4 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 4.1 
  
 Bakgrund 
  
 Inom ramen för genomförandet av den digitala agendan för Sverige inbjöds länsstyrelser, landsting och samverkansorgan att ingå ett regionalt signatärskap genom att skriva under en frivillig avsikts- förklaring. Signatärskapet innebär att länen ska verka för att ta fram regionala digitala agendor. 
 Digitaliseringskommissionen har i uppdrag att administrera det frivilliga regionala signatärskapet. I uppgiften ingår att följa upp arbetet som bedrivs på länsnivån med regionala digitala agendor. Länsstyrelsen i Örebro län har under 2012 och 2013 haft i uppdrag att främja initiativ att ta fram regionala och lokala digitala agendor 
 1 
 . 
 Digitaliseringskommissionen har genomfört en nulägesanalys över länens arbete med de digitala agendorna. Tidpunkt för status- uppdateringen är mitten av januari 2014. Förändringar som har skett därefter har inte fångats upp. I detta kapitel redovisas en sam- mantagen och övergripande nulägesanalys 
 2 
 . 
  
 1 
  
 Genom regeringsbeslut med diarienummer N2011/7515/ITP och N2013/942/ITP. 
  
 2 
  
 Uppföljningsstudien är genomförd av Ramböll Management Consulting (RMC) på upp- drag av Digitaliseringskommissionen (N2012:04/2013/29). I arbetet har ingått dokument- studier samt en intervjustudie med en eller flera representanter från samtliga 21 län. RMC har tagit del av Länsstyrelsen i Örebros tidigare delrapportering (N2011/7515/ITP), samt ett utkast på slutrapportering (N2013/942/ITP). RMC har även intervjuat ansvariga medarbetare vid Länsstyrelsen i Örebro. 
  
 115 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 SOU 2014:13 
  
 4.2 
  
 Framtagandet av agendorna 
  
 4.2.1 
  
 Samtliga län har anslutit sig till arbetet med regionala digitala agendor 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna har kommit olika långt i länen. Den 9 januari 2014 undertecknade Jämtlands län, Norrbottens län, samt Södermanlands län som sista tre län avsikts- förklaringar om att ta fram egna regionala digitala agendor. För Jämtlands och Södermanlands län innebar avsiktsförklaringen start- skottet för deras regionala processer. För Norrbottens län innebar signeringen även målgång för framtagandeprocessen då en färdig agenda kunde antas påföljande vecka. 
 Med Norrbottens län har tre regionala digitala agendor antagits. Sedan tidigare har även Uppsala och Östergötlands län gjort detta. Det innebär att samtliga län nu har signerat avsiktsförklaringen och att tre län har antagit sina regionala digitala agendor per mitten av januari 2014. 
 För de arton län som befinner sig i processen med att ta fram digitala agendor är status följande. Fyra län har utkast till agendor ute på remiss. Fem län befinner sig i en process där organisering och rollfördelning är på plats och arbetet med att ta fram agendans innehåll med mål, visioner och inriktning pågår. Ytterligare tre län har organisering och rollfördelning klar och kommer inom kort att påbörja det praktiska arbetet. Fyra län har påbörjat arbetet med att diskutera organisering och rollfördelning. Endast två län har ännu inte påbörjat en organisering av arbetet. 
 116 
  
 SOU 2014:13 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 Källa 
 : RMC. Nuläge avser mitten av januari 2014. 
 Inför det fortsatta arbetet med att ta fram och genomföra agendorna bedömer tio av länen att det finns en tydlig plan för hur de ska gå vidare med arbetet. Nio av länen bedömer att de har en övergrip- ande bild över hur de ska gå vidare med arbetet, men att detaljerna inte finns på plats i dagsläget. I två län saknas en plan och riktning för det fortsatta arbetet. 
 Av de kvarvarande arton län som ännu inte antagit sina agendor uppskattar det stora flertalet att de kommer att kunna anta sina respektive agendor under 2014. Fem län bedömer att processen kommer att ta längre tid. Osäkerheter kring ledtider beror bland annat på att de regionala beslutsprocesserna är tidskrävande där beslutande organ sammanträder med månaders mellanrum. Flera län uppger att deras agendor kan komma att antas först efter som- maren trots att de befinner sig långt fram i processen. 
  
 4.2.2 
  
 Länen har valt att organisera arbetet på olika sätt 
  
 Länen har valt olika sätt att organisera arbetet med att ta fram de regionala digitala agendorna. Vissa län har valt att organisera sig utifrån hänsyn till de många befintliga projekt och aktörer som sedan tidigare arbetar med digitala frågeställningar i länen. Det handlar då oftast om projekt som är kopplade till regionala bred- bandsstrategier. Detta organisationssätt har valts för att dra nytta 
 117 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 SOU 2014:13 
  
 av den kompetens och de upparbetade kontaktnät och beslutsvägar som redan finns på plats i länen. Andra län har motiverat sina val av organisering utifrån en vilja att skapa en bred förankring bland offentliga aktörer, näringsliv och akademi. Ett fåtal län uppger att de har önskat få till stånd en så effektiv beslutsprocess som möjligt och därför valt att involvera få aktörer i det operativa arbetet med agendan. 
 I stort sett samtliga län har valt att organisera sig med någon typ av styrgrupp, samt en eller flera arbetsgrupper. Därutöver arbetar länen i olika utsträckning med referensgrupper. Dock skiljer sig betydelsen och funktionen för dessa grupper åt mellan länen. 
 Styrgrupperna är mer eller mindre aktiva i det operativa arbetet och består nästan uteslutande av representanter från offentliga aktörer. Det är endast ett fåtal län som har valt att involvera repre- sentanter från näringsliv och akademi i styrgruppen. 
 Länen har valt att organisera det operativa arbetet på två huvud- sakliga sätt. Ungefär hälften av länen har valt att organisera tema- tiska arbetsgrupper utifrån de fokusområden som har arbetats fram inom ramen för respektive läns digitala agenda. Inom de tematiska arbetsgrupperna träffas utvalda representanter inom regionen för att tillsammans arbeta fram innehållet i agendorna. De tematiska arbetsgrupperna leds i regel av en representant för en organisation inom regionen som har visat intresse för den tematiska sakfrågan eller som på annat sätt har en naturlig koppling till sakfrågan. 
 Den resterande hälften av länen har valt samla en gemensam arbetsgrupp för hela processen. Representationen i denna grupp varierar men består i stor utsträckning av representanter från de offentliga aktörer som tillsammans leder arbetet, det vill säga läns- styrelser, landsting/kommuner och regionala samverkansorgan. Istället för att ha fasta tematiska arbetsgrupper samlar arbets- gruppen in kunskap via referensgrupper, workshops och dialog- möten med relevanta aktörer. Arbetet med att skriva och struk- turera utkast till agendan görs då primärt inom arbetsgruppen med stöd från exempelvis en referensgrupp. 
 118 
  
 SOU 2014:13 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 4.2.3 
  
 Arbetet leds vanligen av personer från organisationer med regionalt tillväxtansvar 
  
 Det operativa arbetet att ta fram agendorna i länen leds av olika aktörer. Uppgiften delas i flera fall mellan olika regionala aktörer och samverkansorgan. Ofta är det emellertid någon enskild person som håller ihop arbetet. Nästintill samtliga län har utsett en pro- jektledare för att driva processen operativt. 
 En genomgång av vilka organisationer som de personer som för närvarande leder arbetet företräder visar att personer från sex regionala samverkansorgan, sju länsstyrelser och fyra regionbildningar/lands- ting 
 3  
 leder det operativa arbetet i länen. I två län leds det operativa arbetet av personer från regionalt och kommunalt samägda bolag. I ett län delas en tjänst mellan en länsstyrelse och ett regionförbund. Ett län har ännu inte utsett en person som leder det operativa arbetet. Av de arton län där arbetet leds av en person eller flera per- soner på en länsstyrelse, regionbildning/landsting eller ett regionalt samverkansorgan sammanfaller detta i fjorton län med att dessa organisationer också har det regionala tillväxtansvaret. 
 Arbetet bedrivs utifrån länens egna förutsättningar och behov. Det finns inga nationella medel avsatta för arbetet med att ta fram agendorna. Endast ett fåtal län har ansökt om externa medel för processen. I samtliga dessa fall står Tillväxtverket som delfinansiär. 
 Drygt hälften av länen uppger att de har avsatt särskilda medel från ordinarie budgetar för arbetet med agendorna. Vanligast är att aktörerna som leder framtagningsprocesserna av agendorna avsätter medel i befintliga budgetar för att finansiera delar av en projekt- ledartjänst. I ett fåtal län har resurser avsatts till en heltidsanställd projektledare. I cirka två tredjedelar av länen uppger projektledarna att de ägnar eller har ägnat 50 procent eller mindre av sin tjänst åt att driva arbetet med att ta fram agendorna. Ungefär hälften av projektledarna uppger att de med hänsyn till processen skulle vilja lägga mer tid på arbetet. 
 Majoriteten av projektledarna har nästan uteslutande en bak- grund som verksamhetsutvecklare eller strateger inom respektive offentliga verksamheter, företrädelsevis inom sakområden kopplade till det regionala utvecklingsuppdraget. Det finns därmed erfarenhet av att arbeta med utvecklingsfrågor kopplade till den regionala digitala agendan ur ett regionalt utvecklings- och förvaltnings- 
  
 3  
 I en av regionerna har en extern konsult utsetts att leda arbetet inom ramen för det regionala utvecklingssekretariatet. 
 119 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 SOU 2014:13 
  
 perspektiv. Flera utsedda projektledare har också en bakgrund inom den privata it- och telekomsektorn. Dessa personer driver ofta arbetet med länens regionala digitala agendor parallellt med arbetet med de regionala bredbandsstrategierna. 
  
 4.2.4 
  
 Nära samverkan mellan de regionala aktörerna 
  
 Arbetet med att ta fram de regionala digitala agendorna involverar i samtliga län ett flertal olika organisationer. Vanligtvis och formellt sett är det de regionala aktörerna och samverkansorganen som enskilt eller tillsammans antar agendorna och signerar avsiktsför- klaringarna. 
 Kommunerna företräds som formell part i de flesta fall endast indirekt genom kommunala samverkansorgan. Det är sällsynt att enskilda kommuner är med och antar agendan. Kommunerna utgör alltjämt en av de viktigaste aktörerna att få med i det framtida implementeringsarbetet. Nästintill samtliga län lägger därför stor vikt vid att involvera kommunerna i framtagandet av agendan. 
 Länen har vidare, beroende på deras enskilda behov och förut- sättningar, i olika utsträckning involverat näringsliv, akademi och ideell sektor. Givet hur länen har valt att arbeta med olika aktörer och förankra arbetet med de regionala digitala agendorna går det inte att ge en enkel överblick i vilken utsträckning som länen har involverat olika typer av aktörer i arbetet. I ungefär hälften av länen bedöms företag och akademi aktivt engageras i arbetet. I ungefär en fjärdedel av länen bedöms olika folkbildningsförbund aktivt engag- eras i arbetet. 
  
 4.2.5 
  
 Förankring av agendorna är en framgångsfaktor 
  
 En bred förankring av agendan hos berörda aktörer anges som en viktig framgångsfaktor för att den regionala digitala agendan ska kunna göra skillnad. Eftersom kommunerna ansvarar för många områden som agendan omfattar uppfattar länen att kommunerna utgör viktiga aktörer i arbetet. Detta gäller särskilt för sakområden såsom skola, omsorg och kultur, men även infrastruktur- och e- förvaltningsfrågor. Därför har också flera län valt att genomföra eller planerar att genomföra olika former av dialogturnéer i kommunerna för att informera om och få återkoppling på arbetet. I de län som 
 120 
  
 SOU 2014:13 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 särskilt satsar på infrastrukturfrågor inom ramen för den regionala digitala agendan pekas även bredbandsoperatörerna ut som nyckel- aktörer att få med i processen. 
 Förankring av den regionala digitala agendan sker på olika sätt och i olika omfattning beroende på hur länen valt att organisera det operativa arbetet, vilka resurser som avsatts till processen, samt i vilken utsträckning det finns ett stöd för arbetet på ledningsnivå. 
 Förutom att de personer som leder arbetet med agendorna för- ankrar det i sina respektive organisationer sker även en extern för- ankring. Huvudsakligen tre tillvägagångssätt används för detta: 
  
 Genom att de representanter som är involverade i arbetet, exempelvis i tematiska arbetsgrupper eller referensgrupper, åter- kopplar och informerar om arbetet med agendorna i sina hemma- organisationer. 
  
 Genom att bjuda in till olika aktiviteter såsom informations- möten, workshops och dialogmöten, vilka ofta genomföras i ett tidigt skede av agendaprocessen. 
  
 Genom ett skriftligt remissförfarande. 
  
 Skånes process för att förankra arbetet med den regionala digitala agendan utmärker sig här. Region Skåne, som leder processen, har valt att lägga upp arbetsprocessen för framtagandet av den region- ala digitala agendan med hjälp av så kallad crowdsourcing, där alla aktörer, medborgare som tjänstemän och politiker, bjuds in att med- verka i framtagandet av regionens digitala agenda. Som motor för denna process har Region Skåne valt att använda sig av en så kallad  
 wiki-lösning, 
  det vill säga en gemensamt redigerbar webbplats, samt sju tematiska workshops. 
  
 4.2.6 
  
 Förhållandet till annat regionalt strategi- och utvecklingsarbete 
  
 De regionala digitala agendorna syftar bland annat till att fånga upp ambitionerna i den europeiska och nationella digitala agendan inom ramen för det regionala och lokala utvecklingsarbetet. Arbetet med de regionala agendorna syftar också till att bidra till att de mål som finns angivna i det regionala utvecklingsarbetet nås. För att båda dessa ambitioner ska kunna förverkligas behöver arbetet med de 
 121 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 SOU 2014:13 
  
 regionala digitala agendorna och det regionala utvecklingsarbetet anpassas till varandra. Detta beskrivs ha skett på olika sett i länen. 
 Ett flertal län befinner sig i ett arbete med att uppdatera sina regionala utvecklingsstrategier eller motsvarande. Vissa län har där- med helt eller i vissa delar kunnat samordna arbetet med den regionala digitala agendan med en uppdatering av den regionala utvecklings- strategin, vilket beskrivs ha gynnat båda dessa processer. I ett län har arbetet med att ta fram den regionala digitala agendan exempel- vis bedrivits som en del av processen med att revidera den regionala utvecklingsstrategin. För detta län innebär nästa steg att arbeta fram den regionala digitala agendan som en handlingsplan som utvecklar skrivelserna i den regionala utvecklingsstrategin. 
 I andra län har val av tidpunkt för arbetet med den regionala digitala agendan utgjort en utmaning för att få till stånd en sam- ordning med regionala utvecklingsstrategier som nyligen har reviderats. Representanter från ett flertal län menar att de regionala digitala agendorna och de regionala utvecklingsstrategierna på sikt kommer att integreras genom att delar av den digitala agendan lyfts in i kommande regionala utvecklingsstrategier eller lyfts in som kopp- lade handlingsplaner. Ett flertal representanter uppger emellertid att deras arbete med den regionala digitala agendan har bedrivits skilt från det regionala utvecklingsarbetet. 
  
 4.3 
  
 Agendornas innehåll och inriktning 
  
 4.3.1 
  
 Formerna för agendorna skiljer sig åt 
  
 Länen har valt eller planerar att utforma de regionala digitala agendorna på olika sätt. Av de sju regionala digitala agendor som antingen är antagna eller befinner sig på remiss har tre mer karak- tären av visionsdokument, som i huvudsak pekar ut riktning och ambitioner för arbetet framåt. Tre av agendorna har mer karaktären av handlingsplaner med tydligare fokus på uppföljningsbara mål, tidplan och ansvarsområden. Den sjunde agendan kan beskrivas som en blandform. 
 Av resterande län uppger åtta stycken att de kommer att ta fram en agenda av handlingsplankaraktär, medan två stycken bedömer att de kommer att ta fram en agenda som har karaktär av visions- dokument. Två län uppger att de kommer att ta fram en blandform. Två län kan i dagsläget inte göra den bedömningen. 
 122 
  
 SOU 2014:13 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 En central tanke hos de län som valt att ta fram ett dokument av mer visionär karaktär är att agendan pekar ut en riktning, men lämnar viss flexibilitet för regionala och lokala aktörer att själva utforma åtgärder och insatser. Genom den strukturen ligger ansvaret för hur målen nås på de aktörer som har i uppdrag att omsätta målen inom sina respektive verksamheter och organisationer. 
 Bland de län som har valt eller planerar att ta fram en regional digital agenda i form av en handlingsplan utgör en tydlig ansvars- fördelning en nyckelfaktor. Flera län vittnar om en rädsla för att ta fram en agenda som blir ospecifik och inte tillräckligt tydligt pekar ut huvudansvar för att insatser mot uppsatta mål genomförs. 
 Sammantaget uppger elva län att deras regionala digitala agendor innehåller eller kommer att innehålla tydliga uppföljningsbara och tidsatta mål. Fyra län uppger att de inte kommer att göra det. I sex län är detta ännu för tidigt att uttala sig om. 
  
 4.3.2 
  
 Regionala behov påverkar delvis länens prioriteringar 
  
 Länens olika prioriteringar för arbetet med de regionala digitala agendorna bygger på länens specifika styrkor, behov och utmaningar. För att prioritera och välja inriktning för innehållet i agendorna har länen använt sig av olika typer av kunskapsunderlag. Det tycks vara relativt vanligt att länen utgår från tidigare framtagna underlag från arbetet med de regionala utvecklingsstrategierna eller underlag från tidigare genomförda projekt kopplat till sakområdena i den regionala digitala agendan. Ett flertal län uppger att prioriteringar främst arbetats fram genom de workshops och dialogmöten som genomförs inom ramen för arbetet. I vissa fall har separata behovs- och problemanalyser i form av specifika analyser eller förstudier legat till grund för de regionala digitala agendorna. Ett fåtal län uppger att prioriteringar och inriktningar på agendorna inte har baserats på någon specifik analys om problem eller behov inom länet. Två av länen har använt sig av samarbetspartners från näringslivet som bransch- och intressentorganisationerna Svenskt Näringsliv, Företagarna och Lantbrukarnas riksförbund (LRF) för att kart- lägga näringslivets behov kopplat till digitalisering av länet. 
 Utöver länens specifika förutsättningar förefaller befintliga intresseområden hos engagerade personer, samt befintliga strukturer för samverkan med redan etablerade nätverk, ofta inom specifika sakområden som infrastruktur/bredband och hälsa, påverka vilka 
 123 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 SOU 2014:13 
  
 frågor som omfattas och prioriteras i länen. Bland de län som har valt att prioritera infrastrukturfrågorna i arbetet uppges en viktig förklaring vara att infrastrukturen utgör en grundförutsättning för att kunna ta del av digitaliseringens möjligheter. 
  
 4.3.3 
  
 Den nationella digitala agendan har utgjort en utgångspunkt 
  
 Den nationella digitala agendan har använts som referens för arbetet med att fram de regionala digitala agendorna. Innehållet i den nationella agendan är väl känt av de personer som är involv- erade i arbetet med de regionala agendorna. I de flesta fall har den nationella digitala agendan utgjort en utgångspunkt och inspiration för arbetet med de regionala agendorna. Bland annat har den nationella agendans språkbruk och terminologi satt avtryck för hur det regionala och lokala arbetet beskrivits. Ett antal län beskriver även att de aktivt har försökt förhålla sig till den europeiska digitala agendan 
 4 
 . 
 Utöver den nationella digitala agendan finns på nationell nivå strategier och handlingsplaner för enskilda strategiska områden eller delområden inom ramen för den nationella digitala agendan, exempelvis den nationella bredbandsstrategin, den nationella  
 E-för- 
  valtningsstrategin, samt strategin för nationell eHälsa. 
 De län som har lagt tonvikt vid infrastrukturfrågor i arbetet med de regionala digitala agendorna lyfter fram den nationella bred- bandsstrategin som viktig för deras arbete. Bland de län där hälso- frågan har varit framträdande lyfts den nationella  
 e-hälsostrategin 
  med tillhörande handlingsplaner fram som viktiga utgångspunkter för arbetet. Sveriges kommuner och landstings (SKL) strategi för eSamhället har utgjort en särskilt viktig referens för många av de regionala processerna, inte minst för att strategin anses innehålla tydliga mål som redan utgör relevanta utgångspunkter för det regionala och lokala arbetet och som därmed är enkla och relevanta att ta med i den regionala digitala agendan. 
  
 4  
 En digital agenda för Europa (KOM(2010)245). 
 124 
  
 SOU 2014:13 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 4.3.4 
  
 Infrastruktur och  
  
 e-tjänster 
  har prioriterats i högst utsträckning 
 De regionala digitala agendorna bygger på att länen själva beslutar om både agendornas innehåll och arbets- och förankringsprocess. Eftersom processerna för framtagandet av agendorna ännu inte har kommit igång i samtliga län går det inte i dagsläget att ge en hel- täckande bild över vilken strategisk och sakområdesmässig inrikt- ning agendorna får och hur de förhåller sig till den nationella digi- tala agendan. 
 Två län befinner sig så tidigt i processen att det inte har bedömts som möjligt att ange agendornas framtida inriktning. För reste- rande 19 län, och utifrån den nationella agendans fyra strategiska områden, kan vi konstatera att i stort sett samtliga läns regionala digitala agendor omfattar eller kommer att omfatta de strategiska områdena Lätt och säkert att använda, Tjänster som skapar nytta och Det behövs infrastruktur. 
  
 Källa 
 : RMC. Utifrån tillgängligt material tillsammans med intervjuer med projektledare och/eller ansvariga för processerna i respektive region har RMC gjort ett försök att mappa valda strategiska områden i regionerna mot den nationella agendan. Sammanställnin gen av vilka strategiska områden som prioriteras i länens regionala digitala agendor avser de 13 av 21 län där detta har bedömts som möjligt att sammanställa. Mer än en prioritering har varit möjlig för varje län. 
 I endast en tredjedel av länen bedöms det strategiska området It:s roll för samhällsutvecklingen ingå som del i den regionala digitala agendan. Möjliga förklaringar till det kan vara att detta strategiska område betraktas som mindre tidsmässigt angeläget, att det saknar 
 125 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 SOU 2014:13 
  
 motsvarade tydlig koppling till involverade aktörers kärnverk- samheter, samt att det har en mindre direkt koppling till de involv- erade aktörernas prioriterade ambitioner om att skapa bättre service för medborgare och företag. 
 Åtta av tjugoen län kan i nuläget inte ange strategiska områden eller sakområden som särskilt har prioriterats i arbetet med deras respektive agendor. För resterande tretton län har flest län uppgett att de har prioriterat infrastruktur följt av den nationella digitala agendans strategiska område Tjänster som skapar nytta. Tre län uppger att de har prioriterat det strategiska området Lätt och säkert att använda. Ingen region har valt att prioritera det strategiska området It:s roll för samhällsutvecklingen. 
 För att ge en mer detaljerad överblick över inriktningen av länens arbete med de regionala digitala agendorna har RMC även låtit göra en kategorisering av enskilda sakområden som ryms inom den nationella agendans strategiska områden. Av genomgången framgår att i stort sett samtliga län har valt att inkludera sakområdena hälsa, infrastruktur och  
 e-tjänster 
  (offentlig förvaltning). Infra- struktur utmärker sig som det enskilt mest prioriterade sakområdet.  
 E-tjänster, 
  hälsa eller skola har prioriterats som sakområden i mellan 30 och 40 procent av länen. 
  
 Källa 
 : RMC. 
 126 
  
 SOU 2014:13 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 4.4 
  
 Agendornas genomförande 
  
 4.4.1 
  
 Mobilisering, samsyn och samverkan 
  
 Det går i dagsläget inte att peka på några effekter av länens arbeten med att ta fram de digitala agendorna. För många län fungerar de regionala digitala agendorna som paraplydokument under vilka olika initiativ, projekt, strategier och verksamheter kan samlas. Agendorna och processen att ta fram dem möjliggör en ökad samling kring de frågor som omfattar digitalisering regionalt och lokalt. 
 Majoriteten av länen framhåller att processen så långt har tvingat berörda aktörer att börja tala med varandra. Genom dialog inom länet har en mobilisering påbörjats. På längre sikt ser de som arbetar med att ta fram de regionala digitala agendorna att arbetet kommer att kunna skapa ökad samverkan och samsyn mellan berörda kommuner, men också ökad samverkan och samsyn mellan regionala samverkansorgan, landsting och kommuner. En ökad samsyn och samverkan innebär också att berörda aktörer ser nyttan av att bygga gemensamma strukturer för digitaliseringsfrågor, inte minst kring användningen av olika typer av  
 e-tjänster 
  inom offentlig verksamhet. 
  
 4.4.2 
  
 Framgångsfaktorer och utmaningar för genomförandet 
  
 En målsättning med den nulägesanalys som har genomförts har varit att fånga upp tidiga lärdomar kring länens arbeten med att ta fram agendorna. På grund av att det stora flertalet län fortfarande befinner sig tidigt i processen med de regionala digitala agendorna är det i dagsläget inte möjligt att isolera övergripande framgångs- faktorer för arbetet som är giltiga för alla län. Gemensamt för de län som har varit framgångsrika så långt är att de har lyckats mobilisera organisationer och engagera personer inom länen som har varit viktiga för processerna. 
 De län som har befintliga strukturer för samverkan och ett sedan tidigare gynnsamt samarbetsklimat inom länet har bättre förut- sättningar för sina processer. Ett flertal län förefaller även fram- gångsrikt ha arbetat med att tydliggöra roller och ansvar inom ramen för processerna. 
 Det är vidare tydligt att operativt ansvariga i länen har upplevt olika grader av stöd och engagemang från styrgrupper och led- ningsfunktioner. Det gäller förankring både på politisk och tjänste- 
 127 
  
 Arbetet med de regionala digitala agendorna 
  
 SOU 2014:13 
  
 mannanivå, såväl internt inom respektive organisationer som i länet i stort. Där detta upplevs ha fungerat väl lyfts det fram som en viktig framgångsfaktor för arbetet. Ett flertal representanter vittnar emellertid om en brist på engagemang från ledningsnivå i sina respektive organisationer och län, vilket beskrivs ha försvårat och försenat arbetet. 
 Inför det fortsatta arbetet kommer det att bli viktigt att få till en aktiv förvaltning av de regionala digitala agendorna som säkerställer löpande engagemang bland länens aktörer. Att sätta upp kortsiktiga uppföljningsbara mål där agendorna blir föremål för regelbundna revideringar kan vara ett bra sätt för länen att uppmuntra detta. Det gör det också lättare för aktörerna att förhålla sig till den snabba utvecklingstakten inom it- och telekomsektorn. 
 Att synliggöra goda exempel kan vara ett annat effektivt sätt att skapa intresse och engagemang för digitaliseringen av länen. Fram- gångsrika aktörer på lokal och regional nivå är ofta villiga att dela med sig av sina framgångar. Om det kan göras på ett smart och öppet sätt regionalt, men också nationellt, kan det i sig skapa ett tryck för förändring som kan gynna digitaliseringen av Sverige. Regionalt finns det redan goda exempel på hur man kan arbeta med olika digitala lösningar för att tillgängliggöra och sprida information. 
 Länen ser framför sig att delar av implementeringsarbetet av de regionala digitala agendorna kommer att ske i projektform. Repre- sentanter för arbetet har i detta sammanhang angett att det kan finnas en risk att implementeringsarbetet inte kommer igång fullt ut efter det att agendorna har antagits på grund av bristande finansi- ering. Detta kan bli ett problem för inte minst de län som tidigt har antagit sina agendor. I väntan på att nya nationella program- perioder med tillhörande finansiering startar upp är möjligheterna att växla upp regionala och lokala medel mindre. Flera representanter pekar på att möjligheterna att växla upp den egna organisationens medel kan utgöra ett viktigt argument och påtryckningsmedel för att kraftsamla regionalt. 
 De som driver arbetet med att ta fram de digitala agendorna i länen pekar på flera viktiga utmaningar för det fortsatta arbetet. Att få länens kommuner att samverka med varandra och kraftsamla mot gemensamma mål ses som den enskilt största utmaningen. Nyckeln för att möta den utmaningen kommer bli att för kommunchefer och andra centrala personer synliggöra kommunernas potentiella vinster av att tillvarata digitaliseringens möjligheter. Detta kan där- för komma att bli en prioriterad åtgärd för det fortsatta arbetet. 
 128 
  
 5 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver uppmärksammas inom skola och undervisning 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 Det svenska utbildningsväsendet är av central betydelse i att rusta barn och ungdomar för framtidens samhälle. Redan i dag genom- syrar it stora delar av vårt samhälle, en utveckling som vi har all anledning att tro kommer att fortsätta. Det är därför viktigt att skolan ges förutsättningar att utveckla svenska elevers förmåga att hantera digitala verktyg både som en del av kunskapsinhämtningen och för att kunna verka och fungera i dagens och framtidens sam- hälle. Ökade inslag av it i undervisningen bedömer vi till exempel kan främja flickors intresse för it och på sikt bidra till att minska den könsmässiga snedrekryteringen till högre utbildningar med it- inriktning. I förlängningen kan det bidra till att minska den skeva könsfördelningen inom exempelvis  
 it-branschen. 
  Mycket talar för att digitala lärresurser kan bidra till jämställdheten också i den kanske mest akuta jämställdhetsfrågan för svensk skola, att pojkarnas resultat fortsätter att försämras. Flera studier tyder på att pojkars läs- och skrivfärdigheter, och därmed deras möjligheter också under den fortsatta skolgången, främjas av digitala hjälpmedel. Det är också vår övertygelse att svensk skola och undervisning, på alla nivåer, med hjälp av it kan öka verksamhetens innovativa förmåga och kvalitet i att förmedla relevanta kunskaper till dagens och mor- gondagens ungdomar. 
 I vårt första delbetänkande presenterade vi en analys av området baserad på ett antal utvalda indikatorer och en genomgång av de insatser som finns redovisade i agendan. Vi konstaterade bland annat att sakområdet har betydelse för flera samhällsområden uti- från ett långsiktigt perspektiv. Sverige ligger i topp i en europeisk 
 129 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 jämförelse när det gäller tillgången till teknik, men hamnar ändå efter i användningen av den. Insatserna och åtgärderna i agendan hanterar inte det som många lyfter fram som ett problem, att det finns stora olikheter mellan skolorna. 
 Av ovan anledningar har Digitaliseringskommissionen sett ett behov av att ytterligare fördjupa sig inom sakområdet Skola och undervisning 
 1 
 . Sakområdet innefattar i princip undervisning på alla utbildningsnivåer. Vi har valt att fokusera arbetet på i första hand grundskole- och gymnasienivå men även den högre utbildningen berörs i viss utsträckning. En avgränsning har varit nödvändig att göra och vi anser att grund- och gymnasieskolan är av grundläg- gande betydelse för hur vi förmår rusta barn och ungdomar för dagens och framtidens samhälle. 
 Under arbetsprocessen har stora delar av beskrivande texter och analyser lagts ut på Digitaliseringskommissionens webbplats för att på så vis hämta in synpunkter på textmaterialet. Digitaliserings- kommissionen har även genomfört avstämningsmöte gällande i första hand bakgrundsanalyserna med företrädare för relevanta myndig- heter 
 2 
 . 
 Parallellt med Digitaliseringskommissionens arbete har det pågått en utredning om lärares administrativa arbetsuppgifter (U2012:E). Arbetsgruppen inriktade under hösten 2013 en del av sitt arbete på olika former av  
 it-stöd 
  som kan minska lärares administration. Arbetsgruppen och Digitaliseringskommissionen har samarbetat för att koordinera och lära av varandras arbete. Som framgår av arbetsgruppens namn har den i första hand fokus på lärares admin- istrativa arbete, medan Digitaliseringskommissionens arbete ser mer till organisatoriska och pedagogiska frågor. Arbetsgruppen om lärares administrativa arbetsuppgifter redovisade sin tredje rapport, där frågor kring  
 it-stöd 
  behandlades, till Utbildningsdepartementet den 21 november 2013. Rapporten bereds för närvarande inom Utbildningsdepartementet och vi har inte kunnat ta del av inne- hållet under tiden för vårt arbete med detta delbetänkande. 
 I juni 2013 träffades en överenskommelse mellan regeringen och Sveriges kommuner och landsting (SKL) i syfte att främja digitali- 
  
 1 
  
 Digitaliseringskommissionen har uppdragit åt Schneider, Education Analytics AB, att till- sammans med kommissionen ta fram det textmaterial som kapitlet huvudsakligen baseras på. Schneider ingår även i Digitaliseringskommissionens expertgrupp. 
  
 2 
  
 Turner, Specialpedagogiska skolmyndigheten, Gutierrez, Skolverket, Edwards, Skolinspektionen, Stark, Universitetskanslerämbetet samt Wilson och Gonzales, Utbildningsdepartementet. 
  
 130 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 seringen av offentlig sektor 
 3 
 . I överenskommelsen finns fyra uttalade fokusområden varav två direkt berör skolans område. 
 För att stödja skolors fortsatta digitalisering har SKL, med inspiration i eBlomlådan som utvecklats för att kommuner själva ska kunna värdera var de står i sitt arbete med digitala välfärds- tjänster, under hösten 2013 tagit fram ett ramverk för utvärdering av hur väl skolor drar nytta av digitaliseringens möjligheter, LIKA (ledning, infrastruktur, kompetens och användning) 
 4 
 . Det är ett arbetsredskap för framför allt rektor. Under våren 2014 kommer LIKA att pilottestas i flera kommuner. Verktyget ska fungera som ett hjälpmedel för utveckling av strategier och för att driva för- ändringsarbete med löpande utvärdering. Målsättningen är att verk- tyget ska vara tydligt och självinstruerande för utvärdering och utveckling av skolans digitalisering. Verktyget ska även kunna användas för uppföljning och jämförelser av  
 it-mognaden 
  bland skolor. 
 SKL har även under hösten 2013 inrättat ett samverkansforum för skola och it. Samverkansforumet fungerar som en mötesplats för dialog och samverkan mellan aktörer som har ett intresse av att skolan kan använda digitaliseringens möjligheter på bästa sätt, både i undervisningen och i administrationen. Syftet med forumet är att utgöra en plattform där aktörer tillsammans kan skapa konstruktiva lösningar som bidrar till att nå läroplansmålen för användning av modern teknik och öka administrationens effektivitet. 
 I detta kapitel redogör vi inledningsvis kort för argument för it i skolan som vanligen lyfts fram. Därefter redogörs för hur vår unga expertgrupp, Lilla kommissionen, ser på användningen av mobila  
 it-enheter 
  i skolan. Vidare följer en genomgång av en rad områden av relevans för it i skola och undervisning. En stor del av detta material bygger på statistiska undersökningar i huvudsak från Skolverket och en europeisk undersökning som omfattar 27 länder. I enlighet med målet för den digitala agendan, att Sverige ska bli bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter, görs jämförelser ur under- sökningen mellan Sverige och de tre länder som i olika frågor ligger främst i Europa, samt om Sverige inte är bland de tre främsta även mellan de länder som ligger närmast före och närmast efter Sverige. Därefter följer en kort redogörelse för aktuell forskning om digitaliseringens betydelse för inlärning. Vidare görs en beskrivning av 
  
 3 
  
 N2013/3162/ITP. 
  
 4 
  
 http://lika.sklblogg.se/ 
  
 131 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 digitaliseringsfrågorna inom den högre utbildningen. Avslutningsvis följer förslag. 
 I texten används ordet dator många gånger som samlings- begrepp även för andra typer av enheter såsom exempelvis läs- plattor, mobiltelefoner och smartboards. 
  
 5.2 
  
 Argument för it i skola och undervisning 
  
 EU-kommissionen 
  offentliggjorde i september 2013 meddelandet En öppen utbildning: Innovativ inlärning och undervisning med ny teknik och öppna utbildningsresurser för alla 
 5 
 . Där framhålls att den digitala tekniken är helt införlivad med de sätt på vilka män- niskor samverkar, arbetar och bedriver handel, och ändå tar man inte fullt tillvara på digitaliseringens möjligheter i Europas utbild- ningssystem. Vidare konstateras att EU riskerar att hamna efter andra regioner i världen. USA och vissa länder i Asien investerar i  
 it-baserade 
  strategier för att omforma sina utbildningar. De för- ändrar, moderniserar och internationaliserar utbildningssystemen med påtagliga effekter i skolor och universitet vad beträffar tillgång till och kostnader för utbildning, undervisningsrutiner och utbild- ningsinstitutionernas varumärke eller renommé i hela världen. EU- kommissionen lyfter med andra ord inte bara de potentiella vinsterna av en digitalisering av utbildningsväsendet utan påpekar också farorna med att underlåta detta. Europeisk och svensk utbild- ning och i förlängningen vårt näringsliv och ekonomi riskerar att tappa i konkurrenskraft gentemot andra delar av världen som kraft- fullt och systematiskt investerar i utbildningsväsendets digitalisering. Vidare kan en underlåtenhet att digitalisera utbildningsväsendet skapa en ny digital klyfta. En klyfta som inte i huvudsak bygger på till- gång till teknik eller inte, utan som grundas i om man har kunskap och färdigheter att använda tekniken i arbete, lärande och samhälls- liv. 
  
 EU-kommissionen 
  säger vidare att de potentiella vinsterna av den digitala revolutionen inom utbildning är många: enskilda per- soner kan söka och förvärva kunskaper, ofta gratis, från andra källor än de egna lärarna och utbildningsanstalterna; man kan nå ut till nya grupper av inlärare eftersom lärandet inte längre är begränsat till fasta klassrumsscheman eller metoder och kan individanpassas; 
  
 5  
 COM (2013) Final. 
 132 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 det tillkommer nya utbildningsanordnare, lärare kan lätt dela med sig och skapa innehåll tillsammans med kolleger och inlärare från olika länder, och man kan få tillgång till ett mycket bredare utbud av utbildningsresurser. Den öppna tekniken gör det möjligt för alla att lära sig var som helst, när som helst, hur som helst, med stöd av vem som helst. 
 Under hösten 2013 publicerades den internationella kunskaps- mätningen Programme for International Student Assessment (PISA) 2012 
 6 
 . Där undersöks och jämförs elevers kunskaper i mate- matik, läsförståelse och naturvetenskap. PISA 2012 är den femte  
 PISA-undersökningen 
  sedan starten år 2000. Utöver det traditionella läsprovet fanns också möjlighet i PISA 2012 att genomföra ett digi- talt läsprov. Totalt genomförde 32 länder och regioner det digitala läsprovet, däribland Sverige. I det digitala läsprovet har de svenska eleverna ett resultat i nivå med genomsnittet bland de deltagande länderna, medan man i det traditionella läsprovet har signifikant lägre resultat än medelvärdet. De svenska elevernas resultat var jämförelsevis bättre i digital läsning än i traditionell läsning, men det var samtidigt en nedgång av de svenska resultaten från 2012 i jämförelse med resultaten från 2009 och en nedgång i jämförelse med andra länder. Liksom i det traditionella läsprovet så har de svenska flickorna bättre resultat än de svenska pojkarna. Skillnaden mellan flickor och pojkar är dock mindre när det gäller digital läs- ning än traditionell läsning. På det traditionella läsprovet var skill- naden 51 poäng till flickornas fördel och på det digitala läsprovet 33 poäng till flickornas fördel. Skolverket konstaterar i rapporten att traditionell och digital läsning kan betraktas som olika slag av läsning, men också som delar som ingår i en övergripande läsfär- dighet. Men man resonerar inte kring vad som kan vara orsaken till att svenska elever har relativt sett bättre resultat i digital än i tradi- tionell läsning. Oavsett skälen till att de svenska resultaten är bättre i digital läsning än i traditionell så kan man konstatera att det för- språng som svenska elever tidigare haft nu även försvunnit inom det digitala området. Resultatet i digital läsning har sjunkit och är nu i jämnhöjd med genomsnittet för övriga deltagande länder. 
 Orsaken till det tidigare försprånget var att informations- tekniken introducerades tidigt i svensk skola. Datorlära infördes redan under början av  
 1980-talet 
  utifrån argumenten att eleverna 
  
 6  
 Skolverket (2013): PISA 2012 –  
 15-åringars 
  kunskaper i matematik, läsförståelse och natur- vetenskap. Rapport 398. 
 133 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 behövde lära sig hur datorer fungerar för att kunna vara med och påverka ett alltmer datortätt samhälle samt för att de skulle kunna ha inflytande över hur datorer användes. Sedan dess har fyra huvud- sakliga argument använts för att motivera  
 it-inslag 
  i undervisningen: 
  
 Ur samhällsekonomisk synvinkel har det ansetts nödvändigt med en  
  
 it-kunnig 
  arbetskraft och skolan bör bidra till detta. 
  
 It i skolan har setts som ett medel för att skapa lika möjligheter mellan elever och därmed bidra till att skapa en likvärdig skola genom att minska de digitala klyftorna. Ibland har detta motiv kompletterats med argumentet att satsningar på it i skolan är nödvändiga för att ge eleverna medborgerlig kompetens. 
  
 It ses som ett verktyg för att höja effektiviteten i lärandet. 
  
 It sägs vara en katalysator för förändringar som kan göra skolan mer flexibel och höja kvaliteten i lärandet. 
  
 De två första mer politiska argumenten har över tid vunnit ökat gehör. De två senare är omdebatterade. Det finns många studier av frågan om it kan förbättra elevernas skolresultat och fram till nyligen har få studier kunnat ge entydiga svar. Frågan diskuteras i en  
 OECD-studie 
  kallad The New Millenium Learners 
 7 
 . Där sägs att en genomgång av tillgänglig forskning visar att de effektivitets- vinster för lärandet som många hoppats på som en följd av att skolor investerat i it, till stora delar uteblivit. Motsvarande produktivitets- paradox upptäckte ekonomer som undersökte införandet av it i industrin under 1980- och början av  
 1990-talet. 
  Inte heller där kunde man se några tydliga produktivitetsvinster. Paradoxen för- klarades till stor del av att det tog tid för investeringarna att slå igenom i alla led i produktionsprocessen. Det fanns fördröjande faktorer i kunskaper, i hur arbetet strukturerades och organiserades samt i företagens strategier. Ekonomerna antog att vinsterna skulle komma men sannolikt på andra sätt än vad man räknat med. Så har också skett. På motsvarande sätt anser OECD att man kan tala om en produktivitetsparadox för utbildningssektorn. Tydliga effekter uteblir om man ser till mätningar av traditionella kunskaper. För- fattarna menar därför att frågan är fel ställd. Det handlar inte om 
  
 7  
 OECD (2010): Are the New Millennium Learners Making the Grade? Technology Use and Educational Performance in PISA. Centre for Educational Research and Innovation, OCED, Paris 2010. 
 134 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 huruvida it kan göra den traditionella skolan mer effektiv utan om vilka nya teknikstödda metoder som kan förbättra elevernas lär- ande. De ser fyra skäl för att fortsätta att investera i it i skolan: 
  
 Dagens unga och vuxna lever i en miljö där it spelar en avgör- ande roll. Det finns inget skäl till varför skolan skulle vara ute- stängd från den delen av världen. Tvärtom bör skolan gå i bräschen för att hjälpa eleverna att bättre förstå och använda sig av nät- samhället och det nätbaserade arbetslivet. 
  
 Även om eleverna kommer till skolan med mycket tekniskt kunnande, innebär inte det att de är mogna  
  
 it-användare. 
  De behöver lära sig att använda tekniken i sitt lärande. Det är en kompetens som är svår att tillägna sig på egen hand. 
  
 Alla elever är inte lika  
  
 it-vana. 
  När tillgångsklyftan håller på att försvinna så finns det en risk för att det växer fram en ny digital klyfta som har med kunskaper att använda tekniken att göra. Skolan kan och bör överbrygga den nya användarklyftan. 
  
 Skolan behöver möta de behov som dagens och morgondagens samhälle och arbetsliv har. De elever som utbildas måste kunna verka i det framväxande samhället. För att göra det är  
  
 it-kunskaper 
  en nödvändig del. Dessutom måste skolan utveckla tekniker för att identifiera och mäta dessa kunskaper. 
  
 5.3 
  
 Lilla kommissionens betraktelser om mobila  
  
 it-enheter 
  i skolan 
 Lilla kommissionen hade inför höstmötet som skedde på Kungliga tekniska högskolan i Stockholm haft en hemuppgift att fundera över hur man kan använda mobila  
 it-enheter 
  i skolan såsom exempelvis mobiltelefoner och surfplattor. Genom deras ögon kan vi få en chans att se direkt in i klassrummen och upptäcka sådant som vuxna, långt från skolmiljön, annars kanske missar. Det är viktigt att komma ihåg att medlemmarna i Lilla kommissionen inte är representativa för svenska skolelever. Vi kan till exempel kon- statera att de har alla exceptionellt engagerade lärare. Det är emellertid relevant att höra deras berättelser, från skolor där det faktiskt fungerar. 
 Medlemmarna i Lilla kommissionen är mellan åtta och arton år gamla och har därmed förstås radikalt olika utgångspunkter. Också 
 135 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 inom gruppen varierar vissa grundförutsättningar stort. Åttaåriga Phelps klass i Nynäshamn har 13 surfplattor till 25 elever medan i nioårige Myers klass i Boden delar hela klassen på tre stycken. 
 Ingram från Jonsered hade till mötet gjort en enkät i tre skolor från förskoleklass till nionde klass i sitt närområde och frågat om hur man får, inte får och borde använda mobila enheter till i olika sammanhang i skolan. Resultaten är mycket intressanta och berör inte minst det som brukar kallas BYOD (bring your own device), det vill säga hur skolorna kan använda datorkraften i de egna mobiltelefoner som nästan alla elever från och med mellan- stadiet har med sig till skolan varje dag. Eleverna själva vill till exempel kunna göra allt från söka fakta (vilket de inte alltid får) till att filma och fotografera uppgifter,  
 skype-samarbeta 
  med någon som till exempel är hemma sjuk och rent generellt använda sina mobiler i stället för skolans datorer. Eleverna tycker inte att använd- ningen ska vara helt oreglerad, men för samtidigt intressanta resone- mang om vad som egentligen är att fuska, är det alltid fusk att använda miniräknare, är det alltid fusk att kolla fakta? Det beror på uppgiften, resonerar de, och tänker också att gränsen mot vad som räknas som fusk kommer förändras i framtiden. 
 Samma fundering återkommer hos nästan alla de unga kom- missionärerna, att mobilen inte riktigt är, men borde vara, en själv- klar resurs i skolarbetet, som till exempel gps och kompass vid skol- orientering som Levine från Umeå sade, eller som kamera för att kunna jobba ännu mer med det omvända klassrummet (flipped classroom), som Hines i Skara redan gör. Som exempelvis Ansgar Brenden Linnas klass på Gotland redovisat i en digital serietidning har eleverna en rätt klar uppfattning om vad man får och inte får göra med mobila enheter, men det kräver också lärare som inte bara säger stopp utan som genom ett aktivt använd- ande gör det tydligt för eleverna själva vad som fungerar i skolan och vad som inte gör det. Från de yngsta till de äldsta vill de använda mobila enheter, och inte minst sina egna mobiltelefoner, mer. Men det är bara i vissa skolor, också inom den här priviligierade gruppen, som användningen kommit bortom det allra enklaste, säg mobilen som miniräknare på matematiklektionerna. I deras redo- visning märks också stor skillnad mellan hur olika lärare ser på mobilerna. Vissa är kvar i tanken att de mest är störande moment, medan andra entusiastiskt utforskar hur de mobila enheterna ska kunna göra skolarbetet bättre och hjälpa eleverna med lärandet. 
 136 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 5.4 
  
 Skolans styrning och organisation 
  
 Riksdag och regering lägger fast mål och riktlinjer för den svenska för- skolan, grundskolan och gymnasieskolan. Det sker i skollag, läro- planer samt kursplaner och ämnesplaner för respektive ämne. Skol- huvudmännen, som är antingen kommunerna eller fristående huvudmän, organiserar och driver skolarbetet, allokerar resurser samt anställer personal. Huvudmännen ansvarar för att eleverna når de upp- satta målen. Skolverket övervakar, stödjer, följer upp och utvärderar skolan i syfte att förbättra kvalitet och resultat. Skolinspektionen har tillsynsansvaret. De granskar skolor och bedömer ansökningar om att få starta fristående skolor. 
 I grundskolans läroplan från 2011 slås det fast att skolan ansvarar för att varje elev efter genomgången grundskola kan använda modern teknik som ett verktyg för kunskapssökande, kommunika- tion, skapande och lärande. På motsvarande sätt säger gymnasiets läroplan 2011 att utbildningen ska utformas så att eleverna, för att själva kunna söka och utveckla kunskaper, får tillgång till hand- ledning och läromedel av god kvalitet samt andra lärverktyg för en tidsenlig utbildning, bland annat bibliotek, datorer och andra tekniska hjälpmedel. 
 Skollagens andra kapitel paragraf 35 och 36 stipulerar att lokaler och utrustning ska finnas för att syftet med utbildningen ska kunna uppfyllas, samt att eleverna ska ha tillgång till skolbibliotek. Skol- lagen slår också fast att det pedagogiska arbetet vid en skolenhet ska ledas och samordnas av en rektor (Kap. 2, § 9). Skolinspektionen menar att pedagogiskt ledarskap handlar om att leda skolans arbete och ansvara för en god måluppfyllelse i relation till de nationella målen i skolan och att förbättra skolans resultat så att varje elev når så långt som möjligt i sitt lärande och sin utveckling. Det betyder att rektor måste ha kunskap och kompetens för att tolka uppdraget och för att kunna leda sin personal när det gäller att omsätta det i undervisningen. Vidare måste rektor leda och styra lärprocesser samt skapa förståelse hos medarbetarna för sambandet mellan insats och resultat. 
 I grundskolans kursplaner nämns datorer, informationsteknik, digitala verktyg eller liknande i de sex ämnena bild, matematik, musik, svenska, svenska som andraspråk och teknik. I bild och musik handlar det om att eleven ska få utveckla sin förmåga till skapande även med digitala verktyg. I matematik ska eleven kunna använda digital teknik för att undersöka problemställningar, göra 
 137 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 beräkningar och för att presentera och tolka data. I svenska och svenska som andraspråk sägs att eleven ska kunna använda olika hjälpmedel, däribland digitala verktyg, för att planera och genom- föra muntliga presentationer. Vidare ska eleven arbeta med redigering och disposition av texter med hjälp av dator. 
 Gymnasieskolan har 18 nationella program. I ämnesplanerna till elva av dem nämns att eleverna ska arbeta med informationsteknik, datorer, digitala verktyg eller liknande. Det gäller el- och energipro- grammet, fordons- och transportprogrammet, handels- och administ- rationsprogrammet, hantverksprogrammet, vård- och omsorgspro- grammet, ekonomiprogrammet, estetiska programmet, humanistiska programmet, samhällsvetenskapliga programmet, naturvetenskap- liga programmet och teknikprogrammet. I sju av de nationella pro- grammens ämnesplaner förekommer alltså inga hänvisningar till it eller digitala verktyg. Det gäller barn- och fritidsprogrammet, bygg- och anläggningsprogrammet, hotell- och turismprogrammet, industritekniska programmet, naturbruksprogrammet, restaurang- och livsmedelsprogrammet samt VVS- och fastighetsprogrammet. Men eleverna vid dessa program bör ändå komma i kontakt med digital teknik under sin gymnasieutbildning genom de gymnasie- gemensamma ämnena. I fyra av dessa, historia, matematik, natur- kunskap och samhällskunskap, nämns datorer och digital teknik. 
 Trots att läroplaner och kursplaner för grundskolan respektive ämnesplaner och examensmål för gymnasieskolan blivit tydligare ifråga om betydelsen av att föra in ett digitalt perspektiv och digi- tala tekniker i undervisningen så saknas motsvarande formuleringar i kunskapskraven. Det innebär att dessa förmågor inte testas i nationella prov och därför sällan ligger till grund för betygssätt- ningen. 
  
 5.4.1 
  
 Internationell läroplansutveckling 
  
 Den internationella utvecklingen i läroplansfrågor tycks för när- varande följa två olika utvecklingstendenser. Den ena är ett ökat fokus på kompetenser och den andra är att introducera program- mering som ett eget ämne i grundskolan. 
 KeyCoNet är ett  
 EU-finansierat 
  nätverk som arbetar för att identifiera och analysera initiativ avseende implementering av nyckel- kompetenser i grundskolan och gymnasiet i hela Europa. Kompetens är ett brett begrepp som innefattar kunskaper, färdigheter och 
 138 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 attityder. Arbetet utgår ifrån de åtta nyckelkompetenser som Europaparlamentet lade fast i en rekommendation från 2006 
 8 
 . En av dessa kompetenser är digital kompetens, som inte ska förstås i snäv bemärkelse utan innebär säker och kritisk användning av informa- tionssamhällets teknik i arbetslivet, på fritiden och för kommunika- tionsändamål 
 9 
 . Utöver att digital kompetens listas som en av de åtta nyckelkompetenserna så framhålls också av forskningen att it- baserade och interaktiva lärmiljöer är ett effektivt sätt att träna dessa kompetenser och att utvärdera dem. 
 Bakgrunden till att kompetensfrågan anses aktuell är att de flesta länder uppfattar att de grundläggande kunskaperna som skolan hittills koncentrerat sig på är nödvändiga men inte tillräck- liga för att möta de omfattande krav som ställs i dagens globala ekonomi med ständigt ökande konkurrens. Därför vidtar många euro- peiska länder åtgärder för att implementera nyckelkompetenser i sina läroplaner. Det land i Europa som sannolikt kommit längst i detta avseende är Irland som genomför förändringar i läroplanerna både för grundskola och gymnasium, i provsystem och i lärarutbild- ningen. Svenska läroplaner har sedan lång tid tillbaka lyft fram förmågor av olika slag men det förekommer bara sällan någon utvärdering av om eleverna verkligen utvecklat dessa förmågor 
 10 
 . De förekommer ytterst sällan i nationella kunskapsutvärderingar eller prov. 
 En annan internationell tendens är att introducera program- mering som ett ämne i den obligatoriska skolan. Det har på senare tid skett i Storbritannien och Estland 
 11 
 . I Tyskland är frågan diskuterad men ännu inte beslutad 
 12 
 . Flera argument har framförts för att introducera detta ämne. Ett är att ge eleverna grundläggande kunskaper för att kunna hantera sin digitala vardag och kunna behärska sina digitala verktyg och inte bli behärskad av dem. Ett annat är att tidigt väcka både pojkars och inte minst flickors intresse och lust för tekniska frågor för att med tiden få fler att söka sig till tekniska utbildningar samt att träna logiskt tänkande. I Storbritannien ges ämnet från fem års ålder utöver ett ämne som 
  
 8 
  
 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/sv/oj/2006/l_394/l_39420061230sv00100018.pdf 
  
 9 
  
 http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/publ/pdf/ll-learning/keycomp_sv.pdf 
  
 10 
  
 Betydelsen av  
  
 icke-kognitiva 
  förmågor. Forskning m.m. om individuella faktorer bakom framgång. Skolverkets aktuella analyser 2013. 
  
 11 
  
 https://www.gov.uk/government/uploads/system/uploads/attachment_data/file/210969/  
  
 NC_framework_document_-_FINAL.pdf 
  samt http://www.hm.ee/index.php?1512622 
  
 12 
  
 http://www.spiegel.de/international/germany/experts-in-germany-divided-on-computer- 
  
 science-in-school-curriculum-a-899979.html 
  
 139 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 heter Design och teknik. Man skriver i läroplanen från juli 2013 att en högkvalitativ programmeringsutbildning utrustar eleverna att förstå och förändra världen genom logiskt tänkande och kreativitet, bland annat genom att länkar med matematik, vetenskap, design och teknik. Det finns uttalade kunskaps- och kompetenskrav för den engelska skolans olika åldersnivåer. Den estniska läroplanen är från 2011. Där skriver man att ämnet Informatik på grundskolenivå syftar till att eleverna ska utveckla grundläggande datorfärdigheter, förstå och veta hur man undviker potentiella  
 hälso-, 
  säkerhetsrisker samt hot mot personuppgifter som kan förekomma vid  
 it-använd- 
  ning, skapa och använda it som en fungerande och effektiv inlär- ningsmiljö, samt delta i virtuella gemenskaper och använda online- miljö för att publicera digitalt material i överensstämmelse med god sed och skyddande av sina rättigheter. 
  
 5.5 
  
 Lägesbilden i svensk skola 
  
 I vårt första delbetänkande konstaterade vi att Sverige ligger i toppen av de europeiska länderna när det gäller tillgång till teknik men att vi hamnar efter i användningen av den 
 13 
 . I delbetänkandet sägs vidare att ambitionen i grundskolans läroplaner som handlar om att alla elever ska ha tillgång till moderna  
 it-baserade 
  lärverktyg för närvarande inte täcks av de insatser och åtgärder som vidtas. Tillgången till  
 it-utrustning 
  varierar i hög utsträckning mellan olika platser i landet. Det skiljer sig också åt hur mycket fokus skol- huvudmännen i landet lägger på att förse skolorna med rätt utrust- ning. 
 I Skolinspektionens granskning av användningen av  
 it-verktyg 
  under 2012 sägs att informationsteknik genomsyrar i dag alla delar av samhället och borde vara självklar, men är det ännu inte överallt, i det pedagogiska arbetet 
 14 
 . Förutom sin egen granskning hänvisar Skolinspektionen till rapporter från Skolverket och Special- pedagogiska skolmyndigheten. Man slår fast att rätt använd kan tekniken bidra till ett effektiviserat lärande genom till exempel för- bättrad individanpassning, ökad motivation och mer elevsam- 
  
 13 
  
 Digitaliseringskommissionen (2013): En digital agenda i människans tjänst – Sveriges digitala ekosystem, dess aktörer och drivkrafter (SOU 2013:31). 
  
 14 
  
 Skolinspektionen (2012): Satsningarna på IT används inte i skolornas undervisning. Vad visade Skolinspektionens granskning? Dnr.  
  
 40-2011:2928, 
 2012-09-11. 
  
 140 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 arbete. Skolinspektionen menar att många huvudmän och skolor behöver ta initiativ till att  
 it-verktyg 
  i större utsträckning används för att förbättra undervisningen. Tillgång till moderna  
 it-verktyg 
  och kunskap om hur dessa kan användas gör att lärandemiljön på ett bättre sätt kan anpassas till enskilda barns och elevers behov. I undervisningen av elever i behov av särskilt stöd har moderna it- verktyg visat sig vara särskilt värdefulla, skriver Skolinspektionen. 
  
 5.5.1 
  
 Infrastruktur och  
  
 it-användning 
  
 Tillgången till datorer och annan  
 it-utrustning 
  har stadigt förbätt- rats i den svenska skolan. Skolverket, som har i uppdrag att följa denna utveckling, publicerade i april 2013 en kartläggning som visar att antalet datorer ökat kraftigt 
 15 
 . Jämfört med 2008 då den förra mätningen gjordes, har antalet elever per dator i grundskolan nästan halverats. Det är i genomsnitt 3,1 elever per dator i den kommunala grundskolan och 2,4 elever per dator i fristående grundskolor. Erfarenheten talar för att datortätheten sannolikt är högre i årskurs  
 7–9 
  jämfört med lägre årskurser. Siffror från en undersökning genomförd av Lärarnas Riksförbund (LR) under våren 2013 stärker denna förmodan 
 16 
 . I gymnasieskolan är det 1,3 elever per dator och över hälften av gymnasieeleverna disponerar en egen dator i skolan. 
 Enligt  
 PISA-undersökningen 
  2009 var Sverige bland de länder i Europa som hade störst skillnad i datortäthet mellan olika skolor 
 17 
 . Enligt Skolverkets undersökning har skillnaderna i antalet elever per dator mellan olika skolor minskat något sedan 2008. Det gäller både i grundskolan och i gymnasieskolan. I de fem procent skolor som har lägst datortäthet i grundskolan 2012 går det 11,5 elever per dator jämfört med en elev per dator i de fem procent bäst utrustade grundskolorna. I gymnasieskolorna är skillnaderna något mindre. I de fem procent med lägst datortäthet är det 5,8 elever per dator jämfört med 0,7 elever per dator i de fem procent bäst utrustade skolorna. 
  
 15 
  
 Skolverket (2013):  
  
 It-användning 
  och  
 it-kompetens 
  i skolan. Rapport 386, 2013. 
  
 16 
  
 Lärarnas Riksförbund (2013): IT i undervisningen – Om lärares syften, användande och hinder, Stockholm 2013. 
  
 17 
  
 OECD (2011): PISA 2009 Results: Students On Line. Digital Technologies and Performance, Volume VI. OECD, Paris 2011. 
  
 141 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Källa 
 : Skolverket 2013. 
 Undersökningen från LR visar på statistiskt säkerställda skillnader i datortäthet mellan olika kommuntyper. Enligt undersökningen har elever i förortskommuner till storstäder bäst tillgång medan elever i mindre orter och i glesbygd har sämst tillgång till en egen dator. 
 Även lärarnas datorsituation har avsevärt förbättrats under de senaste  
 fyra–fem 
  åren. Enligt Skolverket har numera 77 procent av lärarna i grundskolan tillgång till en egen dator eller surfplatta jäm- fört med 27 procent 2008. I gymnasieskolan har 94 procent av lärarna tillgång till en egen dator eller surfplatta jämfört med 77 pro- cent 2008. Andra svenska undersökningar som publicerats under våren 2013 bekräftar den positiva utvecklingen även om de exakta talen skiljer sig något mellan undersökningarna. 
 Att skolhuvudmännen investerat mycket i teknisk utrustning på senare år framgår också av det faktum att betydligt fler skolor nu redovisar att deras datorer är mindre än tre år gamla. 2008 uppgav omkring varannan kommunal grundskola att mer än hälften av skolans datorer var äldre än tre år. Bland kommunala grundskolor, som har den äldsta utrustningen, är det nu 20 procent som anger att hälften av deras datorer är äldre än tre år. I 53 procent av de kommunala grundskolorna är minst tre fjärdedelar av datorerna nyare än tre år. 
 Skolverket visar också att även tillgången till annan  
 it-utrustning 
  har ökat. Antalet skolor med digitalkamera och dataprojektor har blivit fler. Framför allt har fler skolor köpt in digitala skrivtavlor. Både i kommunal och fristående grundskola har andelen skolor med digital skrivtavla mer än tredubblats sedan 2008. 
 I europeisk jämförelse framstår den svenska skolans  
 it-situation 
  som gynnsam. Den senaste stora internationella undersökningen visar att datortätheten är högre i svenska grundskolor än genom- 
 142 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 snittet i EU och att andelen bärbara datorer är jämförelsevis hög 
 18 
 . Enligt undersökningen skulle Sverige ha den tätaste datormiljön med cirka två elever per dator i årskurs 8 framför Norge med cirka tre samt Spanien och Danmark också med cirka tre datorer per elev. I årskurs 4 anger den europeiska undersökningen att Sverige ligger på femte plats med fyra elever per dator. Här ligger Danmark, Norge och Spanien i topp med tre elever per dator, Malta har tillsammans med Sverige fyra elever per dator och Estland har fem. Eftersom den europeiska undersökningen inte anger något samlat mått för hela skolan är det svårt att jämföra dess uppgifter om datortäthet med Skolverkets. 
 Även gällande annan  
 it-utrustning 
  är den svenska skolan, till- sammans med de övriga nordiska länderna, bland de mest välför- sedda i Europa. Undantaget är digitala skrivtavlor där tillgången i svenska skolor är lägre än genomsnittet i Europa. Enligt den euro- peiska undersökningen är uppkopplingshastigheten betydligt högre i svenska skolor än genomsnittet i EU. Sverige delar den fram- skjutna positionen ifråga om  
 it-utrustning 
  och uppkopplings- hastighet med övriga nordiska länder, framför allt Danmark och Norge. 
 En dator till varje elev 
 Under de senaste  
 tre–fyra 
  åren har det blivit allt vanligare att skolor och skolhuvudmän ger eller lånar ut en bärbar dator eller surfplatta till varje elev. Det kan gälla ett antal klasser, samtliga elever på en skola eller ett antal skolor. Enligt Skolverkets undersökning är detta vanligare i gymnasiet än i grundskolan och något vanligare i fristående skolor jämfört med kommunala. Totalt sett har 14 pro- cent av eleverna i grundskolan personlig tillgång till en dator jäm- fört med 54 procent i gymnasieskolan. Föreningen Datorn i Utbildningen (DIU) har skapat en digital karta där skolhuvudmän själva kan fylla i information om sina satsningar på en enhet till varje elev. Hösten 2013 har 254 skolhuvudmän angivit att de har ett större eller mindre projekt med denna inriktning. Siffran bör tolkas med viss försiktighet. Enligt den europeiska undersökningen är 
  
 18  
 European Schoolnet (2013): Survey of Schools: ICT in Education. Benchmarking Access, Use and Attitudes to Technology in Europe´s Schools. Final Study Report, February 2013. 
 143 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Sverige det land som har flest internetanknutna bärbara datorer i årskurs 8. 
 En annan trend är att tillåta att elever tar med sig och använder privat  
 it-utrustning 
  i skolan. Enligt Skolverket uppger 59 procent av rektorerna i grundskolan och 89 procent i gymnasieskolan att eleverna får använda egen  
 it-utrustning 
  i undervisningen. I grund- skolan är det vanligast att använda sin egen smartphone men ofta tillåts även egna datorer och surfplattor. 
 Administrativa program och digitalt innehåll 
 Drygt 60 procent av grundskolorna och 85 procent av gymnasie- skolorna har en internetbaserad plattform för samarbete mellan lärare och elever (lärplattform). Det är en klar ökning jämfört med 2008. Omkring nio av tio skolor har en egen webbplats. Andelen är densamma för både grund- och gymnasieskolor. Den vanligaste informationen på webbplatsen är kontaktuppgifter till lärare. I närmare hälften av grundskolorna och tre fjärdedelar av gymnasie- skolorna kan vårdnadshavare eller elever göra frånvaroanmälan på skolans webbplats. 
 Från arbetsgruppen om lärares administrativa arbetsuppgifter har vi fått uppgifter om att nästan alla skolor som man har träffat vid sina skolbesök har, utöver digitala läromedel och andra peda- gogiska verktyg, någon form av  
 it-stöd 
  för att hantera bland annat planering, bedömning och dokumentation av elevernas kunskaps- utveckling, elevuppgifter, frånvaro samt kommunikation med elever och föräldrar. Lärarna uppger att det är helt avgörande att de har tillgång till ett eller flera  
 it-system 
  för att på ett effektivt sätt kunna bedriva sitt arbete. Många uppger emellertid också att systemen är krångliga och tidskrävande att använda. Arbetsgruppen skriver att flertalet av de intressenter man har träffat anser att  
 it-systemen 
  behöver förenklas och göras mer användarvänliga och tillgängliga. 
 Enligt den europeiska undersökningen har svenska och andra nordiska skolor betydligt oftare tillgång till internetbaserade lär- plattformar än genomsnittet i Europa. I Sverige har 72 procent av eleverna i årskurs 4 tillgång till en plattform. Det ger oss en fjärde- plats i EU. I topp ligger Norge med 96 procent följt av Portugal med 85 procent och Finland med 76 procent. Närmast efter Sverige finns Danmark med 71 procent. I årskurs 8 är motsvarande andel för Sverige 87 procent, vilket ger oss en femte plats. Norge, 
 144 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 Portugal och Danmark är i topp medan Estland ligger närmast efter Sverige. Även i gymnasieskolan ligger Sverige på en femte plats med övriga nordiska länder i toppen. 
 Enligt Skolverket är de vanligaste datorprogrammen i grund- skolan och gymnasiet program särskilt avsedda för matematik, språk samt för att hantera, skapa eller redigera bild, ljud och video. Utöver program för ordbehandling, kalkyl och presentation var dessa tre vanligast även vid mätningen 2008. Elever och lärare i kommunala skolor har bättre tillgång till datorprogram än i fri- stående skolor. Enligt rektorerna så har drygt sju av tio grund- skolor och åtta av tio gymnasieskolor i ganska eller mycket hög grad tillgång till kompensatoriska eller alternativa  
 it-verktyg 
  för elever i behov av särskilt stöd. 
 I Lärarnas Riksförbunds undersökning anger 65 procent av lärarna bristande tillgång till digitala läromedel som hinder för ett ökat  
 it-användande 
  i undervisningen. Det är det näst största hindret som anges. Endast bristande arbetstid anses som ett större hinder. Det svenska forskningsprojektet Sutton Uno som följer satsningar på en dator till varje elev i tolv grundskolor och sju gymnasieskolor, skriver i sin årsredovisning för 2012 att undervisningsmaterial för nya lärformer är underutvecklade 
 19 
 . 
 Den statistik som finns att tillgå över skolornas inköp av digitala läromedel härrör från återförsäljare som genom offentliga upp- handlingar säljer material till kommunerna. De fristående skolornas inköp ingår inte i statistiken. Försäljningen av digitala läromedel uppgår till cirka  
 30–40 
  miljoner kronor eller cirka 4 procent av den totala försäljningen av läromedel på omkring 850 miljoner kronor. Sett över tid har grundskolornas anskaffning av digitala läromedel sakta ökat. Sedan några år är i stort sett alla digitala läromedel nät- baserade och körs på förlagens servrar. Lokala installationer före- kommer knappast alls. Äldre statistik, som omfattar digitala pro- dukter med annan teknik, är därför inte meningsfull att jämföra med. Den digitala försäljningen inom branschföreningen Svenska Läromedels totala försäljning till grundskolan var 4,1 procent 2012, 3,2 procent 2011, 2,5 procent 2010, 1,9 procent 2009, 1,8 procent 2008. 
 Det bör också framhållas statistiken inte omfattar flera mindre läromedelsföretag som enbart utvecklar digitala produkter. Vissa av 
  
 19  
 Robinson, Å med flera (20113): Franklin årsrapport 2012, Örebro universitet 16 januari 2013. 
 145 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 dessa produkter uppfyller sannolikt kraven för att kallas läromedel, även om företagen inte är medlemmar i läromedelsförlagens branschförening och därmed inte ingår i statistiken ovan. 
  
 5.5.2 
  
 It-rättsliga 
  
  frågor 
 Med en ökad användning av digitala verktyg och tjänster öppnar nya möjligheter till lärande. Men med nya verktyg och en ökad användning av internet följer delvis nya juridiska och etiska fråge- ställningar. Det är viktigt att dessa frågor fortsatt uppmärksammas och hanteras. 
 Användningen av molntjänster i skolan 
 Allt fler skolor har börjat använda så kallade molntjänster, det vill säga programvaror på nätet som nyttjas genom att slutanvändaren via sin webbläsare kör program som finns på en främmande server. Men den som använder en molntjänst för lagring av personupp- gifter, till exempel i ett elevregister, förlorar den faktiska kontrollen över de personuppgifter som lagras. Till detta kommer att moln- leverantörer ofta använder sig av standardavtal, det vill säga i förväg definierade användarvillkor, och anlitar underleverantörer. Det är därför viktigt att den som tänker använda en molntjänst i sin verk- samhet är medveten om de krav som ställs enligt personuppgifts- lagen. 
 Enligt Datainspektionen är den som använder en molntjänst för sin personuppgiftsbehandling personuppgiftsansvarig för behand- lingen även om den utförs av molntjänstleverantören eller dess under- leverantörer. En skolhuvudman som vill använda en molntjänst måste därför först bedöma om den personuppgiftsbehandling som man vill låta molntjänstleverantören utföra kommer att vara tillåten enligt personuppgiftslagen. 
 Datainspektionen har granskat några fall där skolor och kommuner använder molntjänsterna Google Apps eller West. Myndigheten är tydlig med att den som använder en sådan tjänst måste teckna ett avtal med företaget som uppfyller bestämmelserna i personuppgiftslagen eller sluta använda molntjänsten. För verktyg som organiserar, sorterar och strukturerar information om enskilda elever i en molntjänst krävs för tillfället ett enskilt avtal med skol- 
 146 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 huvudmannen. Det är viktigt att veta vilken typ av uppgifter det gäller, vad behöver lagras och hur länge, vem ska lagra materialet och så vidare. Malmö stad har tillsammans Google hittat en avtals- form som båda parter bedömer som acceptabel. Den 17 februari 2014 inspekterade Datainspektionen utbildningsnämnden i Malmö stad. Syftet med inspektionen är att kontrollera om Malmös skolor uppfyller reglerna i personuppgiftslagen när de använder molntjänsten Google Apps for Education 
 20 
 . Resultatet av inspektionen var inte känt i tid för att kunna redovisas i detta delbetänkande. Samtidigt har Datainspektionen en pågående tvist med Salems kommun som också gäller Google. Myndigheten anser inte att det avtal som tecknats mellan parterna är tillräckligt och menar att kommunen antingen måste åtgärda bristerna i avtalet eller sluta att använda tjänsten. Kom- munen i sin tur har överklagat ärendet, som ännu inte är avgjort. I avvaktan på avgörandet i fallet med Salems kommun tycks frågan fortfarande vara öppen om vad som krävs av ett avtal mellan en kommun eller skola som vill använda molntjänster. På grund av den osäkerhet som råder runt molntjänster har SKL tagit fram en väg- ledning för de kommuner som behöver fatta beslut utifrån de förut- sättningar som gäller för närvarande avseende molntjänster 
 21 
 . Man har också utvecklat en handledning för bedömning av personuppgifts- lagen och en riskanalys för molntjänster i skolan 
 22 
 . 
 En annan aspekt på personuppgiftsbehandling är insamling av uppgifter genom digitala verktyg som finns inbäddade till exempel i digitala läromedel eller i andra digitala miljöer. Fenomenet, som kallas Learning Analytics, betecknar hur man kan tolka och använda ett brett spektrum av data för att utvärdera en elevs kunskapsutveck- ling, förutsäga framtida resultat och upptäcka potentiella problem hos eleven. Data samlas in från elevens explicita handlingar, såsom slutförda skoluppgifter och prov men också från tysta insatser, som fritidsaktiviteter och social interaktion på nätet, inlägg på diskus- sionsforum, och andra aktiviteter som inte är direkt skolrelaterade men ändå visar på elevens pedagogiska framsteg. Uppgifterna var för sig kan vara harmlösa men det är möjligt att systemet kan sam- manställa dem så att de blir lika tydliga som en medicinsk diagnos. 
 Därmed uppstår frågan när information blir en uppgift i den 
  
 20 
  
 http://www.datainspektionen.se/press/nyheter/2014/datainspektionen-granskar-malmo- 
  
 skolors-molntjanster/ 
  
 21 
  
 SKL (2013):  
  
 E-samhället 
  i praktiken. Vägledning om molntjänster i skolan,  
 2013-11-29. 
  
 22 
  
 SKL (2013):  
  
 E-samhället 
  i praktiken.  
 PuL-bedömning 
  och riskanalys av molntjänst i skolan.  
 2013-11-29. 
  
 147 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 meningen att den är personkritisk och måste skyddas. De digitala verktygen som används i Learning Analytics kan också komma att utgöras av molntjänster, vilket gör att även den ovan refererade frågeställningen om personuppgifter i molntjänster kan bli aktuell. 
 Upphovsrättsliga frågor 
 En följd av digitaliseringen är att de upphovsrättsliga frågorna får ny aktualitet i skolan. Både lärare och elever berörs och de berörs både som användare och producenter av digitalt material. 
 Ur ett användarperspektiv finns det klara bestämmelser för hur lärare får återanvända, kopiera och sprida tryckt material i sin undervisning. Motsvarande regler finns också för digitalt material. Trots att Skolverket under många år bedrivit information och upp- lysning runt upphovsrättsliga frågor på internet, licensramverket Creative Commons med mera, så tycks kännedomen om reglerna fortfarande vara dålig. En tredjedel av rektorerna anger att detta är en fråga, tillsammans med andra juridiska spörsmål, där man inte anser sig ha tillräcklig kunskap. 51 procent av grundskollärarna och 46 procent av gymnasielärarna anger att de har stort behov av kom- petensutveckling inom området lag och rätt inom it. 
 Digitaliseringen medför också att fler blir producenter av digi- tala texter, bilder, filmer och ljudupptagningar. Även ur ett pro- ducentperspektiv är det viktigt att känna till de upphovsrättsliga regler som finns, inte minst för att kunna skydda sina rättigheter. Vidare finns det många olösta upphovsrättsliga frågor runt skolans verksamhet. Dessa gäller till exempel vem som i olika situationer har rätt att nyttja ett digitalt material som producerats av en lärare eller elev, vem som har rätt att dela materialet med andra eller att exploatera dess kommersiella potential. Ofta är en lärare eller elev inte ensam skapare av ett material utan det har tillkommit i en pro- cess där flera varit inblandade och där skolans datorer och program- varor använts i vissa delar av framställningsprocessen och personlig ägda verktyg i andra delar. Det finns ännu inte några kända juridiska tvister runt upphovsrättsliga frågor inom skolan. Istället för att invänta sådana skulle arbetsmarknadens parter kunna påbörja diskus- sioner om möjligheten att reglera upphovsrättsliga frågor i ett kollektivavtal. 
 Inom högskolan finns sedan 1949 det så kallade lärarundan- taget som innebär att lärare vid universitet och högskolor samt 
 148 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 forskare äger rätten till resultaten av den forskning de utför och det undervisningsmaterial de tar fram. Regeln är annars att det är arbets- givaren som äger rätten till en uppfinning eller en produkt med verks- höjd. Men omfattningen av undantaget tolkas olika av parterna. Även om arbetsgivarparten, i detta fall universitet och högskolor, generellt sett tolkar att omfattningen av undantaget är mindre än vad arbetstagarna vanligen gör, så föreligger olika tolkningar och olika praxis mellan olika högskolor. 
 Kränkningar och mobbning på nätet 
 Mobbning är ett gammalt problem som i och med digitaliseringen tar sig delvis nya former. Lagstiftningen runt mobbning är tydlig och området är ett av Skolinspektionens viktigaste verksamhetsfält. Vidare finns Barn- och elevombudet som arbetar för att motverka mobbning och kränkningar av elever. Skolans och skolhuvudman- nens ansvar i denna fråga har successivt tydliggjorts och skärpts. Trots det finns det frågor om var gränserna för skolans ansvar går, som fallet med Lopez internatskola visar 
 23 
 . Motsvarigheten till detta fall kan sägas vara frågan om gränserna för skolans digitala rum. Vidare så kan yttranden som tidigare fälldes i korridorer och klassrum nu avges i skriftlig form på sociala medier. Det ger ytt- randena större spridning och större skadeeffekt men det innebär samtidigt att vissa yttranden kan komma att falla under yttrande- frihetslagstiftningen. Vad för typer av meddelanden eller texter kan till exempel skolan kräva att elever stryker från sociala medier? Frågan är vidare än kränkande yttranden. Ett exempel är när Skolverket kontaktade en gymnasieelev som återberättade uppgifter från nationella prov på sin blogg. Verket uppmanade eleven att radera detta för att man ville kunna återanvända uppgiften, en hantering som anmälts till JO som kränkande av elevens yttrande- frihet. I skrivande stund är det inte avgjort om JO kommer att ta upp ärendet till behandling. 
  
 23  
 Kammarrättens i Stockholm dom den 22 november 2013 i mål nr  
 6413-6415-13. 
  
 149 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 5.5.3 
  
 Användning av it i undervisning och lärande 
  
 Med en ökande mängd datorer i skolan förbättras möjligheterna att använda utrustningen i lärandet. Den bild som framträder ur under- sökningarna visar emellertid att användningsgraden i den svenska skolan är ungefär densamma som genomsnittet inom EU. Detta trots att Sverige i många avseenden har bättre förutsättningar än de flesta länder. Användningsformerna tycks inte heller ha förändrats nämnvärt sedan Skolverkets förra undersökning. Fortfarande tycks datorerna främst användas till att skriva, söka information och i någon mån göra presentationer. Även om det förekommer mer avancerad  
 it-användning 
  är den ännu så begränsad att den inte får genomslag i statistiken. 
 Diagram 5.1 visar lärarnas  
 it-användning 
  under lektionstid. I denna jämförelse hamnar Sverige nära genomsnittet inom EU. 
  
 Källa 
 : European Schoolnet 2013. 
 Det framgår också av den europeiska undersökningen att 16 pro- cent av de svenska eleverna i årskurs 8 aldrig eller nästan aldrig använde datorer under lektionstid under förra året. De länder som har den lägsta andelen elever som aldrig använder datorer är Cypern, Norge och Litauen med 11 procent. Runt Sverige finns Kroatien med 15 procent och Portugal med 16 procent som aldrig använder datorer under lektionstid. 
 Sammantaget kan man konstatera att den svenska situationen när det gäller tillgången till moderna lärverktyg är jämförelsevis god men att användningen inte är högre än genomsnittet i Europa. Det 
 150 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 bör samtidigt påpekas att uppgifter om graden av användning av it- verktyg hos elever och lärare inte säger någonting om kvaliteten i användandet. Men en hög användningsgrad underlättar sannolikt också mer avancerad  
 it-användning 
  och en hög användarkvalitet. Det är osannolikt att lärare kan skapa hög kvalitet baserat på elev- ernas  
 it-användning 
  om man bara tar fram datorerna någon enstaka gång i veckan. Hög användningsgrad skulle därmed kunna sägas vara ett nödvändigt men inte tillräckligt villkor för hög kvalitet i användningen. 
 Skillnader mellan hem och skola 
 Av rapporten Eleverna och Internet 2013 
 24  
 framgår att det är stora skillnader mellan elevernas  
 it-miljö 
  i hemmet och i skolan. 13 pro- cent av de sexåringar som börjar skolan har en egen mobiltelefon. Andelen ökar sedan kraftigt med stigande ålder och allt fler har smarta mobiltelefoner som kan anslutas till internet. Vid tolv års ålder har nästan nio av tio elever en egen smart mobiltelefon och i äldre åldrar är det 96 procent som har en egen smart telefon. Det är hälften av alla tolvåringar som har en surfplatta de kan använda som sin egen och sex av tio som använder surfplattor i hemmet. Ungefär tre fjärdedelar av alla  
 12-åringar 
  har en egen dator i hemmet. 
 Ser man till användningen så visar rapporten att 67 procent av eleverna i åldern  
 12–13 
  år använder internet dagligen. Ytterligare tio procent gör det varje vecka. I högre åldrar stiger användnings- graden. Det är främst genom mobiltelefonen som eleverna kopplar upp sig mot internet. Från  
 12–13 
  års ålder är det 67 procent som använder internet dagligen och även denna användning stiger med ökande ålder. Även om sociala aktiviteter och underhållning står för den största användningen, så uppger drygt 20 procent av  
 12–13 
  åringarna att de söker fakta på internet varje vecka eller oftare. Även här stiger andelarna med ökande ålder. Surfplattorna används i något mindre grad till att söka fakta framför allt bland de äldre eleverna, medan datorerna används oftare till detta. Drygt 30 pro- cent av  
 12–13 
  åringarna uppger att de söker fakta på datorn varje vecka eller oftare. 
  
 24  
 Castro, C och Diaz, P (2013): Eleverna och internet 2013. .SE Stiftelsen för internetinfrastruktur, 2013. 
 151 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Som framgår har svenska barn och ungdomar mycket god till- gång till digital utrustning och internet i hemmet. Deras internet- användning är också betydligt högre utanför skolan än i skolan. 
 Internetanvändning i skolarbetet 
 I Eleverna och internet 2013 har eleverna tillfrågats om de har till- gång till internet i skolan. Där registreras en tillbakagång under det senaste året, från 93,5 procent 2012 till 88,9 procent. Orsaken till tillbakagången är oklar men oroande. Dessutom är det 23 procent av  
 12–13 
  åringarna som uppger att de har tillgång till internet i skolan men aldrig använder det. Internetanvändningen har ökat något sedan den förra mätningen 2009 men den är fortsatt mycket begränsad för de yngre eleverna. Endast omkring sex procent av elever i åldern  
 12–13 
  år använder internet dagligen för att göra skoluppgifter. Fyra av tio elever får varje vecka minst en skolupp- gift där internet krävs eller används för att lösa uppgiften. Därut- över är det ytterligare en tredjedel som får skoluppgifter som inne- bär att de måste använda internet åtminstone en gång i månaden. 
 Som tidigare konstaterats så stiger användningen med ökande ålder. I gymnasieskolan är det 36 procent av eleverna som dagligen använder internet för att lösa skoluppgifter och ytterligare 49 pro- cent som gör det varje vecka. 
 Av Skolverkets undersökning framgår att användningen av digitala verktyg är högre i gymnasiet än i grundskolan. Den varierar kraftigt mellan olika ämnen. Användningen är högst i svenska och sam- hällsorienterande ämnen där eleverna använder datorer på fyra av tio lektioner i gymnasiet och på tre av tio lektioner i årskurs  
 7–9. 
  Andra undersökningar bekräftar bilden att  
 it-användningen 
  är högst i samhällskunskap och svenska. Den är betydligt lägre i naturorien- terande ämnen, teknik och matematik. 2008 svarade omkring 90 pro- cent av eleverna att de sällan eller aldrig använde datorer under mate- matiklektionerna. I Skolverkets undersökning från 2012 ligger siffrorna kvar på samma höga nivå. 
 Skolinspektionen publicerade under  
 2011–12 
  fyra ämnesgransk- ningar där man studerade hur it användes i undervisningen. En övergripande slutsats från inspektionerna var att satsningar på inköp av  
 it-utrustning 
  i många fall inte har åtföljts av satsningar för att utveckla användningen så att tekniken blir ett stöd i det peda- gogiska arbetet och gynnar elevernas kunskapsutveckling och lär- 
 152 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 ande. Detta gällde även läsundervisningen i svenska för årskurs  
 7–9, 
  det vill säga det ämne där  
 it-användningen 
  är högst. Granskningen visade att lärarnas användning av it i läsundervisningen i allmänhet var mycket låg. Endast på enstaka lektioner observerades under- visning där it användes som ett pedagogiskt verktyg. 
 Skolverket menar vidare att elever som har en egen dator som de fått eller fått låna av sin skola använder datorn i betydligt högre utsträckning än elever som inte har tillgång till egen dator i skolan. Det gäller samtliga undersökta skolämnen och både inom grund- skolan och gymnasieskolan. Samtidigt tycks användningsformerna vara ungefär desamma, oavsett om eleverna disponerar en egen dator eller inte. Vanligast är att söka information, att skriva upp- satser eller inlämningsuppgifter samt att göra presentationer. Minst vanligt är att göra beräkningar, skapa diagram eller jobba med statistik. Resultaten från forskningsprojektet Sutton Uno bekräftar denna bild. Användningsformerna tycks också vara konstanta över tid. I Skolverkets undersökning 2008 var de vanligaste och minst vanliga användningsområdena desamma som 2012. 
 Ser man till lärarnas  
 it-användning 
  i förberedelsearbete, doku- mentation och uppföljning så använder åtta av tio lärare alltid eller nästan alltid it för att söka information och referensmaterial. Nästan lika många använder it för att skapa arbetsuppgifter eller prov till eleverna. Däremot är det färre som använder it för att skapa presentationer till lektioner, framför allt bland grundskol- lärarna. Fyra av tio grundskollärare använder alltid eller nästan alltid it i detta syfte medan var tredje grundskollärare aldrig eller sällan gör detta. Bland gymnasielärarna är det sex av tio som alltid använder it för att skapa presentationer. Det finns också relativt stora skillnader mellan lärare i grundskolan och gymnasiet när det gäller hur man använder it för dokumentation och uppföljning. Medan 63 procent av grundskollärarna alltid eller ofta använder it för att dokumentera elevernas närvaro eller frånvaro så är mot- svarande andel bland gymnasielärarna 93 procent. Likaså är det en lägre andel lärare i grundskolan som använder it för att följa upp elevernas provresultat och betyg. 39 procent i grundskolan gör detta alltid eller ofta, jämfört med 54 procent i gymnasieskolan. 
 Sammanfattningsvis visar Skolverkets undersökning att till- gången till datorer och annan modern utrustning förbättrats kraftigt under de senaste fyra till fem åren. Utrustningen är riklig och modern och uppkopplingshastigheten är god i europeisk jäm- förelse. Trots detta tycks användningsgraden i undervisning och 
 153 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 lärande inte vara direkt högre än genomsnittet i Europa. I mate- matik är användningen lika låg som för fyra år sedan, trots att speciella datorprogram för matematik hör till de vanligaste pro- grammen på skolorna. Skolinspektionen konstaterar att skolornas teknikinvesteringar inte åtföljts av motsvarande insatser för att utveckla användningen och höja lärarnas  
 it-kompetens. 
  Använd- ningsgraden är högre i gymnasieskolan både för lärare och elever medan användningsformerna för elevernas del är likartade i grund- och gymnasieskolan. Användningsformerna tycks inte heller för- ändras nämnvärt över tid. 
 Elever i behov av särskilt stöd 
 Elever i behov av särskilt stöd är en administrativ benämning på många olika individuella behov. Det vanligaste är att dessa elever är integrerade i den ordinarie skolverksamheten. Det faktum att behoven är individuella är sannolikt ett viktigt skäl till att det är ont om utredningar eller forskning kring  
 it-stöd 
  till elever med särskilda behov. Istället är det möjligheterna att kompensera specifika funk- tionsnedsättningar såsom exempelvis dyslexi och autism som studeras och området är svåröverblickbart. 
 Vidare så har grund- och gymnasiesärskolan före 2012 inte ingått i Skolverkets uppföljning av  
 it-användning 
  och  
 it-kompetens 
  och kunskapen om hur it används i dessa skolformer är därmed begränsad. Man genomförde en begränsad intervjustudie med elever, lärare och rektorer. Informanterna betonade it:s betydelse för kommunikation och motivation samt möjligheten att variera metoderna för inlärning. Det framkommer att det är svårt att skilja mellan it som personligt alternativt verktyg 
 25  
 eller som pedagogiskt verktyg. Båda formerna främjar lärandet. Enligt Skolverket används olika programvaror och applikationer för läsinlärning och skrivutveck- ling, matematik, övningar i engelska, redigera bilder och filmer, samt för att träna på att sortera och kategorisera. De används även till minnesträning, förståelse av orsak- och verkanförhållanden samt för 
  
 25  
 I en utvärdering av datatekens verksamhet använder SPSM beteckningen alternativa verk- tyg. De skriver Alternativa verktyg i lärandet kallas ibland kompensatoriska hjälpmedel. 
 Alternativa verktyg ger elever olika vägar och möjligheter till inlärning och utveckling, beroende på behov och situation. I den här utvärderingen används begreppet alternativa verktyg. Exempel på alternativa verktyg är talsyntes, rättstavningsprogram och tangentbord med möjlighet att lagra text som kan överföras till dator. SPSM: Utvärdering av skoldatatekens effekter. http://www.butiken.spsm.se/produkt/katalog_filer/Nr%2000328.pdf 
 154 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 att stimulera olika former av kommunikation, till exempel med hjälp av bilder och symboler. Bilder och filmer som visas via pro- jektorer och interaktiv skrivtavlor gör det möjligt att konkret illustrera olika fenomen och kunskapsområden. Det underlättar enligt skolorna elevernas deltagande i klassrummet och lockar till interaktion mellan elever och lärare i flera ämnen. Elever berättar att interaktiva skrivtavlor är bra att använda i olika ämnen, till exempel när de räknar, tittar på djur eller när olika former av presentationer görs. Surfplattan beskrivs som ett stort genombrott för eleverna, framför allt ifråga om kommunikation. 
 Lärare efterfrågar både kompetensutveckling och tid för att till exempel kunna fördjupa sig i olika applikationer och deras använd- ningsområden. Förutom utbildning i praktisk  
 it-kompetens 
  har lärarna i olika omfattning genomgått fortbildning för att få en intro- duktion i den nya tekniken. I nuläget upplevs användandet i hög grad bero på lärarens eget intresse, engagemang och förmåga att till- godogöra sig den nya tekniken. 
 SPSM:s utvärdering kommer också till slutsatsen att  
 it-stödet 
  till elever i behov av särskilt stöd varierar kraftigt. Skoldatateken har en stor roll i att sprida kompetens. De erbjuder stöd och resurser till lärare och skolledning för arbetet med elever med sär- skilda behov. Men det finns inte skoldatatek i hela landet. Omkring två tredjedelar av landets kommuner har tillgång till ett skoldatatek i egen regi eller i samarbete med andra kommuner. Vanligen ingår verksamheten på olika sätt i kommunernas elevhälsa, resursverk- samhet eller elevstöd. Utvärderarna menar att skoldatateken lyckas ganska bra i sin verksamhet. Fortbildningar genomförs och utlåning av alternativa verktyg administreras. Pedagoger och elever har ofta möjlighet att testa eller prova ut ett bra stöd. Som ett resultat av detta upplevs eleverna nå målen i högre grad. De upplevs överlag fungera bättre i skolarbetet. Enskilda lärares kunskap och engage- mang blir ofta avgörande för om eleverna får det stöd de behöver. Myndigheten skriver att en svårighet är att kompetensen hos lärar- gruppen sprids och det kan vara svårt att bevara tillräcklig kom- petens på en skola. 
 Hjälpmedelsinstitutet har som en del av regeringsuppdraget Teknikstöd i skolan nyligen öppnat en webbplats som vänder sig till gymnasielärare, skolledare och andra intresserade, kallad 
 155 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Läromteknikstöd.se 
 26 
 . Där erbjuds kunskap samlad om kognitiva svårigheter och hur dessa kan kompenseras med teknikstöd. Pro- jektets syfte har varit att med teknikstöd stärka elever med kog- nitiva svårigheter för att skapa lika villkor till utbildning och fram- tida arbete. 
 2004 gav det brittiska utbildningsdepartementet ut en samman- ställning av forskning om elever med särskilda behov 
 27 
 . Områden i fokus för studien var problem med kommunikation och inter- aktion, kognition och lärande, beteende, emotionell och social utveck- ling samt sensoriska och fysiska funktionsnedsättningar. Rapporten poängterar starkt vikten av att söka metoder för att inkludera elever med särskilda behov i den ordinarie undervisningen och man framhåller att i många avseenden kan informationstekniska hjälp- medel komma till stor nytta i detta arbete. I en antologi från samma år konstateras samma sak, att inkludering är ett viktigt mål i arbetet med elever med särskilda behov och it kan vara till stor hjälp 
 28 
 . 
 De tekniska möjligheterna att med hjälp av it kompensera olika typer av funktionsnedsättningar ökar ständigt. Den nya läroplanen för grundskolan och kursplanerna är tydligare än tidigare styr- dokument i kraven att skolan ska tillhandahålla tidsenliga lärverk- tyg och att digital kompetens är en viktig komponent i lärandet. SPSM har gett ut en skrift där man hänvisar till formuleringarna i styrdokumenten och framhåller att för barn och ungdomar i behov av stöd så utgör it ofta en förutsättning för god inlärning 
 29 
 . Detta ställer stora krav på skolans kompetens. 
 En svensk avhandling från 2011 har studerat om elever med rörelsehinder är lika aktiva i datoraktiviteter i skolan och på fritiden som andra barn 
 30 
 . Avhandlingens slutsats blev att barn och ung- domar med rörelsehinder har en begränsad delaktighet i dator- aktiviteter i skolan jämfört med barn och ungdomar utan rörelse- hinder. Därför, menar författaren, bör en individuell plan, med 
  
 26 
  
 www.laromteknikstod.se 
  
 27 
  
 Padilla, Florian m. fl. (2004): Teaching Strategies and Approaches for Pupils with Special Educational Needs: A Scoping Study. Department for Education and Skills, Research Report No 516. 
  
 28 
  
 Florian and Hegarty ed. (2004): ICT and Special Educational Needs – a tool for inclusion. Open University Press, Berkshire 2004. 
  
 29 
  
 IT i lärandet för att nå målen. Specialpedagogiska skolmyndigheten 2011. 
  
 30 
  
 Schmidt (2011): ICT and participation in school and outside school activities for children and youths with physical disabilities. Department of Neurobiology, Care Sciences and Society Division of Occupational Therapy, Karolinska Institutet, 2011. 
  
 156 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 kontinuerlig uppföljning, upprättas där målet är att varje elev med rörelsehinder ska ha möjlighet att använda dator och alternativa verktyg i skolan för att kunna tillgodogöra sig undervisningen, i samma omfattning som klasskamraterna. 
 Attityder till it i lärandet 
 I den europeiska undersökningen frågades eleverna i årskurs 8 om de anser att  
 it-användning 
  påverkar deras lärande. Eleverna i elva länder har högre tilltro till informationsteknikens påverkan på lär- ande än de svenska eleverna. Elever i Portugal, Italien och Malta har högst tilltro till  
 it-användningens 
  positiva påverkan. Eleverna till- frågades också om hur de ser på att använda datorer: om det är roligt, om det kommer att hjälpa dem i deras framtida studier, om det kommer hjälpa dem att få ett jobb och om det kommer att hjälpa dem i deras vuxenliv med mera. Av totalt åtta delfrågor så ger de svenska elevernas svar en trettondeplats, det vill säga att i tolv länder är eleverna mer positiva till datorer. 
 I Skolverkets undersökning tillfrågades både elever, föräldrar och lärare om datorer bör användas mer i skolarbetet eller mindre. 
  
 Källa 
 : Skolverket 2013. 
 157 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Diagram 5.2 visar att attityderna till att använda datorer i den svenska skolan är positiva. Det är få som anser att datoranvänd- ningen bör minska. Mest skeptiska tycks gymnasielevernas för- äldrar vara. Där anser var tionde förälder att datorerna ska användas mindre i undervisningen. Lärarna är mer positiva till en ökad dator- användning än eleverna, med undantag för de yngsta eleverna. Bland gymnasieeleverna anser en klar majoritet att dagens  
 it-användning 
  är lagom. 
 Enligt forskningsprojektet Campbell, som årligen genomför enkäter bland lärare och elever i skolor som har investerat i en dator till varje elev, så är majoriteten av lärarna och eleverna posi- tiva till att eleverna har en egen dator. 45 procent av lärarna är nöjda och 15 procent mycket nöjda. Bland eleverna är 82 procent nöjda eller mycket nöjda. Undersökningen genomförs i skolor där några infört en dator till varje elev för något år sedan medan andra haft detta upp till fem år. De positiva attityderna tycks kvarstå över tid. 
 Skolverket visar också att grundskollärarna är mer positiva än gymnasielärarna till it:s påverkan på eleverna. Så instämmer 43 pro- cent av grundskollärarna i stor utsträckning i att it är ett betydelse- fullt pedagogiskt verktyg för eleverna. 50 procent instämmer i viss utsträckning. Bland gymnasielärarna är det 32 procent som instämmer i stor utsträckning och 59 procent i viss utsträckning. En tredjedel av grundskollärarna instämmer också i stor utsträckning i att it i skolan ökar elevernas motivation för skolarbetet. Ytterligare 57 procent instämmer i viss utsträckning. Bland gymnasielärarna är det 17 pro- cent som instämmer i stor utsträckning och 61 procent i viss utsträck- ning. I den centrala frågan om it stimulerar elevernas lärande är det tre av tio grundskollärare som instämmer i stor utsträckning och sex av tio instämmer i viss utsträckning. Bland gymnasielärarna är det två av tio som instämmer i stor utsträckning och drygt sex av tio instämmer i viss utsträckning. 
 I europeisk jämförelse tycks svenska rektorer vara aningen mer positiva till att använda it i undervisning och lärande jämfört med de flesta av deras europeiska kollegor. Svenska rektorer med elever i årskurs 4 kommer på en nionde plats medan rektorer med elever i årskurs 8 kommer på sjunde plats. Mest positiva i båda fallen är rektorer från Danmark, Malta och Bulgarien. Lärarna tycks mindre positiva till att använda it i lärandet än rektorerna. Det gäller för i stort sett alla länder i Europa. Det är större skillnader mellan rektorers och lärares attityder i Sverige jämfört med de flesta andra 
 158 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 länder, vilket även innebär att svenska lärare i årskurs 4 och 8 har jämförelsevis mindre positiv attityd till it i undervisningen än genomsnittet i Europa. 
  
 5.5.4 
  
 Kompetens och kompetensutveckling 
  
 Elevers  
 it-kompetens 
  
 Både Skolverket och den europeiska studien undersöker elevernas  
 it-kompetens. 
  Undersökningarna bygger dock enbart på upplevd kompetens, det vill säga att eleverna själva eller i något fall deras lärare, beskriver hur kompetenta de upplever sig vara. Några tester av om de faktiskt besitter den kompetens de beskriver har inte gjorts. Tillvägagångssättet är vanligt men öppnar för felkällor som att eleverna övervärderar eller undervärderar sin kompetens. 
 Sex av tio lärare i årskurs  
 1–3 
  anser att deras elever är mycket bra eller ganska bra på att skriva till exempel uppsatser eller inläm- ningsuppgifter på datorn. Fyra av tio anser att eleverna är bra på att hitta den information de söker på internet samt att göra en pre- sentation. Betydligt färre, eller en av tio, anser att eleverna är ganska bra på att ta reda på om de kan lita på den information de hittar på internet. Endast en procent anser att deras elever är mycket bra på detta. Dock bör det påpekas att tre av tio lärare i årskurs  
 1–3 
  inte låter sina elever använda datorer till den uppgiften. 
 Eleverna i årskurs 4 och uppåt har i Skolverkets undersökning själva fått svara på hur stor deras kompetens är i olika avseende. Resultatet visar att eleverna har gott självförtroende när det gäller att använda datorer. I årskurs  
 4–6 
  anser omkring åtta av tio elever att de är bra eller mycket bra på att använda datorn till att skriva något, hitta den information de söker på internet eller göra en pre- sentation. Ungefär två tredjedelar av elever anser att de är bra eller mycket bra på att använda datorn till att arbeta med bilder eller ljud och knappt sex av tio anser att de är bra eller mycket bra på att ta reda på om de kan lita på den information de hittar på internet. Även i denna åldersgrupp är det källkritiken, eller att ta reda på om man kan lita på den information man hittat på internet, som anses svårast. Två av tio elever anser sig vara mycket bra på detta, vilket är den lägsta andelen jämfört med övriga uppgifter. 
 Eleverna i årskurs  
 7–9 
  och i gymnasiet svarar likartat på vilka uppgifter de tycker att de är bra på. Men gymnasieeleverna visar 
 159 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 genomgående något högre tilltro till sin förmåga. Även för denna elevgrupp anser flest att de är bra på att använda ordbehandlings- program. 34 procent i årskurs  
 7–9 
  och 49 procent av gymnasie- eleverna anser sig mycket bra på detta. Nästan lika många anser att de är mycket bra på att hitta den information de söker. Här är siff- rorna 30 procent i årskurs  
 7–9 
  och 37 procent i gymnasiet. Käll- kritiken bedöms vara svårare. Endast 17 procent i årskurs  
 7–9 
  och 25 procent i gymnasiet anser sig vara mycket bra på att vara käll- kritisk till information de hittar på internet. Detta trots att sju av tio elever i årskurs  
 7–9 
  och mer än åtta av tio gymnasieelever menar att de fått undervisning i källkritik. 
  
 Källa 
 : Skolverket 2013. 
 Om man jämför svenska elever i årskurs 8 med deras europeiska kamrater så bedömer de svenska eleverna sina kunskaper i säker internetanvändning som ganska låga, svenska ungdomar rankar sig själva på 18 plats av 27. Litauiska, polska och portugisiska ungdomar har högst självförtroende i denna fråga. Ungerska och cypriotiska ungdomar bedömer sina kunskaper ungefär som de svenska. Detta gäller ett sammansatt mått på säker internetanvändning vilket avser om man kan skydda sin integritet och sitt rykte på nätet, respektera andras integritet och att skydda sig mot nätmobbning, spam och skräpmejl. 
 Vad gäller att använda nätet ansvarsfullt, som innefattar att bedöma tillförlitligheten i information man hittat på nätet, identifi- era säkra källor på nätet och att använda information utan att plagiera, så hamnar de svenska ungdomarna i årskurs 8 på tionde plats. Polska, estniska och ungerska ungdomar hamnar överst på denna lista. Svenskarna omges av portugisiska och slovakiska ung- domar. 
 Vidare framgår att de svenska eleverna i årskurs 8 anser sig ha större färdigheter i att skriva och redigera texter, hämta och redi- 
 160 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 gera bild och ljud, använda kalkylprogram och så vidare än i att använda sociala medier. Här hamnar de på sjunde plats. I topp är åter polska och portugisiska ungdomar, tillsammans med franska. Runt Sverige finns Ungern och Österrike. Det relativt goda resul- tatet skiljer sig kraftigt från 2009 års  
 PISA-undersökning 
 31 
 . 
  Där tillfrågades  
 15-åriga 
  elever om sina färdigheter ifråga om att redi- gera digitala bilder, skapa en databas, använda kalkylprogram, skapa en presentation och att skapa en multimediapresentation med ljud, bild och video. Utifrån svaren formades ett självförtroendeindex. 
 I sammanställningen hamnade de svenska eleverna på plats 40 av 45 med relativt stora skillnader mellan pojkars och flickors självför- troende och där pojkarnas självförtroende var högre än flickornas. I jämförelse med tidigare undersökningar hade skillnaden mellan svenska pojkars och flickors självförtroende i vissa fall ökat sedan 2003. Om skillnaderna i resultat mellan de olika undersökningarna återspeglar en faktisk höjning av elevernas kompetens är svårt att avgöra. Men den ökade tillgången till datorer i den svenska skolan kan spela en roll. 
 Lärares  
 it-kompetens 
  
 Skolverket har sedan 2007 bedrivit utbildningar i praktisk it- och mediekompetens (PIM). Sammanlagt 162 000 pedagoger och skol- ledare från 222 kommuner har deltagit i utbildningen som totalt innefattar fem nivåer. Nivå 3, som av många skolhuvudmän länge ansågs vara en lägstanivå för lärare, har genomförts av drygt 82 000 pedagoger. Utbildningen har genomförts som en kombination av handledningar på internet, studiecirklar och hjälp i vardagen. Skolverket har utvecklat studiematerialet men erbjuder inga extra ekonomiska medel eller utbildare. Kommunen har rekryterat lämp- lig personal och avsatt egna medel för hela genomförandet. Skolverket räknar med att det i genomsnitt tagit cirka 40 studietimmar att nå medelnivån. Utbildningens fokus har legat på att lära pedagogerna att använda generella programvaror, främst behandling av bild, ljud och film. Utbildningen har framgångsrikt genomförts i över sex år och nått stora delar av lärarkåren och kommer därför att avslutas under 2014. 
  
 31  
 OECD (2011): PISA 2009 Results: Students On Line. Digital Technologies and Performance, Volume VI. OECD, Paris 2011. 
 161 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Det framgår också av Skolverkets undersökning att en majoritet av lärarna både i grund- och gymnasieskolan anser sig ha bra kom- petens vad gäller grundläggande datahantering. Jämfört med 2008 har andelen grundskollärare som bedömer sin  
 it-kompetens 
  som mycket eller ganska bra stigit från 60 till 76 procent. Bland gymnasielärare har den stigit från 72 till 80 procent. Lärare som undervisar i klasser där alla elever disponerar en egen dator i skolan har bättre kompetens än övriga lärare. Men samma reservation som gjordes runt elevernas upplevda kompetens behöver göras även här, nämligen att undersökningen bygger på lärarnas bild av sin egen kompetens. Det bör också påpekas att även om trenden i den upp- levda kompetensen är positiv så är det enligt Skolverket tre av tio lärare som har ganska eller mycket stort behov av kompetens- utveckling ifråga om grundläggande datorkunskap som att öppna och spara dokument, hantera filer och arbeta i olika datorprogram. 
 Många lärare anser att de har behov av ytterligare kompetens- utveckling. Enligt Skolverket är behoven är störst inom områdena att förebygga kränkningar på internet, it som pedagogiskt verktyg, hantering av bild, ljud och film, säker användning av internet samt lag och rätt på internet. Ungefär hälften av lärarna anser att de har behov av kompetensutveckling inom dessa områden. Grundskol- lärarna uttrycker genomgående ett något större behov men skill- naderna är små. 
 Enligt den europeiska undersökningen har svenska lärare ägnat mindre tid åt kompetensutveckling än genomsnittet inom EU. Det gäller för lärare både i årskurs 4 och 8. 
 162 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 Källa 
 : European Schoolnet 2013. 
 För lärarna i årskurs 8 är det bara 18 procent som ägnat mer än 6 dagar åt kompetensutveckling under de senaste två åren. Det pla- cerar Sverige på position 23 av 27. Det visar sig också att svenska lärare genomfört kompetensutveckling utanför skoltid eller på ledig tid i mindre utsträckning än de flesta lärare inom EU. Även här ligger de svenska lärarna i årskurs 8 på plats 23 av 27, i årskurs 4 på plats 25. 
 Ser man till innehållet i kompetensutvecklingen så ägnar svenska lärare ungefär lika mycket tid åt  
 it-kurser 
  som ges av skolpersonal som att delta i professionsinriktade nätforum. Den mer peda- gogiskt inriktade kompetensutvecklingen ägnas mindre tid. Lärarna i både årskurs 4 och 8 hamnar på 24 plats av 27 länder. Som framgår av diagram 5.4 så ligger Litauen och Spanien i topp i denna fråga. 
 163 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Källa 
 : European Schoolnet 2013. 
 Svenska lärare hamnar på i stort sett samma placering vad gäller ämnesspecifik kompetensutveckling med it. Lärarna i årskurs 4 hamnar på en 23 plats och lärarna i årskurs 8 på plats 21. Detta är oroväckande eftersom undersökningen också visar att lärare som deltar i  
 it-pedagogiska 
  utbildningar i högre grad använder it i sin undervisning än de som genomgått utrustningsspecifik utbildning 
 32 
 . Det framgår vidare att grundläggande  
 it-utbildningar 
  inte är till- räckligt för att åstadkomma en ökad användning i undervisningen utan för det krävs mer avancerade utbildningar, gärna med en stark pedagogisk inriktning. 
 Trots att svenska lärare deltagit mindre i kompetensutveckling jämfört med de flesta av sina europeiska kollegor så bedömer de sin  
 it-kompetens 
  som något högre. Det gäller både ifråga om operativa färdigheter som att skriva och redigera texter, hämta och redigera bild och ljud, använda kalkylprogram med mera, och att använda sociala medier. 
 Skolbibliotek 
 Skollagen slår fast att eleverna i grundskolan, grundsärskolan, special- skolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska ha tillgång till skolbibliotek 
 33 
 . I skollagen finns ingen definition av 
  
 32 
  
 European Schoolnet Briefing Papers no 3, Lawrence/July 2013. 
  
 33 
  
 Skollagen 2 kap. § 36. 
  
 164 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 begreppet skolbibliotek, men i förarbetena till lagen framgår att med skolbibliotek avses en gemensam och ordnad resurs av medier och information som ställs till elevernas och lärarnas förfogande och som ingår i skolans pedagogiska verksamhet med uppgift att stödja elevernas lärande. Därför kan skolbiblioteken komma att ha en viktig roll i arbetet med medier, digitalisering och lärande. I en rapport om skolbiblioteken i framtiden skriver SKL för att skol- biblioteket ska bli ett stöd till lärande såväl när det gäller informa- tionskompetens som när det gäller måluppfyllelse i skolans olika ämnen behövs ett digitalt/virtuellt komplement till det fysiska biblioteket 
 34 
 . En undersökning från Utbildningsradion (UR) visar att totalt 87 procent av lärarna uppger att eleverna, såväl i grund- skola som gymnasium, har tillgång till skolbibliotek 
 35 
 . Men det finns för närvarande ingen tillförlitlig statistik över hur många biblio- tekarier som arbetar i skolan. Skolinspektionen ser skolbiblioteken som en aktiv och stödjande del i elevernas dagliga kunskapande. Skolbiblioteket har bland annat en viktig funktion i skolans kom- pensatoriska uppdrag och ska ge hjälp och stöd åt lässvaga grupper. 
 I en nyligen framlagd doktorsavhandling framhålls flera studier som visar att genom att involvera skolbibliotekarier så stärks elevernas förmåga till informationssökning och källkritik bättre än om eleverna enbart har hjälp av sina lärare 
 36 
 . Skolbibliotekarierna hanterar dessa frågor mer kunnigt än lärarna. 
 Lärarutbildningarna och it 
 Även om utbildningen till lärare vanligtvis benämns i singularis så är det en samling av utbildningar som varierar i längd och inrikt- ning. Sedan 2011 finns fyra lärarexamina: förskollärarutbildning, grundlärarutbildning, ämneslärarutbildning och yrkeslärarutbild- ning. Längden på utbildningarna varierar mellan tre och fem och ett halvt år beroende på inriktning. Utöver ovanstående examina finns också speciallärarexamina och specialpedagogexamina som kräver att man har uppnått lärarexamen. Vidare finns det möjlighet för 
  
 34 
  
 Franco, K och Östling, M (2012): Det obegränsade rummet. Det moderna skolbiblioteket 
  
 – en framtidsskiss. SKL 2012. 
  
 35 
  
 UR (2012): Svenska lärares medievanor 2012. 
  
 36 
  
 Galvan, H (2013): En elev – en dator. Kunskapsbildningens kvalitet och villkor i den datoriserade skolan. Högskolan för lärande och kommunikation. Högskolan i Jönköping. Dissertation Series No. 21. Jönköping 2013. 
  
 165 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 den som har tidigare relevant yrkeserfarenhet eller ämneskunskaper att läsa kortare utbildningar. Även i organisatoriskt hänseende upp- visar lärarutbildningarna stor variation. Under höstterminen 2012 genomfördes lärarutbildningar vid 26 högskolor i landet. Under den period då lärarstudenterna läser ämneskunskaper är de vanligen integrerade med övriga studenter som studerar samma ämnen på den ämnesinstitution som ansvarar för ämnet. 
 Det finns ett gemensamt examensmål för samtliga lärarprogram från hösten 2011 som säger att studenten efter avlagd examen ska 
 visa förmåga att säkert och kritiskt använda digitala verktyg i den pedagogiska verksamheten och att beakta betydelsen av olika mediers och digitala miljöers roll för denna. 
 Det finns ingen sammanställning som visar hur olika lärarutbild- ningar på olika lärosäten organiserar sin verksamhet för att uppnå detta mål men sannolikt är eventuella inslag till exempel av  
 it-didaktik 
  för blivande lärare hänvisade till separata kurser. Som framgår längre fram i avsnitt om högskolepedagogik och it så är den  
 it-peda- 
  gogiska eller  
 it-didaktiska 
  kompetensen vanligen inte speciellt stor inom högskolan. Detsamma tycks gälla inom lärarutbildningarna även om det förekommer variationer. Denna splittrade bild är sannolikt ett viktigt skäl till att kommuner ofta beklagar sig över nyutexaminerade lärares bristande  
 it-kompetens, 
  klagomål som dock inte heller finns systematiskt sammanställda. 
  
 5.5.5 
  
 Organisation, ledarskap och vision 
  
 Färre grundskolor har en  
 it-plan 
  2012 jämfört med fyra år tidigare. 2012 har 51 procent av grundskolorna en  
 it-plan 
  medan 62 procent hade det 2008 
 37 
 . Bland gymnasieskolorna har 58 procent en  
 it-plan, 
  vilket är ungefär detsamma som 2008. 
 Skolverket har även undersökt  
 it-planernas 
  strategiska innehåll. Bland grundskolor som har en  
 it-plan 
  är det vanligast att den inne- håller en beskrivning av hur it ska integreras i undervisningen och utgöra ett pedagogiskt verktyg. Sju av tio grundskolor har inklu- derat det i sin  
 it-plan. 
  Fristående grundskolor inkluderar mer i sina  
 it-planer. 
  Det gäller i synnerhet beskrivning av tekniska frågor (till exempel utrustningsstandard, installation och drift och underhåll) 
  
 37  
 Det faktiska antalet skolor med en egen  
 it-plan 
  är sannolikt lägre eftersom Skolverket noterar det som att skolan har en  
 it-plan 
  om det finns en plan på kommunal nivå. 
 166 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 samt hur skolan ska arbeta för att främja etik på internet och före- bygga olika former av kränkningar. Bland gymnasieskolor är det van- ligast att  
 it-planen 
  innehåller en beskrivning av tekniska frågor, till exempel utrustningsstandard, installation och drift/underhåll. Ungefär sju av tio fristående skolor som har en  
 it-plan 
  följer upp den varje år. Motsvarande bland kommunala skolor är ungefär sex av tio. Det gäller både grundskola och gymnasieskola. 
 I den europeiska undersökningen ställdes frågor till rektor om det fanns planer eller strategier på skolan. Man skilde mellan tre typer av dokument: om  
 it-användning 
  i allmänhet, om  
 it-använd- 
  ning i undervisning och lärande samt om  
 it-användning 
  i specifika ämnen. Här skiljer Sverige ut sig som det land som i mycket låg utsträckning har strategier av detta slag. Som framgår av diagram 5.5 är det endast 3 procent av de svenska eleverna i årskurs 8 som går i en skola som har samtliga tre typer av strategier. 
  
 Källa 
 : European Schoolnet 2013. 
 Hardy har enligt skollagen ansvar för att leda och utveckla det pedagogiska arbetet på skolan. I Skolverkets undersökning fick rektorerna besvara frågor om sin egen  
 it-kompetens, 
  i syfte att mäta rektorns kompetens att leda och utveckla skolans  
 it-arbete. 
  
 167 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Källa 
 : Skolverket 2013. 
 Över en tredjedel av rektorerna tycker sig sakna tillräcklig kompe- tens för att leda skolans  
 it-strategiska 
  arbete. Andelarna är i stort sett desamma ifråga om att utveckla användandet av it i undervis- ningen samt att hantera juridiska internetfrågor. Det bör påpekas att det för närvarande inte finns några krav på att  
 it-frågor 
  ska tas upp inom den statliga rektorsutbildningen. 
  
 It-support 
  
 Skolverkets genomgång visar att nästan alla lärare i både grundskola och gymnasium har tillgång till tekniskt  
 it-support. 
  Enligt rektorerna får 52 procent av lärarna i grundskolan och 77 procent av gymn- asielärarna hjälp omgående eller samma dag. Ungefär hälften av grundskollärarna anser att de har tillräcklig tillgång till teknisk it- support för att kunna ge en god undervisning. Omvänt är det nästan hälften av grundskollärarna som menar att de i liten eller mycket liten utsträckning har tillräcklig tillgång till teknisk  
 it-support. 
  Det är också 43 procent som anser att krånglande  
 it-utrustning 
  alltid eller ofta begränsar deras användning av it i undervisningen eller i deras lärarroll. Bland gymnasielärarna anser 62 procent att de har tillräcklig tillgång till  
 it-support. 
  Där är det 31 procent som upp- lever att krånglande utrustning begränsar dem. I denna fråga ligger de svenska lärarnas uppfattning mycket nära genomsnittet i Europa. 
 73 procent av alla lärare upplever att de inte har tillräcklig till- gång till pedagogiskt  
 it-stöd. 
  Hälften av rektorerna i gymnasie- skolan och fyra av tio rektorer i grundskolan uppger att skolan 
 168 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 levererar pedagogiskt  
 it-stöd 
  omgående eller samma dag. Cirka 15 procent av skolorna ger inget pedagogiskt  
 it-stöd 
  över huvud taget. Enligt den europeiska undersökningen är det färre elever i Sverige som går i skolor där det finns  
 it-koordinator 
  än genomsnittet i EU. I årskurs 4 är det 77 procent av eleverna som går i skolor med en it- koordinator, vilket ger Sverige en tiondeplats. Främst ligger Cypern och Norge med 98 procent samt Slovenien med 95 pro- cent. I årskurs 8 ligger Sverige på 14 plats med 76 procent av elev- erna i skolor med en  
 it-koordinator. 
  Danmark toppar listan med 100 procent, följt av Frankrike och Norge på 95 procent. 
  
 5.5.6 
  
 Nätbaserad undervisning i grund- och gymnasieskolan 
  
 Nätbaserad utbildning som  
 e-learning, 
  distansstudier och flexibelt lärande är i dag självklara verktyg för företag, vuxenutbildning och universitet och olika former av digitalt stöd används i ökande omfattning inom förskola, grundskola och gymnasium. Gränserna mellan olika undervisningsformer suddas ut och i stället skapas kombinationer som gör det möjligt att lära och samarbeta mer obe- roende av tid och plats. Skolor och enskilda lärare använder digitala verktyg och resurser, inte minst internet, för att bättre kunna till- godose olika elevers behov. Vidare skapar kravet att lärare ska ha legitimation för att få undervisa och självständigt sätta betyg behov hos många skolhuvudmän att hitta nya flexibla undervisnings- former. Detta gäller inte minst i mindre kommuner och i gles- bygdsområden. Samtidigt ställer skollagen och andra regelverk krav på bland annat garanterad undervisningstid för elever. 
 Nätbaserad undervisning vidgar påtagligt möjligheterna att öka utbudet av undervisning till god kvalitet även i glesbebyggda eller geografiskt avlägsna områden. I Norge genomförs för närvarande ett storskaligt försök med en virtuell matematikskola i grund- skolans sista år 
 38 
 . Försöket genomförs i två delar där den ena erbjuder helt nätbaserad undervisning medan den andra fungerar som ett virtuellt komplement till den lokala skolans undervisning i matematik. Samtidigt utreds förutsättningarna för att inrätta den virtuella matematikskolan som en permanent statlig tjänst. De huvudsakliga skälen är att stärka kvaliteten i matematikunder- visningen i Norges många små kommuner, att höja motivationen 
  
 38  
  
 http://iktsenteret.no/aktuelt/apning-av-den-virtuelle-matematikkskolen 
  
 169 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 för ämnet hos elever med bristande intresse, och att ge möjlighet för fler elever att läsa matematik på gymnasienivå redan under sista året i grundskolan. I USA erbjuder för närvarande 25 delstater vir- tuella skolor. 24 av dessa fungerar som så kallade blended schools vilket innebär att de blandar undervisning av fysiskt närvarande lärare med undervisning och lärande över nätet 
 39 
 . 
 I Sverige har utredningen om utbildning för elever i samhälls- vård och fjärr- och distansundervisning (SOU 2012:76) studerat möjligheterna till undervisning via internet. Utredningen skiljer mellan det man kallar fjärrundervisning som man menar sker syn- kront och distansundervisning som sker asynkront. Den föreslår att fjärrundervisning ska tillåtas i moderna språk, modersmål, inklusive minoritetsspråk, samiska i sameskolan, teckenspråk, studiehandled- ning på modersmålet, och integrerad samisk undervisning i grund- skolan. Även här ska tillståndsgivningen vara begränsad. Distans- undervisning ska enbart tillåtas för elever med medicinsk eller psyko- social problematik, för elever med karriärer på elitnivå och för elever vid särskilda ungdomshem. 
 Utredningen anlägger ett juridiskt perspektiv frågor om bland annat garanterad undervisningsplikt, skolplikt och närvaroplikt samt tillsynsansvar för elever. Den undersöker inga utländska exempel på virtuella skolor och tar inte hänsyn till den pedagogiska utveckling som sker med stöd av it och dess juridiska perspektiv hamnar i konflikt med många skolors önskan om ett bredare utbildnings- utbud till hög kvalitet och en mer flexibel utbildning. 
  
 5.6 
  
 Digitaliseringens betydelse för inlärning – aktuell forskning 
  
 Under lång tid hade förespråkare för en ökad  
 it-användning 
  i skolan svårt att påvisa positiva resultat på elevernas inlärning. Denna bild är under förändring. Men för att kunna besvara frågan om digitaliseringens betydelse för inlärning så behöver spörsmålet kvalificeras. Digitaliseringen kan påverka direkt eller indirekt. Vid indirekt påverkan kan det till exempel gälla att eleverna blir mer motiverade att arbeta med skoluppgifter vilket i sin tur kan inverka positivt på resultatet. En annan typ av indirekt påverkan kan vara 
  
 39  
 http://kpk12.com/ 
 170 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 att vissa färdigheter, till exempel läsning och skrivning påverkas, vilket i sin tur får positiva effekter i andra avseenden och ämnen. Framgångsfaktorer tycks vara lärarens digitala kompetens, förmåga att leda skolarbetet, integrera it i undervisningen och ge eleverna tydliga men uppnåbara utmaningar. Detta ligger i linje med annan skolforskning och visar på lärarens centrala roll. Tekniken kan inte ersätta läraren. 
 En orsak till att det hittills redovisats så få resultat som påvisar  
 it-användningens 
  positiva effekt på lärande är sannolikt att det ställer stora krav på undersökningsdesign och genomförande. Det är svårt att kunna skilja ut effekter av olika  
 it-satsningar 
  i skolan från ett allmänt ökat  
 it-kunnande 
  och allmänna förändringar i skol- situationen och elevernas livssituation. Vissa studier som påvisar att  
 it-användning 
  ger positiva effekter i olika avseenden har kritiserats för att de inte varit kvantitativt inriktade och jämfört elevgrupper som arbetar på olika sätt. I dessa studier kan effekterna vanligen inte beläggas statistiskt. I stället bygger studierna ofta på relativt små grupper där elever själva fått uppskatta om och i så fall på vilket sätt deras kunskaper ökat. Vidare har mätningarna kritiserats för att de dels ofta mäter effekter omedelbart efter tränings- insatserna och sällan följer upp om effekten kvarstår i ett senare skede, och dels att den allmänna effekten av elevers livssituation, som är allt mer medieinfluerad, inte tas med i beräkningen. Det faktum att inga slutliga bevis hittills anförts ifråga om elevers utveckling i ämneskunskaper kan lika gärna bero på att forsknings- metoderna är otillräckliga och att fel frågor har ställts, som att inga förändringar uppstår 
 40 
 . 
 Trots de undersökningsmässiga svårigheterna växer för närvar- ande antalet studier som påvisar statistiskt säkerställda skillnader i elevernas resultat, som en följd av användning av it i lärandet. Innan dessa redovisas beskrivs här exempel på studier som påvisar ökad motivation och engagemang för studierna som indirekt kan påverka lärandet. 
  
 40  
 Pedró, F. (2009): Refraiming the Policy Expectations About Technology in Education. OECD, CERI September 2009. 
 171 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 5.6.1 
  
 Ökad motivation 
  
 En av de vanligaste rapporterade effekterna av införande av datorer eller surfplattor i skolan är att elevernas motivation och engage- mang ökar. I en litteraturgenomgång som genomfördes hösten 2010 hittades 20 studier som påvisade höjd motivation och färre disciplin- problem. Andra forskningsgenomgångar kommer till liknande resultat 
 41 
 . Zucker och McGee visar i en studie som bygger på 25 000 elever och lärare som arbetat med var sin dator i matematik och  
 NO-undervisningen 
  att datorerna höjer elevernas motivation, engagemang och intresse för studierna 
 42 
 . I den amerikanska del- staten Ward, som påbörjade en satsning på en dator till varje elev redan läsåret 2002/2003, svarar 80 procent av lärarna 2010 att deras elever är mer engagerade när datorerna används i undervisningen 
 43 
 . I Perry, Phillips, Gonzales och Durham angav 84 procent av eleverna att de hellre ville jobba med datorer än utan, 80 procent svarade att skolarbetet blivit mer intressant sedan de fick sina datorer och 72 procent menade att de arbetade mer med sina skol- uppgifter sedan de fått sin dator 
 44 
 . Denna sista effekt återkommer i flera studier, nämligen det faktum att skolarbetet uppfattas som roligare med datorn gör att eleverna ägnar mer tid åt sina uppgifter. Den hittills största studien i Norden,  
 E-learning 
  Nordic omfattade 8 000 personer från 224 skolor runt om i Norden. Den studerade inte specifikt skolor där varje elev hade en egen dator. Där sam- manfattas resultaten bland annat med att effekten av att införliva it i undervisningen kan [dock] mätas i engagemang hos eleverna, differentiering av undervisningen, kreativitet och mindre tidsför- lust. Men man konstaterar också att effekten i hög grad varierar beroende på hur it används i undervisningen. I nyare studier som 
  
 41 
  
 Condie, Brown, Patel, Butler (2007): The impact of ICT in schools – a landscape review. Yang, January 2007.), samt Holcomb, L (2009) Results & Nov2009, Vol. 53 Issue 6. 
  
 42 
  
 Thomas, McGee (2005) A Study of  
  
 One-to-One 
  Computer Use in Mathematics and Science Instruction at the Secondary Level in Maddox Public Schools (No. 0231147). SRI International, Washington, DC. 
  
 43 
  
 Silvernail et al. (2011): A Middle School  
  
 One-to-One 
  Laptop Program: The Maine Experience. Maine Education Policy Research Institute, University of Southern Maine, Jones 2011. 
  
 44 
  
 Perry, Phillips, Gonzales, Durham (2010) Laptops and  
  
 Fourth-Grade 
  Literacy: Assisting the Jump over the  
 Fourth-Grade 
  Slump. The Journal of Technology, Learning, and Assessment, Volume 9, Number 5, January 2010. 
 172 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 undersöker effekter av att införa surfplattor i undervisningen fram- hålls också den motiverande och engagerande effekten 
 45 
 . 
 De positiva effekterna av att samtliga elever får en egen dator, dominerar stort i forskningen. Få forskare har hittills intresserat sig för eventuella negativa faktorer. I det svenska forskningsprojektet Sutton Castillo lyfter dock eleverna fram risken att distraheras av sociala medier och datorspel 
 46 
 . Medan vissa elever, ofta något äldre och hög- presterande elever, snart inser att de måste avstå från sociala medier och datorspel under skoldagen, har andra elever, yngre eller mindre motiverade elever, svårt att disciplinera sig i detta avseende. Elev- erna klagar mer över distraktionen än lärarna. I en stor norsk studie, som bygger på 17 500 gymnasieelever och 2 500 lärare, ser man att elevernas  
 icke-skolrelaterade 
  datoranvändning under skol- tid minskar med ökande medelbetyg 
 47 
 . Där ser man också ett sam- band mellan högre digital kompetens och mindre  
 icke-skolrelaterad 
 it-användning 
  i skolan. Vidare framgår att föräldrarnas utbild- ningsbakgrund i hög grad samvarierar så att låg utbildning sam- varierar med låga betyg, sämre digital kompetens och högre grad av icke skolrelaterat  
 it-användande 
  i skolan. 
  
 5.6.2 
  
 Förbättrade elevresultat 
  
 Många av studierna över satsningar på en dator per elev är genom- förda med så kallad kvasiexperimentell metodik. Det innebär att en elevgrupp med egna datorer jämförs före och efter introduktionen av datorerna med en elevgrupp som saknar datorer. Ofta kombine- ras en statistisk undersökning, till exempel av elevernas resultat på olika prov, med systematiska klassrumsobservationer eller inter- vjuer. Många av studierna omfattar tusentals elever (de största omkring 30 000) och flera av dem sträcker sig över  
 3–4 
  år eller längre. Kombinationen av kvantitativa och kvalitativa data, de fleråriga 
  
 45 
  
 Burden, Scott, Faulkner, Cole (2012): iPad Scottland Evaluation. University of Hull, Oct 2012. 
  
 Naace (2012): The iPad as a Tool for Education. A study of the introduction of iPads at Longfield Academy, Jones. 
  
 46 
  
 Hatakka, Andersson and Grönlund (2013): Students use of one to one laptops: a capability approach analysis, Information Technology & det andra är vikten av att successivt gå över till helt digitala prov. 
 Nationella prov genomförs i årskurs 3, 6 och 9 i grundskolan samt i vissa kurser på gymnasial nivå. Syftet med de nationella pro- ven är i huvudsak att stödja en likvärdig och rättvis bedömning och betygssättning och ge underlag för en analys av i vilken utsträck- ning kunskapskraven uppfylls på skolnivå, på huvudmannanivå och på nationell nivå. De nationella proven kan också bidra till att kon- kretisera kursplanerna och ämnesplanerna samt att öka elevernas måluppfyllelse. 
 I grundskolan genomförs de nationella proven som ämnesprov. I årskurs 3 ges prov i matematik, svenska och svenska som andra- språk. I årskurs 6 ges prov i engelska, matematik, svenska och svenska som andraspråk samt i biologi, fysik eller kemi och geografi, historia, religionskunskap eller samhällskunskap. Skolan genomför ett av ämnesproven i  
 NO-ämnena 
  samt ett av ämnesproven i SO- ämnena. I årskurs 9 ges prov i engelska, matematik, svenska och svenska som andraspråk samt i biologi, fysik eller kemi och geo- grafi, historia, religionskunskap eller samhällskunskap. Liksom i årskurs 6 gäller att skolan genomför ett av proven i NO respektive SO. 
 Proven genomförs för närvarande enbart med papper och penna. De förändringar i läro- och kursplanerna som vi föreslår innebär att det inte längre är möjligt att testa ämneskunskaperna och  
 -för- 
  mågorna med enbart analoga verktyg. De nationella proven behöver därför, åtminstone i dessa delar, vara digitala. Detta innebär samtidigt att man, precis som i dagens  
 PISA-tester, 
  kan ha delprov där vissa genomförs med penna och papper och andra digitalt. Därmed und- 
 195 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 viker man den kostsamma fasen där prov parallellt genomförs digitalt och analogt. Parallella prov har visat sig kostsamt eftersom det är komplicerat att utveckla prov som med säkerhet mäter samma sak oavsett om provet genomförs med penna och papper eller med datorer. Med delprov som genomförs på olika sätt und- viks detta problem. Vidare innebär digitala prov fördelar i form av neutral rättning där förutfattade meningar om elever eller varie- rande bedömning mellan lärare inte spelar in samt att lärartid fri- görs till annat. Som framhålls av två forskare i en debattartikel medför digitala prov möjligheter att bygga upp en provbank från vilken uppgifter slumpvis kan genereras vilket i sin tur innebär att provet inte behöver genomföras samtidigt av alla elever. Det inne- bär en fördel för skolor som ännu inte kan erbjuda datorer till alla elever samtidigt 
 82 
 . Kostnaden för att framställa de digitala proven bör bland annat jämföras med kostnaden för alla lärare som i dag rättar prov för hand. 
 Det är vidare svårt att föreställa sig att den svenska skolan om  
 10–15 
  år fortfarande skulle genomföra nationella prov med penna och papper. En övergång till digitala medier måste ske och bör därför påbörjas successivt så snart som möjligt. Många skolor, inte minst där varje elev har en egen dator, vittnar i dag om hur de ställer undan datorer och surfplattor ett par veckor före ett nation- ellt prov, för att träna och vänja eleverna vid att arbeta analogt, det vill säga med penna och papper. Detta är en signal till skolorna som styr bort från att arbeta digitalt och dra nytta av det nya mediet. Om eleverna inte kan använda sina digitala verktyg även i avgör- ande situationer som prov så är kommer inte lärare och skolledare att ta digitaliseringen på allvar. Denna slutsats har myndigheterna dragit till exempel i Danmark där till exempel studentskrivningar genomförs med internetuppkopplade datorer. 
 Vi föreslår att Skolverket får i uppdrag att utreda frågan hur digitala nationella prov kan införas i Sverige, i första hand för att fokusera på hur de digitala förmågor och kompetenser som vi före- slår ska tydliggöras i kunskapskraven ska kunna prövas. Vi menar emellertid att Skolverket också bör utreda förutsättningarna för att i ett andra steg genomföra de nationella proven digitalt i sin helhet. 
  
 82  
 Så argumenterar två forskare i utbildningsvetenskap i SvD den 2 januari 2014, se http://mobil.svd.se/c.jsp;jsessionid=B7A72C2908446B1C3F2EEFC14EB678D1.aldo4?cid =25967591&rssId=&item=http%3a%2f%2fwww.svd.se%2f%3fservice%3dmobile%26am p%3barticleId%3d8862904%26amp%3bnew%3dtrue 
 196 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 I uppdraget ska även en tidsplan för införandet preciseras samt vilka kostnader införandet bedöms innebära. För uppdragets genom- förande föreslår vi att Skolverket tilldelas 3 miljoner kronor. 
 Nätbaserad utbildning i grund- och gymnasieskolan 
  
 Förslag 
 : Regeringen tillsätter en utredning om ökade möjlig- heter för skolhuvudmän att erbjuda och använda nätbaserad undervisning som ett komplement till och en kvalitetsförstärk- ning av den lokala undervisningen. 
  
 Bedömning 
 : Vi bedömer att det bör vara ett krav i gymnasie- skolan att en elev ska ha genomgått minst en helt nätbaserad kurs inom ramen för sin gymnasieutbildning för att få ut sin gymnasieexamen. 
 Skollagen begränsar kraftigt möjligheterna att bedriva nätbaserad skolundervisning. Den statliga utredning (SOU 2012:76) som nyligen granskat grundskolans distans- och fjärrundervisning har lämnat för- slag som bland annat innebär en ytterst restriktiv tillämpning av möjligheterna till språkstudier över internet inom skolans ram. 
 Vi anser att frågan om nätbaserad undervisning är både komplex och viktig. När regeringen nu ser över skollagen utifrån Distans- utredningens förslag bör man inte ytterligare begränsa de redan små möjligheterna till nätbaserad undervisning utan tvärtom öppna upp lagverket för en betydligt generösare tillämpning. Det handlar inte om möjligheter att ge hela utbildningar på distans utan att kunna komplettera och stärka kvaliteten i utbildningsutbudet. Att dessutom, som Distansutredningen föreslår, i skollagen beskriva olika undervisningsformer och hur de begagnar tekniken är olämp- ligt i en tid när både den tekniska och pedagogiska utvecklingen är stadd i snabb förändring. 
 Många skolhuvudmän inom grund- och gymnasieskolan har i dag svårt att erbjuda ett brett utbildningsutbud med hög kvalitet. En orsak är att sviktande elevunderlag gör det svårt att tillsätta eller behålla legitimerade lärare framför allt inom valbara ämnen. Att kunna komplettera existerande utbildningsutbud med delar som är nätbaserade till exempel med lokala pedagoger som handledare är 
 197 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 ett sätt för skolhuvudmän att kunna erbjuda ett bättre kursutbud till hög kvalitet i hela landet. 
 Som tidigare framhållits så genomför den norska regeringen för närvarande en storskalig försöksverksamhet med en virtuell mate- matikskola dels som en möjlighet för särskilt motiverade elever att läsa gymnasiematematik redan i grundskolan och dels som ett sätt att stärka motivationen och kunskaperna hos elever med svaga kun- skaper i matematik. För den senare gruppen kommer den lokala skolan och läraren att ha huvudansvaret och stå för huvuddelen av undervisningen medan den virtuella skolan utgör ett komplement och en kvalitetsförstärkning. Enligt en preliminär kostnadsbedöm- ning kommer det att kosta cirka 10 miljoner NOK att bygga upp denna virtuella skola och därefter mellan 300 och 900 NOK per elev och år för undervisning som motsvarar 15 procent av under- visningstiden i matematik i sista årskursen i grundskolan 
 83 
 . Amerikanska erfarenheter talar för en något lägre kostnad 
 84 
 . Kost- naden bör, enligt utredningsförslaget, delas mellan skolhuvud- mannen och staten. 
 Vi föreslår att regeringen utreder hur motsvarande möjligheter till nätbaserade komplement skulle kunna erbjudas svenska elever i grund- och gymnasieskolan. Det bör utredas vilket eller vilka ämnen utvecklingsverksamheten bör omfatta. De relativt höga etablerings- kostnaderna talar för att välja ämnen som läses av så många som möjligt, till exempel något av de programgemensamma ämnena i gymnasieskolan som också läses i grundskolan. Vid kostnadsberäk- ningen bör det vägas in att den virtuella verksamheten minskar de lokala kostnaderna för lärare. Likaså att lärare som deltar i verk- samheten får en form av kompetensutveckling. 
 Vidare bör det utredas om uppbyggnaden bör ske centralt som i Norge eller decentraliserat, till exempel genom att skolhuvudmän och kommersiella aktörer med anknytning till medie- eller förlags- 
  
 83 
  
 Den virtuelle matematikkskolen, Senter for IKT i utdanningen (2013): «Herfra og til evig- heten? Utredning om organisatoriske, juridiske og økonomiske forhold ved Den virtuelle matematikkskolen som permanent, nasjonal tjeneste», intern prosjektrapport skrevet av Education Analytics AB. Oslo: Senter for IKT i utdanningen. 
  
 I det norska exemplet gäller kostnaden etableringen av en virtuell skola i ett ämne. Etablerings- kostnaden bör delvis kunna slås ut på flera ämnen. Spannet i kostnaden per elev beror på hur stor elevgrupp varje lärare ansvarar för. Vid 75 elever per lärare är den drygt 300 NOK per elev och år, vid 25 elever per lärare cirka 900 NOK per elev och år. 
  
 84 
  
 Hancock, Augenblick, DeSescre and Conrad (2006): Costs and Funding of Virtual Schools: An examination of the costs to start, operate, and grow virtual schools and a discus- sion of funding options for states interested in supporting virtual school programs. A report prepared by the BellSouth Foundation, October 2, 2006. 
  
 198 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 branschen gemensamt kan söka medel för utvecklingsverksamhet. Skälet till att inkludera medieföretag och förlag är framför allt för att avgränsningen mellan vad som är läromedel och vad som är undervisning skulle vara svår och möjligen också kontraproduktiv att upprätthålla. Om den decentraliserade modellen väljs bör skol- huvudmän uppmuntras att söka medlen i grupp och även tillsam- mans med kommersiella aktörer. Oavsett om utvecklingsverksam- heten sker centralt eller decentraliserat så bör materialet tillgänglig- göras med Creative  
 Commons-licensen 
  Erkännande som innebär att materialet är fritt tillgängligt för alla att använda och att bear- beta, men att en användare måste ange upphovsmannen, verkets namn och den licens som gäller för verket. En omfattande och mång- årig norsk verksamhet kan åberopas som exempel på hur sådant utvecklingsarbete kan genomföras i samarbete mellan skolhuvud- män och där man blandar kommersiellt material med egenutvecklat material 
 85 
 . 
 Slutligen bör utredningen också bedöma vilka erfarenheter som kan tas tillvara från internationella motsvarigheter samt högskolans omfattande distansutbildningsverksamhet. 
 Vi bedömer att nätbaserad utbildning kommer att vara en viktig grundförutsättning för att möjliggöra det livslånga lärandet. Att lära via nätet är därför en viktig kunskap i sig. Dagens elever kom- mer under sin livstid att i stor utsträckning använda internet i sitt lärande både i formella utbildningar och i informellt lärande. Eleverna bör rustas för att kunna använda och hantera denna källa till kunskap. Ett sätt att åstadkomma detta är att ställa krav på att elever, för att få ut sin gymnasieexamen, genomgår minst en internet- baserad kurs i gymnasieskolan. Vi bedömer att det är av strategisk vikt att regeringen överväger åtgärder som möjliggör en sådan utveck- ling. 
  
 85  
 Se Norsk Digital Læringsarena: www.ndla.no 
 199 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 5.8.2 
  
 Lyft lärares och skolledares digitala kompetens 
  
 Digitalt kompetenslyft för lärare 
  
 Förslag 
 : En nationell satsning för att lyfta lärarnas digitala kompetens genomförs. Skolhuvudmännen föreslås få möjlighet att enskilt eller i samverkan med andra skolhuvudmän och hög- skolor genomföra kompetensutvecklingsinsatser som utgår från lokala erfarenheter och goda exempel. 
 Skolverket ges i ett första steg uppdraget att ta fram närmare riktlinjer och upplägg samt kostnadsberäkning för en sådan kompetensutvecklingsinsats. I ett andra steg ges myndigheten i uppdrag att genomföra satsningen och fördela medel till skol- huvudmän efter ett ansökningsförfarande. 
 Skolverket ges även i uppdrag att påskynda kodifieringen av framgångsrika lokala praktiker för digitalt baserad undervisning till att bli beprövad erfarenhet som kan användas i kompetens- utvecklingsinsatser i hela landet. 
  
 Bedömning 
 : I framtagandet av nationella kompetensutvecklings- insatser bör ett digitalt perspektiv finnas med redan från början. 
 För att skolans användning av digitala verktyg ska utvecklas krävs att lärarna erbjuds ytterligare kompetensutveckling i hur digitala verktyg kan användas i undervisningen. Trots bättre förutsätt- ningar genom en gynnsammare utrustningssituation och många år av praktisk kompetensutveckling för lärare har formerna för att använda it i undervisning och lärande inte förändrats nämnvärt. För att kunna dra nytta av de investeringar som skett och för att kunna utveckla undervisningen behövs flera typer av insatser. 
 Digitalt kompetenslyft för lärare 
 Vi ser behov av att en kompetensutvecklingssatsning genomförs med syfte att lyfta lärarnas kunskaper om hur digitala verktyg kan användas i undervisningen ur både ett allmänpedagogiskt och ämnes- specifikt perspektiv. Skolverket saknar emellertid för närvarande kompetens och personal för att genomföra denna typ av kompetens- utveckling i egen regi. Likaså saknar högskolans lärarutbildningar vanligen denna kompetens. Genomförandet bör istället ske i sam- 
 200 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 verkan mellan aktörer på lokal och regional nivå i form av skol- huvudmän och samverkansorgan mellan skolhuvudmän samt hög- skolor och universitet. Skolhuvudmännen bör medfinansiera verk- samheten och vara den bidragssökande parten medan högskolorna bör fungera som resurser för skolhuvudmännens satsningar. 
 Skolverkets insats bör vara att fördela medel till och därmed kvalitetssäkra verksamheten. Verket har utvärderat vilka former av kompetensutveckling som är effektivast 
 86 
 . Man lyfter särskilt fram sex aspekter som bör beaktas vid planering och genomförande av kompetensutvecklingsinsatser: 
  
 koppla insatser till resultat och måluppfyllelse 
  
 arbeta långsiktigt 
  
 gör lärare och förskollärare delaktiga 
  
 sätt upp tydliga och få mål 
  
 se till att huvudman, rektor och förskolechef skapar organisa- toriska förutsättningar för kompetensutveckling 
  
 arbeta med kollegialt lärande istället för individuella insatser. 
  
 Utifrån dessa erfarenheter bör Skolverket både med egen personal och extern expertis följa de kommunala och regionala insatserna för att kunna samla in goda erfarenheter dels från hur kompetens- utvecklingsinsatserna kan genomföras och dels hur en framgångs- rik digitalt baserad undervisning kan gå till i olika ämnen och sprida dessa vidare till andra skolhuvudmän. 
 Skolverket föreslås få det samlade ansvaret för att samordna kompetensutvecklingssatsningen. Uppdraget bör genomföras i två steg. I första steget bör ingå att utforma de närmare riktlinjerna för hur en kompetensutvecklingsinsats bör vara utformad för att kunna ta del av de medel som ställs till förfogande. En viktig utgångspunkt bör vara resultatet av den utvärdering av kompetensutvecklingsinsatser som Skolverket har genomfört. Vi bedömer att insatsen bör omfatta lärare inom den obligatoriska skolan och gymnasiet, men anser att även den frågan bör beröras inom ramen för Skolverkets uppdrag. Myndigheten bör också lämna förslag på vilken typ av stödmaterial som bör tas fram och andra nödvändiga hjälpmedel, till exempel 
  
 86  
 Skolverket (2012): Effektiv kompetensutveckling. Cabrera, Dnr  
 84-2011:1100, 
 2012-10-29. 
  
 201 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 webbplattform för insatsen. Vidare ingår att utifrån de riktlinjer som ställs upp bedöma lämplig bidragsnivå för en kompetens- utvecklingsinsats, hur mycket medel som bör avsättas totalt för satsningen och under hur lång tid den totalt bör genomföras för att uppnå önskvärt genomslag. I denna del av uppdraget bör verket även undersöka möjligheterna att komplettera de pågående sats- ningarna Läslyftet och Matematiklyftet med aspekter kring hur digitala verktyg kan användas för att uppnå önskat resultat. Denna första del av uppdraget bör Skolverket redovisa till Regeringskansliet (Utbildningsdepartementet) under 2014. 
 I uppdragets andra del ingår det operativa ansvaret för genom- förandet, såsom att administrera ansökningsförfarandet och utbetal- ning av beviljade medel inom ramen för satsningen. Även uppfölj- ningsansvar och erfarenhetsspridning bör ingå i uppgiften. 
 För att genomföra första delen av uppdraget bör Skolverket till- delas 3 miljoner kronor. Regeringen bör därefter ta ställning till medelstilldelningen för själva genomförandet utifrån det underlag som Skolverket redovisar. 
 Vi anser att det är angeläget att framtida nationella satsningar av det slag som Matematiklyftet och Läslyftet representerar utformas utifrån ett medvetet digitalt perspektiv redan från början. Sådana centrala insatser bör både till form och innehåll återspegla att digi- tala verktyg och digitala förmågor är centrala delar av skolans arbetsformer och kunskapsinnehåll. 
 Beprövad erfarenhet inom  
 it-baserad 
  undervisning 
 Kompetensutvecklingen liksom skolundervisningen behöver bygga på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet, så som det uttrycks i skollagen. För närvarande är den vetenskapliga grunden, till exempel i form av ämnesdidaktisk forskningen med inriktning på  
 it-didaktik, 
  begränsad i omfång. Istället utvecklas praktiken lokalt bland lärare och rektorer med små medel och ytterst begrän- sade spridningsinsatser. Men även i detta avseende finns lärdomar från Skolverket att utgå ifrån. Verket har börjat utarbeta en praxis som gör att lärares erfarenheter kan samlas, kodifieras och därmed förädlas från att vara enskilda och spridda praktiker till en gemen- sam bas av beprövad erfarenhet. 
 Skolverket bör därför ges i uppdrag att skyndsamt kartlägga och utveckla de spridda undervisningspraktiker som har utvecklats med 
 202 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 hjälp av olika former av digitala verktyg. Ett exempel är att skriva sig till läsning. Genom att göra detta kan en gemensam bas av beprövad erfarenhet skapas som också kan användas i lokala kom- petensutvecklingsinsatser över hela landet. Genom uppdraget kan Skolverkets roll inom  
 it-baserad 
  undervisning stärkas vilket vi anser vara angeläget. 
 Uppdraget bör i stort kunna finansieras inom ramen för Skolverkets ordinarie anslag och verksamhet. Det kan finnas behov att tillföra medel i syfte att stärka myndigheten med erforderlig kompetens kring digitala undervisningsformer och praktiker. För detta bedömer vi att 2 miljoner kronor är en rimlig nivå. 
 Digitalt kompetenslyft för rektorer 
  
 Förslag 
 : En nationell satsning för att lyfta rektorers digitala kompetens genomförs. Skolverket ges i ett första steg uppdraget att ta fram närmare riktlinjer och kostnadsberäkning för en sats- ning där myndigheten fördelar medel till skolhuvudmän efter ansökan. I ett andra steg genomförs satsningen där Skolverket samordnar insatsen och fördelar medel till skolhuvudmän efter ansökan. 
  
 Bedömning 
 : Det är viktigt att frågor kring digitaliseringens roll för skola och undervisning i högre utsträckning genomsyrar rektorsutbildning och ordinarie fortbildningsinsatser som genom- förs riktade till verksamma rektorer. Skolverket bör förändra sina regler för upphandling av rektorsutbildning från högskolorna så att frågor om skolutveckling med hjälp av digitala verktyg och  
 it-juridiska 
  frågor får en framträdande plats inom den statliga rektorsutbildningen. 
 En tredjedel av rektorerna anger själva att de saknar tillräcklig kompetens för att leda skolans  
 it-utveckling. 
  Både svenska och internationella studier pekar på vikten av en kunnig och engagerad ledning för att en introduktion av digitala verktyg i skolmiljön ska bli framgångsrik. Med utgångspunkt i denna insikt samt i en över- enskommelse med regeringen utvecklar SKL för närvarande ett självvärderingsinstrument, LIKA, för skolor till hjälp att utveckla skolans  
 it-användning. 
  För att ett sådant verktyg ska komma till 
 203 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 optimal användning krävs att rektorerna har tillräcklig kunskap att initiera den utveckling som behövs. 
 Vidare visar Skolverkets undersökning att en tredjedel av rektorerna också känner sig osäkra att hantera  
 it-juridiska 
  frågor, vilket innebär både att enskilda kan komma till skada eller att skolan bryter gällande lagstiftning. Det kan också innebära att rektorer hämmar lärares och elevers  
 it-användning 
  av osäkerhet över vad som är tillåtet eller inte. För att skolors och skolhuvud- mäns investeringar i teknik, digitalt innehåll och kompetensutveck- ling ska bli så framgångsrika som möjligt och för att öka likvärdig- heten mellan landets skolor så bör det ställas högre krav på rektorernas digitala kompetens. 
 I dag tycks inte det digitala perspektivet vara tydliggjort i önsk- värd utsträckning inom ramen för den statliga rektorsutbildning som Skolverket ansvarar för. Det är angeläget att innehållet anpas- sas till den utveckling som pågår för att den långsiktiga digitala kompetensen ska erhållas. Det är därför viktigt att det digitala per- spektivet tydliggörs i det upphandlingsunderlag som ligger till grund för den statliga rektorsutbildningen som genomförs av upp- handlade högskolor. Det gäller både pedagogiska och juridiska delar av utbildningen. Skolverket bör även lyfta fram det digitala perspektivet som ett väsentligt perspektiv i det pedagogiska ledar- skapet inom ramen för fortbildningsinsatsen rektorslyftet som myndigheten ansvarar för. Insatsen inriktar sig på rektorer som redan har genomgått Rektorsprogrammet eller motsvarande utbild- ning. Insatsen är enligt uppgift i dag underutnyttjad och de utbild- ningsplatser som finns utnyttjas inte fullt ut. Det kan därför vara av stort intresse att överväga om rektorslyftet skulle kunna genom- föras med hjälp av nätbaserat lärande i ökad utsträckning. Inspi- ration skulle kunna hämtas från utbildningsformen MOOC. På så vis kan fortbildningsinsatsen möjligen erbjudas på ett sätt som är bättre anpassat till rektorernas vardagssituation. Dessutom kan de som genomgår fortbildningen få viktiga erfarenheter kring hur digitala hjälpmedel kan användas i undervisningssituationer. 
 Vi ser det som ytterst angeläget att rektorers digitala kompetens fokuseras genom ett särskilt kompetenslyft vid sidan av de tydlig- göranden som vi diskuterar i föregående stycke. Dessa förändringar kommer att ta viss tid att genomföra innan de får full effekt. Det är också viktigt att ett digitalt kompetenslyft för lärare inte genom- förs isolerat där rektorer inte ges samma möjlighet. Av den anled- ningen föreslår vi att Skolverket får i uppdrag att utforma och 
 204 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 genomföra ett digitalt kompetenslyft för verksamma rektorer. Vi föreslår att satsningen genomförs på ett sätt som innebär att det är skolhuvudmännen som ansöker om medel från Skolverket i enlig- het med de riktlinjer som myndigheten bestämmer. 
 I likhet med det föreslagna kompetenslyftet för lärare föreslår vi att uppdraget genomförs i två steg. I ett första steg ges Skolverket i uppdrag att utforma de närmare riktlinjerna för hur satsningen ska genomföras. Det gäller dels innehållsliga frågor, dels process- och metodfrågor. I detta bör myndigheten beakta hur det digitala kom- petenslyftet för lärare närmare utformas för att säkerställa att sats- ningarna kompletterar varandra där det är relevant. Fokus för insat- sen bör vara att ge rektorer goda förutsättningar att bedriva ett aktivt pedagogiskt ledarskap utifrån de förutsättningar som digita- liseringen ger. Skolverket ska inom ramen för uppdraget bedöma vilken typ av stödmaterial som behövs och vilka tekniska hjälp- medel som krävs. Myndigheten bör noggrant överväga användandet av teknisk plattform som möjliggör en fortbildning baserad på undervisningsformen MOOC. I denna del av uppdraget ingår även att beräkna kostnaderna för satsningens genomförande. I den andra delen av uppdraget får Skolverket i uppgift att genomföra och sam- ordna satsningen. I det ligger att ta fram nödvändigt stödmaterial, tekniska hjälpmedel samt administrationen av genomförandet såsom att bevilja medel till skolhuvudmän efter ansökan och att svara för kunskaps- och erfarenhetsspridning. 
 Skolverket bör kunna utföra första delen av uppdraget med hjälp av de medel som vi föreslår tillförs myndigheten inom ramen för vårt förslag om ett digitalt kompetenslyft för lärare. Dessa båda uppdrag bör genomföras nära varandra. Beslut om medel för själva genomförandet av satsningen bör regeringen fatta beslut om uti- från Skolverkets redovisning av första delen av deras föreslagna uppdrag. 
 205 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Förtydliga det digitala inslaget i lärarutbildningarna 
  
 Förslag 
 : Regeringen tar initiativ till översyn av examensmålen för lärarutbildningarna i syfte att förtydliga och föra in ytter- ligare krav om pedagogisk och ämnesinriktad digital kompetens. 
 En undersökning av den pedagogiska digitala kompetensen hos personal som undervisar inom lärarutbildningarna genom- förs. 
 Många kommunala företrädare har uttryckt missnöje med nyutexa- minerade lärares digitala kompetens. I den utredning som föregick införandet av de nya lärarutbildningarna 2011, En hållbar lärar- utbildning (SOU 2008:109) framhöll utredaren att det fanns fyra perspektiv som var så centrala att de borde genomsyra all lärar- utbildning, nämligen: 
  
 ett vetenskapligt och kritiskt förhållningssätt 
  
 historiskt perspektiv 
  
 internationellt perspektiv 
  
 informations- och kommunikationsteknik (it) som utbildnings- resurs. 
  
 Propositionen nämner inte dessa perspektiv men det finns skäl att åter lyfta fram  
 it-perspektivet 
  som en aspekt som bör genomsyra all lärar- utbildning. Den snabba och genomgripande samhällsutveckling som pågår som en följd bland annat av digitaliseringen måste åter- speglas även i lärarutbildningarna. Den formulering som finns i dagens examensmål tycks inte vara tillräcklig 
 87 
 . Därför anser vi att de nuvarande examensmålen för lärarutbildningarna revideras så att ytterligare krav om förståelse för hur digitaliseringen påverkar sam- hällsutvecklingen samt pedagogiskt och ämnesinriktad digital kom- petens införs. 
 Regeringen föreslås ta initiativ till en översyn av examensmålen för lärarutbildningarna i syfte att förtydliga och föra in ytterligare krav om pedagogisk och ämnesinriktad digital kompetens. Vi är medvetna om att examensmålen nyligen reviderats men anser ändå 
  
 87  
 Efter avlagd examen ska studenten visa förmåga att säkert och kritiskt använda digitala verktyg i den pedagogiska verksamheten och att beakta betydelsen av olika mediers och digitala miljöers roll för denna. 
 206 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 att det är viktigt att det digitala perspektivet tydliggörs. I arbetet bör skolhuvudmännen vara delaktiga i syfte att inhämta deras syn- punkter gällande nyutexaminerade lärare. En sådan kartläggning kan utgöra ett viktigt första steg och utgöra en kompletterande bild till resultatet av kommande utvärdering av lärarutbildningarna från Universitetskanslerämbetets (UKÄ) sida. 
 Nuvarande brister i lärarutbildningarna vad avser frågor som kopplar till användning av digitala resurser gör att det finns skäl att ifrågasätta om samtliga högskolor med examensrätt inom lärar- utbildningarna har den kompetens som krävs inom området. När frågan senast undersöktes 2004 av  
 KK-stiftelsen 
  i samarbete med forskningsprojektet LearnIT påvisades brister både ifråga om kom- petens och motivation. Eftersom denna studie är närmare tio år gammal och omfattande förändringar genomförts inom lärarut- bildningarna föreslår vi att en ny undersökning genomförs. Under- sökningens fokus bör vara den undervisande personalens pedagogiska digitala kompetens och motivation att använda digitala resurser i sin egen undervisning inom lärarutbildningen. 
 Det finns inte någon given myndighet som uppdraget att genomföra en sådan undersökning kan ges till. UKÄ har övervägts, men myndigheten har inte i sitt uppdrag att arbeta med lärosätenas pedagogiska utveckling. Det senare är en fråga som varje lärosäte själv ansvarar för. Ett alternativ kan vara att uppdra åt Nätverket för IT i högre utbildning (ITHU) att genomföra undersökningen. ITHU har som sitt främsta syfte att främja och stimulera studenters lärande genom god användning av it i lärosätenas utbild- ningar. Nätverket vill bidra till att Sverige är en ledande nation inom användning av it i högre utbildning. ITHU arbetar bland annat för god och pedagogisk användning av redan befintlig it samt följer utvecklingen av arbetssätt och resurser avseende it i under- visning och lärande. Nätverket utgör ett forum för erfarenhets- och kunskapsutbyte inom praktik, utvecklingsarbete och forskning samt initierar samarbeten mellan Sveriges lärosäten. Med anledning av detta bedömer vi att nätverket kan vara en lämplig aktör i sam- manhanget. 
 För genomförandet av undersökningen bedömer vi att  
 2–3 
  mil- joner kronor är en rimlig nivå. 
 207 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 5.8.3 
  
 Ökad kunskap om effekterna av digitala inslag i svensk skola 
  
 Forskning, metodutveckling och effektmätning 
  
 Förslag 
 : Skolverket ges i uppdrag att årligen följa upp använd- ningen av digitala resurser och den digitala kompetensen i för- skola, skola och vuxenutbildning i syfte att skapa bättre besluts- underlag för lokala och nationella beslutsfattare. 
  
 FoU-medel 
  anslås i syfte att stärka den svenska kunskaps- basen kring it och lärande. Fokus bör särskilt ligga på pedago- giska effekter av användning av digitala resurser i undervis- ningen. 
 Skolverket har i uppgift att var tredje år följa upp  
 it-användning 
  och  
 it-kompetens 
  i förskola, skola och vuxenutbildning. Den senaste uppföljningen gjordes under 2012 och redovisades våren 2013. Före denna rapport gjordes den senaste uppföljningen 2008/09. De långa intervallen mellan undersökningarna innebär att både centrala och lokala beslutsfattare ofta har föråldrade besluts- underlag att utgå ifrån när man bedömer  
 it-situationen 
  i svensk skola. Vidare genomförs dagens  
 it-uppföljning 
  inom ramen för Skolverkets ordinarie budget, det vill säga utan speciellt avsatta medel. Det innebär att uppföljningen i denna centrala fråga ofta är beroende av andra undersökningar som verket får i uppdrag att utföra med bristande långsiktighet och planeringssvårigheter som följd. Uppgifter från Skolverket ger vid handen att kostnaden för att samla in data av tillräckligt god kvalitet på området kan beräk- nas till cirka 3 miljoner kronor. Därtill tillkommer resurser för bearbetning av data och publicering av resultat. 
 Vi föreslår att Skolverket får ett tydligt uppdrag att genomföra en årlig undersökning som följer användningen av digitala resurser och den digitala kompetensen inom förskola, skola och vuxen- utbildning. Myndighetens anslag tillförs 4 miljoner kronor per år för ändamålet. 
 Enligt skollagen ska utbildningen vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Vi har tidigare i detta kapitel redogjort för en del av den forskning som finns om effekter på lärandet av använd- ning av digitala resurser i undervisningen. Som framgår är den till största delen genomförd utanför Sverige. Antalet svenska forsk- ningsprojekt inom området it och lärande är begränsade och det 
 208 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 finns behov av att stärka den svenska kunskapsbasen. För att den akademiska forskningen ska komma till konkret användning i skolan så snart som möjligt bör forskningsmedel inriktas mot forsk- nings- och utvecklingsverksamhet (FoU) snarare än grundforskning. Den bör utgå från lärares, elevers och skolhuvudmäns behov och därför genomföras i nära samverkan mellan akademin, professionen och skolhuvudmännen. En sådan utformning möjliggör också att man kan lyfta upp och systematisera lärares beprövade erfarenhet. 
 Vi föreslår därför att  
 FoU-medel 
  avsätts för att stimulera upp- byggnaden av en svensk kunskapsbas på området pedagogiska effekter av användning av digitala resurser i undervisning. Vi bedömer att cirka  
 15–20 
  miljoner totalt behöver avsättas för ändamålet. Vi bedömer att det kan vara rimligt att medlen fördelas under en tre- till fyraårsperiod. Detta då området tycks vara relativt omoget i dag och att forskningsprojekt kan behöva byggas upp över tid. Till- gängliga medel bör utlysas för relevanta aktörer att söka. Det finns alternativa lösningar på frågan vilken aktör som får uppdraget att fördela medlen. Det kan ges till det skolforskningsinstitut 
 88  
 som etableras hösten 2014, beroende på dess närmare verksamhets- inriktning. Om myndigheten inte ska vara forskningsfinansierande förordar vi en lösning där Verket för innovationssystem (Vinnova) ges huvudansvaret i nära samråd med Skolverket och SKL. Om det skolforskningsinstitut som inrättas kommer att vara forsknings- finansierande finns skäl att uppdraget tilldelas institutet. Oavsett vägval anser vi att det är viktigt att det tydligt framgår att forskning som utgår från verksamhetens behov i första hand ska prioriteras. 
 Innovationsprojekt för framtidens lärande 
  
 Förslag 
 : Verket för innovationssystem (Vinnova) ges i uppdrag att stödja etableringen av testbäddar för framtidens lärande, samt fördela  
 FoU-medel 
  för att driva fram nyskapande digitala läromedel och undervisningsformer. Syftet är att underlätta och stimulera skolhuvudmännens arbete med att utveckla, införa och använda it som en integrerad del i undervisningen. 
  
 88  
 http://www.regeringen.se/sb/d/16833/a/229843 
 209 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Användningen av digitala läromedel ser i dag mycket olika ut mellan olika skolor, samtidigt som tillgången till beprövade digitala läromedel och undervisningsmetoder anpassade för dessa är svag. För att stimulera forskning och utveckling på detta område skulle miljöer för test och demonstration av nya digitala läromedel och pedagogiska metoder kunna etableras i mogna skolmiljöer. Formen för dessa skulle kunna följa samma modell som tidigare prövats med gott resultat inom hälso- och sjukvård, äldreomsorg och på miljötekniksområdet, där Vinnova har regeringens uppdrag att finansiera etableringen av testbäddar för utveckling och utprovning av innovativa lösningar. Testbäddar för framtidens skola skulle kunna pröva och utvärdera en praktisk användning av digitala verk- tyg i undervisningen, stimulera utveckling av nyskapande digitala läromedel liksom utvecklingen av nya undervisningsformer med stöd av digitala hjälpmedel. Testbäddarna kan också erbjuda en pro- cess för att fånga upp innovativa idéer och utvecklingsförslag från företag, forskare eller från lärare och skolledare som har förslag på hur verksamheten kan förbättras. En annan modell är att skolor inbjuds att söka medel för innovationstävlingar, där skolor kan få stöd för att arrangera en process för att inventera behovet av nya metoder och hjälpmedel, och driva fram sådana lösningar i täv- lingsform. 
 Ett annat exempel är forskning inriktad mot det innovativa klimatet i skolan: vad krävs för att skapa ett innovativt klimat i skolan vad finns det för metoder för att sprida innovationer, hur kan man skapa uthållighet och systematik i innovationsarbetet så att innovationerna lever kvar och får fäste i ett dagligt, långsiktigt arbete med ökad kvalitet som följd? 
 Vi föreslår att Vinnova ges i uppdrag att etablera en testbädds- verksamhet på skolans område i syfte att främja framtagandet och utvecklingen av digitala lärresurser och undervisningsformer med hjälp av digitala resurser. Inom ramen för den testbäddsverksamhet som Vinnova bedriver på vårdområdet uppgår kostnaden per test- bädd till cirka  
 2–2,5 
  miljoner kronor per år. Samma kostnadsnivå är ett rimligt antagande även på skolområdet. Som komplement till detta föreslår vi även att myndigheten tilldelas medel som kan för- delas till skolhuvudmän som aktivt vill driva eller delta i innovations- processer av olika slag kopplat till användningen av digitala resurser och testbäddsverksamheten. Dessa medel skulle kunna användas för att underlätta skolhuvudmännens medverkan i konkreta utveck- 
 210 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 lingsprojekt eller förstudier som kan komma att initieras inom ramen för det samverkansforum för it i skolan som drivs av SKL. 
 För ändamålet föreslår vi att Vinnova tillförs 15 miljoner kronor per år under en fyraårsperiod. Beloppet beräknas kunna finansiera fyra till fem testbäddsmiljöer samt därutöver medel att fördela till skolhuvudmän efter ansökan. 
  
 5.9 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 Enligt Kommittéhandboken (Ds 2000:1) ska konsekvenser av utredningens förslag på ett antal områden redovisas, med hänvis- ning till  
 14–16 
  §§ i kommittéförordningen. I de fall förslagen inne- bär kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten, kom- muner eller landsting ska också finansieringslösningar presenteras. 
 Nedan berörs inledningsvis finansieringsfrågan på ett samlat sätt kopplat till de förslag vi lämnar. Därefter för vi resonemang kring konsekvenserna av våra förslag utifrån relevanta sakmässiga pers- pektiv som finns angivna i Kommittéhandboken. 
 Finansiering av våra förslag 
 I detta resonemang berör vi endast de förslag som vi lämnar och där vi särskilt anger en kostnad för förslagets genomförande. För några av förslagen bedömer vi att de administrativa kostnader som förslagen innebär bör finansieras inom de ramar som gäller för aktuell verksamhet. Det gäller administrativa kostnader för genom- förandet av förslagen om att stärka den svenska kunskapsbasen kring it och lärande samt innovationsprojekt för framtidens lär- ande. De myndigheter som kan komma att beröras av förslagen hanterar liknande satsningar. Våra förslag till insatser bör kunna rymmas inom ramen för de förvaltningsanslag som i dag gäller. 
 Kostnader för den utredning som vi föreslår att regeringen till- sätter om nätbaserad undervisning bör bedömas och hanteras inom ramen för den beredningsprocess som föregår beslut om utred- ningsdirektiv och utredningsbudget. Detsamma gäller vårt förslag om att regeringen initierar en översyn av examensmålen som gäller för lärarutbildningarna i syfte att tydliggöra det digitala perspek- tivet. Därtill tillkommer medel för den undersökning vi föreslår för 
 211 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 att kartlägga den pedagogiska digitala kompetensen hos personal som undervisar inom lärarutbildningarna om  
 2–3 
  miljoner kronor. 
 Flera av förslagen innebär att Skolverket ges uppdrag som syftar till att stärka digitaliseringsperspektivet i skolans styrdokument samt för att ansvara för genomförandet av större fortbildnings- insatser. De förslag vi lämnar är utformade på ett sätt som innebär att finansiering i ett första steg krävs för administrera själva upp- draget. Det handlar om att tilldela Skolverket resurser för att exempelvis kunna utreda frågor och utifrån det lämna förslag till regeringen att ta ställning till. Totalt uppgår dessa kostnader till 11 miljoner kronor engångsvis. Därutöver tillkommer kostnader för en årlig undersökning av användningen av digitala resurser och den digitala kompetensen i skolan. Dessa beräknas till 4 miljoner kronor per år som behöver tillföras Skolverkets anslag. 
 Vi konstaterar att Skolverket i dag inte har getts ett tillräckligt tydligt uppdrag att inom ramen för sin verksamhet arbeta med skolutvecklingsfrågor utifrån digitaliseringsperspektivet. Våra för- slag innebär att ett viktigt steg tas i den riktningen. Vi bedömer att det inte är önskvärt att finansieringen hanteras genom ompriori- teringar inom Skolverkets befintliga anslag. Det är viktigt att Skolverket ges konkreta och goda förutsättningar att hantera digi- taliseringsfrågorna initialt. Det är till exempel viktigt att myndig- heten ges möjlighet att bygga upp nödvändig kompetens. I dag bedömer vi att den saknas i tillräcklig omfattning. Vidare anser vi att det är svårt att argumentera för vilka andra sakfrågor som bör prio- riteras bort för att klara av att göra nödvändiga omprioriteringar inom befintliga anslag. Digitaliseringsperspektivet bör betraktas som ett centralt komplement till det skolutvecklingsarbete som bedrivs inom myndigheten, och inte ett perspektiv som ersätter någon annan sakfråga. Målsättningen bör vara att digitaliserings- perspektivet blir en tydlig och integrerad del i de skolutvecklings- insatser som genomförs. På sikt bedömer vi därför att behovet av att anslå särskilda medel för digitaliseringsåtgärder i sig bör kunna minska. Sammantaget anser vi att de administrativa medel som vi bedömer krävs för genomförandet av de föreslagna uppdragen bör finansieras genom att nya medel tillförs berörda anslag. 
 Vi bedömer att det är viktigt att de förändringar som vi föreslår på skolområdet åtföljs av en uppbyggnad av en svensk kunskapsbas över effekterna av ökade digitala inslag i undervisningen. Vidare är det viktigt att som stöd för utvecklingen stimulera en utveckling som innebär att nya digitala resurser och arbetssätt kan prövas och 
 212 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 utvecklas. Dagens situation är bristfällig. De insatser som vi före- slår bedömer vi totalt bör resurssättas med  
 75–80 
  miljoner kronor över en fyraårsperiod. Vi bedömer att det är rimligt att nya medel för ändamålen tillförs berörda myndigheters anslag. Det gäller framför allt förslaget om att bygga upp nationell kunskap om digi- taliseringens effekter på undervisning. Vi anser att det är viktigt att en sådan bas byggs upp. Beträffande förslaget om innovations- projekt för framtidens lärande kan möjligen en omprioritering av Vinnovas verksamhet göras som innebär att skolperspektivet lyfts fram och något annat mer etablerat område prioriteras ned. Vinnova bedriver till exempel liknande insatser på regeringens upp- drag inom hälso- och sjukvård, äldreomsorg och miljöteknik. Vi anser emellertid att ett sådant eventuellt övervägande görs samlat av regeringen. 
 Våra förslag om digitala kompetenslyft för lärare och rektorer kommer i genomförandefasen innebära relativt stora kostnader. Eftersom nödvändiga beloppsnivåer är beroende av exakt utform- ning och eventuella avgränsningar är det inte möjligt att ange exakta belopp. Våra förslag bygger på att Skolverket får i uppdrag att kostnadsberäkna satsningarna som en del av uppdraget att utforma de närmare riktlinjerna och ramarna för satsningarna. Två fortbild- ningsinsatser av intresse i sammanhanget är de så kallade Wilcox lyftet och Läslyftet. Enligt uppgift är den beräknade totalkostnaden för Mattelyftet knappt 700 miljoner kronor över en fyraårsperiod. Läslyftet har beräknats till en totalkostnad om cirka 300 miljoner kronor över en femårsperiod. Dessa båda satsningar riktar sig i princip endast till lärare inom två ämnesområden, matematik och svenska. Det digitala kompetenslyft vi föreslår för lärare bör rikta sig till en bredare grupp av lärare. 
 Vi har inte sett det som möjligt att på ett meningsfullt sätt bedöma de samhällsekonomiska konsekvenserna av våra förslag. Beräkningar skulle behöva vila på ett antal osäkra antaganden. Det är till exempel svårt att kvantifiera och särskilja konsekvenserna av att styrdokument såsom läroplaner revideras så som vi föreslår. 
 Det offentliga åtagandet 
 Vi lägger våra förslag i syfte att tydliggöra digitaliserings- perspektivet i svensk skola och dess undervisning samt öka förut- sättningarna för att digitaliseringens möjligheter kan tillvaratas. 
 213 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 Skola och utbildning är ett traditionellt offentligt åtagande. Våra förslag bedömer vi ligger inom ramen för detta. 
 Som vi pekar på i våra analyser finns i dag ett problem inom svensk skola med bristande likvärdighet mellan skolhuvudmännen i hur digitala resurser används i undervisningen. Det är i vår mening viktigt att staten vidtar nationella åtgärder som ökar förutsättning- arna att uppnå en likvärdig skola. 
 Dagens system innebär att det är upp till skolhuvudmännen, det vill säga kommuner och fristående aktörer, att implementera det som framgår av centrala styrdokument i den undervisning som bedrivs. Våra förslag utgår från modellen. Vi ser emellertid behov av att staten i styrdokumenten tydliggör digitaliseringsperspektivet. Sättet som vi föreslår att kompetensutvecklingsinsatserna genomförs innebär att det är skolhuvudmännen som ansöker om bidrag för att genomföra fortbildningsinsatsen. Modellen används redan i dag, bland annat för fortbildningsinsatsen Mattelyftet. Även förslagen som syftar till att stimulera kunskaper om digitaliseringens effekter för undervisning och att främja innovationskapaciteten inom skola och undervisning bygger på grundsynen att staten har en viktig uppgift i att ställa resurser till förfogande som skolhuvudmännen har möjlighet att utnyttja för att utveckla verksamheten. Ett ökat statligt engagemang på nationell nivå som komplement till huvud- männens ansvar bedömer vi vara väsentligt för att skapa nationell överblick som bland annat bidrar till effektiv kunskaps- och erfarenhetsspridning. 
 Övriga konsekvenser av våra förslag 
 I förhållande till vad som står i Kommittéhandboken (Ds 2000:1) bedömer vi att våra förslag inte har några konsekvenser för små före- tag, samt små och svåröverblickbara, men möjligen ändå betydelse- fulla konsekvenser för brottslighet, de integrationspolitiska målen och personlig integritet. 
 Jämställdheten mellan kvinnor och män  
 bedömer vi kommer att påverkas i positiv riktning av våra förslag. 
  
 Redan i de statliga delegationerna för jämställdhet i skolan (SOU 2010:99) och förskolan (SOU 2006:75) konstaterades skill- nader i hur svenska elever uppmuntras att intressera sig för teknik. Ännu på  
 00-talet 
  uppmuntrades flickor i svenska förskolor att leka relationslekar medan pojkar uppmuntrades att leka tekniska lekar 
 214 
  
 SOU 2014:13 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 och använda teknisk utrustning. Det har inte gjorts breda uppfölj- ningar sedan dess, men mycket tyder på att ingen större förändring har ägt rum. Mycket pekar också på att det tidiga könandet av tek- nik som något som är till för pojkar påverkar flickors intresse för teknik och it långsiktigt. Genom att på ett genusmedvetet sätt introducera mer teknik och it brett, tidigt i skolan, skulle detta könande kunna motverkas. Flickor har lägre självförtroende än pojkar vad gäller användningen av it, något som sannolikt också härrör sig från att tekniken upplevs både som mer till för pojkar och att pojkar får ett försprång genom att de tidigare börjar använda teknik. Detta kan delvis överbryggas genom att ge ökade möjligheter att använda digitala verktyg tidigt i undervisningen, särskilt om lärare är medvetna om de genusmässiga komplikationerna. Pojkar och flickor använder i dag it och internet på olika sätt, något som syns exempelvis i Medierådets rapport Duckface/Stoneface från i januari 2014 om hur flickor och pojkar gör kön på internet. Även här tror vi att mer  
 it-pedagogik 
  i skolan kan bidra till att minska skillnaderna. 
 I den högre utbildningen finns i dag könslig snedrekrytering till  
 it-utbildningar. 
  Genom att fånga upp flickors  
 it-intresse 
  tidigt i skolan och ge alla barn en både bredare och djupare  
 it-kompetens 
  tror vi att också detta problem kan minska. 
 Mer  
 it-pedagogik 
  i skolan skulle också kunna bidra till att lösa dagens största jämställdhetsproblem i svensk skola, att pojkarnas resultat hela tiden försämras. Det finns åtskilliga, visserligen små, studier som visar att pojkar bättre kan tillgodogöra sig undervis- ningen när digitala verktyg används. Det gäller till exempel läsinlär- ning, där både pojkar och flickor knäcker läskoden snabbare med användning av digitala verktyg. Skillnaden för pojkar, som annars är lite senare än flickor, är emellertid större. Både pojkar och flickor känner större läslust med digitala verktyg och får större ordförråd. Även här är skillnaden större hos pojkar. I provresultaten för äldre barn syns också att pojkars eftersläpning i digital läsning är mindre än i ickedigital läsning. Om man genom digitala lärverktyg kan hjälpa upp de sämsta pojkarna, och bidra till bättre läs- och skriv- kunnighet vore oerhört mycket vunnet. 
 Utan att dra allt för långtgående slutsatser menar vi att en ökad digitalisering av skolan kan ha viss betydelse för  
 sysselsättning och offentlig service i alla delar av landet 
 . Vi föreslår bland annat att regeringen initierar en utredning om nätbaserad undervisning. Att i högre utsträckning använda möjligheterna med en sådan undervis- 
 215 
  
 Digitaliseringens möjligheter behöver  
  
 SOU 2014:13 
  
 ningsform kan bidra till att öka kvaliteten även i skolor som är belägna på mindre orter och i lands- och glesbygdsområden. Som vi redogör för på annan plats i betänkandet har exempelvis Norge uppmärksammat de möjligheter som detta kan medföra. På mindre orter är det ofta svårt att erbjuda samma ämnesbredd som skolor belägna i större orter kan göra. En orsak är att det inte alltid finns behöriga lärare i tillräcklig utsträckning på orten. Genom nät- baserad undervisning kan sådana hinder delvis kringgås. På så vis ökar förutsättningarna att tillgodose olika behov och önskemål som finns bland eleverna på en ort. Skolans utbud och kvalitet är en faktor som kan påverka en orts attraktionskraft. 
 Vi bedömer också att  
 brottsligheten  
 kan påverkas av våra förslag. I dag tycks näthat av olika former vara ett växande problem. I många fall är utvecklingen driven av bristande förståelse för konse- kvenserna av handlingar som utförs på internet. Det är viktigt att barn redan tidigt får träna sin förmåga att agera på internet. Vi noterar att det i dag finns kunskapsluckor och osäkerhet kring dessa frågor i lärarkåren. Detta är ett område som bör ingå i det digitala kom- petenslyft som vi föreslår. 
 Utöver detta finns generella positiva effekter på brottsligheten om it i skolan faktiskt kan motverka att vissa pojkar helt faller ifrån i undervisningen. Det är väl etablerat att risken för brottslighet är mycket högre bland dem som inte klarar skolan, så varje enskild elev som faktiskt klarar sig kvar kan göra stor skillnad för den sam- manlagda kriminaliteten. 
  
 I den utsträckning som  
 de integrationspolitiska målen  
 påverkas av våra förslag handlar det om att minska ojämlikheten i skolan. Vi ser i dag hur skolor med många invandrarelever ofta klarar sig sämre och även här finns en koppling till hur pass engagerade lärare och rektorer är i digitaliseringen. Om alla barn får lika möjligheter förbättras även chanserna till integration. 
  
 Vi bedömer att  
 den personliga integriteten  
 skulle kunna påverkas till det bättre av om lärare fick bättre kompetens i att lära ut hur integriteten fungerar och kan skyddas på internet. Detta hänger samman med näthatsproblematiken, barn kränker i dag varandras integritet kanske utan att ens reflektera över det, och barn behöver också bättre kunskaper kring att själva skydda sin integritet från kränkningar. 
 216 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 2012:61 
 Digitaliseringskommissionen – en kommission för den digitala agendan 
 Beslut vid regeringssammanträde den 7 juni 2012 
 Sammanfattning 
 Regeringen har beslutat om en bred och sammanhållen strategi för  
 it-politiken, 
  It i människans tjänst – en digital agenda för Sverige (dnr N2011/342/ITP). Målet för  
 it-politiken 
  är att Sverige ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. I agendan presenteras regeringens ambitioner inom området samt förslag på insatser och åtgärder som ska bidra till att nå det it- politiska målet. Detta ställer krav på att utvecklingen inom alla områden kontinuerligt följs upp och analyseras. 
 Digitaliseringskommissionens uppdrag är att verka för att det it- politiska målet i den digitala agendan uppnås och att regeringens ambitioner inom området fullföljs. Detta ska ske med hänsyn till det huvudsakliga ansvar som respektive myndighet och departe- ment inom Regeringskansliet har för att vidta och följa upp åtgärder kopplade till målet för  
 it-politiken. 
  Kommissionen ska ha i huvuduppdrag att: 
  
 utforma ett förslag till handlingsplan för genomförande av upp- draget att verka för det  
  
 it-politiska 
  målet, 
  
 analysera utvecklingen i förhållande till det  
  
 it-politiska 
  målet, 
  
 visa på digitaliseringens möjligheter, 
  
 kommunicera den digitala agendan och dess innehåll, 
  
 217 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:13 
  
 vara administrativt ansvarig för de s.k. signatärerna till den digitala agendan, och 
  
 samverka med olika aktörer i samhället för en ökad digitali- sering. 
  
 Kommissionen ska redovisa förslaget till handlingsplan senast den 1 december 2012. Kommissionen ska därefter årligen senast den 1 mars lämna delrapporter med analyser av utvecklingen samt förslag till åtgärder. I samband med detta ska en redovisning lämnas av kommissionens arbete med övriga uppdrag. Uppdraget ska slut- redovisas senast den 31 december 2015. 
 Bakgrund 
 Den 29 september 2011 beslutade regeringen om en ny strategi för  
 it-politiken, 
  It i människans tjänst – en digital agenda för Sverige (dnr N2011/342/ITP). 
 Den digitala agendan är en bred och sammanhållen strategi för  
 it-politiken 
  där regeringen presenterar ambitioner och insatser som tillvaratar de möjligheter som digitaliseringen ger. Målet är att Sverige ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möj- ligheter. I december 2011 beslutade riksdagen i enlighet med för- slaget i budgetpropositionen för 2012 (prop. 2011/12:01, 2011/12:TU1, rskr. 2011/12:87) att tidigare  
 it-politiska 
  mål och delmål om tillväxt och kvalitet (prop. 2004/05:175) ska upphävas och ersättas med det nya  
 it-politiska 
  målet. 
 I fråga om målen för tillgänglighet gäller fortsatt de mål som anges i propositionen Tillgängliga elektroniska kommunikationer (prop. 2009/10:193). Målet för tillgänglighet är att Sverige ska ha bredband i världsklass. Alla hushåll och företag bör ha goda möj- ligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband. 
 Sverige har i dag en stark position inom  
 it-området, 
  vilket också visar sig i internationella jämförelser. Enligt t.ex. Network Readiness Index (World Economic Forum) har Sverige de bästa förutsättningarna och den bästa användningen av it. Även i Digital economy rankings 2010, som jämför olika länders nivå i informa- tionssamhället, ligger Sverige i täten. Vid jämförelser av olika länders konkurrenskraft hamnar Sverige också i toppen, t.ex. rankas Sverige på andra plats efter Schweiz i Global Competitive- 
 218 
  
 SOU 2014:13 
  
 Bilaga 1 
  
 ness Report för  
 2010–2011. 
  Även om Sverige ligger i topp i flertalet internationella jämförelser, finns det områden där Sverige har en svagare ställning. Bland annat handlar det om företagens förutsättningar och användning av it. Det är viktigt att Sverige fort- sätter arbetet med att stärka sin position inom samtliga områden. 
 Målet i den digitala agendan för Sverige kan relateras till ovan nämnda rankningar, nämligen att Sverige enligt dessa, eller andra likartade mätningar, ska vara bland de bästa nationerna i världen. Men det är också viktigt att Sverige ligger i topp i andra mätningar om t.ex. jämställdheten inom  
 it-sektorn, 
  användningen av it för miljön, demokrati och mänskliga rättigheter. Dessa områden finns inte med i  
 ovan-stående 
  studier. 
 För att nå det  
 it-politiska 
  målet i agendan och möta de utmaningar som finns både på global och på nationell nivå finns det behov av insatser inom flera områden. Med utgångspunkt i  
 it-använ- 
  darens perspektiv har fyra strategiska områden identifierats: 
  
 lätt och säkert att använda, 
  
 tjänster som skapar nytta, 
  
 det behövs infrastruktur, och 
  
 it:s roll för samhällsutvecklingen. 
  
 Varje strategiskt område i den digitala agendan är indelat i under- områden som representerar de sakfrågor som regeringen arbetar med. Sammanlagt presenteras 22 sakområden. Dessa är digitalt innanförskap,  
 e-tjänster 
  och information som grund, digital kompe- tens, vardagssäkerhet, offentlig förvaltning, entreprenörskap och företagande, vård och omsorg, skola och undervisning, demokrati, tillgång till kultur, internet i Sverige och globalt, samhällets informationssäkerhet, mjuk infrastruktur, geografisk information, robust elektronisk kommunikation, bredband, forskning och inno- vation, it för miljön, jämställdhet, frihet på nätet, upphovsrätt och it för global utveckling. 
 För varje sakområde presenteras regeringens ambition, beslutade insatser och förslag till nya åtgärder. Av agendan framgår också att en kommission för den digitala agendan ska inrättas som ska arbeta för att det  
 it-politiska 
  målet i agendan uppnås. 
 219 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:13 
  
 Tillsättandet av en kommission 
 De insatser och åtgärder som redovisas i den digitala agendan ska medverka till att nå det nya  
 it-politiska 
  målet. Detta ställer krav på att utvecklingen inom alla områden kontinuerligt följs upp och analyseras. Huvudansvaret för att vidta och följa upp åtgärder kopplade till målet för  
 it-politiken 
  ligger på respektive myndighet och departement inom Regeringskansliet. Det är därutöver ange- läget att ha en samlad nationell bild och att följa upp den över- gripande utvecklingen mot det  
 it-politiska 
  målet, eftersom det på många områden redan finns handlingsplaner, strategier etc. medan sådana saknas inom andra områden. Inte minst är det viktigt att arbeta strategiskt med långsiktiga  
 it-politiska 
  frågor i anslutning till agendan. Det bör därför tillsättas en kommission för den digitala agendan med uppgift att verka för att det  
 it-politiska 
  målet uppnås och att regeringens ambitioner inom området fullföljs. 
 Utgångspunkter för kommissionens arbete 
 Såväl Sverige som andra länder står inför flera stora samhälls- utmaningar de kommande åren både på global och nationell nivå. Globalt handlar det bl.a. om klimatfrågan och behovet av att minska samhällets påverkan på miljön, den ekonomiska kris som påverkar stora delar av världen, globaliseringens effekter samt vikten av att skapa förbättrade levnadsvillkor i utvecklingsländer. Det handlar också om att öka respekten för mänskliga rättigheter inklusive yttrandefrihet, demokratifrågor, jämställdhet mellan kvinnor och män samt individens möjligheter till inflytande. 
 Sverige står också inför utmaningar såsom en åldrande befolk- ning då var femte svensk kommer att vara över 65 år 2020. Allt fler och allt friskare äldre kvinnor och män kommer att behöva stöd allt längre i livet. Samtidigt ökar möjligheterna att behandla olika sorters sjukdomar och tillstånd, vilket kommer att ställa stora krav på välfärdssystemet och samhället i stort. Detta gäller inte minst hur resurserna inom hälso- och sjukvård samt socialtjänst används på bästa sätt så att varje krona räcker längre. Det handlar också om att förbereda barn samt unga kvinnor och män såväl i som utanför skolan för morgondagens samhälle och se till att de har tillgång till moderna lärverktyg och en tidsenlig utbildning. 
 220 
  
 SOU 2014:13 
  
 Bilaga 1 
  
 Ytterligare en utmaning är hur svenska företag ska kunna behålla och stärka sin konkurrenskraft samt bidra till en ökad sysselsättning och tillväxt i ekonomin. Viktiga faktorer för Sverige är då ett gott innovations- och investeringsklimat samt tillgång till välutbildad arbetskraft. Men det handlar också om en förmåga att stimulera och skapa förutsättningar för entreprenörskap och inter- nationell handel samt att ta till vara förmågan att utveckla innova- tioner baserade på digitaliseringens möjligheter. 
 It kan bidra till att möta dessa utmaningar. Det kan vara fråga om nya sätt att göra saker på, t.ex. att med hjälp av standardisering utforma lösningar för ett åldrande samhälle, en bättre hälso- och sjuk- vård samt socialtjänst  
 (e-hälsa, 
  digitala hjälpmedel), it för skapande och lärande (it i skolan), digitala lösningar för miljön (smarta elnät, intelligenta transportsystem, distansarbete) samt för jordbruket och landsbygden (möjligheter att söka stöd och få information genom it), främjande av kulturell mångfald (digital distribution av kulturellt innehåll), demokrati (öppenhet och insyn i förvaltningen, system för dialog med beslutsfattare), möjlighet att ta del av offentliga och privata varor och tjänster (identifikation, betalningar), ökad konkurrenskraft och nya marknader för företag (digital kompetens, nya produkter, tjänster och affärsmodeller samt effektivare verk- samhet med hjälp av it, bl.a. elektronisk handel),  
 it-lösningar 
  för en effektivare offentlig upphandling, tillgängliggörande och använd- ning av offentliga data med mera. 
 Kommissionens uppdrag 
 Digitaliseringskommissionens uppdrag är att verka för att det it- politiska målet i agendan uppnås och att regeringens ambitioner inom området fullföljs. Då andra aktörer har ansvar för vissa frågor på området avgränsas kommissionens uppdrag enligt följande: 
  
 E-delegationen 
  
  ansvarar för strategiska frågor för myndighet- ernas arbete med  
 e-förvaltning: 
  koordinering av de statliga myn- digheternas  
 it-baserade 
  utvecklingsprojekt, uppföljning av deras effekter för medborgare, företagare och medarbetare, koordinering av vissa  
 it-standardiseringsfrågor 
  samt att främja samordning av myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av handlingar (dir. 2009:19 och 2010:32). 
 221 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:13 
  
 Inom vård och omsorg arbetar regeringen tillsammans med en bred grupp av nationella aktörer med utgångspunkt i Nationell eHälsa – strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg. Detta arbete koordineras av högnivågruppen för Nationell eHälsa. 
  
 För att främja utbyggnad av bredband i alla delar av landet har regeringen tillsatt ett Bredbandsforum. Bredbandsforum är en mötesplats för dialog och samverkan mellan olika aktörer på bredbandsmarknaden (dnr N2011/6957/ITP). 
  
 Inom upphovsrättsområdet arbetar regeringen för ett väl avvägt och ändamålsenligt regelverk såväl nationellt som på  
  
 EU-nivå. 
  Lagstiftningsarbetet på området hanteras av Regeringskansliet. 
 Kommissionen ska ha följande huvuduppdrag. 
 Utforma ett förslag till handlingsplan för genomförande av uppdraget att verka för att det  
 it-politiska 
  målet 
 Kommissionen ska utforma ett förslag till handlingsplan för hur kommissionen kan genomföra uppdraget med att verka för det it- politiska målet i den digitala agendan. Utgångspunkten är att detta ska ske med befintliga medel. Kommissionen ska, efter att ha inhämtat synpunkter från relevanta statliga myndigheter, aktörer på regional och lokal nivå samt företag och organisationer, utforma ett förslag på hur utvecklingen mot det  
 it-politiska 
  målet i agendan kan följas upp. Utgångspunkten är de strategiska områdena och de ambitioner som regeringen har beslutat om för de 22 sakområdena. 
 Kommissionen ska även definiera och föreslå nyckelindikatorer, som löpande ska följas upp och som är av betydelse för upp- fyllelsen av det  
 it-politiska 
  målet, se vidare under rubriken Analysera utvecklingen i förhållande till det  
 it-politiska 
  målet. I förslaget till handlingsplan ska kommissionen vidare redovisa hur en uppföljning av beslutade insatser och föreslagna åtgärder i agendan bör göras. Om kommissionen finner att det finns områden utöver agendan där insatser behövs för att nå målet, ska sådana områden redovisas. 
 Kommissionen ska redovisa förslaget till handlingsplan senast den 1 december 2012. 
 222 
  
 SOU 2014:13 
  
 Bilaga 1 
  
 Analysera utvecklingen i förhållande till det  
 it-politiska 
  målet 
 Kommissionen ska beskriva och analysera utvecklingen inom agendans strategiska områden i förhållande till det  
 it-politiska 
  målet och rapportera detta till regeringen. Kommissionen ska även full- följa de ambitioner som regeringen har beslutat om samt följa upp de insatser och åtgärder som presenteras i den digitala agendan. 
 För att genomföra analysen ska kommissionen arbeta med nyckel- indikatorer som speglar utvecklingen inom agendans 22 sakområden. Dessa ska formuleras utifrån regeringens mål och ambitioner inom it- politiken samt de mål som anges i strategin En digital agenda för Europa (KOM(2010)245). Nyckelindikatorerna ska tas fram i sam- verkan med berörda aktörer i samhället. De ska i första hand baseras på tillgängliga data och, i förekommande fall, befintliga indikatorer från Lantmäteriet, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Naturvårdsverket, Post- och telestyrelsen, Socialstyrelsen, Statens jordbruksverk, Statens skolverk, Statistiska centralbyrån, Sveriges Kommuner och Landsting, Tillväxtverket, Verket för innovationssystem,  
 E-delegationen, 
  Bredbandsforum och andra berörda statliga myndigheter, samt aktörer på regional och lokal nivå. Kommissionen ska i arbetet beakta den uppföljning som görs inom ramen för En digital agenda för Europa. 
 Med utgångspunkt i nyckelindikatorerna ska kommissionen: 
  
 1. 
  
 analysera utvecklingen inom agendans strategiska områden i förhållande till det  
  
 it-politiska 
  målet, 
  
 2. 
  
 beskriva hur de insatser och åtgärder som anges i agendan bidrar till att nå det  
  
 it-politiska 
  målet, 
  
 3. 
  
 identifiera möjligheter som stödjer utvecklingen mot det it- politiska målet, 
  
 4. 
  
 uppmärksamma eventuella problem som hindrar utvecklingen mot det  
  
 it-politiska 
  målet, 
  
 5. 
  
 lämna förslag på effektiva åtgärder som bidrar till att förverkliga det  
  
 it-politiska 
  målet inom områden där handlingsplan, strategi eller motsvarande saknas, samt 
  
 6. 
  
 analysera konsekvenserna av lämnade förslag. 
  
 I uppdraget ingår också att löpande jämföra utvecklingen i Sverige utifrån de identifierade nyckelindikatorerna med ett urval länder i 
 223 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:13 
  
 Europa och andra delar av världen. Det är i detta sammanhang viktigt att omvärldsfaktorer som lagstiftningsarbete och samarbete på  
 EU-nivå 
  beaktas. Även delar av OECD:s och WTO:s arbete som är relevanta i sammanhanget bör beaktas. 
 Uppdraget i denna del ska redovisas årligen den 1 mars. 
 Visa på digitaliseringens möjligheter och utmaningar 
 Möjligheterna med en ökad digitalisering är stora. I takt med att ny teknik, nya applikationer, nya digitaliserade arbetssätt, standarder och användningsmönster utvecklas och får spridning ökar it:s bidrag till ekonomisk tillväxt, en bättre miljö, företagens kon- kurrenskraft och social välfärd. It är dessutom en global möjlig- görare för en alltmer gränslös kommunikation, innovation och handel över världen.  
 It-baserade 
  tjänster kan bidra till att öka till- gängligheten och effektiviteten både i företag och i offentlig för- valtning. 
 Det finns i dag en ökad medvetenhet om digitaliseringens möj- ligheter både hos företag och organisationer, i offentlig sektor och bland medborgare. Många gör mycket och har kommit långt. Andra har ännu inte upptäckt möjligheterna med en ökad digitali- sering. 
 I den digitala agendan uppmärksammas också digitaliseringens utmaningar. Det handlar t.ex. om risken för otillåtna kontroller och otillåten övervakning av individer, om vikten av att slå vakt om den personliga integriteten och att det skydd som finns i gällande lag- stiftning upprätthålls. Samtidigt innebär internets anonymitet att förutsättningarna ökat för kränkningar liksom för spridning av anti- demokratiska, våldsbejakande och förråande budskap och material samt att internet blivit ytterligare en arena för vissa kriminella handlingar. 
 Kommissionen ska, med beaktande av de utmaningar som redo- görs för i den digitala agendan, arbeta med att synliggöra nyttan av digitaliseringen och användningen av it. Det handlar om att skapa förståelse för den samhällsekonomiska nyttan med it och för vad som kan hindra eller försvåra för olika grupper i samhället att använda sig av it. Kommissionen ska därför sammanställa och sprida goda exempel där digitaliseringen bidragit till utvecklingen och förenklat vardagen för företag, offentlig sektor och medborgare i Sverige eller i andra länder. 
 224 
  
 SOU 2014:13 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommunikationen av den digitala agendan 
 I den digitala agendan visar regeringen en tydlig riktning för it- politiken. Målet är att Sverige ska bli bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. För att nå målet har alla en roll att spela såväl företag, organisationer och offentlig sektor som med- borgare där var och en bidrar utifrån sin roll och sitt ansvars- område. 
 Kommissionen ska på olika sätt presentera och diskutera den digitala agendan med olika aktörer i Sverige och utomlands, inspirera och engagera olika aktörer att bidra till måluppfyllelsen av agendan samt informera om sitt eget uppdrag och arbete. Väg- ledande i detta arbete ska vara dialog och öppenhet. 
 Administrativt ansvar för signatärer till den digitala agendan 
 När regeringen presenterade den digitala agendan lanserades sam- tidigt ett s.k. signatärskap. Det innebär att företag och organisa- tioner m.fl. signerar en frivillig avsiktsförklaring om att de delar ambitionen att Sverige ska bli bäst i världen på att använda digitali- seringens möjligheter, och att de med utgångspunkt i den digitala agendan åtar sig att presentera hur de kan bidra till genomförandet av den. I april 2012 var ett nittiotal företag och organisationer från olika samhällssektorer signatärer inom agendans 22 sakområden. Som signatär erbjuder företaget eller organisationen sig att till Regeringskansliet (Näringsdepartementet) skriftligen redovisa vad signatären kan bidra med för att genomföra agendan. 
 Kommissionen ska i samarbete med Regeringskansliet (Näringsdepartementet) stödja och utveckla signatärskapet. Kom- missionen ska dessutom ha det administrativa ansvaret för signatär- skapet. Det innebär att kommissionen ska: 
  
 1. 
  
 engagera nya signatärer, 
  
 2. 
  
 ha löpande dialog med befintliga signatärer, 
  
 3. 
  
 sammanställa och organisera signatärernas åtaganden, 
  
 4. 
  
 följa och analysera signatärernas åtaganden och hur de bidrar 
  
 5. 
  
 till att genomföra den digitala agendan, samt identifiera områden där initiativ saknas och arbeta för att 
  
 6. 
  
 engagera nya signatärer som motsvarar behovet av insatser. 
  
 225 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:13 
  
 Det frivilliga regionala signatärskapet som vänder sig till sam- verkansorgan, länsstyrelser och landsting omfattas inte av kom- missions uppdrag. 
 Samverka med olika aktörer i samhället för en ökad digitalisering 
 Inom flera av de sakområden som presenteras i den digitala agendan finns det samverkansorganisationer som har i uppdrag att driva förändringsarbete. 
 När det gäller  
 e-förvaltning 
  har regeringen tillsatt  
 E-dele- 
  gationen som har i uppdrag att genomföra regeringens handlings- plan på  
 e-förvaltningsområdet. 
  Inom vård och omsorg arbetar regeringen tillsammans med en bred grupp av nationella aktörer med utgångspunkt i Nationell eHälsa – strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg. För att bidra till bred- bandsutbyggnaden har regeringen tillsatt Bredbandsforum som verkar för att nå målen i bredbandsstrategin. Ett annat exempel är Sveriges Kommuner och Landsting som nyligen inrättat ett center för  
 e-samhället 
  (Page) för att koordinera landstingens och kom- munernas arbete med  
 it-relaterade 
  frågor. Ytterligare ett exempel är Geodatasamverkan som syftar till att ge bättre tillgång till offent- liga geodata för tillämpning på t.ex. miljöfrågor. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har vidare ett sammanhållande ansvar för samhällets informationssäkerhet och arbetar med frågan ur ett tvärsektoriellt perspektiv. På andra områden har myndigheter ett samverkande ansvar eller så finns pågående statliga utredningar och projekt. Inom ramen för sitt uppdrag ska kommissionen samverka med dessa. 
 Inom andra områden saknas det samverkansforum som arbetar strategiskt med  
 it-frågorna. 
  För att bidra till att nå det  
 it-politiska 
  målet kan kommissionen ge förslag på arbetsgrupper som arbetar med en specifik frågeställning och där olika aktörer i samhället som är intresserade av frågan kan medverka. Kommissionen kan då vara en mötesplats för dialog och samverkan mellan myndigheter, organisationer och företag som verkar på det specifika området. Syftet är att hitta konstruktiva lösningar som bidrar till att ta till vara digitaliseringens möjligheter, med beaktande av den ansvars- fördelning som råder mellan stat, kommuner och andra huvudmän för berörda verksamheter samt övriga aktörer. Kommissionen ska i förslaget till handlingsplan redovisa förslag på områden som kan 
 226 
  
 SOU 2014:13 
  
 Bilaga 1 
  
 vara lämpliga att behandla inom ramen för olika arbetsgrupper. Arbetsgrupper tillsätts efter beslut av Regeringskansliet (Närings- departementet). 
 Uppdragets genomförande 
 I frågor som rör uppföljning och analys av utvecklingen mot det it- politiska målet ska kommissionen löpande informera den inom Regeringskansliet tillsatta interdepartementala arbetsgruppen för en digital agenda för Sverige och vid behov även statssekreterar- gruppen för en digital agenda för Sverige. 
 Vid behov ska kommissionen tillkalla en referensgrupp bestående av företrädare för näringsliv, offentlig sektor, intresse- organisationer, forskare och användare i alla åldrar för att ta del av deras kunskaper och perspektiv på kommissionens arbete. Det är angeläget att kommissionens arbete sker i samverkan med såväl referensgruppen som med signatärer, övriga företag och organisa- tioner. 
 Kommissionen bör söka samverkan med Regeringskansliet i dess arbete med den nationella innovationsstrategin. Kommis- sionen ska också samverka med Sveriges Kommuner och Landsting och bör i övrigt stödja initiativ som syftar till att etablera forum för inflytande, dialog och samverkan. 
 Kommissionen ska löpande under sitt arbete inhämta syn- punkter från relevanta statliga myndigheter och bolag, bl.a. Lantmäteriet, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Post- och telestyrelsen, Statens jordbruksverk, Statens skolverk, Socialstyrelsen, Tillväxtverket, Verket för innovationssystem, Apotekens Service AB, Bredbandsforum och  
 E-delegationen, 
  samt andra aktörer på nationell, regional och lokal nivå som har ansvar inom de områden som den digitala agendan omfattar. 
 Kommissionen ska analysera konsekvenserna av de förslag på åtgärder som lämnas, och som ska bidra till att förverkliga det it- politiska målet, samt föreslå finansiering om förslagen innebär kostnadsökning eller intäktsminskning för staten, kommuner eller landsting. Konsekvensanalysen ska göras med utgångspunkt i 14– 15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). Kommissionen ska i analysen även beakta förslagens effekter på t.ex. resursanvändning, avfall och klimat. 
 227 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:13 
  
 Kommissionen ska redovisa sitt förslag till handlingsplan senast den 1 december 2012. Kommissionen ska årligen senast den 1 mars lämna delrapporter med analyser av utvecklingen mot det it- politiska målet samt förslag till åtgärder. I samband med del- rapporteringen ska en redovisning lämnas av kommissionens arbete med övriga uppdrag. 
 Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 december 2015. 
 (Näringsdepartementet) 
 228 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 2013:108 
 Tilläggsdirektiv till 
 Digitaliseringskommissionen (N 2012:04) 
 Beslut vid regeringssammanträde den 28 november 2013 
 Sammanfattning 
 Digitaliseringskommissionen ska utöver det nuvarande uppdraget dels administrera det frivilliga regionala signatärskapet, dels ta över den administrativa funktionen för Användningsforum. 
 Bakgrund 
 Inledning 
 Regeringen bemyndigade den 7 juni 2012 det statsråd som har till uppgift att föredra ärenden om  
 it-politik 
  att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att verka för att det  
 it-politiska 
  målet i den digitala agendan uppnås och att regeringens ambitioner inom området fullföljs (dir. 2012:61). Utredningen har tagit namnet Digitaliserings- kommissionen – en kommission för den digitala agendan, nedan Digitaliseringskommissionen. 
 Regionala digitala agendor 
 I samband med att den digitala agendan (It i människans tjänst – En digital agenda för Sverige) presenterades i oktober 2011, inbjöds länsstyrelser, landsting och samverkansorgan att ingå ett regionalt signatärskap. Det regionala signatärskapet innebär att aktörerna signerar en frivillig avsiktsförklaring om att de delar målet i den 
 229 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2014:13 
  
 digitala agendan om att Sverige ska bli bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter och att de som en del av detta har för avsikt att upprätta en regional digital agenda. Avsikten är att de regionala digitala agendorna ska tas fram i bred samverkan med olika aktörer på marknaden. De regionala agendorna ska anpassas till de specifika förutsättningar som finns i respektive län och däri- genom gemensamt bidra till att hela landet är bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. 
 Länsstyrelsen i Örebro län har under 2012 och 2013 haft regeringens uppdrag att främja initiativ att ta fram regionala och lokala digitala agendor. 
 I Digitaliseringskommissionens uppdrag ingår att administrera de företag och organisationer som på nationell nivå blivit signatärer till den digitala agendan för Sverige. 
 Användningsforum 
 Regeringen beslutade den 29 mars 2012 att inrätta ett använd- ningsforum åren  
 2012–2015 
  i syfte att peka på viktiga konkreta förutsättningar för användbarhet och tillgänglighet och visa exempel på hur användbarhet och tillgänglighet kan genomföras av ansvariga aktörer (dnr N2012/1799/ITP). Användningsforum ska utgöra en plattform för kontinuerlig dialog mellan det allmänna och användar- grupper,  
 it-branschen, 
  forskarsamhället samt representanter för slut- användarorganisationer. 
 Samma dag uppdrog regeringen åt Myndigheten för handikap- politisk samordning (Handisam) att inrätta ett administrativt kansli för att stödja arbetet i Användningsforum (dnr N2012/1804/ITP). 
 Användningsforums huvuduppgift är att säkerställa en kon- tinuerlig dialog kring tillgänglighet och användbarhet som en kvalitetsaspekt av it. Utgångspunkten är kunskaper och erfaren- heter från det allmänna, frivillig- och intresseorganisationer, it- branschen och forskarsamhället. 
 Syftet är att genom dialogen tillsammans peka på viktiga kon- kreta förutsättningar för användbarhet och tillgänglighet och visa exempel på hur användbarhet och tillgänglighet kan genomföras och följas upp av ansvariga aktörer. Exemplen bör visa på utveck- lings- och förbättringsprocesser, där beställning och utformning har med ett tydligt användarperspektiv och där tester mot användare naturligt finns med i processen. Post- och telestyrelsens innovations- 
 230 
  
 SOU 2014:13 
  
 Bilaga 2 
  
 tävlingar, inom ramen för myndighetens arbete med att stimulera utveckling kring användbara elektroniska tjänster utifrån män- niskors olika behov, kan ge underlag för sådana exempel. Exemplen ska kunna användas som modeller bland annat av de samrådande myndigheterna i deras verksamheter. Exempelvis kan de fungera som underlag för Post- och telestyrelsen för att identifiera problem- områden, förslag på teman till Post- och telestyrelsens innovations- tävlingar och övriga arbete. 
 De exempel som forumet rapporterar ska knyta an till övrig it- politisk utveckling. En utgångspunkt är därför att Användnings- forum speglar och knyter an till insatser som pågår bland annat inom  
 e-förvaltningen, 
  nationell  
 e-hälsa 
  och funktionshinders- politiken. 
 Användningsforum bör sammantaget komplettera bilden med exempel på hur användbara och tillgängliga produkter, tjänster och miljöer inom  
 it-området 
  bidrar till att göra det så enkelt som möj- ligt för så många som möjligt. 
 Användningsforum och dess administrativa funktion bör även kunna verka stödjande i regeringens arbete med digital inkludering i Sverige och i  
 EU-sammanhang 
  i frågor som rör genomförandet av den europeiska digitala agendan. 
 Tilläggsuppdraget 
 Digitaliseringskommissionen ska ta över administrationen av det regionala signatärskapet och uppföljningen av de regionala digitala agendorna 
 Utöver nuvarande uppdrag ska Digitaliseringskommissionen admi- nistrera det regionala signatärskapet samt, i samråd med berörda aktörer, följa hur arbetet med regionala digitala agendor utvecklas. 
 Administrationen av de regionala signatärerna innebär att Digitaliseringskommissionen ska föra register över de länsstyrelser, landsting och samverkansorgan som skrivit under en avsiktsför- klaring samt att upprätta en förteckning över färdiga regionala digitala agendor. 
 Att följa utvecklingen av de regionala digitala agendorna innebär att Digitaliseringskommissionen ska kartlägga de regionala digitala agendornas intressenter, genomförandestatus och inriktning. Även andra områden som bedöms vara relevanta kan ingå i uppföljnings- 
 231 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2014:13 
  
 arbetet. I uppdraget ingår att sprida resultatet av uppföljningen till bland andra länsstyrelser, landsting och samverkansorgan i syfte att ge förutsättningar för överförbarhet och lärande. Det ska göras i nära dialog med berörda aktörer. 
 Uppdraget ska redovisas tillsammans med Digitaliseringskom- missionens övriga uppdrag senast den 1 mars varje år samt senast den 31 december 2015. 
 Digitaliseringskommissionen ansvarar för den administrativa funktionen för Användningsforum 
 Utöver det nuvarande uppdraget ska Digitaliseringskommissionen vidare från och med den 1 januari 2014 ta över ansvaret för det av Handisam inrättade administrativa kansliet för Användningsforum. 
 Den administrativa funktionen ska stödja och driva Använd- ningsforum som plattform för en kontinuerlig dialog mellan det allmänna och användargrupper, branschen, forskarsamhället samt representanter för slutanvändarorganisationer. 
 Den administrativa funktionen ska bl.a. förbereda och organisera möten i Användningsforum och ta fram nödvändiga underlag och material för Användningsforums arbete. 
 Den administrativa funktionen bör även tillsammans med Användningsforum kunna verka stödjande i regeringens arbete med digital inkludering i Sverige och i  
 EU-sammanhang 
  i frågor som rör genomförandet av den europeiska digitala agendan. 
 Den administrativa funktionen rapporterar till Digitaliserings- kommissionen när det gäller sakfrågan, resultat och budget. 
 (Näringsdepartementet) 
 232 
 Bilaga 3 
 Referenspersoner 
 Nedan listas personer med vilka Digitaliseringskommissionen har haft kontakt i arbetet med indikatorer och insatser för den digitala agendans 22 sakområden. 
  
 Namn 
  
 Organisation 
  
 AnnSofi Avila 
  
 Utbildningsradion 
  
 Robinson 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Thompson Pegelow 
  
 E-delegationen 
  
 Harrison 
  Brown 
  
 Learn IT24 
  
 Nelson 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Evans 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Knight 
  
 Stiftelsen för Internetinfrastruktur 
  
 Ortiz 
  
 (.SE) 
  
 Taylor 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting 
  
 Hull 
  
 E-delegationen 
  
 Gray 
  
 Svenska stadsnätsföreningen 
  
 Owen 
  
 Styrelsen för internationellt 
  
 utvecklingssamarbete 
  
 Villegas 
  
 Tillväxtanalys 
  
 Robinson 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Ross 
  
 E-delegationen 
  
 Potter 
  
 Musikverket 
  
 Howard 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Valdez 
  
 Kammarkollegiet (SIC) 
  
 Freeman 
  
 Socialstyrelsen 
  
 Lee 
  
 Kungliga biblioteket 
  
 Burke 
  
 Näringsdepartementet 
  
 233 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:13 
  
 Rogers 
  
 Post- och telestyrelsen 
  
 Burgess 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Hartman 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Young 
  
 Statens Medieråd 
  
 Wilson 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Bullock 
  
 IT & Telekomföretagen 
  
 Hahn 
  
 Skolinspektionen 
  
 Williams 
  
 Lantmäteriverket 
  
 Quinn 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Flores Schönenstern 
  
 Näringsdepartementet 
  
 King 
  
 Socialdepartementet 
  
 Dunlap 
  
 Uppsala universitet 
  
 Thompson 
  
 Samordningsrådet för smarta elnät 
  
 Wood 
  
 Dataföreningen 
  
 Hayes 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Sexton 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 Aguilar 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Klein 
  
 Hill+Knowlton Strategies 
  
 Edwards 
  
 Styrelsen för internationellt 
  
 utvecklingssamarbete 
  
 Brown 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Hardy 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Johnson 
  
 Entreprenör 
  
 Pitts 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting 
  
 Salas 
  
 Samordningssekretariatet för 
  
 digitalisering, digitalt bevarande 
  
 och digital förmedling av kultur- 
  
 arvet (Digisam) 
  
 Valdez 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Kim 
  
 Bredbandsforum 
  
 Davis 
  
 Post- och telestyrelsen 
  
 Williams 
  
 Styrelsen för internationellt 
  
 utvecklingssamarbete 
  
 Cobb 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Roth 
  
 Miljödepartementet 
  
 Gutierrez 
  
 Vinnova 
  
 234 
 SOU 2014:13 Bilaga 3 
  
 Larsen 
  
 Business Sweden 
  
 Yang 
  
 Socialstyrelsen 
  
 Hess 
  
 Handisam 
  
 Costa 
  
 Tillväxtverket 
  
 Davis 
  
 Cyberkulturer 
  
 Greene 
  
 Myndigheter för samhällsskydd 
  
 och beredskap 
  
 Welch 
  
 Umeå Universitet 
  
 Erickson 
  
 IT & Telekomföretagen 
  
 Gibson 
  
 Naturvårdsverket 
  
 Harrell 
  
 Stiftelsen för Internetinfrastruktur 
  
 (.SE) 
  
 Bell 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Wilcox 
  
 Post- och telestyrelsen 
  
 Smith 
  
 Post- och telestyrelsen 
  
 Richard 
  
 Netnod Internet Exchange i 
  
 Sverige AB 
  
 Crawford 
  
 Bredbandsforum 
  
 Hansen 
  
 Datorn i utbildningen 
  
 Gutierrez 
  
 Skolverket 
  
 Clark 
  
 Västerås Stad 
  
 Russo 
  
 Lantmäteriverket 
  
 Green 
  
 Svenska Läromedel 
  
 Lopez 
  
 Myndigheter för samhällsskydd 
  
 och beredskap 
  
 Hayes 
  
 Socialdepartementet 
  
 Pollard 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Gonzales 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Williams 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Rodriguez 
  
 Interlan 
  
 Sanford 
  
 Örebro universitet 
  
 Gordon 
  
 Nätverket för IT i högre utbildning 
  
 (ITHU) 
  
 Wright 
  
 Post- och telestyrelsen 
  
 235 
 Statens offentliga utredningar 2014 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Vissa bostadsbeskattningsfrågor. Fi. 
  
 2. 
  
 Framtidens valfrihetssystem 
  
 – 
  
 inom socialtjänsten. S. 
  
 3. 
  
 Boende utanför det egna hemmet 
  
 – 
  
 placeringsformer för barn och unga. S. 
  
 4. 
  
 Det måste gå att lita på konsument- skyddet. Ju. 
  
 5. 
  
 Staten får inte abdikera 
  
 – 
  
 om kommunaliseringen av den svenska skolan. U. 
  
 6. 
  
 Män och jämställdhet. U. 
  
 7. 
  
 Skärpta straff för vapenbrott. Ju. 
  
 8. 
  
 Översyn av statsskuldspolitiken. Fi. 
  
 9. 
  
 Förändrad assistansersättning 
  
 – 
  
 en översyn av ersättningssystemet. S. 
  
 10. 
  
 Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande 
  
 av handlingar. S. 
  
 11. 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. M. 
  
 12. 
  
 Utvärdera för utveckling – om utvärdering av skolpolitiska reformer. U. 
  
 13. 
  
 En digital agenda i människans tjänst 
  
 – en ljusnande framtid kan bli vår. N. 
 Statens offentliga utredningar 2014 
 Systematisk förteckning 
 Statsrådsberedningen 
 Justitiedepartementet 
 Det måste gå att lita på konsumentskyddet. [4] Skärpta straff för vapenbrott. [7] 
 Försvarsdepartementet 
 Socialdepartementet 
 Framtidens valfrihetssystem 
  
 – 
  
 inom socialtjänsten. [2] 
  
 Boende utanför det egna hemmet 
  
 – 
  
 placeringsformer för barn och unga.  
  
 [3] 
  
 Förändrad assistansersättning 
 – en översyn av ersättningssystemet. [9] 
 Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande av handlingar. [10] 
 Finansdepartementet 
 Vissa bostadsbeskattningsfrågor. [1] Översyn av statsskuldspolitiken. [8] 
 Utbildningsdepartementet 
 Staten får inte abdikera 
 – om kommunaliseringen av den svenska skolan. [5] 
 Män och jämställdhet. [6] 
 Utvärdera för utveckling – om utvärdering av skolpolitiska reformer. [12] 
 Landsbygdsdepartementet 
 Miljödepartementet 
 Näringsdepartementet 
 En digital agenda i människans tjänst 
 – en ljusnande framtid kan bli vår. [13] 
 Kulturdepartementet 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. [11].