 Tabell 2 Bidrag/avgift i kostnadsutjämningen för kommuner i nuvarande modellstruktur, sex delmodeller 
  
 Kronor per invånare 2018 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Stockholms län 
  
 Botkyrka 
  
 -4 
  349 
  
 -4 
  258 
  
 91 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 615 
  
 0 
  
 -615 
  
 -51 
  
 -81 
  
 -30 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 391 
  
 647 
  
 256 
  
 Danderyd 
  
 1 184 
  
 1 240 
  
 56 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -58 
  
 113 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 1 481 
  
 1 922 
  
 441 
  
 Ekerö 
  
 -3 
  420 
  
 -3 
  409 
  
 11 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -117 
  
 -142 
  
 -25 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 920 
  
 1 072 
  
 152 
  
 Haninge 
  
 -3 
  915 
  
 -3 
  892 
  
 23 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 124 
  
 0 
  
 -124 
  
 467 
  
 450 
  
 -17 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 553 
  
 808 
  
 255 
  
 Huddinge 
  
 -4 
  130 
  
 -4 
  157 
  
 -27 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 224 
  
 0 
  
 -224 
  
 357 
  
 304 
  
 -53 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 729 
  
 969 
  
 240 
  
 Järfälla 
  
 -2 
  095 
  
 -2 
  031 
  
 64 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 229 
  
 0 
  
 -229 
  
 592 
  
 579 
  
 -13 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 700 
  
 980 
  
 280 
  
 Lidingö 
  
 1 272 
  
 1 332 
  
 60 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -113 
  
 -160 
  
 -47 
  
 84 
  
 -51 
  
 -134 
  
 1 295 
  
 1 255 
  
 -40 
  
 Nacka 
  
 -2 
  624 
  
 -2 
  555 
  
 69 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -78 
  
 0 
  
 78 
  
 306 
  
 242 
  
 -64 
  
 84 
  
 -51 
  
 -134 
  
 1 233 
  
 1 388 
  
 155 
  
 Norrtälje 
  
 2 353 
  
 2 361 
  
 8 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -155 
  
 -137 
  
 18 
  
 -45 
  
 -131 
  
 -85 
  
 422 
  
 739 
  
 317 
  
 Nykvarn 
  
 -4 
  469 
  
 -4 
  599 
  
 -130 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -136 
  
 0 
  
 136 
  
 354 
  
 377 
  
 23 
  
 -45 
  
 -131 
  
 -85 
  
 419 
  
 626 
  
 207 
  
 Nynäshamn 
  
 -329 
  
 -337 
  
 -8 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -132 
  
 0 
  
 132 
  
 -167 
  
 -178 
  
 -11 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 285 
  
 382 
  
 97 
  
 Salem 
  
 -2 
  774 
  
 -2 
  819 
  
 -45 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 1 
  
 0 
  
 -1 
  
 -156 
  
 -201 
  
 -45 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 451 
  
 631 
  
 180 
  
 Sigtuna 
  
 -3 
  576 
  
 -3 
  529 
  
 47 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 328 
  
 0 
  
 -328 
  
 280 
  
 261 
  
 -19 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 654 
  
 929 
  
 275 
  
 Sollentuna 
  
 -2 
  666 
  
 -2 
  672 
  
 -6 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 40 
  
 0 
  
 -40 
  
 -98 
  
 -97 
  
 1 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 1 226 
  
 1 367 
  
 141 
  
 Solna 
  
 -1 
  299 
  
 -1 
  213 
  
 86 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -59 
  
 0 
  
 59 
  
 348 
  
 366 
  
 18 
  
 84 
  
 -51 
  
 -134 
  
 870 
  
 726 
  
 -144 
  
 Stockholm 
  
 -2 
  049 
  
 -1 
  895 
  
 154 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 96 
  
 0 
  
 -96 
  
 56 
  
 30 
  
 -26 
  
 535 
  
 449 
  
 -85 
  
 1 014 
  
 1 044 
  
 30 
  
 Sundbyberg 
  
 -3 
  436 
  
 -3 
  341 
  
 95 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 122 
  
 0 
  
 -122 
  
 1 157 
  
 1 231 
  
 74 
  
 84 
  
 -51 
  
 -134 
  
 895 
  
 1 023 
  
 128 
  
 Södertälje 
  
 -2 
  180 
  
 -2 
  155 
  
 25 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 452 
  
 0 
  
 -452 
  
 7 
  
 -23 
  
 -30 
  
 20 
  
 -66 
  
 -85 
  
 434 
  
 704 
  
 270 
  
 347 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 348 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Tyresö 
  
 -2 
  946 
  
 -3 
  014 
  
 -68 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 916 
  
 1 051 
  
 135 
  
 Täby 
  
 -1 
  085 
  
 -1 
  150 
  
 -65 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 29 
  
 -37 
  
 -66 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 1 306 
  
 1 516 
  
 210 
  
 Upplands Väsby 
  
 -3 
  021 
  
 -3 
  026 
  
 -5 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 109 
  
 0 
  
 -109 
  
 179 
  
 152 
  
 -27 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 663 
  
 1 069 
  
 406 
  
 Upplands-Bro 
  
 -3 
  681 
  
 -3 
  712 
  
 -31 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 140 
  
 0 
  
 -140 
  
 985 
  
 967 
  
 -18 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 476 
  
 669 
  
 193 
  
 Vallentuna 
  
 -3 
  611 
  
 -3 
  586 
  
 25 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -199 
  
 -28 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 749 
  
 1 015 
  
 266 
  
 Vaxholm 
  
 -2 
  303 
  
 -2 
  184 
  
 119 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -167 
  
 -29 
  
 138 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 1 138 
  
 1 252 
  
 114 
  
 Värmdö 
  
 -3 
  686 
  
 -3 
  615 
  
 71 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 787 
  
 809 
  
 22 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 908 
  
 946 
  
 38 
  
 Österåker 
  
 -3 
  121 
  
 -3 
  105 
  
 16 
  
 525 
  
 516 
  
 -10 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 134 
  
 104 
  
 -30 
  
 -45 
  
 -51 
  
 -5 
  
 661 
  
 976 
  
 315 
  
 Uppsala län 
  
 Enköping 
  
 -40 
  
 -6 
  
 34 
  
 -13 
  
 -195 
  
 -182 
  
 -122 
  
 0 
  
 122 
  
 309 
  
 289 
  
 -20 
  
 -142 
  
 -213 
  
 -70 
  
 -261 
  
 -279 
  
 -18 
  
 Heby 
  
 2 134 
  
 2 207 
  
 73 
  
 -13 
  
 -195 
  
 -182 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -20 
  
 -67 
  
 -47 
  
 13 
  
 -21 
  
 -33 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Håbo 
  
 -3 
  870 
  
 -3 
  973 
  
 -103 
  
 -13 
  
 -195 
  
 -182 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -176 
  
 -5 
  
 -142 
  
 -133 
  
 10 
  
 39 
  
 109 
  
 70 
  
 Knivsta 
  
 -4 
  793 
  
 -4 
  880 
  
 -87 
  
 -13 
  
 -195 
  
 -182 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 1 495 
  
 1 464 
  
 -31 
  
 -142 
  
 -213 
  
 -70 
  
 161 
  
 386 
  
 225 
  
 Tierp 
  
 2 480 
  
 2 366 
  
 -114 
  
 -13 
  
 -195 
  
 -182 
  
 -106 
  
 0 
  
 106 
  
 -75 
  
 -107 
  
 -32 
  
 -119 
  
 -154 
  
 -34 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Uppsala 
  
 -2 
  135 
  
 -2 
  085 
  
 50 
  
 -13 
  
 -195 
  
 -182 
  
 -45 
  
 0 
  
 45 
  
 444 
  
 439 
  
 -5 
  
 -77 
  
 -148 
  
 -70 
  
 -67 
  
 -69 
  
 -2 
  
 Älvkarleby 
  
 2 217 
  
 1 980 
  
 -237 
  
 -13 
  
 -195 
  
 -182 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -154 
  
 17 
  
 -119 
  
 -154 
  
 -34 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Östhammar 
  
 3 113 
  
 2 964 
  
 -149 
  
 -13 
  
 -195 
  
 -182 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -65 
  
 -48 
  
 17 
  
 -142 
  
 -154 
  
 -11 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Södermanlands län 
  
 Eskilstuna 
  
 -54 
  
 -124 
  
 -70 
  
 -215 
  
 -280 
  
 -66 
  
 157 
  
 0 
  
 -157 
  
 -119 
  
 -160 
  
 -41 
  
 -134 
  
 -148 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Flen 
  
 2 820 
  
 2 814 
  
 -6 
  
 -514 
  
 -533 
  
 -20 
  
 158 
  
 0 
  
 -158 
  
 -132 
  
 -158 
  
 -26 
  
 -198 
  
 -213 
  
 -14 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Gnesta 
  
 156 
  
 124 
  
 -32 
  
 44 
  
 -5 
  
 -49 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -95 
  
 76 
  
 -221 
  
 -213 
  
 9 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Katrineholm 
  
 2 194 
  
 2 230 
  
 36 
  
 -523 
  
 -543 
  
 -20 
  
 102 
  
 0 
  
 -102 
  
 -118 
  
 -142 
  
 -24 
  
 -198 
  
 -213 
  
 -14 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Nyköping 
  
 1 859 
  
 1 855 
  
 -4 
  
 46 
  
 -24 
  
 -71 
  
 -74 
  
 0 
  
 74 
  
 -171 
  
 -198 
  
 -27 
  
 -221 
  
 -213 
  
 9 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Oxelösund 
  
 3 705 
  
 3 505 
  
 -200 
  
 -941 
  
 -952 
  
 -12 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -63 
  
 102 
  
 165 
  
 -221 
  
 -213 
  
 9 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Strängnäs 
  
 -54 
  
 -104 
  
 -50 
  
 -256 
  
 -315 
  
 -59 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -148 
  
 -152 
  
 -4 
  
 -198 
  
 -213 
  
 -14 
  
 -315 
  
 -381 
  
 -66 
  
 Trosa 
  
 -867 
  
 -900 
  
 -33 
  
 -391 
  
 -445 
  
 -54 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 1 185 
  
 1 206 
  
 21 
  
 -221 
  
 -213 
  
 9 
  
 -130 
  
 -193 
  
 -63 
  
 Vingåker 
  
 2 120 
  
 1 820 
  
 -300 
  
 -112 
  
 -122 
  
 -11 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -147 
  
 -143 
  
 4 
  
 -198 
  
 -213 
  
 -14 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Östergötlands län 
  
 Boxholm 
  
 2 141 
  
 2 199 
  
 58 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 20 
  
 -66 
  
 -86 
  
 476 
  
 65 
  
 -410 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Finspång 
  
 2 407 
  
 2 509 
  
 102 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -99 
  
 -93 
  
 6 
  
 -270 
  
 -244 
  
 27 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kinda 
  
 2 622 
  
 2 853 
  
 231 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -144 
  
 -96 
  
 48 
  
 476 
  
 1 046 
  
 571 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Linköping 
  
 -961 
  
 -1 
  015 
  
 -54 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 36 
  
 0 
  
 -36 
  
 -169 
  
 -199 
  
 -30 
  
 -205 
  
 -179 
  
 27 
  
 -238 
  
 -234 
  
 4 
  
 Mjölby 
  
 1 040 
  
 884 
  
 -156 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -152 
  
 19 
  
 -247 
  
 -244 
  
 4 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Motala 
  
 1 386 
  
 1 385 
  
 -1 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -146 
  
 25 
  
 -270 
  
 -244 
  
 27 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Norrköping 
  
 -442 
  
 -434 
  
 8 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 81 
  
 0 
  
 -81 
  
 -34 
  
 -49 
  
 -15 
  
 -205 
  
 -179 
  
 27 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Söderköping 
  
 892 
  
 893 
  
 1 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -108 
  
 -102 
  
 6 
  
 -270 
  
 -244 
  
 27 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vadstena 
  
 6 414 
  
 6 706 
  
 292 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 119 
  
 121 
  
 2 
  
 279 
  
 -89 
  
 -367 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Valdemarsvik 
  
 4 570 
  
 4 486 
  
 -84 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -50 
  
 13 
  
 63 
  
 453 
  
 65 
  
 -387 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Carson 
  
 4 294 
  
 4 494 
  
 200 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -120 
  
 0 
  
 120 
  
 14 
  
 168 
  
 154 
  
 1 430 
  
 1 872 
  
 443 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Åtvidaberg 
  
 2 505 
  
 2 557 
  
 52 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -48 
  
 -90 
  
 -42 
  
 -247 
  
 -244 
  
 4 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ödeshög 
  
 3 340 
  
 3 534 
  
 194 
  
 -303 
  
 -344 
  
 -42 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -113 
  
 -157 
  
 -44 
  
 453 
  
 65 
  
 -387 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 349 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 350 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 1 149 
  
 1 235 
  
 86 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -80 
  
 0 
  
 80 
  
 -86 
  
 -20 
  
 66 
  
 468 
  
 -17 
  
 -484 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Eksjö 
  
 3 269 
  
 3 300 
  
 31 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -131 
  
 0 
  
 131 
  
 -87 
  
 -107 
  
 -20 
  
 -230 
  
 -290 
  
 -59 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Gislaved 
  
 245 
  
 333 
  
 88 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 71 
  
 0 
  
 -71 
  
 -171 
  
 -179 
  
 -8 
  
 -230 
  
 -327 
  
 -96 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Gnosjö 
  
 -205 
  
 -25 
  
 180 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 165 
  
 0 
  
 -165 
  
 -146 
  
 -173 
  
 -27 
  
 -230 
  
 -327 
  
 -96 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Habo 
  
 -3 
  515 
  
 -3 
  548 
  
 -33 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 263 
  
 267 
  
 4 
  
 -278 
  
 -327 
  
 -48 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Jönköping 
  
 -201 
  
 -126 
  
 75 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -213 
  
 -262 
  
 -48 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Stanley 
  
 58 
  
 193 
  
 135 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -131 
  
 40 
  
 294 
  
 -172 
  
 -465 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Nässjö 
  
 1 635 
  
 1 614 
  
 -21 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 9 
  
 0 
  
 Townsend 
  
 -83 
  
 -81 
  
 2 
  
 -230 
  
 -290 
  
 -59 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sävsjö 
  
 2 725 
  
 2 968 
  
 243 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -26 
  
 0 
  
 26 
  
 -110 
  
 -94 
  
 16 
  
 -230 
  
 -290 
  
 -59 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Tranås 
  
 3 134 
  
 3 061 
  
 -73 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -192 
  
 -21 
  
 -230 
  
 -327 
  
 -96 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vaggeryd 
  
 16 
  
 209 
  
 193 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -93 
  
 0 
  
 93 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -230 
  
 -327 
  
 -96 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vetlanda 
  
 2 078 
  
 2 138 
  
 60 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -84 
  
 0 
  
 84 
  
 -129 
  
 -147 
  
 -18 
  
 -230 
  
 -327 
  
 -96 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Värnamo 
  
 740 
  
 878 
  
 138 
  
 -477 
  
 -434 
  
 43 
  
 -25 
  
 0 
  
 25 
  
 -171 
  
 -191 
  
 -20 
  
 -230 
  
 -327 
  
 -96 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kronobergs län 
  
 Alvesta 
  
 1 432 
  
 1 386 
  
 -46 
  
 -511 
  
 -457 
  
 54 
  
 129 
  
 0 
  
 -129 
  
 -108 
  
 -56 
  
 52 
  
 -297 
  
 -327 
  
 -29 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Lessebo 
  
 1 569 
  
 1 543 
  
 -26 
  
 -511 
  
 -457 
  
 54 
  
 186 
  
 0 
  
 -186 
  
 261 
  
 320 
  
 59 
  
 -271 
  
 -327 
  
 -55 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ljungby 
  
 2 156 
  
 2 251 
  
 95 
  
 -511 
  
 -457 
  
 54 
  
 -96 
  
 0 
  
 96 
  
 -171 
  
 -162 
  
 9 
  
 -271 
  
 -327 
  
 -55 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Markaryd 
  
 3 137 
  
 2 956 
  
 -181 
  
 -511 
  
 -457 
  
 54 
  
 -19 
  
 0 
  
 19 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -297 
  
 -327 
  
 -29 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Tingsryd 
  
 6 627 
  
 6 608 
  
 -19 
  
 -511 
  
 -457 
  
 54 
  
 -121 
  
 0 
  
 121 
  
 -120 
  
 -85 
  
 35 
  
 -98 
  
 -172 
  
 -73 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Uppvidinge 
  
 3 947 
  
 3 940 
  
 -7 
  
 -511 
  
 -457 
  
 54 
  
 -61 
  
 0 
  
 61 
  
 -170 
  
 -199 
  
 -29 
  
 359 
  
 809 
  
 451 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Växjö 
  
 -785 
  
 -780 
  
 5 
  
 -511 
  
 -457 
  
 54 
  
 46 
  
 0 
  
 -46 
  
 258 
  
 226 
  
 -32 
  
 -232 
  
 -262 
  
 -29 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Älmhult 
  
 1 672 
  
 1 735 
  
 63 
  
 -511 
  
 -457 
  
 54 
  
 Townsend 
  
 0 
  
 9 
  
 889 
  
 866 
  
 -23 
  
 -297 
  
 -327 
  
 -29 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kalmar län 
  
 Borgholm 
  
 6 926 
  
 7 008 
  
 82 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -129 
  
 0 
  
 129 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -316 
  
 -364 
  
 -47 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Emmaboda 
  
 4 476 
  
 4 516 
  
 40 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -69 
  
 0 
  
 69 
  
 -41 
  
 -47 
  
 -6 
  
 -267 
  
 -364 
  
 -96 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hultsfred 
  
 3 958 
  
 3 993 
  
 35 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 30 
  
 0 
  
 -30 
  
 1 
  
 143 
  
 142 
  
 -70 
  
 -327 
  
 -256 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Högsby 
  
 4 447 
  
 4 552 
  
 105 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 32 
  
 0 
  
 -32 
  
 -35 
  
 55 
  
 90 
  
 1 410 
  
 1 789 
  
 380 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kalmar 
  
 194 
  
 139 
  
 -55 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -80 
  
 0 
  
 80 
  
 -144 
  
 -163 
  
 -19 
  
 -227 
  
 -299 
  
 -71 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Mönsterås 
  
 2 994 
  
 2 810 
  
 -184 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -60 
  
 -77 
  
 -17 
  
 -292 
  
 -364 
  
 -71 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Mörbylånga 
  
 1 735 
  
 1 758 
  
 23 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -128 
  
 0 
  
 128 
  
 -171 
  
 -156 
  
 15 
  
 -316 
  
 -364 
  
 -47 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Nybro 
  
 2 911 
  
 2 832 
  
 -79 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -40 
  
 0 
  
 40 
  
 -134 
  
 -139 
  
 -5 
  
 -267 
  
 -364 
  
 -96 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Oskarshamn 
  
 1 644 
  
 1 637 
  
 -7 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -116 
  
 0 
  
 116 
  
 -152 
  
 -144 
  
 8 
  
 -292 
  
 -364 
  
 -71 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Torsås 
  
 4 895 
  
 4 911 
  
 16 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -177 
  
 -6 
  
 257 
  
 -209 
  
 -465 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vimmerby 
  
 2 987 
  
 3 105 
  
 118 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -103 
  
 -146 
  
 -43 
  
 -243 
  
 -327 
  
 -83 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Västervik 
  
 4 107 
  
 4 054 
  
 -53 
  
 -477 
  
 -388 
  
 88 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -152 
  
 19 
  
 -292 
  
 -364 
  
 -71 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Gotlands län 
  
 Gotland 
  
 2 237 
  
 2 213 
  
 -24 
  
 -781 
  
 -779 
  
 2 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -151 
  
 -125 
  
 26 
  
 -322 
  
 -364 
  
 -41 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Blekinge län 
  
 Karlshamn 
  
 2 834 
  
 2 686 
  
 -148 
  
 -695 
  
 -453 
  
 242 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -146 
  
 -166 
  
 -20 
  
 -376 
  
 -251 
  
 126 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Karlskrona 
  
 775 
  
 746 
  
 -29 
  
 -366 
  
 -453 
  
 -87 
  
 -85 
  
 0 
  
 85 
  
 -162 
  
 -201 
  
 -39 
  
 -312 
  
 -186 
  
 127 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 351 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 352 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Miller 
  
 3 579 
  
 3 629 
  
 50 
  
 -775 
  
 -453 
  
 322 
  
 -43 
  
 0 
  
 43 
  
 -115 
  
 -138 
  
 -23 
  
 -352 
  
 -251 
  
 102 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ronneby 
  
 2 308 
  
 2 317 
  
 9 
  
 -668 
  
 -453 
  
 215 
  
 -54 
  
 0 
  
 54 
  
 -77 
  
 -44 
  
 33 
  
 -376 
  
 -251 
  
 126 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sölvesborg 
  
 2 645 
  
 2 583 
  
 -62 
  
 -676 
  
 -453 
  
 223 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -144 
  
 -171 
  
 -27 
  
 -376 
  
 -251 
  
 126 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Skåne län 
  
 Bjuv 
  
 -1 
  309 
  
 -1 
  344 
  
 -35 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 17 
  
 0 
  
 -17 
  
 -171 
  
 -178 
  
 -7 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Bromölla 
  
 1 553 
  
 1 414 
  
 -139 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -179 
  
 -8 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Burlöv 
  
 -1 
  416 
  
 -1 
  377 
  
 39 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 369 
  
 0 
  
 -369 
  
 -159 
  
 -178 
  
 -19 
  
 -196 
  
 -171 
  
 26 
  
 -15 
  
 -306 
  
 -291 
  
 Båstad 
  
 4 644 
  
 4 552 
  
 -92 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -180 
  
 Townsend 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 75 
  
 -186 
  
 -261 
  
 Eslöv 
  
 -534 
  
 -528 
  
 6 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -25 
  
 0 
  
 25 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -196 
  
 -251 
  
 -54 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Helsingborg 
  
 -55 
  
 -31 
  
 24 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 128 
  
 0 
  
 -128 
  
 409 
  
 393 
  
 -16 
  
 -184 
  
 -186 
  
 -1 
  
 105 
  
 -165 
  
 -270 
  
 Hässleholm 
  
 2 114 
  
 2 117 
  
 3 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -55 
  
 0 
  
 55 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Höganäs 
  
 2 481 
  
 2 343 
  
 -138 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -249 
  
 -288 
  
 -38 
  
 -109 
  
 -388 
  
 -279 
  
 Hörby 
  
 1 674 
  
 1 821 
  
 147 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -166 
  
 5 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Höör 
  
 -536 
  
 -589 
  
 -53 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -196 
  
 -251 
  
 -54 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Klippan 
  
 1 390 
  
 1 380 
  
 -10 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -96 
  
 0 
  
 96 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kristianstad 
  
 842 
  
 804 
  
 -38 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 91 
  
 0 
  
 -91 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -184 
  
 -186 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kävlinge 
  
 -2 
  386 
  
 -2 
  484 
  
 -98 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -87 
  
 -132 
  
 -45 
  
 -196 
  
 -171 
  
 26 
  
 -87 
  
 -292 
  
 -205 
  
 Landskrona 
  
 104 
  
 215 
  
 111 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 261 
  
 0 
  
 -261 
  
 -125 
  
 -158 
  
 -33 
  
 -249 
  
 -288 
  
 -38 
  
 -315 
  
 -388 
  
 -73 
  
 Lomma 
  
 -1 
  252 
  
 -1 
  421 
  
 -169 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 122 
  
 115 
  
 -7 
  
 -196 
  
 -208 
  
 -11 
  
 332 
  
 184 
  
 -148 
  
 Lund 
  
 -2 
  191 
  
 -2 
  107 
  
 84 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -49 
  
 0 
  
 49 
  
 -107 
  
 -140 
  
 -33 
  
 -131 
  
 -186 
  
 -54 
  
 -104 
  
 -379 
  
 -275 
  
 Malmö 
  
 -1 
  295 
  
 -1 
  122 
  
 173 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 354 
  
 0 
  
 -354 
  
 249 
  
 264 
  
 15 
  
 -68 
  
 -160 
  
 -91 
  
 222 
  
 -207 
  
 -429 
  
 Osby 
  
 3 261 
  
 3 186 
  
 -75 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -107 
  
 0 
  
 107 
  
 -137 
  
 -163 
  
 -26 
  
 -225 
  
 -214 
  
 12 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Perstorp 
  
 1 629 
  
 1 617 
  
 -12 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 14 
  
 0 
  
 -14 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 300 
  
 -97 
  
 -396 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Simrishamn 
  
 6 138 
  
 6 191 
  
 53 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -127 
  
 0 
  
 127 
  
 -159 
  
 -171 
  
 -12 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -344 
  
 -388 
  
 -44 
  
 Sjöbo 
  
 993 
  
 843 
  
 -150 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -153 
  
 18 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Skurup 
  
 -456 
  
 -538 
  
 -82 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -177 
  
 -6 
  
 -196 
  
 -171 
  
 26 
  
 -373 
  
 -388 
  
 -15 
  
 Staffanstorp 
  
 -2 
  492 
  
 -2 
  647 
  
 -155 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -136 
  
 0 
  
 136 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -196 
  
 -171 
  
 26 
  
 -52 
  
 -207 
  
 -155 
  
 Svalöv 
  
 -1 
  058 
  
 -1 
  102 
  
 -44 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -47 
  
 0 
  
 47 
  
 -164 
  
 -172 
  
 -8 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Svedala 
  
 -2 
  794 
  
 -2 
  819 
  
 -25 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -136 
  
 0 
  
 136 
  
 -163 
  
 -194 
  
 -31 
  
 -196 
  
 -171 
  
 26 
  
 -136 
  
 -388 
  
 -252 
  
 Tomelilla 
  
 2 506 
  
 2 379 
  
 -127 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -98 
  
 0 
  
 98 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Trelleborg 
  
 620 
  
 551 
  
 -69 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -101 
  
 0 
  
 101 
  
 -171 
  
 -179 
  
 -8 
  
 -196 
  
 -171 
  
 26 
  
 -290 
  
 -388 
  
 -98 
  
 Vellinge 
  
 -1 
  149 
  
 -1 
  219 
  
 -70 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -196 
  
 -208 
  
 -11 
  
 646 
  
 327 
  
 -319 
  
 Ystad 
  
 3 337 
  
 3 299 
  
 -38 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -319 
  
 -388 
  
 -69 
  
 Åstorp 
  
 -1 
  457 
  
 -1 
  600 
  
 -143 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 127 
  
 0 
  
 -127 
  
 -170 
  
 -201 
  
 -31 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ängelholm 
  
 2 603 
  
 2 516 
  
 -87 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -128 
  
 0 
  
 128 
  
 -171 
  
 -154 
  
 17 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -231 
  
 -388 
  
 -157 
  
 Örkelljunga 
  
 2 521 
  
 2 336 
  
 -185 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -191 
  
 -20 
  
 -249 
  
 -214 
  
 36 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Östra Göinge 
  
 1 581 
  
 1 532 
  
 -49 
  
 134 
  
 196 
  
 62 
  
 -95 
  
 0 
  
 95 
  
 -100 
  
 -85 
  
 15 
  
 -249 
  
 -251 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hallands län 
  
 Falkenberg 
  
 1 652 
  
 1 667 
  
 15 
  
 -102 
  
 -269 
  
 -168 
  
 -86 
  
 0 
  
 86 
  
 -156 
  
 -184 
  
 -28 
  
 -368 
  
 -325 
  
 44 
  
 -373 
  
 -246 
  
 127 
  
 Halmstad 
  
 517 
  
 543 
  
 26 
  
 -102 
  
 -269 
  
 -168 
  
 -14 
  
 0 
  
 14 
  
 -132 
  
 -141 
  
 Townsend 
  
 -304 
  
 -260 
  
 45 
  
 -291 
  
 -388 
  
 -97 
  
 Hylte 
  
 1 582 
  
 1 612 
  
 30 
  
 -102 
  
 -269 
  
 -168 
  
 165 
  
 0 
  
 -165 
  
 60 
  
 183 
  
 123 
  
 -147 
  
 -133 
  
 15 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kungsbacka 
  
 -1 
  384 
  
 -1 
  473 
  
 -89 
  
 -102 
  
 -269 
  
 -168 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -174 
  
 -3 
  
 -282 
  
 -245 
  
 38 
  
 126 
  
 80 
  
 -46 
  
 Laholm 
  
 1 908 
  
 1 719 
  
 -189 
  
 -102 
  
 -269 
  
 -168 
  
 -130 
  
 0 
  
 130 
  
 -150 
  
 -178 
  
 -28 
  
 -368 
  
 -325 
  
 44 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Varberg 
  
 1 241 
  
 1 178 
  
 -63 
  
 -102 
  
 -269 
  
 -168 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -178 
  
 -7 
  
 -368 
  
 -325 
  
 44 
  
 -289 
  
 -275 
  
 14 
  
 353 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 354 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Västra Götalands län 
  
 Ale 
  
 -2 
  567 
  
 -2 
  624 
  
 -57 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -66 
  
 0 
  
 66 
  
 272 
  
 242 
  
 -30 
  
 -231 
  
 -107 
  
 125 
  
 -232 
  
 -307 
  
 -75 
  
 Alingsås 
  
 601 
  
 609 
  
 8 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -167 
  
 4 
  
 -231 
  
 -107 
  
 125 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Bengtsfors 
  
 5 932 
  
 6 227 
  
 295 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -124 
  
 -149 
  
 -25 
  
 -75 
  
 -133 
  
 -57 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Bollebygd 
  
 -1 
  755 
  
 -1 
  768 
  
 -13 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 155 
  
 153 
  
 -2 
  
 -271 
  
 -208 
  
 64 
  
 -344 
  
 -388 
  
 -44 
  
 Borås 
  
 218 
  
 198 
  
 -20 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 56 
  
 0 
  
 -56 
  
 -149 
  
 -176 
  
 -27 
  
 -206 
  
 -223 
  
 -16 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Dals-Ed 
  
 2 782 
  
 2 777 
  
 -5 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -120 
  
 -99 
  
 21 
  
 1 403 
  
 1 829 
  
 427 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Essunga 
  
 2 619 
  
 2 589 
  
 -30 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -79 
  
 -136 
  
 -57 
  
 253 
  
 -133 
  
 -385 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Falköping 
  
 2 044 
  
 2 083 
  
 39 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 2 
  
 0 
  
 -2 
  
 -151 
  
 -178 
  
 -27 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Färgelanda 
  
 3 116 
  
 3 130 
  
 14 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -124 
  
 -39 
  
 85 
  
 449 
  
 22 
  
 -426 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Grästorp 
  
 2 220 
  
 2 318 
  
 98 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -53 
  
 118 
  
 253 
  
 -133 
  
 -385 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Gullspång 
  
 4 814 
  
 4 707 
  
 -107 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 29 
  
 165 
  
 136 
  
 276 
  
 -133 
  
 -408 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Göteborg 
  
 -1 
  877 
  
 -1 
  738 
  
 139 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 181 
  
 0 
  
 -181 
  
 -11 
  
 -48 
  
 -37 
  
 -88 
  
 -32 
  
 57 
  
 210 
  
 94 
  
 -116 
  
 Götene 
  
 897 
  
 953 
  
 56 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -105 
  
 0 
  
 105 
  
 -157 
  
 -167 
  
 -10 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Herrljunga 
  
 1 561 
  
 1 558 
  
 -3 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -126 
  
 0 
  
 126 
  
 -122 
  
 -121 
  
 1 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hjo 
  
 3 177 
  
 3 073 
  
 -104 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -101 
  
 -101 
  
 0 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Härryda 
  
 -3 
  261 
  
 -3 
  278 
  
 -17 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -159 
  
 -110 
  
 49 
  
 -153 
  
 -145 
  
 9 
  
 -49 
  
 33 
  
 82 
  
 Karlsborg 
  
 4 440 
  
 4 298 
  
 -142 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -138 
  
 -97 
  
 41 
  
 253 
  
 -133 
  
 -385 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kungälv 
  
 -105 
  
 -10 
  
 95 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -99 
  
 72 
  
 -282 
  
 -145 
  
 138 
  
 -115 
  
 -109 
  
 6 
  
 Lerum 
  
 -2 
  490 
  
 -2 
  572 
  
 -82 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -150 
  
 21 
  
 -231 
  
 -145 
  
 87 
  
 -164 
  
 -135 
  
 29 
  
 Lidköping 
  
 1 212 
  
 1 190 
  
 -22 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -143 
  
 28 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Lilla Edet 
  
 -925 
  
 -1 
  054 
  
 -129 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -99 
  
 0 
  
 99 
  
 290 
  
 278 
  
 -12 
  
 -231 
  
 -107 
  
 125 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Lysekil 
  
 4 009 
  
 4 059 
  
 50 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -154 
  
 -158 
  
 -4 
  
 -348 
  
 -325 
  
 24 
  
 -317 
  
 -388 
  
 -71 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Mariestad 
  
 2 823 
  
 2 702 
  
 -121 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -127 
  
 -122 
  
 5 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Mark 
  
 1 671 
  
 1 606 
  
 -65 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -124 
  
 47 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Mellerud 
  
 4 676 
  
 4 606 
  
 -70 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -57 
  
 0 
  
 57 
  
 -26 
  
 102 
  
 128 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Munkedal 
  
 3 215 
  
 3 169 
  
 -46 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -164 
  
 -181 
  
 -17 
  
 -323 
  
 -288 
  
 36 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Mölndal 
  
 -1 
  967 
  
 -1 
  901 
  
 66 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -118 
  
 0 
  
 118 
  
 -171 
  
 -167 
  
 4 
  
 -153 
  
 -145 
  
 9 
  
 15 
  
 74 
  
 59 
  
 Orust 
  
 3 231 
  
 3 225 
  
 -6 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -100 
  
 -170 
  
 -70 
  
 -348 
  
 -325 
  
 24 
  
 -318 
  
 -388 
  
 -70 
  
 Partille 
  
 -1 
  605 
  
 -1 
  593 
  
 12 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -113 
  
 0 
  
 113 
  
 -171 
  
 -166 
  
 5 
  
 -153 
  
 -145 
  
 9 
  
 38 
  
 136 
  
 98 
  
 Skara 
  
 1 145 
  
 1 102 
  
 -43 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -37 
  
 0 
  
 37 
  
 -146 
  
 -133 
  
 13 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Skövde 
  
 -455 
  
 -568 
  
 -113 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -47 
  
 0 
  
 47 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sotenäs 
  
 6 546 
  
 6 501 
  
 -45 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -28 
  
 -35 
  
 -7 
  
 -348 
  
 -325 
  
 24 
  
 -152 
  
 -207 
  
 -55 
  
 Stenungsund 
  
 -1 
  274 
  
 -1 
  278 
  
 -4 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -166 
  
 5 
  
 -282 
  
 -145 
  
 138 
  
 -119 
  
 -190 
  
 -71 
  
 Strömstad 
  
 966 
  
 932 
  
 -34 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -92 
  
 0 
  
 92 
  
 -50 
  
 -52 
  
 -2 
  
 -348 
  
 -325 
  
 24 
  
 -155 
  
 -104 
  
 51 
  
 Svenljunga 
  
 1 615 
  
 1 664 
  
 49 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -89 
  
 0 
  
 89 
  
 -132 
  
 -126 
  
 6 
  
 -75 
  
 -133 
  
 -57 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Tanum 
  
 3 810 
  
 4 001 
  
 191 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -134 
  
 0 
  
 134 
  
 -154 
  
 -147 
  
 7 
  
 -348 
  
 -325 
  
 24 
  
 -317 
  
 -388 
  
 -71 
  
 Tibro 
  
 2 469 
  
 2 264 
  
 -205 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -186 
  
 -15 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Tidaholm 
  
 2 189 
  
 2 215 
  
 26 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -81 
  
 -124 
  
 -43 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Tjörn 
  
 1 201 
  
 1 097 
  
 -104 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -154 
  
 17 
  
 -282 
  
 -225 
  
 58 
  
 -132 
  
 -304 
  
 -172 
  
 Tranemo 
  
 2 572 
  
 2 510 
  
 -62 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -106 
  
 0 
  
 106 
  
 -106 
  
 -198 
  
 -92 
  
 -248 
  
 -250 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Trollhättan 
  
 -178 
  
 -252 
  
 -74 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 211 
  
 0 
  
 -211 
  
 -170 
  
 -176 
  
 -6 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Töreboda 
  
 2 572 
  
 2 608 
  
 36 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -126 
  
 0 
  
 126 
  
 -137 
  
 -163 
  
 -26 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Uddevalla 
  
 1 080 
  
 1 133 
  
 53 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 4 
  
 0 
  
 -4 
  
 -151 
  
 -179 
  
 -28 
  
 -348 
  
 -325 
  
 24 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ulricehamn 
  
 2 062 
  
 2 120 
  
 58 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -248 
  
 -250 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vara 
  
 2 286 
  
 2 347 
  
 61 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -129 
  
 0 
  
 129 
  
 -171 
  
 -145 
  
 26 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 355 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 356 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Vårgårda 
  
 -679 
  
 -702 
  
 -23 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -83 
  
 0 
  
 83 
  
 -171 
  
 -129 
  
 42 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vänersborg 
  
 1 337 
  
 1 275 
  
 -62 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -35 
  
 0 
  
 35 
  
 -168 
  
 -186 
  
 -18 
  
 -297 
  
 -288 
  
 10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Åmål 
  
 3 712 
  
 3 623 
  
 -89 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -94 
  
 0 
  
 94 
  
 -122 
  
 -141 
  
 -19 
  
 -274 
  
 -288 
  
 -13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Öckerö 
  
 407 
  
 354 
  
 -53 
  
 112 
  
 204 
  
 91 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -111 
  
 60 
  
 -153 
  
 -145 
  
 9 
  
 85 
  
 87 
  
 2 
  
 Värmlands län 
  
 Arvika 
  
 4 164 
  
 4 131 
  
 -33 
  
 -434 
  
 -289 
  
 145 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -137 
  
 -131 
  
 7 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Eda 
  
 3 551 
  
 3 653 
  
 102 
  
 -551 
  
 -289 
  
 262 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 63 
  
 50 
  
 -13 
  
 36 
  
 23 
  
 -12 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Filipstad 
  
 6 032 
  
 5 603 
  
 -429 
  
 -706 
  
 -289 
  
 417 
  
 -89 
  
 0 
  
 89 
  
 -108 
  
 -140 
  
 -32 
  
 470 
  
 1 004 
  
 535 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Forshaga 
  
 1 142 
  
 943 
  
 -199 
  
 -712 
  
 -289 
  
 423 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -186 
  
 -131 
  
 56 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Grums 
  
 2 785 
  
 2 670 
  
 -115 
  
 -610 
  
 -289 
  
 321 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -81 
  
 64 
  
 145 
  
 -186 
  
 -169 
  
 18 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hagfors 
  
 5 999 
  
 5 952 
  
 -47 
  
 -642 
  
 -289 
  
 353 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 684 
  
 1 335 
  
 651 
  
 494 
  
 1 040 
  
 547 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hammarö 
  
 -1 
  388 
  
 -1 
  548 
  
 -160 
  
 -895 
  
 -289 
  
 606 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -142 
  
 -155 
  
 -13 
  
 -186 
  
 -131 
  
 56 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Karlstad 
  
 545 
  
 426 
  
 -119 
  
 282 
  
 -289 
  
 -571 
  
 -133 
  
 0 
  
 133 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -122 
  
 -68 
  
 55 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kil 
  
 1 212 
  
 1 053 
  
 -159 
  
 -553 
  
 -289 
  
 264 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -155 
  
 -174 
  
 -19 
  
 -186 
  
 -131 
  
 56 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kristinehamn 
  
 3 656 
  
 3 511 
  
 -145 
  
 -285 
  
 -289 
  
 -4 
  
 -135 
  
 0 
  
 135 
  
 -105 
  
 -111 
  
 -6 
  
 -186 
  
 -131 
  
 56 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Munkfors 
  
 8 570 
  
 7 734 
  
 -836 
  
 -805 
  
 -289 
  
 516 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 132 
  
 569 
  
 437 
  
 412 
  
 23 
  
 -388 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Storfors 
  
 3 490 
  
 3 409 
  
 -81 
  
 -613 
  
 -289 
  
 324 
  
 -68 
  
 0 
  
 68 
  
 830 
  
 1 666 
  
 836 
  
 586 
  
 178 
  
 -407 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sunne 
  
 3 643 
  
 3 319 
  
 -324 
  
 -616 
  
 -289 
  
 327 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -57 
  
 -118 
  
 -61 
  
 36 
  
 23 
  
 -12 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Säffle 
  
 4 817 
  
 4 798 
  
 -19 
  
 -533 
  
 -289 
  
 244 
  
 -120 
  
 0 
  
 120 
  
 -158 
  
 -150 
  
 8 
  
 -186 
  
 -14 
  
 173 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Torsby 
  
 8 075 
  
 7 659 
  
 -416 
  
 -539 
  
 -289 
  
 250 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 371 
  
 711 
  
 340 
  
 517 
  
 1 040 
  
 524 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Årjäng 
  
 3 602 
  
 3 635 
  
 33 
  
 -757 
  
 -289 
  
 468 
  
 -136 
  
 0 
  
 136 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 586 
  
 1 159 
  
 574 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Örebro län 
  
 Askersund 
  
 2 820 
  
 2 703 
  
 -117 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -180 
  
 -118 
  
 63 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Degerfors 
  
 3 400 
  
 3 102 
  
 -298 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 109 
  
 226 
  
 117 
  
 -154 
  
 -118 
  
 37 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hallsberg 
  
 1 556 
  
 1 468 
  
 -88 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -130 
  
 0 
  
 130 
  
 -171 
  
 -164 
  
 7 
  
 -180 
  
 -191 
  
 -10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hällefors 
  
 5 783 
  
 5 319 
  
 -464 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -59 
  
 0 
  
 59 
  
 198 
  
 504 
  
 306 
  
 1 661 
  
 2 153 
  
 493 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Karlskoga 
  
 2 902 
  
 2 826 
  
 -76 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -154 
  
 -118 
  
 37 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kumla 
  
 -650 
  
 -822 
  
 -172 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -180 
  
 -191 
  
 -10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Laxå 
  
 5 584 
  
 5 579 
  
 -5 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -106 
  
 0 
  
 106 
  
 241 
  
 575 
  
 334 
  
 543 
  
 118 
  
 -424 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Lekeberg 
  
 543 
  
 357 
  
 -186 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -129 
  
 -41 
  
 88 
  
 369 
  
 -36 
  
 -404 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Lindesberg 
  
 2 200 
  
 2 377 
  
 177 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -65 
  
 0 
  
 65 
  
 -145 
  
 -172 
  
 -27 
  
 -131 
  
 -118 
  
 14 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ljusnarsberg 
  
 4 384 
  
 4 394 
  
 10 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 96 
  
 320 
  
 224 
  
 1 570 
  
 1 998 
  
 429 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Haney 
  
 2 455 
  
 2 357 
  
 -98 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -131 
  
 -118 
  
 14 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Örebro 
  
 -963 
  
 -985 
  
 -22 
  
 -212 
  
 -317 
  
 -106 
  
 95 
  
 0 
  
 -95 
  
 429 
  
 400 
  
 -29 
  
 -115 
  
 -126 
  
 -10 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Västmanlands län 
  
 Arboga 
  
 2 366 
  
 2 405 
  
 39 
  
 -593 
  
 -689 
  
 -96 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -68 
  
 -120 
  
 -52 
  
 -183 
  
 -191 
  
 -7 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Fagersta 
  
 2 896 
  
 2 903 
  
 7 
  
 -392 
  
 -813 
  
 -422 
  
 55 
  
 0 
  
 -55 
  
 74 
  
 79 
  
 5 
  
 -135 
  
 -154 
  
 -18 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hallstahammar 
  
 2 434 
  
 2 298 
  
 -136 
  
 -1 
  035 
  
 -738 
  
 297 
  
 -82 
  
 0 
  
 82 
  
 -165 
  
 -186 
  
 -21 
  
 -183 
  
 -191 
  
 -7 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kungsör 
  
 665 
  
 645 
  
 -20 
  
 -907 
  
 -767 
  
 139 
  
 -124 
  
 0 
  
 124 
  
 -165 
  
 -194 
  
 -29 
  
 -183 
  
 -191 
  
 -7 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Köping 
  
 2 365 
  
 2 353 
  
 -12 
  
 -642 
  
 -644 
  
 -2 
  
 -4 
  
 0 
  
 4 
  
 -159 
  
 -184 
  
 -25 
  
 -183 
  
 -191 
  
 -7 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Butler 
  
 2 993 
  
 2 731 
  
 -262 
  
 -656 
  
 -680 
  
 -24 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -196 
  
 -25 
  
 439 
  
 1 
  
 -437 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sala 
  
 2 374 
  
 2 318 
  
 -56 
  
 -140 
  
 -534 
  
 -395 
  
 -133 
  
 0 
  
 133 
  
 -157 
  
 -185 
  
 -28 
  
 -160 
  
 -154 
  
 7 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Skinnskatteberg 
  
 4 408 
  
 4 086 
  
 -322 
  
 -86 
  
 -461 
  
 -375 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 457 
  
 942 
  
 485 
  
 1 542 
  
 1 925 
  
 384 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 357 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 358 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Surahammar 
  
 1 186 
  
 920 
  
 -266 
  
 -1 
  018 
  
 -631 
  
 386 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 -160 
  
 -191 
  
 -30 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Västerås 
  
 -215 
  
 -296 
  
 -81 
  
 89 
  
 -74 
  
 -164 
  
 37 
  
 0 
  
 -37 
  
 -162 
  
 -191 
  
 -29 
  
 -119 
  
 -126 
  
 -6 
  
 -289 
  
 -372 
  
 -83 
  
 Dalarnas län 
  
 Avesta 
  
 3 043 
  
 2 873 
  
 -170 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -73 
  
 0 
  
 73 
  
 -63 
  
 -65 
  
 -2 
  
 -76 
  
 -131 
  
 -54 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Borlänge 
  
 180 
  
 -11 
  
 -191 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 26 
  
 0 
  
 -26 
  
 -136 
  
 -152 
  
 -16 
  
 -76 
  
 -95 
  
 -18 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Falun 
  
 667 
  
 553 
  
 -114 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -153 
  
 -155 
  
 -2 
  
 -12 
  
 -32 
  
 -19 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Gagnef 
  
 934 
  
 858 
  
 -76 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -141 
  
 -177 
  
 -36 
  
 -76 
  
 -95 
  
 -18 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hedemora 
  
 2 805 
  
 2 740 
  
 -65 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -127 
  
 0 
  
 127 
  
 -171 
  
 -183 
  
 -12 
  
 -76 
  
 -131 
  
 -54 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Leksand 
  
 3 752 
  
 3 848 
  
 96 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -154 
  
 -188 
  
 -34 
  
 98 
  
 60 
  
 -37 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ludvika 
  
 3 629 
  
 3 556 
  
 -73 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -84 
  
 0 
  
 84 
  
 -29 
  
 -43 
  
 -14 
  
 -76 
  
 -95 
  
 -18 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Malung-Sälen 
  
 4 456 
  
 4 452 
  
 -4 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 107 
  
 288 
  
 181 
  
 694 
  
 1 268 
  
 575 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Mora 
  
 3 428 
  
 3 156 
  
 -272 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -147 
  
 24 
  
 554 
  
 1 040 
  
 487 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Orsa 
  
 4 495 
  
 4 231 
  
 -264 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -117 
  
 -51 
  
 66 
  
 1 624 
  
 2 021 
  
 398 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Rättvik 
  
 7 465 
  
 7 371 
  
 -94 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -130 
  
 -94 
  
 36 
  
 531 
  
 1 040 
  
 510 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Smedjebacken 
  
 2 490 
  
 2 033 
  
 -457 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -128 
  
 -76 
  
 52 
  
 98 
  
 60 
  
 -37 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Säter 
  
 1 914 
  
 1 758 
  
 -156 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -149 
  
 22 
  
 -76 
  
 -131 
  
 -54 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vansbro 
  
 4 698 
  
 4 844 
  
 146 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 1 740 
  
 2 176 
  
 437 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Älvdalen 
  
 6 210 
  
 6 159 
  
 -51 
  
 -231 
  
 -298 
  
 -67 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 141 
  
 527 
  
 386 
  
 1 787 
  
 2 249 
  
 463 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ferguson 
  
 Bollnäs 
  
 3 491 
  
 3 278 
  
 -213 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -153 
  
 -167 
  
 -14 
  
 4 
  
 -32 
  
 -35 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Gävle 
  
 Townsend 
  
 -140 
  
 -131 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -36 
  
 0 
  
 36 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 43 
  
 -5 
  
 -47 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Hofors 
  
 4 422 
  
 4 036 
  
 -386 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 165 
  
 443 
  
 278 
  
 4 
  
 -32 
  
 -35 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Hudiksvall 
  
 2 744 
  
 2 513 
  
 -231 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -123 
  
 0 
  
 123 
  
 -171 
  
 -186 
  
 -15 
  
 4 
  
 -32 
  
 -35 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ljusdal 
  
 4 915 
  
 4 692 
  
 -223 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -188 
  
 -17 
  
 634 
  
 1 140 
  
 507 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Nordanstig 
  
 3 373 
  
 3 464 
  
 91 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -43 
  
 101 
  
 144 
  
 611 
  
 1 103 
  
 493 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ockelbo 
  
 4 364 
  
 4 209 
  
 -155 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 47 
  
 69 
  
 22 
  
 1 681 
  
 2 048 
  
 368 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ovanåker 
  
 3 832 
  
 3 701 
  
 -131 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -190 
  
 -19 
  
 634 
  
 1 140 
  
 507 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sandviken 
  
 1 518 
  
 1 418 
  
 -100 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -10 
  
 0 
  
 10 
  
 -128 
  
 -153 
  
 -25 
  
 -20 
  
 -68 
  
 -47 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Söderhamn 
  
 4 242 
  
 4 208 
  
 -34 
  
 -413 
  
 -437 
  
 -24 
  
 -74 
  
 0 
  
 74 
  
 -89 
  
 -67 
  
 22 
  
 4 
  
 -32 
  
 -35 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Västernorrlands län 
  
 Härnösand 
  
 2 756 
  
 2 659 
  
 -97 
  
 -662 
  
 -677 
  
 -16 
  
 -115 
  
 0 
  
 115 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 57 
  
 40 
  
 -16 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kramfors 
  
 5 210 
  
 5 085 
  
 -125 
  
 -782 
  
 -684 
  
 97 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 233 
  
 562 
  
 329 
  
 254 
  
 195 
  
 -58 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sollefteå 
  
 5 912 
  
 5 769 
  
 -143 
  
 -600 
  
 -561 
  
 39 
  
 -129 
  
 0 
  
 129 
  
 123 
  
 376 
  
 253 
  
 712 
  
 1 211 
  
 500 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sundsvall 
  
 553 
  
 316 
  
 -237 
  
 -577 
  
 -448 
  
 128 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -164 
  
 7 
  
 121 
  
 103 
  
 -17 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 James 
  
 935 
  
 694 
  
 -241 
  
 -749 
  
 -753 
  
 -4 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -160 
  
 -167 
  
 -7 
  
 57 
  
 40 
  
 -16 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Ånge 
  
 6 612 
  
 6 544 
  
 -68 
  
 -714 
  
 -596 
  
 118 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 805 
  
 1 619 
  
 814 
  
 827 
  
 1 366 
  
 540 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Örnsköldsvik 
  
 2 677 
  
 2 557 
  
 -120 
  
 -546 
  
 -519 
  
 26 
  
 -134 
  
 0 
  
 134 
  
 -171 
  
 -193 
  
 -22 
  
 751 
  
 258 
  
 -492 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Jämtlands län 
  
 Barry 
  
 7 572 
  
 7 331 
  
 -241 
  
 -205 
  
 -388 
  
 -183 
  
 -107 
  
 0 
  
 107 
  
 376 
  
 849 
  
 473 
  
 1 903 
  
 2 347 
  
 445 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Bräcke 
  
 6 323 
  
 6 181 
  
 -142 
  
 -205 
  
 -388 
  
 -183 
  
 -120 
  
 0 
  
 120 
  
 856 
  
 1 595 
  
 739 
  
 1 880 
  
 2 347 
  
 468 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Härjedalen 
  
 8 355 
  
 8 150 
  
 -205 
  
 -205 
  
 -388 
  
 -183 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 237 
  
 495 
  
 258 
  
 1 186 
  
 1 879 
  
 694 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Krokom 
  
 1 017 
  
 862 
  
 -155 
  
 -205 
  
 -388 
  
 -183 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -167 
  
 4 
  
 171 
  
 718 
  
 1 249 
  
 532 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 359 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 360 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Ragunda 
  
 9 072 
  
 9 644 
  
 572 
  
 -205 
  
 -388 
  
 -183 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 302 
  
 808 
  
 506 
  
 2 169 
  
 2 760 
  
 592 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Strömsund 
  
 7 909 
  
 7 712 
  
 -197 
  
 -205 
  
 -388 
  
 -183 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 609 
  
 1 125 
  
 516 
  
 833 
  
 1 403 
  
 571 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Åre 
  
 95 
  
 124 
  
 29 
  
 -205 
  
 -388 
  
 -183 
  
 -125 
  
 0 
  
 125 
  
 121 
  
 155 
  
 34 
  
 833 
  
 1 441 
  
 609 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Östersund 
  
 1 003 
  
 850 
  
 -153 
  
 -205 
  
 -388 
  
 -183 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -141 
  
 30 
  
 127 
  
 139 
  
 13 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Västerbottens län 
  
 Klein 
  
 10 641 
  
 10 548 
  
 -93 
  
 -459 
  
 -519 
  
 -60 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -29 
  
 253 
  
 282 
  
 1 978 
  
 2 389 
  
 412 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Dorotea 
  
 11 490 
  
 11 640 
  
 150 
  
 -205 
  
 -434 
  
 -229 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 806 
  
 1 845 
  
 1 039 
  
 2 291 
  
 2 839 
  
 549 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Lycksele 
  
 4 021 
  
 4 018 
  
 -3 
  
 -667 
  
 -728 
  
 -62 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -34 
  
 82 
  
 116 
  
 933 
  
 1 446 
  
 514 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Malå 
  
 6 331 
  
 6 361 
  
 30 
  
 -103 
  
 -592 
  
 -490 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 467 
  
 1 027 
  
 560 
  
 2 291 
  
 2 876 
  
 586 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Nordmaling 
  
 3 803 
  
 3 709 
  
 -94 
  
 -168 
  
 -679 
  
 -511 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 25 
  
 195 
  
 170 
  
 1 931 
  
 2 353 
  
 423 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Norsjö 
  
 5 648 
  
 5 493 
  
 -155 
  
 -552 
  
 -700 
  
 -149 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 342 
  
 950 
  
 608 
  
 2 291 
  
 2 876 
  
 586 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Robertsfors 
  
 3 863 
  
 4 032 
  
 169 
  
 -533 
  
 -731 
  
 -198 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -68 
  
 83 
  
 151 
  
 1 955 
  
 2 389 
  
 435 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Skellefteå 
  
 1 774 
  
 1 632 
  
 -142 
  
 -767 
  
 -594 
  
 173 
  
 -135 
  
 0 
  
 135 
  
 -170 
  
 -165 
  
 5 
  
 400 
  
 336 
  
 -63 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Sorsele 
  
 8 297 
  
 8 431 
  
 134 
  
 348 
  
 -249 
  
 -597 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 998 
  
 1 832 
  
 834 
  
 2 315 
  
 2 913 
  
 599 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Storuman 
  
 6 600 
  
 6 781 
  
 181 
  
 129 
  
 -418 
  
 -547 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 490 
  
 1 091 
  
 601 
  
 2 291 
  
 2 950 
  
 660 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Umeå 
  
 -2 
  404 
  
 -2 
  476 
  
 -72 
  
 -541 
  
 -480 
  
 60 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -169 
  
 2 
  
 202 
  
 145 
  
 -56 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vilhelmina 
  
 6 612 
  
 5 959 
  
 -653 
  
 255 
  
 -403 
  
 -658 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 285 
  
 820 
  
 535 
  
 2 291 
  
 2 876 
  
 586 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vindeln 
  
 7 007 
  
 7 209 
  
 202 
  
 215 
  
 -672 
  
 -888 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 74 
  
 291 
  
 217 
  
 1 978 
  
 2 426 
  
 449 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Vännäs 
  
 497 
  
 480 
  
 -17 
  
 -719 
  
 -791 
  
 -72 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -127 
  
 -151 
  
 -24 
  
 186 
  
 118 
  
 -67 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Åsele 
  
 10 649 
  
 10 909 
  
 260 
  
 -232 
  
 -412 
  
 -180 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 929 
  
 1 914 
  
 985 
  
 2 355 
  
 2 902 
  
 548 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 4 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Äldreomsorg 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Barn och unga med 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 Lön 
  
 Kommun 
  
 utländsk bakgrund (utgår) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 (fördelas) 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 För- 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 ändring 
  
 Norrbottens län 
  
 Arjeplog 
  
 7 556 
  
 7 778 
  
 222 
  
 -385 
  
 78 
  
 462 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 729 
  
 1 348 
  
 619 
  
 2 249 
  
 2 913 
  
 665 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Arvidsjaur 
  
 6 225 
  
 5 910 
  
 -315 
  
 -612 
  
 -441 
  
 170 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 237 
  
 557 
  
 320 
  
 2 249 
  
 2 876 
  
 628 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Boden 
  
 2 176 
  
 2 009 
  
 -167 
  
 -195 
  
 -561 
  
 -367 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -118 
  
 -187 
  
 -69 
  
 751 
  
 310 
  
 -440 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Gällivare 
  
 3 701 
  
 3 577 
  
 -124 
  
 -348 
  
 -573 
  
 -225 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 304 
  
 558 
  
 254 
  
 913 
  
 1 592 
  
 680 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Haparanda 
  
 3 250 
  
 3 404 
  
 154 
  
 -731 
  
 -637 
  
 94 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -25 
  
 106 
  
 131 
  
 409 
  
 465 
  
 57 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Jokkmokk 
  
 5 821 
  
 5 648 
  
 -173 
  
 -602 
  
 55 
  
 656 
  
 -118 
  
 0 
  
 118 
  
 538 
  
 984 
  
 446 
  
 2 249 
  
 2 950 
  
 702 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kalix 
  
 3 997 
  
 3 828 
  
 -169 
  
 -639 
  
 -702 
  
 -63 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 356 
  
 814 
  
 458 
  
 409 
  
 1 446 
  
 1 038 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Kiruna 
  
 765 
  
 709 
  
 -56 
  
 -528 
  
 -462 
  
 65 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -134 
  
 -184 
  
 -50 
  
 822 
  
 1 437 
  
 616 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Luleå 
  
 -372 
  
 -520 
  
 -148 
  
 -13 
  
 -337 
  
 -324 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -183 
  
 -12 
  
 183 
  
 218 
  
 36 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Pajala 
  
 9 858 
  
 10 404 
  
 546 
  
 -668 
  
 -177 
  
 491 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 555 
  
 1 148 
  
 593 
  
 2 249 
  
 2 913 
  
 665 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Piteå 
  
 891 
  
 699 
  
 -192 
  
 -594 
  
 -577 
  
 16 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 -171 
  
 -201 
  
 -30 
  
 120 
  
 118 
  
 -1 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Älvsbyn 
  
 3 678 
  
 3 539 
  
 -139 
  
 -827 
  
 -677 
  
 149 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 186 
  
 462 
  
 276 
  
 Clark 
  
 1 446 
  
 580 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Överkalix 
  
 10 693 
  
 10 624 
  
 -69 
  
 -599 
  
 -450 
  
 148 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 1 000 
  
 2 021 
  
 1 021 
  
 2 226 
  
 2 876 
  
 651 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 Övertorneå 
  
 7 843 
  
 8 388 
  
 545 
  
 -693 
  
 -250 
  
 443 
  
 -137 
  
 0 
  
 137 
  
 1 140 
  
 2 256 
  
 1 116 
  
 2 226 
  
 2 876 
  
 651 
  
 -402 
  
 -388 
  
 14 
  
 361 
  
 2018:74 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 Bilaga 5 
  
 Standardkostnader per kommun 
  
 Bidrag/avgift, strukturkostnad och standardkostnader 
  
 I tabellen nedan redovisas bidrag/avgift, strukturkostnad samt stan- dardkostnad per delmodell i kronor per invånare om förslaget hade varit fullt ut implementerat 2018. Standardkostnaderna redovisas per delmodell i den föreslagna modellstrukturen. 
  
 Strukturkostnaden är lika med summan av samtliga standardkost- nader. 
  
 Bidrag/avgift är lika med skillnaden mellan kommunens struktur- kostnad och genomsnittet i riket. 
  
 De införandebidrag som föreslås och redovisas i kapitel 11 ingår inte i tabellen. 
  
 363 
  
 364 
  
 Tabell 1 
  
 Bidrag/avgift, strukturkostnad och standardkostnader enligt förslaget för kommuner 
  
 Kronor per invånare 2018 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Stockholms län 
  
 Botkyrka 
  
 2 834 
  
 42 266 
  
 9 756 
  
 12 984 
  
 4 369 
  
 1 184 
  
 5 650 
  
 6 322 
  
 1 681 
  
 124 
  
 196 
  
 Danderyd 
  
 6 677 
  
 46 109 
  
 9 543 
  
 16 027 
  
 4 199 
  
 311 
  
 1 832 
  
 12 317 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 Ekerö 
  
 3 264 
  
 42 696 
  
 10 308 
  
 16 039 
  
 4 424 
  
 365 
  
 2 411 
  
 7 269 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 Haninge 
  
 906 
  
 40 338 
  
 9 237 
  
 12 362 
  
 4 192 
  
 818 
  
 4 473 
  
 6 741 
  
 1 681 
  
 124 
  
 710 
  
 Huddinge 
  
 2 424 
  
 41 856 
  
 10 340 
  
 13 578 
  
 4 195 
  
 767 
  
 4 115 
  
 6 485 
  
 1 681 
  
 124 
  
 571 
  
 Järfälla 
  
 2 444 
  
 41 876 
  
 9 275 
  
 12 677 
  
 3 864 
  
 697 
  
 4 075 
  
 8 696 
  
 1 681 
  
 124 
  
 787 
  
 Lidingö 
  
 4 681 
  
 44 113 
  
 9 333 
  
 13 839 
  
 3 887 
  
 399 
  
 2 541 
  
 12 234 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 Nacka 
  
 3 253 
  
 42 685 
  
 10 502 
  
 14 207 
  
 3 889 
  
 413 
  
 3 200 
  
 8 231 
  
 1 681 
  
 124 
  
 438 
  
 Norrtälje 
  
 -153 
  
 39 279 
  
 6 532 
  
 9 903 
  
 3 819 
  
 501 
  
 3 542 
  
 13 182 
  
 1 681 
  
 44 
  
 75 
  
 Nykvarn 
  
 1 025 
  
 40 457 
  
 9 390 
  
 14 987 
  
 4 905 
  
 421 
  
 2 517 
  
 5 972 
  
 1 681 
  
 44 
  
 540 
  
 Nynäshamn 
  
 -603 
  
 38 829 
  
 7 755 
  
 10 782 
  
 3 862 
  
 632 
  
 3 625 
  
 10 293 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 Salem 
  
 3 750 
  
 43 182 
  
 9 840 
  
 14 905 
  
 5 116 
  
 500 
  
 3 154 
  
 7 787 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 Sigtuna 
  
 1 920 
  
 41 352 
  
 9 664 
  
 12 644 
  
 4 365 
  
 932 
  
 4 398 
  
 7 134 
  
 1 681 
  
 124 
  
 410 
  
 Sollentuna 
  
 2 989 
  
 42 421 
  
 9 895 
  
 14 615 
  
 4 179 
  
 506 
  
 3 242 
  
 8 104 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 Solna 
  
 -5 
  774 
  
 33 658 
  
 8 459 
  
 7 485 
  
 2 008 
  
 659 
  
 3 221 
  
 9 551 
  
 1 681 
  
 124 
  
 470 
  
 Stockholm 
  
 -670 
  
 38 762 
  
 8 683 
  
 9 765 
  
 2 971 
  
 626 
  
 5 293 
  
 8 885 
  
 1 681 
  
 624 
  
 234 
  
 Sundbyberg 
  
 -1 
  937 
  
 37 495 
  
 9 966 
  
 9 514 
  
 2 418 
  
 818 
  
 4 475 
  
 7 390 
  
 1 681 
  
 124 
  
 1 109 
  
 Södertälje 
  
 3 201 
  
 42 633 
  
 8 477 
  
 12 109 
  
 4 415 
  
 1 219 
  
 5 872 
  
 8 497 
  
 1 681 
  
 109 
  
 254 
  
 Tyresö 
  
 1 483 
  
 40 915 
  
 9 245 
  
 13 767 
  
 4 644 
  
 453 
  
 3 237 
  
 7 689 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 5 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Täby 
  
 2 736 
  
 42 168 
  
 9 778 
  
 14 124 
  
 3 981 
  
 297 
  
 2 219 
  
 9 737 
  
 1 681 
  
 124 
  
 227 
  
 Upplands Väsby 
  
 18 
  
 39 450 
  
 9 170 
  
 11 906 
  
 3 811 
  
 721 
  
 3 934 
  
 7 700 
  
 1 681 
  
 124 
  
 403 
  
 Upplands-Bro 
  
 2 535 
  
 41 967 
  
 10 217 
  
 13 007 
  
 4 208 
  
 664 
  
 4 102 
  
 6 891 
  
 1 681 
  
 124 
  
 1 073 
  
 Vallentuna 
  
 1 436 
  
 40 868 
  
 10 349 
  
 14 276 
  
 4 312 
  
 367 
  
 2 598 
  
 7 086 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 Vaxholm 
  
 2 918 
  
 42 350 
  
 9 262 
  
 15 582 
  
 4 689 
  
 272 
  
 2 079 
  
 8 586 
  
 1 681 
  
 124 
  
 75 
  
 Värmdö 
  
 2 060 
  
 41 492 
  
 9 606 
  
 14 482 
  
 4 402 
  
 381 
  
 2 737 
  
 7 045 
  
 1 681 
  
 124 
  
 1 034 
  
 Österåker 
  
 970 
  
 40 402 
  
 9 081 
  
 14 155 
  
 4 224 
  
 444 
  
 2 729 
  
 7 584 
  
 1 681 
  
 124 
  
 380 
  
 Uppsala län 
  
 Enköping 
  
 -384 
  
 39 048 
  
 7 834 
  
 11 306 
  
 4 043 
  
 507 
  
 3 471 
  
 10 427 
  
 971 
  
 44 
  
 445 
  
 Heby 
  
 939 
  
 40 371 
  
 7 205 
  
 10 664 
  
 4 617 
  
 522 
  
 3 555 
  
 12 608 
  
 971 
  
 199 
  
 30 
  
 Håbo 
  
 -1 
  652 
  
 37 780 
  
 8 553 
  
 13 606 
  
 4 672 
  
 482 
  
 2 856 
  
 6 523 
  
 971 
  
 124 
  
 -7 
  
 Knivsta 
  
 3 089 
  
 42 521 
  
 11 596 
  
 16 127 
  
 3 967 
  
 364 
  
 2 364 
  
 5 638 
  
 971 
  
 44 
  
 1 450 
  
 Tierp 
  
 1 283 
  
 40 715 
  
 7 461 
  
 10 437 
  
 4 275 
  
 581 
  
 4 127 
  
 12 767 
  
 971 
  
 66 
  
 30 
  
 Uppsala 
  
 -3 
  280 
  
 36 152 
  
 7 961 
  
 10 262 
  
 3 279 
  
 564 
  
 4 013 
  
 8 399 
  
 971 
  
 109 
  
 594 
  
 Älvkarleby 
  
 847 
  
 40 279 
  
 7 221 
  
 10 800 
  
 4 260 
  
 774 
  
 3 776 
  
 12 381 
  
 971 
  
 66 
  
 30 
  
 Östhammar 
  
 -833 
  
 38 599 
  
 6 886 
  
 9 925 
  
 4 306 
  
 411 
  
 2 639 
  
 13 365 
  
 971 
  
 66 
  
 30 
  
 Södermanlands län 
  
 Eskilstuna 
  
 2 121 
  
 41 552 
  
 8 218 
  
 11 351 
  
 4 173 
  
 810 
  
 5 736 
  
 10 277 
  
 885 
  
 109 
  
 -7 
  
 Flen 
  
 3 591 
  
 43 023 
  
 7 082 
  
 11 389 
  
 4 617 
  
 1 039 
  
 5 012 
  
 13 215 
  
 632 
  
 44 
  
 -7 
  
 Gnesta 
  
 -92 
  
 39 340 
  
 8 166 
  
 11 750 
  
 3 834 
  
 520 
  
 3 347 
  
 10 525 
  
 1 161 
  
 44 
  
 -7 
  
 365 
  
 2018:74 SOU 
  
 5 Bilaga 
  
 366 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Katrineholm 
  
 3 203 
  
 42 635 
  
 7 811 
  
 11 095 
  
 4 343 
  
 774 
  
 5 321 
  
 12 631 
  
 623 
  
 44 
  
 -7 
  
 Nyköping 
  
 584 
  
 40 015 
  
 7 555 
  
 10 910 
  
 3 788 
  
 517 
  
 3 811 
  
 12 256 
  
 1 141 
  
 44 
  
 -7 
  
 Oxelösund 
  
 -1 
  151 
  
 38 281 
  
 6 935 
  
 9 366 
  
 3 476 
  
 834 
  
 3 418 
  
 13 906 
  
 213 
  
 44 
  
 89 
  
 Strängnäs 
  
 -52 
  
 39 380 
  
 7 673 
  
 12 298 
  
 4 234 
  
 510 
  
 3 478 
  
 10 299 
  
 851 
  
 44 
  
 -7 
  
 Trosa 
  
 -1 
  117 
  
 38 315 
  
 7 722 
  
 11 782 
  
 4 035 
  
 481 
  
 2 637 
  
 9 556 
  
 721 
  
 44 
  
 1 337 
  
 Vingåker 
  
 2 166 
  
 41 597 
  
 6 979 
  
 11 461 
  
 4 748 
  
 807 
  
 4 301 
  
 12 221 
  
 1 043 
  
 44 
  
 -7 
  
 Östergötlands län 
  
 Boxholm 
  
 -292 
  
 39 140 
  
 7 460 
  
 9 734 
  
 4 320 
  
 492 
  
 3 397 
  
 12 600 
  
 821 
  
 199 
  
 117 
  
 Finspång 
  
 786 
  
 40 218 
  
 7 827 
  
 10 203 
  
 4 097 
  
 613 
  
 3 741 
  
 12 910 
  
 821 
  
 44 
  
 -38 
  
 Kinda 
  
 2 403 
  
 41 835 
  
 6 930 
  
 11 353 
  
 4 394 
  
 440 
  
 3 347 
  
 13 254 
  
 821 
  
 354 
  
 942 
  
 Linköping 
  
 -2 
  413 
  
 37 019 
  
 7 932 
  
 10 387 
  
 3 572 
  
 509 
  
 4 298 
  
 9 429 
  
 821 
  
 109 
  
 -38 
  
 Mjölby 
  
 -509 
  
 38 923 
  
 7 741 
  
 10 807 
  
 4 134 
  
 420 
  
 3 709 
  
 11 285 
  
 821 
  
 44 
  
 -38 
  
 Motala 
  
 -98 
  
 39 334 
  
 7 184 
  
 10 764 
  
 4 035 
  
 680 
  
 4 058 
  
 11 786 
  
 821 
  
 44 
  
 -38 
  
 Norrköping 
  
 280 
  
 39 712 
  
 8 032 
  
 10 888 
  
 4 024 
  
 694 
  
 5 087 
  
 9 967 
  
 821 
  
 109 
  
 90 
  
 Söderköping 
  
 -1 
  327 
  
 38 105 
  
 7 936 
  
 11 007 
  
 4 152 
  
 351 
  
 2 538 
  
 11 294 
  
 821 
  
 44 
  
 -38 
  
 Vadstena 
  
 413 
  
 39 845 
  
 5 779 
  
 8 428 
  
 4 011 
  
 375 
  
 3 051 
  
 17 107 
  
 821 
  
 44 
  
 229 
  
 Valdemarsvik 
  
 -491 
  
 38 941 
  
 5 677 
  
 9 228 
  
 4 504 
  
 709 
  
 2 630 
  
 14 887 
  
 821 
  
 199 
  
 286 
  
 Carson 
  
 5 064 
  
 44 496 
  
 6 697 
  
 11 602 
  
 4 745 
  
 340 
  
 2 905 
  
 14 895 
  
 821 
  
 199 
  
 2 292 
  
 Åtvidaberg 
  
 -283 
  
 39 149 
  
 6 812 
  
 10 543 
  
 4 643 
  
 461 
  
 2 905 
  
 12 958 
  
 821 
  
 44 
  
 -38 
  
 Ödeshög 
  
 1 838 
  
 41 270 
  
 6 558 
  
 10 609 
  
 4 590 
  
 597 
  
 3 844 
  
 13 935 
  
 821 
  
 199 
  
 117 
  
 5 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 -56 
  
 39 376 
  
 8 060 
  
 10 589 
  
 4 402 
  
 552 
  
 3 172 
  
 11 636 
  
 732 
  
 199 
  
 34 
  
 Eksjö 
  
 284 
  
 39 716 
  
 7 251 
  
 10 567 
  
 3 842 
  
 556 
  
 3 107 
  
 13 701 
  
 732 
  
 44 
  
 -84 
  
 Gislaved 
  
 758 
  
 40 190 
  
 7 645 
  
 12 029 
  
 4 458 
  
 830 
  
 3 839 
  
 10 734 
  
 732 
  
 44 
  
 -121 
  
 Gnosjö 
  
 784 
  
 40 216 
  
 7 409 
  
 12 253 
  
 5 045 
  
 902 
  
 3 576 
  
 10 376 
  
 732 
  
 44 
  
 -121 
  
 Habo 
  
 875 
  
 40 307 
  
 11 206 
  
 14 610 
  
 4 058 
  
 306 
  
 2 246 
  
 6 853 
  
 732 
  
 44 
  
 252 
  
 Jönköping 
  
 -1 
  932 
  
 37 500 
  
 7 953 
  
 10 574 
  
 3 620 
  
 515 
  
 3 843 
  
 10 275 
  
 732 
  
 109 
  
 -121 
  
 Stanley 
  
 -340 
  
 39 092 
  
 7 973 
  
 11 828 
  
 4 476 
  
 471 
  
 2 940 
  
 10 594 
  
 732 
  
 44 
  
 34 
  
 Nässjö 
  
 2 355 
  
 41 787 
  
 8 257 
  
 11 398 
  
 4 238 
  
 771 
  
 4 416 
  
 12 015 
  
 732 
  
 44 
  
 -84 
  
 Sävsjö 
  
 3 257 
  
 42 689 
  
 7 995 
  
 11 909 
  
 4 408 
  
 816 
  
 3 500 
  
 13 369 
  
 732 
  
 44 
  
 -84 
  
 Tranås 
  
 1 304 
  
 40 736 
  
 7 289 
  
 11 008 
  
 3 990 
  
 588 
  
 3 744 
  
 13 462 
  
 732 
  
 44 
  
 -121 
  
 Vaggeryd 
  
 730 
  
 40 162 
  
 8 603 
  
 12 612 
  
 4 239 
  
 534 
  
 2 909 
  
 10 610 
  
 732 
  
 44 
  
 -121 
  
 Vetlanda 
  
 681 
  
 40 113 
  
 7 766 
  
 11 147 
  
 4 238 
  
 575 
  
 3 193 
  
 12 539 
  
 732 
  
 44 
  
 -121 
  
 Värnamo 
  
 -1 
  177 
  
 38 255 
  
 7 356 
  
 11 574 
  
 3 783 
  
 554 
  
 3 054 
  
 11 279 
  
 732 
  
 44 
  
 -121 
  
 Kronobergs län 
  
 Alvesta 
  
 3 073 
  
 42 505 
  
 8 401 
  
 12 435 
  
 4 150 
  
 723 
  
 4 377 
  
 11 787 
  
 709 
  
 44 
  
 -121 
  
 Lessebo 
  
 5 780 
  
 45 212 
  
 8 437 
  
 13 419 
  
 4 996 
  
 1 189 
  
 4 339 
  
 11 944 
  
 709 
  
 44 
  
 135 
  
 Ljungby 
  
 -1 
  234 
  
 38 198 
  
 6 756 
  
 10 802 
  
 3 843 
  
 522 
  
 2 991 
  
 12 652 
  
 709 
  
 44 
  
 -121 
  
 Markaryd 
  
 596 
  
 40 028 
  
 6 898 
  
 10 794 
  
 3 993 
  
 887 
  
 3 467 
  
 13 357 
  
 709 
  
 44 
  
 -121 
  
 Tingsryd 
  
 3 762 
  
 43 194 
  
 6 140 
  
 10 391 
  
 4 512 
  
 657 
  
 3 596 
  
 17 009 
  
 709 
  
 199 
  
 -19 
  
 Uppvidinge 
  
 3 548 
  
 42 980 
  
 6 815 
  
 11 352 
  
 4 431 
  
 852 
  
 3 421 
  
 14 341 
  
 709 
  
 199 
  
 860 
  
 367 
  
 2018:74 SOU 
  
 5 Bilaga 
  
 368 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Växjö 
  
 -1 
  027 
  
 38 405 
  
 8 272 
  
 11 195 
  
 3 741 
  
 521 
  
 3 973 
  
 9 621 
  
 709 
  
 109 
  
 264 
  
 Älmhult 
  
 2 246 
  
 41 678 
  
 8 548 
  
 12 005 
  
 3 805 
  
 715 
  
 2 835 
  
 12 136 
  
 709 
  
 44 
  
 881 
  
 Kalmar län 
  
 Borgholm 
  
 209 
  
 39 641 
  
 5 118 
  
 9 298 
  
 4 018 
  
 519 
  
 2 615 
  
 17 409 
  
 777 
  
 44 
  
 -158 
  
 Emmaboda 
  
 1 358 
  
 40 790 
  
 6 845 
  
 9 785 
  
 4 354 
  
 706 
  
 3 519 
  
 14 917 
  
 777 
  
 44 
  
 -158 
  
 Hultsfred 
  
 2 895 
  
 42 327 
  
 7 265 
  
 10 828 
  
 4 336 
  
 1 089 
  
 3 714 
  
 14 394 
  
 777 
  
 44 
  
 -121 
  
 Högsby 
  
 7 185 
  
 46 617 
  
 7 197 
  
 11 805 
  
 4 858 
  
 1 185 
  
 3 802 
  
 14 953 
  
 777 
  
 199 
  
 1 840 
  
 Kalmar 
  
 -2 
  951 
  
 36 481 
  
 7 701 
  
 10 041 
  
 3 488 
  
 479 
  
 3 503 
  
 10 540 
  
 777 
  
 109 
  
 -158 
  
 Mönsterås 
  
 267 
  
 39 699 
  
 7 527 
  
 10 096 
  
 4 395 
  
 661 
  
 3 145 
  
 13 211 
  
 777 
  
 44 
  
 -158 
  
 Mörbylånga 
  
 -773 
  
 38 659 
  
 8 324 
  
 11 434 
  
 3 561 
  
 381 
  
 2 136 
  
 12 159 
  
 777 
  
 44 
  
 -158 
  
 Nybro 
  
 156 
  
 39 588 
  
 7 188 
  
 10 220 
  
 3 837 
  
 850 
  
 3 596 
  
 13 233 
  
 777 
  
 44 
  
 -158 
  
 Oskarshamn 
  
 -1 
  752 
  
 37 680 
  
 7 064 
  
 10 679 
  
 3 614 
  
 549 
  
 3 072 
  
 12 038 
  
 777 
  
 44 
  
 -158 
  
 Torsås 
  
 1 201 
  
 40 633 
  
 6 249 
  
 10 577 
  
 4 192 
  
 654 
  
 2 830 
  
 15 312 
  
 777 
  
 44 
  
 -3 
  
 Vimmerby 
  
 -210 
  
 39 222 
  
 6 940 
  
 10 310 
  
 4 313 
  
 585 
  
 2 867 
  
 13 506 
  
 777 
  
 44 
  
 -121 
  
 Västervik 
  
 -399 
  
 39 033 
  
 6 318 
  
 9 678 
  
 3 831 
  
 527 
  
 3 560 
  
 14 455 
  
 777 
  
 44 
  
 -158 
  
 Gotlands län 
  
 Gotland 
  
 -2 
  817 
  
 36 615 
  
 6 451 
  
 9 829 
  
 3 533 
  
 411 
  
 3 504 
  
 12 614 
  
 387 
  
 44 
  
 -158 
  
 Blekinge län 
  
 Karlshamn 
  
 -1 
  018 
  
 38 414 
  
 7 068 
  
 9 959 
  
 3 700 
  
 519 
  
 3 369 
  
 13 087 
  
 713 
  
 44 
  
 -45 
  
 Karlskrona 
  
 -1 
  132 
  
 38 300 
  
 7 630 
  
 10 939 
  
 3 766 
  
 517 
  
 3 524 
  
 11 147 
  
 713 
  
 109 
  
 -45 
  
 5 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Miller 
  
 -537 
  
 38 895 
  
 6 530 
  
 9 879 
  
 4 030 
  
 714 
  
 3 000 
  
 14 030 
  
 713 
  
 44 
  
 -45 
  
 Ronneby 
  
 1 143 
  
 40 575 
  
 7 631 
  
 11 240 
  
 3 967 
  
 748 
  
 3 559 
  
 12 718 
  
 713 
  
 44 
  
 -45 
  
 Sölvesborg 
  
 -806 
  
 38 626 
  
 6 955 
  
 10 178 
  
 3 871 
  
 529 
  
 3 397 
  
 12 984 
  
 713 
  
 44 
  
 -45 
  
 Skåne län 
  
 Bjuv 
  
 1 223 
  
 40 655 
  
 7 996 
  
 12 269 
  
 4 817 
  
 877 
  
 4 278 
  
 9 057 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Bromölla 
  
 360 
  
 39 792 
  
 7 322 
  
 11 204 
  
 4 141 
  
 628 
  
 3 321 
  
 11 815 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Burlöv 
  
 2 230 
  
 41 662 
  
 9 336 
  
 12 229 
  
 4 036 
  
 840 
  
 4 736 
  
 9 044 
  
 1 362 
  
 124 
  
 -45 
  
 Båstad 
  
 -882 
  
 38 550 
  
 5 970 
  
 9 356 
  
 3 826 
  
 496 
  
 2 502 
  
 15 039 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Eslöv 
  
 720 
  
 40 152 
  
 8 462 
  
 11 784 
  
 4 233 
  
 590 
  
 3 849 
  
 9 873 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Helsingborg 
  
 966 
  
 40 398 
  
 8 039 
  
 10 569 
  
 3 661 
  
 760 
  
 4 979 
  
 10 435 
  
 1 362 
  
 109 
  
 484 
  
 Hässleholm 
  
 454 
  
 39 886 
  
 7 076 
  
 10 471 
  
 4 252 
  
 651 
  
 3 557 
  
 12 518 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Höganäs 
  
 0 
  
 39 432 
  
 7 602 
  
 11 272 
  
 3 792 
  
 358 
  
 2 340 
  
 12 744 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -82 
  
 Hörby 
  
 452 
  
 39 884 
  
 7 478 
  
 10 525 
  
 4 118 
  
 529 
  
 3 651 
  
 12 222 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Höör 
  
 -548 
  
 38 884 
  
 8 123 
  
 11 736 
  
 4 340 
  
 414 
  
 3 098 
  
 9 812 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Klippan 
  
 -200 
  
 39 232 
  
 7 144 
  
 10 153 
  
 4 565 
  
 696 
  
 3 532 
  
 11 781 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Kristianstad 
  
 951 
  
 40 383 
  
 7 576 
  
 11 000 
  
 4 003 
  
 626 
  
 4 547 
  
 11 205 
  
 1 362 
  
 109 
  
 -45 
  
 Kävlinge 
  
 -17 
  
 39 415 
  
 9 548 
  
 13 617 
  
 4 022 
  
 328 
  
 2 521 
  
 7 938 
  
 1 362 
  
 124 
  
 -45 
  
 Landskrona 
  
 1 980 
  
 41 412 
  
 8 662 
  
 10 700 
  
 3 919 
  
 928 
  
 5 263 
  
 10 616 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -82 
  
 Lomma 
  
 2 376 
  
 41 808 
  
 10 902 
  
 14 725 
  
 3 675 
  
 177 
  
 1 670 
  
 9 116 
  
 1 362 
  
 124 
  
 57 
  
 Lund 
  
 -4 
  714 
  
 34 718 
  
 7 703 
  
 10 243 
  
 3 018 
  
 539 
  
 3 493 
  
 8 296 
  
 1 362 
  
 109 
  
 -45 
  
 Malmö 
  
 1 549 
  
 40 981 
  
 9 247 
  
 9 797 
  
 3 031 
  
 984 
  
 6 846 
  
 9 326 
  
 1 362 
  
 172 
  
 216 
  
 Osby 
  
 2 056 
  
 41 488 
  
 7 565 
  
 10 574 
  
 4 319 
  
 634 
  
 3 411 
  
 13 587 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -8 
  
 369 
  
 2018:74 SOU 
  
 5 Bilaga 
  
 370 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Perstorp 
  
 4 266 
  
 43 698 
  
 8 016 
  
 11 367 
  
 4 802 
  
 1 074 
  
 4 906 
  
 12 018 
  
 1 362 
  
 44 
  
 109 
  
 Simrishamn 
  
 355 
  
 39 787 
  
 5 330 
  
 8 906 
  
 3 981 
  
 599 
  
 3 018 
  
 16 592 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Sjöbo 
  
 -2 
  043 
  
 37 389 
  
 7 233 
  
 10 125 
  
 3 742 
  
 499 
  
 3 185 
  
 11 244 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Skurup 
  
 -1 
  053 
  
 38 379 
  
 7 796 
  
 11 563 
  
 4 170 
  
 550 
  
 2 996 
  
 9 863 
  
 1 362 
  
 124 
  
 -45 
  
 Staffanstorp 
  
 403 
  
 39 835 
  
 9 913 
  
 13 679 
  
 4 193 
  
 333 
  
 2 483 
  
 7 793 
  
 1 362 
  
 124 
  
 -45 
  
 Svalöv 
  
 636 
  
 40 068 
  
 8 363 
  
 12 103 
  
 4 818 
  
 669 
  
 3 455 
  
 9 299 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Svedala 
  
 440 
  
 39 872 
  
 10 081 
  
 13 537 
  
 4 202 
  
 352 
  
 2 677 
  
 7 582 
  
 1 362 
  
 124 
  
 -45 
  
 Tomelilla 
  
 989 
  
 40 421 
  
 7 284 
  
 10 712 
  
 4 286 
  
 585 
  
 3 413 
  
 12 780 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Trelleborg 
  
 -588 
  
 38 844 
  
 7 553 
  
 10 909 
  
 3 597 
  
 553 
  
 3 839 
  
 10 952 
  
 1 362 
  
 124 
  
 -45 
  
 Vellinge 
  
 -529 
  
 38 903 
  
 8 598 
  
 13 138 
  
 4 090 
  
 215 
  
 2 088 
  
 9 370 
  
 1 362 
  
 124 
  
 -82 
  
 Ystad 
  
 -2 
  200 
  
 37 232 
  
 6 445 
  
 9 459 
  
 3 422 
  
 352 
  
 2 493 
  
 13 700 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Åstorp 
  
 2 548 
  
 41 980 
  
 9 098 
  
 12 921 
  
 4 687 
  
 933 
  
 4 179 
  
 8 801 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Ängelholm 
  
 -831 
  
 38 601 
  
 7 249 
  
 10 297 
  
 3 686 
  
 392 
  
 2 699 
  
 12 917 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Örkelljunga 
  
 1 416 
  
 40 848 
  
 7 051 
  
 10 599 
  
 4 498 
  
 740 
  
 3 825 
  
 12 737 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -8 
  
 Östra Göinge 
  
 2 355 
  
 41 787 
  
 7 748 
  
 11 501 
  
 4 518 
  
 1 065 
  
 3 661 
  
 11 933 
  
 1 362 
  
 44 
  
 -45 
  
 Hallands län 
  
 Falkenberg 
  
 -720 
  
 38 711 
  
 7 364 
  
 10 532 
  
 4 126 
  
 557 
  
 3 195 
  
 12 116 
  
 896 
  
 44 
  
 -119 
  
 Halmstad 
  
 -2 
  166 
  
 37 265 
  
 7 667 
  
 10 291 
  
 3 547 
  
 533 
  
 3 379 
  
 10 944 
  
 896 
  
 109 
  
 -101 
  
 Hylte 
  
 5 048 
  
 44 479 
  
 8 707 
  
 13 413 
  
 4 725 
  
 1 000 
  
 3 608 
  
 12 013 
  
 896 
  
 199 
  
 -82 
  
 Kungsbacka 
  
 -363 
  
 39 068 
  
 8 803 
  
 13 580 
  
 4 190 
  
 246 
  
 2 303 
  
 9 045 
  
 896 
  
 124 
  
 -119 
  
 Laholm 
  
 -578 
  
 38 853 
  
 7 147 
  
 10 972 
  
 4 096 
  
 547 
  
 3 150 
  
 12 120 
  
 896 
  
 44 
  
 -119 
  
 Varberg 
  
 -2 
  259 
  
 37 172 
  
 7 532 
  
 10 746 
  
 3 547 
  
 363 
  
 2 546 
  
 11 617 
  
 896 
  
 44 
  
 -119 
  
 5 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Västra Götalands län 
  
 Ale 
  
 -412 
  
 39 020 
  
 8 765 
  
 12 193 
  
 4 676 
  
 464 
  
 3 172 
  
 7 795 
  
 1 369 
  
 124 
  
 462 
  
 Alingsås 
  
 -348 
  
 39 084 
  
 8 040 
  
 11 321 
  
 3 782 
  
 395 
  
 3 024 
  
 11 010 
  
 1 369 
  
 124 
  
 19 
  
 Bengtsfors 
  
 2 974 
  
 42 406 
  
 6 152 
  
 9 670 
  
 3 995 
  
 957 
  
 3 518 
  
 16 628 
  
 1 369 
  
 199 
  
 -82 
  
 Bollebygd 
  
 -455 
  
 38 977 
  
 8 664 
  
 12 759 
  
 4 219 
  
 361 
  
 2 670 
  
 8 633 
  
 1 369 
  
 124 
  
 178 
  
 Borås 
  
 162 
  
 39 594 
  
 8 056 
  
 10 776 
  
 3 884 
  
 666 
  
 4 217 
  
 10 599 
  
 1 369 
  
 109 
  
 -82 
  
 Dals-Ed 
  
 2 884 
  
 42 316 
  
 6 555 
  
 10 586 
  
 4 247 
  
 725 
  
 3 475 
  
 13 178 
  
 1 369 
  
 199 
  
 1 982 
  
 Essunga 
  
 996 
  
 40 428 
  
 7 313 
  
 10 352 
  
 4 608 
  
 460 
  
 3 219 
  
 12 990 
  
 1 369 
  
 44 
  
 73 
  
 Falköping 
  
 2 860 
  
 42 292 
  
 7 988 
  
 11 578 
  
 4 160 
  
 636 
  
 4 115 
  
 12 484 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Färgelanda 
  
 3 011 
  
 42 443 
  
 6 777 
  
 10 773 
  
 5 026 
  
 639 
  
 4 007 
  
 13 531 
  
 1 369 
  
 199 
  
 122 
  
 Grästorp 
  
 -411 
  
 39 021 
  
 6 576 
  
 10 889 
  
 4 256 
  
 413 
  
 2 682 
  
 12 719 
  
 1 369 
  
 44 
  
 73 
  
 Gullspång 
  
 2 745 
  
 42 177 
  
 5 629 
  
 9 676 
  
 4 578 
  
 844 
  
 4 533 
  
 15 108 
  
 1 369 
  
 44 
  
 396 
  
 Göteborg 
  
 -1 
  312 
  
 38 120 
  
 8 001 
  
 9 629 
  
 3 236 
  
 710 
  
 6 053 
  
 8 789 
  
 1 369 
  
 237 
  
 96 
  
 Götene 
  
 -673 
  
 38 759 
  
 7 215 
  
 10 920 
  
 4 535 
  
 504 
  
 2 900 
  
 11 354 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Herrljunga 
  
 66 
  
 39 498 
  
 7 412 
  
 10 596 
  
 4 322 
  
 555 
  
 3 323 
  
 11 959 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Hjo 
  
 488 
  
 39 920 
  
 7 504 
  
 10 079 
  
 4 288 
  
 407 
  
 2 837 
  
 13 474 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Härryda 
  
 890 
  
 40 322 
  
 10 420 
  
 14 152 
  
 4 191 
  
 316 
  
 2 563 
  
 7 206 
  
 1 369 
  
 124 
  
 -19 
  
 Karlsborg 
  
 -674 
  
 38 758 
  
 6 097 
  
 9 575 
  
 4 051 
  
 452 
  
 2 398 
  
 14 699 
  
 1 369 
  
 44 
  
 73 
  
 Kungälv 
  
 -310 
  
 39 122 
  
 8 396 
  
 11 973 
  
 3 681 
  
 334 
  
 2 791 
  
 10 473 
  
 1 369 
  
 124 
  
 -19 
  
 Lerum 
  
 880 
  
 40 312 
  
 9 934 
  
 13 999 
  
 4 179 
  
 266 
  
 2 577 
  
 7 883 
  
 1 369 
  
 124 
  
 -19 
  
 Lidköping 
  
 -1 
  524 
  
 37 908 
  
 7 169 
  
 10 561 
  
 3 749 
  
 397 
  
 3 110 
  
 11 591 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Lilla Edet 
  
 -640 
  
 38 792 
  
 8 569 
  
 10 228 
  
 4 224 
  
 619 
  
 3 983 
  
 9 347 
  
 1 369 
  
 124 
  
 329 
  
 Lysekil 
  
 -263 
  
 39 169 
  
 6 095 
  
 9 352 
  
 3 794 
  
 579 
  
 3 595 
  
 14 460 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -119 
  
 371 
  
 2018:74 SOU 
  
 5 Bilaga 
  
 372 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Mariestad 
  
 -1 
  292 
  
 38 140 
  
 6 887 
  
 9 707 
  
 3 681 
  
 421 
  
 3 010 
  
 13 103 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Orr 
  
 911 
  
 40 343 
  
 7 191 
  
 11 680 
  
 4 288 
  
 511 
  
 3 335 
  
 12 007 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Mellerud 
  
 2 212 
  
 41 644 
  
 6 329 
  
 10 103 
  
 4 063 
  
 910 
  
 3 677 
  
 15 007 
  
 1 369 
  
 44 
  
 142 
  
 Munkedal 
  
 1 577 
  
 41 009 
  
 7 333 
  
 10 561 
  
 4 483 
  
 585 
  
 3 146 
  
 13 570 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Mölndal 
  
 -1 
  113 
  
 38 319 
  
 8 872 
  
 11 868 
  
 3 976 
  
 385 
  
 3 129 
  
 8 615 
  
 1 369 
  
 124 
  
 -19 
  
 Orust 
  
 -1 
  571 
  
 37 861 
  
 5 905 
  
 9 698 
  
 4 345 
  
 392 
  
 2 601 
  
 13 626 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -119 
  
 Partille 
  
 901 
  
 40 333 
  
 9 830 
  
 12 621 
  
 3 966 
  
 379 
  
 3 127 
  
 8 936 
  
 1 369 
  
 124 
  
 -19 
  
 Skara 
  
 294 
  
 39 726 
  
 7 426 
  
 10 776 
  
 4 134 
  
 703 
  
 3 853 
  
 11 503 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Skövde 
  
 -3 
  622 
  
 35 810 
  
 7 331 
  
 9 943 
  
 3 798 
  
 483 
  
 3 091 
  
 9 833 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Sotenäs 
  
 -1 
  562 
  
 37 870 
  
 4 772 
  
 7 812 
  
 3 984 
  
 449 
  
 2 499 
  
 16 990 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -49 
  
 Stenungsund 
  
 -738 
  
 38 694 
  
 8 360 
  
 12 474 
  
 4 286 
  
 348 
  
 2 577 
  
 9 175 
  
 1 369 
  
 124 
  
 -19 
  
 Strömstad 
  
 -286 
  
 39 146 
  
 8 367 
  
 10 210 
  
 3 710 
  
 965 
  
 3 175 
  
 11 425 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -119 
  
 Svenljunga 
  
 1 862 
  
 41 294 
  
 7 270 
  
 11 176 
  
 4 843 
  
 715 
  
 3 739 
  
 12 065 
  
 1 369 
  
 199 
  
 -82 
  
 Tanum 
  
 -64 
  
 39 368 
  
 6 422 
  
 9 760 
  
 3 824 
  
 520 
  
 3 146 
  
 14 402 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -119 
  
 Tibro 
  
 1 139 
  
 40 571 
  
 7 238 
  
 10 617 
  
 4 540 
  
 692 
  
 3 488 
  
 12 665 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Tidaholm 
  
 -292 
  
 39 140 
  
 7 209 
  
 9 796 
  
 4 308 
  
 530 
  
 3 350 
  
 12 616 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Tjörn 
  
 -3 
  164 
  
 36 268 
  
 6 715 
  
 10 033 
  
 3 977 
  
 317 
  
 2 305 
  
 11 527 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -19 
  
 Tranemo 
  
 1 428 
  
 40 860 
  
 7 116 
  
 11 041 
  
 4 798 
  
 629 
  
 2 996 
  
 12 911 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -44 
  
 Trollhättan 
  
 1 046 
  
 40 478 
  
 7 988 
  
 11 290 
  
 4 001 
  
 653 
  
 5 066 
  
 10 149 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Töreboda 
  
 1 604 
  
 41 036 
  
 6 823 
  
 10 263 
  
 4 781 
  
 785 
  
 4 044 
  
 13 009 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Uddevalla 
  
 630 
  
 40 062 
  
 8 109 
  
 10 733 
  
 3 998 
  
 578 
  
 3 816 
  
 11 534 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -119 
  
 Ulricehamn 
  
 283 
  
 39 715 
  
 7 057 
  
 11 088 
  
 4 129 
  
 524 
  
 3 027 
  
 12 521 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -44 
  
 Vara 
  
 688 
  
 40 120 
  
 6 896 
  
 10 821 
  
 4 219 
  
 526 
  
 3 579 
  
 12 748 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 5 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Vårgårda 
  
 -236 
  
 39 196 
  
 8 114 
  
 11 675 
  
 4 611 
  
 533 
  
 3 233 
  
 9 699 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Vänersborg 
  
 1 634 
  
 41 066 
  
 8 035 
  
 11 468 
  
 4 088 
  
 625 
  
 3 843 
  
 11 676 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Åmål 
  
 2 413 
  
 41 845 
  
 6 700 
  
 10 929 
  
 4 426 
  
 714 
  
 3 721 
  
 14 024 
  
 1 369 
  
 44 
  
 -82 
  
 Öckerö 
  
 -778 
  
 38 654 
  
 7 154 
  
 12 210 
  
 4 342 
  
 301 
  
 2 271 
  
 10 902 
  
 1 369 
  
 124 
  
 -19 
  
 Värmlands län 
  
 Arvika 
  
 948 
  
 40 380 
  
 6 792 
  
 9 858 
  
 4 038 
  
 483 
  
 3 681 
  
 14 532 
  
 877 
  
 131 
  
 -12 
  
 Eda 
  
 1 665 
  
 41 097 
  
 8 012 
  
 9 699 
  
 3 753 
  
 991 
  
 3 437 
  
 14 054 
  
 877 
  
 286 
  
 -12 
  
 Filipstad 
  
 6 641 
  
 46 073 
  
 6 570 
  
 10 202 
  
 5 060 
  
 1 068 
  
 5 038 
  
 16 004 
  
 877 
  
 286 
  
 968 
  
 Forshaga 
  
 -29 
  
 39 403 
  
 7 555 
  
 11 156 
  
 5 050 
  
 407 
  
 2 895 
  
 11 344 
  
 877 
  
 131 
  
 -12 
  
 Grums 
  
 50 
  
 39 482 
  
 6 894 
  
 9 705 
  
 4 132 
  
 613 
  
 3 932 
  
 13 071 
  
 877 
  
 131 
  
 127 
  
 Hagfors 
  
 2 522 
  
 41 954 
  
 4 920 
  
 8 573 
  
 4 459 
  
 563 
  
 3 475 
  
 16 353 
  
 877 
  
 286 
  
 2 448 
  
 Hammarö 
  
 -897 
  
 38 535 
  
 10 067 
  
 12 607 
  
 3 852 
  
 181 
  
 1 979 
  
 8 853 
  
 877 
  
 131 
  
 -12 
  
 Karlstad 
  
 -3 
  647 
  
 35 785 
  
 7 226 
  
 9 275 
  
 3 391 
  
 404 
  
 3 603 
  
 10 827 
  
 877 
  
 194 
  
 -12 
  
 Kil 
  
 143 
  
 39 575 
  
 8 185 
  
 11 012 
  
 4 407 
  
 342 
  
 3 179 
  
 11 454 
  
 877 
  
 131 
  
 -12 
  
 Kristinehamn 
  
 407 
  
 39 839 
  
 7 122 
  
 9 532 
  
 3 862 
  
 750 
  
 3 665 
  
 13 912 
  
 877 
  
 131 
  
 -12 
  
 Munkfors 
  
 5 086 
  
 44 518 
  
 5 686 
  
 9 936 
  
 4 234 
  
 720 
  
 4 050 
  
 18 135 
  
 877 
  
 131 
  
 749 
  
 Storfors 
  
 3 188 
  
 42 620 
  
 5 665 
  
 10 693 
  
 4 794 
  
 770 
  
 3 861 
  
 13 810 
  
 877 
  
 286 
  
 1 864 
  
 Sunne 
  
 442 
  
 39 874 
  
 6 731 
  
 10 033 
  
 4 857 
  
 505 
  
 2 877 
  
 13 720 
  
 877 
  
 286 
  
 -12 
  
 Säffle 
  
 2 439 
  
 41 871 
  
 6 360 
  
 10 467 
  
 4 177 
  
 702 
  
 3 827 
  
 15 199 
  
 877 
  
 286 
  
 -24 
  
 Torsby 
  
 5 542 
  
 44 974 
  
 6 108 
  
 9 312 
  
 4 618 
  
 630 
  
 3 278 
  
 18 060 
  
 877 
  
 286 
  
 1 805 
  
 Årjäng 
  
 3 580 
  
 43 012 
  
 6 145 
  
 11 396 
  
 4 975 
  
 789 
  
 3 385 
  
 14 036 
  
 877 
  
 441 
  
 968 
  
 373 
  
 2018:74 SOU 
  
 5 Bilaga 
  
 374 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Örebro län 
  
 Askersund 
  
 -1 
  461 
  
 37 970 
  
 6 006 
  
 10 191 
  
 4 390 
  
 526 
  
 2 773 
  
 13 104 
  
 848 
  
 66 
  
 66 
  
 Degerfors 
  
 332 
  
 39 763 
  
 5 916 
  
 9 455 
  
 4 999 
  
 702 
  
 3 799 
  
 13 503 
  
 848 
  
 66 
  
 475 
  
 Hallsberg 
  
 -287 
  
 39 144 
  
 7 250 
  
 10 798 
  
 4 379 
  
 681 
  
 3 260 
  
 11 869 
  
 848 
  
 66 
  
 -7 
  
 Hällefors 
  
 5 502 
  
 44 933 
  
 6 375 
  
 8 895 
  
 4 724 
  
 830 
  
 4 474 
  
 15 720 
  
 848 
  
 376 
  
 2 691 
  
 Karlskoga 
  
 823 
  
 40 254 
  
 6 653 
  
 10 212 
  
 4 140 
  
 669 
  
 4 373 
  
 13 227 
  
 848 
  
 66 
  
 66 
  
 Kumla 
  
 126 
  
 39 557 
  
 8 642 
  
 12 009 
  
 4 504 
  
 493 
  
 3 423 
  
 9 579 
  
 848 
  
 66 
  
 -7 
  
 Laxå 
  
 2 723 
  
 42 154 
  
 6 141 
  
 9 666 
  
 4 876 
  
 691 
  
 2 869 
  
 15 980 
  
 848 
  
 221 
  
 862 
  
 Lekeberg 
  
 743 
  
 40 174 
  
 9 333 
  
 12 172 
  
 3 765 
  
 393 
  
 2 691 
  
 10 758 
  
 848 
  
 66 
  
 148 
  
 Lindesberg 
  
 1 639 
  
 41 070 
  
 7 097 
  
 10 619 
  
 4 556 
  
 708 
  
 4 332 
  
 12 778 
  
 848 
  
 66 
  
 66 
  
 Ljusnarsberg 
  
 3 743 
  
 43 174 
  
 5 357 
  
 9 629 
  
 4 687 
  
 1 113 
  
 3 993 
  
 14 795 
  
 848 
  
 221 
  
 2 531 
  
 Haney 
  
 370 
  
 39 801 
  
 6 892 
  
 10 724 
  
 4 459 
  
 562 
  
 3 426 
  
 12 758 
  
 848 
  
 66 
  
 66 
  
 Örebro 
  
 -655 
  
 38 776 
  
 8 304 
  
 10 642 
  
 3 682 
  
 540 
  
 4 627 
  
 9 416 
  
 848 
  
 131 
  
 586 
  
 Västmanlands län 
  
 Arboga 
  
 -982 
  
 38 450 
  
 6 841 
  
 9 685 
  
 4 360 
  
 645 
  
 3 577 
  
 12 806 
  
 477 
  
 66 
  
 -7 
  
 Fagersta 
  
 2 986 
  
 42 418 
  
 8 149 
  
 11 345 
  
 4 045 
  
 960 
  
 4 166 
  
 13 304 
  
 352 
  
 66 
  
 30 
  
 Hallstahammar 
  
 783 
  
 40 215 
  
 7 574 
  
 10 510 
  
 4 272 
  
 582 
  
 4 091 
  
 12 699 
  
 428 
  
 66 
  
 -7 
  
 Kungsör 
  
 -416 
  
 39 016 
  
 6 985 
  
 11 198 
  
 4 803 
  
 754 
  
 3 773 
  
 11 046 
  
 398 
  
 66 
  
 -7 
  
 Köping 
  
 1 189 
  
 40 621 
  
 7 272 
  
 10 591 
  
 4 107 
  
 703 
  
 4 613 
  
 12 754 
  
 522 
  
 66 
  
 -7 
  
 Butler 
  
 248 
  
 39 680 
  
 7 068 
  
 9 776 
  
 4 878 
  
 751 
  
 3 338 
  
 13 132 
  
 486 
  
 66 
  
 185 
  
 Sala 
  
 222 
  
 39 654 
  
 7 372 
  
 10 387 
  
 4 245 
  
 553 
  
 3 650 
  
 12 719 
  
 632 
  
 66 
  
 30 
  
 Skinnskatteberg 
  
 4 842 
  
 44 274 
  
 7 021 
  
 10 000 
  
 3 891 
  
 699 
  
 4 337 
  
 14 487 
  
 705 
  
 221 
  
 2 913 
  
 5 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Surahammar 
  
 -1 
  268 
  
 38 164 
  
 6 971 
  
 10 751 
  
 4 527 
  
 609 
  
 3 392 
  
 11 321 
  
 534 
  
 66 
  
 -7 
  
 Västerås 
  
 -851 
  
 38 580 
  
 7 810 
  
 10 636 
  
 3 689 
  
 595 
  
 4 526 
  
 10 109 
  
 1 091 
  
 131 
  
 -7 
  
 Dalarnas län 
  
 Avesta 
  
 608 
  
 40 040 
  
 7 045 
  
 9 732 
  
 4 184 
  
 948 
  
 3 870 
  
 13 274 
  
 868 
  
 131 
  
 -12 
  
 Borlänge 
  
 2 015 
  
 41 447 
  
 8 110 
  
 11 521 
  
 4 155 
  
 767 
  
 5 481 
  
 10 390 
  
 868 
  
 131 
  
 24 
  
 Falun 
  
 -898 
  
 38 534 
  
 7 847 
  
 10 630 
  
 3 912 
  
 387 
  
 3 718 
  
 10 954 
  
 868 
  
 194 
  
 24 
  
 Gagnef 
  
 74 
  
 39 506 
  
 8 206 
  
 11 472 
  
 4 959 
  
 336 
  
 2 251 
  
 11 259 
  
 868 
  
 131 
  
 24 
  
 Hedemora 
  
 292 
  
 39 724 
  
 6 535 
  
 10 387 
  
 4 271 
  
 729 
  
 3 674 
  
 13 141 
  
 868 
  
 131 
  
 -12 
  
 Leksand 
  
 -927 
  
 38 505 
  
 6 521 
  
 9 785 
  
 4 073 
  
 373 
  
 2 326 
  
 14 249 
  
 868 
  
 286 
  
 24 
  
 Ludvika 
  
 2 585 
  
 42 017 
  
 7 824 
  
 9 983 
  
 4 014 
  
 822 
  
 4 394 
  
 13 957 
  
 868 
  
 131 
  
 24 
  
 Malung-Sälen 
  
 2 264 
  
 41 696 
  
 5 875 
  
 9 985 
  
 4 232 
  
 563 
  
 3 389 
  
 14 853 
  
 868 
  
 441 
  
 1 490 
  
 Mora 
  
 18 
  
 39 450 
  
 6 560 
  
 10 003 
  
 3 700 
  
 416 
  
 3 056 
  
 13 557 
  
 868 
  
 286 
  
 1 004 
  
 Orsa 
  
 3 222 
  
 42 654 
  
 5 480 
  
 9 931 
  
 4 501 
  
 661 
  
 4 240 
  
 14 632 
  
 868 
  
 286 
  
 2 055 
  
 Rättvik 
  
 2 043 
  
 41 475 
  
 5 083 
  
 9 449 
  
 3 728 
  
 414 
  
 2 871 
  
 17 772 
  
 868 
  
 286 
  
 1 004 
  
 Smedjebacken 
  
 -1 
  390 
  
 38 042 
  
 6 997 
  
 9 686 
  
 3 862 
  
 512 
  
 3 373 
  
 12 434 
  
 868 
  
 286 
  
 24 
  
 Säter 
  
 -2 
  053 
  
 37 379 
  
 7 118 
  
 10 215 
  
 3 925 
  
 398 
  
 2 577 
  
 12 159 
  
 868 
  
 131 
  
 -12 
  
 Vansbro 
  
 4 347 
  
 43 779 
  
 6 435 
  
 10 809 
  
 4 604 
  
 582 
  
 2 810 
  
 15 245 
  
 868 
  
 441 
  
 1 985 
  
 Älvdalen 
  
 5 465 
  
 44 897 
  
 5 825 
  
 11 153 
  
 4 475 
  
 450 
  
 2 442 
  
 16 560 
  
 868 
  
 441 
  
 2 683 
  
 Ferguson 
  
 Bollnäs 
  
 1 170 
  
 40 602 
  
 6 955 
  
 10 276 
  
 4 044 
  
 721 
  
 3 980 
  
 13 679 
  
 729 
  
 131 
  
 87 
  
 Gävle 
  
 -1 
  016 
  
 38 416 
  
 7 611 
  
 10 561 
  
 3 837 
  
 605 
  
 4 567 
  
 10 261 
  
 729 
  
 194 
  
 51 
  
 375 
  
 2018:74 SOU 
  
 5 Bilaga 
  
 376 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Hofors 
  
 2 221 
  
 41 653 
  
 6 297 
  
 9 226 
  
 5 372 
  
 647 
  
 4 083 
  
 14 437 
  
 729 
  
 131 
  
 731 
  
 Hudiksvall 
  
 -89 
  
 39 343 
  
 6 721 
  
 10 637 
  
 3 964 
  
 459 
  
 3 701 
  
 12 914 
  
 729 
  
 131 
  
 87 
  
 Ljusdal 
  
 3 457 
  
 42 889 
  
 6 060 
  
 10 716 
  
 4 497 
  
 574 
  
 3 829 
  
 15 093 
  
 729 
  
 286 
  
 1 105 
  
 Nordanstig 
  
 2 804 
  
 42 236 
  
 6 683 
  
 10 957 
  
 4 288 
  
 565 
  
 3 586 
  
 13 865 
  
 729 
  
 286 
  
 1 277 
  
 Ockelbo 
  
 2 395 
  
 41 827 
  
 6 066 
  
 8 832 
  
 4 267 
  
 962 
  
 3 860 
  
 14 610 
  
 729 
  
 286 
  
 2 215 
  
 Ovanåker 
  
 1 237 
  
 40 669 
  
 6 300 
  
 9 715 
  
 4 326 
  
 648 
  
 3 458 
  
 14 102 
  
 729 
  
 286 
  
 1 105 
  
 Sandviken 
  
 561 
  
 39 993 
  
 7 087 
  
 10 523 
  
 4 538 
  
 796 
  
 4 319 
  
 11 819 
  
 729 
  
 131 
  
 51 
  
 Söderhamn 
  
 1 572 
  
 41 004 
  
 6 855 
  
 9 673 
  
 3 939 
  
 705 
  
 4 276 
  
 14 609 
  
 729 
  
 131 
  
 87 
  
 Västernorrlands län 
  
 Härnösand 
  
 216 
  
 39 648 
  
 6 929 
  
 10 474 
  
 4 033 
  
 725 
  
 3 648 
  
 13 060 
  
 489 
  
 168 
  
 122 
  
 Kramfors 
  
 1 499 
  
 40 930 
  
 5 632 
  
 9 503 
  
 4 324 
  
 686 
  
 3 628 
  
 15 486 
  
 481 
  
 323 
  
 Clark 
  
 Sollefteå 
  
 4 921 
  
 44 353 
  
 6 623 
  
 10 115 
  
 4 320 
  
 673 
  
 3 823 
  
 16 170 
  
 605 
  
 323 
  
 1 701 
  
 Sundsvall 
  
 -1 
  523 
  
 37 909 
  
 7 179 
  
 10 912 
  
 3 525 
  
 462 
  
 4 044 
  
 10 717 
  
 717 
  
 231 
  
 122 
  
 James 
  
 -622 
  
 38 810 
  
 7 116 
  
 11 081 
  
 4 564 
  
 488 
  
 3 763 
  
 11 095 
  
 413 
  
 168 
  
 122 
  
 Ånge 
  
 5 612 
  
 45 044 
  
 5 539 
  
 10 118 
  
 4 492 
  
 517 
  
 3 555 
  
 16 945 
  
 570 
  
 478 
  
 2 830 
  
 Örnsköldsvik 
  
 -142 
  
 39 289 
  
 7 350 
  
 10 644 
  
 3 937 
  
 379 
  
 2 867 
  
 12 958 
  
 646 
  
 386 
  
 122 
  
 Jämtlands län 
  
 Barry 
  
 8 936 
  
 48 368 
  
 6 225 
  
 11 406 
  
 4 619 
  
 512 
  
 3 553 
  
 17 732 
  
 778 
  
 478 
  
 3 065 
  
 Bräcke 
  
 8 550 
  
 47 982 
  
 5 566 
  
 11 011 
  
 5 420 
  
 568 
  
 3 888 
  
 16 582 
  
 778 
  
 478 
  
 3 691 
  
 Härjedalen 
  
 5 025 
  
 44 457 
  
 5 163 
  
 9 923 
  
 4 130 
  
 520 
  
 2 614 
  
 18 551 
  
 778 
  
 954 
  
 1 824 
  
 Krokom 
  
 4 957 
  
 44 389 
  
 9 158 
  
 14 584 
  
 4 104 
  
 397 
  
 2 606 
  
 11 263 
  
 778 
  
 323 
  
 1 176 
  
 5 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Ragunda 
  
 11 191 
  
 50 623 
  
 6 328 
  
 11 013 
  
 4 346 
  
 699 
  
 3 457 
  
 20 045 
  
 778 
  
 891 
  
 3 066 
  
 Strömsund 
  
 7 331 
  
 46 763 
  
 6 457 
  
 9 908 
  
 4 403 
  
 577 
  
 3 751 
  
 18 113 
  
 778 
  
 478 
  
 2 298 
  
 Åre 
  
 627 
  
 40 059 
  
 7 182 
  
 12 007 
  
 4 192 
  
 653 
  
 2 739 
  
 10 525 
  
 778 
  
 478 
  
 1 505 
  
 Östersund 
  
 -2 
  040 
  
 37 392 
  
 7 542 
  
 10 238 
  
 3 268 
  
 390 
  
 3 536 
  
 11 251 
  
 778 
  
 231 
  
 158 
  
 Västerbottens län 
  
 Klein 
  
 12 605 
  
 52 037 
  
 6 101 
  
 11 988 
  
 5 469 
  
 448 
  
 3 511 
  
 20 949 
  
 647 
  
 478 
  
 2 446 
  
 Dorotea 
  
 13 169 
  
 52 601 
  
 5 859 
  
 10 877 
  
 4 485 
  
 499 
  
 3 137 
  
 22 041 
  
 732 
  
 891 
  
 4 080 
  
 Lycksele 
  
 3 854 
  
 43 286 
  
 7 214 
  
 10 644 
  
 4 752 
  
 427 
  
 3 423 
  
 14 419 
  
 437 
  
 478 
  
 1 492 
  
 Malå 
  
 7 831 
  
 47 262 
  
 6 337 
  
 11 203 
  
 4 691 
  
 393 
  
 3 095 
  
 16 762 
  
 573 
  
 891 
  
 3 317 
  
 Nordmaling 
  
 4 148 
  
 43 580 
  
 6 358 
  
 10 811 
  
 4 811 
  
 495 
  
 3 513 
  
 14 110 
  
 487 
  
 478 
  
 2 517 
  
 Norsjö 
  
 8 727 
  
 48 159 
  
 6 807 
  
 12 026 
  
 5 310 
  
 442 
  
 3 082 
  
 15 894 
  
 465 
  
 891 
  
 3 242 
  
 Robertsfors 
  
 4 213 
  
 43 645 
  
 7 072 
  
 11 228 
  
 4 261 
  
 458 
  
 2 912 
  
 14 433 
  
 435 
  
 478 
  
 2 368 
  
 Skellefteå 
  
 -1 
  145 
  
 38 287 
  
 6 941 
  
 10 385 
  
 4 063 
  
 373 
  
 3 334 
  
 12 033 
  
 572 
  
 386 
  
 200 
  
 Sorsele 
  
 12 655 
  
 52 087 
  
 6 103 
  
 11 179 
  
 6 221 
  
 478 
  
 3 278 
  
 18 832 
  
 917 
  
 891 
  
 4 188 
  
 Storuman 
  
 6 858 
  
 46 290 
  
 5 917 
  
 10 212 
  
 4 527 
  
 409 
  
 2 838 
  
 17 182 
  
 748 
  
 891 
  
 3 566 
  
 Umeå 
  
 -5 
  913 
  
 33 519 
  
 7 868 
  
 9 775 
  
 3 179 
  
 381 
  
 3 310 
  
 7 925 
  
 686 
  
 231 
  
 164 
  
 Vilhelmina 
  
 9 563 
  
 48 995 
  
 6 130 
  
 12 502 
  
 5 297 
  
 450 
  
 3 461 
  
 16 360 
  
 763 
  
 891 
  
 3 141 
  
 Vindeln 
  
 8 062 
  
 47 494 
  
 7 191 
  
 11 170 
  
 4 821 
  
 401 
  
 2 642 
  
 17 610 
  
 493 
  
 478 
  
 2 688 
  
 Vännäs 
  
 1 394 
  
 40 826 
  
 8 687 
  
 11 932 
  
 5 201 
  
 372 
  
 3 010 
  
 10 881 
  
 375 
  
 168 
  
 200 
  
 Åsele 
  
 12 581 
  
 52 013 
  
 5 091 
  
 10 519 
  
 5 632 
  
 684 
  
 2 849 
  
 21 310 
  
 754 
  
 954 
  
 4 220 
  
 377 
  
 2018:74 SOU 
  
 5 Bilaga 
  
 5 Bilaga 
  
 378 
  
 Län 
  
 Struktur- 
  
 Kommunal 
  
 Kollektiv- 
  
 Infrastruktur 
  
 Verksamhetsöver- 
  
 Kommun 
  
 Bidrag/avgift 
  
 kostnad 
  
 Förskola 
  
 Grundskola 
  
 Gymnasium 
  
 vuxenutbildning 
  
 IFO 
  
 Äldreomsorg 
  
 trafik 
  
 och skydd 
  
 gripande kostnader 
  
 Riket 
  
 39 432 
  
 8 020 
  
 10 889 
  
 3 799 
  
 598 
  
 4 066 
  
 10 497 
  
 1 166 
  
 184 
  
 214 
  
 Norrbottens län 
  
 Arjeplog 
  
 7 454 
  
 46 885 
  
 5 942 
  
 9 593 
  
 4 366 
  
 502 
  
 2 552 
  
 18 179 
  
 1 243 
  
 891 
  
 3 617 
  
 Arvidsjaur 
  
 5 458 
  
 44 889 
  
 6 541 
  
 9 197 
  
 4 783 
  
 425 
  
 3 153 
  
 16 311 
  
 724 
  
 891 
  
 2 864 
  
 Boden 
  
 -2 
  107 
  
 37 325 
  
 6 406 
  
 9 706 
  
 3 976 
  
 470 
  
 3 193 
  
 12 410 
  
 604 
  
 323 
  
 237 
  
 Gällivare 
  
 -709 
  
 38 723 
  
 6 323 
  
 8 475 
  
 3 847 
  
 392 
  
 2 614 
  
 13 978 
  
 593 
  
 478 
  
 2 023 
  
 Haparanda 
  
 2 343 
  
 41 775 
  
 6 509 
  
 10 183 
  
 4 485 
  
 712 
  
 4 551 
  
 13 805 
  
 529 
  
 478 
  
 523 
  
 Jokkmokk 
  
 5 141 
  
 44 573 
  
 6 058 
  
 9 173 
  
 4 297 
  
 602 
  
 2 968 
  
 16 049 
  
 1 220 
  
 891 
  
 3 315 
  
 Kalix 
  
 1 279 
  
 40 711 
  
 5 605 
  
 9 727 
  
 4 335 
  
 381 
  
 3 325 
  
 14 229 
  
 464 
  
 478 
  
 2 167 
  
 Kiruna 
  
 -1 
  573 
  
 37 858 
  
 7 163 
  
 10 019 
  
 4 039 
  
 463 
  
 2 673 
  
 11 110 
  
 703 
  
 323 
  
 1 365 
  
 Luleå 
  
 -4 
  716 
  
 34 716 
  
 6 748 
  
 9 636 
  
 3 495 
  
 378 
  
 3 281 
  
 9 881 
  
 829 
  
 231 
  
 237 
  
 Pajala 
  
 9 902 
  
 49 334 
  
 5 605 
  
 10 263 
  
 4 563 
  
 400 
  
 2 235 
  
 20 805 
  
 989 
  
 891 
  
 3 583 
  
 Piteå 
  
 -3 
  276 
  
 36 155 
  
 6 939 
  
 10 080 
  
 4 012 
  
 295 
  
 2 773 
  
 11 100 
  
 588 
  
 168 
  
 200 
  
 Älvsbyn 
  
 2 444 
  
 41 875 
  
 6 121 
  
 10 497 
  
 4 992 
  
 439 
  
 3 039 
  
 13 940 
  
 488 
  
 478 
  
 1 881 
  
 Överkalix 
  
 8 812 
  
 48 243 
  
 4 497 
  
 8 342 
  
 4 560 
  
 477 
  
 3 407 
  
 21 025 
  
 715 
  
 891 
  
 4 329 
  
 Övertorneå 
  
 8 633 
  
 48 065 
  
 4 404 
  
 9 541 
  
 5 765 
  
 470 
  
 3 000 
  
 18 789 
  
 916 
  
 891 
  
 4 289 
  
 2018:74 SOU 
  
 Bilaga 6 
  
 Ekonomiska effekter per landsting 
  
 Ekonomiska effekter av förslagen avseende kostnadsutjämningen för landsting 
  
 I följande tabell redovisas de ekonomiska effekterna av förslagen avseende kostnadsutjämningen för landsting. Bidrag/avgift i kronor per invånare redovisas för dagens system, enligt förslaget samt för- ändringen däremellan, totalt och per delmodell. 
  
 Delmodellerna redovisas i nuvarande modellstruktur för att medge relevanta jämförelser. Beräkningarna avser förändringen om förslaget hade varit fullt ut implementerat utjämningsåret 2018. 
  
 Effekterna av det införandebidrag som föreslås i kapitel 11 ingår inte i tabellen. 
  
 Standardkostnader per delmodell i förslagets modellstruktur redo- visas i Bilaga 7. 
  
 379 
  
 380 
  
 Tabell 1 
  
 Bidrag/avgift i kostnadsutjämningen för landsting i nuvarande modellstruktur 
  
 Kronor per invånare 2018 
  
 Totalt 
  
 Hälso- och sjukvård 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Befolkningsförändring 
  
 Lön 
  
 Landsting 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 Förändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 Förändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 Förändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 Förändring 
  
 Idag 
  
 Förslag 
  
 Förändring 
  
 Stockholms läns landsting 
  
 281 
  
 -411 
  
 -692 
  
 -1 
  239 
  
 -2 
  243 
  
 -1 
  005 
  
 1 180 
  
 1 165 
  
 -14 
  
 88 
  
 593 
  
 505 
  
 252 
  
 74 
  
 -178 
  
 Region Uppsala 
  
 -901 
  
 -826 
  
 75 
  
 -927 
  
 -668 
  
 258 
  
 -203 
  
 -386 
  
 -182 
  
 194 
  
 165 
  
 -29 
  
 35 
  
 63 
  
 28 
  
 Landstinget Sörmland 
  
 757 
  
 501 
  
 -256 
  
 1 329 
  
 1 234 
  
 -96 
  
 -440 
  
 -491 
  
 -51 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 -44 
  
 48 
  
 Region Östergötland 
  
 -255 
  
 -507 
  
 -252 
  
 371 
  
 265 
  
 -106 
  
 -494 
  
 -535 
  
 -41 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 -40 
  
 52 
  
 Region Jönköpings län 
  
 -911 
  
 -232 
  
 679 
  
 -112 
  
 609 
  
 721 
  
 -667 
  
 -624 
  
 43 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 -20 
  
 71 
  
 Region Kronoberg 
  
 -1 
  029 
  
 -98 
  
 931 
  
 -197 
  
 726 
  
 923 
  
 -700 
  
 -647 
  
 53 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 19 
  
 111 
  
 Landstinget i Kalmar län 
  
 608 
  
 1 357 
  
 748 
  
 1 408 
  
 2 109 
  
 701 
  
 -668 
  
 -579 
  
 89 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 23 
  
 115 
  
 Region Gotland 
  
 661 
  
 2 111 
  
 1 450 
  
 1 765 
  
 3 202 
  
 1 437 
  
 Tanner 
  
 -969 
  
 3 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 75 
  
 167 
  
 Landstinget Blekinge 
  
 207 
  
 750 
  
 543 
  
 1 088 
  
 1 641 
  
 553 
  
 -749 
  
 -644 
  
 106 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 -50 
  
 42 
  
 Region Skåne 
  
 -140 
  
 -346 
  
 -206 
  
 49 
  
 -36 
  
 -85 
  
 -57 
  
 6 
  
 63 
  
 -40 
  
 -182 
  
 -142 
  
 -92 
  
 -133 
  
 -41 
  
 Region Halland 
  
 -684 
  
 -399 
  
 285 
  
 -331 
  
 175 
  
 506 
  
 -292 
  
 -460 
  
 -168 
  
 31 
  
 -126 
  
 -157 
  
 -92 
  
 11 
  
 103 
  
 Västra Götalandsregionen 
  
 -416 
  
 -481 
  
 -65 
  
 -206 
  
 -219 
  
 -13 
  
 -78 
  
 13 
  
 91 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 -79 
  
 13 
  
 Landstinget i Värmland 
  
 509 
  
 1 513 
  
 1 004 
  
 1 141 
  
 2 139 
  
 998 
  
 -500 
  
 -480 
  
 21 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 51 
  
 143 
  
 Region Örebro län 
  
 31 
  
 -53 
  
 -84 
  
 566 
  
 674 
  
 108 
  
 -403 
  
 -508 
  
 -105 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 -22 
  
 70 
  
 Region Västmanland 
  
 791 
  
 -10 
  
 -801 
  
 1 097 
  
 724 
  
 -373 
  
 -417 
  
 -529 
  
 -112 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 151 
  
 -8 
  
 -159 
  
 Landstinget Dalarna 
  
 609 
  
 1 613 
  
 1 003 
  
 1 163 
  
 2 233 
  
 1 069 
  
 -422 
  
 -488 
  
 -66 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 65 
  
 157 
  
 Region Gävleborg 
  
 766 
  
 1 066 
  
 300 
  
 1 467 
  
 1 848 
  
 381 
  
 -604 
  
 -627 
  
 -23 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -57 
  
 42 
  
 99 
  
 Landstinget Västernorrland 
  
 381 
  
 1 036 
  
 655 
  
 1 250 
  
 1 901 
  
 651 
  
 -806 
  
 -734 
  
 72 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -23 
  
 66 
  
 88 
  
 Region Jämtland Härjedalen 
  
 374 
  
 1 874 
  
 1 500 
  
 902 
  
 2 481 
  
 1 578 
  
 -396 
  
 -579 
  
 -182 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 169 
  
 261 
  
 Västerbottens läns landsting 
  
 -700 
  
 244 
  
 944 
  
 150 
  
 1 057 
  
 907 
  
 -718 
  
 -737 
  
 -19 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 121 
  
 213 
  
 Region Norrbotten 
  
 1 107 
  
 2 034 
  
 927 
  
 1 801 
  
 2 725 
  
 924 
  
 -562 
  
 -654 
  
 -92 
  
 -40 
  
 -197 
  
 -157 
  
 -92 
  
 159 
  
 251 
  
 6 Bilaga 
  
 2018:74 SOU 
  
 Bilaga 7 
  
 Standardkostnader per landsting 
  
 Bidrag/avgift, strukturkostnad och standardkostnader 
  
 I tabellen nedan redovisas bidrag/avgift, strukturkostnad samt stan- dardkostnad per delmodell i kronor per invånare om förslaget hade varit fullt ut implementerat 2018. Standardkostnaderna redovisas per delmodell i den föreslagna modellstrukturen. 
  
 Strukturkostnaden är lika med summan av samtliga standardkost- nader. 
  
 Bidrag/avgift är lika med skillnaden mellan landstingets struktur- kostnad och genomsnittet i riket. 
  
 De införandebidrag som föreslås och redovisas i kapitel 11 ingår inte i tabellen. 
  
 381 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2018:74 
  
 382 
  
 Statens offentliga utredningar 2018 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1.Ett reklamlandskap i förändring 
  
 –konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. Fi. 
  
 2.Stärkt straffrättsligt skydd 
  
 för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner. Ju. 
  
 3.En strategisk agenda 
  
 för internationalisering. U. 
  
 4.Framtidens biobanker. S. 
  
 5.Vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet. S. 
  
 6.Grovt upphovsrättsbrott och grovt varumärkesbrott. Ju. 
  
 7.Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov. Fö. 
  
 8.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet­ 2018. Beslut under osäkerhet. M. 
  
 9.Ökad trygghet för studerande som blir sjuka. U. 
  
 10.Myndighetsgemensam indelning – samverkan på regional nivå. Volym 1. Myndighetsgemensam indelning – författningsändringar till följd av ny landstingsbeteckning. Volym 2. Fi. 
  
 11.Vårt gemensamma ansvar 
  
 –för unga som varken arbetar eller studerar. U. 
  
 12.Uppdrag: Samverkan 2018. Många utmaningar återstår. A. 
  
 13.Finansiering av infrastruktur med skatt eller avgift? Fi. 
  
 14.Bidragsbrott och underrättelseskyl- dighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen – en utvärdering. Fi. 
  
 15.Mindre aktörer i energilandskapet 
  
 –genomgång av nuläget. M. 
  
 16.Vägen till självkörande fordon – introduktion. Del 1 + 2. N. 
  
 17.Med undervisningsskicklighet 
  
 icentrum – ett ramverk för lärares och rektorers professionella utveckling. U. 
  
 18.Statens stöd till trossamfund i ett mångreligiöst Sverige. Ku. 
  
 19.Forska tillsammans – samverkan för lärande och förbättring. U. 
  
 20.Gräsrotsfinansiering. Fi. 
  
 21.Flexibel rehabilitering. A. 
  
 22.Ett ordnat mottagande – gemensamt ansvar för snabb etablering eller återvändande. A. 
  
 23.Konstnär – oavsett villkor? Ku. 
  
 24.Tid för utveckling. A. 
  
 25.Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering. Fi. 
  
 26.Några frågor i skyddslagstiftningen. Fö. 
  
 27.Ekonomiska sanktioner mot terrorism. UD. 
  
 28.En nationell alarmeringstjänst 
  
 –för snabba, säkra och effektiva hjälpinsatser. Ju. 
  
 29.Validering i högskolan – för tillgodoräknande och livslångt lärande. U. 
  
 30.Förenklat förfarande vid vissa beslut om hemlig avlyssning. Ju. 
  
 31.En lag om operativt militärt stöd mellan Sverige och Finland. Fö. 
  
 32.Ju förr desto bättre – vägar till en förebyggande socialtjänst. S. 
  
 33.Aggressionsbrottet och ändringar 
  
 iRomstadgan. Ju. 
  
 34.Vägar till hållbara vattentjänster. M. 
  
 35.Ett gemensamt bostadsförsörjningsansvar. N. 
  
 36.Rätt att forska. Långsiktig reglering av forskningsdatabaser. U. 
  
 37.Att bryta ett våldsamt beteende 
  
 –återfallsförebyggande insatser 
  
 för män som utsätter närstående för våld. S. 
  
 38.Styra och leda med tillit. Forskning och praktik. Fi. 
  
 39.God och nära vård. 
  
 En primärvårdsreform­. S. 
  
 40.Vissa fredspliktsfrågor. A. 
  
 41.Statliga skolmyndigheter. 
  
 –för elever och barn i en bättre skola. U. 
  
 42.Tryggad tillgång till kontanter. Fi. 
  
 43.Statliga servicekontor 
  
 –mer service på fler platser. Fi. 
  
 44.Möjligt, tillåtet och tillgängligt 
  
 –förslag till enklare och flexiblare upphandlingsregler och vissa regler om överprövningsmål. Fi. 
  
 45.Behandling av personuppgifter vid Myndigheten för arbetsmiljökunskap. A. 
  
 46.En utvecklad översiktsplanering. Del 1: Att underlätta efterföljande planering. Del 2: Kommunal reglering av upplåtelseformen. N. 
  
 47.Med tillit växer handlingsutrymmet. 
  
 –tillitsbaserad styrning och ledning av välfärdssektorn. Fi. 
  
 48.En lärande tillsyn. Statlig granskning som bidrar till verksamhetsutveckling i vård, skola och omsorg. Fi. 
  
 49. 
 F-skattesystemet 
  
 –några särskilt utpekade frågor. Fi. 
  
 50.Ett oberoende public service för alla 
  
 –nya möjligheter och ökat ansvar. Ku. 
  
 51.Resurseffektiv användning av byggmaterial. N. 
  
 52.Behandling av personuppgifter vid Myndigheten för vård- och omsorgsanalys. S. 
  
 53.Översyn av maskinell dos, extempore, prövningsläkemedel m.m. S. 
  
 54.En effektivare kommunal räddnings- tjänst. Ju. 
  
 55.Styrning och vårdkonsumtion ur ett jämlikhetsperspektiv. Kartläggning av socioekonomiska skillnader i vårdutnyttjande och utgångspunkter för bättre styrning. S. 
  
 56.Bättre kommunikation för fler investeringar. UD. 
  
 57.Barns och ungas läsning 
  
 –ett ansvar för hela samhället. Ku. 
  
 58.Särskilda persontransporter 
  
 –moderniserad lagstiftning för ökad samordning. N. 
  
 59.Statens gruvliga risker. M. 
  
 60.Tillträde till Rotterdamreglerna. Ju. 
  
 61.Rättssäkerhetsgarantier och hemliga tvångsmedel. Ju. 
  
 62.Kamerabevakning i brottsbekämp- ningen – ett enklare förfarande. Ju. 
  
 63.Behandlingen av personuppgifter vid Försvarsmakten och Försvarets radioanstalt. Fö. 
  
 64.Utökad tillsyn 
  
 över fastighetsmäklarbranschen. Ju. 
  
 65.Informationsutbyte vid samverkan mot terrorism. Ju. 
  
 66.Ett mer konkurrenskraftigt system för stöd vid korttidsarbete. Fi. 
  
 67.Ett snabbare bostadsbyggande. N. 
  
 68.Nya regler om faderskap och föräldraskap. Ju. 
  
 69.Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet. Ju. 
  
 70.En arvsfond i takt med tiden. En översyn av regelverket kring Allmänna arvsfonden. S. 
  
 71.En andra och en annan chans 
  
 –ett komvux i tiden. U. 
  
 72.Expertgruppen för digitala investeringar. Slutrapport. Fi. 
  
 73.Studiemedel för effektiva studier. U. 
  
 74.Lite mer lika. Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2018 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Arbetsmarknadsdepartementet 
  
 Uppdrag: Samverkan 2018. 
  
 Många utmaningar återstår. [12] Flexibel rehabilitering. [21] 
  
 Ett ordnat mottagande – gemensamt ansvar för snabb etablering eller återvändande. [22] 
  
 Tid för utveckling. [24] Vissa fredspliktsfrågor. [40] 
  
 Behandling av personuppgifter vid Myndigheten för arbetsmiljökunskap. [45] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Ett reklamlandskap i förändring 
  
 –konsumentskydd och tillsyn i en digitaliserad värld. [1] 
  
 Myndighetsgemensam indelning – sam- verkan på regional nivå. Volym 1. Myndighetsgemensam indelning – författningsändringar till följd av ny landstingsbeteckning. Volym 2. [10] 
  
 Finansiering av infrastruktur med skatt eller avgift? [13] 
  
 Bidragsbrott och underrättelseskyldig- het vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen – en utvärdering. [14] 
  
 Gräsrotsfinansiering. [20] 
  
 Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering. [25] 
  
 Styra och leda med tillit. Forskning och praktik. [38] 
  
 Tryggad tillgång till kontanter. [42] 
  
 Statliga servicekontor 
  
 – mer service på fler platser. [43] Möjligt, tillåtet och tillgängligt 
  
 –förslag till enklare och flexiblare upphandlingsregler och vissa regler om överprövningsmål. [44] 
  
 Med tillit växer handlingsutrymmet. 
  
 –tillitsbaserad styrning och ledning av välfärdssektorn. [47] 
  
 En lärande tillsyn. Statlig granskning som bidrar till verksamhetsutveckling i vård, skola och omsorg. [48] 
  
 F-skattesystemet 
  
 – några särskilt utpekade frågor. [49] 
  
 Ett mer konkurrenskraftigt system för stöd vid korttidsarbete [66] 
  
 Expertgruppen för digitala investeringar. Slutrapport. [72] 
  
 Lite mer lika. Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting. [74] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov. [7] 
  
 Några frågor i skyddslagstiftningen. [26] 
  
 En lag om operativt militärt stöd mellan Sverige och Finland. [31] 
  
 Behandlingen av personuppgifter vid Försvarsmakten och Försvarets radioanstalt. [63] 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Stärkt straffrättsligt skydd 
  
 för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner. [2] 
  
 Grovt upphovsrättsbrott och grovt varumärkesbrott. [6] 
  
 En nationell alarmeringstjänst 
  
 –för snabba, säkra och effektiva hjälpinsatser. [28] 
  
 Förenklat förfarande vid vissa beslut om hemlig avlyssning. [30] 
  
 Aggressionsbrottet och ändringar i Romstadgan. [33] 
  
 En effektivare kommunal räddningstjänst. [54] 
  
 Tillträde till Rotterdamreglerna. [60] 
  
 Rättssäkerhetsgarantier och hemliga tvångsmedel. [61] 
  
 Kamerabevakning i brottsbekämpningen 
  
 – ett enklare förfarande. [62] 
  
 Utökad tillsyn över fastighetsmäklarbranschen. [64] 
  
 Informationsutbyte vid samverkan mot terrorism. [65] 
  
 Nya regler om faderskap och föräldraskap. [68] 
  
 Ökat skydd mot hedersrelaterad brotts­ lighet. [69] 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Statens stöd till trossamfund i ett mångreligiöst Sverige. [18] 
  
 Konstnär – oavsett villkor? [23] Ett oberoende public service för alla 
  
 –nya möjligheter och ökat ansvar. [50] 
  
 Barns och ungas läsning 
  
 – ett ansvar för hela samhället. [57] 
  
 Miljö- och energidepartementet 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet­ 2018. Beslut under osäkerhet. [8] 
  
 Mindre aktörer i energilandskapet 
  
 –genomgång av nuläget. [15] Vägar till hållbara vattentjänster. [34] Statens gruvliga risker. [59] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Vägen till självkörande fordon – introduktion. Del 1 + 2. [16] 
  
 Ett gemensamt bostadsförsörjningsansvar. [35] 
  
 En utvecklad översiktsplanering. 
  
 Del 1: Att underlätta efterföljande 
  
 planering. Del 2: Kommunal reglering av upplåtelseformen. [46] 
  
 Resurseffektiv användning av byggmaterial. [51] 
  
 Särskilda persontransporter 
  
 –moderniserad lagstiftning för ökad samordning. [58] 
  
 Ett snabbare bostadsbyggande. [67] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Framtidens biobanker. [4] 
  
 Vissa processuella frågor på social- försäkringsområdet. [5] 
  
 Ju förr desto bättre – vägar till 
  
 en förebyggande socialtjänst. [32] Att bryta ett våldsamt beteende 
  
 –återfallsförebyggande insatser för män som utsätter närstående för våld. [37] 
  
 God och nära vård. En primärvårdsreform­. [39] 
  
 Behandling av personuppgifter vid Myndigheten för vård- och omsorgsanalys. [52] 
  
 Översyn av maskinell dos, extempore, prövningsläkemedel m.m. [53] 
  
 Styrning och vårdkonsumtion ur ett jämlikhetsperspektiv. Kartläggning av socioekonomiska skillnader i vårdutnyttjande och utgångspunkter för bättre styrning. [55] 
  
 En arvsfond i takt med tiden. 
  
 En översyn av regelverket kring Allmänna arvsfonden. [70] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 En strategisk agenda 
  
 för internationalisering. [3] 
  
 Ökad trygghet för studerande som blir sjuka. [9] 
  
 Vårt gemensamma ansvar 
  
 –för unga som varken arbetar eller studerar. [11] 
  
 Med undervisningsskicklighet 
  
 i centrum – ett ramverk för lärares och rektorers professionella utveckling. [17] 
  
 Forska tillsammans – samverkan för lärande och förbättring. [19] 
  
 Validering i högskolan – för tillgodo- räknande och livslångt lärande. [29] 
  
 Rätt att forska. Långsiktig reglering av forskningsdatabaser. [36] 
  
 Statliga skolmyndigheter. 
  
 –för elever och barn i en bättre skola. [41] 
  
 En andra och en annan chans 
  
 –ett komvux i tiden. [71] Studiemedel för effektiva studier. [73] 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Ekonomiska sanktioner mot terrorism. [27] 
  
 Bättre kommunikation för fler investeringar. [56]