E-legitimationsnämnden och svensk e-legitimation 
  
 E-legitimationsnämnden 
  och Svensk  
 e-legitimation 
  
 Betänkande av Utredningen om bildande av en  
 e-legitimationsnämnd 
  
 Stockholm 2010 
 SOU 2010:104 
 SOU och Ds kan köpas från Leonard kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Leonard Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Tryckt av Schwartz AB 
 Stockholm 2010 
 ISBN  
 978-91-38-23507-2 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet  
 Miller 
  WiseRegeringen beslutade den 17 juni 2010 (dir. 2010:69) att tillkalla en särskild utredare för att förbereda och genomföra bildandet av en nämndmyndighet för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering  
 (e-legitimationer). 
  
 Generaldirektören Page förordnades att vara särskild utredare från den 17 juni 2010. Tucker anställdes som utredningssekreterare från samma dag. 
 Utredningen har antagit namnet Utredningen om bildande av en  
 e-legitimationsnämnd. 
  
 Utredningen överlämnade den 6 september 2010 promemorian 
 Instruktion för  
 E-legitimationsnämnden 
 -  
 delredovisning I  
 och den 19 november 2010 promemorian  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitima- 
  tionsnämnden  
  
 - 
 delredovisning 
  II. 
 Utredningen överlämnar härmed betänkandet  
  
 E-legitimation- 
  
  snämnden och Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 (SOU 2010:104). 
 Uppdraget är härmed slutfört. 
 Stockholm i december 2010 
 Page 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 17 
  
 1.1 
  
 Förslag till lag om valfrihet för Svensk  
 e-legitimation .......... 
  
 17 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag och arbete ................................ 
  
 19 
  
 2 
  
 E-legitimationer 
  i Sverige – bakgrund ........................... 
  
 21 
  
 2.1 
  
 Dagens modell.......................................................................... 
  
 21 
  
 2.2 
  
 Begränsningar i nuvarande modell.......................................... 
  
 21 
  
 3 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer................... 
  
 23 
  
 3.1 
  
 Utgångspunkter ....................................................................... 
  
 23 
  
 3.2 
  
 Aktörer inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation .... 
  
 25 
  
 3.3 
  
 E-legitimationsnämndens 
  uppgifter ....................................... 
  
 27 
  
 3.4 
  
 Identitetsutfärdare ................................................................... 
  
 29 
  
 3.5 
  
 E-tjänsteleverantörer 
  inom offentlig sektor........................... 
  
 32 
  
 3.6 
  
 En anvisningstjänst .................................................................. 
  
 33 
  
 3.7 
  
 En signeringstjänst................................................................... 
  
 34 
  
 3.8 
  
 Attributstjänster ...................................................................... 
  
 37 
  
 3.8.1 
  
 Bakgrund ....................................................................... 
  
 37 
  
 3.8.2 
  
 Attributsintyg och innehåll.......................................... 
  
 38 
  
 3.8.3 
  
 Behov av reglering ........................................................ 
  
 41 
  
 3.8.4 
  
 Bedömning .................................................................... 
  
 43 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2010:104 
  
 3.9 
  
 Behörighetshantering med stöd av attribut ............................ 
  
 44 
  
 4 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor................... 
  
 47 
  
 4.1 
  
 Bakgrund................................................................................... 
  
 47 
  
 4.1.1 Valfrihetssystem............................................................ 
  
 47 
  
 4.1.2 Behov av valfrihetssystem för Svensk e- 
  
 legitimation.................................................................... 
  
 50 
  
 4.2 
  
 Valfrihetssystem för identitetsintygstjänster ......................... 
  
 51 
  
 4.2.1 En lag om valfrihet för Svensk  
 e-legitimation............. 
  
 51 
  
 4.2.2 Kontrakt inom valfrihetssystemet är 
  
 tjänstekoncessioner....................................................... 
  
 55 
  
 4.2.3 Samordnat inrättande av valfrihetssystemet................ 
  
 58 
  
 5 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk e- 
  
 legitimation................................................................ 
  
 61 
  
 5.1 
  
 Flera samverkande regleringar................................................. 
  
 61 
  
 5.2 
  
 Utkast till förordning om Infrastrukturen för Svensk e- 
  
 legitimation............................................................................... 
  
 63 
  
 5.3 
  
 Valfrihetslag och civilrättslig reglering ................................... 
  
 65 
  
 5.3.1 En lösning genom avtal................................................. 
  
 65 
  
 5.3.2 
  
 E-legitimationsnämnden 
  och identitetsutfärdaren ..... 
  
 66 
  
 5.3.3 
  
 Identitetsutfärdare och användare ............................... 
  
 67 
  
 5.3.4 
  
 Nämnden,  
 e-tjänsteleverantörerna 
  och 
  
 regelverket ..................................................................... 
  
 69 
  
 5.4 
  
 Anvisningstjänsten respektive infrastrukturcertifikat ........... 
  
 70 
  
 5.5 
  
 Signaturtjänsten........................................................................ 
  
 70 
  
 5.5.1 
  
 Behov av överväganden................................................. 
  
 70 
  
 5.5.2 
  
 Signaturlagen och signaturtjänsten .............................. 
  
 71 
  
 5.5.3 
  
 Alternativa metoder ...................................................... 
  
 73 
  
 5.6 
  
 Utfärdarens ansvar för intyg.................................................... 
  
 73 
  
 6 
  
 Tillitsramverk ............................................................. 
  
 75 
  
 6.1 
  
 Utgångspunkter........................................................................ 
  
 75 
  
 6 
 SOU 2010:104 Innehåll 
  
 7 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd ................... 
  
 79 
  
 7.1 
  
 Informationssäkerheten behöver prioriteras.......................... 
  
 79 
  
 7.2 
  
 Persondataskyddet ska säkerställas......................................... 
  
 80 
  
 7.2.1 Frågor av central betydelse .......................................... 
  
 80 
  
 7.2.2 Inga personuppgifter i registren .................................. 
  
 81 
  
 7.2.3 
  
 Personuppgifter inom infrastrukturen........................ 
  
 82 
  
 7.2.4 Personuppgiftsansvar och begränsningar av 
  
 elektroniska spår........................................................... 
  
 83 
  
 7.2.5 Bättre skydd genom tekniska anpassningar ................ 
  
 89 
  
 7.2.6 
  
 Anvisnings- och signaturtjänster................................. 
  
 91 
  
 7.2.7 Lagen om elektronisk kommunikation....................... 
  
 91 
  
 8 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden .............. 
  
 93 
  
 8.1 
  
 Omvärldsutveckling................................................................. 
  
 93 
  
 8.2 
  
 En ny svensk affärsmodell....................................................... 
  
 98 
  
 8.2.1 
  
 Utgångspunkter............................................................ 
  
 98 
  
 8.2.2 
  
 Affärs- och betalmodell.............................................. 
  
 100 
  
 8.3 
  
 Verksamhetsmål..................................................................... 
  
 108 
  
 8.3.1 
  
 E-legitimationsnämndens 
  mål.................................... 
  
 108 
  
 8.3.2 
  
 E-legitimationsnämndens 
  roll.................................... 
  
 109 
  
 8.4 
  
 Verksamhetsområden ............................................................ 
  
 110 
  
 8.4.1 
  
 Användare och medlemmar ....................................... 
  
 110 
  
 8.4.2 
  
 Tjänster........................................................................ 
  
 111 
  
 8.4.3 Internationell samverkan och eventuellt 
  
 kompletterande områden ........................................... 
  
 113 
  
 8.4.4 
  
 Upphandling ............................................................... 
  
 114 
  
 8.5 
  
 Nämndens organisation......................................................... 
  
 115 
  
 8.5.1 
  
 Nämndens uppbyggnad ............................................. 
  
 115 
  
 8.5.2 
  
 Nämndens ansvarsområden ....................................... 
  
 116 
  
 8.6 
  
 Genomförandeplan ................................................................ 
  
 124 
  
 8.6.1 
  
 Uppbyggande av verksamheten ................................. 
  
 124 
  
 8.6.2 Organisation av genomförande och bemanning....... 
  
 132 
  
 8.7 
  
 Ekonomi ................................................................................. 
  
 133 
  
 8.7.1 Förutsättningar för att finansiera verksamheten ...... 
  
 133 
  
 8.7.2 
  
 Budget  
 2011–2013....................................................... 
  
 134 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2010:104 
  
 8.7.3 Övergång från anslagsfinansiering till 
  
 avgiftsfinansiering ....................................................... 
  
 140 
  
 8.7.4 
  
 Risker med affärsmodellen ......................................... 
  
 142 
  
 9 
  
 En motsvarande infrastruktur för privat sektor.............. 
  
 145 
  
 9.1 
  
 Utgångspunkt......................................................................... 
  
 145 
  
 9.2 
  
 Förslag till lösning.................................................................. 
  
 146 
  
 9.3 
  
 Genomförande........................................................................ 
  
 147 
  
 10 
  
 Konsekvensbeskrivning ............................................. 
  
 149 
  
 11 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 155 
  
 11.1 
  
 Förslag till lag om valfrihet för Svensk  
 e-legitimation......... 
  
 155 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2010:69................................. 
  
 157 
  
 Bilaga 2 Förordning med instruktion för 
  
 E-legitimationsnämnden 
  (2010:1497) ................ 
  
 169 
  
 Bilaga 3 Regeringens beslut om förordnande av ledamöter 
  
 till  
 E-legitimationsnämnden................................ 
  
 171 
  
 Bilaga 4 Begrepp och definitioner.................................... 
  
 173 
  
 Bilaga 5 Utkast till förordning om Infrastrukturen för 
  
 Svensk  
 e-legitimationsnämnden.......................... 
  
 175 
  
 Bilaga 6 Regelverk för Infrastrukturen för 
  
 Svensk  
 e-legitimation......................................... 
  
 185 
  
 Bilaga 7 Förslag till riktlinjer för federationsoperatörer ....... 
  
 211 
  
 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 Innehåll 
  
 Bilaga 8 Behörighetshantering med stöd av attribut........... 
  
 215 
  
 Bilaga 9 
  
 Tillitsramverk ................................................... 
  
 239 
  
 Bilaga 10 
  
 Kvalificerade certifikat ..................................... 
  
 255 
  
 Bilaga 11 
  
 Teknisk sammanfattning av infrastrukturen för 
  
 Svensk  
 e-legitimation ........................................ 
  
 265 
  
 Bilaga 12 
  
 Tekniskt ramverk ............................................. 
  
 273 
  
 Bilaga 13 
  
 Attributsspecifikaton ........................................ 
  
 279 
  
 Bilaga 14 
  
 Specifikation av metadata................................. 
  
 287 
  
 Bilaga 15 
  
 Implementation Profile..................................... 
  
 291 
  
 Bilaga 16 
  
 Anvisningstjänst .............................................. 
  
 297 
  
 Bilaga 17 
  
 Central signeringstjänst .................................... 
  
 305 
  
 9 
 Sammanfattning 
 Dagens lösning för  
 e-legitimationer 
  fungerar relativt väl och i en internationell jämförelse är det förhållandevis många medborgare i Sverige som kan utföra legitimering och underskrift i en elektronisk miljö. Myndigheter, landsting och kommuner har också, i samverkan med utfärdarna av  
 e-legitimationer, 
  infört dialoger och användargränssnitt för  
 e-legitimering 
  som fungerar och en samsyn har vuxit fram kring bl.a. rätts- och administrativa frågor. 
 Dagens system har dock brister. Det finns ingen sammanhållen och enhetlig infrastruktur för identifiering vilket försvårar och förmodligen hämmar utvecklingen av  
 e-tjänster. 
  En samordnad infrastruktur för användning av  
 e-legitimationer 
  underlättar och förenklar för den offentliga sektorn och bör främja en utveckling av  
 e-tjänster. 
  Dagens modell är ett system som inte öppnar upp för möjliga nya aktörer att komma in på marknaden och därigenom bidra till en mångfald. Vidare bygger dagens modell för e- legitimationer på en upphandling som går ut per halvårsskiftet 2012 och som inte kan förlängas. 
 Den i utredningen föreslagna modellen för Svensk  
 e-legitimation 
  med en federation skapar en sådan sammanhållen och förenklad infrastruktur och bidrar till en fortsatt utveckling av  
 e-legitima- 
  tioner i Sverige på ett antal områden. Inom infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska alla  
 e-legitimationer 
  som uppfyller uppställda krav kunna användas av medborgare och anställda i organisationer för åtkomst till förvaltningens  
 e-tjänster. 
  Utredningen beskriver i rapporten hur en sådan infrastruktur kan skapas och regleras. Syftet med infrastrukturen är inte att förhindra några idag existerande identitetslösningar utan att skapa förutsättningar, regelverk, m.m. för användning av existerande och tillkommande lösningar för identifiering. Vidare föreslås tjänster 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:104 
  
 för signering utanför området för den aktuella identitetslösningen. Detta möjliggörs genom ett enhetligt gränssnitt mot infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Regeringen har beslutat om inrättande av en  
 E-legitimations- 
  nämnd från årsskiftet. Den övergripande målsättningen med bildandet av en  
 E-legitimationsnämnd 
  är att skapa förutsättningar för en väl fungerande Svensk  
 e-legitimation 
  som kan skapa stark tillit till verksamheten såväl i Sverige som internationellt. Svensk e- legitimation ska möjliggöra för såväl användare som offentlig sektor att på ett effektivt sätt etablera och nyttja  
 e-tjänster 
  vilka kräver  
 e-legitimationer 
  och eller signering. 
 I förverkligandet av målbilden ingår att skapa en affärsmodell för Svensk  
 e-legitimation 
  som bygger på ett antal aktörer i samverkan –  
 E-legitimationsnämnden, 
  användare i form av privatpersoner och anställda i organisationer, identitetsutfärdare,  
 e-tjänsteleverantörer 
  samt attributsutfärdare. 
 Förvaltningens  
 e-tjänsteleverantörer 
  kommer i infrastrukturen att på ett förenklat sätt få tillgång till  
 e-legitimationstjänster 
  genom 
 –  
 E-legitimationsnämnden 
  - vilket bland annat kommer att underlätta integration och hantering av tjänster. 
 Genom utredningens förslag skapas en infrastruktur för den offentliga sektorn. En viktig uppgift för  
 E-legitimationsnämnden 
  blir att verka för att en motsvarande och samverkande infrastruktur etableras även för den privata sektorn. Det är först då en sådan samverkande infrastruktur etablerats som Svensk  
 E-legitimation 
  kan användas för både offentliga och privata  
 e-tjänster. 
  
 Attributsutfärdarna kommer som medlemmar i modellen spela en viktig roll som källa till kompletterande information. 
 Enligt förslaget ska infrastrukturen byggas med hjälp av flera samverkande regelverk, delvis inrättade genom författning, delvis skapade genom civilrättsliga avtal efter upphandling. 
 Med anledning av den bedömning som gjordes i  
 Instruktion för  
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  – delredovisning I  
 (Fi 2010:05), att de av regeringen uppställda målen inte kan realiseras genom de upphandlingsförfaranden som anges i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, föreslås i utredningen att det inrättas en ny lag enligt vilken  
 E-legitimationsnämnden 
  får inrätta valfrihets- system för Svensk  
 e-legitimation. 
 E-legitimationsnämnden 
  ska fastställa reglerna för infrastrukturen men det är olika aktörer på 
 12 
  
 SOU 2010:104 
  
 Sammanfattning 
  
 marknaden som ska ta fram och erbjuda identifieringstjänster och andra tjänster, t ex  
 E-legitimationer. 
  Det kan antas att det inom ramen för Svensk  
 e-legitimation 
  kommer att erbjudas olika alternativ av  
 e-legitimationer 
  och det är väsentligt att användarna får en valmöjlighet mellan olika alternativ. Utredningen föreslår därför att det inrättas ett valfrihetssystem baserat på reglerna i lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Utredningen gör bedöm- ningen att inrättandet av valfrihetssystemet ska anses vara en tilldelning av avtal genom tjänstekoncession. 
 I utredningen redovisas även ett förslag till regelverk för den föreslagna infrastrukturen. Regelverket avses styra parternas civil- rättsliga mellanhavanden genom att föras in i de avtal som E- legitimationsnämnden ingår med dem som ansluts till infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Regelverket specificerar villkoren för de olika tjänster som kommer att tillhandahållas. 
 Utredningen föreslår att en förordning om infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  skapas. Förordningen syftar till att etablera infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation 
  inom den offentliga förvaltningen och att samordna och förenkla  
 e-tjänsteleverantörer- 
  nas användning av funktioner för elektronisk legitimering och elektronisk underskrift. Förordningen ska bland annat definiera de centrala begrepp som används inom infrastrukturen. 
 En infrastruktur för identifiering bör ta sin utgångspunkt i ett tillitsramverk byggt på internationell standard och medge den flexibilitet som den föreslagna infrastrukturen för Svensk e- legitimation och internationell samverkan kräver.  
 E-legitimations- 
  nämnden bör vidare verka för att standardiseringsarbetet inom ISO/IEC leder till resultat som är förenliga med behoven inom den föreslagna infrastrukturen för identifiering. Om dessa resultat nås bör Sverige följa denna internationella standard. Vid en tillämpning av dessa internationella normer har det, såvitt hittills framkommit, visat sig ändamålsenligt att för Svensk  
 e-legitimation 
  kräva en tillitsnivå som motsvarar nivå 3 (AL3) eller högre, vilket också är den nivå som ligger närmast de av ramavtalsleverantörerna idag utgivna  
 e-legitimationerna. 
  
 Som ett led i att skapa en långsiktig, hållbar och teknikneutral grund för identifiering har utredningen valt att inte reglera hur bärare skall utformas eller på annat sätt peka på någon särskild teknik för själva  
 e-legitimationshandlingen, 
  utan tar fasta på att 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:104 
  
 säkerställa att identifieringen sker på ett betryggande sätt. Abstraktionslagret med identitetsintyg gör det möjligt för e- legitimationsutfärdare att helt fritt utforma och utveckla lösningarna så länge de uppfyller säkerhetskraven i tillitsramverket. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska genom sin verksamhet skapa och utveckla modellen för Svensk  
 e-legitimation 
  baserat på följande utgångspunkter: 
  
 att en affärs- och prismodell skapas som är enkel, transparent och långsiktig. Den ska leda till mer förutsägbara och om möjligt lägre kostnader än i dagens ramavtalsmodell 
  
 att det ska vara enkelt för statlig myndighet, landsting eller kommun att få tillgång till tjänster för elektronisk identifiering och signering. En statlig myndighet, landsting eller kommun ska genom en part –  
  
 E-legitimationsnämnden 
  – få tillgång till alla tjänster som omfattas av modellen 
  
 att en statlig myndighet, landsting eller kommun i så liten utsträckning som möjligt själv ska behöva ha kompetens och funktioner för att kunna använda tjänster för elektronisk identifiering och signering i verksamheten 
  
 att modellen bör, om det med hänsyn till övriga förutsättningar är möjligt, stödja teknikneutralitet samt bygga på lösningar som utvecklas av marknaden. Befintliga  
  
 e-legitimationer 
  bör, eventuellt med viss anpassning för att klara vald Gonzalez, fungera i den nya modellen 
  
 att alla aktörer på marknaden som uppfyller relevanta krav ska kunna bli leverantörer i den nya modellen 
  
 Inom Svensk  
 e-legitimation 
  finns ett antal grundläggande tjänster, där vissa handlas upp och tillhandahålls via  
 E-legitimations- 
  nämnden och andra tillhandahålls från godkända medlemmar i modellen. Dessa tjänster kan indelas i följande grupper: register- tjänster,  
 e-legitimationer, 
  anvisningstjänst, attributsintygstjänst och signeringstjänst. Det är fortfarande under utredning hur vissa av dessa tjänster ska utformas, val av teknisk lösning samt ifall de ingår i prismodellen som en bastjänst eller ifall en extra avgift kommer att utgå. 
 Verksamhetsplanen för  
 E-legitimationsnämnden 
  omfattar perioden 2011 till 2013 vilket motsvarar den period då nämndens 
 14 
  
 SOU 2010:104 
  
 Sammanfattning 
  
 verksamhet samt infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska byggas upp. Målsättningen är att under våren 2012, och senast per utgången av juni 2012 ha infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  i drift. För att nå dit innefattar genomförandeplanen en lång rad aktiviteter där några av de mer väsentliga är författnings- förändringar, inrättande av ett valfrihetssystem, framtagande av avtal, utveckling av teknisk infrastruktur och tjänster, uppdatering av affärsmodellen, inrättande av ett säkerhets- och tillitsramverk, genomförande av säkerhets- och andra kontroller samt detaljering av övergångsplan. Övergångsplanen är kritisk för att få en smidig övergång från nuvarande modell till den framtida modellen. 
 En annan viktig del i nämndens arbete är att genomföra ett stort antal samverkans- och förankringsaktiviteter med såväl offentliga som privata  
 e-tjänsteleverantörer, 
  identitetsutfärdare, attributs- utfärdare samt andra viktiga intressenter för att på bästa sätt vidare- utveckla och bygga önskad modell för  
 e-legitimationer 
  i Sverige. 
 Affärsmodellen för Svensk  
 e-legitimation 
  syftar till att skapa en modell som fungerar effektivt med nyttor och incitament för aktörerna. Det är vidare viktigt att modellen är utvecklingsbar och kan anpassas efter nya förutsättningar. 
 Den prismodell som tagits fram som en del av affärsmodellen har utgått ifrån att den totala ersättningen till identitetsutfärdarna bör motsvara nuvarande marknadsstorlek i initialskedet. Tillväxten i marknaden förväntas ske genom att ytterligare myndigheter, landsting och kommuner ansluter sig till systemet.  
 E-tjänste- 
  leverantörernas avgifter ska vara förutsebara, överskådliga och därmed enkla att budgetera. De kostnader som nämnden har som är direkt relaterade till drift av Svensk  
 e-legitimation 
  bör på sikt finansieras via avgifter. Den viktigaste källan till finansiering i modellen utgörs av fasta årsavgifter som betalas av  
 e-tjänsteleveran- 
  törerna till  
 E-legitimationsnämnden. 
  Huvuddelen av dessa avgifter betalas därefter ut till identitetsutfärdarna utifrån prestation mätt som respektive aktörs marknadsandel i modellen, beräknat som antal utfärdade identitetsintyg per unik användare och tidsenhet, jämfört med totala antalet utfärdare intyg. Därtill kommer såväl identitetsutfärdare som attributsutfärdare att betala en årlig avgift för att täcka administrativa kostnader och tillsyn. Identitets- utfärdarna fastställer själva inom ramen för regelverket villkoren för utfärdandet av  
 e-legitimationer 
  och dessa villkor kan innefatta en anskaffningsavgift för användaren. 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:104 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  ska kunna utfärdas såväl till en medbor- gare – s.k.  
 privat  
  
 e-legitimation 
  
 – som till anställda eller uppdrags- tagare – s.k.  
  
 e-tjänstelegitimation 
 . 
  Medan användaren själv får an- skaffa privat  
 e-legitimation 
  är det arbets- eller uppdragsgivaren som ansöker om och tilldelar den anställde en  
 e-tjänstelegitimation. 
  E- tjänstelegitimationerna ligger inom regelverket men utanför val- frihetssystemet och är inte ersättningsgrundande i affärsmodellen. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  föreslås i utredningen initialt bemannas med fyra årsarbetskrafter. Under de första åren då Svensk  
 e-legitimation 
  ska etableras och infrastrukturen utvecklas kommer visst projektarbete krävas, vilket bör kunna hanteras med hjälp av externa resurser. Drift och förvaltning av infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  föreslås upphandlas på marknaden. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  kommer under en inledande upp- byggnadsperiod behöva anslagsstöd för att finansiera verksamhet- en. Hur lång denna period blir är beroende av i vilken takt nuvarande  
 e-tjänsteleverantörer 
  väljer att anslutas till Svensk e- legitimation. Vid 100% anslutning av nuvarande aktörer i samband med lanseringen 2011 beräknas täckning för nämndens kostnader direkt relaterade till drift av Svensk  
 e-legitimation 
  kunna uppnås 2014. Även om detta scenario ej kan uppnås bör det på sikt när verksamheten nått ett normaltillstånd vara möjligt att finansiera den operativa delen av verksamheten via avgifter. Visst utvecklings- arbete, omvärldsbevakning, internationella relationer och liknande bedöms även fortsatt behöva finansieras via anslag. 
 Som framgår av betänkandet har utredningen valt att ta ställning till flera svåra frågor och med relativt hög detaljeringsgrad för att tydliggöra områdets komplexitet och bredd och för att få igång en aktiv dialog kring frågeställningarna. 
 Nämnden tar nu vid där utredningen slutar. Det ligger i sakens natur att fortsatt dialog och djupare analys kommer att kunna resultera i modifieringar av olika slag. 
 16 
 Författningsförslag 
  
 1.1 
  
 Förslag till lag om valfrihet för Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 1 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får besluta att tillhandahålla valfrihets- system för tjänster som upphandlas för elektronisk identifiering. 
 Med valfrihetssystem menas ett förfarande där användaren har rätt att välja den leverantör som ska utföra tjänsten och som E- legitimationsnämnden godkänt och tecknat kontrakt med. 
  
 2 §  
 När  
 E-legitimationsnämnden 
  tillhandahåller valfrihetssystem enligt denna lag ska myndigheten tillämpa lagen (2008:962) om valfrihetssystem. I stället för det som sägs i 2 kap. 3 § första meningen, 6 och 7 §§ lagen om valfrihetssystem ska med 
  
 1. 
  
 leverantör menas den som på marknaden tillhandahåller tjänster som nämns i 1 §, 
  
 2. 
  
 tjänst menas sådan tjänst som nämns i 1 §, och 
  
 3. 
  
 upphandlande myndighet menas  
  
 E-legitimationsnämnden. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska dock inte tillämpa 9 kap. 2 § lagen om valfrihetssystem när nämnden tillhandahåller valfrihetssystem enligt denna lag. 
  
 3 §  
 En kommun eller ett landsting får uppdra åt  
 E-legitimations- 
  nämnden att på kommunens eller landstingets vägnar besluta om godkännande av sökande och ingående av kontrakt enligt denna lag eller på annat sätt genomföra och avsluta ett inrättande eller en förändring av ett valfrihetssystem enligt denna lag. 
 Denna lag träder i kraft den [ ] 2011 
 17 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Regeringen beslutade den 17 juni 2010 att tillkalla en särskild utredare för att förbereda och genomföra bildandet av en nämnd- myndighet för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering  
 (e-legitimationer). 
  Utredningens uppdrag framgår av kommitté- direktivet (dir. 2010:69), se  
 bilaga 1 
 . 
 Utredningen har antagit namnet Utredningen om bildande av en  
 e-legitimationsnämnd. 
  
 Utredningen har enligt direktivet i sin första delredovisning den 6 september 2010 lämnat förslag till en instruktion för  
 E-legitima- 
  tionsnämnden. Den 19 november 2010 har utredningen lämnat förslag till  
 E-legitimationsnämndens 
  verksamhetsmål och verksam- hetsplan för  
 2011-2013 
  jämte en beskrivning av en ny nationell e- legitimationsmodell benämnd  
 Svensk  
  
 e-legitimation 
 . 
  
 Regeringen har beslutat om förordning med instruktion för E- legitimationsnämnden, se  
 bilaga 2 
 , och förordnade av nämndens ledamöter, se  
 bilaga 3 
 . 
  
 I detta betänkande,  
  
 E-legitimationsnämnden 
  och Svensk e- legitimation 
 , finns utredningens författningsförslag om ett nytt val- frihetssystem samt uppdaterade förslag och beskrivningar av verksamhetsplan för  
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  och Svensk e- legitimation. 
  
 Uppdraget är härigenom avslutat. 
 19 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2010:104 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete 
  
 Utredningen inledde sitt arbete i mitten av juni 2010. Utredningen har i olika omfattning haft samråd med Sveriges Kommuner och Landsting och de myndigheter som ingår i  
 E-delegationen 
  – inklusive dess arbetsgrupp och Warren – samt med Datainspektionen, Post- och telestyrelsen, Datainspektionen och Domstolsveket. Därtill har utredningen haft samråd med Apotekens Service AB, Kommunförbundet Stockholms län, CEHIS och .SE. 
 Utredningen har haft tre samrådsmöten med de leverantörer som omfattas av ramavtal Elektronisk identifiering (eID) 2008 och två möten med s.k. infratjänstleverantörer. Vidare har utredningen tillsammans med Ingenjörsvetenskapsakademien, IVA, anordnat ett näringslivsseminarium med ett åttiotal deltagare. Utredningen har medverkat i två informationsmöten som Dataföreningen har anordnat samt som föredragshållare på  
 BankID-dagen. 
  Utredningen har varit på studiebesök hos Johnson (Direktoratet for forvaltning og IKT) i Norge och utredningssekreteraren har deltagit i internationella konferenser om  
 e-legitimationer 
  i Tallinn och Aten. 
 Utredningen har gett Setterwalls Advokatbyrå och Terry AB (som i sin tur anlitat underkonsulterna 3xA Security AB, Certezza AB och Kirei AB) i uppdrag att bistå utredningen med att ta fram förslag till en ny nationell modell för elektronisk identifiering och signering  
 (e-legitimationer). 
  Moore, Mason, har bistått konsultgruppen i deras arbete. I uppdraget har ingått att ta fram förslag till den nya  
 E-legitimationsnämndens 
  verksamhetsplan, finansieringsform (affärs- och prismodell) och mål för verksamheten samt kravspecifikationer, föreskrifter, avtal och annat underlag som behövs för att den nya  
 e-legitimations- 
  modellen ska kunna genomföras i sin helhet av den nybildade nämnden. 
 Utredningen har tagit fram begrepp och definitioner avseende Svensk  
 e-legitimation, 
  se  
 bilaga 4. 
  
 20 
  
 2 
  
 E-legitimationer 
  
  i Sverige – bakgrund 
  
 2.1 
  
 Dagens modell 
  
 I takt med att medborgarna blivit allt mer kunniga användare av Internet har utvecklingen i Sverige tagit ett nytt steg mot tydliga och standardiserade förutsättningar för  
 e-tjänster. 
  Verksamhets- utvecklingen bygger i dag på samlad kunskap hos individer, organisationer, företag och den offentliga förvaltningen som kan komplettera varandra. Målet för verksamhetsutvecklingen är inte längre att bara öka den interna nyttan eller nyttan för användare av  
 e-tjänsterna 
  utan att skapa största möjliga totala nytta för samhället i samverkan med andra aktörer. 
  
 1 
  
 Ett stort antal myndigheter, landsting och kommuner tillhanda- håller i dag  
 e-tjänster 
  som kräver en säker elektronisk identifiering. Utöver identifiering behövs också metoder för att säkert signera handlingar elektroniskt inom vissa områden för att kunna vidareutveckla  
 e-tjänster 
  i förvaltning och infrastruktur. Dagens användande varierar stort mellan olika organisationer varför det fortsatt förväntas finnas potential för tillväxt i marknaden. 
  
 2.2 
  
 Begränsningar i nuvarande modell 
  
 Dagens modell för  
 e-legitimation 
  anses relativt framgångsrik och svensk  
 e-förvaltning 
  har betraktats som en av de främsta i världen. Många medborgare i Sverige om kan utföra legitimering och underskrift i en elektronisk miljö. Myndigheter, landsting och kommuner har också, i samverkan med utfärdarna av  
 e-legitima- 
  tioner, infört dialoger och användargränssnitt för  
 e-legitimering 
  
 1  
 Strategi för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning, 
  2009. 
 21 
  
 E-legitimationer 
  i Sverige – bakgrund 
  
 SOU 2010:104 
  
 som fungerar och en samsyn har vuxit fram kring bl.a. rätts- och administrativa frågor. 
 Samtidigt finns brister i dagens system. Det finns ingen samman- hållen och enhetlig infrastruktur för identifiering vilket försvårar och förmodligen hämmar utvecklingen av  
 e-tjänster 
  inom den offentliga sektorn. En samordnad infrastruktur för användning av  
 e-legitimationer 
  skulle underlätta och förenkla för den offentliga sektorn och främja utvecklingen av  
 e-tjänster. 
  Dagens modell är inte öppen för möjliga nya aktörer att komma in på marknaden och därigenom bidra till en mångfald. Vidare bygger dagens modell för  
 e-legitimationer 
  på en upphandling som går ut per halvårsskiftet 1012 och som inte kan förlängas. 
 Dagens användning av metoder för identifiering och signering bygger på ramavtalsupphandlingar, genomförda av Kammar- kollegiet, från vilka statliga myndigheter och kommuner kan göra avrop. Nuvarande avtal för elektronisk identifiering har blivit förlängt till juni 2012 och avrop kan gälla under fyra år. Som längst kan ett avrop från gällande avtal därför gälla till 30 juni 2016. Myndigheter, landsting och kommuner har hittills även kunnat avropa förmedling av spärrkontrollfråga till rätt utfärdare via Infratjänsten, vilket nu upphört och ersatts av ramavtalet för E- förvaltningsstödjande tjänster. 
  
 2  
  
 En viktig drivkraft till en översyn av den svenska modellen för  
 e-legitimationer 
  är att förutsätt- ningarna förändrats så att den form för upphandling som tidigare använts inte kan användas på nytt för att få flera leverantörer av dessa tjänster. En ny lösning behöver därför tas fram. 
  
 2  
  
 . 
 22 
  
 3 
  
 En ny nationell modell för  
  
 e-legitimationer 
  
 I detta avsnitt beskrivs utgångspunkterna för en ny nationell modell för  
 e-legitimationer. 
  Denna modell kan beskrivas som en infrastruktur som består av de  
 e-legitimationer 
  som godtas, en standardiserad lösning för identifiering, signering samt de aktörer som utför dessa uppgifter.  
 E-legitimationsnämndens 
  föreslagna framtida uppgifter beskrivs, en genomgång görs även av övriga aktörer i modellen identitetsutfärdare,  
 e-tjänsteleverantörer 
  och attributsutfärdare. I tillägg beskrivs de huvudsakliga tjänsterna dvs. anvisningstjänst, signeringstjänst samt attributstjänst. 
  
 3.1 
  
 Utgångspunkter 
  
 Frågan om hur elektronisk identifiering och elektroniska under- skrifter kan utvecklas och anpassas till framtida behov har varit föremål för utredning i flera olika sammanhang. 
  
 1  
  
 Frågan berördes senast i utredningens promemoria den 6 september 2010, med en delredovisning till regeringen, där en förordning med instruktion för  
 E-legitimationsnämnden 
  har föreslagits.  
 E-legitimationsnämn- 
  den ska enligt förslaget samordna statens arbete med och användning av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering samt säkerställa att nödvändiga tjänster och funk- tioner för  
 e-legitimationer 
  finns tillgängliga för den offentliga för- valtningen. 
  
 1  
  
 Se bl.a.  
  
 E-delegationen 
  
  som i sitt delbetänkande  
 Benitez för myndigheternas arbete med e- förvaltning  
 (SOU 2009:86) lämnat förslag till hur förvaltningens framtida arbete med  
  
 e-legi- 
  
  timationer kan organiseras. Delegationens förslag har sin utgångspunkt i förslag som redo- visats i en rapport från dåvarande Verket för förvaltningsutveckling, Verva,  
 Slutrapport om säkert elektroniskt informationsutbyte och säker hantering av elektroniska handlingar 
 (Rapport 2008:12). 
 23 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 Utredningen har utarbetat ett förslag till en ny nationell modell för att använda  
 e-legitimationer. 
  Denna modell kan beskrivas som en infrastruktur (Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation), 
  som består av de  
 e-legitimationer 
  som godtas (Svensk  
 e-legitimation), 
  en standardiserad lösning för identifiering, i tekniska sammanhang kallad identitetsfederation (Infrastrukturen för identifiering), en tjänst för att underlätta för den som tillhandahåller en  
 e-tjänst 
  att införa funktioner för elektroniska underskrifter (Signatur- tjänsten) och ett regelverk för denna infrastruktur; se figuren nedan. 
 Figur 3.1 Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 Infrastrukturen för identifiering 
 (identitetsfederationen) 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 Infrastrukturen för 
  
 svensk  
 e-legitimation 
  
 (privat- och tjänstelegitimation) 
  
 Signaturtjänsten 
 Denna modell behöver fungera från upphandlings- och konkurrensrättsliga utgångspunkter samtidigt som andra frågor – såväl juridiska som tekniska och affärsmässiga – måste lösas och formas till en helhet. 
 Dessa komplexa samband mellan teknik, juridik och affärs- modell gör det till en utmaning att beskriva Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  så att alla berörda yrkeskategorier får en rättvisande bild av lösningen som helhet. Ett mål är emellertid att förenkla genom att komplexiteten hanteras dels av  
 E-legi- 
  
 24 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 timationsnämnden, som utarbetar och inför lösningar såväl tek- niskt som juridiskt, dels av s.k. Identitetsutfärdare, så att myndig- heter och företag som tillhandahåller  
 e-tjänster 
  endast behöver hantera intyg om redan utförd identifiering eller äkthetskontroll. 
 Utredningen har tagit fram tekniska specifikationer för infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  som redovisas i utredningens bilagor ( 
 bilagorna  
  
 11–17 
 ). 
  I det följande ska den föreslagna lös- ningen beskrivas närmare. 
  
 3.2 
  
 Aktörer inom Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 De aktörer som ingår i Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  redovisas något förenklat i följande figur. 
 Figur 3.2 Aktörer i Svensk  
 e-legitimation 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Register 
  
 Identitetsutfärdare 
  
 E-tjänsteleverantör 
  
 Attributsintygsutfärdare 
  
 Utfärdande av 
  
 Identitets- 
  
 (Myndighet, landsting eller kommun) 
  
 Attribut 
  
 Attribut 
  
 e-legitimationer 
  
 intygstjänst 
  
 Privatperson/Anställd 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
 ska enligt föreskrifter i förordning, som framgått, samordna statens arbete med och användning av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering samt säker- ställa att nödvändiga tjänster och funktioner för  
 e-legitimationer 
  finns tillgängliga för den offentliga förvaltningen. Denna 
 Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
 bärs upp av privaträttsliga 
  
 25 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 aktörer som utfärdar  
 e-legitimationer 
  och tillhandahåller tjänster över tiden, däribland identitetsintyg, så att de utfärdade  
 e-legitima- 
  tionerna smidigt kan nyttjas. Dessa s.k.  
 identitetsutfärdare  
 utfärdar intyg när en innehavare av en  
 e-legitimation, 
 användaren 
 , legitimerat sig med stöd av sin  
 e-legitimation. 
  Intygen utfärdas åt myndigheter och vissa därmed jämställda organ inom offentlig sektor, s.k.  
  
 e-tjänsteleverantörer 
 , 
  efter att identitetsutfärdaren utfört vissa kontroller. Identitetsintygen ska härvid ses som en del i användningen av  
 e-legitimationer 
  och inte som en självständig tjänst. 
 Tanken är att de  
 e-legitimationer 
  (kallade Svensk  
 e-legitimation) 
  som uppfyller kraven och har anslutits till Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska få användas inte bara i myndigheters e- tjänster utan även ska kunna brukas hos aktörer utanför offentlig sektor.  
 E-legitimationsnämnden 
  ska verka för och stödja en sådan utveckling. Det är emellertid inte en uppgift för nämnden att anskaffa tjänster för kontroll av  
 e-legitimationer 
  åt företag eller andra privaträttsliga subjekt som tillhandahåller en  
 e-tjänst. 
  Detta ska emellertid inte hindra att en användare brukar samma e- legitimation hos privaträttsliga  
 e-tjänsteleverantörer, 
  som i myn- digheters  
 e-tjänster. 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  ska vidare kunna utfärdas till såväl en medborgare eller någon annan i egenskap av privatperson – s.k.  
 privat  
  
 e-legitimation 
  
 – som till anställda eller uppdragstagare – s.k.  
  
 e-tjänstelegitimation 
 . 
  Medan användaren själv får anskaffa privat e- legitimation är det arbets- eller uppdragsgivaren som ansöker om och tilldelar den anställde en  
 e-tjänstelegitimation. 
  
 Det ska dessutom finnas en typ av intyg – s.k.  
 attributsintyg  
 – som utfärdas av en  
 attribututfärdare  
 som även kan vara en identitetsintygsutfärdare. Det kan vara fråga om sådana attribut som t.ex.  
 juridisk behörighet  
 att agera för en juridisk persons räkning i egenskap av ställföreträdare eller fullmäktig, en roll av juridisk betydelse såsom lärare, läkare eller sjuksköterska eller någon annan uppgift av betydelse om en individ, t.ex. uppgift om anställning inom visst företag eller visst uppdrag för en angiven huvudman. 
 På ett övergripande plan kan den planerade Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  sägas innefatta att 
 1. utfärda, använda, verifiera och spärra Svenska  
 e-legitimationer, 
  
 26 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 2. 
  
 tillhandahålla en Infrastruktur för identifiering där 
  
 a) 
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
  kan erhålla identitets- och attributsintyg för att granska om uppgifter som lämnats om identitet eller juridisk behörighet eller andra attribut är riktiga, 
  
 b) 
  
 ett centralt register över aktörer förmedlar uppgifter om aktörernas tjänster och funktioner för tillit och säkert informationsutbyte, 
  
 c) 
  
 en anvisningstjänst som kan ge användaren av en  
  
 e-tjänst 
  hjälp att välja  
 e-legitimation 
  att bruka i  
 e-tjänsten, 
  
 3. 
  
 tillhandahålla en signeringstjänst som gör det möjligt för användaren att skriva under handlingar elektroniskt. 
  
 Denna infrastruktur syftar till att etablera funktioner för  
 e-legiti- 
  mationer, elektroniska underskrifter och identitets- och attributs- intyg, som ska vara enkla att förstå och bruka för användare av e- legitimationer och  
 e-tjänsteleverantörer, 
  samtidigt som infra- strukturen på ett balanserat sätt ska kunna tillgodose skyddet för rättssäkerheten, informationssäkerheten och enskildas personliga integritet. 
  
 3.3 
  
 E-legitimationsnämndens 
  
  uppgifter 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska styra, utveckla och svara för verksam- heten inom infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  bl.a. utarbeta  
 föreskrifter  
 för Svensk  
 e-legitimation 
  och  
 avtal och allmänna villkor  
 i de delar som ska regleras genom civilrättsliga överenskommelser. Nämnden ska också utarbeta  
 riktlinjer och vägledningar  
 för Svensk  
 e-legitimation 
  och dokumentation av tekniska krav för den gemensamma infrastrukturen. Hit hör bl.a. specifikationer av tillitsnivå och tekniska lösningar för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska också  
 upphandla en leverantör av tekniska tjänster  
 för bl.a. drift och underhåll av  
 utfärdar- och e- tjänsteregister  
 – i tekniska sammanhang kallade metadata – och  
 in- rätta  
 ett  
 valfrihetssystem  
 för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Utfärdar- och  
 e-tjänsteregistren 
  skapar tillit mellan de identitetsutfärdare, attributsutfärdare och  
 e-tjänsteleverantörer 
  som ska ingå i Infrastrukturen för identifiering; i tekniska samman- 
 27 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 hang kallad identitetsfederationen. Där publiceras vissa uppgifter om varje aktör – identitetsutfärdare, attributsutfärdare och e- tjänsteleverantör – så att de kan kommunicera på ett säkert sätt och kan kontrollera att identitets- och attributsintyg är äkta. 
  
 2  
  
 I utfärdar- och  
 e-tjänsteregistren 
  finns också uppgifter om Internet- adresser till samtliga tjänster och  
 e-tjänsteleverantörer, 
  vilka attribut som kan tillhandahållas samt vilka attribut respektive e- tjänsteleverantör behöver för sina kontroller. Alla aktörer får därmed veta vilken information som ska tillhandahållas och vart den ska sändas. 
 I dessa register, som i tekniska sammanhang kallas metadata och något förenklat kan beskrivas genom en jämförelse med domän- namnssystemet och det domännamnsregister som .SE tillhanda- håller, är det inte meningen att personuppgifter ska registreras utan endast uppgifter om identitetsutfärdare, attributsutfärdare och e- tjänsteleverantörer (dvs. juridiska personer). 
  
 3 
  
 Attributsutfärdare  
 av allmänt intresse kan registreras i  
 E-legiti- 
  mationsnämndens utfärdarregister, t.ex. Bolagsverket. Beträffande övriga attributsutfärdare får berörda  
 e-tjänsteleverantörer 
  emeller- tid se till att skapa en egen tillit eftersom denna attributshantering inte sker inom den av  
 E-legitimationsnämnden 
  samordnade infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Denna attributs- hantering kräver alltså särskilda affärsmässiga och juridiska anpassningar utanför Infrastrukturen för identifiering. 
 Uppgifterna i  
 utfärdarregistret  
 ska vara offentligt tillgängliga; jfr hur uppgifterna i aktiebolagsregistret och domännamnsregistret är tillgängliga för var och en via Internet. För uppgifter om e- tjänsteleverantörer behövs två typer av  
 e-tjänsteregister, 
  en där leverantörer inom offentlig sektor registreras och en där  
 e-tjänste- 
  leverantörer som är företag kan registreras. De senare behövs emellertid inte för att offentlig sektor ska kunna tillhandahålla e- tjänster inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Näringslivets  
 e-tjänsteleverantörer 
  behöver emellertid ha tillgång till samma register över utfärdare.  
 E-legitimationsnämnden 
  ska därför svara för de två första registren men inte för det där närings- livets  
 e-tjänsteleverantörer 
  registreras.  
 E-legitimationsnämnden 
  ska se till att utfärdarregistret blir tillgängligt även för näringslivet och 
  
 2 
  
 Alternativet – att alla aktörer skapar tillit sinsemellan – är inte realistiskt. I så fall kan en identitetsfederation endast skapas för en handfull parter och därmed inte uppfylla direktivets krav på utvecklingsmöjligheter. 
  
 3 
  
 Jfr lagen (2006:24) om nationella toppdomäner för Sverige på Internet. 
  
 28 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 att ett tillförlitligt kompletterande register för näringslivets e- tjänsteleverantörer regleras på lämpligt sätt. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  avser dessutom att verka för att en modell som kan hantera svenskt näringslivs behov etableras, vidare beskrivet i avsnitt 10. 
 Till  
 E-legitimationsnämndens 
  uppgifter hör att 
  
 1. 
  
 utarbeta  
 underlag till föreskrifter för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  avtal och allmänna villkor i de delar Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  regleras genom civilrätts- liga överenskommelser samt riktlinjer, vägledningar, dokumen- tation och tekniska krav för Infrastrukturen för Svensk e- legitimation, 
  
 2. 
  
 meddela föreskrifter  
 inom ramen för den normgivnings- kompetens som delegeras till nämnden, 
  
 3. 
  
 upphandla leverantörer  
 av tekniska tjänster för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  
 4. 
  
 sluta avtal  
 med aktörer inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legiti- 
  mation, 
  
 5. 
  
 inrätta en Infrastruktur för identifiering  
  
 inom ramen för Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation, 
  
  och för denna infrastruktur 
  
 a) 
  
 inrätta ett valfrihetssystem för Svensk  
  
 e-legitimation, 
  
 b) 
  
 ange de tekniska och andra krav som ställs på de  
  
 e-legitima- 
  tioner som ska få anslutas, bl.a. beträffande tillitsnivåer, och utöva tillsyn. 
  
 3.4 
  
 Identitetsutfärdare 
  
 De identitetsutfärdare som ansluts till Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska utfärda dels  
 e-legitimationer 
  till medborgare, anställda och uppdragstagare, dels identitetsintyg till  
 e-tjänste- 
  leverantörer inom offentlig sektor. Som framgått är avsikten att alla utfärdare som når upp till de krav som ställs för deltagande i Infrastrukturen Svensk  
 e-legitimation 
  ska ha rätt att bli anslutna. Den som ansluts ska tillhandahålla identitetsintyg, i egen regi eller genom någon annan aktör som uppfyller de krav som nämnden ställer. I juridisk mening ska emellertid en ansluten utfärdare 
 29 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 ansvara för både de  
 e-legitimationer 
  och de identitetsintyg som denne tillhandahåller. I praktiken kan inte uteslutas att en myndig- het eller ett offentligt ägt bolag blir utfärdare av  
 e-tjänste- 
  legitimationer och identitetsintyg, vilket behöver utredas vidare. 
 Tanken är alltså att utfärdaren av den  
 e-legitimation 
  som brukas och utfärdaren av ett identitetsintyg till följd av brukandet ska vara samma part. En utfärdare kan visserligen anlita en underleverantör för att ställa ut och hantera  
 e-legitimationer, 
  identitetsintyg eller anknytande funktioner men utfärdaren ska – såvitt är av betydelse för ett lämnat intyg – svara för dessa funktioner som om Identitetsutfärdaren själv hade ställt ut  
 e-legitimation 
  och identitetsintyg och hanterat anknytande funktioner. En sådan stark koppling är naturlig eftersom utfärdandet av identitetsintyg ska ses som en del i nyttjandet av  
 e-legitimationer 
  och inte som en självständig fristående tjänst. 
 Om en identitetsutfärdare inte kan leverera alla de uppgifter som en  
 e-tjänsteleverantör 
  behöver ska kompletterande uppgifter kunna begäras från och lämnas av en attributsutfärdare i form av ett attributsintyg. 
 Identitetsutfärdarens relation till användaren 
 En användare som ska identifiera sig väljer via anvisningstjänsten vilken identitetsutfärdare som ska brukas. Identifiering sker sedan direkt mellan användaren och den valda identitetsutfärdaren. Detta är därför viktigt att identitetsutfärdaren är en part som användaren känner igen och har en direkt relation till, t.ex. som kund, medlem eller anställd. Detta är särskilt viktigt att beakta i de fall där själva bäraren av  
 e-legitimationen 
  utfärdas av någon annan, t ex en under- leverantör till identitetsutfärdaren, en part som inte nödvändigtvis användaren har en relation till. 
 Bankerna som identitetsutfärdare 
 De banker som i dag utfärdar  
 e-legitimationer 
  inom ramen för  
 BankID-samarbetet 
  kan, förutsatt att kraven för Svensk e- legitimation uppfylls, anslutas som identitetsutfärdare var för sig eller gemensamt. Vilken av dessa anslutningsformer som är lämplig beror på de affärsmässiga och juridiska bedömningar som aktörerna 
 30 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 gör. Bland de exempel som varit föremål för diskussion finns de som översiktligt återges i följande figur. 
 Figur 3.3 Bankerna som identitetsutfärdare, exempel 
 Alternativ 1: De enskilda bankerna som identitetsutfärdare 
  
 Nordea 
  
 Aktivt kort 
  
 Nordea PKI 
  
 Nordea IDP 
  
 Koddosa med kort 
  
 Handelsbanken 
  
 Aktivt kort 
  
 E-legitimations- 
  
 Handelsbanken IDP 
  
 Mjukt certifikat 
  
 nämnden 
  
 BankID PKI 
  
 Swedbank 
  
 Aktivt kort 
  
 Mjukt certifikat 
  
 Swedbank IDP 
  
 Identitetsintygs- 
  
 Mobiltelefon 
  
 utgivare 
  
 Koddosa 
  
 E-legitimation 
  
 Verisec 
  
 SEB 
  
 Teknisk 
  
 SEB IDP 
  
 Koddosa 
  
 utfärdare 
  
 Alternativ 2: BankID som identitetsutfärdare 
  
 BankID 
  
 Aktivt kort 
  
 E-legitimations- 
  
 BankID PKI 
  
 BankID IDP 
  
 Mjukt certifikat 
  
 nämnden 
  
 Mobiltelefon 
  
 Utfärdare av  
 e-tjänstelegitimationer 
  i offentlig verksamhet 
 För anställda inom ett landsting bör landstinget själv vara identitetsutfärdare, förutsatt att de uppfyller kraven för Svensk E- legitimation, då det är landstingen som av den anställde uppfattas som utfärdare av tjänstekortet (SITHS 
  
 4 
  
 .). Att det rent tekniskt är en underleverantör (TeliaSonera AB) till ett av landstingen 
  
 4  
 SITHS är ett smart kort för elektronisk identifiering. Alla medarbetare i till exempel kommuner, landsting och eller privata vårdgivare kan använda den här elektroniska tjänstelegitimationen. 
 31 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 gemensamt ägt bolag (Inera AB) som utfärdat  
 e-legitimationen 
  bör alltså ses som sekundärt. Motsvarande synsätt bör tillämpas även för annan offentlig verksamhet. Se vidare bilden nedan. 
 Figur 3.4 Utfärdare av  
 e-tjänstelegitimation 
  i offentlig verksamhet, exempel 
 Identitetsutfärdare med  
 e-tjänstlegitimationer 
  i offentlig verksamhet 
  
 Västra Götalandsregionen 
  
 VG Region IDP 
  
 Aktivt kort 
  
 SITHS CA 
  
 E-legitimations- 
  
 Region Skåne 
  
 nämnden 
  
 Region Skåne IDP 
  
 Aktivt kort 
  
 Identitetsintygs- 
  
 Polisen 
  
 utgivare 
  
 Polisen IDP 
  
 Aktivt kort 
  
 Polisen PKI 
  
 E-legitimation 
  
 Stockholms stad 
  
 Teknisk 
  
 Stockholm PKI 
  
 Stockholm IDP 
  
 Aktivt kort 
  
 utfärdare 
  
 3.5 
  
 E-tjänsteleverantörer 
  
  inom offentlig sektor 
  
 E-tjänsteleverantörerna 
  behöver inte – jämfört med dagens lösningar – införa funktioner för att kontrollera om en legitimering är riktig eller om en underskrift är äkta. Detta blir av stor betydelse eftersom sådana kontroller i dag utförs av  
 e-tjänsteleverantörerna 
  – ofta genom underleverantör – enligt flera olika tekniska lösningar och förutsätter att varje myndighet, som tillhandahåller  
 e-tjänster 
  som kräver  
 e-legitimation, 
  för sig sluter avtal med flera olika leverantörer. 
 I en identitetsfederation gör det ingen skillnad för  
 e-tjänste- 
  leverantören om det är en, två eller hundra identitetsutfärdare. E- tjänsteleverantörens  
 e-tjänst 
  blir inte längre en del av processen för att kontrollera den använda  
 e-legitimationen 
  och resultatet av de tekniska procedurerna för elektronisk legitimering och underskrift.  
 E-tjänsteleverantören 
  behöver i praktiken endast lämna fullmakt till  
 E-legitimationsnämnden, 
  som hanterar erforderliga avtalsslut, och ha förmågan att tolka intyg i enlighet med den standardiserade 
 32 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 lösningen för att hantera identitetsintyg vilken här betecknas Infrastrukturen för identifiering (federationen). 
 Merparten av dagens  
 e-tjänsteleverantörer 
  har redan i dag förmågan att tolka identitets- och attributsintyg och behöver endast till  
 E-legitimationsnämnden 
  ange sina behov av identitets- information och attribut. 
  
 3.6 
  
 En anvisningstjänst 
  
 En anvisningstjänst ska införas för att, i samband med användarens utnyttjande av  
 e-tjänster, 
  underlätta användarens val av  
 e-legi- 
  timation. 
 En viktig funktion i en anvisningstjänst är att hantera informa- tion om användarens tidigare val av  
 e-legitimation 
  så att användaren vid nästa tillfälle får upp sina tidigare val som förval. Uppgifter om tidigare val lagras i användarens webbläsare som en s.k. cookie som returneras av användarens webbläsare till anvisningstjänsten vid återkommande besök. 
 Även anvisningstjänsten föreslås som två alternativa tjänster. Det första alternativet medger en enklare integration för e- tjänsteleverantörerna i deras  
 e-tjänster 
  medan det andra utförandet möjliggör mera avancerade och användarvänliga gränssnitt för e- tjänsternas användare. 
 Inför  
 e-tjänsteleverantören 
  det första alternativet överförs användaren till anvisningstjänsten som tillhandahåller gränssnitt för användarens val av  
 e-legitimation. 
  Anvisningstjänsten anpassar gränssnittet med stöd av tillgänglig information om användarens tidigare val av  
 e-legitimation. 
  När användaren gjort sitt val av e- legitimation överförs användaren, tillbaka till  
 e-tjänsten, 
  med information om vilken identitetsutfärdare användaren vill använda för att legitimera sig. 
 Om  
 e-tjänsteleverantören 
  inför det andra alternativet kan denne föra in ett eget gränssnitt gentemot användaren som innehåller instruktioner till dennes webbläsare om att hämta hem relevant anvisningsinformation från anvisningstjänsten. De uppgifter som returneras från anvisningstjänsten anpassas utifrån den information som finns tillgänglig om användarens tidigare val av  
 e-legitimation 
  och om vilka behov av legitimering som föreligger i  
 e-tjänsten. 
  Användaren upplever sig – vid den dialog som sker för att välja e- legitimation – aldrig lämna  
 e-tjänsten 
  och genom det dynamiskt an- 
 33 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 passade gränssnittet lämnas information till  
 e-tjänsten 
  om vilken identitetsutfärdare som kan identifiera användaren. 
 Det senare alternativet kräver instruktioner i  
 e-tjänstens 
  webb- gränssnitt mot användare, som utformats så att de på ett korrekt sätt hämtar och använder information från anvisningstjänsten. Samtidigt ger det senare alternativet emellertid användaren en upplevelse av att hela tiden kommunicera endast med  
 e-tjänsten. 
  Införs det första alternativet blir det däremot påtagligt för användaren att han eller hon överförs till en separat tjänst för valet av  
 e-legitimation. 
  De tekniska lösningarna specificeras närmare i  
 bilaga 16 
 . 
 Vi återkommer till anvisningstjänsten i avsnittet om regelverk för den föreslagna infrastrukturen. 
  
 3.7 
  
 En signeringstjänst 
  
 För att den beskrivna infrastrukturen ska bli fullständig behövs även en central tjänst för elektroniska underskrifter (signerings- tjänst). Denna bör om möjligt utformas dels så att kvalificerade certifikat utfärdas momentant, dels så att en säker anordning för signaturframställning tillhandahålls så att de elektroniska underskrifterna kan anses vara kvalificerade. 
 Tanken är att Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska kunna innefatta nya typer av  
 e-legitimationer 
  såsom koddosor och liknande, vilka inte faller inom ramen för en sådan publik nyckelstruktur som dagens användning av  
 e-legitimationer 
  förutsätter. Sådana nya typer av  
 e-legitimationer 
  kan inte i sig användas för att förse en handling med en avancerad elektronisk signatur enligt 2 § lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer (signaturlagen) och sådana  
 e-legitimationer 
  kan inte heller brukas för underskrifter med vanligt förekommande och allmänt accepterade format. I vissa länder, exempelvis Norge, har därför en signeringsfunktion införts som en central tjänst där elektroniskt undertecknande inte gjorts beroende av hur användarens  
 e-legitimation 
  är utformad. Till sådana tillämpningar har dessutom knutits anordningar för signaturframställning som utfärdaren betecknat som säker i signaturdirektivets mening. 
 Det är centralt för en svensk lösning att signaturlagens krav uppfylls. Den elektroniska underskriften ska ha skapats med medel som endast användaren kontrollerar, dvs. som användaren 
 34 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 kontrollerar så att den inte kan kopieras eller annars missbrukas av en obehörig utan att detta upptäcks. För att tillgodose detta krav får användaren legitimera sig med sin  
 e-legitimation 
  varje gång som han eller hon ska skriva under elektroniskt med stöd av signeringstjänsten. Denna tjänst måste dessutom ha sådana skydd mot förfalskningar och andra manipulationer att tjänsten åtnjuter såväl allmänhetens som myndigheternas förtroende. 
 Den föreslagna Infrastrukturen för identifiering – där nya typer av  
 e-legitimationer 
  kan ingå – bör därmed förenas med en signatur- tjänst så att Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  innefattar motsvarande möjligheter till elektronisk underskrift som i dagens system. Här föreslås emellertid två alternativa tjänster och tanken är att de ska kunna tillhandahållas var för sig eller i kombination, utifrån  
 e-tjänsteleverantörens 
  behov och riskbedömning. 
 Det första alternativet har utformats så att en  
 e-tjänste- 
  leverantör med minsta möjliga integrationsarbete ska kunna införa funktioner för elektroniska underskrifter i en  
 e-tjänst. 
  I detta alternativ lämnas åt signeringstjänsten att hantera hela processen för underskrift, vilket innefattar 
  
 presentation av det utkast som ska undertecknas av användaren, 
  
 mottagande av användarens aktivering av underskriftsfunktion- en (dvs. klicket på knappen Jag skriver under), 
  
 legitimering av användare när underskriftsfunktionen aktiveras, 
  
 skapande av signeringsnycklar och utfärdande av signerings- certifikat för den aktuella underskriften, 
  
 skapandet av underskriften med användarens nya nyckel, 
  
 tidsstämpling av underskriften (när det krävs), och 
  
 sammanfogande av text, underskrift, certifikat och eventuell stämpel till ett paket i enlighet med vedertagen standard för signaturformat. 
  
 En fördel från informationssäkerhetssynpunkt med detta alternativ är att den centrala signeringstjänsten oberoende av  
 e-tjänsten 
  hanterar att användaren får ta del av den text som ska granskas för underskrift. Detta förutsätter emellertid att signeringstjänsten får tillgång till hela den text som ska skrivas under och att texten getts ett format som tillåter signeringstjänsten att presentera innehållet på ett för undertecknaren begripligt och meningsfullt sätt. 
 35 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 Detta första alternativ ökar riskerna för enskildas personliga integritet, genom att all text som ska skrivas under förs till en viss central tjänst. Alternativet minskar emellertid samtidigt riskerna för undertecknarens rättssäkerhet genom att texten som ska granskas för underskrift kan presenteras med sådana rutiner att e- tjänsteleverantören eller annan får mera begränsade möjligheter att förvanska det som visas för granskning, så att användaren skriver under något annat än det han eller hon fått se. 
 Det andra alternativet utformas så att  
 e-tjänsteleverantörer 
  kan få utkast till elektroniska handlingar underskrivna av användare utan att utkastet behöver lämnas till den centrala tjänsten. Detta alternativ möjliggör också för  
 e-tjänsteleverantörer 
  att få tillgång till en central signaturtjänst när de inte kan leverera utkast till en central tjänst i sådan form så att undertecknaren kan läsa handlingen, för att handlingens sammansättning, format eller egenskaper i övrigt eller  
 e-tjänsteleverantörens 
 e-tjänst 
  har sådana egenskaper att den centrala lösningen inte fungerar. Det kan dessutom vara så att en  
 e-tjänsteleverantör 
  inte vill, bör eller får lämna utkastet till en central signeringstjänst. 
 Det andra alternativet förutsätter att  
 e-tjänsteleverantören 
  i större omfattning deltar i processen för underskrift genom att själv ombesörja presentation av texten i utkastet samt själv foga samman materialet till ett paket, efter att underskrift skett, så att underskrift, certifikat och text ges en utformning som följer ett standardiserat signaturformat eller annars kan hanteras. 
 De tekniska lösningarna specificeras närmare i  
 bilaga 17 
 . Förenklat kan dessa alternativ redovisas i enlighet med sammanställningen i följande figur. 
 36 
 SOU 2010:104 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 Tabell 3.1 
  
 Tekniska lösningar – alternativ 
  
 Tjänst som hanterar förfarandet 
  
 Uppgift 
  
 Alternativ 1 
  
 Alternativ 2 
  
 Presentation av utkast 
  
 I signeringstjänsten 
  
 I  
 e-tjänsten 
  
 Skapande av fingeravtryck av text för 
  
 I signeringstjänsten 
  
 I  
 e-tjänsten 
  
 elektronisk underskrift 
  
 Motta svar att användaren vill skriva 
  
 I signeringstjänsten 
  
 I  
 e-tjänsten 
  
 under granskad text 
  
 Identifiering av användaren 
  
 I signeringstjänsten 
  
 I signeringstjänsten 
  
 Skapa nycklar och utfärda certifikat 
  
 I signeringstjänsten 
  
 I signeringstjänsten 
  
 Tidsstämpla en färdig handling 
  
 I signeringstjänsten 
  
 I signeringstjänsten 
  
 (om så begärs) 
  
 Underskrift av text (fingeravtrycket) 
  
 I signeringstjänsten 
  
 I signeringstjänsten 
  
 Foga samman till ett paket 
  
 I signeringstjänsten 
  
 I  
 e-tjänsten 
  
 Det återstår att bedöma dessa alternativ från rättsliga utgångs- punkter. Som framgår av avsnitt 5.5.3 har även ett tredje alternativ med begränsad funktionalitet diskuterats för det fall en sådan rättslig prövning visar att en signeringstjänst enligt ovan inte är realiserbar. 
  
 3.8 
  
 Attributstjänster 
  
 3.8.1 
  
 Bakgrund 
  
 En traditionell legitimationshandling kan innehålla uppgift om roll, t.ex. att innehavaren är läkare eller anställd vid ett företag. Uppgifter av sådant slag lämnas dock vanligtvis i andra handlingar. Vid personliga möten används visitkort. Mottagaren brukar lita på sådana handlingar utan några kontroller. Ska en persons juridiska behörighet att företräda annan kontrolleras krävs ofta registreringsbevis utfärdade av en myndighet, t.ex. Bolagsverket, och i vissa fall traditionella undertecknade fullmakter. Vid kontroller för att motverka penningtvätt och i registreringsärenden hos Bolagsverket förekommer kopior av pass eller  
 ID-handlingar. 
  Sådana handlingar brukar lämnas i kopia och t.ex. registreringsbevis är ofta inte bestyrkta. 
  
 5  
  
 När förfarandet är skriftligt finns det inte 
  
 5  
 En skriftlig fullmakt återkallas genom att den återtas eller rivs sönder. Det är därför betydelsefullt att originalhandlingen visas upp. Trots detta nöjer sig förlitande parter ofta med en kopia. 
 37 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 heller möjlighet att granska underskrifter genom att jämföra dem med det som återges i undertecknarens legitimationshandling. 
 Behövs en individs personnummer kan uppgiften samlas in och kontrolleras genom att granska dennes legitimationshandling. Ofta får individen dock själv fylla i personnummer, utan kontroll av legi- timation. 
  
 6 
  
 När en viss roll är av betydelse – t.ex. för läkare i tjänsten – före- kommer att den anges i en traditionell legitimation. I  
 IT-system 
  förs register över personer som hör till aktuell kategori. I fysisk miljö är det oftast känt vilka som har en viss roll och det finns en social kontroll. 
  
 3.8.2 
  
 Attributsintyg och innehåll 
  
 Intygen 
 Som framgått ska elektroniska intyg, s.k.  
 attributsintyg,  
 införas för att lämna motsvarande uppgifter om behörighet, uppdrag, roll eller andra egenskaper, som i traditionell miljö lämnas genom att visa upp en legitimation eller ge in registreringsbevis, fullmakter eller liknande handlingar. Härigenom ska myndigheters och företags e- tjänster smidigt kunna förses med ytterligare information om användare som legitimerar sig. Attribut kan vara ett eller flera och kan innehålla vilken information som helst – inom rimliga gränser – och de paketeras på samma sätt som i ett identitetsintyg, dvs. i ett standardiserat format kallat SAML 2.0. 
 Det finns inga tekniska hinder mot att förse ett enda intyg med såväl identitetsinformation som attribut. Denna tekniska flexibilitet aktualiserar dock ett antal verksamhetsfrågor och rättsfrågor; vilka bör utfärda attributsintyg, hur bör de tekniska möjligheterna i praktiken tas tillvara och kan attributsintyg ersätta traditionella pappersbaserade handlingar så att kontroller kan utföras automatiserat? 
  
 6  
 Ett exempel är butiksbiträden som – utan att granska någon legitimationshandling – ber kunden att fylla i sitt personnummer på slipen för kontokortsbetalning i samband med undertecknandet. 
 38 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 Valmöjligheter 
 Från juridiska utgångspunkter och sett från ett dokument- perspektiv blir valmöjligheterna många. Ska det intyg som utfärdas vid identifieringen (identitetsintyget), som ställs ut av identitets- utfärdaren, kompletteras med ett eller flera attributintyg? Intyg som innehåller attribut tar sin utgångspunkt i den identifierade personen, t.ex. genom att ange i vilken form denne är behörig att företräda ett visst företag eller har någon annan egenskap. E- tjänsteleverantören (förlitande part) får själv utvärdera informa- tionen för att kunna bedöma frågan om behörighet. 
 Om utgångspunkten för förfrågan i stället behöver vara företaget, för att inte bara utröna om en viss individ är behörig etc., utan inhämta fullständiga uppgifter om vilka individer som registrerats som behöriga eller har viss annan roll eller egenskap, måste detta göras som en kompletterande sökning, (utanför Infrastrukturen för identifiering) t.ex. genom Bolagsverkets XML- tjänst för registreringsbevis. 
 När  
 E-tjänsteleverantören 
  är en myndighet har denne ofta behov av en uppgift om användarens personnummer. Detta kan tillgodoses genom att personnummer knutet till  
 e-legitimation 
  tas in direkt i identitetsintyget. Olika lösningar kan komma att väljas utifrån olika praktiska situationer (vilka regler som gäller för persondataskydd etc.). Dessa lösningar bör i praktiken begränsas till vissa typfall som lämpligen kan beskrivas utifrån den praktiska situationen. 
 Exemplet med behörighetskontroll hos Skatteverket 
 Flera  
 e-tjänster 
  hos Skatteverket kan förbättras och förfinas om verket, när en användare loggar in, får information om vilken behörighet användaren har att företräda annan. Användaren legitimerar sig först med sin  
 e-legitimation 
  och Skatteverket kontrollerar användarens identitet med hjälp av ett identitetsintyg från en utfärdare inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Skatteverkets  
 e-tjänst 
  blir inte en del av autentiseringsprocessen. Skatteverket ställer därefter med vetskap om användarens identitet en attributsintygsfråga till Bolagsverket, när t.ex. ett aktiebolag ska företrädas. Verket besvarar förfrågan med ett attributsintyg med 
 39 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 dessa uppgifter. Denna process kan genomföras synligt eller osynligt för brukaren. 
 Exemplet med  
 e-tjänstelegitimation 
  och personnummer 
 Många myndigheter har relationer med företrädare för organisa- tioner, såväl inom näringsliv som offentlig sektor, där företrädare önskar använda en  
 e-tjänstelegitimation. 
  Sådana legitimationer innehåller inte personnummer utan kan innehålla allt från en sed- vanlig användaridentitet till en pseudonym. I flera  
 e-tjänster 
  krävs emellertid personnummer för att tjänsten ska kunna användas. 
 I dessa fall kan personnumret lämnas till  
 e-tjänsteleverantören 
  som ett attribut, i ett identitetsintyg eller ett särskilt attributsintyg. Uppgiften finns hos  
 e-legitimationsutfärdaren. 
  En fråga är om uppgiften om personnummer ska lämnas ut av identitetsutfärdaren, en annan om det ska krävas att individen har samtyckt i varje enskilt fall till att personnumret lämnas ut. 
 Exemplet med behörighetstilldelning inom vård och omsorg 
 Ett attributsintyg kan som framgått användas för att visa behörighet i en  
 e-tjänst. 
  Inom vård och omsorg har det blivit allt vanligare att uppgifter om behörighet finns lagrade och tas in i ett identitetsintyg som attribut i samband med att intyget skapas. En person kan ha flera olika uppdrag och behörigheter. Det är därför viktigt att rätt behörighet anges i det enskilda fallet när ett identitetsintyg utfärdas. 
 Särskilt om registreringsbevis m.m. från Bolagsverket 
 En central fråga är hur de beskrivna nya lösningarna bör tas tillvara när en  
 e-tjänsteleverantör 
  ska kontrollera om en användare som vill logga in i en  
 e-tjänst, 
  enligt det av Bolagsverket förda aktiebolags- registret är företrädare enligt 8 kap. ABL för ett aktiebolag. Ska utfärdaren av identitetsintyget (som är annan än Bolagsverket) hämta uppgifter ur aktiebolagsregistret och lämna dem i sitt intyg eller ska det, utöver identitetsintyget, lämnas kompletterande uppgifter från Bolagsverket i ett attributsintyg? 
 40 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 En annan mera komplicerad fråga är hur inloggning ska kunna ske när en företrädare inte ensam är behörig utan endast i förening med annan (jfr 8 kap. 39 § ABL) eller när behörigheten grundas endast på fullmakt? Bör elektronisk fullmakt krävas – hur ska detta i så fall lösas (genom t.ex. kungörelsefullmakter eller särskilda register)? Bör nya funktioner införas i  
 e-tjänster 
  där den som är behörig i förening med annan först går in i  
 e-tjänsten 
  och legiti- merar sig, för att ange att en annan som är behörig i förening med denne ska släppas in (ensam) när den andre senare loggar in i samma  
 e-tjänst 
  (krav på samtidig inloggning är knappast realistisk) eller bör nya register eller liknande införas där särskilda behörig- heter registreras och administreras? Hur ska uppgifter om sådan roll som t.ex. läkare tillhandahållas (i identitetsintyg eller i särskilt attributsintyg) och varifrån ska uppgifterna hämtas? 
 Vid elektronisk identifiering för tillträde till en  
 e-tjänst 
  uppkommer dessutom följdfrågor när företrädare ska  
 skriva under elektroniskt.  
 Kan det räcka att behörigheten kontrollerats vid inloggningen i  
 e-tjänsten 
  – i förening med att denna kontroll och resultatet av den noterats – eller ska uppgiften lämnas i ett nytt intyg? Om underskrift krävs av flera – ska särskilda funktioner finnas för multipla  
 e-underskrifter 
  eller ska en enda underskrift i förening med fullmakt för den andre eftersträvas? 
 Dessa komplexa frågor har blivit av praktisk betydelse i myndig- heternas arbete med mera avancerade  
 e-tjänster. 
 E-legitimations- 
  nämnden kan därför behöva ta höjd för dessa behov vid utveckling- en av Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 3.8.3 
  
 Behov av reglering 
  
 Den tekniska standard och de programvaror och rutiner som numera finns att tillgå på området för identitets- och attributsintyg gör det  
 praktiskt möjligt  
 att i elektronisk miljö införa fungerande lösningar inte bara för att identifiera användare utan också för att få tillgång till och kontrollera uppgifter om juridisk behörighet liksom vissa roller eller personnummer. Samtidigt behöver emeller- tid juridiska bedömningar göras utifrån lag och rättspraxis och dessa regler kan inte ändras över en natt. 
 Det föreslås därför att hanteringen av attribut som rör juridisk behörighet vid användning av Svensk  
 e-legitimation 
  ska ta sin ut- gångspunkt i gällande rätt och utformas i nära anknytning till 
 41 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 vedertagna rutiner för sådana behörighetskontroller. Med aktie- bolag och dess företrädare samt aktiebolagsregistret som exempel föreslås att särskilda attributsintyg ska utfärdas av Bolagsverket, inom ramen för den infrastruktur  
 e-legitimationsnämnden 
  inför för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Bolagsverket bör ansöka hos  
 E-legitimationsnämnden 
  om anslutning till Svensk  
 e-legitimation, 
  närmare bestämt om att införas som utfärdare av attributsintyg i det utfärdarregister som E- legitimationsnämnden ska föra. På så sätt kan verkets deltagande i en infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  göra det möjligt för anslutna myndigheter att enkelt och kostnadseffektivt fråga efter attributsintyg samt elektroniskt få svar som kan tolkas i enlighet med en standardiserad lösning där intygens äkthet skyddas genom elektroniska stämplar. 
 Bolagsverket bör lämna attributsintyg så att mottagaren automatiserat eller manuellt kan tolka uppgifterna. Myndigheter som behöver göra många sådana kontroller, t.ex. Skatteverket, bör kunna införa sina tolkningsparametrar i program för automa- tiserade kontroller. På så sätt blir ansvarsfördelningen densamma som i dag. Bolagsverket lämnar utdrag ur aktiebolagsregistret och förlitande part tolkar dem, t.ex. bedömer om det är tillräckligt för den aktuella inloggningen eller underskriften om personen är verkställande direktör (jfr 8 kap. 36 § ABL). 
 Det behöver därmed finnas gränssnitt för både maskiner (tekniska gränssnitt) och för människor (användargränssnitt) som gör det enkelt att läsa attributsintygen såväl automatiserat som manuellt på bildskärm. 
 Denna lösning bör emellertid kompletteras med ett förenklat förfarande för mindre myndigheter som inte har förutsättningar att införa egna lösningar för automatiserade behörighetskontroller med stöd av attributsintyg. Bolagsverket överväger i denna del att skapa ett förenklat registreringsbevis utifrån en klassificering för maskinell behandling. Genom en sådan tjänst skulle uppgifter sållas bort så att endast en kod anges i intyg till  
 e-tjänsteleverantören 
  (förlitande part). För att ansvarsfördelningen mellan register- föraren (Bolagsverket) och förlitande part  
 (e-tjänsteleverantören) 
  inte ska rubbas skulle dessa koder kunna grundas på en specifika- tion som Bolagsverket publicerar, efter samråd med berörda aktörer, och utifrån vilken förlitande part själv får göra en juridisk behörighetsbedömning. Tekniskt skulle en sådan hantering kunna bli enkel. 
 42 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 Den första lösningen synes inte kräva någon författnings- reglering eftersom Bolagsverket alltjämt endast skulle lämna utdrag ur aktiebolagsregistret. Den förenklade lösningen kan däremot behöva författningsregleras. För att ett författningsförslag ska kunna läggas fram krävs emellertid närmare klarlägganden av hur lösningen ska utformas. 
  
 3.8.4 
  
 Bedömning 
  
 Myndigheter hämtar redan i dag uppgifter om juridisk behörighet från Bolagsverket och det finns överenskommelser och regler om vad detta kostar och hur betalning ska ske. Dessa överens- kommelser och regler bör i princip kunna gälla även för tillhanda- hållande och betalning av elektroniska registreringsbevis och föreslagna förenklade förfaranden. Det bör därmed vara tillräckligt att Bolagsverket genom ett ansökningsförfarande ansluts av E- legitimationsnämnden till Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitima- 
  tion, närmare bestämt till det utfärdarregister – i tekniska samman- hang kallat federationsregister – som  
 E-legitimationsnämnden 
  avses inrätta och föra. 
 Utöver de ansöknings- och anslutningsavgifter som nämnden kan komma att ta ut av Bolagsverket och anslutna  
 e-tjänsteleveran- 
  törer inom offentlig sektor avses ingen ersättning utgå inom Infrastrukturen för identifiering för att fråga ska få ställa om attributsintyg från Bolagsverket och att verket ska få leverera intyget via den kanalen. Någon upphandling torde därmed inte behövas i denna del. 
 Motsvarande synsätt bör tillämpas för andra myndigheter som med stöd av författning för register över juridiska personer och deras företrädare. 
 Attributsintyg beträffande annat än juridisk behörighet – t.ex. om viss roll eller om personnummer eller anställning hos viss juridisk person – kräver såvitt framkommit inte någon särskild författningsreglering. Det avgörande är att mottagande organ inom offentlig sektor kan lita på uppgifterna i attributsintygen. Sådant fog för tillit byggs upp inom Infrastrukturen för Svensk e- legitimation; jfr principen om fri bevisprövning. Infrastrukturens kvalitet och de funktioner som erbjuds synes därmed bli mera styrande än regler i lag eller förordning. 
 43 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 SOU 2010:104 
  
 Det får antas att det finns ett betydande behov av uppgifter om behörighet i egenskap av firmatecknare eller fullmäktig. En marknad för att administrera och tillhandahålla tillförlitliga sådana uppgifter kan därmed förväntas växa fram. En fråga blir härvid vilka utfärdare av attributsintyg som ska få ingå i det utfärdarregister som ska föras av  
 E-legitimationsnämnden. 
  Myndigheter som med stöd av författning för register över juridiska personer och deras företrädare – t.ex. Bolagsverket – bör få registreras i det utfärdar- register som  
 E-legitimationsnämnden 
  avses föra. Detta bör i vart fall gälla när särskilda rättsverkningar är knutna till registreringen i det aktuella registret och regler finns i författning om bl.a. ansvar för uppgifternas innehåll. Det får i övrigt genomlysas vilka regler som bör gälla för att bedöma vilka aktörer som är av sådan betydelse för berörda myndigheter och uppfyller sådana krav på tillit och juridisk betydelse att de bör få ingå i den föreslagna Infrastrukturen för identifiering.  
 E-legitimationsnämnden 
  bör utifrån ett regelverk ha att pröva vilka attributsutfärdare som ska få anslutas till utfärdarregistret. 
 Attributsutfärdare som anslutits till Infrastrukturen för identifiering ska således tillhandahålla uppgifter åt  
 e-tjänste- 
  leverantörer om juridisk behörighet, roll, personnummer eller annat av betydelse för en  
 e-tjänsteleverantör 
  som ska kontrollera uppgifter om användare. Attributsutfärdare bör få anslutas till Infrastrukturen för identifiering om utfärdaren enligt lag eller författning ska registrera och tillhandahålla de uppgifter som avses lämnas i attributsintygen och uppgifterna är av generell betydelse från kontrollsynpunkt eller omdet annars finns särskilda skäl för att ett visst slag av attribut från en viss utfärdare ska få lämnas inom Infrastrukturen för identifiering. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  bör samtidigt ges i uppgift att verka för att en parallell infrastruktur växer fram för andra attributs- utfärdare och för  
 e-tjänsteleverantörer 
  utanför offentlig sektor, där motsvarande tillgång till uppgifter bör ges. Hur en sådan på privaträttsliga regler grundad infrastruktur närmare ska utformas bör emellertid inte behandlas här. 
  
 3.9 
  
 Behörighetshantering med stöd av attribut 
  
 Identitetsintyg och hur de används kan beskrivas relativt enkelt, i vart fall på ett övergripande plan. För hanteringen av attribut och 
 44 
  
 SOU 2010:104 
  
 En ny nationell modell för  
 e-legitimationer 
  
 Attributsintyg är situationen en annan. Skilda regler och krav gäller inom olika delar av offentlig förvaltning, exempelvis för kontroller av juridisk behörighet med stöd av registerutdrag från Bolagsverket respektive kontroller inom hälso- och sjukvården för att få tillgång till uppgifter i patientjournaler. En närmare genomgång utifrån dessa exempel har visat att det behöver klargöras vad som ska ingå i den Infrastruktur för identifiering som  
 E-legitimationsnämnden 
  enligt sin instruktion har att etablera och vad som bör utvecklas och användas som särlösningar för vissa områden; se vidare  
 bilaga 8 
 . 
 45 
  
 4 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 I detta kapitel lämnas ett förslag om ett valfrihetssystem på området för  
 e-legitimationer. 
  
 4.1 
  
 Bakgrund 
  
 4.1.1 
  
 Valfrihetssystem 
  
 Lagen om valfrihetssystem 
 Lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) trädde i kraft den 1 januari 2009. Där regleras vad som ska gälla när en upphandlande myndighet beslutat att tillämpa valfrihetssystem beträffande vissa tjänster inom hälsovård och socialtjänster. Med valfrihetssystem menas ett förfarande där den enskilde har rätt att välja den leverantör som ska utföra tjänsten och som en upphandlande myndighet har godkänt och tecknat kontrakt med. 
 Inom ramen för ett valfrihetssystem konkurrensutsätts en tjänst genom att brukarna av tjänsten ges möjlighet att välja mellan olika leverantörer som den upphandlande myndigheten tecknat avtal med. De ekonomiska villkoren för utförandet av tjänsten bestäms i avtal mellan den upphandlande myndigheten och leverantörerna. 
 En upphandlande myndighet som beslutat att tillämpa val- frihetssystem ska annonsera detta på en nationell webbplats som upprättats för ändamålet. 
  
 1  
  
 På webbplatsen ska ett förfrågnings- underlag finnas tillgängligt. Förfrågningsunderlaget ska ange grunderna för den ekonomiska ersättningen till leverantörerna. Den upphandlande myndigheten får dessutom, genom angivande i annonsen eller förfrågningsunderlaget, ställa särskilda sociala och 
  
 1  
 Sådan webbplats tillhandahålls av Kammarkollegiet. 
 47 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 miljömässiga villkor eller andra villkor för hur ett kontrakt ska fullgöras. 
 Utgångspunkten vid inrättandet av ett valfrihetssystem är att alla de fysiska och juridiska personer som lämnat in en ansökan och uppfyller villkoren i förfrågningsunderlaget ska godkännas av den upphandlande myndigheten. Den upphandlande myndigheten får dock under vissa förutsättningar utesluta sökanden, t.ex. på grund av att en sökande har ekonomiska problem eller tidigare gjort sig skyldig till brott med avseende på yrkesutövningen. 
 Efter att den upphandlande myndigheten har godkänt en leverantör ska kontrakt tecknas med denne. En leverantör som anser att den upphandlande myndigheten brutit mot en bestämmel- se i LOV får ansöka om rättelse hos allmän förvaltningsdomstol. 
 Tillämpningsområdet för LOV är begränsat till valfrihetssystem som inrättas av kommunala myndigheter och vissa därmed likställda organ. Vidare är lagen begränsad till valfrihetssystem som avser tjänster inom hälsovård och socialtjänster, som är upptagna som  
 B-tjänster 
  i kategori 25 i bilaga 3 till lagen (2007:1091) om offentlig upphandling (LOU). 
 För kommunala myndigheter är tillämpning av valfrihetssystem enligt LOV ett frivilligt alternativ till upphandling enligt LOU. Kommunerna väljer alltså om upphandling ska ske genom att tillämpa valfrihetssystem eller om upphandling enligt LOU ska användas. Regeringen anförde i propositionen 2008/09:29  
 Lag om valfrihetssystem  
 att det är kommunen som inom sitt område bäst kan avgöra om valfrihetssystem är möjliga och lämpliga att införa och vilka delar av verksamheten som ska ingå i valfrihetssystemet (s. 54). 
 En avgörande skillnad i förhållande till en upphandling enligt LOU är att alla leverantörer som godkänns får teckna kontrakt med den upphandlande myndigheten. Om en upphandling i stället genomförs enligt LOU ska den upphandlande myndigheten utse en vinnare bland leverantörerna. 
 När LOV infördes angavs att syftet var att sätta brukaren i fokus och att åstadkomma en maktförskjutning från politiker och tjänstemän till medborgare. Dessutom eftersträvades ökad valfrihet och ökat inflytande, fler utförare och större mångfald. Ett brukarinflytande förutsattes vidare öka kvalitén på tjänsterna. 
 De tjänster som LOV omfattar (vissa s.k.  
 B-tjänster) 
  omfattas endast i begränsad omfattning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18 om offentlig upphandling av byggentreprenader, 
 48 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 varor och tjänster (upphandlingsdirektivet). Det fanns därför vissa möjligheter till nationell särlösning. 
 Regeringen har vidare konstaterat att kontrakt inom ett val- frihetssystem kan vara att bedöma som tjänstekoncessioner (prop. 2008/09:29 s. 55 ff.). Avgörande ansågs vara om utföraren bär risken för att etablera och driva verksamheten. Regeringen fann att utföraren i sådana tillämpningar där LOV avses gälla fick anses stå den ekonomiska risken inom ramen för valfrihetssystemet. 
 Tjänstekoncessioner omfattas inte av upphandlingsdirektivet och inte heller av lagen om offentlig upphandling. Tilldelning av en tjänstekoncession liksom själva tjänstekoncessionsavtalet måste emellertid överensstämma med  
 EU-rättens 
  grundläggande principer om  
 icke-diskriminering, 
  likabehandling, öppenhet, ömse- sidigt erkännande och proportionalitet. 
 Eftersom kontrakt om valfrihetssystem enligt LOV bedömdes utgöra tjänstekoncessioner kunde LOV utformas utan hänsyn till vissa av de bestämmelser som finns i upphandlings- och rätts- medelsdirektiven. 
 Valfrihetssystem hos statliga myndigheter 
 LOV gäller som nämnts endast för valfrihetssystem inrättade av kommunala myndigheter och vissa med dem likställda organ. Frågan om statliga myndigheters inrättande av valfrihetssystem har behandlats i regeringens propositioner 2009/10:146  
 Valfrihet hos Arbetsförmedlingen  
 och 2009/10:60  
 Nyanlända invandrares arbets- marknadsetablering – egenansvar med professionellt stöd 
 . 
 Föreskrifter om valfrihetssystem hos Arbetsförmedlingen finns numera i lagen (2010:536) om valfrihet hos Arbetsförmedlingen. Ambitionen var att den offentliga arbetsförmedlingens kompetens och tjänsteutbud skulle kompletteras med flera olika aktörer i syfte att göra utbudet större och mer varierat. Regeringen fann att motiven bakom LOV fick anses giltiga också inom Arbets- förmedlingens verksamhetsområde, i den mån verksamheten inte skulle innefatta myndighetsutövning (prop. 2009/10:146 s. 15 ff.) 
 Lagen om valfrihet hos Arbetsförmedlingen är, till skillnad från LOV, inte begränsad till s.k.  
 B-tjänster. 
  Mot bakgrund av bedömningen att kontrakt som sluts efter upphandling enligt lagen om valfrihetssystem är tjänstekoncessioner som inte omfattas av 
 49 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 EU:s upphandlingsdirektiv, anförde regeringen att  
 A-tjänster 
  inte behövde undantas (prop. 2009/10:146 s. 20). 
 I lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare, har införts bestämmelser om att Arbetsförmedlingen ska tillhandahålla ett eller flera valfrihetssystem som ger nyanlända rätt att välja en av Arbetsförmedlingen godkänd och kontrakterad etableringslots. 
  
 4.1.2 
  
 Behov av valfrihetssystem för Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 Behovet av mångfald gör sig särskilt starkt gällande på området för Svensk  
 e-legitimation. 
  Medborgare, företag och myndigheter har redan i betydande omfattning valt utfärdare av  
 e-legitimation, 
  lärt sig att använda tillhandahållna  
 e-legitimationer 
  och tjänster samt skapat rutiner för användningen, memorerat lösenord och infört erforderligt stöd. 
 Även inom ramen för den framtida lösningen för Svensk  
 e-legi- 
  timation bör användaren kunna välja leverantör utifrån behov av bl.a. tillit, service, funktionalitet och kvalitet. Redan gjorda investeringar i infrastruktur och anskaffningar av  
 e-legitimationer 
  bör tas tillvara så att den synnerligen utbredda användningen i Sverige av  
 e-legitimationer 
  inte stannar upp utan ytterligare tar fart inom en framtida infrastruktur. Dagens  
 e-legitimationer 
  uppfyller redan i allt väsentligt den säkerhetsnivå som för närvarande anses erforderlig för Svensk  
 e-legitimation 
  och de kan – liksom nya lösningar – anpassas till ändrade förutsättningar, t.ex. om en viss teknisk lösning skulle bli genombruten till följd av matematiska genombrott, snabbt ökad processorkraft eller andra liknande händelser. 
 Eftersträvad flexibilitet och anpassning till användares behov kan uppnås om Svensk  
 e-legitimation 
  inrättas inom ramen för ett valfrihetssystem. Skulle i stället en upphandling enligt LOU krävas och en enda vinnare behöva utses för myndigheternas användning av Identitetsintyg kommer endast den som har en  
 e-legitimation 
  utfärdad av den vinnande utfärdaren att kunna legitimera sig i e- tjänster hos myndigheter som kräver identifiering med Svensk e- legitimation. 
 I arbetet med Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  har därför konstaterats att ett valfrihetssystem bör införas för elektronisk identifiering inom offentlig sektor. Tanken är att alla 
 50 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 utfärdare som uppfyller valfrihetssystemets krav ska anslutas genom kontrakt med den myndighet –  
 E-legitimationsnämnden 
  – som inrättats för att styra, utveckla och svara för verksamhet på området för Svensk  
 e-legitimation. 
  De myndigheter som tillhanda- håller  
 e-tjänster 
  där elektronisk legitimering krävs för tillträde (E- tjänsteleverantörer) ska anslutas så att de med hjälp av identitets- intygstjänster kan kontrollera att den som vill bereda sig tillträde till en  
 e-tjänst 
  verkligen är den han eller hon utger sig för att vara. 
 Det har vidare visat sig att de  
 e-tjänster 
  som tillhandahålls eller planeras inom offentlig sektor i allt högre grad används inte bara av privatpersoner utan också av anställda eller uppdragstagare som agerar i tjänsten, antingen för ett privaträttsligt subjekts – vanligtvis ett företags – räkning eller för ett offentligrättsligt organs räkning (en myndighet kan använda en annan myndighets e- tjänst). Det är därför viktigt att regleringen för att bruka e- legitimationer omfattar inte bara privata  
 e-legitimationer 
  utan även  
 e-tjänstelegitimationer 
  som företag eller myndigheter anskaffar åt sina anställda. Att detta regelverk ska gälla även för en sådan användning innebär emellertid inte att anskaffning genom ett valfrihetssystem för Svensk  
 e-legitimation 
  även ska innefatta myndigheters och företags anskaffning av  
 e-tjänstelegitimationer. 
  Det innebär inte heller att den ersättningsmodell som föreslås för en Infrastruktur för identifiering ska omfatta  
 e-tjänste- 
  legitimationer. 
  
 4.2 
  
 Valfrihetssystem för identitetsintygstjänster 
  
 4.2.1 
  
 En lag om valfrihet för Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 Förslag:  
 En ny lag ska ge  
 E-legitimationsnämnden 
  möjlighet att tillhandahålla valfrihetssystem.  
 E-legitimationsnämnden 
  ska efter erforderliga anpassningar tillämpa lagen (2008:962) om valfrihetssystem.  
 E-legitimationsnämnden 
  får tillhandahålla valfrihetssystem vid upphandling av tjänster för elektronisk identifiering. 
 51 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 Befintliga upphandlingsmöjligheter tillgodoser inte behoven 
 En utgångspunkt vid inrättandet av en Infrastruktur för Svensk e- legitimation är att mångfald och konkurrens ska eftersträvas på marknaden för elektronisk identifiering. Den lösning för samordning av hanteringen av elektronisk identifiering som E- delegationen föreslagit skulle innebära att samtliga leverantörer som uppfyller de uppställda kraven ska kunna få tillträde till marknaden. I utredningens direktiv har regeringen konstaterat att en sådan lösning kan förväntas förbättra förutsättningarna för en fungerande konkurrens på marknaden för elektronisk identifiering och skapa en frihet för användaren att välja den  
 e-legitimation 
  som användaren tycker svarar mot dennes krav och önskemål. 
 En förutsättning för att de mål som ställts upp av regeringen ska kunna tillgodoses är att  
 E-legitimationsnämndens 
  upphandling av e legitimationstjänster kan leda till att samtliga  
 e-legitimationer 
  som uppfyller uppställda krav kan brukas av medborgare och företag när de använder förvaltningens  
 e-tjänster. 
  
 Under utredningens arbete har emellertid den bedömningen gjorts att varken upphandling enligt LOU eller tilldelning av avtal genom en tjänstekoncession, utan särskild lagstiftning om valfrihetssystem för området, uppfyller kraven för att åstadkomma en Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Upphandling av ramavtal enligt LOU innebär att upphandlande myndigheter antar en eller flera leverantörer för att i ett senare skede kunna avropa tjänster från dessa. När ramavtal ingås med flera leverantörer ska – om alla villkoren är fastställda i ramavtalet – kontrakt tilldelas den leverantör som rangordnats högst på grundval av de villkor som angetts i ramavtalet. Avsteg från rangordningen får inte göras. Om alla villkor inte är fastställda i ramavtalet ska i stället en förnyad konkurrensutsättning ske, där leverantörerna ska inbjudas att på nytt lämna anbud i enlighet med de villkor som anges i ramavtalet. Kontrakt ska tilldelas den leve- rantör som lämnat bästa anbudet på grundval av de tilldelnings- kriterier som angetts i förfrågningsunderlaget till ramavtalet. 
 Eftersom LOU, enligt ovan, anger uttömmande på vilka sätt en upphandlande myndighet kan genomföra en upphandling är det inte möjligt att på LOU grunda ett förfarande där samtliga leverantörer som uppfyller ställda kvalifikationskriterier antas, och där val av leverantör överlämnas till den som ska använda e- legitimation. 
 52 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 Upphandling av tjänstekoncession framstår följaktligen som ett lämpligare alternativ för att tillgodose de mål som ställts upp av regeringen. Den svenska upphandlingslagstiftningen är som fram- gått inte tillämplig på tjänstekoncessioner, vilket innebär att det är möjligt att, inom ramen för upphandling av tjänstekoncessioner, använda andra förfaranden än de som LOU tillhandahåller, bl.a. förfaranden där samtliga leverantörer som uppfyller ställda kvalifikationskriterier antas. 
 I utredningens arbete har emellertid den bedömningen gjorts att möjligheterna till rättsprövning av ett beslut om tilldelning genom tjänstekoncession är oklara och att författningsreglering därför behövs, såvitt avser möjligheten till rättsprövning, om alternativet tjänstekoncession ska väljas. 
 En författningsreglering krävs därför för att tillgodose de mål som regeringen ställt upp. Utredningen har härvid övervägt om E- legitimationsnämnden, efter författningsändringar, kan genomföra sina anskaffningar genom tjänstekoncessioner, i enlighet med det förfarande som anges i LOV. 
 Motiven bakom lagen om valfrihetssystem är giltiga för e- legitimationer 
 När LOV infördes angavs att syftet var att sätta brukaren i fokus och att åstadkomma en maktförskjutning från politiker och tjänste- män till medborgare. Dessutom eftersträvades ökad valfrihet och ökat inflytande, fler utförare och större mångfald. Ett brukarinflyt- ande förutsattes vidare öka kvalitén på tjänsterna; se regeringens proposition 2008/09:29  
 Lag om valfrihetssystem 
 . 
 Samma intressen gör sig gällande på området för Svensk e- legitimation. Målen med en samordningsfunktion har angetts vara att  
 E-legitimationer 
  ska vara lätt tillgängliga för medborgare och företag, att en och samma  
 e-legitimation 
  ska kunna användas för alla  
 e-tjänster 
  hos kommuner och andra myndigheter, att konkurrensen och förutsättningarna för att utveckla nya tjänster för elektronisk identifiering ska förbättras och att myndigheters kostnader ska minska. 
 Ett valfrihetssystem i enlighet med det som genomförts genom LOV skulle ge  
 E-legitimationsnämnden 
  möjlighet att etablera en standard för  
 e-legitimationstjänster 
  inom ramen för en nationell modell, samtidigt som det skulle uppstå en kvalitetskonkurrens i 
 53 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 brukarledet genom att brukarna ges möjlighet att välja leverantör. Tjänster för Svensk  
 e-legitimation 
  bör på detta sätt kunna göras mera lättillgängliga samtidigt som konkurrensen kan förväntas öka. 
 Ett valfrihetssystem enligt LOV kan följaktligen utgöra en lämplig struktur för att inrätta en Infrastruktur för Svensk e- legitimation. 
 Genomförande i en ny lag 
 Lagen om valfrihetssystem gäller, som tidigare nämnts, endast för valfrihetssystem inrättade av kommunala myndigheter och vissa organ som är likställda med dem. Författningsreglering är alltså en förutsättning för att  
 E-legitimationsnämnden 
  ska kunna inrätta Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  i enlighet med det förfarande som anges i LOV. 
 Inrättandet av valfrihetssystem för Svensk  
 e-legitimation 
  bör därför ske genom att  
 E-legitimationsnämnden 
  i en ny lag ges rätt att tillhandahålla valfrihetssystem för elektronisk identifiering. När nämnden inrättar valfrihetssystem ska nämnden enligt den föreslagna lagen tillämpa LOV. 
 Valfrihetssystem får inrättas för elektronisk identifiering 
 Valfrihetssystem som inrättas av  
 E-legitimationsnämnden 
  med stöd av den nya lagen avses omfatta de tjänster som behövs för att bygga upp en Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation. 
  Den exakta omfattningen av tjänster som behöver upphandlas inom valfrihetssystemet bestäms bäst av  
 E-legitimationsnämnden 
  i dess fortsatta arbete. I den nya lagen förslås därför att det område inom vilket  
 E-legitimationsnämnden 
  får inrätta valfrihetssystem anges som elektronisk identifiering. En mer detaljerad avgränsning i lag har inte bedömts vara lämplig på detta tidiga stadium i utvecklings- arbetet; jfr den vida avgränsning som gjorts i lagen (2010:536) om valfrihet hos Arbetsförmedlingen. 
 54 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 4.2.2 
  
 Kontrakt inom valfrihetssystemet är tjänstekoncessioner 
  
 Bedömning:  
 Valfrihetssystem som  
 E-legitimationsnämnden 
  inrättar enligt den föreslagna lagen innebär att avtal tilldelas genom tjänstekoncession. Denna tilldelning omfattas därför inte av LOU. 
 En förutsättning för att en infrastruktur ska kunna inrättas enligt Johnson förfaranderegler är att de offentliga kontrakt som E- legitimationsnämnden tecknar med Identitetsutfärdare anses vara tjänstekoncessioner. Om så inte är fallet blir LOU tillämplig vid upphandlingen. Där anges uttömmande på vilka sätt en upphand- lande myndighet kan genomföra en upphandling. Det blir därmed avgörande om inrättandet av ett valfrihetssystem för Svensk  
 e-legi- 
  timation kan anses utgöra tilldelning av tjänstekoncessioner. Med tjänstekoncession menas enligt 2 kap. 17 § LOU ett kontrakt av samma slag som ett tjänstekontrakt, men där ersättningen för tjänsterna helt eller delvis utgörs av en rätt att utnyttja tjänsten. Tjänstekoncession kan därmed beskrivas som ett kontrakt enligt vilket ett företag åtar sig att ansvara för en verksamhet och där ersättning för detta utgår i form av rätten att ta betalt av allmänheten för att utnyttja tjänsterna som produceras i denna verksamhet eller en sådan rätt i kombination med betalningar från den upphandlande myndigheten (prop. 2006/07:128 s. 181). I propositionen med förslag till LOV gjorde regeringen bedömning- en att kontrakt kan anses utgöra tjänstekoncession även om betalningen inte kommer direkt från tredje man, förutsatt att det är leverantören som bär risken (prop. 2008/09:29 s. 56 f.). Att kommissionen gjort samma bedömning framgår av ett tolknings- meddelande (kommissionens tolkningsmeddelande om koncessioner enligt  
 EG-rätten, 
  EGT C 121, 29.04.2000, not 13). 
 Ett avgörande kriterium vid bedömningen av om ett avtal utgör en tjänstekoncession är om koncessionsinnehavaren ges rätt att utnyttja sina egna tjänster kommersiellt och därigenom tar en betydande ekonomisk risk (se t.ex. NOU:s yttrande i RK 2006:797). Kommissionen har uttalat följande i ovan nämnda tolkningsmeddelande: 
 Nyttjanderättskriteriet är avgörande när det gäller att fastställa om ett avtal är en tjänstekoncession eller inte. Enligt detta kriterium rör det 
 55 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 sig om en koncession, om tjänsteleverantören tar riskerna i samband med den tillhandahållna tjänsten (etablering och nyttjande) och tar ut ersättning av användaren, t.ex. via avgifter i vilken form det än vara må. Sättet på vilket tjänsteleverantören får ersättning är, liksom för byggkoncessioner, en faktor som gör det möjligt att fastställa vem som tar på sig risken i samband med nyttjandet. Tjänstekoncessioner kännetecknas, liksom byggkoncessioner, av att ansvaret för nyttjandet överförs på koncessionshavaren. 
  
 2 
  
 Ett avtal kan alltså utgöra en tjänstekoncession om leverantören tar en risk i samband med den tillhandahållna tjänsten och leveran- tören tar ut ersättning av användaren, t.ex. i form av avgifter. Det sätt på vilket ersättning till tjänsteleverantören utgår är således en faktor som gör det möjligt att fastställa vem som står risken i sambandet med nyttjandet. Ersättningen kan dock utgå från den upphandlande myndigheten förutsatt att det är leverantören som bär risken för nyttjandet (se prop. 2009/10:60 s. 86 f.). Så blir fallet om det är användarna som styr till vem ersättning ska utgå. 
 Regeringen anförde i propositionen 2008/09:29,  
 Lag om valfrihetssystem  
 att ett kontrakt inom ramen för ett valfrihetssystem kan vara att bedöma som en tjänstekoncession (s. 55 ff.). Avgörande ansågs vara om utföraren bär risken för att etablera och driva verksamheten. Regeringen fann att utföraren i sådana tillämpningar där LOV avses gälla fick anses stå den ekonomiska risken inom ramen för valfrihetssystemet. 
 Motsvarande gäller för det valfrihetssystem som  
 E-legitima- 
  tionsnämnden föreslås få inrätta enligt en lag om valfrihet för Svensk  
 e-legitimation. 
  De identitetsutfärdare som ansluts till val- frihetssystemet är beroende av användarnas val för att verksamhet- en ska kunna generera inkomster. Ett kontrakt med en upphandlande myndighet innebär alltså inte någon inkomstgaranti. Att de tjänster som upphandlas blir till nytta för myndigheterna hindrar inte att kontrakten ses som tjänstekoncessioner. Avgörande blir om den nytta som kan uppkomma för en myndig- het kan anses påverka nyttjanderättskriteriet, dvs. riskövergången med avseende på nyttjandet. 
 Ett införande av föreslagen Infrastruktur för Svensk e- legitimation medför att de upphandlande myndigheterna förbinds att ta emot Identitetsintyg från de Identitetsutfärdare som användarna väljer. Myndigheterna kan därför inte styra vilken Identitetsutfärdare som ska få ersättning. Vidare är all ersättning 
  
 2  
 Kommissionens tolkningsmeddelande om koncessioner enligt  
 EG-rätten 
  (2000/C 121/02). 
 56 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 som Identitetsutfärdarna kan få enligt berörda upphandlings- kontrakt beroende av utfärdarnas förmåga att locka kunder. Identitetsutfärdarna får således, enligt denna modell, stå hela risken för nyttjandet av de upphandlade tjänsterna. 
 Det måste också beaktas att tjänsten för Identitetsintyg ska ses som en del i själva nyttjandet av  
 e-legitimationen. 
  Till nyttjandet hör olika tjänster som t.ex. att Identitetsutfärdaren kontrollerar att  
 e-legitimationen 
  inte är spärrad. Av tekniska skäl levereras Identitetsintyget till  
 E-tjänsteleverantören 
  men detta förhållande gör inte att utfärdandet av Identitetsintyget kan ses som en fristående och självständig tjänst utan utfärdandet av Identitets- intyg ska ses som en del i det knippe av tjänster som Identitets- utfärdaren tillhandahåller för att  
 e-legitimationer 
  ska kunna användas inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Till detta kommer att konkurrensen på marknaden kraftigt skulle begränsas om nyttjanderättskriteriet inte anses uppfyllt och LOU därför anses tillämplig, eftersom myndigheterna då skulle ha behövt välja en enda leverantör av Identitetsintyg. Dagens infrastruktur torde dessutom vid en sådan utveckling bli delvis avvecklad utan någon allmänt spridd ersättare eftersom trögheten hos användarna är betydande när det gäller att anskaffa en ny e- legitimation hos annan utfärdare. 
 Valfrihetssystem som  
 E-legitimationsnämnden 
  inrättar enligt den förslagna lagen bör alltså anses innebära att avtal tilldelas genom tjänstekoncession och ett valfrihetssystem bör därmed kunna inrättas enligt de förfaranderegler som LOV anger. 
 Till skillnad från vad som gäller för tjänstekoncession enligt LOV kommer Svensk  
 e-legitimation 
  kunna omfatta ett brukande för en juridisk persons räkning. Avgörande för om Johnson förfaranderegler kan användas är om inrättandet av valfrihets- systemet anses vara en tjänstekoncession och det avgörande kriteriet vid denna bedömning är inte vilka brukarna är utan om det är tjänsteleverantören som står den ekonomiska risken i samband med den tillhandahållna tjänsten. 
 57 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 4.2.3 
  
 Samordnat inrättande av valfrihetssystemet 
  
 Förslag:  
 En kommun eller ett landsting ska få uppdra åt E- legitimationsnämnden att på kommunens eller landstingets vägnar besluta om godkännande av sökande och ingående av kontrakt eller på annat sätt genomföra och avsluta ett inrättande eller en förändring av ett valfrihetssystem enligt den nya lagen. 
 Bedömning: Ett ramavtal för inrättande av valfrihetssystem bör anses uppfylla krav på ramavtal eller andra gemensamma avtal enligt förordningen (1998:796) om statlig inköpssamordning. 
 Samordnat inrättande genom gemensamma avtal 
 Inom ramen för den föreslagna infrastrukturen ska ett stort antal myndigheter sluta avtal med Identitetsleverantörer om tillhanda- hållande av tjänster. Utgångspunkten för utredningens förslag är att  
 E-legitimationsnämnden 
  ska ges möjlighet att samordna inrättandet av valfrihetssystemet för Svensk  
 e-legitimation 
  så att myndigheterna kan sluta gemensamma avtal med Identitets- utfärdarna. 
 Enligt den föreslagna lagen ges  
 E-legitimationsnämnden 
  möjlighet att fatta beslut om att tillhandahålla valfrihetssystem för Svensk  
 e-legitimation. 
 E-legitimationsnämnden 
  anges också vara upphandlande myndighet enligt LOV, vilket innebär att Johnson förfaranderegler och rättsmedel endast gäller  
 E-legitimations- 
  nämnden och dess beslut. 
 Detta hindrar emellertid inte att  
 E-legitimationsnämnden 
  inrättar valfrihetssymetet genom att teckna gemensamma avtal med identitetsutfärdarna, där alla  
 E-tjänsteleverantörer 
  som lämnat uppdrag åt  
 E-legitimationsnämnden 
  är parter. Eftersom avtal inom valfrihetssystem för Svensk  
 e-legitimation 
  har bedömts utgöra tjänstekoncessioner kan detta ske utan hänsyn till LOU:s regler om förfarande och rättsmedel. 
 Enligt befintliga regler får kommuner och landsting emellertid inte överlåta till extern part att fatta beslutet om vilken leverantör som ska tilldelas ett kontrakt; se vidare departementspromemorian Samordnad upphandling (Ds 2004:37). Vid en samordnad upp- handling måste tilldelningsbeslut därför fattas av varje kommun 
 58 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 och landsting. 
  
 3  
  
 Ett uppdrag att utreda frågan om utökade delegationsmöjligheter för kommuner och landsting vid samordnad upphandling har kort tid innan avlämnandet av detta betänkande lämnats till Utredningen om offentliga företag – upphandling, kontroll, insyn (dir. 2010:115). Det ska enligt detta direktiv utredas om det är lämpligt att införa en generell delegationsbestämmelse. 
 Inom ramen för vårt uppdrag har endast en begränsad delegationsbestämmelse övervägts, motsvarande vad som återfinns i 6 kap. 3 § lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter. En sådan begränsad bestämmelse kan inte antas ha någon sådan inverkan på det kommunala självstyret eller upphandlings- marknaden att ett kommande förslag från Utredningen om offentliga företag – upphandling, kontroll behöver avvaktas; jfr Ds 2004:37 för en närmare diskussion rörande konsekvenserna av att tillåta extern delegation. 
 För att säkerställa att anslutningen till valfrihetssystemet inte blir mer omständlig och kostsam för kommuner och landsting än för statliga myndigheter, föreslår vi att även kommuner och landsting ska ges möjlighet att uppdra åt  
 E-legitimationsnämnden 
  att på kommunens eller landstingets vägnar besluta om godkännande av sökande och ingående av kontrakt eller på annat sätt genomföra och avsluta ett inrättande eller en förändring av ett valfrihetssystem enligt den nya lagen. 
 Statlig inköpssamordning 
 I förordningen (1998:796) om statlig inköpssamordning anges att ramavtal eller andra gemensamma avtal ska finnas för varor och tjänster som myndigheterna upphandlar ofta, i stor omfattning eller som uppgår till stora värden. De tjänster som  
 E-legitima- 
  tionsnämnden ska upphandla torde omfattas av detta krav. Enligt förordningen ska således ett ramavtal eller annat gemensamt avtal finnas. 
 Frågan är om gemensamma avtal för inrättande av valfrihets- system kan anses uppfylla krav på ramavtal eller annat gemensamt avtal. Begreppet ramavtal åsyftar, i upphandlingsrättsliga samman- hang, vanligen sådana ramavtal som avses i 2 kap. 15 § LOU. Vad 
  
 3  
 Se t.ex. departementspromemorian  
 Samordnad upphandling  
 (Ds 2004:37) s. 32, prop. 2009/10:180,  
 Nya rättsmedel på upphandlingsområdet 
 , s. 266 f., Statskontorets rapport 
 Offentliga inköpscentraler i Sverige  
  
 (2008/163-5) 
  
  s. 10. 
  
 59 
  
 Ett nytt valfrihetssystem för offentlig sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 som avses med annat gemensamt avtal är emellertid inte helt klart. Ekonomistyrningsverket nämner, i en kommentar till förordningen, att det t.ex. kan vara samordnade inköpsavtal med preciserade kvantiteter enligt bindande avtal mellan parterna. 
  
 4  
  
 I samma kommentar anger Ekonomistyrningsverket att de gemensamma avtal som förordningen nämner ska upphandlas enligt LOU, vilket inte blir fallet för valfrihetssystem enligt den nya lagen. 
 Det är uppenbart att syftet med förordningen om statlig inköps- samordning är att kostnadseffektivisera myndigheters inköps- verksamhet, inte att ställa upp upphandlingsrättsliga förfarande- regler (se 1 §). 
  
 5  
  
 Det kan därför anses rimligt att innefatta gemen- samma avtal för inrättande av valfrihetssystem i förordningens uppställda krav på ramavtal eller annat gemensamt avtal. 
 Gemensamma avtal för inrättande av valfrihetssystem bör därför anses uppfylla krav på ramavtal eller andra gemensamma avtal enligt förordningen om statlig inköpssamordning. Några författnings- ändringar behövs därmed inte i denna del. Detta innebär vidare att myndigheter under regeringen ska använda sig av sådant gemensamt avtal om myndigheten inte finner att en annan form av avtal sammantaget är bättre. 
  
 4 
  
 Se  
 . 
  
 5 
  
 Se även prop. 1997/98:136,  
 Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst 
 , s. 41, Statskontorets rapport  
 En effektivare statlig inköpssamordning  
 (2009:12), Ekonomistyrningsverkets information på  
 . 
  
 60 
  
 5 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 I detta avsnitt beskrivs hur den Infrastruktur för Svensk e- legitimation som föreslås ska kunna realiseras genom författnings- reglering och civilrättslig reglering. 
  
 5.1 
  
 Flera samverkande regleringar 
  
 För att den föreslagna modellen till en ny Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  ska kunna bli verklighet behövs som framgått både  
 författningsreglering  
 och  
 civilrättslig reglering 
 . 
 Två grundläggande komponenter i en författningsreglering av området har redan berörts, nämligen 
  
 1. 
  
 Förslag till lag om valfrihet för Svensk  
  
 e-legitimation, 
  och 
  
 2. 
  
 Beslutad förordning med instruktion för  
  
 E-legitimations- 
  nämnden 
 . 
  
 Ytterligare reglering genom förordning kan dock visa sig behövas genom dels kompletteringar i  
 E-legitimationsnämndens 
  instruk- tion, när uppdraget utkristalliserats närmare (jfr avsnitt 3.4), dels en särskild förordning om Infrastrukturen för Svensk  
 E-legitima- 
  tion. I den särskilda förordningen kan närmare regler ges för bl.a. statliga myndigheters mellanhavanden vid införande och användning av den nya infrastrukturen. Eftersom myndigheter under regeringen är en del av samma juridiska person regleras deras mellanhavanden normalt i författning. De utgör ett och samma rättssubjekt och kan därför inte sluta bindande civilrättsliga avtal med varandra eller få en tvist om en överenskommelse prövad i domstol. 
 61 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 SOU 2010:104 
  
 Det planeras vidare att  
 E-legitimationsnämnden 
  ska ta ut en avgift för handläggningen av ärenden rörande Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  – dels en ansökningsavgift vid anslutning, dels en årlig avgift för administration och tillsyn. Dessa avgifter kan behöva regleras i förordning. Vissa förfaranderegler och regler om infrastrukturen kan också behöva ges i förordning. Det blir dessutom viktigt, med hänsyn till utvecklingstakten på området, att normgivningskompetens delegeras till  
 E-legitimationsnämnden. 
  Tekniskt och administrativt komplicerade frågor rörande elektronisk identifiering och elektroniska underskrifter bör så långt det är möjligt inte regleras i lag eller förordning, bl.a. för att nya tekniska landvinningar och förbättrade produkter ska kunna tas i bruk utan hinder av teknikrelaterade regler i lag eller förordning. 
 Till detta kommer de civilrättsliga regler som behövs inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Dessa regler kan införas som en del i parternas mellanhavanden genom att tas in i de avtal som  
 E-legitimationsnämnden 
  ingår med dem som ansluts till Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Denna infrastruktur byggs därmed genom flera samverkande regelverk. Frågan är emellertid hur dessa närmare bör utformas. Utredningens arbete har hittills fokuserat på att finna och utvärdera alternativ till en ny modell, vilket gör att regelarbetet ägnats mindre tid. I det följande kan därför endast en övergripande bild ges av dessa frågor och av hur en rättslig reglering av en Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  skulle kunna fördelas mellan lag, förordning, myndighets- föreskrifter, civilrättsliga regler i avtal mellan aktörerna samt icke bindande allmänna råd, riktlinjer och tekniska specifikationer. 
 Det bör samtidigt noteras att det inte finns några vedertagna författningstekniska eller avtalstekniska lösningar för hur en infrastruktur av aktuell omfattning och betydelse bör regleras. Erfarenheter från området för  
 e-legitimationer 
  har dessutom visat att många och omfattande dokument lätt växer fram där det delvis framstår som oklart vad som utgör bindande regler till skillnad från rekommendationer, vägledningar eller tekniska beskrivningar av använda  
 IT-lösningar. 
  En central del i arbetet med regelverk för den föreslagna infrastrukturen bör därmed vara att införa en regel- hierarki och utforma samverkande regler i lag, förordning och myndighetsföreskrifter som är tydliga, lättillgängliga och förenliga med reglerna om normgivningskompetensens fördelning, i den mån regleringen inte ska ske civilrättsligt i avtal mellan berörda parter. 
 62 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 5.2 
  
 Utkast till förordning om Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska som framgått inte bara utveckla en Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  som myndigheter och vissa därmed jämställda organ avses använda. Nämnden ska också svara för centrala delar av infrastrukturen. 
 Den reglering av det planerade valfrihetssystemet som föreslås i lag och motiven till denna reglering kommer visserligen att ge en övergripande beskrivning av den Infrastruktur för Svensk  
 e-legiti- 
  mation som ett valfrihetssystem är tänkt att betjäna. Där kan emellertid inte mer än en övergripande bild ges och det föreslås inte heller några regler i lag om t.ex. 
  
 1. 
  
 vilka aktörer  
 som ska ingå i denna infrastruktur – att bara myndigheter och vissa jämställda organ inom offentlig sektor ska få anslutas i egenskap av  
 e-tjänsteleverantörer, 
  
 2. 
  
 vilka register  
 som ska ingå i Infrastrukturen för identifiering, vilka som ska få registreras i dessa register och vem som ska svara för dem – att utfärdar- och  
 e-tjänsteregister 
  ska inrättas och föras för offentlig sektor, att  
 E-legitimationsnämnden 
  ska svara för registren, att endast utfärdare av Svensk  
 e-legitimation 
  och vissa attributsutfärdare ska få registreras där, 
  
 3. 
  
 hur infrastrukturen ska användas  
  
 – att bl.a. legitimering, elek- tronisk underskrift samt autentisering och äkthetskontroll ska kunna ske, och 
  
 4. 
  
 vilka regler  
 som ska gälla för bl.a. anslutningsförfarandet, avgifter, användning och ansvar. 
 Utvecklingen på området är snabb. En närmare beskrivning i lag skulle därmed, som framgått, snabbt kunna komma i konflikt med och kanske rent av hindra att kommande tekniska landvinningar tas tillvara. Vissa funktioner inom den planerade infrastrukturen blir dessutom av sådan betydelse att en författningsreglering kan ses som en naturlig del av en reglering. En särskild förordning om Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  kan härvid visa sig lämplig. 
 Vidare bör normgivningskompetens delegeras så att detaljerade och tekniskt relaterade regler för en Infrastruktur för Svensk e- legitimation kan ges genom myndighetsföreskrifter, antingen som 
 63 
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  SOU 2010:104 
 verkställighetsföreskrifter eller med stöd av den s.k. rest- kompetensen; 8 kap. 13 § regeringsformen (RF). 
 En sådan förordning om Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitima- 
  tion bör syfta till att etablera infrastrukturen för svensk e- legitimation inom den offentliga förvaltningen och att samordna och förenkla  
 e-tjänsteleverantörernas 
  användning av funktioner för elektronisk legitimering och elektronisk underskrift. Förordningen bör kunna tillämpas för såväl statliga som kommunala myndig- heter. 
 Som en första del i en sådan förordning bör definitioner ges av centrala begrepp,  
 se bilaga 4 
 . 
 Här kan inte nog betonas vikten av att den föreslagna, delvis komplexa infrastrukturen beskrivs och betecknas på ett enhetligt sätt, inte bara i författning utan även i det civilrättsliga regelverk som ska införs genom avtal vid anslutning till valfrihetssystemet. 
 Regler bör vidare ges, i en förordning om Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
 se bilaga 5 
 , om de register som behövs inom infrastrukturen för identifiering. Där krävs dels ett utfärdarregister över de identitets- och attributsutfärdare som ansluts, dels ett e- tjänsteregister över  
 e-tjänsteleverantörer 
  som ansluts. 
 I denna del behövs föreskrifter för att tillgodose behovet av persondataskydd, genom att – så långt det är möjligt – förbjuda att personuppgifter behandlas. Det bör dessutom i tydlighetens intresse särskilt anges att uppgifter om vilken kommunikation som ägt rum med eller mellan användare och  
 e-tjänsteleverantörer 
  inte får registreras där och naturligtvis inte heller innehållet i identitets- eller attributintyg eller handlingar som ska eller har skrivits under elektroniskt. Det behöver vidare säkerställas att identitets- eller attributsintyg inte kan finnas loggade eller annars bevarade inom ramen för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  För signatur- tjänsten krävs dessutom regler så att elektroniska meddelanden som ska skrivas under eller har undertecknats inte får finnas bevarade eller loggade – inte ens i säkerhetskopior, brandväggar, intrångsdetekteringssystem eller liknande. 
 Det bör dessutom – med hänsyn till infrastrukturens karaktär – föreskrivas att de tekniska och administrativa lösningarna ska utformas så att så få personuppgifter som möjligt samlas in, lämnas ut eller annars behandlas och att inte fler uppgifter än nödvändigt samlas in och bevaras så att de blir direkt tillgängliga. Samtidigt kan bestämmelser behövas för att säkra sådan  
 åtkomst i elektronisk form 
  
 64 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 till de uppgifter i registren som krävs för att infrastrukturen ska kunna användas på ett fungerande sätt. 
 Anslutning till registret torde ske genom beslut av  
 E-legitima- 
  tionsnämnden i förvaltningsärenden. Detta gäller för både identi- tetsutfärdare och  
 e-tjänsteleverantörer. 
  Vissa regler om förfarandet och om avgifter m.m. behöver ges i en förordning om Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Vidare kan där erforderliga bemyndiganden ges för  
 E-legitimationsnämnden 
  att meddela föreskrifter rörande Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Det behöver också övervägas i vilken mån bestämmelserna i 2 kap. 10 och 11 §§ tryckfrihetsförordningen (TF) kan bli tillämpliga på detta material. Möjligen kan vissa föreskrifter behöva ges om uppgiftshanteringen. 
  
 5.3 
  
 Valfrihetslag och civilrättslig reglering 
  
 5.3.1 
  
 En lösning genom avtal 
  
 Med det valfrihetssystem som föreslagits (kapitel 4) följer att civil- rättsliga avtal sluts med alla identitetsutfärdare. Dessa avtalsslut avses leda till ett kontraktuellt förhållande mellan bl.a. varje identitetsutfärdare och varje  
 e-tjänsteleverantör. 
  Avtalssluten ska ske genom  
 E-legitimationsnämnden, 
  efter att  
 e-tjänsteleverantörer- 
  na gett nämnden i uppdrag att ingå dessa avtal för deras räkning. Genom att avtal sluts mellan de involverade parterna uppkommer kontraktuella förhållanden direkt mellan dessa och lösningen innebär att sådana konstruktioner som tredjemansavtal kan undgås och därmed den rättsliga osäkerhet som avtal av det slaget lätt för med sig, t.ex. om villkor rörande ansvar eller begränsning av ansvar behöver knytas till en viss rättslig relation. Förenas de avtal som E- legitimationsnämnden enligt uppdrag tecknar med allmänna villkor som inkorporeras i samtliga avtal kan denna reglering – rätt utformad – delvis bära upp Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitima- 
  tion. Genom att  
 E-legitimationsnämnden 
  ges en central roll i avtalstecknandet och i hanteringen av avtalen med Identitets- utfärdare kan en smidig och praktisk hantering skapas för e- tjänsteleverantörerna. 
 Om en lösning med avtal inte valts hade det dessutom krävts lagstiftning. Med den föreslagna inriktningen får marknaden delvis utforma affärsmodeller och lösningar. Eftersom det till stora delar 
 65 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 SOU 2010:104 
  
 är osäkert hur denna marknad kommer att utvecklas saknas under- lag för att utforma en reglering som har den stabilitet och förankring i vedertagna synsätt som brukar krävas i ett lag- stiftningsärende. Valfrihetssystemet ger dessutom utrymme för anpassningar över tiden, vilket är en viktig del i utvecklingen av en Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation. 
  Genom denna flexibilitet kan t.ex. nya lösningar införas genom tillägg till träffade avtal. Stor hänsyn måste dock tas till identitetsutfärdarna vid förändringar. 
 Olika kontraktuella förhållanden uppstår således direkt genom valfrihetssystemet. I det följande redogörs översiktligt för dessa och hur regler för denna infrastruktur kan införas genom avtal. 
  
 5.3.2 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  och identitetsutfärdaren 
  
 E-legitimationsnämnden 
  tecknar, i egenskap av mellanman, avtal med de identitetsutfärdare som uppfyller kraven och ska anslutas till Infrastrukturen för identifiering. Nämnden företräder därvid ett stort antal aktörer inom den offentliga sektorn; andra myndigheter, kommuner m fl. Detta medför att det uppkommer ett civilrättsligt avtal mellan varje sådant rättssubjekt och varje identitetsutfärdare. Även  
 E-legitimationsnämnden 
  blir part i dessa avtal. Denna reglering omfattar inte bara ersättningsfrågor utan även mera över- gripande regler som rapporteringsskyldighet, bestämmelser om tillsyn och inspektioner men också bestämmelser om rätt för E- legitimationsnämnden att frånträda avtalet vid grövre avtalsbrott från en identitetsutfärdares sida. 
 Avtalsregleringen mellan identitetsutfärdare och respektive e- tjänsteleverantörer ska omfatta t.ex. identitetsutfärdarens ansvar för de leveranser som sker. Samtidigt införs genom referens i de avtal som tecknas ett generellt regelverk för infrastrukturen – regelverket för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  På detta sätt införs genom civilrättsliga avtal regler om exempelvis hur e- legitimationer utfärdas och används, anslutning av utfärdare och e- tjänsteleverantörer till infrastrukturen, utformningen av tekniska hjälpmedel, bevarande av vissa handlingar, skydd för  
 e-legitima- 
  tioner och anmälan om spärr,  
 e-tjänsteleverantörernas 
  kontroller, legitimering och underskrift, persondataskydd, säkerhet och tillsyn eller annan granskning. 
 Genom att avtal sluts med alla aktörer inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  och att aktörerna i tillämpliga delar som 
 66 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 avtalsinnehåll får åta sig att följa regelverket kan mellanhavandena i allt väsentligt hanteras genom civilrättslig reglering. Denna lösning är enligt vår mening den lämpligaste formen för att etablera Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  I ett senare skede kan det när förutsättningarna klarnat, genom bl.a. marknadens krav har stabiliserats och kan tydliggöras visa sig lämpligt att införa en reglering i lag. 
  
 5.3.3 
  
 Identitetsutfärdare och användare 
  
 Innehållet i de avtal som sluts mellan identitetsutfärdare och användare bestäms i allt väsentligt av utfärdaren och användaren. Mot bakgrund av den typ av standardiserade tjänster som det blir frågan om får det dock i praktiken antas att identitetsutfärdaren använder sig av standardavtal för  
 e-legitimationstjänster 
  och att utrymmet för individuellt förhandlade villkor är synnerligen begränsat. Priset för att tillhandahålla  
 e-legitimationer 
  bestäms vidare av utfärdaren utan inblandning av  
 E-legitimationsnämnden. 
  Valfrihetssystemet innebär att dessa priser och villkoren i övrigt måste vara konkurrenskraftiga eftersom användaren ska kunna välja mellan  
 e-legitimationer 
  från flera identitetsutfärdare. 
 I de avtal som  
 E-legitimationsnämnden 
  ingår med identitets- utfärdare åtar sig emellertid utfärdaren att tillhandahålla  
 e-legitima- 
  tioner som uppfyller kraven för Svensk  
 E-legitimation. 
  Identitets- utfärdaren måste se till att dessa krav i tillämpliga delar återförs i identitetsutfärdarens avtal med användaren. I denna del bör beaktas hur bl.a. finansiella institut, infört friskrivningar som föranlett lagstiftaren att i flera fall agera. 
  
 1  
  
 Regleringen av Infrastrukturen för 
  
 1  
 I 2 kap. 21 § bankrörelselagen (1987:617), som numera ersatts av 9 kap. 4 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse infördes begränsningar i lag så att motbok eller annat bevis, som en bank utfärdar om tillgodohavande på räkning, ska ställas till viss man och innehålla att överlåtelse får ske endast till viss man samt att överlåtelsen bör anmälas hos banken, som inte får träffa förbehåll om rätt att åberopa betalning till annan än rätt innehavare av motbok. Bakgrunden var den att enskilda, efter stöld av bankbok blivit av med hela sitt sparkapital genom att det tagits ut och banken kunde åberopa att innehavaren ansågs behörig. På motsvarande sätt har det – till följd av alltför långtgående friskrivningar – i 34 § konsumentkreditlagen (1992:830) föreskrivits att avtalsvillkor som innebär att en kontohavare ska vara betalningsskyldig för ett belopp som har påförts kontot genom att ett kontokort har använts av någon obehörig person får göras gällande endast om kontohavaren eller någon annan som enligt kontoavtalet är behörig att använda kontokortet har (1.) lämnat ifrån sig kortet till någon annan, (2.) genom grov oaktsamhet förlorat kortet eller (3.) på något annat sätt förlorat besittningen av kortet och inte snarast efter upptäckten anmält förlusten hos kreditgivaren. Denna bestämmelse, som upphävts den 1 augusti 2010, har ersatts med lagen (2010:738) om obehöriga transaktioner med betalningsinstrument. 
 67 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 SOU 2010:104 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  bör, så långt det kan ske, ges en balanserad utformning, bl.a. så att korrigeringar genom lag för att motverka mindre lämpliga friskrivningar kan undgås. Även i övriga delar kan tydlighet och balans behöva säkerställas. 
 De allmänna villkor som införs för Infrastrukturen för Svensk e- legitimation bör kunna spela en roll även i denna del genom att det där ställs krav även på avtalen mellan identitetsutfärdare och användare. Juridisk samordning och anpassning till vad som är en rimlig riskfördelning kan därmed uppnås även i denna del. 
 Det kvarstår emellertid att  
 E-tjänsteleverantören, 
  såvitt avser ut- färdande och nyttande av  
 e-legitimationen, 
  inte kommer att ha någon avtalsrelation med användaren. En annan sak är att avtals- villkor eller författningsreglering kan bli tillämplig för själva den e- tjänst där användaren brukar sin  
 e-legitimation. 
  Något förenklat kan hävdas att regleringen av själva  
 e-tjänsten 
  inte ska omfattas av det regelverk som införs för Infrastrukturen för Svensk e- legitimation. 
 Även i denna del finns paralleller mellan regleringen i avtal av Infrastrukturen för Svenska  
 E-legitimation 
  och den avtalsreglering som gäller för betal- och kreditkort. De finansiella instituten sluter avtal med användare om tillhandahållande och nyttjande av kort för betalningar (jämförbart med avtalet mellan identitetsutfärdaren och användaren), institutet träffar avtal med inköpsställen om att acceptera korten för betalning av de varor eller tjänster som inköpsstället tillhandahåller (jämförbart med avtal mellan e- tjänsteleverantörer och identitetsutfärdare). Något avtal mellan an- vändaren och inköpsstället (eller  
 e-tjänsteleverantören) 
  avseende själva användningen av betal- eller kreditkortet (eller Svensk e- legitimation) träffas emellertid inte. För att infrastrukturen med ett stort antal finansiella aktörer ska hålla samman och ansvaret fördelas på ett balanserat sätt finns dessutom ett bakomliggande regelverk för anslutna institut (i någon mån jämförbart med de allmänna villkoren för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation). 
  
 Inom ramen för det arbete som ledde fram till dagens  
 e-legi- 
  timationslösning genomfördes en analys av användarvillkor, i samverkan mellan ett projekt som myndigheterna bedrev inom ramen för ett regeringsuppdrag (det s.k.  
 SAMSET-projektet) 
  och berörda utfärdare av  
 e-legitimationer, 
  i syfte att bereda väg för samordnade enkla och balanserade regler för användare. 
 Motsvarande samordning bör ske inför ett införande av en ny infrastruktur. Härvid bör emellertid regler införas också i allmänna 
 68 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 villkor som ska gälla för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Dessa regler bör göras till avtalsinnehåll genom hänvisning i de avtal som sluts till följd av ett införande av det planerade valfrihets- systemet. 
  
 5.3.4 
  
 Nämnden,  
  
 e-tjänsteleverantörerna 
  och regelverket 
 Genom att  
 E-legitimationsnämnden 
  ingår avtal med identitets- utfärdare för  
 e-tjänsteleverantörernas 
  räkning blir det civilrättsliga regelverket – dvs. de allmänna villkoren för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  – bindande inte bara för  
 e-tjänsteleveran- 
  törerna.  
 E-legitimationsnämnden 
  blir också part i dessa avtal och binds därmed till de allmänna villkoren. Detta regelverk avses innehålla även mera övergripande regler om bl.a. rapporteringsskyl- dighet, inspektioner och rätt för nämnden och  
 e-tjänsteleveran- 
  törer att frånträda avtalet vid grövre avtalsbrott från en identitets- utfärdares sida, se vidare  
 bilaga 6 
 . 
 Därmed skapas, på liknande sätt som på det finansiella området, en infrastruktur utifrån civilrättsliga överenskommelser där vissa centrala funktioner ingår såväl tekniskt som administrativt och i huvudsak regleras genom avtal. I den mån marknadens utveckling skulle medföra att avtal inte längre kan utgöra enda styrmedlet kan regler i lag eller förordning övervägas, t.ex. till följd av att särskilt skydd behövs för svagare part eller för persondata. 
 Den planerade infrastrukturen kan också visa sig få sådan betydelse att författningsreglering krävs, t.ex. vid utredningar av brott där elektronisk kommunikation har använts eller där samhällets säkerhet kräver det. På detta stadium har emellertid förutsättningarna inte klarnat tillräckligt för att dessa frågor ska kunna bedömas och det har i tidigare lagstiftningssammanhang visat sig svårt att förutse utvecklingen och införa tydliga regler; jfr t.ex. de komplikationer som särskilda s.k. registerlagar fört med sig. 
 I de delar där  
 E-legitimationsnämnden 
  ska handlägga och besluta i förvaltningsärenden behövs dock viss författnings- reglering. När en identitetsutfärdare eller en  
 e-tjänsteleverantör 
  ska inleda sin verksamhet behöver denne registreras i något av de register som förs av  
 E-legitimationsnämnden 
  för dem som ingår i Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Denna offentligrättsliga hantering bör delvis regleras i den föreslagna förordningen om Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 69 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 SOU 2010:104 
  
 5.4 
  
 Anvisningstjänsten respektive infrastrukturcertifikat 
  
 Anvisningstjänsten fungerar, som framgått av avsnitt 3.6, som ett stöd för användarens val av  
 e-legitimation 
  när han eller hon ska legitimera sig för att få tillträde till en  
 e-tjänst. 
  I vissa fall kan användaren se att en särskild tjänst för anvisning används, i andra fall inte. 
 Så som denna tjänst fungerar blir det naturligt att se  
 E-legitima- 
  tionsnämnden som underleverantör av den till respektive tillhanda- hållare av  
 e-tjänster. 
 E-tjänsteleverantören 
  får därmed anses till- handahålla anvisningstjänsten åt användaren. Denna tjänst bör ses endast som en liten kugge i Infrastrukturen för identifiering. 
 På liknande sätt finns certifikat för varje aktör i utfärdar- och e- tjänsteregistren. Vid förfrågningar och svar genom intyg inom Infrastrukturen för identifiering används dessa infrastruktur- certifikat automatiserat, för att motverka förfalskningar eller andra liknande manipulationer. Här involveras emellertid inte användaren. Detta skydd bör därmed i juridisk mening uppfattas som en av de funktioner som  
 E-legitimationsnämnden 
  tillhanda- håller åt identitetsutfärdare och  
 e-tjänsteleverantörer 
  som är anslutna till Infrastrukturen för identifiering. 
  
 5.5 
  
 Signaturtjänsten 
  
 5.5.1 
  
 Behov av överväganden 
  
 Enligt avsnitt 3.7 bör de där beskrivna tjänsterna för elektroniska underskrifter (signeringstjänsten) om möjligt utformas dels så att  
 kvalificerade certifikat  
 utfärdas momentant, dels så att en  
 säker anordning för signaturframställning  
 tillhandahålls, så att de elektroniska underskrifterna kan anses vara kvalificerade. Förenklat kan detta beskrivas så att användaren – efter att ha granskat den aktuella texten inför underskrift – vidtar en aktiv handling (att klicka på knappen Jag skriver under). Användaren får därvid legitimera sig för signeringstjänsten med sin ordinarie  
 e-legitima- 
  tion. Efter legitimeringen skapas omedelbart i signaturtjänsten ett nytt certifikat och kryptografiskt nyckelpar (tekniskt motsvarande dem i dagens  
 e-legitimationer). 
  Användarens privata nyckel i nyckelparet för underskrift aktiveras genast och destrueras när 
 70 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 underskrift skett. På så sätt kan den privata nyckeln inte därefter missbrukas av någon för ytterligare underskrifter. Det använda engångscertifikatet och den publika nyckeln bevaras emellertid under den tid detta krävs. 
 Från juridiska utgångspunkter aktualiseras i huvudsak två frågor. För det första behöver det bedömas om engångscertifikatet och de tekniska hjälpmedel som i övrigt tillhandahålls åt under- tecknaren i signaturtjänsten kan användas så att en elektronisk underskrift blir att anse som en kvalificerad elektronisk signatur enligt lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer (signaturlagen); dvs. för att underteckna med en avancerad elek- tronisk signatur, baserad på ett kvalificerat certifikat och skapad av en säker anordning för signaturframställning. 
 Det behöver för det andra bedömas vem som i juridisk mening ska anses som utfärdare av engångscertifikaten och tillhandahållare av den säkra anordningen samt vad som i övrigt kan ingå i signaturtjänsten. 
  
 5.5.2 
  
 Signaturlagen och signaturtjänsten 
  
 Frågan om den planerade signaturtjänsten kan användas för kvalificerade elektroniska signaturer behöver bedömas i två led. Det första ledet rör huruvida definitioner och rekvisit i signatur- lagen och bakomliggande direktiv kan förenas med en signatur- tjänst. Om så är fallet behöver det, som ett andra led, bedömas om de  
 säkerhetslösningar  
 som krävs inom Infrastrukturen för Svensk e- legitimation kan nå upp till signaturlagens och direktivets krav. 
 De definitioner som främst berörs är avancerad elektronisk signatur, kvalificerat certifikat, och säker anordning för signaturframställning (hit hör även definitionen av anordning för signaturframställning). Kvalificerad elektronisk signatur definieras nämligen som en avancerad elektronisk signatur som är baserad på ett kvalificerat certifikat och som är skapad av en säker anordning för signaturframställning. 
 I signaturlagen ges uppräkningar av krav för att sådana signaturer, certifikat och anordningar ska anses föreligga. En översiktlig granskning har visat att dessa krav är utformade så att hinder i princip inte synes föreligga mot att använda en signerings- tjänst för att skriva under med en kvalificerad elektronisk signatur. 
 71 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 SOU 2010:104 
  
 Det finns emellertid skäl att närmare överväga vad som enligt lagen och direktivet menas med att 
  
 1. 
  
 en avancerad elektronisk signatur måste vara skapad med hjälp- medel som endast undertecknaren kontrollerar (2 §), och 
  
 2. 
  
 den som tillhandahåller certifikattjänster inte ska lagra eller 
  
 kopiera uppgifter för skapande av signaturer (direktivet Bilaga II j). 
 Kravet på att signaturerna ska vara skapade med hjälpmedel som endast undertecknaren kontrollerar kan tolkas antingen så att undertecknaren ensam måste ha  
 fysisk kontroll  
 över hjälpmedlet (den privata nyckeln) eller så att det räcker att undertecknaren ensam har  
 logisk kontroll  
 över detta hjälpmedel. Vår preliminära bedömning är att varken den svenska lagstiftningen eller direktivet utesluter en lösning som bygger på att undertecknaren, till följd av logiska lösningar, ensam får anses ha kontrollen över den privata nyckeln. 
  
 2  
  
 På detta stadium i utredningsarbetet torde emellertid underlag saknas för att bedöma om de säkerhetslösningar som väljs kan antas uppfylla signaturlagens krav. 
 Kravet i signaturdirektivet på att den som tillhandahåller certifikattjänster inte ska lagra eller kopiera uppgifter för skapande av signaturer har enligt lagmotiven införts genom såväl 9 § som 11 § signaturlagen. Av 9 § följer bl.a. att en certifikatutfärdare som utfärdar kvalificerade certifikat,  
 se bilaga 10 
 , till allmänheten ska bedriva verksamheten tillförlitligt och i förekommande fall se till att framställandet av signaturframställningsdata sker konfidentiellt (dessa data måste genereras på ett sådant sätt att de inte röjs för obehöriga, prop. 1999/2000:117 s. 73). I 11 § andra stycket föreskrivs vidare att certifikatutfärdaren inte får lagra eller kopiera signaturframställningsdata. Det är nämligen väsentligt för tilltron till elektroniska signaturer att det verkligen bara är undertecknaren 
  
 som 
  
 har 
  
 tillgång 
  
 till 
  
 signaturframställningsdata 
  
 (prop. 1999/2000:117 s. 74). 
  
 Rättsläget får anses oklart. Vår preliminära bedömning är emellertid att varken den svenska lagstiftningen eller direktivet bör anses utesluta en lösning där de privata nycklarna finns på en central server, förutsatt att det tekniska och administrativa skyddet 
  
 2  
 Jfr även professor Berry, Köpenhamns Universitet, 
 Notat om anvendelsen af serverbaserede losninger for kvalificerede elektroniske signaturer 
  
 . 
 72 
  
 SOU 2010:104 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 utformats så att utfärdaren inte kan kopiera eller annars missbruka de privata nycklarna utan att detta upptäcks. 
  
 3 
  
 Vi får i det fortsatta arbetet återkomma till den rättsliga bedömningen av dessa fysiska respektive logiska skydd. 
  
 5.5.3 
  
 Alternativa metoder 
  
 Användare måste ges möjlighet till elektronisk underskrift inom ramen för en infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  enligt utredningens förslag. Om resultatet av en utvärdering av signeringstjänsten visar att underskrift i en central tjänst inte är en lämplig lösning, så kan även infrastrukturen för identifiering samverka med en lösning där användare skriver under elektroniskt i sin lokala datormiljö. En närmare beskrivning av en sådan lösning samt dess för- och nackdelar presenteras närmare i  
 bilaga 17  
 (Central signeringstjänst). 
  
 5.6 
  
 Utfärdarens ansvar för intyg 
  
 Den föreslagna Infrastrukturen för identifiering innebär som framgått att Identitets- och  
 At-tributsutfärdare 
  – efter erforderliga kontroller – ska gå  
 E-tjänsteleverantörer 
  till handa med att i intyg bestyrka identitet eller elektronisk underskrift eller bekräfta att en person är behörig att vidta vissa tjänsteåtgärder, har en viss tjänsteställning eller kompetens eller är behörig att företräda någon annan. Dessa formuleringar, som delvis är hämtade ur lagen (1981:1363) om notarius publicus, tydliggör den roll vi föreslår för Identitetsutfärdare. De avses alltså fylla motsvarande funktion som den notarius publicus har tilldelats enligt författning, nämligen att gå allmänheten tillhanda med officiella bevis om vissa faktiska förhållanden.  
  
 4 
  
 En skillnad är visserligen att en juridisk person inte kan förordnas till notarius publicus – rollen som utfärdare är tänkt att fullgöras av juridiska personer – en annan att det i allt väsentligt 
  
 3 
  
 Jfr i föregående not anfört arbete, med hänvisningar. 
  
 4 
  
 Genom förordningen (1982:327) om notarius publicus säkerställs dessutom att det finns tillgång till sådana befattningshavare (de förordnas av länsstyrelsen) och att de som förordnas har tillräcklig kompetens och är lämpliga för uppdraget. Det föreskrivs också att Hernandez publicus skall fullgöra sitt uppdrag med redlighet, noggrannhet och opartiskhet och inte får befatta sig med ett ärende, om det angår honom själv eller om någon annan särskild omständighet föreligger som är ägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet. 
  
 73 
  
 Ett regelverk för infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 SOU 2010:104 
  
 blir fråga om helt automatiserade kontroller där intyg förses med en elektronisk stämpel. Den juridiska modellen bör emellertid kunna bli densamma. Det kan inte heller uteslutas att en Identitetsutfärdare i undantagsfall, när en funktion fallerat eller ifrågasatts, kan behöva utföra manuella åtgärder och upprätta elektroniskt underskrivna intyg eller intyg på papper. 
 Införandet av den nya infrastrukturen bör därmed kunna förenklas genom att beskriva Identitetsutfärdare som en slags motsvarigheter till notarius publicus och knyta an till de rättsregler som gäller för notarius publicus verksamhet. Att affärsmodellen för denna infrastruktur kan påverkas av valet mellan öppna respektive slutna system för  
 e-legitimationer 
  behöver inte bli ett hinder. Dagens affärsmodell för de  
 e-legitimationer 
  som myndigheter godtar förutsätter förlitandeavtal, medan ett införande av kvalificerade certifikat enligt signaturlagen måste ske inom ett öppet system; dvs. ett system där förlitande parter inte har avtal med utfärdaren. Vårt förslag om att införa ett valfrihetssystem och tillhörande hantering av Identitetsintyg leder emellertid till avtal mellan alla berörda aktörer, även för de fall där kvalificerat certifikat använts vid legitimering eller för underskrift. Ansvaret för Identitetsintygen bör härvid regleras i avtal så att utfärdare får bära samma risk som inom dagens system. Hur detta närmare ska utformas får genomlysas i det fortsatta arbetet med att upphandla ett valfrihetssystem. 
 Beträffande Attributsintygen är situationen delvis en annan. För utfärdare som redan idag ställer ut intyg i enlighet med regler i författning – t.ex. registreringsutdrag utfärdade av Bolagsverket – finns en vedertagen syn på ansvarets gränser och fördelningen av risker. Dessa förutsättningar bör inte ändras bara för att elektroniska rutiner införs. För andra som ska börja utfärda intyg kan frågan om ansvarsfördelning inte bedömas utifrån redan införda rutiner. Dessa olika bedömningar av hur risker ska fördelas torde inte kunna göras generellt. Frågan bör i stället bedömas från tillämpning till tillämpning. 
 74 
 6 Tillitsramverk 
 I detta avsnitt presenteras utredningens förslag till tillitsramverk för Svensk  
 e-legitimation. 
  Ett väl fungerande tillitsramverk som är i samklang med den internationella utvecklingen och standardise- ringen är centralt för att bygga nödvändigt förtroende för Svensk e- legitimation. Praktiskt utgör det vidare en central del för att definiera vilka aktörer som kan bli leverantörer i Svensk e- legitimation. 
  
 6.1 
  
 Utgångspunkter 
  
 En Infrastruktur för identifiering bör ta sin utgångspunkt i ett tillitsramverk byggt på internationell standard och medge den flexibilitet som den föreslagna Infrastrukturen för Svensk e- legitimation och internationell samverkan kräver. 
 De flesta av de internationella ansträngningar som gjorts för att definiera nivåer av tillit vid användning av  
 e-legitimationer 
  har sin grund i en publikation (SP  
 800-63) 
  från det amerikanska National Institute of Standards and Technology (NIST). De riktlinjer som beskrivs där är emellertid relativt allmänt hållna. Fördjupande arbeten har därför bedrivits inom bl.a. Europeiska unionen, där det storskaliga s.k.  
 STORK-projektet 
  utgjort en viktig del 
  
 1 
  
 Ett betydelsefullt arbete för att utarbeta ett internationellt tillitsramverk bedrivs nu också inom International Organization for Standardization och International Electrotechnical Commis- sion (ISO/IEC). Det kommande resultatet av detta arbete, ISO/IEC 29115, som förväntas bli internationell norm på området, 
  
 1  
  
 EU-kommissionen 
  har tagit fram en handlingsplan som ska underlätta för medlemsstaterna att införa ömsesidigt godkända och kompatibla system för  
 e-signaturer 
  och  
 e-legitimationer 
  i syfte att göra det lättare att tillhandahålla elektroniska offentliga tjänster över gränserna [KOM(2008) 798]. Arbetet för ömsesidigt erkännande av elektronisk identifiering inom EU genomförs inom  
 STORK-projektet. 
  
 75 
  
 Tillitsramverk 
  
 SOU 2010:104 
  
 bygger på dokument som publicerats inom det s.k. Kantara Initiative Identity Assurance Framework (Kantara IAF). 
 Utredningens förslag 
 Under förutsättning att det fortsatta arbetet inom ISO/IEC leder till resultat som är förenliga med behoven inom den föreslagna Infrastrukturen för identifiering bör Sverige följa denna interna- tionella standard.  
 E-legitimationsnämnden 
  bör därför, liksom E- delegationen, verka för att resultatet av standardiseringsarbetet blir förenligt med svenska intressen på området. 
 I avvaktan på detta resultat bör ett tillitsramverk införas som har sin förankring i de tidigare nämnda publikationerna. De har alla gemensamt att de definierar fyra tillitsnivåer (AL) 
  
 2  
  
 för e- legitimering, i syfte att möta olika nivåer av risk och olika krav på användbarhet. Dessa tillitsnivåer svarar mot olika grader av teknisk och operationell säkerhet hos utfärdaren och olika grader av kontroll av att en person som tilldelas en elektronisk identitet verkligen är den han eller hon utger sig för att vara. 
 Något förenklat kan tillitsnivåerna beskrivas som en måttstock, där en lägre indikering på skalan motsvarar enklare användning och utgivning, lägre kostnader, men också en lägre skyddsnivå. Högre klassificering medför högre kostnader för såväl utgivande som användande, men leder till att en högre grad av tillit kan fästas vid identifieringen. 
 Vid en tillämpning av dessa internationella normer har det, såvitt hittills framkommit, visat sig ändamålsenligt att för Svensk e- legitimation kräva en tillitsnivå som motsvarar nivå 3 (AL3) eller högre. Detta innebär att utgivare av Svensk  
 e-legitimation 
  ska ha dokumenterade och fungerande ledningssystem för informations- säkerhet i enlighet med erkända standarder, att innehavares identiteter verifieras på ett ändamålsenligt sätt, att metoden för legitimering baseras på starka kryptografiska mekanismer och utgivaren ska kunna påvisa att de når upp till och efterlever kraven enligt AL3. 
 Tillitsnivå 3 är också den nivå som ligger närmast de av ram- avtalsleverantörerna idag utgivna  
 e-legitimationerna. 
  Den öppnar emellertid även nya typer av  
 e-legitimationer 
  som inte är 
  
 2  
 AL är en förkortning av den internationella termen för tillitsnivå, Assurance Level, som används såväl i Kantara IAF som i  
 STORK-projektet. 
  
 76 
  
 SOU 2010:104 
  
 Tillitsramverk 
  
 certifikatbaserade. Detta förväntas kunna leda till en högre använd- barhet och större spridning inom fler samhällsgrupper. Om det visar sig att en betydande del av de redan utgivna  
 e-legitimationerna 
  inte uppfyller kraven för nivå 3 i tillitsramverket kan det komma att bli nödvändigt att etablera övergångsregler så att dessa kan godtas inom infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  till dess att en anpassning skett. Kvalificerade certifikat utgivna i enlighet med lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer kan, bland annat beroende på metod för utgivning, komma att uppfylla kraven för nivå 2, 3 eller 4, och därmed också användas inom infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Då kraven i tillits- ramverket är väsentligt mer specifikt framställda än de som återfinns i 4 kap. signaturlagen, följer att kvalificerade certifikat inte med automatik uppfyller någon tillitsnivå högre än 2. För en analys av konsekvenser om identitetsutfärdare endast ska tillhandahålla kvalificerade certifikat, se  
 bilaga 10 
 . 
 En förutsättning för att en Svensk  
 e-legitimation 
  ska få utfärdas föreslås dessutom vara att användaren har svenskt person- eller samordningsnummer. En  
 e-tjänsteleverantör 
  kan därför, när Svensk  
 e-legitimation 
  använts, veta att det finns möjlighet att få sådan information, i ett identitetsintyg eller efter en manuell förfrågan om en sådan påkallas från persondataskyddssynpunkt. Dessa krav införs liksom regleringen i övrigt genom avtal mellan E- legitimationsnämnden och utfärdare för anslutning till Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  i den mån detta inte följer av författningsreglering. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska utöva tillsyn över utfärdare av Svensk  
 e-legitimation 
  så att tillgänglighet, kvalitet och informa- tionssäkerhet blir säkerställda i enlighet med ett regelverk för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  I enlighet med regel- verket ska nämnden också kunna ingripa mot missförhållanden – ytterst avveckla en utfärdare om omständigheterna är sådana att de riskerar att leda till oacceptabla konsekvenser för användare, e- tjänsteleverantörer eller andra eller rubba förtroendet för Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Tillitsnivåerna specificeras närmare i  
 bilaga 9 
 . 
 77 
  
 7 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 I detta avsnitt beskrivs att informationssäkerheten behöver prioriteras. Det betonas att det är av central betydelse för den föreslagna modellen för  
 e-legitimationer 
  att persondataskyddet kan säkerställas inom Infrastrukturen för identifiering. I avsnittet beskrivs hur flödet av personuppgifter ser ut inom infrastrukturen och vilka konsekvenser det får för personuppgiftsansvar och begränsningar av elektroniska spår, betydelsen av bättre skydd genom tekniska anpassningar, kopplingar till anvisnings- och signaturtjänster samt slutligen en bedömning av eventuell relevans i lagen om elektronisk kommunikation. 
  
 7.1 
  
 Informationssäkerheten behöver prioriteras 
  
 Enligt utkastet till regelverk för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legiti- 
  mation ska  
 e-tjänsteleverantörer 
  och Identitets- och Attributs- utfärdare tillämpa ett ledningssystem för informationssäkerhet, på sätt som närmare anges där ( 
 bilaga 6 
 ). Även i övriga delar av regelverket finns regler som är av direkt betydelse från säker- hetssynpunkt. Dessa regler har i huvudsak hämtat sin förebild i föreskrifter av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). 
 Regler om informationssäkerhet finns dessutom i den bilaga där en närmare redovisning ges av ett tillitsramverk ( 
 bilaga 9 
 ). Här har emellertid det internationella standardiseringsarbetet rörande e- legitimationer och identitetsfederationer varit den främsta inspirationskällan. 
 Reglerna i dessa två utkast överlappar delvis varandra. Materialet ska emellertid ses som ett första underlag inför en grundläggande genomlysning där inte bara Infrastrukturen för identifiering utan hela Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  måste sättas in i sitt 
 79 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 SOU 2010:104 
  
 organisatoriska och samhälleliga informationssäkerhetssamman- hang. Härvid behöver också närmare övervägas hur Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska fungera i förhållande till redan existerande lösningar, t.ex. dagens lösningar för  
 e-legitimationer 
  (under en övergångstid) och landstingens tjänstekort (SITHS). Här finns även andra kontaktytor såsom system som tillhanda- håller attribut, t.ex. uppgifter om juridisk behörighet. Flera sådana system har tillkommit enligt lag eller författning – t.ex. aktie- bolagsregistret – och behöver kunna verka inom ramen för den nya nationella modellen. Utöver en skyldighet att införa fungerande ledningssystem bör krav också ställas på revision och rapporteringsskyldighet; jfr redovisningen av ett tillitsramverk. 
 En närmare analys behövs också av hur standarderna för informationssäkerhet ska kunna tillämpas i detta sammanhang där huvudfrågan är identifiering med stöd av  
 e-legitimationer 
  och Identitetsintyg samt hur den praktiska hanteringen hos respektive myndighet ska kunna bli tillräckligt enkel. Härmed avses både den principiella frågan, om hur en riskanalys kan göras av system för identifiering och underskrift, och hur mindre organisationer utan egen särskild kompetens på  
 IT-säkerhetsområdet 
  ska kunna hantera dessa frågor inom tillgängliga kostnadsramar. Dessa frågor, som bör genomlysas i nära samverkan mellan berörda aktörer, behöver prioriteras i det fortsatta arbetet. 
  
 7.2 
  
 Persondataskyddet ska säkerställas 
  
 7.2.1 
  
 Frågor av central betydelse 
  
 Det är av central betydelse för den föreslagna modellen för  
 e-legi- 
  timationer att persondataskyddet kan säkerställas inom Infra- strukturen för identifiering. I avsnitt 5.2 har också förklarats att det behövs vissa föreskrifter i denna del, bl.a. förbud mot registrering av vissa uppgifter och bevarande av vissa uppgifter och handlingar. Där har också en allmän föreskrift föreslagits om att så få person- uppgifter som möjligt ska samlas in, lämnas ut eller annars behandlas och att inte fler uppgifter än nödvändigt får samlas in och bevaras. 
 Efter att utredningens delredovisning II lämnats har den registrering och annan behandling av personuppgifter som kan bli följden av Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  analyserats och flödet av uppgifter granskats. En central fråga i detta sammanhang 
 80 
  
 SOU 2010:104 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 är vem eller vilka som ska anses vara personuppgiftsansvariga för de behandlingar som avses ske inom olika delar av Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 7.2.2 
  
 Inga personuppgifter i registren 
  
 Det föreslås som framgått att  
 E-legitimationsnämnden 
  ska föra 
  
 ett Utfärdarregister över de Identitets- och Attributsutfärdare som ansluts till Infrastrukturen för identifiering, och 
  
 ett  
  
 E-tjänsteregister 
  över de  
 E-tjänsteleverantörer 
  som ansluts till infrastrukturen för identifiering. 
 I dessa register ska uppgifter finnas om elektronisk adress till anslutna aktörer, vilken information respektive  
 E-tjänsteleverantör 
  behöver, vilka uppgifter en Identitets- eller en Attributsutfärdare kan tillhandahålla och certifikat och publika nycklar som behövs för att skydda uppgifter och kontrollera att intyg är äkta. Dessa register ska därmed inte innehålla information om kommunikation mellan användare och  
 E-tjänsteleverantörer, 
  innehållet i Identitets- eller Attributintyg, handlingar som ska undertecknas eller har undertecknats eller andra uppgifter som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. 
 Dessa begränsningar är av sådan betydelse från persondata- skyddssynpunkt att de bör framgå av författning. I en förordning om Infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation 
  föreslås därför före- skrifter om att  
 E-legitimationsnämnden 
  ska föra Utfärdar- och E- tjänsteregister. Vidare anges vad dessa register ska få innehålla. I tydlighetens intresse föreslås också en uttrycklig föreskrift om att registren inte får innehålla information om kommunikation mellan användare och  
 E-tjänsteleverantörer, 
  innehållet i intyg eller hand- lingar som undertecknas eller uppgifter som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. Dessa register får alltså inte innehålla några personuppgifter. Så länge inga person- uppgifter förekommer i dessa register blir personuppgiftslagen inte tillämplig. För de fall det skulle förekomma personuppgifter i registren, blir  
 E-legitimationsnämnden 
  personuppgiftsansvarig. 
 När utvecklingen av Infrastrukturen för identifiering kommit så långt att förutsättningarna klarnat i detalj bör frågan om person- uppgifter kan förekomma övervägas på nytt. Skulle det därvid visa sig att det inte kan uteslutas att en uppgift kan förekomma som 
 81 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 SOU 2010:104 
  
 indirekt  
 kan hänföras till en individ bör den föreslagna föreskriften om förbud mot behandling av personuppgifter begränsas till sådana som  
 direkt  
 kan hänföras till en person som är i livet. 
  
 7.2.3 
  
 Personuppgifter inom infrastrukturen 
  
 Inom Infrastrukturen för identifiering ska  
 e-legitimationer 
  och Identitets- och Attributsintyg utfärdas och brukas så att  
 E-tjänste- 
  leverantörer kan göra de kontroller som behövs. Det flöde av uppgifter och handlingar som därmed uppkommer kan något förenklat beskrivas genom följande figur. 
 Figur 7.1 Flöde av uppgifter och handlingar 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Register 
  
 Register 
  
 (Typ SPAR) 
  
 Bevarar uppgifter i elektronisk 
  
 2 
  
 akt – även från registerkoll, 
  
 efter fråga dit 
  
 System för utfärdande av 
  
 System för utfärdande av 
  
 System för utfärdande av 
  
 attributsintyg) 
  
 Begäran om attribut 
  
 identitetsintyg 
  
 e-legitimation 
  
 5 
  
 3 
  
 för person 
  
 Identitetsintyg 
  
 1 
  
 Attributsintyg 
  
 4 
  
 Ansökan om  
 e-leg 
  – lämnar 
  
 uppgifter om sig 
  
 E-tjänst 
  
 1. 
  
 Användare ansöker om Svensk  
  
 e-legitimation 
  och lämnar de uppgifter som behövs till en Identitetsutfärdare som kontroll- erar uppgifterna, t.ex. via  
 SPAR-registret, 
  och förser sina användare med privata  
 e-legitimationer 
  eller  
 e-tjänstelegitima- 
  tioner. 
  
 2. 
  
 Utfärdaren bevarar uppgifter om sökanden i en elektronisk akt, håller dem uppdaterade och registrerar de uppgifter som be- hövs om spärr. 
  
 82 
  
 SOU 2010:104 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 3. 
  
 Utöver det system som Identitetsutfärdaren behöver för att hantera  
  
 e-legitimationerna 
  krävs med föreslagen lösning också ett system för att utfärda Identitetsintyg. När användaren loggar in i en  
 e-tjänst 
  som begär identifiering styrs användaren till rätt utfärdare och legitimerar sig, varefter ett Identitetsintyg skapas i dennes system för att utfärda Identitetsintyg och överförs via nät till  
 e-tjänsten. 
  
 4. 
  
 Behövs även attribut i  
  
 e-tjänsten 
  – t.ex. uppgifter från aktie- bolagsregistret om juridisk behörighet – sänder  
 e-tjänsten 
  en begäran till Bolagsverket via Infrastrukturen för identifiering. 
  
 5. 
  
 Hos Attributsutfärdaren finns ett system för utfärdande av Attributsintyg där utfärdaren skapar ett intyg och sänder det till  
  
 E-tjänsteleverantören. 
  
 I de här beskrivna delarna blir det fråga om personuppgifter. Hela hanteringen tar nämligen sikte på att knyta uppgifter till en viss individ, att på tillräckligt säkert sätt se till att intyg är utfärdade av angiven utställare (en Identitets- eller Attributsutfärdare) och att säkerställa en sådan hantering att det finns skäl för mottagaren att lita på att uppgifterna är riktiga. 
  
 7.2.4 
  
 Personuppgiftsansvar och begränsningar av elektroniska spår 
  
 Enligt 3 § personuppgiftslagen (1998:204; PUL) är den personupp- giftsansvarig som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av personuppgifter. Den som behandlar personuppgifter för en personuppgiftsansvarigs räkning betecknas personuppgiftsbiträde. Bedömningar av dessa gränsdragningar med anknytning till komplex infrastruktur har nyligen gjorts av den s.k. Artikel  
 29-gruppen 
  (yttrande från februari 2010, WP 169). Liknande frågor har prövats av Kammarrätten i Stockholm i en dom den 22 juni 2010 i mål mellan Försäkringskassan och Datainspektionen (mål nr  
 1191-09). 
  Vidare har Artikel  
 29-gruppen 
  i ett arbetsdokument den 29 januari 2003 behandlat frågor om autentiseringstjänster på Internet (WP 68). 
 Artikel  
 29-gruppen 
  har konstaterat att det blivit svårt att göra de rättsliga bedömningarna och att tillämpa berörda begrepp i kom- plexa miljöer, där olika scenarier kan tänkas som omfattar person- uppgiftsansvariga och personuppgiftsbiträden, ensamma eller 
 83 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 SOU 2010:104 
  
 tillsammans, med olika grader av självständighet och ansvar. Gruppen har härvid betonat att efterlevnaden av bestämmelserna om persondataskydd måste kunna garanteras. Samtidigt har gruppen konstaterat att den konkreta tillämpningen blivit svårare när berörda  
 IT-miljöer 
  blivit alltmer komplexa och tjänster utvecklats över organisationsgränser och lagts ut på entreprenad för att nyttja specialiseringar och skalfördelar. Detta måste beaktas när en ny Infrastruktur för identifiering ska införas. Det följer emellertid också av Artikel  
 29-gruppens 
  yttrande att parter som agerar tillsammans har en viss flexibilitet när det gäller att fördela skyldigheter och ansvar sinsemellan, så länge de garanterar en fullständig efterlevnad av reglerna om persondataskydd (s. 23). Denna möjlighet att skapa en sund fördelning av personuppgifts- ansvaret bör tas tillvara så att regeringens intentioner med att införa en ny Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  blir verklighet. Hit hör att förenkla, bredda och effektivisera denna struktur samtidigt som ett ökat skydd ges för enskildas personliga integritet. 
 Vilka aktörer som skulle kunna ha ett personuppgiftsansvar framgår något förenklat av följande figur. 
 Figur 7.2 Aktörer med personuppgiftsansvar 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Registerföraren 
 Register 
 – behöver 
  
 (Typ SPAR) 
  
 Register 
  
 inte regleras 
  
 Bevarar uppgifter i elektronisk 
  
 2 
  
 akt – även från registerkoll, 
  
 efter fråga dit 
  
 Attributsutfärdarna  
 kan behöva 
  
 regleras för att undgå känsliga 
  
 Utfärdaren 
 (av  
 e-leg 
  och identitetsintyg) – kan behöva regleras för att undgå 
  
 uppgiftssamlingar (=lagringsförbud i 
  
 känsliga uppgiftssamlingar 
  
 (lagringsförbud i intygsdelen) 
  
 intygdelen) 
  
 för person 
  
 Identitetsintyg 
  
 Attributsintyg 
  
 E-tjänsteleverantörerna 
 kan behöva regleras för att undgå känsliga uppgiftssamlingar 
  
 1 
 Ansökan om  
 e-leg 
  – lämnar uppgifter om sig 
 Användaren – behöver inte regleras 
 84 
  
 SOU 2010:104 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 Som framgått uppkommer inget personuppgiftsansvar för  
 E-legi- 
  timationsnämnden beträffande Utfärdar- eller  
 E-tjänsteregistren 
  så länge registren inte innehåller några personuppgifter. Det föreslås emellertid att nämnden också ska tillhandahålla anvisnings- och signaturtjänster se vidare avsnitt  
 7.2.6. 
  
 De som för register som ska användas av Identitets- och Attri- butsutfärdare för vissa kontroller (registerföraren i figuren ovan) är personuppgiftsansvariga för sina register och de behandlingar som de utför för att lämna ut uppgifter till utfärdarna. För detta behövs inte någon särskild reglering. De behandlingar som innehavare av e- legitimationer (se användaren i figuren ovan) utför med sin e- legitimation behöver inte heller regleras särskilt. Utformas denna hantering rätt bör den kunna avgränsas så att det varken upp- kommer någon tvekan om vem som har personuppgiftsansvaret för de olika behandlingarna eller några särskilda risker från persondata- skyddssynpunkt. 
 Därmed återstår  
 E-tjänsteleverantörerna 
  och Identitets- och Attributsutfärdarna (se de fyrkantiga blå rutorna i figuren ovan). Här blir det av central betydelse att respektive utfärdares  
 system för att utfärda intyg  
 inte utformas så att de kan bli en samlingsplats för nya och gamla Identitetsintyg eller för loggar och liknande som kan användas för att kartlägga en eller flera användare. Det enda som bör få bevaras är debiteringsunderlag och liknande i aggregerad form, avidentifierat så att elektroniska spår inte kan återskapas. Denna begränsning bör gälla också för vad som loggas och annars bevaras i brandväggar, intrångsdetekteringssystem och liknande som är knutna till respektive system för utfärdande av Identitetsintyg. På motsvarande sätt bör det i system för utfärdan- de av Attributsintyg och i kringliggande säkerhets- och kommu- nikationssystem få bevaras endast debiteringsunderlag och liknande i aggregerad form, avidentifierat så att elektroniska spår inte kan återskapas. En sådan begränsning föreslås i 14 § förslaget till förordningen om Infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation. 
  Bestämmelsen får naturligtvis inte förstås så att den skulle hindra bevarande eller andra behandlingar som är nödvändiga för att infrastrukturen ska fungera. 
 På så sätt undviks att personuppgifter samlas in när det inte är nödvändigt och att känsliga personuppgiftssamlingar uppkommer hos Identitets- och Attributsutfärdare. Dessa risker skulle bli sär- skilt kännbara om t.ex. en utfärdare blir helt dominerande på marknaden eller dessa funktioner utkontrakteras till en och samma 
 85 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 SOU 2010:104 
  
 underleverantör. Ges sådana system en olämplig utformning skulle det kunna skapas en närmast komplett bild av Användares kon- takter och kommunikationsvägar i elektronisk miljö. Det bör härvid föreskrivas att sambearbetningar av uppgifter, som rör kom- munikation för elektronisk legitimering eller elektronisk under- skrift, inte får ske mellan olika Identitets- eller Attributsutfärdare. Dessa system behöver istället avgränsas och skyddas så att de kan vinna allmänhetens tillit från både säkerhets- och persondata- skyddssynpunkt; se 15 § förslaget till förordningen om Infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation. 
  En sambearbetning som krävs för att Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska fungera ska dock naturligtvis få äga rum. 
 Beträffande system för att utfärda Svensk  
 e-legitimation 
  gäller delvis detsamma. En granskning av dagens system har också visat att endast ett fåtal uppgifter lagras i dessa system och att de i praktiken inte används så att Användares transaktionsmönster eller annat liknande kan tas fram. Det utfärdaren ser är själva slagningen mot en server för att se att  
 e-legitimationen 
  inte är spärrad. Utfärdaren ser därvid endast vilken förlitande part som ställer frågan och – genom serienummer – vilken  
 e-legitimation 
  som slagningen gäller. Här kan emellertid, närmast av ordningsskäl, den begränsning som gäller för s.k. öppna system enligt 16 § lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer, utvidgas genom bestämmelser i förordning till att gälla även för dagens slutna system där alla aktörer är anslutna genom avtal. Enligt 16 § signaturlagen får en utfärdare inhämta personuppgifter endast direkt från den som uppgifterna avser eller med dennes uttryckliga samtycke och endast i den utsträckning som är nödvändig för att utfärda eller upprätthålla ett certifikat. Vidare föreskrivs att uppgifterna inte får samlas in eller behandlas för andra ändamål utan uttryckligt samtycke från den som uppgifterna avser. Mot- svarande bör gälla för Användare av s.k. slutna system; dvs. när alla berörda aktörer är anslutna genom avtal. Identitetsintyg kan utfärdas med stöd av  
 e-legitimationer 
  från såväl öppna som slutna system och samma persondataskydd bör för dessa fall ges inom Infrastrukturen för identifiering. En sådan anpassning föreslås genom 13 § förslaget till förordningen om Infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation. 
  En detalj i detta sammanhang är att bestämmelsen i 16 § signaturlagen – så som den formulerats – skulle kunna uppfattas som ett förbud mot behandlingar som behövs för att utfärda Identitets- eller Attributsintyg, men inte är 
 86 
  
 SOU 2010:104 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 nödvändiga för att utfärda eller upprätthålla själva certifikatet. I denna del bör emellertid signaturlagen och bakomliggande direktiv tolkas så att utfärdande och användning av Identitets- och Attributsintyg får ses som en integrerad del i hanteringen av e- legitimationer, som inom föreslagen infrastruktur får anses nödvändig, även för att upprätthålla  
 e-legitimationerna. 
  
 Till denna fråga om hur 16 § andra meningen signaturlagen ska förstås kommer de fall där en utfärdare vill tillhandahålla uppgifter som kan uppfattas som bra att ha för Användare eller utfärdare, men som  
 inte är nödvändiga  
 för att utfärda eller upprätthålla certifikat eller intyg. Användningen i paragrafens andra mening av uppgifterna i bestämd form skulle visserligen kunna läsas så att inga andra uppgifter än de som avses i första meningen skulle få användas för andra ändamål. Detta kan emellertid knappast ha varit avsikten. Har den registrerade lämnat sitt uttryckliga samtycke till att andra uppgifter behandlas torde dessa behandlingar således få äga rum. Samma tolkning får göras av den bestämmelse som föreslagits i 13 § förslaget till förordningen om Infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation. 
  
 Det framstår däremot som naturligt att  
 E-tjänsteleverantörer 
  som mottar Identitets- och Attributsintyg ska få använda dessa inte bara för att initialt kontrollera en persons identitet och behörighet eller handlingars äkthet. De bör också få bevara intygen så länge det behövs för att styrka sådana uppgifter, t.ex. om en tvist skulle uppkomma eller behov annars skulle uppkomma av att visa att åtkomst till uppgifter och system skett på lovligt sätt eller att handlingar undertecknats av en behörig person och att texten inte har ändrats. Detta torde inte kräva någon särskild reglering. 
 Mot dessa begränsningar får ställas de behov av spårbarhet som kan visa sig finnas för att motverka och beivra förfalskningar och andra missbruk.  
  
 E 
 -tjänsteleverantören 
  ställer upp de krav som en e- tjänst behöver uppfylla utifrån det skyddsvärde som den enskilda e- tjänsten anses ha. Denna bedömning blir avgörande för vilka krav på spårbarhet som ställs. Detta bör emellertid lösas genom att infrastrukturen utformas så att Identitets- och Attributsintygen kompletteras med uppgifter som visar sig nödvändiga för att skapa erforderlig spårbarhet när denna saknas hos Identitets- och Attri- butsutfärdare som en följd av det föreslagna förbudet mot loggar och liknande. Skulle sambearbetningar därvid behövas av uppgifter hos flera aktörer får detta ske inom ramen för den brottsutredning och de straffprocessuella tvångsmedel som kan aktualiseras. 
 87 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 SOU 2010:104 
  
 Utformas Infrastrukturen för Identifiering på detta sätt bör frågan om fördelning av personuppgiftsansvar kunna bli förhållan- devis enkel genom att personuppgiftsansvaret flyttas över stegvis som i en slags stafett när en transaktion för legitimering, underskrift, identifiering av den som legitimerat sig eller kontroll av en underskrifts äkthet flödar genom Infrastrukturen för Svensk  
 E-legitimation. 
  Användaren (personlig  
 e-legitimation) 
  eller Användarens arbets- eller uppdragsgivare  
 (e-tjänstelegitimation) 
  blir personuppgiftsansvarig för de behandlingar som sker hos denne, t.ex. för att hantera  
 e-legitimationen 
  och eventuellt bevara ett exemplar av en elektroniskt underskriven handling. Utfärdaren svarar som idag för behandlingar vid utfärdande och i tjänster för spärr och spärrkontroll samt för de uppgifter som utfärdaren i övrigt behandlar i sitt system för  
 e-legitimationer. 
  På liknande sätt svarar Attributsutfärdare för sina tjänster medan  
 E-tjänste- 
  leverantören svarar för sina behandlingar av personuppgifter i e- tjänsten – däribland för identifiering och kontroll av underskrifter samt bevarande och senare användning om behov av kontroller skulle uppkomma. 
 Genomförs en sådan enkel lösning i enlighet med personupp- giftslagens reglering – utan något för aktörer gemensamt person- uppgiftsansvar – och stöds den av en systemuppbyggnad i enlighet med denna modell, så att gränserna blir tydliga, krävs ingen särskild författningsreglering av personuppgiftsansvaret inom Infrastrukturen för Identifiering. 
 Även i övrigt bör personuppgiftslagens regler kunna tillämpas utan någon särreglering. 
 På en punkt bör emellertid  
 e-legitimationshanteringens 
  och identitets- och attributsintygshanteringens många led särskilt beaktas. Om en personuppgiftsansvarig utfärdare lämnar de Användare som tilldelas  
 e-legitimationer 
  tydlig information om de behandlingar för identifiering och kontroll av underskrift som kan komma att ske i senare led torde myndigheter och andra som i egenskap av förlitande part behandlar personuppgifter i  
 e-legitima- 
  tioner m.m. normalt inte behöva lämna samma information på nytt. Förslag bör tas fram till hur sådan information kan utformas så att den blir tydlig och för att begränsa behovet av återkommande upprepningar i senare led (i varje  
 e-tjänst). 
  Själva informationen bör kunna lämnas till Användarna redan i samband med att avtal sluts med utfärdare. 
 88 
  
 SOU 2010:104 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 7.2.5 
  
 Bättre skydd genom tekniska anpassningar 
  
 När personuppgifter ska behandlas av olika aktörer, på olika platser och med olika skyddsmekanismer och skilda administrativa lösningar har det visat sig att författningsregleringens teknik- neutrala bestämmelser inte alltid fungerat som ett tillräckligt styrmedel. Persondataskyddet har kunnat motverkas redan vid valet av teknisk lösning. Forskning har därför initierats för att ta fram tekniska lösningar, byggda för att främja persondataskyddet; s.k. integritetsfrämjande teknik (eng.  
 Privacy-Enhancing 
  Tech- nologies; PETs). Genom sådana lösningar kan 
  
 - 
  
 behandlingen av personuppgifter minimeras, 
  
 - 
  
 avidentifierade uppgifter eller pseudonymer används, 
  
 - 
  
 vissa uppgifter krypteras eller blockeras, och 
  
 - 
  
 policies för integritetsskydd analyseras automatiserat så att den som t.ex. besöker en webbplats enkelt kan göra välgrundade bedömningar av vilket skydd som ges. 
  
 Den Infrastruktur för identifiering som föreslås bygger på en standard (SAML) som är särskilt utformad för att kunna tillgodose sådana behov. Rätt utformad kan alltså Infrastrukturen för identifiering göra det svårare rent tekniskt att genomföra kränkningar av den personliga integriteten. 
 Som exempel på integritetsfrämjande teknik kan nämns bl.a. användningen av  
 e-legitimationer 
  med pseudonym (jfr 6 § första stycket 3 signaturlagen) som hindrar direkt identifiering och möjliggör anonyma betaltjänster till skillnad från kontokorts- baserade betalningar. I ett meddelande från Europeiska Kommissionen den 2 maj 2007 till Europaparlamentet och Rådet (KOM(2007) 228), om främjande av dataskydd genom integritets- främjande teknik, har Kommissionen som sin mening uttalat bl.a. att integritetsfrämjande teknik bör utvecklas och få en bredare användning och att en sådan utveckling skulle förbättra integritets- skyddet och bidra till att bestämmelserna om persondataskydd följs. Kommissionen har vidare i ett meddelande om e- förvaltningens roll i Europas framtid (KOM(2003) 567) förklarat att teknik som höjer skyddet för privatlivet bör främjas inom e- förvaltningen i syfte att skapa tilltro och förtroende så att e- förvaltningen utvecklas på ett framgångsrikt sätt. 
 89 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 SOU 2010:104 
  
 Frågor om integritetsfrämjande teknik har nyligen behandlats också i Norges offentliga utredningar (NOU 2009:1)  
 Individ og integritet – Personvern i det digitale samfunnet  
 samt i en akademisk avhandling från Universitetet i Oslo. 
 Den fokusering på frågor om informationssäkerhet och auten- tisering som hittills präglat utvecklingen av  
 e-legitimationer 
  och elektroniska underskrifter bör – när området samordnas nationellt genom  
 E-legitimationsnämnden 
  och vidgas till utfärdande av Identitets- och Attributsintyg – kompletteras med en strategi för integritetsfrämjande teknik. Teknikens möjligheter behöver tas tillvara för att förena en framtida infrastruktur med ett effektivt persondataskydd. Vi föreslår därför att det i varje skede för att utveckla en Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska genom- lysas om eftersträvad informationssäkerhet, effektivitet, användar- vänlighet och rättssäkerhet kan uppnås genom en alternativ teknisk lösning, där riskerna för enskildas personliga integritet blir mera begränsade. 
 Någon författningsreglering behövs inte i denna del, utöver den redan föreslagna bestämmelsen om att så få personuppgifter som möjligt ska samlas in, lämnas ut eller annars behandlas och att inte fler uppgifter än nödvändigt får samlas in och bevaras. Däremot bör det i t.ex.  
 E-legitimationsnämndens 
  arbetsordning anges att en granskning ska göras i varje fas i utvecklingen av Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  av om eftersträvade mål kan uppnås genom en alternativ teknisk lösning där risken blir mindre för att enskildas personliga integritet kränks. 
 Dessa tekniska begränsningar blir långtgående, särskilt om de ses tillsammans med de föreslagna begränsningarna enligt författ- ning. Ett sådant skydd är emellertid av central betydelse för att den framtida infrastrukturen ska vinna allmän tillit och inte riskera att missbrukas genom att elektroniska spår skapas, bevaras och sambearbetas för andra ändamål än dem för vilka den nya infra- strukturen tillskapats. Det blir en viktig uppgift att genomlysa dessa begränsningar och vad som krävs inom den nya infrastruk- turen så att den föreslagna regleringen inte hindrar behandlingar som krävs för att skydda infrastrukturen mot angrepp och att granska och åtgärda fel. 
 90 
  
 SOU 2010:104 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 7.2.6 
  
 Anvisnings- och signaturtjänster 
  
 Enligt förslaget till definitioner menas med anvisningstjänst det tekniska och administrativa stöd som  
 E-legitimationsnämnden 
  lämnar åt en  
 E-tjänsteleverantör 
  för att användare ska kunna välja  
 e-legitimation. 
  I vissa fall kommer användaren att kunna se att en särskild tjänst för anvisning används, i andra fall inte. Så som denna tjänst fungerar är det naturligt att se  
 E-legitimationsnämnden 
  som underleverantör av den till respektive tillhandahållare av  
 e-tjänster 
  (se avsnitt 5.4). 
 Eftersom  
 E-tjänsteleverantören 
  därmed får anses tillhandahålla Anvisningstjänsten och bestämma om och hur den ska införas för aktuell  
 e-tjänst 
  bör ett personuppgiftsansvar för de uppgifter som behandlas där anses vila på respektive  
 E-tjänsteleverantör, 
  med E- legitimationsnämnden och en eventuell underleverantör till nämnden som personuppgiftsbiträden. Avsikten är emellertid att införa sådana tekniska lösningar att de uppgifter som behandlas i en Anvisningstjänst inte kan kopplas till person så att personuppgifter anses föreligga personuppgiftslagens mening. Det återstår att i det fortsatta arbetet se om persondataskyddet med teknisk hjälp kan drivas så långt. 
 Beträffande en signeringstjänst blir det av avgörande betydelse att ta tillvara de möjligheter som integritetsfrämjande teknik kan ge så att handlingar m.m. inte samlas och bevaras på ett ställe. I denna del har utvecklingsarbetet emellertid inte kommit tillräckligt långt för att en närmare analys av persondataskyddet ska bli verknings- full. Frågan får därför tas upp i det fortsatta arbetet. 
  
 7.2.7 
  
 Lagen om elektronisk kommunikation 
  
 Enligt 1 kap. 4 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) gäller lagens bestämmelser elektroniska kommunikationsnät och elektroniska kommunikationstjänster med tillhörande installa- tioner 
  
 1  
  
 och tjänster samt annan radioanvändning. Den föreslagna Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  innefattar inte något tillhandahållande av allmänna kommunikationsnät. Därmed återstår frågan om  
 E-legitimationsnämnden, 
  Identitets eller Attributs- 
  
 1  
 Med tillhörande installation menas enligt 1 kap. 7 § LEK anordning, funktion eller annat som inte utgör men har samband med en elektronisk kommunikationstjänst eller ett elektroniskt kommunikationsnät, och som möjliggör eller stöder den tjänsten eller tillhandahållandet av tjänster via det nätet. 
 91 
  
 Informationssäkerhet och persondataskydd 
  
 SOU 2010:104 
  
 utfärdare eller  
 E-tjänsteleverantörer 
  kan komma att tillhandahålla någon  
 allmänt tillgängliga elektronisk kommunikationstjänst 
 . 
 Enligt 1 kap. 7 § LEK menas med  
 elektronisk kommunikations- tjänst  
 en tjänst som vanligen tillhandahålls mot ersättning och som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler i elek- troniska kommunikationsnät. Den föreslagna Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  torde falla utanför tillämpningsområdet för LEK redan till följd av att de tjänster som  
 E-legitimationsnämnden, 
  Identitetsutfärdare, Attributsutfärdare och  
 E-tjänsteleverantörer 
  ska tillhandahålla inte innefattar överföring av signaler. För att sådan överföring ska anses föreligga behöver de ha rådighet över signalen (bäraren av informationen) och därmed ha inflytande över faktorer som t.ex. överföring och kvalitet. Den föreslagna lösningen innebär emellertid att såväl  
 E-legitimationsnämnden 
  som Identitetsutfärdare, Attributsutfärdare och  
 E-tjänsteleverantörer 
  förlitar sig på att det finns andra kommunikationstjänster som fungerar som bärare för den egna tjänsten; se vidare Post- och telestyrelsens rapport den 11 mars 2009  
 (PTS-ER-2009:12) 
  s. 20 ff. 
 92 
  
 8 
  
 Verksamhetsplan för  
  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Detta avsnitt börjar med att beskriva omvärlds- och marknads- utvecklingen för  
 e-legitimationer 
  samt marknadens drivkrafter. En ny svensk affärsmodell för  
 e-legitimationer 
  beskrivs med start i dess utgångspunkter, nyttor och incitament som skapas, betal- strömmar till nämnden och mellan aktörerna i Svensk  
 e-legitima- 
  tion beskrivs också.  
 E-legitimationsnämndens 
  förslag till mål för verksamheten tydliggörs, dess roll och nämndens målsättningar vad gäller bearbetning av modellens aktörer samt tjänster. Ett förslag till nämndens ansvarsområden och organisation presenteras följt av en genomförandeplan vilken bland annat lyfter fram vikten av att etablera nära samråd med modellens aktörer för att säkra bästa tänkbara upplägg samt en smidig övergångslösning. Avsnittet avslutas med att gå igenom nämndens ekonomi och budget samt vilka risker som är förknippade med den fortsatta utvecklingen. 
  
 8.1 
  
 Omvärldsutveckling 
  
 Ett stort antal länder arbetar aktivt med lösningar för hantering av  
 e-legitimationer. 
  Exempelvis Finland var tidigt ute och introduce- rade redan 1999 ett identitetskort med  
 e-legitimation. 
  Lösningen gavs ut av regeringen till alla medborgare över 18 år, dock nyttjades inte existerande infrastruktur och lösning som etablerats av de finska bankerna, vilket innebar att spridningen blivit mycket begränsad. 
  
 1  
  
 Nederländerna har skapat en central part för att samordna och hantera  
 e-legitimationer, 
  kallad eHerkenning, vars roll verkar ha stora likheter med  
 E-legitimationsnämnden 
  i Sverige. eHerkenning kommer till en början att överta DigiDs roll som 
  
 1  
 Electronic identity in Finland: ID cards vs. bank IDs, Teemu Rissanen, 6 March 2010. 
 93 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 autentisering för organisationer och företrädarskap för organisa- tioner vid inloggning till statliga  
 e-tjänster. 
  
 2 
  
 Belgien har under ett antal år försett sina medborgare med elektronisk  
 ID-kort 
  med  
 e-legitimation 
  som skall omfatta en majoritet av befolkningen. 
 I Norge ger bankerna ut  
 e-legitimationer 
  som baseras på centralt lagrade nycklar för identifiering och signering, det så kallade Norska BankID som främst används för att logga in på och utnyttja tjänster i Norska nätbanker. Samtidigt har ett antal aktörer i en nyligen avgjord upphandling getts uppdraget att ge ut personliga  
 e-legitimationer 
  för åtkomst till myndighetstjänster. 
 SuisseID är en nyligen introducerad nationell  
 e-legitimations- 
  modell baserat på federering med SAML. Medborgare som registrerar sig får ett unikt SuisseID som inte är kopplat till personnummer etc. Det finns för närvarande fyra ackrediterade identitetsutfärdare och antalet tjänster växer kontinuerligt. Den finansiella modellen bygger på att en kostnad är relaterad till utfärdande av  
 e-legitimationer, 
  vilken tas ut av slutanvändarna. Användningen av  
 e-legitimationer 
  stimuleras av att en stor del av den initiala avgiften återbetalas efter ett visst antal användningar. 
  
 3 
  
 Inom EU projektet STORK (Secure idenTity acrOss boRders linKed) utvecklas och testas en lösning för att knyta samman identifieringsinfrastrukturer i medlemsstater för att möjliggöra gränsöverskridande  
 e-förvaltningstjänster 
  för medlemsstaternas medborgare och organisationer. Gränsöverskridande  
 e-legitima- 
  tioner anses nödvändiga för att reducera den administrativa bördan inom Europa, vilket anses kunna förbättra områdets konkurrens- position. 
  
 4  
  
 Prioriterade  
 e-tjänsteområden 
  inom EU är främst riktade mot startande och bedrivande av affärsverksamhet, studier, arbete samt att bo och pensionera sig inom unionens gränser. 
 Inom ramen för  
 STORK-projektet 
  samt det så kallade Kantara- initiativet utvecklas ett tillitsramverk som grund för klassning av olika  
 e-legitimationers 
  tillitsnivåer (se även avsnitt 6 rörande tillits- nivåer). Dessa aktiviteter utgör grunden för skapandet av en ny ISO standard (ISO 29115) för ett tillitsramverk som ska vara färdigt 2013. 
  
 2 
  
 . 
  
 3 
  
 . 
  
 4 
  
 STORK,  
 Smith  
 pan-European 
  recognition of electronic IDs (eIDs), D2.2 – Report on legal interoperability 
 ,  
  
 2009-02-23. 
  
 94 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 EU kommissionens IDABC program (Interoperable Delivery of European eGovernment Services to public Administrations, Businesses and Citizens) avslutades i december 2009 och efterföljs av det nya ISA programmet (Interoperability Solutions for European Public Administrations). ISA programmet skall ta vid och bygga på erfarenheterna som vunnits i  
 IDABC-programmet. 
  Vid  
 STORK-projektets 
  avslutande i maj 2011 kommer ISA- programmet att ta över ansvaret för att den infrastruktur som tagits fram inom  
 STORK-projektet 
  drivs vidare. 
 Tjänstedirektivets införande ställer krav på elektronisk utväxling av information med myndigheter, företag och medborgare i Europa. Inom ramen för den svenska kontaktpunkten bedrivs i dag utveckling och pilotprojekt med syfte att stödja svenska myndigheters befattning med elektroniskt underskrivna handlingar från utlandet. Detta område berörs även av EU projekt som SPOCS (Simple Procedures Online for  
 Cross-border 
  Services) och PEPPOL  
 (Pan-European 
  Public Procurement Online). 
 Marknaden och dess utveckling 
 Som tidigare nämnts har vi i Sverige en relativt lång och god erfarenhet av att nyttja  
 e-legitimationer 
  under en ca  
 10-årsperiod. 
  Den offentliga sektorn har utgjort en viktig del av denna marknad. På senare tid har det skett en snabb utveckling inom banksektorn som kommit att bli en stor användare av  
 e-legitimationstjänster 
  exempelvis i form av BankID. I dagsläget finns det ca 3,8 miljoner  
 e-legitimationer 
  utgivna från BankID, Nordea och TeliaSonera 
  
 5 
  
 . Vilket resulterar i en hög penetration av  
 e-legitimationer 
  inom viktiga grupperingar i samhället. 
  
 E-tjänster 
  har kommit att bli en mycket viktig del i många offentliga organisationers sätt att arbeta, många organisationer har även som mål att erbjuda mer och mer tjänster via Internet. För många av dessa tjänster utgör  
 e-legitimationer 
  en väsentlig förutsättning för hanteringen. 
 Med utgångspunkt från direktivets önskan om att kostnaden för nuvarande aktörer om möjligt ej ska öka har utredningen försökt identifiera storleken på dagens marknad för  
 e-legitimationer. 
  En preliminär uppskattning av marknadens storlek har gjorts utifrån 
  
 5  
 Synpunkter på rapporten Verksamhetsplan för  
 e-legitimationsnämnden 
  del II, Finansiell  
 ID-teknik, 
  Swedbank, Handelsbanken. 
 95 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 uppgifter från Kammarkollegiet vilka har analyserats och där icke relevanta kostnader dragits ifrån. Resultatet av denna preliminära skattning är att den offentliga marknaden för användandet av e- legitimation i Sverige uppgår till ca  
 15–20 
  MSEK exklusive mer- värdesskatt. Denna uppskattning behöver säkras i det fortsatta arbetet i nämnden. Delar av denna marknad baseras i dag på fast- prisöverenskommelse medan andra delar bygger på löpande användningskostnad det kan även finnas en del signeringstjänster vilka ingår i dessa siffror. 
 Marknadsvolymen för  
 e-legitimationer 
  har historiskt utvecklats i relativt långsam takt, men förväntas växa i framtiden allt eftersom mognadsgraden och nyttorna för användare och aktörer i modellen ökar. I dag används  
 e-tjänster 
  av myndigheter, landsting och kommuner i olika stor utsträckning och med stor variation i antalet erbjudna tjänster. Bland landets 290 kommuner använder i dag bara ett fyrtiotal  
 e-tjänster 
  som kräver  
 e-legitimering, 
  tyngdpunkt ligger på tjänster inom skola och barnomsorg. För landsting används e- tjänster framförallt genom funktionen Mina Sidor där individen kan boka och omboka tider, förnya recept och ställa frågor. E- tjänster används i dag inom 15 av de 20 (inklusive två regioner) lanstingen i Sverige där de flesta tjänster har stora likheter med varandra mellan respektive landsting. 
 Det finns en stor variationsrikedom i såväl vilken utsträckning dessa aktörer har  
 e-tjänster, 
  hur de är utformade samt till vilken grad de utnyttjas, delvis baserat på respektive aktörs uppdrag. Mer än 25 av landets myndigheter erbjuder i dag  
 e-tjänster 
  till individer och/eller organisationer. 
  
 6  
  
 Bland dessa 25 myndigheter återfinns de största, med flest antal anställda och flest interaktioner med med- borgarna. Det bör dock finnas en potential även bland resterande 
  
 89 
  
 % av Sveriges 259 operativa myndigheter 
  
 7 
  
 . 
 Tittar man framåt kan en fortsatt tillväxt även på andra områden 
 som att kunna identifiera vem en aktör är det kan vara i en tjänst, kopplat till sociala medier, vem som gör uttalanden i olika frågor, etc. en utveckling som kan ske såväl inom offentlig som privat sektor. 
 Marknaden för  
 e-legitimationer, 
  dvs. behovet av dessa för att kunna utföra olika  
 e-tjänster 
  drivs av faktorer så som utbudet av attraktiva tjänster, antalet utfärdade  
 e-legitimationer, 
  frekvensen i  
 e-legitimationernas 
  användning, arbetsprocesser inom offentlig och 
  
 6 
  
 , 
  
  samt ett antal av  
 e-tjänsteleverantörernas 
  hemsidor. 
  
 7 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt 
  
 , SOU 2010:62, 2010. 
  
 96 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 privat sektor etc. i en modell med en rad beroendeförhållanden, förenklat åskådliggjort i bilden nedan. 
 Figur 8.1 Faktorer och beroenden med påverkan på marknadens utveckling 
 Större prispress på utfärdandet 
 Fler  
 e-tjänste- 
  leverantörer ansluts 
  
 E-tjänste- 
  
  leverantörer investerar i fler 
  
 värdeskapande 
  
 Fler/mer 
  
 tjänster för att 
  
 värdeskapande 
  
 locka användare 
  
 tjänster 
  
 E-legitimationer 
  
 Fler 
  
 användare 
  
 möjliggör  
 e-tjänster 
  
 vilka möjliggör 
  
 effektiviseringar i 
  
 Ökad 
  
 verksamheten 
  
 frekvens på 
  
 användande 
  
 Fler  
 e-leg.- 
  utfärdare på marknaden 
 Lägre 
 kostnader/ individ (infrastruktur) 
  
 Fler användare skaffar och utnyttjar sina  
  
 e-legitimationer 
  
 e-legitimations- 
  
  utfärdarna för ökade intäkter vilka täcker deras, i stor utsträckning, fasta kostnader 
 Större 
 intäkter 
 En viktig startpunkt är att  
 e-tjänsteleverantörer 
  utvecklar  
 e-tjänster 
  vilka användare finner attraktiva, dvs. som fyller ett behov, är enkla att använda, och därmed används frekvent. Det ska dock noteras att utvecklingen av själva  
 e-legitimationen 
  endast utgör en mindre del i ett betydligt mer omfattande utvecklingsarbete som kan omfatta system och arbetsprocesser hos den offentliga sektorns aktörer för att  
 e-tjänster 
  ska kunna lanseras och nå sin fulla potential. 
 Identitetsutfärdarna underlättar hanteringen och användandet genom att utveckla attraktiva erbjudanden med bra och användarvänliga lösningar samt främjar ett stort utfärdande av e- legitimationer för att skapa en hög penetration på marknaden bland användarna. Tillgång till attraktiva  
 e-tjänster 
  vilka upplevs tillföra ett värde för användarna, kombinerat med en bred spridning av e- legitimationer förväntas öka användningen vilket i sin tur ökar intresset bland fler att utöka sina aktiviteter på området. Denna omställning vilken kommer att ske successivt skapar förutsätt- ningar för att effektivisera och öka kvaliteten inom den offentliga sektorn, men kan åtminstone under en period komma att öka kostnaderna i kundservice. 
 För att denna kedja av förändringar ska komma att fungera effektivt är det viktigt att det tidigt skapas en kritisk massa av e- 
 97 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 legitimationer och attraktiva  
 e-tjänster, 
  annars finns risk för att intresset för  
 e-tjänster 
  förblir begränsat. 
  
 8.2 
  
 En ny svensk affärsmodell 
  
 8.2.1 
  
 Utgångspunkter 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska i den nya modellen samordna statens arbete med och användning av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och legitimering. Myndigheten ska säkerställa att nödvändiga tjänster och funktioner för  
 e-legitimationer 
  finns tillgängliga för den offentliga förvaltningen. Detta kommer att ske i enlighet med den nationella modell för Svensk  
 e-legitimation 
  som presenterats tidigare. 
 Direktivet beskriver att statliga myndigheters, landsting och kommuners användning av tjänster för identifiering och signering ska, liksom nu, finansieras av  
 e-tjänsteleverantörerna. 
  De samlade avgiftsintäkterna ska i så stor utsträckning som möjligt finansiera de samlade kostnaderna som nämnden har för att handla upp och tillhandahålla tjänster för identifiering och signering. Avgifts- finansieringen bör, om möjligt, leda till lägre totala kostnader för såväl varje statlig myndighet och kommun som förvaltningen som helhet. 
 Förslaget till verksamhet inom Svensk  
 e-legitimation 
  har byggts utifrån en affärsmodell vilken syftar till att skapa förutsättningar och incitament för såväl innehavare av  
 e-legitimationer 
  (personer i såväl rollen som invånare som representanter för en organisation) att använda  
 e-legitimationer 
  samt för  
 e-tjänsteleverantörer, 
  organisationer som ser ett behov av  
 e-legitimationer 
  för sitt interna bruk, identitetsintygsutfärdare och attributsutfärdare att utveckla tjänster kring detta. 
 Utformningen av affärsmodellen vilar på de utgångspunkter som fastslagits för Svensk  
 e-legitimation 
  och  
 E-legitimations- 
  nämndens verksamhet 
  
 Affärs- och prismodellen ska vara enkel, transparent och långsiktig. Den ska leda till mer förutsägbara och om möjligt lägre kostnader för offentlig sektor än dagens ramavtalsmodell 
  
 Användarna i form av privata individer eller organisationer ska kunna välja leverantör av  
  
 e-legitimationer 
  
 98 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Modellen ska primärt fokusera på offentlig sektor men vara utvecklings- och skalbar för att därigenom kunna skapa förut- sättningar för en bra hantering av  
  
 e-legitimationer 
  även i övriga delar i samhället, vilket underlättar för såväl användare, e- tjänsteleverantörer samt leverantörer till modellen 
  
 Det ska vara enkelt för en statlig myndighet, landsting eller kommun att få tillgång till tjänster för elektronisk identifiering och signering. En statlig myndighet, landsting eller kommun ska genom en part få tillgång till alla tjänster som omfattas av modellen 
  
 En statlig myndighet, landsting eller kommun ska i så liten utsträckning som möjligt själv behöva ha kompetens och funk- tioner för att kunna använda tjänster för elektronisk identifiering och signering i verksamheten 
  
 Modellen bör, om det med hänsyn till övriga förutsättningar är möjligt, stödja teknikneutralitet samt bygga på lösningar som utvecklas av marknaden. Befintliga  
  
 e-legitimationer 
  bör, eventuellt med viss anpassning för att klara vald Gonzalez, fungera i den nya modellen 
  
 Modellen ska skapa förutsättningar för ökad valfrihet och mångfald vad gäller utfärdare av identitetsintyg och  
  
 e-legitima- 
  tioner. Alla aktörer på marknaden som uppfyller relevanta krav ska kunna bli leverantörer i den nya modellen 
 I tillägg till punkterna ovan föreslår utredningen ett den framtida affärsmodellen bygger på att; 
  
 Den preliminära uppskattningen av marknadens storlek har gjorts utifrån uppgifter från Kammarkollegiet, utifrån ramavtal eID 2008 och eID 2004, vilka har analyserats och där icke relevanta kostnader dragits ifrån. Denna uppskattade marknads- storlek utgör grunden för den ersättning som inledningsvis utgår till identitetsutfärdarna, utan avdrag för  
  
 E-legitimations- 
  nämndens kostnader, antaget 100 % övergång till den nya modellen 
  
 Tillväxt i marknaden skapas genom att nya  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  ansluts och betalar en årsavgift 
  
 Avgifter inom Svensk  
  
 e-legitimation 
  inklusive grund- ersättningen till identitetsutfärdarna bestäms på årsbasis 
 99 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 In- och utbetalningar i Svensk  
  
 e-legitimation 
  sker kvartalsvis 
  
 Aktörer, identitetsutfärdare,  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  och attributs- utfärdare, ansluts kvartalsvis 
  
 Nya aktörer som ansluts till Svensk  
  
 e-legitimation 
  betalar del av årsavgiften baserat på kvarvarande kvartal vid inträde 
  
 Identitetsutfärdare erhåller ersättning baserat på andel av totala antalet utfärdade identitetsintyg per unik användare och tidsenhet 
  
 Den summa som tilldelas identitetsutfärdarna i ersättning upp- går till marknadens uppskattade storlek, samt 50 % av den årliga tillväxten beräknad utifrån föregående års totala ersättning, upp till att nämnden når full finansiering av kostnader relaterade till drift av Svensk  
  
 e-legitimation. 
  Därefter tilldelas identitets- utfärdarna 100 % av tillväxten 
  
 Beroende på vilken lösning som väljs för signering kan den finansiella modellen kopplad till det se olika ut. Vid en central lösning så kan det komma att krävas ytterligare en betalström som finansierar den tjänsten 
  
 Nämndens budget består av två typer av kostnader 
  
 - 
  
 Operativa kostnader, relaterade till drift av Svensk e- legitimation och dess tjänster 
  
 - 
  
 E-legitimationsnämndens 
  
  övriga kostnader, ej direkt kopplade till drift och tjänster 
  
 De operativa kostnaderna bör på sikt helt och hållet finansieras via avgifter. De indirekta kostnaderna täcks även fortsättnings- vis via statliga anslag 
  
 8.2.2 
  
 Affärs- och betalmodell 
  
 Affärsmodellen bygger på de roller och aktörer vilka förväntas ingå i modellen för Svensk  
 e-legitimation 
  som presenterats i avsnitt 3.2, dvs. användaren (individen i form av privatperson alternativt anställd i en organisation),  
 E-tjänsteleverantörer 
  (myndigheter, landsting och kommuner), identitetsutfärdare och attributs- utfärdare. 
 100 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Nyttor och kostnader i den nya modellen 
  
 E-tjänsteleverantörerna 
  
 i form av myndigheter, landsting och kommuner kommer genom etableringen av modellen för Svensk e- legitimation att få tillgång till ett förenklat förfarande vad gäller e- legitimationer, en viktig förutsättning för att utveckla  
 e-tjänster. 
  Ett större utbud av  
 e-tjänster 
  skapar förutsättningar för ökad servicegrad och kvalitet i  
 e-tjänsteleverantörernas 
  kundrelationer och därmed nöjdhet bland kunder och användare. I tillägg till ökad servicegrad kan  
 e-tjänsterna 
  även möjliggöra verksamhetsmässiga förbättringar inte minst i processarbetet i den egna organisationens i form av ökad kvalitet och produktivitet samt kanske även ett mindre behov att i egen regi ha specialist kompetens på området. Exempel på detta kan vara korrekt ifyllda blanketter, onlinestöd vid ifyllande av blanketter för vissa tjänster, en kvalitativ dialog mellan användare och  
 e-tjänsteleverantör, 
  korrekt elektroniskt ifyllda deklarations- och skattehandlingar, anmälan om skolgång och sjukanmälan. 
 Införandet av Svensk  
 e-legitimation 
  innebär att nuvarande e- tjänsteleverantörer behöver se över och i vissa fall modifiera och uppdatera sina  
 e-tjänster 
  i enlighet med den nya modellen. E- tjänsteleverantörerna bör även identifiera och ta hänsyn till eventuella risker i förberedelserna inför övergång till den nya modellen. Detta kommer att ställa krav på såväl kompetens och resurser under en övergångsfas. Det kan vidare noteras att det stora jobbet med att utveckla och driva  
 e-tjänster 
  inte är förknippat med  
 e-legitimationer 
  utan snarare med system- och processutveckling i övrigt vilket ligger utanför denna utredning. 
  
 Användaren,  
 den privatperson alternativt anställd, som har tillgång till en  
 e-legitimation 
  och därmed får tillgång till de tjänster vilka  
 e-tjänsteleverantörerna 
  erbjuder. Användaren kan själv välja vilken av de godkända  
 e-legitimationsutfärdarna 
  som han eller hon vill använda för att legitimera sig. Ökat utbud och attraktivitet i erbjudna tjänster kombinerat med en trovärdig och förenklad hantering av  
 e-legitimationer 
  förväntas öka frekvensen i användarnas nyttjande av  
 e-tjänster. 
  
 Identitetsutfärdare  
 kommer att behöva anpassa sin verksamhet till de regler som gäller inom modellen för att bli godkänd som leverantör. För dagens leverantörer kan detta komma att innebära exempelvis att sätta upp en identitetsutfärdartjänst, anpassning till SAML, ansökan om medlemskap i Svensk  
 e-legitimation. 
  Vilken 
 101 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 grad av förändring detta innebär kan variera mellan aktörerna. Förändringarna samt själva övergångsperioden då två parallella system behöver drivas kan komma att vara förknippade med vissa kostnader och kanske även risker aktörerna behöver bära. Mål- sättningen är att den nya modellen kommer att skapa en väl fungerande marknad som kommer att växa genom att nya myndig- heter, landsting och kommuner utvecklar  
 e-tjänster 
  och ansluter sig till modellen. I tillägg till den offentliga sektorn ska  
 E-legitima- 
  tionsnämnden även verka för att Svensk  
 e-legitimation 
  utvecklas till att även omfatta det privata näringslivet. 
  
 Attributsutfärdarna  
 innehar en viktig roll i modellen då de kompletterar den grundläggande rollen för identifiering med att vid behov även tillhandahålla annan viktig information. Svensk e- legitimations infrastruktur kan innebära ett förenklat förfarande även för dessa utfärdare. 
 Betalströmmar 
 Betalströmmarna i Svensk  
 e-legitimation 
  har definierats för att stödja målsättningarna i kommittédirektivet. Det finns en önskan om att modellen i så hög grad som möjligt ska vara avgifts- finansierad, samt att  
 e-tjänsteleverantörerna 
  ska få en förutsägbar och om möjligt lägre avgift. Betalströmmarna i modellen åskådliggörs i figuren nedan. 
 102 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Figur 8.2 Betalströmmar i Svensk  
 e-legitimation 
  
 EE-legitimationsnämnden- 
  
 Register 
 Ersättning för utfärdande av identitetsintyg 
  
 Årsavgift 
  
 Identitetsutfärdare 
  
 E-tjänsteleverantör 
  
 Utfärdande av e- 
  
 Identitets- 
  
 (Myndighet, landsting eller kommun) 
  
 legitimationer 
  
 intygstjänst 
  
 Eventuell avgift för utfärdande av  
 e-legitimationer/ 
  
 e-tjänstelegitimationer 
 Privatperson/Anställd 
  
 Årsavgift 
 Attributsintygsutfärdare 
 Attribut Attribut 
 Eventuell avgift enligt bilateral överenskommelse 
 Bilden visar på två olika typer av betalströmmar, markerade med heldragna respektive streckade linjer. De heldragna linjerna visar på betalströmmar vilka går via och vars prisnivå styrs av  
 E-legitima- 
  tionsnämnden. Denna struktur möjliggör en betalmodell i flödet in till nämnden från  
 e-tjänsteleverantörerna 
  och en annan för utbetalning av ersättning till identitetsutfärdarna, vilket bidrar till dynamik i marknaden. 
 Den andra typen av betalströmmar, i bilden markerade med streckade linjer, visar på potentiella betalströmmar som ligger utom  
 E-legitimationsnämndens 
  ansvar. För dessa gäller separata överens- kommelser mellan de involverade parterna. 
  
 E-tjänsteleverantörerna 
  
 föreslås även fortsättningsvis stå för större delen av den offentliga sektorns finansiering av modellen. För att möta direktivets krav om ökad förutsägbarhet i de offentliga aktörernas kostnader föreslås  
 e-tjänsteleverantörerna 
  betala en fast avgift till  
 E-legitimationsnämnden 
  baserad på för landsting och kommuner antal invånare samt för myndigheter antal anställda. Till detta kommer dels att kommuner och landsting betalar samma avgift per invånare samt att det för respektive kategori finns en fastställd miniminivå. Betalningen är inte avhängig i vilken grad organisationen har  
 e-tjänster 
  vilka kräver e- legitimationer, ej heller i vilken grad de utnyttjas. 
 103 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 Modellen möjliggör för  
 e-tjänsteleverantörerna 
  att uppskatta sina kostnader på förhand samtidigt som den innebär ett incitament att utveckla och sätta i drift  
 e-tjänster 
  i syfte att öka servicegraden mot användare men även för att vidareutveckla, höja kvaliteten i och effektivisera den egna verksamheten. 
 Avgiften syftar till att täcka såväl tillsyn, relevanta administra- tiva kostnader hos nämnden samt ersättning till identitets- utfärdarna. 
 Utifrån den uppskattade storleken på dagens marknad för användande av  
 e-legitimationer 
  kombinerat med uppskattade kostnader för nämndens operativa verksamhet har ett förslag tagits fram på avgiftsmodell. I denna modell föreslås följande avgifter 
  
 Landsting och kommuner betalar 0,50 kronor per invånare och har en minimiavgift på 10 000 kronor per år 
  
 Myndigheter betalar ca 350 kronor per anställd och har en minimiavgift på 10 000 kronor per år 
  
 Kostnaden för landsting och kommun uppgår till 50 öre per invånare. Nivån är satt för att stimulera utvecklingen och användandet av  
 e-tjänster 
  som kräver  
 e-legitimation 
  inom landsting och kommuner samt för att främja en övergång till den nya modellen. Minimiavgiften innebär att kommuner med mindre än 20 000 invånare samt de mindre myndigheterna får betala denna minimiavgift för att delta i Svensk  
 e-legitimation. 
  Modellen kan vidare exemplifieras genom att beskriva vad de fem största myndigheterna, landstingen och kommunerna som i dag nyttjar e- legitimationstjänster skulle betala: 
 Tabell 8.1 Föreslagna årsavgifter för de största aktörerna 
  
 Myndigheter 
  
 Antal anställda 
  
 Avgift  
 1 
  
 Försäkringskassan 
  
 12 500 
  
 4 200 000 
  
 Skatteverket 
  
 10 800 
  
 3 636 000 
  
 Arbetsförmedlingen 
  
 9 875 
  
 3 320 000 
  
 Länsstyrelserna 
  
 6 500 
  
 2 180 000 
  
 Lantmäteriet 
  
 2 397 
  
 800 000 
  
 Landstinget 
  
 Antal invånare 
  
 Avgift 
 1 
  
 Stockholm 
  
 1 974 827 
  
 980 000 
  
 V:a Götaland 
  
 1 570 000 
  
 780 000 
  
 104 
  
 SOU 2010:104 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Region Skåne 
  
 1 231 062 
  
 610 000 
  
 Östergötland 
  
 415 990 
  
 200 000 
  
 Jönköping 
  
 329 884 
  
 160 000 
  
 Kommun 
  
 Antal invånare 
  
 Avgift 
 1 
  
 Stockholm Stad 
  
 832 641 
  
 590 000 
  
 Linköping 
  
 144 934 
  
 100 000 
  
 Örebro 
  
 134 466 
  
 90 000 
  
 Helsingborg 
  
 128 569 
  
 90 000 
  
 Umeå 
  
 114 300 
  
 80 000 
  
 1  
 Alla avgifter har avrundats nedåt till närmaste 10  
 000-tal. 
  
 Den största fördelen med denna modell är att den i linje med utgångspunkter för den nya modellen är enkel och förutsägbar. Beräkningen av kostnaderna utifrån antal anställda respektive antal invånare utgör en modell som används inom andra områden i offentlig sektor. Tillväxten i marknaden beräknas som att varje nytillkommen  
 e-tjänsteleverantör 
  tillför marknaden en avgift. Den fasta avgiften, vilken ej är relaterad till de facto antal utnyttjade e- legitimationer fungerar som ett incitament för respektive aktör att utveckla och driva på användandet av  
 e-tjänster. 
  Denna avgifts- modell har likheter med avgiftsmodell för access till Internet. 
 En nackdel med modellen kan vara att den riskerar att bli något statisk där eventuella stordriftsfördelar och produktivitetsför- bättringar på  
 e-legitimationssidan 
  inte fullt ut slår igenom. Detta hanteras dock via att den fasta avgift som  
 e-tjänsteleverantören 
  betalar inte är knuten till nivån på användandet, en beräknad kostnad per identitetsintyg kommer därmed att sjunka när volymen användande ökar. En alternativ modell skulle kunna ha varit att relatera avgiften för  
 e-legitimationer 
  till den volym legitimationer som används, en sådan modell har dock bedömts svårförenlig med direktivets krav. 
 Med den fördelning av avgifterna som presenterats kommer marknaden det första fulla verksamhetsåret, med antagande om att alla nu anslutna  
 e-tjänsteleverantörer 
  gör över till Svensk  
 e-legiti- 
  mation, att uppgå till knappt 25 MSEK. Av detta belopp föreslås ca 20 MSEK (det preliminära antagandet om marknadens storlek) utbetalas till identitetsutfärdarna som ersättning, resterande 
 105 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 5 MSEK går till nämnden för att bidra till att täcka de operativa kostnaderna och . 
  
 Identitetsutfärdarna  
 betalar en årlig avgift som ersättning för att delta i modellen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Denna avgift syftar till att täcka såväl relevanta administrativa kostnader hos nämnden som en avgift för den årliga tillsynen. Identitetsutfärdaren kommer i tillägg att i samband med inträde i modellen, alternativt vid förändrad roll i modellen, behöva intyga att regler och krav för medlemskap i Svensk  
 e-legitimation 
  kan uppfyllas. Detta sker genom att en extern part utför en revision, t.ex. en revisionsbyrå. Avgiften relaterad till detta är utom nämndens kontroll och betalningen sker direkt till den externa parten. Den del av avgiften som relateras till tillsyn gäller förutsatt att identitetsutfärdaren följer och lever upp till Svensk  
 e-legitimations 
  regelverk. Om aktören gör överträdelser som föranleder särskild tillsyn tas en särskild avgift ut. 
 Årsavgiften för identitetsutfärdarna beslutas av  
 E-legitima- 
  tionsnämnden föreslås i ett inledande skede uppgå till 20 000 SEK, med följande uppdelning: 
  
 Administration: hantering av metadata och årligt register- underhåll. Uppskattad initial avgift 10 000 SEK 
  
 Tillsyn: Uppskattad initial avgift 10 000 SEK 
  
 Privata identitetsutfärdare föreslås erhålla en ersättning som uppgår till den marknadsandel av totalt antal utfärdade identitetsintyg per unik användare under en definierad tidsperiod som respektive aktör utgivit relaterat till  
 E-legitimationsnämndens 
  totala intäkt från e- tjänsteleverantörerna med avdrag för relevanta operativa kostnader, i utgångsläget beräknas detta uppgå till ca 20 MSEK vid 100 % anslutning. Ersättningen betalas ut kvartalsvis. I tillägg till den grundläggande ersättningen kan en extra tillväxtbaserad ersättning tillkomma vilken utbetalas årligen. Den tillväxtbaserade ersättning- en fördelas så att  
 E-legitimationsnämnden 
  fram till att de direkta operativa kostnader samt investeringsbehov täckts tilldelas 50 % av marknadsökningen och resten går till identitetsutfärdarna. När nämnden nått full kostnadstäckning för direkta operativa kostnader samt ränta och avskrivningar på investeringar tilldelas 100 % av tillväxten identitetsutfärdarna. 
 Baserat på utfallet ett visst år bestämmer nämnden den grund- läggande ersättningen för efterföljande år. 
 106 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Då respektive aktörs ersättning bygger på uppnådd marknads- andel av antal utfärdade identitetsintyg per unik användare och tidsenhet ligger det i identitetsutfärdarens intresse att vinna marknadsandelar genom att skapa spridning på och hög användning av sina  
 e-legitimationer. 
  
 Identitetsutfärdaren har rätt att ta betalt för utfärdandet av e- legitimationer till privatpersoner. Det är ett civilrättsligt mellan- havande mellan utfärdaren och privatpersonen och ligger därmed inte inom ramen för  
 E-legitimationsnämnden. 
 E-tjänstelegitima- 
  tioner förutsätts finansieras av arbetsgivarna. 
 Skatteverket utfärdar idag  
 ID-kort 
  vilka inkluderar en  
 e-legiti- 
  mation och Rikspolisstyrelsens nationella  
 ID-kort 
  är förberedda för samma syfte. Dessa  
 ID-kort 
  skiljer sig inte ur ett affärsmodell- perspektiv från andra typer av  
 e-legitimationer, 
  dock anser utredningen att det vore önskvärt att det införs valfrihet för användaren. Detta skulle för användaren innebära en möjlighet att välja vilken identitetsutfärdare bland samtliga medlemmar i Svensk  
 e-legitimation 
  som man önskar ha på denna typ av legitimationer. 
 Identitetsutfärdare som utfärdar  
 e-tjänstelegitimationer 
  och kan styrka att Svensk  
 e-legitimations 
  regler och krav uppfylls och följs samt betalar avgift kan delta i modellen utan att vara en del av valfrihetssystemet. Detta kan gälla aktörer med en väl utvecklad existerande infrastruktur och ett redan etablerat användande, så som är fallet med t.ex. SITHS. Medlemskap i Svensk  
 e-legitimation 
  utan att vara en del av valfrihetssystemet är dock inte ersättnings- grundande. 
 Vid utfärdandet av tjänstelegitimationer till organisationer kan olika upplägg bli aktuella beroende på behov. I de fall organisa- tionen endast är intresserad av den mest grundläggande formen för tjänstelegitimationer bör stora likheter finnas med utfärdandet av sådana för privatpersoner. Vid utfärdandet av tjänstelegitimationer tillkommer dock ofta en rad andra tjänster som exempelvis kopplingar till organisation, roll, rutiner för reservförfaranden för att hantera förluster av  
 e-tjänstelegitimationer, 
  inpassering, fysiska legitimationer med fotografi,  
 SIS-märkning 
  etc. Specifikationer kring vad dessa  
 e-tjänstelegitimationer 
  ska innehålla kan variera mellan olika organisationer varför de ur ett upphandlings- och utförarperspektiv föreslås hanteras separat.  
 E-legitimations- 
  nämnden avser ej att styra över detta. 
  
 Attributsutfärdarna  
 kan delta i modellen och på så sätt underlätta användandet av deras  
 e-tjänster. 
  För en aktör att vara införd i 
 107 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 registret bör innebära att affärsmöjligheterna för attributs- utfärdarna ökar. Attributsutfärdarnas möjlighet att ta betalt för attributsintyg regleras inte av Svensk  
 e-legitimation. 
  Eventuell intäkt från  
 e-tjänsteleverantörerna 
  vid betaltjänster sker enligt bilateralt överenskomna affärsupplägg. 
 Årsavgiften ska täcka administrativa kostnader vid hantering av metadata samt årligt registerunderhåll och uppskattas till 5 000 SEK. Avgiftens nivå motiveras med att det är viktigt för modellens framgång att relevanta attributsutfärdare ansluts. 
 Alla prisnivåer angivna ovan är förslag för tillitsnivå 3 enligt tillitsramverket. Om och i så fall när fler tillitsnivåer introduceras i modellen kan ytterligare prisnivåer komma att införas relaterade till dessa. I det fallet finns möjlighet att påverka de sammanlagda kostnaderna genom att nyttja lägsta möjliga tillitsnivå efter tjänstens behov. 
 Ytterligare utredning är nödvändig innan beslut kan tas kring hur signaturtjänsten ska hanteras och därmed eventuella konsekvenser för hur tjänsten ska hanteras i affärsmodellen. Väljs exempelvis en central modell och tjänsten ses som en extratjänst som  
 e-tjänsteaktörer 
  kan välja att nyttja kommer tjänsten antagligen att finansieras separat via en avgift. 
 Avgifter beskrivna i detta avsnitt beslutas av  
 E-legitimations- 
  nämnden. 
  
 8.3 
  
 Verksamhetsmål 
  
 8.3.1 
  
 E-legitimationsnämndens 
  
  mål 
 Målsättningen med bildandet av  
 E-legitimationsnämnden 
  är att skapa förutsättningar för en väl fungerande Svensk  
 e-legitimation 
  med stark tillit såväl i Sverige som internationellt. Svensk e- legitimation ska möjliggöra för såväl användare av  
 e-tjänster 
  som e- tjänsteleverantörer i offentlig sektor att på ett effektivt sätt etablera och nyttja  
 e-tjänster 
  vilka kräver  
 e-legitimationer. 
  Nämnden ska vidare verka för att en parallell modell skapas inom näringslivet med målsättningen att användarna ska kunna använda sina Svensk  
 e-legitimationer 
  även där. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  inrättas som ett självständigt beslut- ande organ med uppgift att samordna myndigheternas befattning 
 108 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 med  
 e-legitimationer, 
  elektroniska underskrifter och gemensamma elektroniska tjänster. 
  
 8.3.2 
  
 E-legitimationsnämndens 
  
  roll 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska samordna myndigheternas, lands- tingens och kommunernas arbete med och användning av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering, vilket har beskrivits i avsnitt 3.  
 E-legitimationsnämnden 
  ska säkerställa att nödvändiga tjänster och funktioner för  
 e-legitimationer 
  finns tillgängliga för den offentliga förvaltningen. I detta ingår: 
  
 att styra, utveckla och svara för den verksamhet som faller inom ramen för Svensk  
  
 e-legitimation. 
  Hit hör, i de delar verksamhet- en inte regleras i lag eller förordning 
  
 att säkerställa att nödvändiga tjänster och funktioner (t.ex. identitetsintygsgivare, anvisningstjänster samt register över godkända identitetsintygsgivare och  
  
 e-tjänsteleverantörer) 
  finns tillgängliga för förvaltningen 
  
 att tillse att de aktörer som ansluts följer regelverket för Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 Även i fortsättningen bör förvaltningen använda sig av tjänster och metoder som utvecklas och tillhandahålls av aktörer på marknaden. Det är viktigt att nämndens organisation och verksamhet utformas på ett sådant sätt att goda förutsättningar ges för konkurrens och för utvecklingen av ytterligare tjänster. 
 Nämnden bör därför tillhandahålla tjänster till myndigheter, landsting och kommuner endast om det är nödvändigt för att säkerställa förvaltningens tillgång till elektronisk identifiering och signering under de förutsättningar och med de mål som angivits. Utförandet av sådana tjänster bör i normalfallet upphandlas på marknaden. 
 Nämnden ska samverka med berörda myndigheter, landsting och kommuner samt näringsliv, leverantörer och andra intressenter. Särskilt viktigt är att kommuner och landsting i sådan samverkan får möjlighet att utvecklas i samma riktning som de statliga myndigheterna. 
 109 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 8.4 
  
 Verksamhetsområden 
  
 8.4.1 
  
 Användare och medlemmar 
  
 Användare 
 Målsättningen är att främja en ökad penetration av  
 e-legitimationer 
  i samhället samt att främja användandet av dessa. Användarna ska därigenom på ett effektivt och säkert sätt få tillgång till samt kunna använda  
 e-tjänster 
  vilka kräver  
 e-legitimering 
  eller signering. Detta gäller såväl för privatpersoner som anställda vilka i sin yrkesroll behöver kunna legitimera sig för att utföra vissa aktiviteter elektroniskt. 
  
 E-tjänsteleverantörer 
  
 Målsättningen med verksamheten är att etablera en modell för Svensk  
 e-legitimation 
  som  
 e-tjänsteleverantörerna 
  känner stor tillit till och vilket förenklar för dem i utveckling och drift av  
 e-tjänster 
  där  
 e-legitimationer 
  är ett krav. Det ligger i  
 E-legitimations- 
  nämndens intresse, och nämnden föreslås verka för, att samtliga myndigheter, landsting och kommuner för vilka denna typ av e- tjänster är relevanta ansluter sig snarast till modellen. 
 Identitetsutfärdare 
 Målsättningen med den nya modellen är att skapa valfrihet för användaren och mångfald vad gäller identitetsutfärdare. Nämnden ska verka för inrättandet av ett valfrihetssystem där användare kan välja  
 e-legitimationsutfärdare 
  och där nuvarande så väl som nya identitetsutfärdare kan anpassa alternativt bygga sin verksamhet efter definierade krav med mål om anslutning till Svensk e- legitimation. 
 Attributsutfärdare 
 Attributsutfärdarna är en viktig aktör i Svensk  
 e-legitimation 
  och står för mycket av det utökade värdet. Målsättningen är att i modellen ansluta de attributsintygsutgivare som är av allmänt 
 110 
 SOU 2010:104 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 intresse och kan tillföra modellen viktig information, som exempelvis Bolagsverket och Socialstyrelsen. 
 Dagens leverantörer av  
 E-förvaltningsstödjande 
  tjänster innehar en viktig roll i modellen inte minst i form av att stödja offentlig sektor med det arbete som bedrivs med att förbättra och ta fram nya  
 e-tjänster, 
  med att göra nödvändiga förändringar under övergångsfasen till den nya modellen samt som eventuella attributsutfärdare i den nya modellen. 
  
 8.4.2 
  
 Tjänster 
  
 Inom Svensk  
 e-legitimation 
  finns ett antal grundläggande tjänster, där vissa tillhandahålls via  
 E-legitimationsnämnden 
  och andra direkt från godkända medlemmar i modellen, vilka kan indelas i följande grupper 
  
 Registertjänster 
  
 E-legitimationer 
  
 Anvisningstjänst 
  
 Attributsintygstjänst 
  
 Signeringstjänst 
  
 Registertjänster 
 En central del i modellen för Svensk  
 e-legitimation 
  utgörs av de register som innehåller information om identitetsutfärdare (utfär- dare av  
 e-legitimationer 
  och identitetsintyg),  
 e-tjänsteleverantörer 
  och attributsutfärdare. Denna funktion eller tjänst är viktig för att skapa tillit mellan aktörerna inom Svensk  
 e-legitimation. 
  Registren publicerar bl.a. varje aktörs (identitetsutfärdare,  
 e-tjänsteleverantör 
  och eventuella attributsintygsgivare) certifikat så att utställarens elektroniska stämpel kan verifieras i varje identitets- och attributs- intyg.  
 E-legitimationsnämnden 
  ansvarar för utfärdarregistret och säkrar att det kommer alla  
 e-tjänsteleverantörer 
  tillhanda. Nämnd- en ansvarar även för  
 e-tjänsteleverantörsregistret 
  för offentlig sektor, vilket identitetsutfärdarna är beroende av samt för att verka för en lösning kommer tillstånd inom näringslivet. 
 111 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 De register som  
 E-legitimationsnämnden 
  ansvarar för ska vara i drift i samband med att nämnden blir operativ, troligen under våren 2012 och senast vid halvårsskiftet. 
 Den tekniska driften av Svensk  
 e-legitimations 
  register för identitetsutfärdare samt  
 e-tjänsteleverantörer 
  ska upphandlas av E- legitimationsnämnden. 
  
 E-legitimationer 
  
 E-legitimationer 
  utfärdas till individer och organisationer vilka är godkända som medlemmar i Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Utfärdare av  
 e-legitimationer 
  till privatpersoner ska upphandlas enligt inrättande av ett valfrihetssystem.  
 E-legitimationsnämnden 
  bidrar i såväl upphandlings- som ansökningsprocesserna för identitetsutfärdare.  
 E-legitimationstjänsten 
  ska finnas tillgänglig i anslutning till att nämnden går i operativ drift. 
 Användningen av  
 e-tjänstelegitimationer 
  som har upphandlats utanför valfrihetssystemet, via avtal direkt mellan de involverade parterna utan nämndens inblandning, är inte ersättningsgrundande. 
 Anvisningstjänst 
 Anvisningstjänsten anvisar användaren utifrån utfärdarregistret till sin identitetsutfärdare för att på ett enhetligt sätt förenkla användningen för den enskilda användaren. Anvisningstjänsten kan vara såväl central som lokal. 
 Utveckling av en anvisningstjänst handlas upp externt. Drift av anvisningstjänst bör kunna ingå som en del i den upphandling som görs kopplat till drift och underhåll av nämndens register. 
 Attributsintygstjänster 
 Attributstjänster kompletterar uppgifter om såväl fysiska som juridiska personer utöver den information som lämnas i identitets- intyg. Attributstjänster som anses vara av allmänt intresse ansluts till infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
 E-tjänsteleverantörer 
  kan även inhämta attributsintyg från attributstjänster som ej är medlemmar i Svensk  
 e-legitimation 
  genom att upprätta bilateral 
 112 
 SOU 2010:104 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 tillit och överenskommelse mellan  
 e-tjänsteleverantör 
  och attributsintygsutgivare. 
 De mest centrala attributsintygsutgivarna, primärt medlem- marna i Svensk  
 e-legitimation, 
  bör vara anslutna i samband med att  
 E-legitimationsnämnden 
  går i operativ drift. 
 Signeringstjänst 
 En signeringstjänst kommer att ingå som en del i  
 E-legitimations- 
  nämndens serviceutbud. Det krävs ytterligare utredningsarbete innan det är klart hur signeringstjänsten ska se ut och därmed även hur en realistisk plan ser ut när den kan vara tillgänglig på marknaden. Driften av  
 e-signeringstjänsten 
  kommer antagligen att upphandlas externt, formerna för detta ingår som del i den fortsatta utvecklingen av tjänsten. 
  
 8.4.3 
  
 Internationell samverkan och eventuellt kompletterande områden 
  
 E-legitimationsnämndens 
  verksamhet kan i tillägg till områdena ovan i framtiden efter beslut även komma att innehålla andra delar. Exempel på detta kan vara det utvecklingsarbete som sker inom EU kring internationell standardisering och samverkan med andra EU- länder. Ett flertal aktiviteter kan komma att inordnas under e- legitimationsnämndens verksamhet för att uppfylla denna instruktion 
  
 Den svenska implementeringen av  
  
 STORK-projektet 
  för gräns- överskridande användning av  
 e-legitimationer 
  föreslås övergå i fortsatt drift efter det att  
 STORK-projektet 
  avslutas i maj 2011. Den fortsatta driften behöver förvaltas och eventuellt utvecklas för att möta framtida behov 
  
 En standard för ett tillitsramverk som avses ligga till grunden för ett svenskt tillitsramverk för svensk  
  
 e-legitimation 
  skall tas fram inom ramen för ISO 29115. Aktiviteten beräknas pågå minst fram till och med 2013 
  
 EU-projekt 
  
  inom området såväl som aktiviteter inom EU- programmet ISA behöver bevakas och kan komma att kräva ett svenskt engagemang 
 113 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 Den tjänst som utvecklas av Tillväxtverket inom ramen för den svenska kontaktpunkten för att stödja svenska myndigheters befattning med signerade handlingar från utlandet behöver förvaltas efter utveckling och pilotdrift. I framtiden kan det övervägas om nämnden ska få ansvaret att förvalta denna tjänst 
  
 Standarder och normer för  
  
 e-legitimationer 
  och elektroniska signaturer kommer under  
 2011-2013 
  att på uppdrag av EU- kommissionen att utvecklas för att stödja införandet av tjänstedirektivet. Här finns behov av svenskt engagemang och påverkan 
 Även andra områden kan i den fortsatta utvecklingen komma att övervägas huruvida de bör ingå som en del i nämndens verksamhetsområde, exempelvis; 
  
 Standardisering och regelverk för stämpelcertifikat 
  
 Standardisering och regler för servercertifikat 
  
 8.4.4 
  
 Upphandling 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska inrätta ett valfrihetssystem för svensk  
 E-legitimation 
  samt upphandla tekniska tjänster mm. Vid både inrättandet av valfrihetssystemet och upphandlingen av tekniska tjänster bör  
 E-legitimationsnämnden, 
  utifrån eventuellt regerings- beslut om att Kammarkollegiet ska stödja  
 E-legitimationsnämnden 
  med dessa upphandlingar, ta tillvara på Kammarkollegiets kompetens och erfarenheter inom relevanta områden. Vid fast- ställande av hur stödet från Kammarkollegiet lämpligen ska utformas får bland annat beaktas de uppgifter som  
 E-legitimations- 
  nämnden ska ha avseende valfrihetssystemet under avtalstiden. 
 När det gäller inrättande av valfrihetssystemet är denna upp- handlingsform tämligen ny och det finns därför inte så stor samlad erfarenhet på området. Detta förhållande måste beaktas vid planeringen av den tid och de resurser som kan beräknas erfordras för arbetet. Inför ett inrättande är det väsentligt att  
 E-legitima- 
  tionsnämnden fortsätter med ett samråd med aktörerna på marknaden. 
 Valfrihetssystemet måste innefatta de tekniska och andra krav som ska ställas på Identitetsutfärdarna för anslutning. Dessa krav ska vara förutsägbara och rimliga och de måste inom ramen för den 
 114 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 föreslagna lösningen i största möjliga utsträckning beakta de förhållanden som gäller för marknaden i dag så att det blir ett naturlig utvecklingssteg från dagens lösningar till den lösning som föreslås av utredningen. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt de frågeställningar som kan uppkomma vid en övergång från dagens struktur till den nya strukturen. 
 En fortsatt utveckling kan förväntas ske på det tekniska området och det är viktigt att de villkor som gäller för identitets- utfärdarna utformas så att de möjliggör förändringar av villkoren föranledd av teknisk och annan utveckling. För att uppnå förutsebarhet och god planering måste samråd ske med identitets- utfärdarna även på detta område. 
 Den ersättningsmodell som föreslagits tar sin utgångspunkt i dagens förhållande. Området kan dock förväntas få en stark tillväxt med nya  
 e-tjänster 
  och fler användare. En sådan utveckling kan innebära att det under avtalstiden för valfrihetssystemet kommer att finnas behov av att i delar förändra och utveckla ersättnings- modellen. Även på detta område måste avtalsvillkoren för anslutning till valfrihetssystemet innefatta möjlighet till utveckling av ersättningsmodellen. Sådana förändringar måste dock ske som ett resultat av förhandlingar mellan parterna. För att inte hämma en utveckling på området måste både  
 E-tjänsteleverantörer 
  och Identitetsutfärdare långsiktigt uppfatta ersättningarna som skäliga och rimliga. 
  
 8.5 
  
 Nämndens organisation 
  
 8.5.1 
  
 Nämndens uppbyggnad 
  
 Elektronisk identifiering och signering är centrala funktioner för e- förvaltningen för samhället. Det är viktigt att myndigheten har ett högt förtroende och en hög legitimitet i hela den offentliga förvaltningen, näringslivet samt hos de enskilda användarna. Det är vidare angeläget att verksamheten bedrivs med en stor grad av självständighet gentemot de myndigheter som använder nämndens tjänster eller vars verksamhet i övrigt påverkas av dess beslut. Verksamheten ska organiseras som en nämndmyndighet som placeras hos Skatteverket. 
 115 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 Enligt författningsförslaget ska  
 E-legitimationsnämnden 
  ledas av en nämnd. Nämndens ordförande och övriga ledamöter utses av regeringen för en bestämd tid. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska ha ett kansli med ansvar för det löpande arbetet. Kansliet ska ha en kansliansvarig som utses av myndigheten i samråd med Skatteverket. Skatteverket ska också upplåta lokaler för myndighetens kansli samt sköta administrativa och handläggande uppgifter åt myndigheten. 
  
 8  
  
 Personalen ska vara anställd i Skatteverket. Kansliansvarig ska ansvara för arbetsledning avseende personalens arbete med nämndens uppgifter. 
  
 8.5.2 
  
 Nämndens ansvarsområden 
  
 E-legitimationsnämndens 
  verksamhet kan delas in i ett antal huvudprocesser och ansvarsområden som krävs för att driva nämndens verksamhet, se översiktsbild nedan. 
  
 Figur 8.3 
  
 Nämndens ansvarsområden 
  
 Ledning och utveckling av  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Problemhantering och 
  
 Ledamöter av E- 
  
 Ledning och styrning 
  
 Upphandling 
  
 legitimationsnämnden 
  
 incidenter 
  
 Marknad & 
  
 hela infrastrukturen för 
  
 – Tillitsarbetet 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 – Tillsyn i form av granskning och 
  
 uppföljning 
  
 – Ledningssystem för 
  
 informationssäkerhet 
  
 – Risk och säkerhetsanalyser 
  
 – Kontinuitetsplanering och 
  
 krisberedskap 
  
 Behörighetskontroller i 
  
 Utformning av 
  
 Kv2 
  
 E-legitimations- 
  
 – Behörighet 
  
 nämndens arbete 
  
 – Säkerhet i systemutveckling 
  
 – Informationsklassificering 
  
 – Fysisk kontroll 
  
 Uppdaterat regelverk för 
  
 Stödja processen för genomförande av 
  
 Kv4 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 föreslagen lagförändring – framtagande 
  
 underlag och förankring 
  
 Komplettering av ramverk 
  
 Kv2–3 
  
 Kvalitetssäkrad modell 
  
 Genomlysning av modellen för Svensk e- 
  
 Kv2 
  
 för  
 e-legitimationer 
  
 legitimation utifrån Riksarkivets 
  
 perspektiv 
  
 Riskanalys av modellen för Svensk e- 
  
 Kv2 
  
 legitimation via MSB 
  
 Genomförande av eventuell åtgärdsplan 
  
 Kv3 
  
 från RA och MSB 
  
 130 
 SOU 2010:104 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Tabell 8.4 Genomförandeplan år 2012 
  
 Delmål 
  
 Aktiviteter 
  
 År/kvartal 
  
 Marknad och kommunikation 
  
 Samverkan etablerad 
  
 Samverka med ledande  
 e-tjänste- 
  
 2011–13 
  
 leverantörer kring vidareutveckling och 
  
 förankring av modellen 
  
 Samverka med leverantörer av  
 e-legitima- 
  
 2011–13 
  
 tioner och andra viktiga aktörer på 
  
 marknaden 
  
 Internationellt arbete 
  
 Deltagande i standardiseringsarbete och 
  
 2011–13 
  
 annat relevant arbete 
  
 Medlemshantering 
  
 Övergång 
  
 Anslutning av nuvarande e- 
  
 Kv1–4 
  
 tjänsteleverantörer när kontroll och 
  
 ansökningsprocessen är klar 
  
 Marknadsplan 
  
 Kommunikation och bearbetning av e- 
  
 Kv1–4 
  
 tjänsteleverantörer att ansöka om 
  
 medlemskap 
  
 Drift 
 Teknisk infrastruktur skapad 
  
 Register: driftssättning, drift och underhåll 
  
 Kv1 
  
 Eventuell pilot och test av infrastruktur 
  
 Kv1–2 
  
 Signeringstjänst 
  
 Kv1 
  
 – Utveckling av vald lösning 
  
 – Eventuell upphandling 
  
 Kv2 
  
 131 
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  SOU 2010:104 
 Tabell 8.5 Genomförandeplan år 2013 
  
 Delmål 
  
 Aktiviteter 
  
 År/Kvartal 
  
 Ledning och utveckling 
  
 Anpassad och vidare- 
  
 Dra lärdomar från den första tiden och 
  
 Kv1–2 
  
 utvecklad affärsmodell 
  
 vidareutveckla affärs- och prismodell 
  
 Marknad och kommunikation 
  
 Samverkan etablerad 
  
 Samverka med ledande  
 e-tjänste- 
  
 2011–13 
  
 leverantörer kring vidareutveckling och 
  
 förankring av modellen 
  
 Samverka med leverantörer av  
 e-legiti- 
  
 2011–13 
  
 mationer och andra viktiga aktörer på 
  
 marknaden 
  
 Internationellt arbete 
  
 Deltagande i standardiseringsarbete och 
  
 2011–13 
  
 annat relevant arbete 
  
 Deltagande i relevanta  
 EU-projekt, 
  
 2011–13 
  
 exempelvis STORK 
  
 Medlemshantering 
  
 Marknadsplan 
  
 Kommunikation och bearbetning av e- 
  
 2012–13 
  
 tjänsteleverantörer att ansöka om 
  
 medlemskap 
  
 Drift 
  
 Uppdaterade tekniska 
  
 Uppdatering av tekniska specifikationer 
  
 Kv1–2 
  
 specifikationer 
  
 och standardprofiler efter behov och 
  
 lärdomar från första fasen 
  
 8.6.2 
  
 Organisation av genomförande och bemanning 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ansvarar för att etablera nämndens verksamhet inom Svensk  
 e-legitimation. 
  Arbetet med att etablera nämnden bör kunna indelas i två delar dels en som fokuserar på att etablera den dagliga driften och dels en som fokuserar på att under byggande- och lanseringsfasen driva ett antal utvecklingsområden i projektform under ledning av kansliansvarige. 
 Den uppskattade bemanningen i nämnden, formellt anställda via Skatteverket, föreslås uppgå till fyra årsanställda. Dessa personer 
 132 
 SOU 2010:104 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 föreslås på övergripande nivå ha följande roller och ansvars- områden: 
 Kansliansvarig 
  
 - 
  
 Ledning och utveckling av  
  
 E-legitimationsnämnden, 
  0.6 Årsarbetskraft (Årsarbetskraft, ÅAK) 
  
 - 
  
 Tillit, kvalitet och säkerhet, 0.4 ÅAK 
  
 Jurist 
  
 - 
  
 Hantering av medlemmar, 0.5 ÅAK 
  
 - 
  
 Tillit, kvalitet och säkerhet, 0.5 ÅAK 
  
 Marknad och kommunikation 
  
 - 
  
 Hantering av medlemmar, 0.75 ÅAK 
  
 - 
  
 Marknad och kommunikation, 0.25 ÅAK 
  
 Drifts- och säkerhetsansvarig 
  
 -  
 Drift (utveckling, upphandling, teknisk support), 1 ÅAK 
  
 8.7 
  
 Ekonomi 
  
 8.7.1 
  
 Förutsättningar för att finansiera verksamheten 
  
 I direktivet beskrivs att nämndens verksamhet på sikt i så stor utsträckning som möjligt ska täckas av avgiftsintäkter. Då osäker- hetsfaktorerna i modellen för Svensk  
 e-legitimation 
  fortfarande är många ska uppgifterna i denna modell ses som indikativa. Nämnden behöver arbeta vidare med att konkretisera och upp- datera såväl affärsmodell som budget allt eftersom fortsatt arbete bedrivs med att säkra rätt förutsättningar och korrekt indata. 
 Då infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  sätts i drift 2012 finns, som tidigare angetts, fortfarande möjligheten för  
 e-tjänste- 
  leverantörer att avropa  
 e-legitimationstjänster 
  genom nuvarande ramavtal. Kommande beräkningar bygger dock på att nuvarande e- tjänsteleverantörer går över till Svensk  
 e-legitimation 
  fullt ut. Övergången kan dock komma att ske gradvis vilket innebära att betalningarna via nämnden minskas med motsvarande nivåer. 
 Alla ekonomiska beräkningar i rapporten baseras på belopp exklusive mervärdesskatt. 
 133 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 8.7.2 
  
 Budget  
  
 2011–2013 
  
 En utgångspunkt och ambition har varit att nämndens verksamhet ska hållas så smal och kostnadseffektiv som möjligt. Initialt beräknas  
 E-legitimationsnämndens 
  löpande ansvarsområden kunna hanteras av fyra årsarbetskrafter. 
 Under perioden  
 2011–2013 
  beräknas antalet årsarbetskrafter öka något. Detta främst beroende av att Svensk  
 e-legitimation 
  sätts i drift vilket innebär att andelen operativa uppgifter kommer att öka, för att hantera drift samt attrahera och ta hand om nya medlemmar. Det ökade antalet årsarbetskrafter kan antingen lösas via anställda eller extern inhyrd tillfällig personal. 
 Uppskattat behov av årsarbetskrafter per år framgår av tabellen nedan. Notera att nämnden och Svensk  
 e-legitimation 
  förväntas vara uppbyggd och lanseringsfasen avslutad efter år 2013. Därefter förväntas verksamheten nå en mer normal period med möjligt behov av utökat antal årsanställda om tillväxt alternativ utveckling i verksamheten ställer krav på detta. 
 Tabell 8.6 Nämndens behov av årsarbetskrafter år  
 2011–2013 
  
 Ansvarsområden 
  
 2011 
  
 2012 
  
 2013 
  
 Ledning och utveckling av  
 E-legitimationsnämnden 
  (övrig) 
  
 0.6 
  
 0.6 
  
 0.6 
  
 Hantering av medlemmar (operativ) 
  
 1.25 
  
 1.25 
  
 1.25 
  
 Marknad och kommunikation (övrig) 
  
 0.25 
  
 0.5 
  
 1 
  
 Drift (utveckling, upphandling, teknisk support) (övrig) 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 Tillit, kvalitet och säkerhet (50 % övrig, 50 % operativ) 
  
 0.9 
  
 0.9 
  
 0.9 
  
 Totalt antal ÅAK 
  
 4 
  
 5.25 
  
 6.75 
  
 Total kostnad (900 000/år) SEK 
  
 3 600 000 
  
 4 725 000 
  
 6 075 000 
  
 Kostnaden per årsarbetskraft är beräknad till 900 000 SEK per år vilket inkluderar lön, sociala avgifter, arbetsplats samt nödvändiga tekniska hjälpmedel. Beloppet inkluderar även administrativa avgifter uppskattade av Skatteverket till knappt 
 100 000 SEK per ÅAK och år. 
 För att kunna avgöra hur finansieringen ska ske av kostnaderna som uppkommer i Svensk  
 e-legitimation 
  och  
 E-legitimations- 
  nämnden görs en distinktion mellan tre typer av kostnader, vilka beskrivs i kommande avsnitt. 
 134 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Investeringar (utvecklingskostnader) 
  
 Operativa kostnader (drift av Svensk  
  
 e-legitimation) 
  
 E-legitimationsnämndens 
  
  övriga kostnader (ej direkt relaterade till drift av Svensk  
 e-legitimation) 
  
 Investeringar 
 De största kostnaderna under de första åren är relaterade till initiala investeringar för att etablera infrastrukturen för Svensk  
 e-legitima- 
  tion. En uppskattning av nödvändigt utvecklingsarbete visar på en investering under år 2011 till 2013 på upp till 9,5 MSEK. Infra- strukturen beräknas vara etablerad 2012 och därefter bör behovet av utvecklingsarbete minska. 
 Tabellen nedan ger en uppskattning av det utvecklingsarbete som behöver genomföras under de första två åren. Uppgifterna är skattade och ej baserade på konkreta offerter. 
 135 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 Tabell 8.7 
  
 Uppskattade investeringskostnader år  
 2011–2012 
  
 Utvecklingsområde 
  
 Aktiviteter 
  
 2011 
  
 2012 
  
 Register 
  
 Utvecklingsarbete inklusive aggregeringsverktyg 
  
 1000000 
  
 (1000 timmar) 
  
 Kravspecifikation och utvecklingsprojekt. Efter en 
  
 Anvisningstjänst 
  
 första fas kan arbetet koordineras med arbetet 
  
 500000 
  
 kring registren 
  
 Framtagande av kravspecifikation samt förankring 
  
 och inhämtning av synpunkter från myndigheter 
  
 kring behov, lösning, väg framåt samt utformning 
  
 av tjänsten. Uppskattningen bygger på signering 
  
 1000000 
  
 enligt alternativ 2 (hypotes, under utredning). 
  
 Minimikostnad 0.75 MSEK 
  
 Framtagande av upphandlingsunderlag i form av 
  
 tekniska och juridiska specifikationer samt utkast 
  
 till offertförfrågan (RFI). Kostnad exklusive 
  
 1000000 
  
 Signeringstjänst 
  
 upphandlingsarbete. Genomförs om möjligt i 
  
 samarbete med Kammarkollegiet. Minimikostnad 
  
 0.75 MSEK 
  
 Utveckling av lösning inklusive test, integration 
  
 samt dokument och signatur format, etc. Skapa 
  
 förutsättningar för säker driftsmiljö, rutiner och 
  
 policy dokument. I dagsläget finns flera viktiga 
  
 2000000 
  
 2000000 
  
 risker vilka måste utredas under första fasen av 
  
 arbetet då bl a ett vägval och fördjupad 
  
 projektdefinition och kalkyl tas fram. 
  
 Minimikostnad 2 MSEK 
  
 Uppbyggande av infrastruktur kring accreditering 
  
 Tillitsramverk 
  
 och certifiering. Utveckla och äga regelverk och 
  
 1000000 
  
 1000000 
  
 process. Minimikostnad 0.5 MSEK/år 
  
 Totalt SEK: 
  
 6500000 
  
 3000000 
  
 Inom offentlig förvaltning ska immateriella anläggningstillgångar, så som  
 IT-utveckling, 
  finansieras via lån från Riksgälden. I tabellen ovan antas alla poster, utom framtagande av kravspecifikation för signeringstjänsten (1 MSEK) och framtagning av upphandlings- underlag för signeringstjänsten (1 MSEK), falla inom denna kategori. Dessa två poster på totalt 2 MSEK anses kunna kategoriseras som tillhörande forskningsfasen, varpå de kommer 
 136 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 att hanteras som vanliga kostnader 
  
 9 
  
 . Ovan kategoriseringar är uppskattningar som kan komma att omarbetas. 
 Med presenterad kategorisering uppskattas att 7,5 MSEK av de totala investeringarna på 9,5 MSEK bör finansieras via lån från Riksgälden och resterande 2 MSEK hanteras som kostnader, finansierade via statliga anslag. 
 Operativa kostnader (drift av Svensk  
 e-legitimation) 
  
 De operativa kostnaderna är direkt relaterade till drift av tjänster och infrastruktur i Svensk  
 e-legitimation. 
  Dessa kostnader inkluderar bland annat de ansvarsområden som kategoriserats som operativa, drift av Svensk  
 e-legitimations 
  register, räntekostnader samt avskrivningar. Då lånet till investeringarna antas gå via Skatteverkets låneram uppgår räntekostnaderna till 1.3 % 2011, 1.5 % 2012 och 1.5 % 2013. Räntesatserna och avskrivningar aktiveras då investeringen driftssätts, vilket enligt prognos är juni 2012. Fram till dess gäller kreditivränta om 1.32% (prognostiserad reporänta samt ett påslag om 0.02%) under perioden 2011/01– 2012/06. Det totala lånebeloppet uppgår då till 7.7 MSEK inklusive kreditivränta, vilket skrivs av på 5 år, 1.5 MSEK per år. Första avskrivningen sker för det andra halvåret 2012, efter att modellen driftssatts. Beloppen för både ränta och avskrivning har därför halverats. 
  
 Tabell 8.8 
  
 Operativa kostnader år  
 2011–2013 
  
 E-legitimationsnämndens 
  operativa 
  
 2011 
  
 2012 
  
 2013 
  
 kostnader (drift av Svensk  
 e-legitimation) 
  
 Ansvarsområden (operativa kostnader) 
  
 2 430 000 
  
 3 330 000 
  
 4 230 000 
  
 Drift av register 
  
 500 000 
  
 1 000 000 
  
 Räntekostnader (investeringsbelopp 7.5 MSEK) 
  
 58 106 
  
 116 213 
  
 Avskrivning 
  
 774 750 
  
 1 549 500 
  
 Totala kostnader (SEK) 
  
 2 430 000 
  
 4 662 856 
  
 6 895 713 
  
 9  
 Immateriella anläggningstillgångar, Ekonomistyrningsverket. 
 137 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 E-legitimationsnämndens 
  övriga kostnader 
 Dessa kostnader är relaterade till nämndens interna verksamhet och utveckling av Svensk  
 e-legitimation 
  generellt och kan inte hänföras till någon av de övriga aktörerna. Kostnaderna omfattar exempelvis myndighetsutförande kostnader förknippade med t.ex. konferens- er, resor och marknadsföring, samt investeringskostnader som anses befinnas i forskningsfasen. På grund av kostnadsposternas karaktär föreslås de fortvarigt finansieras via anslag. När det gäller investeringskostnader för projekt i forskningsfasen innefattar det bland annat framtagande av kravspecifikationer och upphandlings- underlag. 
 Tabell 8.9  
 E-legitimationsnämndens 
  övriga kostnader år  
 2011–2013 
  
 E-legitimationsnämndens 
  övriga kostnader 
  
 2011 
  
 2012 
  
 2013 
  
 Ansvarsområden (övriga kostnader) 
  
 1 170 000 
  
 1 395 000 
  
 1 845 000 
  
 Omkostnader, inkl. deltagande i utv. arb. kring ISO 
  
 700 000 
  
 700 000 
  
 700 000 
  
 Investeringskostnader (forskningsfas) 
  
 2 000 000 
  
 Utveckling, samråd och stöd 
  
 3 700 000 
  
 3 294 644 
  
 6 289 288 
  
 Totala kostnader (SEK) 
  
 7 570 000 
  
 5 389 644 
  
 8 834 288 
  
 Den kostnadspost som är inlagd för Utveckling, samråd och stöd symboliserar kostnader som tillkommer under modellens upp- byggnads- och lanseringsfas. Efter år 2013 förväntas dessa kostnader försvinna eller avsevärt minska. 
 Finansiering 
 Med en bibehållen marknad utifrån skattad ersättning till identi- tetsutfärdarna och en ökad kostnadsmassa, introduktionen av E- legitimationsnämnden och infrastrukturen för Svensk  
 e-legitima- 
  tion, och utan att signifikant öka avgifterna för  
 e-tjänsteleveran- 
  törerna är det svårt att nå full kostnadstäckning för nämnden. Potentialen i affärsmodellen för  
 E-legitimationsnämnden 
  och identitetsutfärdarna kan komma att finnas i: 
  
 Ytterligare anslutna  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  inom offentlig förvaltning (myndigheter, kommuner, landsting) 
 138 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Ökad användning av tjänster som kräver  
  
 e-legitimation 
  i statliga och kommunala bolag 
  
 Potential för identitetsutfärdarna i skapandet av en liknande struktur för näringslivet 
  
 År 2011 genomgår  
 E-legitimationsnämnden 
  en uppbyggnadsfas och inga  
 e-tjänsteleverantörer 
  eller identitetsutfärdare kommer att vara anslutna. Verksamheten kommer detta år inte ha några intäkter utan föreslås finansieras via anslag. 
 Senast halvårsskiftet 2012 förväntas Svensk  
 e-legitimation 
  lanseras och gå i drift. Från och med då förväntas marknadens aktörer vara med och finansiera de operativa kostnaderna och andelen statlig finansiering kan minskas. Vid denna tidpunkt påbörjas även avskrivningsperioden för investeringarna. Vid en sammanställning av intäkter och kostnader för  
 E-legitimations- 
  nämnden år 2011 till 2013 görs uppskattningen enligt följande tabell. 
  
 Tabell 8.10 
  
 E-legitimationsnämndens 
  budget år  
 2011–2013 
  
 2011 
  
 2012 
  
 2013 
  
 Marknadsstorlek Svensk  
 e-legitimation 
  årets början 
  
 0 
  
 12,500,000 
  
 25,000,000 
  
 Tillväxttakt 
  
 0.00% 
  
 0.00% 
  
 10.00% 
  
 Marknadsstorlek Svensk  
 e-legitimation 
  årets slut 
  
 0 
  
 12,500,000 
  
 27,500,000 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Intäkter 
  
 Årsavgift IdP (avgift * antalet anslutna) 
  
 0 
  
 40,000 
  
 80,000 
  
 Årsavgift attributsintygsutfärdare (avgift*antal) 
  
 0 
  
 12,500 
  
 25,000 
  
 Årsavgift  
 E-tjänsteleverantörer 
  (nya ansluts inför kv3) 
  
 0 
  
 12,500,000 
  
 26,250,000 
  
 Totala intäkter: 
  
 0 
  
 12,552,500 
  
 26,355,000 
  
 Kostnader 
  
 Operativa kostnader (Drift av Svensk  
 e-legitimation) 
  
 2,430,000 
  
 4,662,856 
  
 6,895,713 
  
 Grundersättning till identitetsutfärdarna 
  
 0 
  
 12,500,000 
  
 20,000,000 
  
 Tillväxtbaserad ersättning till identitetsutfärdarna 
  
 625,000 
  
 E-legitimationsnämndens 
  övriga kostnader 
  
 7,570,000 
  
 5,389,644 
  
 8,834,288 
  
 Totala kostnader: 
  
 10,000,000 
  
 22,552,500 
  
 36,355,000 
  
 Resultat 
  
 -10,000,000 
  
 -10,000,000 
  
 -10,000,000 
  
 Behov av statlig finansiering 
  
 10,000,000 
  
 10,000,000 
  
 10,000,000 
  
 Uppskattningen bygger på att inte några intäkter kommer nämnden tillhanda under år 2011. Halvårsskiftet 2012 går den operativa driften igång och samtliga nuvarande aktörer ansluts till systemet, en osäkerhetsfaktor är när denna anslutning i praktiken 
 139 
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  SOU 2010:104 
 kommer att ske. Den totala marknadsstorleken beräknas vara 25 MSEK 2012 baserat på vald prismodell för  
 e-tjänsteleverantör- 
  erna. Den totala marknadsstorleken halveras då systemet inte kommer att driftsättas förrän vid halvårsskiftet. Modelleringen bygger på att fem attributsutfärdare ansluts under 2012. Kostnader relaterade till drift av registren antas uppkomma från 2012. En ytterliggare kostnadspost kallad utvecklings- och aktiverings- kostnader har lagts till för att hantera utvecklingsprojekt i samband med Svensk  
 e-legitimations 
  uppbyggnad och lansering. 
 För att kompensera identitetsutfärdarna bör ersättningen så snart det är möjligt uppgå till nuvarande marknadsstorlek, alltså ca 20 MSEK. Med denna modell kommer nämnden att nå kostnads- täckning för de operativa kostnaderna år 2014. 
 I modellen har antagits att ersättningen som betalas ut från nämnden till identitetsutfärdarna är momspliktig och att  
 E-legiti- 
  mationsnämnden kan rekvirera ingående moms, vilket överens- stämmer med de preliminära synpunkter som inhämtats från Ekonomistyrningsverket. 
  
 8.7.3 
  
 Övergång från anslagsfinansiering till avgiftsfinansiering 
  
 Det finns i direktivet en önskan om att minska de statliga anslagen till  
 E-legitimationsnämnden 
  och att övergå till en avgiftsfinansierad modell. För att finansiera  
 E-legitimationsnämndens 
  verksamhet finns avsatta statliga anslag om 10 MSEK årligen under år 2011 till 2013. Om antagandena som ligger till grund för beräkningarna är korrekta uppskattas detta belopp i dagsläget kunna täcka nämndens omkostnader, då vissa initiala investeringar finansieras via lån från Riksgälden. Budgetförslaget på föregående sida indikerar att det från 2014 ska vara möjligt att finansiera operativa kostnader (drift av Svensk  
 e-legitimation) 
  endast med avgiftsintäkter. En förutsätt- ning för att detta ska vara möjligt är dock att de totala avgifterna för  
 e-tjänsteleverantörerna 
  höjs från dagens ca 20 MSEK till 25 MSEK (siffrorna behöver bekräftas av nämnden). Det finns även en stor osäkerhet i modellen då den bygger på anslutning av 100 % av dagens  
 e-tjänsteleverantörer 
  2011. Då det finns ett alternativ till Svensk  
 e-legitimation 
  i existerande ramavtal inledningsvis är det sannolikt att anslutningen av aktörerna sker gradvis under en längre övergångsperiod. Vid en exempelvis 25 % anslutning av dagens 
 140 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 aktörer och en ökning av antalet  
 e-tjänsteleverantörer 
  med 20 % per år kommer anslag i storleksordningen 10 MSEK krävas under betydligt fler år framöver, troligtvis till och med 2020. 
 Resonemangen kring prismodell och budget tenderar att bli komplex då det är flera krav i direktivet att förhålla sig till. Det gäller exempelvis att ersättningsnivåerna för  
 e-tjänsteleverantörerna 
  ska vara oförändrad eller helst sänkas, det ska finnas mångfald i modellen dvs. det ska vara attraktivt för identitetsutfärdarna att ansluta sig samt att man via etableringen av nämnden tillför systemet nya kostnader. Utredningen har därför i detta avsnitt beräknat en höjning av  
 e-tjänsteleverantörernas 
  avgifter, för att finansiera verksamheten. Detta inte minst för att ersättningen till identitetsutfärdarna ska kunna hållas konstant så att de ser det som attraktivt att ansluta sig till modellen. Samtidigt är tanken att den nya modellen ska medföra besparingar för  
 e-tjänsteleverantörerna 
  i deras integrering och hantering av  
 e-legitimationer. 
  
 Beskrivet räkneexempel visar på att hälften av marknadens tillväxt används för att täcka nämndens operativa kostnader istället för att betalas ut som extra ersättning till identitetsutfärdarna. Alternativet vore att istället endast låta en mycket liten del av tillväxten tillfalla  
 E-legitimationsnämnden, 
  vilket dock resulterar i att övergången till avgiftsfinansiering kommer att ta längre tid. Ytterliggare en åtgärd som har liknande påverkan på övergångs- tiden till avgiftsfinansieringen är möjligheten att erbjuda gratis del- tagande i Svensk  
 e-legitimation 
  under en viss tid för att kompen- sera de investeringar som måste genomföras hos respektive aktör. 
 Då utredningens förslag för att övergå till en avgiftsfinansierad modell bygger på en höjning av  
 e-tjänsteleverantörernas 
  avgift finns en risk att dessa aktörer kommer att avvakta i att ansluta sig till Svensk  
 e-legitimation 
  så länge alternativ finns i existerande ramavta, vilket gör att anslagsfinansiering istället kommer att krävas under en längre tid. Det kan på grund av detta vara lämpligt att omvärdera önskan om avgiftsfinansiering. Om anslagen till E- legitimationsnämnden höjs och säkras under en längre tidsperiod skapas bättre förutsättningar för att etablera en affärsmodell som både  
 e-tjänsteleverantörer 
  och identitetsutfärdare kan finna attraktiv, vilket förbättrar förutsättningarna för en framgångsrik etablering av Svensk  
 e-legitimation. 
  
 141 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 SOU 2010:104 
  
 8.7.4 
  
 Risker med affärsmodellen 
  
 Under budgetperioden  
 2011–2013 
  kan marknadssituationen komma att ändras väsentligt, bland annat baserat på antalet identi- tetsutfärdare,  
 e-tjänsteleverantörer 
  och attributsutfärdare som väljer att medverka i Svensk  
 e-legitimation. 
  Dessa faktorer kommer alla att påverka  
 E-legitimationsnämndens 
  finansiella situation vilket innebär att såväl affärsmodell som budget kan behöva ses över. 
 Det finns ett antal komponenter i affärsmodellen som anses som kritiska för Svensk  
 e-legitimations 
  etablering och för att beskriven budget ska kunna nås; 
 1. Identitetsutfärdarna väljer att inte delta i Svensk  
 e-legitimation 
  
 Identitetsutfärdarna är grunden för modellen och en nödvändighet för att Svensk  
 e-legitimation 
  ska kunna etableras. För att denna risk ska kunna undvikas är det väsentligt att skapa tillräckliga incita- ment för identitetsutfärdarna för att de ska välja att gå över till Svensk  
 e-legitimation. 
  
 2.  
  
 E-tjänsteleverantörerna 
  väljer att avropa  
 e-legitimationstjänster 
  i existerande ramavtal så länge det är möjligt istället för att övergå till Svensk  
 e-legitimation 
  
 För att Svensk  
 e-legitimation 
  ska bli framgångsrikt krävs en kritisk massa av användare och anslutna  
 e-tjänsteleverantörer. 
  Om majori- teten av myndigheter, landsting och kommuner som idag avropar  
 e-legitimationstjänster 
  väljer att även fortsättningsvis avropa via existerande ramavtal kommer nyttan med den nya modellen bli begränsad, vilket kommer att påverka modellens framgång. Utred- ningen föreslår att  
 e-tjänsteleverantörernas 
  avgifter sätts till en sådan nivå att incitament skapas för anslutning till Svensk e- legitimation. 
 3. De statliga anslagen avbryts eller minskas kraftigt efter de inledande tre åren 
 Det kommer inte att vara möjligt att finansiera Svensk  
 e-legitima- 
  tion och  
 E-legitimationsnämnden 
  i dess operativa delar endast med avgifter såvida inte 100 % av nuvarande  
 e-tjänsteleverantörer 
  ansluts vid introduktionen av modellen. Utmaningen ligger i att en betydande kostnad tillförs ett existerande system via etableringen 
 142 
  
 SOU 2010:104 
  
 Verksamhetsplan för  
 E-legitimationsnämnden 
  
 av  
 E-legitimationsnämnden 
  och dess påverkan på marknaden måste begränsas. Som tidigare visats i denna rapport är det möjligt att på relativt kort tid nå täckning för nämndens operativa verksamhet av marknaden, dock anses det viktigt att prioritera identitetsutfärdar- nas ersättning och att minska påverkan på  
 e-tjänsteleverantörernas 
  avgifter istället för att säkra full kostnadstäckning av marknaden för nämnden. Resultatet av detta är dock att betydande anslags- finansiering krävs under lång tid, baserat på vald fördelningsgrund. 
 4. Lönsamhet i affärsmodellen uppnås inte då näringslivet inte inkluderas i Svensk  
 e-legitimation 
  
 Marknaden relaterad till offentliga Sveriges användning av tjänster som kräver  
 e-legitimation 
  är relativt begränsad. Kostnaden för driften av Svensk  
 e-legitimation 
  uppgår till  
 12–35 
  % av nuvarande marknadsstorlek under år 2011 till 2013. På sikt, då en kritisk massa av deltagare nåtts och affärsmodellen är etablerad, kan situationen vara en annan vilket kan innebära att en större grad av avgiftsfinansiering kan nås. 
 Internationellt finns ytterliggare exempel på att det inte är självklart att det är möjligt att nå lönsamhet vid etableringen av en nationell modell för  
 e-legitimationer. 
  Erfarenheter visar på att det är den privata sektorn som är nyckeln till att nå lönsamhet. För att full kostnadstäckning ska nås bör ett förslag utarbetas där del av näringslivets andel av totalmarknaden kan komma  
 E-legitimations- 
  nämnden tillhanda. 
 143 
  
 9 
  
 En motsvarande infrastruktur för privat sektor 
  
 I detta avsnitt beskrivs hur den av utredningen föreslagna modellen för Svensk  
 e-legitimation 
  inom offentlig sektor även behöver och kan få en lösning för privat sektor. Tanken är att nämnden verkar för att en parallell struktur etableras vilken verkar i enlighet med reglerna för Svensk  
 e-legitimation. 
  För användaren ska det inte finnas några viktiga skillnader utan snarast uppfattas som att det är samma lösning. 
  
 9.1 
  
 Utgångspunkt 
  
 Den av utredningen föreslagna Infrastrukturen för Svensk  
 e-legi- 
  timation har som primär utgångspunkt att tillgodose den offentliga sektorns behov på området. Målsättningen är emellertid att Svensk  
 e-legitimation 
  ska kunna användas även inom den privata sektorn.  
 E-legitimationsnämnden 
  kan dock inte inom ramen för ett valfrihetssystem företräda  
 e-tjänsteleverantörer 
  utanför den offent- liga sektorn. Avtal på det området – mellan leverantörer av e- tjänster och Identitetsutfärdare – måste således lösas på annat sätt. Detsamma gäller för hanteringen av betalningar för tjänster som Identitetsutfärdare utför åt  
 e-tjänsteleverantörer 
  utanför offentlig sektor. 
 Samtidig ska inte  
 e-legitimationer 
  som godtas inom Infrastruk- turen för Svensk  
 e-legitimation 
  begränsas så att de får användas endast för  
 e-tjänster 
  inom offentlig sektor. Det är istället, såsom inom dagens system för  
 e-legitimationer, 
  väsentligt och centralt att en ny infrastruktur resulterar i motsvarande lösning för den privata sektorn. 
 145 
  
 En motsvarande struktur för privat sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 9.2 
  
 Förslag till lösning 
  
 Detta bör kunna uppnås genom att det bildas två samverkande infrastrukturer för identifiering – en för den offentliga sektorn och en för den privata – som i princip använder sig av samma regelverk. Dessa två samverkande infrastrukturer bör från ett användar- perspektiv uppfattas som enhetliga. Hit hör rent praktiska frågor som att samma  
 e-legitimationer, 
  användargränssnitt och transak- tionsmönster bör införas. Härigenom kan sådana för informations- samhället grundläggande funktioner som elektronisk legitimering hanteras enhetligt. En sådan samordning är viktig även från juridiska utgångspunkter. Enskildas behov av rättssäkerhet och persondataskydd måste tillgodoses enhetligt och det samma gäller för tolknings- och tillämpningsfrågor. Genom en sådan samord- ning kan det säkerställas att det uppkommer samverkande lösningar i stället för parallella icke samverkande lösningar. 
 Utredningen har därför i olika avseende sökt lösningar för att åstadkomma samverkande infrastrukturer. Bland annat har det föreslagna regelverket för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  utformats så att det ska kunna fungera inom både offentlig och privat sektor och stödja samverkande infrastrukturer. Detsamma gäller för de framtagna tekniska specifikationerna och tillits- ramverket. 
 En identitetsutfärdare som godkänts inom en ny infrastruktur för offentlig sektor bör, med samma  
 e-legitimationer 
  och identitetsintyg, kunna verka inom en infrastruktur för privat sektor. De register som föreslagits för Infrastrukturen för identifiering, dvs. inom offentlig sektor, bör i väsentliga delar också kunna brukas inom en infrastruktur för privat sektor. Hanteringen blir tekniskt enklare ju längre en sådan integration kan drivas och det bör vara möjligt att etablera en sådan samordning genom att utforma regelverk och rollfördelning så att dessa möjligheter kan tas tillvara. Det är emellertid knappast möjligt att på detta stadium i detalj ange hur en sådan samordning ska regleras eftersom arbetet inte kommit längre än till utformningen av grundkomponenter för en ny infrastruktur för offentlig sektor. 
 146 
  
 SOU 2010:104 
  
 En motsvarande struktur för privat sektor 
  
 9.3 
  
 Genomförande 
  
 Det är väsentligt att  
 E-legitimationsnämnden 
  i sitt arbete i största möjliga utsträckning säkerställer att det beskrivna målet med samverkande infrastrukturer verkligen uppnås utan sådana fördröjningar att dagens lösningar och den som nu föreslås av utredningen måste leva parallellt, endast för att tillgodose näringslivets behov. En sådan utveckling kan stödjas exempelvis genom att  
 E-legitimationsnämnden 
  vid inrättandet av valfrihets- systemet ställer krav på att de Identitetsutfärdare som vill leverera tjänster till Svensk  
 e-legitimation 
  även ska kunna tillhandahålla motsvarande tjänster till marknaden i övrigt. Därför bör ett nära samråd ske med företrädare för den privata sektorn inför en upphandling av leverantör av tekniskt stöd m.m. för driften av Infrastrukturen för svensk  
 E-legitimation. 
  Inom ramen för de begränsningar som följer av reglerna för upphandling är det önskvärt att en sådan leverantör, med motsvarande tillämpning av regelverket för offentlig sektor, även kan ikläda sig en roll som federationsoperatör för en infrastruktur för den privata sektorn. E- legitimationsnämnden kan, med de begränsningar som angetts, beakta dessa frågor vid valet av leverantör av tekniskt stöd m.m. men det är givetvis upp till denna leverantör att själv, i samråd med den privata sektorn, finna en lämplig form för denna verksamhet. För förslag till riktlinjer för federationsoperatörer, se  
 bilaga 7 
 . 
 Utifrån dessa utgångspunkter är det önskvärt att den som E- legitimationsnämnden upphandlar som leverantör av tekniskt stöd m.m. för offentlig sektors Infrastruktur för identifiering, också ska kunna fylla uppgifter för att en samverkande infrastruktur för privat sektor ska bli verklighet. Dessa kompletterande uppgifter för att införa motsvarande funktioner för privat sektor bör innefatta att 
  
 etablera en  
  
 icke-diskriminerande 
  affärsmodell för identitets- intyg, 
  
 teckna avtal med de identitetsutfärdare och  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  som ansluts, 
  
 med stöd av uppgifter från register som förs för offentlig sektor upprätta register över de utfärdare av identitets- och attributs- intyg som ansluts och tillhandahålla detta register, och 
  
 upprätta register över de  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  inom privat sektor som ansluts och tillhandahålla detta register. 
 147 
  
 En motsvarande struktur för privat sektor 
  
 SOU 2010:104 
  
 Denna federationsoperatör för användning av Svensk  
 e-legitima- 
  tion inom privat sektor bör inte etablera något nytt tillitsramverk för denna federation för privat sektor utan använda det som införs inom Infrastrukturen för identifiering; dvs. inom offentlig sektor. För att nå en samverkande infrastruktur för privat sektor som drivs i samverkan med infrastrukturen för offentlig sektor blir det därför betydelsefullt för  
 E-legitimationsnämnden 
  att den eller de aktörer som verkar som federationsoperatörer inom privat sektor 
  
 redan har hög trovärdighet inom den privata sektorn och kan förväntas få en hög trovärdighet även som federationsoperatör, för privat sektor, 
  
 bedriver en verksamhet som naturligt kan utvecklas till att omfatta även en roll som federationsoperatör för privat sektor i nära samverkan med offentlig sektor, 
  
 får en oberoende ställning, utan stark koppling till någon viss aktör på marknaden och utan att konkurrensen på marknaden störs, 
  
 kan förväntas få allmänhetens tillit och verka långsiktigt och stabilt, 
  
 har erfarenhet av likartad teknisk och administrativ verksamhet, och 
  
 drivs med en inriktning som inte präglas av enbart vinstintresse utan har en form och en struktur som möjliggör även andra mål 
  
 Ett exempel på en tänkbar sådan aktör kan vara Stiftelsen för Internetinfrastruktur (.SE), som enligt utredningens uppfattning utifrån sin verksamhetsform och sina erfarenheter av att hantera domännamn borde ha förutsättningar att införa och stödja en kompletterande federation för den privata sektorn. Utredningen har i sitt arbete också berört frågan med såväl stiftelsen som andra aktörer inom den privata sektorn.  
 E-legitimationsnämnden 
  bör i sitt arbete skyndsamt i samråd med den privata sektorn utröna om stiftelsen skulle kunna vara en lämplig federationsoperatör. Skulle det visa sig att så är fallet, bör  
 E-legitimationsnämnden 
  snarast, i samverkan med stiftelsen, söka få ett utvecklingsarbete till stånd. 
 148 
 10 Konsekvensbeskrivning 
 I detta avsnitt görs en konsekvensbeskrivning av föreslagen modell med utgångspunkt från problemet som ska lösas, direktivets krav, vilka bedömningar som gjorts i olika frågor och av alternativa lösningsmodeller samt konsekvenser av utredningens förslag. 
 Beskrivning av problemet och vad som önskas uppnås 
 Dagens lösning för  
 e-legitimationer 
  fungerar relativt väl och i en internationell jämförelse är det förhållandevis många medborgare i Sverige som kan utföra legitimering och underskrift i en elektronisk miljö. 
 Dagens system har dock brister. Det finns ingen sammanhållen och enhetlig infrastruktur för identifiering vilket försvårar och för- modligen hämmar utvecklingen av  
 e-tjänster 
  inom den offentliga sektorn. En samordnad infrastruktur för användning av e- legitimationer underlättar och förenklar för den offentliga sektorn och bör främja en utveckling av  
 e-tjänster. 
  Dagens modell är ett system som inte öppnar upp för möjliga nya aktörer att komma in på marknaden och därigenom bidra till en mångfald. Vidare bygger dagens modell för  
 e-legitimationer 
  på en upphandling som går ut per halvårsskiftet 2012 och som inte kan förlängas. 
 Aktörer inom den offentliga sektorn har i linje med det anfört vissa synpunkter på nuvarande modell exempelvis att det krävs fler än ett avtal med leverantörer, vilket krävs om  
 e-tjänster 
  ska kunna tillhandahållas oavsett vilken  
 e-legitimation 
  den enskilde använder.  
 E-legitimationerna 
  har tekniskt blivit anpassade till dagens identitetsutfärdare vilket gör det svårt att släppa in nya aktörer utan att det innebär integrationskrav hos  
 E-tjänsteleverantörerna. 
  Upphandlingsformen har vidare skapat svårigheter för nya aktörer att få tillträde till marknaden. 
 149 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 SOU 2010:104 
  
 Dagens  
 e-legitimationer 
  måste hanteras direkt av myndigheter, landsting och kommuner, vilket ställer krav på integreringstjänster, harmonisering av den information om användaren som olika e- legitimationer är bärare av. 
 Målet med utredningen är att förbereda bildandet av en nämnd- myndighet för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering. Myndighetens verksamhet syftar till att skapa en modell för Svensk  
 e-legitimation 
  i vilken privatpersoner och företag ska kunna använda en och samma  
 e-legitimation 
  vid utnyttjande av alla e- tjänster som tillhandahålls av statliga myndigheter, landsting och kommuner. Konkurrensen och förutsättningarna för utvecklingen av nya tjänster för elektronisk identifiering och signering ska för- bättras. Myndigheternas, landstingens och kommunernas kostnader ska vara lättöverskådliga och på sikt helst minska. 
 Samtliga invånare, myndigheter, landsting, kommuner samt ett stort antal företag kommer att påverkas av denna förändring. 
 Alternativa lösningar 
 Projektet har analyserat problemställningen utifrån förutsättning- arna i direktivet och har därefter formulerat ett antal olika alternativ. Av dessa har utredningen funnit att det förslag som presenterats i denna rapport är det som på bästa sätt motsvarar ställda krav. Det är dock viktigt att ha i åtanke att denna rapport presenterar en föreslagen lösning i en komplex fråga bestående av ett stort antal delkomponenter. Lösningen ska ses som utred- ningens förslag baserat på nuvarande kända förutsättningar, det är dock möjligt att komponenter av förslaget kommer att korrigeras i fortsatt arbete, bland annat baserat på erhållen feedback. 
 Det kan finnas alternativa genomföranden på organisatoriska och tekniska plan där det kanske viktigaste alternativet är att låta en civilrättslig aktör, till exempel .SE, ta juridiskt ansvar som federa- tionsoperatör och där  
 E-legitimationsnämnden 
  fokuserar på att samordna det nationella intresset samt fungerar som reglerande- och tillsynsmyndighet. Detta alternativ skulle underlätta närings- livets deltagande i Svensk  
 e-legitimation 
  samt innebära att  
 E-legiti- 
  mationsnämndens verksamhet, organisation och kostnader kan hållas till ett minimum. Detta skulle dock kräva en helt annan reglering än nuvarande förslag. 
 150 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 SOU 2010:104 
  
 Det finns även ytterliggare vägval, bland annat gällande signeringslösning och prismodell, som kan komma att vidare- utvecklas eller omprövas. Exempelvis skulle en prismodell kunna övervägas vilken bygger på att ersättningen är kopplad till volym. Ytterligare ett alternativ som observerats i vissa andra länder innebär att staten utvecklar och finansierar en central  
 e-legitima- 
  tionslösning. Utredningen har dock ej funnit att dessa alternativ ligger i linje med direktivet eller den tidigare utarbetade strategin för  
 e-legitimationer 
  i Sverige. 
 Kostnadsmässiga konsekvenser 
 För användare av  
 e-legitimationer 
  och företag som tillhandahåller  
 e-legitimationer 
  till sina anställda är kostnaderna begränsade till avgifter för anskaffning och installation av  
 e-legitimationer. 
  
 Utfärdare av  
 e-legitimationer 
  och tillhandahållare av attributs- tjänster drabbas av egna kostnader för tillhandahållandet av tjänster, kostnader för certifiering samt avgifter till  
 E-legitima- 
  tionsnämnden. Detta ska kompenseras av en modell där identitets- leverantörer ges ersättning när deras utgivna  
 e-legitimationer 
  används för legitimering samt där attributsleverantörer på egen hand får söka skälig ersättning från dem som begär attributsintyg. 
 Organisationer som ges möjlighet att agera som e- tjänsteleverantörer drabbas av kostnader för att integrera sina e- tjänster samt av en avgift till  
 E-legitimationsnämnden 
  för att få tillgång till legitimeringstjänster. Gällande pris- och betalmodell har utredningens förslag fokuserats på önskemålet om att e- tjänsteleverantörernas kostnader ska vara budgeterbara, samt på principen att ersättningen till identitetsutfärdarna i utgångsläget ska beräknas utifrån samma nivå som i nuvarande lösning. Då introduktionen av Svensk  
 e-legitimation 
  och  
 E-legitimations- 
  nämnden innebär att nya kostnader introduceras i systemet resulterar detta initialt i något högre kostnader för  
 e-tjänsteleveran- 
  törerna samt ett underskott i nämndens budget vilket föreslås täckas av anslag. Detta ska dock ställas i relation till att andra kostnader så som integration förutsätts minska och ett på sikt minskat kompetensbehov hos varje organisation när fler funktioner är centralt samordnade eller upphandlas på marknaden. 
 151 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 SOU 2010:104 
  
 Regleringen och hur den följer Sveriges anslutning till 
 Europeiska unionen 
 Önskemålet om en ny lösning för  
 e-legitimationer 
  beror också på att den modell för upphandling som tidigare tillämpats inte kan användas eftersom det inte är möjligt för  
 e-tjänsteleverantörerna 
  att skriva leveransavtal med alla utfärdare enligt det nya upp- handlingsregelverket. Genom att utforma den nya lösningen som en tjänstekoncession kommer emellertid alla utfärdare av e- legitimationer som uppfyller ställda krav att kunna anslutas. Den analys som hittills genomförts har inte visat annat än att den föreslagna infrastrukturen kan göras förenlig med de skyldigheter som följer av Sveriges anslutning till Europeiska unionen, bl.a. på det upphandlings- och konkurrensrättsliga området. 
 Här uppkommer också frågor om marknadstillträde, kvalifi- cerade certifikat, säkra anordningar och kvalificerade elektroniska signaturer som måste beaktas när en ny infrastruktur tas fram på området. Även i denna del har analysen hittills inte visat annat än att den föreslagna infrastrukturen kan göras förenlig med de skyldigheter som följer av Sveriges anslutning till Europeiska unionen. Införs en signeringstjänst ökar dessutom Sveriges möjlig- heter att låta svenska medborgare utnyttja utländska tjänster i samband med tjänstedirektivet i de fall det krävs en personlig elektronisk underskrift av elektroniska handlingar. Dessa under- skrifter avses kunna uppfylla kraven för kvalificerade elektroniska underskrifter enligt EU:s signaturdirektiv. 
 Utredningen föreslår vidare ett tillitsramverk vilket bedöms ligga i linje med det utvecklingsarbete som sker inom EU. Nämnden föreslås vidare delta i EUs fortsatta standardiserings- arbete samt att om det upplevs relevant anpassa den svenska strukturen till den framtida EU standarden. 
 Tidpunkten för ikraftträdande 
 Det är mycket viktigt att nuvarande lösningar inte sätts ur spel så att samhället står utan lösning för identifiering och signering. Nuvarande lösning vilar på ramavtal eID2008 som är avtalad till och med juni 2012 vilket måste beaktas vid ett införande av Svensk  
 e-legitimation 
  i dagens  
 e-tjänster. 
  Även därefter finns det möjlighet att utnyttja redan avropade tjänster i ytterligare 4 år vilket kommer 
 152 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 SOU 2010:104 
  
 att innebära en parallelldrift under övergångsperioden. eID2008 ligger också till grund för  
 e-legitimationstjänster 
  i nyligen upp- handlade ramavtalet  
 E-förvaltningsstödjande 
  tjänster 2010, vilket dock ej kommer att kunna användas för avrop av  
 e-legitimations- 
  tjänster efter utgången av eID 2008s giltighetstid. Dagens marknad kommer under övergångsperioden att vara uppdelad mellan Svensk  
 e-legitimation 
  och nuvarande ramavtal och de både modellerna kommer att behöva drivas parallellt fram till nuvarande ramavtals utgång. 
 Konsekvenser för företag 
 Utfärdare av  
 e-legitimationer 
  berörs på så sätt att de ska uppfylla regelverkets krav (certifiering) samt ska operera under de allmänna ekonomiska villkor som gäller för identitetsutfärdare för att bli godkända som medlemmar i Svensk  
 e-legitimation. 
  Alla företag som uppfyller regelverket kan anslutas som identitetsleverantörer. 
 Dagens leverantörer av infratjänster kan i modellen komma att få en ändrad roll då  
 E-legitimationsnämnden 
  kommer att hantera vissa samordnings- och avtalsrelaterade frågor. Deras fortsatta roll såsom stöd till förvaltningen vid utveckling och drift av  
 e-tjänster 
  kommer fortsatt att vara viktig. Därtill kan en roll uppstå som attributsutfärdare. 
 Attributsutfärdare ska uppfylla regelverkets krav (certifiering). Alla attributsleverantörer som uppfyller regelverket och som anses tillföra attribut som är av allmänt intresse för infrastrukturens e- tjänster, kan anslutas som attributstjänster. 
 En majoritet av dagens  
 e-tjänster 
  använder tredjepartsprodukter för att realisera identifiering och signering. En majoritet av dessa tredjepartsprodukter har redan i dag förmåga att konsumera identitets- och attributsintyg i enlighet med modellen för Svensk e- legitimation. I samtliga kända fall med tredjepartsprodukter som kan hantera dagens- och morgondagens lösning så kan dessa användas parallellt vilket ger en smidig övergång. Identitets- utfärdare förutsätts göra en egen analys av kostnader och intäkter innan de beslutar sig för att ansluta sig till infrastrukturen. 
 153 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 SOU 2010:104 
  
 Konsekvenser för konkurrensförhållandena mellan företag och särskilda hänsyn 
 Ett valfrihetssystem medför fri konkurrens mellan leverantörer av  
 e-legitimationstjänster. 
  En signeringstjänst kan konkurrera med möjliga framtida tjänster för signering av liknade art vad avser signering inom ramen för  
 e-tjänsteleverantörernas 
  tjänster. 
 Fri konkurrens mellan  
 e-legitimationsutfärdare 
  ger förutsätt- ningar för lägre priser för utfärdande av  
 e-legitimationer 
  till privat- personer såväl som personer kopplade till en organisation. Genom att anslutna  
 e-legitimationsutfärdare 
  erhåller ersättning från  
 E-legi- 
  timationsnämnden utifrån prestation när deras utfärdade  
 e-legiti- 
  mationer används, kan dessa få en konkurrensfördel gentemot leverantörer av  
 e-legitimationer 
  som inte är anslutna och som inte får ersättning. Dels genom att deras produkter kan säljas till ett lägre pris och dels genom att de kan användas inom ramen för en nationell infrastruktur. 
 Vissa system för utfärdande av  
 e-tjänstelegitimationer 
  kan komma att anpassas till företag som har en viss minimistorlek. Detta för att köpande företag ska kunna stå för vissa administrativa funktioner i samband med ansökningar, utlämning, spärrning och hantering av reservfunktioner. 
 Det är viktigt att även små företag kan ges en möjlighet att legitimera sig på lämpligt sätt inom ramen för infrastrukturen och att det skapas incitament som gör det attraktivt för marknadens aktörer att erbjuda sådana lösningar. 
 154 
 11 Författningskommentar 
  
 11.1 
  
 Förslag till lag om valfrihet för Svensk e- legitimation 
  
 1 § 
 I paragrafens första stycke anges att  
 E-legitimationsnämnden 
  får tillhandahålla valfrihetssystem för tjänster som upphandlas för elektronisk identifiering. Med valfrihetssystem menas enligt paragrafens andra stycke ett förfarande där användaren har rätt att välja den leverantör som ska tillhandahålla en tjänst för elektronisk identifiering och som nämnden godkänt och tecknat kontrakt med. Med användare avses brukaren av tjänsten vare sig denne är en fysisk eller en juridisk person. 
 Förslaget har behandlats i avsnitt 4.2.1 
 2 § 
 Paragrafen innebär att  
 E-legitimationsnämnden 
  ska tillämpa lagen (2008:962) om valfrihetssystem, som annars gäller endast för den kommunala sektorn. Begreppen leverantör, tjänst och upp- handlande myndighet får vid  
 E-legitimationsnämnden 
  tillämpning av lagen delvis en annan innebörd än den som framgår av definitionerna i 2 kap. lagen om valfrihetssystem. 
 Paragrafens andra stycke innebär att  
 E-legitimationsnämnden 
  inte behöver tillhandahålla sådant  
 icke-val 
  som avses i 9 kap. 2 § lagen (2008:962) om valfrihetssystem. 
 Förslaget har behandlats i avsnitt 4.2.1 
 3 § 
 Paragrafen innebär att kommuner och landsting ges möjlighet att uppdra åt  
 E-legitimationsnämnden 
  att på kommunens eller land- stingets vägnar fatta de beslut som är nödvändiga för inrättandet av valfrihetssystemet. 
 Förslaget har behandlats i avsnitt 4.2.3. 
 155 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 En myndighet för samordning av elektronisk 
  
 Dir. 
  
 identifiering och signering 
  
 2010:69 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 17 juni 2010 
 Sammanfattning 
 En särskild utredare ska förbereda och genomföra bildandet av en nämndmyndighet för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering  
 (e-legitimationer). 
  Nämnden ska ha Skatteverket som värdmyndighet. 
 Utredaren ska bl.a. besluta om nämndens närmare organisation och arbetssätt samt lämna förslag till författningsreglering. 
 Nämnden ska kunna inleda sin verksamhet den 1 januari 2011. Uppdraget gäller med förbehåll för riksdagens beslut i de delar det behövs. 
 Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 december 2010. 
 Bakgrund 
 Nuvarande system för elektronisk identifiering och signering 
 För många  
 e-tjänster 
  som statliga myndigheter och kommuner tillhandahåller behöver motparten identifieras elektroniskt på ett säkert sätt. Det behövs också metoder för att signera handlingar elektroniskt, så att det kan avgöras vem handlingen härrör från och att den inte förvanskats. Tillgång till säkra metoder för elektronisk identifiering och signering är därför en grundförutsättning för utveckling av  
 e-tjänster 
  i förvaltningen och en del av en gemensam infrastruktur för  
 e-förvaltning. 
  
 Statens och kommunernas användning av metoder för identifiering och signering i samband med  
 e-tjänster 
  bygger på samordnade ramavtalsupphandlingar. Kammarkollegiet genomför 
 157 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:104 
  
 ramavtalsupphandlingar, från vilka statliga myndigheter och anslutna kommuner kan göra avrop. Nuvarande ramavtal (Eid 2008) löper ut den 30 juni 2011 och kan förlängas till den 30 juni 2012. Ett leveransavtal som upprättas efter avrop på befintliga ramavtal kan ha samma avtalslängd som det ursprungliga ram- avtalets avtalsperiod. Ett avrop från nuvarande ramavtal (Eid 2008) kan således ske senast den 30 juni 2012 och gälla under fyra år, som längst till den 30 juni 2016. 
 Det nuvarande systemet med ramavtalsupphandlingar av ett fåtal tjänsteleverantörer har varit utformat i första hand för att få till stånd en snabb utveckling av  
 e-tjänster. 
  En förutsättning har därför bl.a. varit att tjänsteleverantörerna har ett stort antal redan identifierade kunder. 
 Det nuvarande systemet, som används av ett antal myndigheter och kommuner, har utsatts för viss kritik. Det har framförts att debiteringssystemet leder till höga kostnader för vissa små myndig- heter och kommuner samt att kostnaderna är oförutsägbara. Myndigheter har också anfört att det är komplicerat att sluta avtal med flera leverantörer, vilket krävs om  
 e-tjänster 
  ska kunna tillhandahållas oavsett vilken  
 e-legitimation 
  den enskilde använder. Systemet har också skapat svårigheter för nya aktörer att få tillträde till marknaden genom att ett fåtal leverantörer valts ut genom ramavtal. De tekniska lösningarna har också kritiserats för bristande användarvänlighet och tillgänglighet. 
 I lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer finns bestämmelser om säkra anordningar för signaturframställning, om kvalificerade certifikat för elektroniska signaturer och om utfärdande av sådana certifikat. Post- och telestyrelsen utövar enligt lagen tillsyn över utfärdare av kvalificerade certifikat till allmänheten. I dag finns en certifikatutfärdare anmäld. 
  
 E-delegationens 
  förslag 
  
 E-delegationen 
  har i sitt delbetänkande  
 Benitez för myndigheternas arbete med  
  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2009:86) lämnat förslag till hur förvaltningens framtida arbete med  
 e-legitimationer 
  kan organiseras. Delegationens förslag har sin utgångspunkt i de förslag som redovisas i en rapport från dåvarande Verket för förvaltnings- utveckling, Verva, S 
 lutrapport om säkert elektroniskt informa- 
  
 158 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 1 
  
 tionsutbyte och säker hantering av elektroniska handlingar  
 (Rapport 2008:12). 
  
 Delegationen föreslår att det inrättas en nämnd med uppgift att fastställa gemensamma krav för myndigheternas användning av e- legitimationer. Nämnden föreslås också få ansvar för att säkerställa att förvaltningen har tillgång till tjänster för elektronisk identifiering och signering samt s.k. identitetsintyg. Enligt förslaget ska samordningsfunktionen också tillhandahålla en identi- tetsintygstjänst till myndigheter och kommuner om det behövs. Delegationen föreslår att nämnden inrättas i form av ett särskilt beslutsorgan inom Skatteverket. Förslaget syftar till att förenkla för medborgare och företag, att underlätta för myndigheterna och att öppna för fler leverantörer. 
 Riksrevisionens iakttagelser 
  
 I rapporten  
  
 E-legitimation 
  – en underutnyttjad resurs  
 (RiR 2009:19) har Riksrevisionen granskat om systemet för  
  
 e-legitimation 
  
  är rättssäkert, tillgängligt, kostnadseffektivt och teknikneutralt samt om regeringen och ansvariga myndigheter har agerat i enlighet med riksdagens intentioner på området. Riksrevisionens bedömning är att systemet för  
  
 e-legitimationer 
  
  har haft en positiv effekt på utvecklingen av  
  
 e-förvaltningen 
  
  och att det till stora delar uppfyller de krav på rättssäkerhet, tillgänglighet, kostnadseffektivitet och teknikneutralitet som riksdagen har uttalat. I rapporten framhålls dock mindre brister i nämnda avseenden. Riksrevisionen anför att  
  
 E-delegationens 
  
  förslag i delbetänkandet  
 Benitez för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning 
 (SOU 2009:86) innebär att flera av de påpekade bristerna skulle kunna avhjälpas genom att regeringen och myndigheterna får förutsättningar för att få till stånd den styrning och uppföljning som krävs för att tillgodose riksdagens önskemål om ökad rättssäkerhet, användbarhet och teknik- neutralitet. 
  
 2010 års förvaltningspolitiska proposition 
  
 Regeringen har i propositionen  
 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt  
 gjort bedömningen att statens långsiktiga försörjning av elektroniska legitimationer bör bygga på lösningar 
  
 159 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:104 
  
 som utvecklas av marknaden (prop. 2009/10:175 s. 70 f.). De bör uppfylla krav på hög säkerhet och tillgänglighet samt teknisk samverkansförmåga. Regeringen uttalade vidare att hanteringen av  
 e-legitimationer 
  bör samordnas och styras i större utsträckning än hittills. 
 Uppdrag att inordna inköpsverksamheter inom den statliga inköpssamordningen 
 Regeringen har den 6 maj 2010 uppdragit åt Kammarkollegiet att förbereda och genomföra inordnandet av upphandlingsverksam- heterna som sker genom ramavtal och som avser statlig inköps- samordning vid vissa myndigheter (dnr Fi2010/2733). Uppdraget ska vara genomfört senast den 1 januari 2011. 
 En myndighet för samordning av elektronisk identifiering och signering 
 Behovet av en myndighet 
 Tillgång till säkra och effektiva metoder för elektronisk signering och identifiering är en förutsättning för utvecklingen av nya och mer avancerade  
 e-tjänster 
  hos myndigheter och kommuner. Den lösning för samordning av hanteringen av elektronisk identifiering och signering, som  
 E-delegationen 
  föreslagit, syftar till att samtliga  
 e-legitimationer 
  som uppfyller de uppställda kraven ska kunna användas av medborgare och företag när de använder förvaltningens  
 e-tjänster. 
  Lösningen kan också förväntas leda till en effektivisering av arbetssätt hos myndigheter och kommuner, bland annat genom att behovet av specialistkompetens vid den enskilda myndigheten eller kommunen bör minska. Detta är viktigt inte minst för små myndigheter och kommuner. 
 Den föreslagna lösningen möjliggör vidare att samtliga leverantörer som har en lösning som uppfyller de uppställda kraven kan få tillträde till marknaden. En sådan lösning kan därmed förväntas förbättra förutsättningarna för en fungerande konkurrens på marknaden för elektronisk identifiering och signering. Remiss- instanserna stödjer i stort utredningens förslag till förbättring av samordningen genom att inrätta en nämnd. 
 160 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 1 
  
 Regeringen delar uppfattningen att dessa övergripande syften är väsentliga för den fortsatta utvecklingen på området. Regeringen bedömer också, i likhet med ett flertal av de remissinstanser som uttalar sig i frågan, att  
 E-delegationens 
  förslag kan förväntas leda till att dessa syften uppfylls bättre än i dag. Eftersom metoder för elektronisk identifiering och signering är en del av en infrastruktur som är gemensam för statlig och kommunal förvaltning är det enligt regeringens mening rimligt att staten tar ett övergripande ansvar för att en sådan infrastruktur kommer till stånd. Mot denna bakgrund anser regeringen att det bör inrättas en myndighet för samordning av elektronisk identifiering och signering. 
 Syftet med myndigheten 
 Myndighetens verksamhet bör ha följande övergripande syften: 
  
 - 
  
 Privatpersoner och företag ska kunna använda en och samma e- legitimation vid nyttjande av alla  
  
 e-tjänster 
  som tillhandahålls av statliga myndigheter och kommuner. 
  
 - 
  
 Konkurrensen och förutsättningarna för utveckling av nya tjänster för elektronisk identifiering och signering ska förbättras. 
  
 - 
  
 Myndigheternas och kommunernas kostnader ska minska genom att färre kompetenser och funktioner behöver finnas hos varje organisation när fler funktioner är centralt samordnade eller upphandlas på marknaden. 
  
 Myndighetens uppgifter 
 Myndigheten ska samordna statens och kommunernas arbete med och användning av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering  
 (e-legitimationer) 
  samt, om det behövs, tillhandahålla myndigheter och kommuner tjänster inom området. I detta ingår 
  
 - 
  
 att fastställa de krav som ska vara gemensamma för de statliga myndigheternas användning av elektronisk identifiering och signering, och 
  
 161 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:104 
  
 - 
  
 att myndigheten ska säkerställa att nödvändiga tjänster och funktioner (t.ex. identitetsintygsgivare, anvisningstjänster samt register över godkända identitetsintygsgivare, anvisningstjänster och  
  
 e-tjänsteleverantörer) 
  finns tillgängliga för förvaltningen. 
 Även i fortsättningen bör förvaltningen använda sig av tjänster och metoder som utvecklas och tillhandahålls av aktörer på marknaden. I detta sammanhang ska lagen (2007:1091) om offentlig upphandling beaktas. Myndigheten ska på lämpligt sätt välja ut och godkänna leverantörer av sådana tjänster. Om det krävs för att säkerställa behovet av nödvändiga tjänster och funktioner ska myndigheten sluta avtal med identitetsintygsgivare och med leverantörer av tjänster för identifiering och signering. Om det är nödvändigt ska myndigheten i egen regi tillhandahålla tjänster för identitetsintyg till anslutna myndigheter. 
 Det är viktigt att myndighetens organisation och verksamhet utformas på ett sådant sätt att goda förutsättningar ges för konkurrens och för utveckling av tjänster på marknaden. 
 Myndigheten bör därför tillhandahålla tjänster till myndigheter och kommuner endast om det är nödvändigt för att säkerställa förvaltningens tillgång till elektronisk identifiering och signering under de förutsättningar och med de mål som angivits. Utförandet av sådana tjänster bör i normalfallet upphandlas på marknaden. Detta gäller såväl identitetsintygstjänster som tjänster för identifiering och signering. Myndigheten ska emellertid inte, om det inte finns särskilda skäl, utföra uppgifter som faller inom den statliga inköpssamordningen som Kammarkollegiet ansvarar för (se även ovannämnda uppdrag till Kammarkollegiet). 
 Utöver dessa löpande uppgifter ska myndigheten ansvara för att på ett övergripande plan följa utvecklingen inom området. Detta avser exempelvis frågor om organisationslegitimationer och anlitande av ombud vid elektroniska kontakter med myndig- heterna. Myndigheten ska följa utvecklingen såväl i Sverige som internationellt när det gäller tekniska och administrativa lösningar för elektronisk identifiering och signering. Myndigheten ska också delta i internationellt samarbete i dessa avseenden. 
 Myndighetens verksamhet ska ge marknaden förutsättningar att utveckla de lösningar som krävs för förvaltningens behov. 
 Verksamheten bör organiseras på ett sådant sätt att myndig- hetens informationsresurser och tjänster så långt som möjligt kan utgöra utgångspunkt för kommersiella tjänster. 
 162 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 1 
  
 Myndighetens organisation 
 Elektronisk identifiering och signering är centrala funktioner för e- förvaltningen och för samhället i övrigt. Det är viktigt att myndigheten har ett högt förtroende och en hög legitimitet i hela den offentliga förvaltningen och hos näringslivet. Det är vidare angeläget att verksamheten bedrivs med en stor grad av själv- ständighet gentemot de myndigheter som använder nämndens tjänster eller vars verksamhet i övrigt påverkas av dess beslut. Förslaget att placera nämnden vid Skatteverket har tillstyrkts av en majoritet av de remissinstanser som uttalat sig i frågan. Några remissinstanser framhåller dock att det är viktigt att inte värdmyndighetens egna behov tillåts styra utvecklingen. 
 Regeringen anser att den samordning som myndigheten ska ansvara för bör bedrivas med en hög grad av självständighet. Verksamheten ska därför organiseras i form av en nämnd- myndighet. Nämndens ordförande och övriga ledamöter ska utses av regeringen. Skatteverket ska tillhandhålla kansliresurser och administrativt stöd till nämnden. Personalen ska vara anställd i Skatteverket. Nämnden ska ansvara för arbetsledning avseende personalens arbete med nämndens uppgifter. 
 Finansiering av verksamheten 
 Statliga myndigheters och kommuners användning av tjänster för identifiering och signering ska, liksom nu, finansieras av respektive myndighet eller kommun. När en statlig myndighet eller kommun använder nämndens tjänster ska myndigheten eller kommunen betala en avgift. De samlade avgiftsintäkterna ska helt finansiera de samlade kostnader som nämnden har för användning av upp- handlade tjänster för identifiering, signering och tillhandahållande av identitetsintyg. Avgiftsfinansieringen bör leda till lägre totala kostnader för såväl varje statlig myndighet och kommun som förvaltningen som helhet. 
 Därutöver bör nämndens verksamhet på sikt i så stor utsträckning som möjligt täckas av avgiftsintäkter. 
 163 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:104 
  
 Uppdraget 
 En särskild utredare ska förbereda och genomföra bildandet av en nämnd för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering (e- legitimationer). Nämnden ska ha Skatteverket som värdmyndighet. Utredaren ska utgå från vad regeringen ovan angett om nämndens verksamhetsområde. Utredaren ska bedriva sitt arbete så att nämnden kan inleda sin verksamhet den 1 januari 2011. 
 Utredaren ska lämna förslag på nämndens ansvarsområde, finansieringsform och mål för verksamheten. Förslagens verksamhetsmässiga, ekonomiska och personella konsekvenser samt konsekvenser för företag ska redovisas. Utredaren ska särskilt uppmärksamma konsekvenserna för statligt och kommunalt ägda bolag och hur dessas deltagande i samordningen förhåller sig till bestämmelserna om offentlig upphandling. Utredaren ska lämna förslag till instruktion för nämnden och andra författnings- ändringar som bildandet av nämnden föranleder. 
 Nämndens organisation 
 Utredaren ska föreslå lämpliga arbetsformer för verksamheten samt en arbetsordning, en arkivplan och en verksamhetsplan för nämnden. Verksamhetsplanen ska avse perioden  
 2011–2013 
  och innefatta en tidsplan för genomförandet av olika delar av nämndens verksamhet. Av verksamhetsplanen ska det framgå på vilka områden standarder och liknande krav ska fastställas samt när och i vilken ordning detta kan göras. 
 I förberedelserna ingår att bedöma vilken kompetens som är nödvändig för nämndens verksamhet samt så långt som möjligt förbereda anställning av den personal som behövs vid kansliet. 
 Utredaren ska analysera om någon verksamhet vid en befintlig myndighet bör överföras till nämnden. 
 Nämndens finansiering 
 Utredaren ska närmare analysera förutsättningarna för att finansiera verksamheten till större delen med avgifter. Hur och i vilken utsträckning en övergång till avgiftsfinansiering kan ske ska redovisas i utredarens slutredovisning. Utredaren ska lämna förslag 
 164 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 1 
  
 till de författningsändringar och reglering i övrigt som krävs för avgiftsfinansiering av verksamheten. 
 Nämndens tjänster åt andra myndigheter 
 Utredaren ska analysera vilka tjänster nämnden ska tillhandahålla andra myndigheter. Verksamhetsplanen ska ange vilka tjänster som nämnden ska tillhandahålla myndigheter och kommuner, om tjänsterna ska upphandlas på marknaden samt en tidsplan för när dessa tjänster kan tillhandahållas. 
 Utredaren bör i första hand överväga om ansvaret för eventuella upphandlingar bör överlåtas till Kammarkollegiets inköps- samordningsverksamhet i syfte att åstadkomma samordnade avtal för statliga myndigheter och kommuner. I detta sammanhang bör regeringens ovannämnda beslut av den 6 maj 2010 beaktas (dnr Fi2010/2733). 
 Förberedelser för nämndens verksamhet 
 Utredaren ska förbereda nämndens verksamhet genom att påbörja arbetet med underlag för de krav som ska vara gemensamma för de statliga myndigheternas användning av elektronisk identifiering och signering. Utredaren ska analysera i vilken mån sådana krav bör fastställas i föreskrifter. 
 I uppdraget ingår att analysera hur förvaltningens behov av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering kan tillgodoses utan att onödiga investeringar görs i infrastruktur. 
 Om utredaren bedömer att det finns behov av att upphandla tjänster och produkter för samordningsfunktionens verksamhet i de delar som omfattar tillhandahållande av tjänster till andra myndigheter, ska utredaren påbörja arbetet med att ta fram specifikationer och underlag för sådana upphandlingar. 
 Utredaren ska också finna former för hur utvärdering av tekniska lösningar och val av leverantörer ska ske i samband med upphandling. 
 165 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:104 
  
 Nämndens samverkan med andra aktörer 
 Utredaren ska bedöma vilket behov det finns av samverkan mellan nämnden och övriga statliga myndigheter, kommuner samt näringslivet och dess organisationer. Utredaren ska finna former för sådan samverkan. 
 Utredaren ska analysera hur myndigheten på ett ändamålsenligt sätt ska delta i internationellt samarbete. 
 Integritetsfrågor 
 Såväl i  
 E-delegationens 
  ovan nämnda delbetänkande som i några remissyttranden framhålls vikten av att integritetsfrågorna hanteras på ett ansvarsfullt sätt. Samordningsfunktionen kan, såsom fram- hålls i betänkandet, styra hanteringen av elektronisk identifiering och signering så att integriteten skyddas på ett ändamålsenligt sätt. Felaktigt utformat skulle ett system för samordning av elektronisk identifiering och signering kunna leda till risker för den personliga integriteten, t.ex. om uppgifter om en enskilds alla kontakter med myndigheterna skulle samlas på samma ställe, eller om överflödig information om t.ex. innehållet i kommunikationer skulle behandlas av andra än berörda myndigheter. Det är viktigt att nämndens verksamhet utformas på ett sådant sätt att onödig behandling av personuppgifter och andra integritetsrisker undviks. 
 Utredaren ska därför särskilt uppmärksamma att nämndens verksamhet organiseras på ett sådant sätt att den nödvändiga behandlingen av personuppgifter minimeras och de registrerade på ett effektivt sätt kan utöva sina rättigheter. Utgångspunkten ska vara att personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelser ska gälla. Utredaren ska dock överväga om det krävs särskild reglering av nämndens hantering av personuppgifter, t.ex. sekretessreglering eller reglering i en registerförfattning. 
 Uppdragets genomförande och tidsplan 
 Samråd 
 Uppdraget ska genomföras i samråd med Arbetsförmedlingen, Bolagsverket, Centrala studiestödsnämnden, Datainspektionen, Domstolsverket, Försäkringskassan, Jordbruksverket, Kammar- 
 166 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 1 
  
 kollegiet, Konkurrensverket, Lantmäteriet, Migrationsverket, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Pensions- myndigheten, Post- och Telestyrelsen, Riksarkivet, Rikspolis- styrelsen, Skatteverket, Tillväxtverket, Transportstyrelsen, Tullverket,  
 E-delegationen 
  (Fi 2009:01) samt Sveriges Kommuner och Landsting (SKL). Vidare ska utredaren samråda med andra statliga myndigheter, kommuner, organisationer och med näringslivets aktörer i den utsträckning som behövs. 
 Myndigheterna ska efter samråd med utredaren lämna utredaren det underlag som utredaren och myndigheten bedömer behövs för att genomföra uppdraget. 
 Redovisning 
 Utredaren ska senast den 1 september 2010 lämna förslag till instruktion för nämnden samt förslag till andra författnings- ändringar som krävs för att myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet den 1 januari 2011. 
 Senast den 1 november 2010 ska utredaren lämna förslag till verksamhetsmål och verksamhetsplan för  
 2011–2013. 
  
 Det står utredaren fritt att lämna även andra förslag som behövs för nämndens verksamhet. 
 Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 december 2010. 
 (Finansdepartementet) 
 167 
 Bilaga 2 
 Svensk författningssamling 
 SFS 2010:1497 
 Utkom från trycket den 7 december 2010 
 Förordning 
 med instruktion för  
 E-legitimationsnämnden; 
  
 utfärdad den november 2010. 
 Regeringen föreskriver följande. 
 Uppgifter 
  
 1 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska stödja och samordna elektronisk identifiering och signering  
 (e-legitimationer) 
  i den offentliga förvaltningens  
 e-tjänster. 
  
 2 §  
 Myndigheten ska utveckla specifikationer och liknande krav som ska vara gemensamma för myndigheter under regeringen i deras användning av  
 e-legitimationer. 
  Myndigheten ska delta i internationellt standardiseringsarbete, internationellt samarbete och informationsutbyte inom sitt ansvarsområde. 
 Ledning 
  
 3 §  
 Myndigheten leds av en nämnd. 
  
 4 §  
 Nämnden ska bestå av högst sju ledamöter. Ledamöterna utses av regeringen för en bestämd tid. 
 169 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2010:104 
  
 Organisation 
  
 5 §  
 Vid myndigheten ska det finnas ett kansli. 
  
 6 §  
 Skatteverket ska upplåta lokaler samt sköta administrativa och handläggande uppgifter åt myndigheten. 
  
 7 §  
 Skatteverket ska efter samråd med nämnden uppdra åt någon som är anställd vid verket att ansvara för kansliet. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2011. 
 På regeringens vägnar 
  
 SmithAlvarado (Finansdepartementet) 
 170 
 Bilaga 3 
 Regeringsbeslut IV 1 
  
 2010-12-02 
  Fi2010/5409 
 Finansdepartementet 
 Förordnande av ledamöter i  
 E-legitimationsnämnden 
  
 Regeringen förordnar följande personer att vara ledamöter i  
 E-legitimationsnämnden: 
  
 generaldirektören Brown direktören Nguyen generaldirektören Thomas verkställande direktören Dean lagmannen Williams 
 Förordnandena gäller fr.o.m. den 1 januari 2011 t.o.m. den 31 januari 2010. 
 Vidare utser Page till att vara ordförande i nämnden. 
 På regeringens vägnar 
  
 Miller 
  Hatt 
 Scott 
 171 
 Bilaga 4 
 Begrepp och definitioner 
 Definitioner av centrala begrepp för den föreslagna infrastrukturen: 
  
 1. 
  
 Svensk  
  
 e-legitimation 
 ; 
  de certifikat, säkerhetsdosor eller andra hjälpmedel för identifiering som har anslutits till infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation, 
  
 2. 
  
 Infrastrukturen för svensk  
  
 e-legitimation 
 ; 
  
  den infrastruktur för elektronisk legitimering och elektronisk underskrift som  
  
 E-legi- 
  
  timationsnämnden inrättat för samverkan mellan identitetsutfärdare,  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
  och användare av svensk  
  
 e-legitimation, 
  
 3. 
  
 Infrastrukturen för identifiering 
  
 ; en del av infrastrukturen för svensk  
  
 e-legitimation 
  
  där  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
  kan erhålla identitets- och attributsintyg för att granska om uppgifter som lämnats om identitet eller juridisk behörighet eller andra attribut är riktiga, 
  
 4. 
  
 Identitetsutfärdare 
 ; den som utfärdar identitetsintyg inom infra- strukturen för identifiering, 
  
 5. 
  
 Attributsutfärdare 
 ; den som utfärdar attributsintyg inom infrastrukturen för identifiering eller en annan anknytande infrastruktur, 
  
 6. 
  
 E-tjänsteleverantör 
 ; 
  den som tillhandahåller en  
 e-tjänst 
  som stöds av Svensk  
 e-legitimation. 
  
 1 
  
 7. 
  
 Användare 
 ; den som har en privat  
 e-legitimation 
  eller en e- tjänstelegitimation som godtas som Svensk  
 e-legitimation, 
  
 8. 
  
 Identitetsintyg 
 ; ett av en identitetsutfärdare utställt intyg i elek- tronisk form med uppgifter om en användares identitet och attribut, 
  
 1  
 Här avses myndigheters, landstings, kommuners och vissa andra organs  
 e-tjänster. 
  Den närmare avgränsningen av dessa organ har inte genomlysts ännu i utredningsarbetet men en avgränsning kan eventuellt utformas med 2 kap  
 3-4 
  §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som förebild. 
 173 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2010:104 
  
 9. 
  
 Attributsintyg 
 ; ett av en attributsutfärdare utställt intyg i elektronisk form med uppgifter om användares juridiska behörighet, organisatoriska roll eller andra egenskaper, 
 10. 
 Centralt utfärdarregister 
 ; ett register som  
 E-legitimations- 
  nämnden för över identitets- och attributsutfärdare som är anslutna till infrastrukturen för identifiering, 
 11. 
 Centralt  
  
 e-tjänsteregister 
 ; 
  ett register som  
 E-legitimations- 
  nämnden för över  
 e-tjänsteleverantörer 
  som är anslutna till infrastrukturen för identifiering, 
  
 12. 
  
 Tillitsnivå 
 ; den skyddsklass till vilken en  
 e-legitimation 
  hänförs, och 
 13. 
 Signaturtjänsten 
 ; det tekniska och administrativa stöd som E- legitimationsnämnden lämnar åt en  
 e-tjänsteleverantör 
  för att användare ska kunna skriva under handlingar elektroniskt, och 
 14. 
 Anvisningstjänsten 
 ; det tekniska och administrativa stöd som E- legitimationsnämnden lämnar åt en  
 e-tjänsteleverantör 
  för att användare ska kunna välja  
 e-legitimation. 
  
 174 
 Bilaga 5 
 Utkast till förordning om infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Inledande bestämmelser 
 Förordningens innehåll 
 1 § I denna förordning finns bestämmelser om 
  
 1. 
  
 definitioner (2 §) 
  
 2. 
  
 syfte och tillämpningsområde (3 och 4 §§), 
  
 3. 
  
 register och persondataskydd  
  
 (5–14 
  §§), 
  
 4. 
  
 anvisningstjänst, signeringstjänst och underleverantörer (15– 17 §§), 
  
 5. 
  
 anslutning  
  
 (18–31 
  §§), 
  
 6. 
  
 tjänsternas utformning och aktivering  
  
 (32–35 
  §§), 
  
 7. 
  
 tjänsternas användning  
  
 (36–40 
  §§), 
  
 8. 
  
 avgifter (41 §), och 
  
 9. 
  
 bemyndigande (42 §). 
  
 Definitioner 
  
 2 §  
 I denna förordning menas med 
 1 
 . Svensk  
  
 e-legitimation 
 ; 
  de certifikat, säkerhetsdosor eller andra hjälpmedel för identifiering som har anslutits till infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation, 
  
 2. 
  
 Infrastrukturen för svensk  
  
 e-legitimation 
 ; 
  
  den infrastruktur för elektronisk legitimering och elektronisk underskrift som  
  
 E-legi- 
  
  timationsnämnden inrättat för samverkan mellan identitets- utfärdare,  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
  och användare av svensk e- legitimation, 
  
 3. 
  
 Infrastrukturen för identifiering 
  
 ; en del av infrastrukturen för svensk  
  
 e-legitimation 
  
  där  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
  kan erhålla identitets- och attributsintyg för att granska om uppgifter som 
  
 175 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:104 
  
 lämnats om identitet eller juridisk behörighet eller andra attribut är riktiga, 
  
 4. 
  
 Identitetsutfärdare 
 ; den som utfärdar  
 e-legitimationer 
  och tillhörande identitetsintyg inom infrastrukturen för identifiering, 
  
 5. 
  
 Attributsutfärdare 
 ; den som utfärdar attributsintyg inom infrastrukturen för identifiering eller en annan anknytande infrastruktur, 
  
 6. 
  
 E-tjänsteleverantör 
 ; 
  den som tillhandahåller en  
 e-tjänst 
  som stöds av svensk  
 e-legitimation, 
  
 7. 
  
 Användare 
 ; den som har en privat  
 e-legitimation 
  eller en e- tjänstelegitimation som godtas som svensk  
 e-legitimation, 
  
 8. 
  
 Identitetsintyg 
 ; ett av en identitetsutfärdare utställt intyg i elektronisk form med uppgifter om en användares identitet och attribut, 
  
 9. 
  
 Attributsintyg 
 ; ett av en attributsutfärdare utställt intyg i elektronisk form med uppgifter om användares juridiska behörighet, organisatoriska roll eller andra egenskaper, 
  
 10. 
  
 Utfärdarregister 
 ; ett register som  
 E-legitimationsnämnden 
  för över identitets- och attributsutfärdare som är anslutna till infrastrukturen för identifiering, 
  
 11. 
  
 E-tjänsteregister 
 ; 
  ett register som  
 E-legitimationsnämnden 
  för över  
 e-tjänsteleverantörer 
  som är anslutna till infrastrukturen för identifiering, 
  
 12. 
  
 Tillitsnivå 
 ; den skyddsklass till vilken en  
 e-legitimation 
  hänförs, och 
  
 13. 
  
 Signaturtjänsten 
 ; det tekniska och administrativa stöd som E- legitimationsnämnden lämnar åt en  
 e-tjänsteleverantör 
  för att användare ska kunna skriva under handlingar elektroniskt, 
  
 14. 
  
 Anvisningstjänsten 
 ; det tekniska och administrativa stöd som  
 E-legitimationsnämnden 
  lämnar åt en  
 e-tjänsteleverantör 
  för att användare ska kunna välja  
 e-legitimation, 
  
 Förordningens syfte och tillämpningsområde 
  
 3 §  
 Denna förordning syftar till att etablera en infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  inom offentlig förvaltning och att samordna och förenkla  
 e-tjänsteleverantörernas 
  användning av funktioner för elektronisk legitimering och elektronisk underskrift. 
 176 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 5 
  
 4 §  
 Förordningen gäller för statliga myndigheter under regeringen. Den tillämpas också på myndigheter under riksdagen och kommunala myndigheter som anslutit sig till infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Register och behandling av personuppgifter 
 Utfärdar- och  
 e-tjänsteregister 
  
 5 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska föra register över 
  
 1. 
  
 de identitetsutfärdare och attributsutfärdare som är anslutna till infrastrukturen för identifiering (utfärdarregister), och 
  
 2. 
  
 de  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  som är anslutna till infrastrukturen för identifiering  
 (e-tjänsteregister). 
  
 Registrens innehåll 
  
 6 §  
 I  
 E-legitimationsnämndens 
  utfärdarregister och  
 e-tjänste- 
  register får uppgifter finnas om 
  
 1. 
  
 elektronisk adress till anslutna identitetsutfärdare, attributs- utfärdare och  
  
 e-tjänsteleverantörer, 
  
 2. 
  
 vilken identitets- och attributsinformation en  
  
 e-tjänste- 
  leverantör behöver för en viss  
 e-tjänst, 
  
 3. 
  
 vilka uppgifter en identitets- eller en attributsutfärdare kan tillhandahålla i identitets- eller attributsintyg, och 
  
 4. 
  
 de certifikat och publika nycklar som behövs för att skydda uppgifter i utfärdade identitets- och attributsintyg och att kontrollera om intyg som tagits emot är äkta. 
  
 7 
  
 §  
 Utfärdar- och  
 e-tjänsteregistren 
  får inte innehålla 
  
 1. 
  
 information om kommunikation mellan användare och e- tjänsteleverantörer, 
  
 2. 
  
 innehållet i identitets- eller attributintyg eller handlingar som ska undertecknas eller har undertecknats, eller 
  
 3. 
  
 uppgifter som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. 
  
 177 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:104 
  
 Elektronisk åtkomst 
  
 8 §  
  
 E-tjänsteleverantörer 
  och användare ska ha elektronisk åtkomst till utfärdar- och  
 e-tjänsteregistren 
  i den omfattning som behövs för att infrastrukturen för identifiering ska fungera. 
  
 9 §  
 Utfärdarregistret får göras tillgängligt elektroniskt så att det kan användas för att utfärda identitets- eller attributintyg utanför infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation. 
  
 Persondataskyddande teknik 
  
 10 §  
 De tekniska och administrativa lösningarna ska ges en sådan utformning att så få personuppgifter som möjligt samlas in, lämnas ut eller annars behandlas och att inte fler uppgifter än nödvändigt samlas in eller bevaras så att de blir direkt tillgängliga. 
 Registrens användning 
  
 11 §  
 Uppgifter i utfärdarregistret får användas utanför infra- strukturen för identifiering för att stödja motsvarande tjänster åt företag och andra organisationer som tillhandahålls genom e- tjänsteregister som inte är en del av infrastrukturen för identifiering. 
  
 E-tjänsteleverantörers 
  och identitets- och attributsutfärdares behand- ling av personuppgifter 
  
 12 §  
 En identitets- eller attributsutfärdare får inhämta person- uppgifter endast direkt från en användare eller med dennes uttryckliga samtycke och endast i den utsträckning som är nödvändig för att utfärda eller upprätthålla certifikat eller identitets- eller attributsintyg. Uppgifterna får inte samlas in eller behandlas för andra ändamål utan uttryckligt samtycke från användaren. 
  
 13 §  
 En identitets- eller attributsutfärdare får inte bevara uppgifter som kan användas för att kartlägga en användares nyttjande av 
 178 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 5 
  
 tillhandahållna tjänster i större utsträckning än vad som är nödvändigt för att avtalet med användaren ska kunna fullgöras. 
  
 14 §  
 Personuppgifter hos en identitets- eller attributsutfärdare eller en  
 e-tjänsteleverantör 
  får inte sambearbetas med uppgifter hos en annan identitets- eller attributsutfärdare eller  
 e-tjänsteleverantör 
  om det inte krävs för att Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska fungera. 
 Anvisningstjänst, signeringstjänst och underleverantörer 
  
 15 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska tillhandahålla en tjänst genom vilken användare av  
 e-tjänster 
  ges stöd i valet av vilken e- legitimation som ska brukas (anvisningstjänst).  
 E-legitimations- 
  nämnden ska ansvara gentemot användaren för denna tjänst. 
  
 16 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska tillhandahålla en tjänst för elek- tronisk underskrift av handlingar (signaturtjänst).  
 E-legitimations- 
  nämnden ska ansvara gentemot användaren för denna tjänst. 
  
 17 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får överlämna den tekniska driften och skötseln av register och tjänster till underleverantörer men ska svara för verksamheten som om nämnden hade utfört åtgärderna själv. 
 Anslutning 
 Anslutning av identitetsutfärdare till infrastrukturen för identifiering 
  
 18 §  
 Efter ansökan ansluter  
 E-legitimationsnämnden 
  en identitets- utfärdare till infrastrukturen för identifiering och registrerar utfärdaren i utfärdarregistret. Anslutning sker genom att nämnden tecknar avtal med utfärdaren. Registrering sker efter ansökan i ett förvaltningsärende. 
  
 19 §  
 Den som uppfyller kraven i ett förfrågningsunderlag enligt lagen (2011:000) om valfrihet för svensk  
 e-legitimation 
  och godtar de juridiska, tekniska och administrativa villkoren ska ha rätt att anslutas till infrastrukturen för identifiering. 
 179 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:104 
  
 Anslutning av attributsutfärdare till infrastrukturen för identifiering 
  
 20 §  
 Efter ansökan ansluter  
 E-legitimationsnämnden 
  en attributs- utfärdare till infrastrukturen för identifiering och registrerar utfärdaren i utfärdarregistret. Anslutning av attributsutfärdare som är en myndighet under regeringen sker genom beslut i ett förvaltningsärende. Anslutning av annan sker genom att nämnden tecknar avtal med attributsutfärdaren. Registrering sker efter ansökan i ett förvaltningsärende. 
  
 21 §  
 En attributsutfärdare får anslutas till infrastrukturen för identifiering om utfärdaren 
  
 1. 
  
 enligt lag eller författning ska registrera och tillhandahålla de uppgifter som lämnas i attributsintygen och uppgifterna är av generell betydelse från kontrollsynpunkt, eller 
  
 2. 
  
 det finns särskilda skäl från kontrollsynpunkt att ett visst slag av attribut från en viss utfärdare ska kunna lämnas inom infrastrukturen för identifiering. 
  
 22 §  
 Särskilda skäl från kontrollsynpunkt föreligger om det finns ett utbrett behov inom offentlig förvaltning av tillförlitlig åtkomst till uppgiften och den inte finns tillgänglig på fungerande sätt i annan ordning. 
  
 23 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får i ett beslut om anslutning som villkor ange att attributsutfärdaren ska följa de juridiska, tekniska och administrativa villkor som nämnden bestämmer. 
  
 24 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får ingå avtal om anslutning av en attributsutfärdare endast om utfärdaren accepterar de juridiska, tekniska och administrativa villkoren för anslutning till infrastrukturen för identifiering. 
 Anslutning av  
 e-tjänsteleverantörer 
  till infrastrukturen för identifiering 
  
 25 §  
 Efter ansökan ansluter  
 E-legitimationsnämnden 
  en  
 e-tjänste- 
  leverantör till infrastrukturen för identifiering. Anslutning av e- tjänsteleverantör som är en myndighet under regeringen sker genom beslut i ett förvaltningsärende. Anslutning av annan sker 
 180 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 5 
  
 genom att nämnden tecknar avtal med  
 e-tjänsteleverantören. 
  Registrering sker efter ansökan i ett förvaltningsärende. 
  
 26 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får i ett beslut om anslutning som villkor ange att  
 e-tjänsteleverantören 
  ska följa de juridiska, tekniska och administrativa villkor som nämnden bestämmer 
  
 27 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får ingå avtal om anslutning av en e- tjänsteleverantör endast om utfärdaren accepterar de juridiska, tekniska och administrativa villkoren för anslutning till infrastrukturen för identifiering. 
 Anslutning av  
 e-tjänsteleverantörer 
  till signaturtjänsten 
  
 28 §  
 Efter ansökan ansluter  
 E-legitimationsnämnden 
  en  
 e-tjänste- 
  leverantör till signaturtjänsten. Anslutning av en  
 e-tjänste- 
  leverantör som är en myndighet under regeringen sker genom beslut i ett förvaltningsärende. Anslutning av annan sker genom att nämnden tecknar avtal med  
 e-tjänsteleverantören. 
  Registrering i e- tjänsteregistret sker efter ansökan i ett förvaltningsärende. 
  
 29 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får i ett beslut om anslutning som villkor ange att  
 e-tjänsteleverantören 
  ska följa de juridiska, tekniska och administrativa villkor som nämnden bestämmer. 
  
 30 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får ingå avtal om anslutning av en e- tjänsteleverantör endast om utfärdaren accepterar de juridiska, tekniska och administrativa villkoren för anslutning till infra- strukturen för identifiering. 
 Ansökan om anslutning 
  
 31 §  
 En ansökan om anslutning ska ges in till  
 E-legitimations- 
  nämnden. 
 181 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:104 
  
 Tjänsternas utformning och aktivering 
  
 32 §  
 En svensk  
 e-legitimation 
  ska vara utformad, skyddas och an- vändas enligt en viss tillitsnivå. Utfärdare av svensk  
 e-legitimation, 
  identitetsutfärdare och attributsutfärdare ska tillämpa sådana regler och rutiner att det utifrån tillämplig tillitsnivå finns fog för att lita på de  
 e-legitimationer, 
  identitetsintyg och attributsintyg som tillhandahålls. 
  
 33 §  
 Skyddet för infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation 
  ska närmare bestämmas i ett tillitsramverk. Detta ramverk ska löpande anpassas till tekniska standarder och utvecklingen i övrigt samt de hot och risker som kan uppkomma på området. 
  
 34 §  
 Identitetsutfärdares, attributsutfärdares och  
 e-tjänste- 
  leverantörers anslutningar och funktioner, som samverkar med infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation, 
  får inte aktiveras förrän de testats och  
 E-legitimationsnämnden 
  funnit att de fungerar på ett tillförlitligt sätt i enlighet med tillitsramverket och tekniska specifikationer. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska tillhandahålla stöd för att testa att en tjänst som ska anslutas uppfyller kraven enligt de tekniska specifikationerna och att den kan samverka med infrastrukturen för identifiering. 
  
 35 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska bestämma rutiner för hur angrepp mot informationssäkerheten inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska hanteras. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  får genom beslut för enskilda fall avbryta en anslutning eller en funktion som inte fungerar på ett tillförlitligt sätt. 
 Tjänsternas användning 
  
 36 §  
 En användare som tilldelats en privat  
 e-legitimation 
  eller en e- tjänstelegitimation brukar den för 
 1.  
 legitimering vid tillträde 
 , för att elektroniskt få tillgång till uppgifter som får lämnas ut till honom eller henne och för att få skydd mot att obehöriga får tillgång till uppgifterna under sken av att vara honom eller henne, eller 
 182 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 5 
  
 2. 
  
 legitimering vid uppgiftslämnande 
  
 , för att få lämna uppgifter elektroniskt och för att få skydd mot att obehöriga lämnar uppgifter under sken av att vara honom eller henne, 
  
 3. 
  
 elektronisk underskrift 
 , för att ställa ut elektroniska handlingar som är skyddade mot förfalskning och förnekande av elektronisk underskrift på liknande sätt som en handling som är undertecknad på traditionellt sätt. 
  
 37 §  
 En myndighet använder identitetsintyg för 
  
 1. 
  
 identifiering vid tillträde 
 , för att kunna ge tillgång till uppgifter elektroniskt så att inte obehöriga får ut uppgifterna, 
  
 2. 
  
 identifiering vid uppgiftslämnande 
  
 , för att kontrollera vem som är ansluten när vissa uppgifter lämnas, och 
  
 3. 
  
 kontroll av elektronisk underskrift 
  
 , för att granska att en handling som undertecknats elektroniskt är utställd av den som anges som undertecknare och att texten inte har ändrats. 
  
 38 §  
 En myndighet använder ett attributsintyg för att kontrollera om en person har juridisk behörighet att agera för annans räkning, viss befattning eller annan roll eller egenskap eller på annat sätt är förknippad med något som en attributsutfärdare kan intyga. 
  
 39 §  
 Privat  
 e-legitimation 
  får användas av fysiska personer när de kommunicerar för egen räkning och när de kommunicerar i egenskap av företrädare för annan.  
 E-tjänstelegitimation 
  får användas av fysiska personer när de kommunicerar i egenskap av anställda eller uppdragstagare och, om arbets- eller uppdragsgivaren godtar det, när de kommunicerar för egen räkning. 
  
 40 §  
 Identitetsutfärdares, attributsutfärdares och  
 e-tjänste- 
  leverantörers anslutningar och funktioner, som samverkar med infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  får inte aktiveras förrän de testats och  
 E-legitimationsnämnden 
  funnit att de fungerar på ett tillförlitligt sätt. 
 Avgifter 
  
 41 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  [ ]. 
 183 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bemyndigande 
  
 42 §  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får meddela föreskrifter om 
  
 1. 
  
 tillitsnivåer och tillitsramverk för Svensk  
  
 e-legitimation, 
  
 2. 
  
 e-legitimationernas, 
  
  anvisnings- och signaturtjänsternas och identitets- och attributsintygens utformning och användning, 
  
 3. 
  
 ansökan om anslutning enligt denna förordning och beredning av sådana ärenden, 
  
 4. 
  
 certifiering och andra förfaranden för att visa överens- stämmelse med tillitsnivåer och tillitsramverk, 
  
 5. 
  
 aktivering av identitetsutfärdares, attributsutfärdares och e- tjänsteleverantörers anslutningar och funktioner, och 
  
 6. 
  
 skydd för infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  och samordnade åtgärder och anpassningar med anledning av missbruk eller angrepp. 
 Denna förordning träder i kraft den [ ] 2011 
 184 
 Bilaga 6 
 Regelverk för Infrastrukturen för 
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 1 
  
 Bakgrund ................................................................ 
  
 186 
  
 2 
  
 Definitioner ............................................................. 
  
 187 
  
 3 
  
 Det samordnade området .......................................... 
  
 188 
  
 4 
  
 Regelverkets delar .................................................... 
  
 193 
  
 5 
  
 Anslutning............................................................... 
  
 195 
  
 6 
  
 Utfärdande, m.m. .................................................... 
  
 198 
  
 7 
  
 Regler för användare, m.m. ...................................... 205 
  
 8 
  
 Regler för  
  
 e-tjänsteleverantörer .................................. 
  
 207 
  
 9 
  
 Persondataskydd ...................................................... 
  
 209 
  
 10 
  
 Bevarande, säkerhet och tillsyn ................................. 
  
 210 
  
 185 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 1. 
  
 Bakgrund 
  
 1.1 
  
 Av lagen (2011:000) om valfrihet för Svensk e- legitimation följer att  
  
 E-legitimationsnämnden 
  får tillhandahålla ett valfrihetssystem för en  
 Infrastruktur för Svensk  
  
 e-legitimation 
 . 
  Användare av  
 e-legitimationer 
  ska kunna välja leverantör bland dem som anslutits till denna infrastruktur. 
  
 1.2 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  ska enligt förordningen (2010:1497) med instruktion för nämnden stödja och samordna elektronisk identifiering och signering i den offentliga förvaltningens  
 e-tjänster 
  samt utveckla specifikationer och liknande krav som ska vara gemensamma för myndigheter under regeringen i deras användning av  
 e-legitimationer. 
  
 1.3 
  
 Detta regelverk tillämpas inom  
  
 Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
 . 
  Till denna infrastruktur hör att 
  
 a) 
  
 utfärda, använda, verifiera och spärra  
  
 Svensk e- legitimation 
 , 
  
 b) 
  
 tillhandahålla en  
 Infrastruktur för identifiering  
 där 
  
 i. 
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
  kan erhålla  
 identitets- och attributs- intyg  
 för att granska om uppgifter som lämnats om identitet eller juridisk behörighet eller andra attribut är riktiga, 
  
 ii. 
  
 centrala register  
 över aktörer förmedlar uppgifter om aktörernas tjänster och funktioner för tillit och säkert informationsutbyte, 
  
 iii. 
  
 en  
  
 anvisningstjänst  
 kan ge användaren av en  
 e-tjänst 
  hjälp att välja  
 e-legitimation 
  att bruka i  
 e-tjänsten, 
  
 c) 
  
 tillhandahålla en  
  
 signeringstjänst  
 som gör det möjligt för användaren att skriva under elektroniska handlingar. 
  
 1.4 
  
 Dessa regler har till syfte att etablera funktioner för e- legitimationer, elektroniska underskrifter och identitets- och attributsintyg som är enkla att förstå och använda och som på ett balanserat sätt kan tillgodose skyddet för 
  
 186 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 rättssäkerheten, informationssäkerheten och enskildas personliga integritet. 
  
 1.5 
  
 De tekniska och administrativa lösningarna ska utformas så att så få personuppgifter som möjligt samlas in, lämnas ut eller annars behandlas och att inte fler uppgifter än nödvändigt samlas in och bevaras så att de blir direkt tillgängliga. 
  
 1.6 
  
 Den som tillhandahåller tjänster för identifiering inom Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska få till- handahålla motsvarande tjänster åt företag och andra organisationer inom ramen för en anknytande infra- struktur för näringslivet. Detta regelverk har utformats i syfte att underlätta införandet av en sådan parallell infra- struktur. 
  
 2. 
  
 Definitioner 
  
 I detta regelverk används följande beteckningar i nedan angiven betydelse. 
  
 1. 
  
 Svensk  
  
 e-legitimation 
 ; 
  de certifikat, säkerhetsdosor eller andra hjälpmedel för identifiering som har anslutits till Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  
 2. 
  
 Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
 ; 
  
  den Infrastruktur för elektronisk legitimering och elektronisk underskrift som  
  
 E-legi- 
  
  timationsnämnden inrättat för samverkan mellan identitets- utfärdare,  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
  och användare av Svensk e- legitimation, 
  
 3. 
  
 Infrastrukturen för identifiering 
  
 ; en del av Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  
  där  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
  kan erhålla identitets- och attributsintyg för att granska om uppgifter som lämnats om identitet eller juridisk behörighet eller andra attribut är riktiga, 
  
 4. 
  
 Identitetsutfärdare 
 ; den som utfärdar identitetsintyg inom Infra- strukturen för identifiering, 
 187 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 5. 
  
 Attributsutfärdare 
 ; den som utfärdar attributsintyg inom Infra- strukturen för identifiering eller en annan anknytande infra- struktur, 
  
 6. 
  
 E-tjänsteleverantör 
 ; 
  den som tillhandahåller en  
 e-tjänst 
  som stöds av Svensk  
 e-legitimation, 
  
 7. 
  
 Användare 
 ; den som har en privat  
 e-legitimation 
  eller en e- tjänstelegitimation som godtas som Svensk  
 e-legitimation, 
  
 8. 
  
 Identitetsintyg 
 ; ett av en identitetsutfärdare utställt intyg i elek- tronisk form med uppgifter om en användares identitet och attribut, 
  
 9. 
  
 Attributsintyg 
 ; ett av en attributsutfärdare utställt intyg i elektronisk form med uppgifter om användares juridiska behörighet, organisatoriska roll eller andra egenskaper, 
 10. 
 Centralt utfärdarregister 
 ; ett register som  
 E-legitimations- 
  nämnden för över identitets- och attributsutfärdare som är anslutna till Infrastrukturen för identifiering, 
 11. 
 Centralt  
  
 e-tjänsteregister 
 ; 
  ett register som  
 E-legitimations- 
  nämnden för över  
 e-tjänsteleverantörer 
  som är anslutna till Infrastrukturen för identifiering, 
 12. 
 Tillitsnivå 
 ; den skyddsklass till vilken en  
 e-legitimation 
  hänförs, 
 13. 
 Signaturtjänsten 
 ; det tekniska och administrativa stöd som E- legitimationsnämnden lämnar åt en  
 e-tjänsteleverantör 
  för att användare ska kunna skriva under handlingar elektroniskt, och 
 14. 
 Anvisningstjänsten 
 ; det tekniska och administrativa stöd som E- legitimationsnämnden lämnar åt en  
 e-tjänsteleverantör 
  för att användare ska kunna välja  
 e-legitimation. 
  
 3. 
  
 Det samordnade området 
  
 Aktörer och uppgifter 
  
 1.7 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
 ska utveckla och svara för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Till nämndens uppgifter hör att 
  
 a) 
  
 utarbeta underlag  
 för föreskrifter beträffande Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  avtal och allmänna 
 188 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 villkor i de delar Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  regleras genom civilrättsliga överenskommelser samt riktlinjer, vägledningar, dokumentation och tekniska krav för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  
 b) 
  
 meddela föreskrifter  
 inom ramen för den normgivnings- kompetens som delegeras till nämnden, 
  
 c) 
  
 upphandla leverantörer  
 av tekniska tjänster för Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  
 d) 
  
 sluta avtal  
 med aktörer inom Infrastrukturen för Svensk e- legitimation, 
  
 e) 
  
 inrätta en Infrastruktur för identifiering  
  
 inom ramen för Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation, 
  
  och för denna infrastruktur 
  
 i. 
  
 inrätta ett valfrihetssystem för Infrastrukturen för identifiering, och 
  
 ii. 
  
 besluta och avtala om anslutning till Infrastrukturen för identifiering. 
  
 1.8 
  
 Identitetsutfärdare  
 som ansluts till Infrastrukturen för identifiering ska tillhandahålla identitetsintyg åt e- tjänsteleverantörer. Den som lämnar identitetsintyg inom Infrastrukturen för identifiering ska ha ställt ut de e- legitimationer som brukas eller – såvitt är av betydelse för ett lämnat intyg – svara för  
 e-legitimationen 
  och anknytande funktioner som om Identitetsutfärdaren själv hade ställt ut  
 e-legitimationen 
  och tillhandahållit anknytande funktioner. 
  
 1.9 
  
 Attributsutfärdare  
 som anslutits till Infrastrukturen för identifiering ska tillhandahålla uppgifter åt  
 e-tjänste- 
  leverantörer om juridisk behörighet, roll, personnummer eller annat av betydelse för en  
 e-tjänsteleverantör 
  som ska kontrollera uppgifter om användare. 
  
 1.10 
  
 Användare  
 brukar privat  
 e-legitimation 
  eller  
 e-tjänste- 
  legitimation i  
 e-tjänster. 
  Användaren väljer en identitets- utfärdare som nämnden anslutit till Infrastrukturen för identifiering.  
 E-legitimationsnämnden 
  informerar på sin webbplats om vilka identitetsutfärdare som har anslutits. 
 189 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 1.11 
  
 E-tjänsteleverantörer 
 , 
  anslutna till Infrastrukturen för identifiering, tillhandahåller  
 e-tjänster 
  där det krävs elektronisk legitimering eller elektronisk underskrift. 
 Register 
  
 1.12 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  ska föra register över 
  
 a) 
  
 de identitetsutfärdare och attributsutfärdare som är anslutna till Infrastrukturen för identifiering ( 
  
 utfärdar- register 
 ), och 
  
 b) 
  
 de  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  som är anslutna till Infra- strukturen för identifiering  
 ( 
 e-tjänsteregister 
 ). 
  
 1.13 
  
 I dessa register ska finnas uppgifter om 
  
 a) 
  
 elektroniska adresser till anslutna identitets- och attributs- utfärdare och  
  
 e-tjänsteleverantörer, 
  
 b) 
  
 vilka uppgifter en  
  
 e-tjänsteleverantör 
  behöver för en viss e- tjänst, 
  
 c) 
  
 vilka identitetsuppgifter och attribut som en identitets- eller en attributsutfärdare kan tillhandahålla, och 
  
 d) 
  
 de certifikat och nycklar som en utfärdare av identitets- eller attributsintyg använder för att stämpla intygen och som  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  använder för att kontrollera om mottagna intyg är äkta. 
  
 1.14 
  
 Uppgifter i utfärdarregistret ska få användas även inom anknytande infrastrukturer för motsvarande tjänster åt företag och andra organisationer, som registreras i e- tjänsteregister som inte är en del av Infrastrukturen för identifiering. 
  
 1.15 
  
 Utfärdar- och  
  
 e-tjänsteregistren 
  får inte innehålla personuppgifter såsom information om kommunikation mellan användare och  
 e-tjänsteleverantörer, 
  innehållet i identitets- eller attributintyg eller handlingar som ska skrivas under eller har undertecknats elektroniskt. 
 190 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 1.16 
  
 I förordningen (2010:000) om Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  finns föreskrifter om registrering i utfärdar- och  
 e-tjänsteregistren. 
  
 Anvisningstjänst 
  
 1.17 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  ska tillhandahålla en tjänst som tillför stöd, dels åt användare när de ska välja  
 e-legitimation 
  i en  
 e-tjänst, 
  dels åt den som tillhandahåller  
 e-tjänsten 
  beträffande vilken utfärdare av  
 e-legitimationer 
  som användaren valt (anvisningstjänst). 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska svara gentemot användaren för dessa funktioner. 
 Signeringstjänst 
  
 1.18 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  tillhandahåller inom ramen för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  en tjänst som ger stöd för elektronisk underskrift av handlingar (signatur- tjänst). 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska svara gentemot användaren för signaturtjänsten. 
 Underleverantörer 
  
 1.19 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  får överlämna den tekniska driften och skötseln av register och tjänster till under- leverantörer men ska svara för verksamheten som om nämnden hade utfört åtgärderna själv. 
  
 E-legitimationer, 
  m.m. 
  
 1.20 
  
 E-legitimationer 
  
 såsom certifikat, säkerhetsdosor och liknande som ansluts till Infrastrukturen för Svensk e- legitimation utfärdas för användare som  
 privat  
  
 e-legi- 
  
  timation  
 eller – i egenskap av anställd eller uppdragstagare –  
 som  
  
 e-tjänstelegitimation 
 . 
  
 191 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 1.21 
  
 Användare anskaffar  
 privat  
 e-legitimation 
  från identitetsut- färdare som är anslutna till Infrastrukturen för Svensk e- legitimation. 
  
 1.22 
  
 Myndigheter  
  
 och andra organisationer  
 anskaffar  
 e-tjänste- 
  legitimationer  
 för sina arbets- och uppdragstagare från identitetsutfärdare som är anslutna till Svensk e- legitimation. 
  
 1.23 
  
 Svensk  
  
 e-legitimation 
  och tillhörande identitetsintyg ska utfärdas i enlighet med kraven för tillitsnivå 3 eller högre i tillitsramverket [baserat på Kantara IAF, blivande ISO 29115],  
 bilaga 9 
 . 
  
 1.24 
  
 E-tjänsteleverantören 
  
  bestämmer vilken tillitsnivå för identifiering, vilket slag av elektronisk underskrift och vilka attribut som ska krävas av användare och dem som användare företräder. 
 Användning av  
 e-legitimationer 
  m.m. 
  
 1.25 
  
 En Svensk  
  
 e-legitimation 
  används vanligtvis på följande sätt mellan enskilda och  
 e-tjänsteleverantörer. 
  
 a) 
  
 Privat  
  
 e-legitimation 
  
 används av fysiska personer när de kommunicerar för egen räkning. 
  
 b) 
  
 E-tjänstelegitimation 
  
 används av fysiska personer när de kommunicerar i egenskap av anställda eller uppdragstagare. 
 En användare kan emellertid bruka en privat  
 e-legitimation 
  även i egenskap av företrädare för annan och den som har tilldelats en  
 e-tjänstelegitimation 
  får, om arbets- eller uppdragsgivaren godtar det, bruka  
 e-tjänstelegitimationen 
  också för egen räkning. 
  
 1.26 
  
 En användare  
 som tilldelats en privat  
 e-legitimation 
  eller en  
 e-tjänstelegitimation 
  brukar den för 
  
 1) 
  
 legitimering  
  
 vid 
  
 a) 
  
 tillträde 
 , för att elektroniskt få tillgång till uppgifter som får lämnas ut till honom eller henne och för att få skydd 
 192 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 mot att obehöriga får tillgång till uppgifterna under sken av att vara honom eller henne, 
  
 b) 
  
 uppgiftslämnande 
 , för att få lämna uppgifter elektroniskt och för att få skydd mot att obehöriga lämnar uppgifter under sken av att vara honom eller henne, 
  
 2) 
  
 elektronisk underskrift 
 , för att ställa ut elektroniska handlingar som är skyddade mot förfalskning och förnekande av elektronisk underskrift på liknande sätt som en handling som är undertecknad på traditionellt sätt. 
  
 1.27 
  
 Genom en  
  
 anvisningstjänst  
 stöds funktioner för att använ- dare ska kunna välja en  
 e-legitimation 
  som har en säker- hetsnivå eller andra egenskaper som är förenliga med de krav som gäller för  
 e-tjänsten. 
  
 1.28 
  
 En myndighet använder identitetsintyg för att kontrollera 
  
 1) 
  
 legitimering 
  
 , 
  
 a) 
  
 vid  
  
 tillträde 
 , för att kunna ge tillgång till uppgifter elektroniskt så att inte obehöriga får ut uppgifterna, 
  
 b) 
  
 vid  
  
 uppgiftslämnande 
 , för att kontrollera vem som är ansluten när vissa uppgifter lämnas, och 
  
 2) 
  
 elektronisk underskrift 
 , för att granska om en handling som har undertecknats elektroniskt är utställd av den som anges som undertecknare. 
  
 1.29 
  
 En myndighet använder ett attributsintyg för att kontrollera om en person har juridisk behörighet att agera för annans räkning, viss befattning eller annan roll eller egenskap eller på annat sätt är förknippad med något som en attributsutfärdare kan intyga. 
  
 4. 
  
 Regelverkets delar 
  
 1.30 
  
 Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  regleras genom detta regelverk, när föreskrifter inte ges i lag eller för- fattning, och i följande avtal. 
 193 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 Avtal efter upphandling av teknisk drift 
  
 1.31 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  tecknar  
 leveransavtal  
 med den som enligt upphandling rörande Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  ska sköta teknisk drift av 
  
 a) 
  
 utfärdarregister och  
  
 e-tjänsteregister, 
  
 b) 
  
 anvisningstjänst, och 
  
 c) 
  
 signeringstjänst. 
  
 Avtal efter upphandling av valfrihetssystem 
  
 1.32 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  tecknar efter upphandling av valfrihetssystem för Infrastrukturen för Svensk e- legitimation avtal med de 
  
 a) 
  
 identitetsutfärdare som uppfyller de krav som ställs upp inom valfrihetssystemet, och 
  
 b) 
  
 myndigheter som ansluter sig som  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  och uppfyller föreskrivna krav. 
  
 c) 
  
 Dessa avtal ska innehålla de ramar som anges i  
  
 bilaga 4 och 5. 
  
 Avtal om  
 e-legitimationer 
  för fysiska personer 
  
 1.33 
  
 En fysisk person som ansöker om en  
  
 e-legitimation 
  för att identifiera sig eller skriva under elektroniskt ska sluta avtal med utfärdaren av  
 e-legitimationen. 
  
 1.34 
  
 Juridiska personer som ansöker om  
  
 e-tjänstelegitimationer 
  för anställda eller uppdragstagare ska sluta avtal med en utfärdare som är ansluten till Svensk  
 e-legitimation. 
  
 194 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 5. 
  
 Anslutning 
  
 Anslutning av identitetsutfärdare till Infrastrukturen för identifiering 
  
 1.35 
  
 Anslutning av identitetsutfärdare till Infrastrukturen för identifiering sker efter  
  
 ansökan  
 hos  
 E-legitima- 
  tionsnämnden genom att nämnden  
 tecknar avtal  
 med utfär- daren. 
  
 1.36 
  
 Den som uppfyller kraven i ett förfrågningsunderlag enligt lagen (2011:000) om valfrihet för Svensk  
  
 e-legitimation 
  och godtar de juridiska, tekniska och administrativa vill- koren ska ha rätt att bli ansluten till Infrastrukturen för identifiering. 
 Anslutning av attributsutfärdare till Infrastrukturen för identifiering 
  
 1.37 
  
 Anslutning av attributsutfärdare till Infrastrukturen för identifiering sker genom 
  
 a) 
  
 beslut  
 av  
 E-legitimationsnämnden, 
  efter ansökan av  
 en myndighet under regeringen 
 , och 
  
 b) 
  
 avtal 
 , efter ansökan av  
 annan  
 än myndighet under regeringen. 
  
 1.38 
  
 En attributsutfärdare får anslutas till Infrastrukturen för identifiering om utfärdaren 
  
 a) 
  
 enligt lag eller författning ska registrera och tillhandahålla de uppgifter som avses lämnas i attributsintygen och uppgifterna är av generell betydelse från kontrollsynpunkt, eller 
  
 b) 
  
 det finns särskilda skäl från kontrollsynpunkt att ett visst slag av attribut från en viss utfärdare ska kunna lämnas inom Infrastrukturen för identifiering. 
  
 1.39 
  
 Särskilda skäl från kontrollsynpunkt föreligger om det finns ett utbrett behov inom offentlig förvaltning av tillförlitlig åtkomst till uppgiften och den inte finns tillgänglig på fungerande sätt i annan ordning. 
  
 195 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 1.40 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  får i ett beslut om anslutning som villkor föreskriva att attributsutfärdaren ska följa de juridiska, tekniska och administrativa villkor som nämnden bestämmer. 
  
 1.41 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  får ingå avtal om anslutning av en attributsutfärdare endast om utfärdaren accepterar de juridiska, tekniska och administrativa villkoren för anslutning till Infrastrukturen för identifiering. 
 Anslutning av  
 e-tjänsteleverantörer 
  till Infrastrukturen för identifiering 
  
 1.42 
  
 Anslutning av  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  till Infrastrukturen för identifiering sker genom 
  
 a) 
  
 beslut av  
  
 E-legitimationsnämnden, 
  efter ansökan av  
 en myndighet under regeringen 
 , och 
  
 b) 
  
 avtal, efter ansökan av  
  
 annan  
 än myndighet under regeringen. 
  
 1.43 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  får i ett beslut om anslutning som villkor föreskriva att  
 e-tjänsteleverantören 
  ska följa de juridiska, tekniska och administrativa villkor som nämnden bestämmer. 
  
 1.44 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  får ingå avtal om anslutning av en  
 e-tjänsteleverantör 
  endast om utfärdaren accepterar de juridiska, tekniska och administrativa villkoren för anslutning till Infrastrukturen för identifiering. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  agerar som mellanman vid anslutning till Infrastrukturen för identifiering 
  
 1.45 
  
 Vid anslutning genom avtal till Infrastrukturen för identifiering beslutar  
  
 E-legitimationsnämnden 
  om till- delning av ramavtal och tecknar upphandlingskontrakt för  
 e-tjänsteleverantörernas 
  räkning så att ett kontrakts- förhållande uppkommer mellan  
 e-tjänsteleverantören 
  och 
 196 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 varje identitetsutfärdare och attributsutfärdare som genom avtal ansluts till Infrastrukturen för identifiering; jfr 3 § lagen (2011:000) om valfrihet för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 1.46 
  
 Vid anslutning genom beslut av  
  
 E-legitimationsnämnden 
  gäller de villkor som följer av  
 E-legitimationsnämndens 
  beslut. 
 Anslutning av  
 e-tjänsteleverantörer 
  till signaturtjänsten 
  
 1.47 
  
 Anslutning av  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  till signaturtjänsten sker genom 
  
 a) 
  
 beslut av  
  
 E-legitimationsnämnden, 
  efter ansökan av  
 en myndighet under regeringen 
 , och 
  
 b) 
  
 avtal, efter ansökan av  
  
 annan  
 än myndighet under regeringen. 
  
 1.48 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  får i ett beslut om anslutning som villkor föreskriva att  
 e-tjänsteleverantören 
  ska följa de juridiska, tekniska och administrativa villkor som nämnden bestämmer. 
  
 1.49 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  får ingå avtal om anslutning av en  
 e-tjänsteleverantör 
  endast om utfärdaren accepterar de juridiska, tekniska och administrativa villkoren för anslutning till signaturtjänsten. 
 Aktivering efter beslut eller avtal om anslutning 
  
 1.50 
  
 Identitetsutfärdares, attributsutfärdares och  
  
 e-tjänste- 
  leverantörers anslutningar och funktioner, som samverkar med Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  får inte aktiveras förrän de testats och  
 E-legitimationsnämnden 
  funnit att de fungerar på ett tillförlitligt sätt. 
 197 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 6. 
  
 Utfärdande, m.m. 
  
 Tillförlitliga regler och rutiner 
  
 1.51 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation, 
  identitetsutfärdare och attributsutfärdare ska tillämpa sådana regler och rutiner att det – utifrån tillämplig tillitsnivå – finns fog för att lita på de  
 e-legitimationer, 
  identitetsintyg och attributsintyg som tillhandahålls. Dessa rutiner regleras från tekniska, administrativa och operativa utgångspunkter i tillitsram- verket (bilaga 9). 
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 Ansökan, m.m. 
  
 1.52 
  
 Identitetsutfärdare som är anslutna till Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska utfärda  
 e-legitimation 
  till den som ansöker i enlighet med detta regelverk. [Identitets- utfärdare får dock uppställa särskilda villkor för utfärdande om villkoren är  
 icke-diskriminerande 
  och rör ett berättigat intresse hos identitetsutfärdaren.] Svensk  
 e-legitimation 
  får utfärdas endast efter skriftlig ansökan i traditionell form. Ansökan ska vara undertecknad på traditionellt sätt, med intyg om att lämnade uppgifter är riktiga och fullständiga. 
  
 1.53 
  
 Om en sökande har legitimerat sig eller skrivit under enligt det förenklade förfarande som anges i 1.60 får en sådan underskrift eller legitimering för uppgiftslämnande ersätta ett förfarande enligt 1.52. 
  
 1.54 
  
 Vid ansökan om en  
  
 e-legitimation 
  enligt en lägre tillitsnivå än nivå tre får den sökande identifieras enligt de förenklade förfaranden som anges. 
  
 1.55 
  
 En ansökan om Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska innehålla de uppgifter som är nödvändiga för att identitetsutfärdaren ska kunna tillhandahålla sådan legitimation och utfärda identitetsintyg. 
  
 1.56 
  
 Utfärdaren ska i avtal med den som ansöker om Svensk e- 
  
 198 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 legitimation som villkor föreskriva att användaren ska skydda sin  
 e-legitimation 
  och sin personliga kod enligt 1.93 och när det är tillämpligt välja programvara och utrustning enligt vad som anges i 1.92. 
 Information om villkor 
  
 1.57 
  
 Utfärdaren ska informera den som ansöker om Svensk e- legitimation om avtalsvillkorens innehåll. En utfärdare som vill införa villkor som inte finns med i ansöknings- handlingen ska tydligt hänvisa till villkoren och utforma rutinerna så att villkoren kommer sökanden tillhanda innan denne undertecknar eller annars ingår avtal med utfärdaren. 
  
 1.58 
  
 Utfärdaren ska tillhandahålla uppgifter om avtal, villkor, policies, utfärdardeklarationer, regelverk och anknytande uppgifter till anslutna användare, arbets- och uppdrags- givare,  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  och andra som behöver uppgifter i samband med kontroller av legitimeringar eller handlingars äkthet. 
 Kontroll av sökandens identitet 
  
 1.59 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska kontrollera den sökandes identitet vid ett personligt besök, på likvärdigt sätt som vid en ansökan om en traditionell identitets- handling. 
  
 1.60 
  
 Om en sökande redan har identifierats vid ett personligt besök för att få använda bank på Internet eller någon liknande tjänst för ekonomiskt eller rättsligt betydelsefulla mellanhavanden får utfärdaren identifiera den sökande genom denna tjänst i stället för enligt 1.59. En sådan för- enklad rutin får dock inte användas om den har spärrats eller om det annars kan antas att den inte fungerar på ett tillförlitligt sätt. 
  
 199 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 Kontroll av uppgifter och utlämnande av Svensk  
 e-legitimation 
  
 1.61 
  
 En utfärdare av en  
  
 e-legitimation 
  ska 
  
 1) 
  
 kontrollera att ansökan om  
  
 e-legitimation 
  är behörigen undertecknad på papper eller lämnad elektroniskt enligt 1.53 – eller enligt 1.54 om det är förenligt med den aktuella tillitsnivån – och att de uppgifter som den sökande lämnar enligt är fullständiga och stämmer överens med uppgifter som finns registrerade i ett officiellt register, och 
  
 2) 
  
 tillhandahålla  
  
 e-legitimationer 
  på ett säkert sätt. 
  
 1.62 
  
 Om en utfärdare tillhandahåller en  
  
 e-legitimation, 
  som användaren ska inneha och en personlig kod som användaren ska bruka för att aktivera legitimationen, ska dessa befordras 
  
 1) 
  
 i separata försändelser och lämnas ut till sökanden vid personligt besök hos utfärdaren eller ett ombud för utfärdaren, eller 
  
 2) 
  
 genom ett elektroniskt förfarande som är förenligt med 6.3 eller 6.4 om detta kan förenas med den tillämpliga tillits- nivån. 
  
 Spärrtjänst och spärrkontrolltjänst 
  
 1.63 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska tillhandahålla en tjänst där användaren kan spärra sin  
 e-legitimation 
  (spärrtjänst). Tjänsten ska ha god tillgänglighet och utfärdaren ska behandla anmälan om spärr skyndsamt. 
 En myndighet som tillhandahåller en  
 e-tjänst 
  ska också kunna anmäla spärr av en  
 e-legitimation. 
  Identitets- utfärdaren ska spärra  
 e-legitimationen 
  efter en bedömning utifrån angivna skäl [och enligt vissa regler]. 
 Särskilda regler för  
 e-tjänstelegitimationer 
  
 1.64 
  
 Bestämmelserna om personliga  
  
 e-legitimationer 
  gäller i tillämpliga delar även för  
 e-tjänstelegitimationer. 
  
 200 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 1.65 
  
 Identitetsutfärdare som är anslutna till Infrastrukturen för Svensk  
  
 e-legitimation 
  för att utfärda  
 e-tjänstelegitimationer 
  ska utfärda sådan legitimation till den som ansöker i enlighet med detta regelverk. [Identitetsutfärdare får dock uppställa särskilda villkor för utfärdande om villkoren är  
 icke-diskriminerande 
  och rör ett berättigat intresse hos identitetsutfärdaren.] 
  
 1.66 
  
 En  
  
 e-tjänstelegitimation 
  får utfärdas endast efter skriftlig ansökan i traditionell form av en arbets- eller uppdrags- givare. Ansökan ska vara undertecknad på traditionellt sätt av arbets- eller uppdragsgivaren. Om denne är en juridisk person ska ansökan vara undertecknad av en behörig företrädare. Utfärdaren ska kontrollera att uppgifterna om behörighet är riktiga. 
  
 1.67 
  
 Om en arbets- eller uppdragsgivare eller en behörig företrädare för denne har legitimerat sig eller skrivit under enligt förenklade förfarande som anges i 1.60 får en sådan underskrift eller legitimering för uppgiftslämnande ersätta ett förfarande enligt 1.52. 
  
 1.68 
  
 Den arbets- eller uppdragsgivare som ansöker om en e- tjänstelegitimation 
  
 a) 
  
 bestämmer hur  
  
 e-tjänstelegitimationen 
  får användas, t.ex. om den får användas även utanför tjänsten, och 
  
 b) 
  
 får spärra  
  
 e-legitimationen. 
  
 1.69 
  
 [Närmare regler om uppgiftslämnande vid ansökan och utlämnande,  
  
 RA-funktion] 
  
 1.70 
  
 Utfärdaren får lämna ut en  
  
 e-tjänstelegitimation 
  endast till 
  
 a) 
  
 den som har legitimerat sig med en godkänd legitimations- 
  
 handling eller på motsvarande sätt [ 
 enligt närmare regler på lägre nivå]  
 och visat att han eller hon är behörig att företräda arbets- eller uppdragsgivaren, eller 
  
 b) 
  
 den användare för vilken  
  
 e-tjänstelegitimationen 
  utfärdats, om arbets- eller uppdragsgivaren skriftligen har godkänt att den lämnas ut direkt till amvändaren. 
 201 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 Vid utelämnandet får förenklade rutiner enligt 1.67 användas. 
 Identitets- och attributsintyg 
  
 1.71 
  
 Den som utfärdar identitets- eller attributsintyg inom Infrastrukturen för identifiering ska innan ett intyg lämnas ha utfört kontroller i enlighet med kraven för den aktuella tillitsnivån, vilka anges i tillitsramverket (bilaga 9). 
  
 1.72 
  
 Utfärdare och  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  ska kontrollera varandras identitet och skydda sin kommunikation mot manipulationer och förfalskningar genom den hantering av certifikat och elektroniska stämplar som ingår i de tekniska och administrativa funktioner som utgör en del av de standardiserade rutinerna inom Infrastrukturen för identifiering. 
 Utfärdares ansvar 
  
 1.73 
  
 En utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ansvarar gentemot innehavare av Svensk  
 e-legitimation 
  regleras beträffande privat  
 e-legitimation 
  i avtal med användare och för e- tjänstelegitimationer i avtal med arbets- och uppdrags- givare. 
  
 1.74 
  
 En identitetsutfärdares ansvar gentemot en  
  
 e-tjänste- 
  leverantör för uppgifter i identitetsintygen regleras i avtal som  
 E-tjänsteleverantören 
  i egenskap av mellanman sluter mellan identitetsutfärdare och  
 e-tjänsteleverantören 
  vid anslutning enligt avsnitt 4 ovan till Infrastrukturen för identifiering. 
  
 1.75 
  
 Eftersom myndigheter under regeringen utgör samma juridiska person och sådana myndigheter ansluts genom beslut av  
  
 E-legitimationsnämnden 
  ingås sådant avtal mellan staten och respektive utfärdare av identitetsintyg genom att [ ]. 
 202 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 1.76 
  
 Attributsutfärdares ansvar för utfärdade intyg följer allmänna regler eftersom Infrastrukturen för Svensk e- legitimation endast tillhandahåller funktioner för att förmedla sådana intyg med stöd av de register och tran- sportmekanismer som hör till Infrastrukturen för identifiering. 
  
 1.77 
  
 [Genom denna reglering kan rättsliga skillnader när användare betalar för legitimationen – öppet system – respektive  
  
 e-tjänsteleverantören 
  betalar för förlitandet – slutet system – hanteras]. 
 Utformning av tekniska hjälpmedel 
  
 1.78 
  
 Om identitetsutfärdaren förser användaren med tekniska hjälpmedel för att hantera  
  
 e-legitimationen 
  på ett tillförlitligt sätt ska sådana hjälpmedel utformas så att det krävs en aktiv handling för att legitimera sig eller skriva under. Rutinerna bör ta sikte på att likna de omständig- heter som användaren ställs inför när han eller hon 
  
 1) 
  
 visar upp en traditionell legitimationshandling för identitetskontroll, eller 
  
 2) 
  
 fattar en penna och skriver under. 
  
 1.79 
  
 Tekniska hjälpmedel eller tjänster för att granska utkast inför underskrift eller att presentera underskrivna eller stämplade handlingar ska utformas så att de möjliggör 
  
 1) 
  
 en tydlig och begriplig presentation av uppgifterna, och 
  
 2) 
  
 att läsaren av utkast eller färdiga handlingar 
  
 b) 
  
 tydligt kan se all text och om texten är undertecknad respektive stämplad, samt 
  
 c) 
  
 inte ges skäl att förväxla 
  
 i 
 .  
 den text som granskas, för att undertecknas eller stämplas, med annan text, 
  
 ii. 
  
 den underskrivna eller stämplade texten med oskyddad text eller med text som hör till andra dokument, eller 
  
 iii. 
  
 elektroniskt bestyrkta handlingar med andra handlingar. 
  
 203 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 Motsvarande krav gäller för hjälpmedel eller tjänster som identitets- och attribututfärdare tillhandahåller för att presentera identitets- och attributsintyg. 
  
 1.80 
  
 Om ett tekniskt hjälpmedel för granskning av handlingar stöder hantering av olika versioner eller liknande får underskrifter och stämplar inte presenteras så att det finns risk för att läsaren missförstår vad som har undertecknats eller stämplats. 
  
 Bevarande av handlingar 
  
 1.81 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska bevara 
 1 
 )  
 ansökningshandlingar och handlingar som rör ut- lämnande, mottagande eller spärr av  
 e-legitimationer. 
  
 2) 
  
 avtal, policydokument och utfärdardeklarationer, och 
  
 3) 
  
 övriga handlingar och uppgifter som kan behövas för att kontrollera legitimering och elektroniska underskrifter, identifiera personer och hantera insynsskydd. 
  
 1.82 
  
 Handlingarna ska bevaras och skyddas under den tid som behövs för att tillgodose ändamålen med elektroniska underskrifter m.m. Tiden för bevarande ska inte understiga tio år och material ska kunna tas fram i läsbar form under hela denna tid. Myndigheter och andra organ för vilka arkivlagen (1990:782) gäller får gallra allmänna handlingar endast om åtgärden har stöd i lag eller annan författning eller beslut om gallring. 
  
 1.83 
  
 Identitetsutfärdare ska lämna ut information om enskilda händelser på begäran av den som behöver kontrollera en legitimering eller en underskrift. Arkiverat material får emellertid inte lämnas ut i strid mot lag eller författning eller avtal med innehavaren av  
  
 e-legitimationen. 
  
 1.84 
  
 En utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  som upphör med 
 204 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 sin verksamhet ska informera sina användare och berörda  
 e-tjänsteleverantörer. 
  Utfärdaren ska hålla arkiverat material tillgängligt. 
  
 1.85 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  ska [på motsvarande sätt under den tid som behövs bevara handlingar av betydelse för kontroller av identitet, handlingars äkthet eller annat av betydelse inom Infrastrukturen för Svensk e- legitimation]. 
  
 7. 
  
 Regler för användare, m.m. 
  
 Användare av Svensk  
 e-legitimationer 
  som sökande och innehavare 
 Ansökan och avtalsvillkor 
  
 1.86 
  
 Användare ska ansöka om  
  
 e-legitimation 
  hos en utfärdare av Svensk  
 e-legitimation 
  och lämna de uppgifter som är nödvändiga. Användaren ska underteckna ansökan i traditionell pappersbaserad form och intyga att lämnade uppgifter är riktiga och fullständiga. 
  
 1.87 
  
 Om en sökande redan har identifierats vid ett personligt besök för att få använda bank på Internet eller någon liknande tjänst för ekonomiskt eller rättsligt betydelsefulla mellanhavanden får han eller hon använda elektroniska rutiner enligt 1.60. 
  
 1.88 
  
 Innan ansökan sker ska den sökande ha beretts tillfälle att ta del av och spara utfärdarens villkor och information enligt 1.57 samt tydligt ange om han eller hon till någon del inte godtar villkoren. En innehavares ansvar mot utfärdaren och mot förlitande parter vid fel eller försummelse bör regleras i villkoren. 
  
 Identifiering 
  
 1.89 
  
 En användare som ansöker om  
  
 e-legitimation 
  ska vidta de åtgärder som behövs för att utfärdaren ska kunna 
 205 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 identifiera den sökande enligt 1.59 och 1.60. 
 Mottagande och användning av  
 e-legitimation 
  
 1.90 
  
 Användaren ska behandla sin  
  
 e-legitimation 
  och sin personliga kod på ett tillförlitligt sätt enligt villkoren i användarens avtal med utfärdaren. 
  
 1.91 
  
 En användare som väljer sin personliga kod får inte använda en sådan som är enkel att lista ut. 
  
 1.92 
  
 En användare ska bruka de tekniska hjälpmedel som identitetsutfärdaren tillhandahåller enligt 1.78 – 1.80 så att legitimering och elektronisk underskrift sker med tillförlitliga rutiner. 
  
 Skydd för  
 e-legitimationer 
  och personliga koder m.m. 
  
 1.93 
  
 Användaren ska skydda sin  
  
 e-legitimation 
  så att ingen annan får tillgång till den och sin personliga kod så att ingen annan kan få reda på den. Dessa åtgärder består bl.a. i att 
  
 1) 
  
 skydda datorer och annan utrustning där  
  
 e-legitimationen 
  förvaras eller används, 
  
 2) 
  
 välja en personlig kod som inte är lätt att lista ut, och 
  
 3) 
  
 hålla den personliga koden hemlig och inte anteckna koden på ett sätt eller på en plats som gör att den kan kopplas till  
  
 e-legitimationen. 
  
 Anmälan om spärr 
  
 1.94 
  
 En användare av en  
  
 e-legitimation 
  ska göra en spärr- anmälan snarast efter att denne upptäckt att det finns anledning att spärra  
 e-legitimationen. 
  
 206 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 Användare av  
 e-tjänstelegitimation 
  som innehavare 
  
 1.95 
  
 En användare av en  
  
 e-tjänstelegitimation 
  får använda den endast i enlighet med instruktioner från arbets- eller uppdragsgivaren. 
 Arbets- eller uppdragsgivare som sökande m.m. 
  
 1.96 
  
 En arbets- eller uppdragsgivare som anskaffar  
  
 e-tjänste- 
  legitimationer bestämmer inom ramen för sin arbets- ledningsrätt hur  
 e-tjänstelegitimationen 
  får brukas av användaren. 
  
 1.97 
  
 En arbets- eller uppdragstagare ska göra en spärranmälan snarast efter att denne upptäckt att det finns anledning att spärra en  
  
 e-tjänstelegitimation 
  som denne tilldelat en arbets- eller uppdragstagare. Anledning att spärra kan föreligga bl.a. om arbets- eller uppdragsförhållandet upphört eller en personlig kod kan ha blivit tillgänglig för någon annan. 
  
 8. 
  
 Regler för  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  
 E-tjänsteleverantörernas 
  kontroller 
  
 1.98 
  
 E-tjänsteleverantören 
  
  hanterar frågor om identitet och attribut med stöd av uppgifter i intyg utfärdade av identi- tets- och attributsutfärdare som är anslutna till Infra- strukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 1.99 
  
 E-tjänsteleverantörer 
  
  som är anslutna till Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  bör normalt godta identitets- och attributsintyg från anslutna utfärdare, om det inte finns skäl för en annan bedömning i ett ärende.  
 E-tjänste- 
  leverantören bedömer vilken tillitsnivå som krävs. 
 1.100 Om det i det enskilda fallet finns skäl att kontrollera den autentisering som identitetsutfärdaren utfört får myndig- heten begära ytterligare uppgifter från identitetsutfärdaren eller begära att användaren ska bekräfta uppgiften om identitet eller den elektroniskt underskrivna handlingen. 
 207 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 Av 10 § tredje stycket förvaltningslagen (1986:223), 44 § tredje stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291) och 33 kap. 3 § tredje stycket rättegångsbalken följer att behöriga handläggare från fall till fall får avgöra om en elektroniskt undertecknad eller stämplad handling ska godtas eller om en bekräftelse ska inhämtas. 
 1.101 Kontroller som  
 e-tjänsteleverantören 
  inte utför automati- serat ska utföras av behöriga handläggare hos  
 e-tjänste- 
  leverantören. 
 Interna regler för  
 e-tjänsteleverantören 
  
 1.102 En  
 e-tjänsteleverantör 
  som är ansluten till Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  bör ha interna regler om hur identifiering, äkthetskontroll och kontroll av attribut utförs. 
 Underskrifter och stämplar 
 1.103 En elektronisk underskrift ska presenteras i anknytning till den text som skrivs under, så att underskriftens innebörd framgår av sammanhanget, på samma sätt som vid under- skrift på traditionellt sätt. Behövs skriftlig information om denna innebörd, t.ex. en angivelse av en fullständig firma vid firmateckning enligt 26 § firmalagen (1974:156), bör detta anges i den text som undertecknas. 
 1.104 Presenteras flera underskrifter på samma sida eller presenteras en underskrift så att det finns risk för att läsaren missförstår vilken text som undertecknats bör åtgärder vidtas för att förenkla och förtydliga läsarens tolkning av det som presenteras. Detsamma gäller om både skyddad och oskyddad text presenteras tillsammans. 
 208 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 6 
  
 Rutiner för att ta emot, expediera, presentera, hantera och långtidslagra elektroniska handlingar 
 1.105 En myndighet som tar emot eller ställer ut undertecknade elektroniska handlingar ska säkerställa att de krav som de kryptografiska rutinerna för med sig beaktas från arkiv- synpunkt. I Riksarkivets föreskrifter finns bestämmelser om framställning, hantering, förvaring och skydd av allmänna handlingar. 
 1.106 Myndigheter bör tydligt anvisa de mottagningsställen där myndigheten tar emot elektroniska handlingar. [Detta behövs dock inte inom ramen för t.ex. webbformulär och webbtjänster där adresseringen till mottagande myndighet sker automatiskt.] 
 1.107 Kvittenser bör utfärdas. Kvittenser och andra bekräftelser från myndigheter bör utformas så att det inte finns risk för att mottagaren vilseleds om vad som har undertecknats eller stämplats. 
  
 9. 
  
 Persondataskydd 
  
 1.108 Utfärdare av Svensk  
 e-legitimation, 
  identitets- och attributsutfärdare och  
 e-tjänsteleverantörer 
  får inom Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  inhämta personuppgifter endast direkt från den som uppgifterna avser eller med dennes uttryckliga samtycke och endast i den utsträckning som det är nödvändigt för att utfärda eller upprätthålla funktioner för  
 e-legitimationer 
  och identitets- och attributsintyg. Uppgifterna får inte samlas in eller behandlas för andra ändamål utan uttryckligt samtycke från den som uppgifterna avser. 
 209 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2010:104 
  
 10. 
  
 Bevarande, säkerhet och tillsyn 
  
 1.109  
 E-tjänsteleverantörer, 
  identitets- och attributsutfärdare ska tillämpa ett ledningssystem för informationssäkerhet. Detta innefattar bl.a. att 
  
 1) 
  
 upprätta en informationssäkerhetspolicy och andra styrande dokument som behövs för informations- säkerheten, 
  
 2) 
  
 utse en eller flera personer som leder och samordnar arbetet med informationssäkerhet, 
  
 3) 
  
 klassificera sin information med utgångspunkt i krav på sekretess, riktighet, tillgänglighet och spårbarhet, 
  
 4) 
  
 utifrån risk- och sårbarhetsanalyser och inträffade incidenter avgöra hur risker ska hanteras, samt besluta om åtgärder för aktörens informationssäkerhet, 
  
 5) 
  
 dokumentera vidtagna granskningar och säkerhetsåtgärder av större betydelse. 
  
 1.110 Ledningen inom en  
 e-tjänsteleverantör, 
  identitets- eller attributsutfärdare ska löpande informera sig om arbetet med informationssäkerhet samt minst en gång per år följa upp och utvärdera detta arbete. 
 1.111  
 E-tjänsteleverantör 
  och identitets- och attributsutfärdare ska bedriva sitt arbete enligt 1.109 och 1.110 i former enligt följande etablerade svenska standarder för informations- säkerhet; 
  
 1) 
  
 Ledningssystem för informationssäkerhet – Krav  
  
 (SS-ISO/IEC 
  27001: 2006 fastställd  
 2006-01-19), 
  och 
  
 2) 
  
 Riktlinjer för styrning av informationssäkerhet  
  
 (SS-ISO/IEC 
  27002:2005 fastställd  
 2005-08-12). 
  
 1.112 Revision och rapporteringsskyldighet 
  
 1 
  
 . 
  
 1  
 Utredningen arbetar vidare med att ta fram ett förslag till slutrapporten. 
 210 
 Bilaga 7 
 Förslag till riktlinjer för federationsoperatörer 
 1 Tillämplighet 
 Dessa förslag till riktlinjer för federationsoperatörer är tillämpliga för aktörer som avser tillhandahålla en identitetsfederation under  
 E-legitimationsnämndens 
  regelverk för identitetsfederationer inom ramen för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 2 Inledning 
 En identitetsfederation består av ett antal leverantörer av identitetstjänster (identitetsutfärdare) och förlitande parter (e- tjänsteleverantörer) som samverkar inom ramen för vissa regler, standarder och tekniska lösningar så att identitetsutfärdare kan tillhandahålla trovärdig identitetsinformation till förlitande parter. 
 Medan en identitetsfederation med några få aktörer kan bygga på att alla deltagare ingår avtal med alla andra som deltar, måste en stor identitetsfederation styras av en federationsoperatör som kan samordna viktiga standarder, tillhandahålla grundläggande tjänster till alla deltagare i federationen och sluta avtal så att avtalsfloran begränsas. 
 I detta dokument ges förslag till riktlinjer för en federations- operatör som ska svara för en identitetsfederation för  
 e-legitima- 
  tioner i Sverige. Begreppet  
 e-legitimation 
  används här som en samlingsbeteckning certifikat, säkerhetsdosor eller andra sådana identifieringslösningar som uppfyller kraven för anslutning till den svenska modellen för legitimering och underskrift i elektronisk miljö. 
 Federationsoperatören upprätthåller ett ramverk för tillit som deltagarna i federationen är beroende av och ska 
  
 bestämma regler och tekniska standarder för den som är ansluten till federationen, bl.a. för hur 
  
 211 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2010:104 
  
 - 
  
 e-legitimationer 
  
  utfärdas och hanteras; 
  
 - 
  
 användares personliga integritet ska skyddas, 
  
 tillhandahålla regler för certifiering av deltagare i federationen, och 
  
 samla in och tillhandahålla uppgifter som beskriver deltagares tjänster och tillhandahålla information och nycklar för säkert informationsutbyte och identifiering av federationens medlemmar (s.k. metadata). 
  
 Utöver dessa grundläggande uppgifter för att skapa tillit till federationen ska federationsoperatören 
  
 tillhandahålla stöd för att lösa frågor när aktörerna inte är eniga (tvistlösning) och att testa överensstämmelse med tekniska normer och förmågan att samverka (s.k. interoperabilitet), 
  
 upphandla och sluta avtal om vissa tjänster som ska vara tillgängliga för anslutna till Svensk  
  
 e-legitimation. 
  
 För att federationsoperatören ska kunna utföra alla dessa uppgifter på ett effektivt sätt måste denna ha resurser, personal och förmåga att ingå de avtal och bestämma de regler för identitetsfederationen som faller inom ramen för federationsoperatörens kompetens. 
 3 Dokumentation och processer 
 Identitetsfederationen ska drivas i enlighet med bestämda regler och standarder för anslutning och användning. Hit hör bl.a. 
  
 ett regelverk för identitetsfederationen som ska 
  
 - 
  
 definiera klasser av anslutna till federationen, såsom identitetsutfärdare,  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  och vissa attributsutfärdare, 
  
 - 
  
 ange operativa rättigheter och skyldigheter för anslutna, 
  
 - 
  
 reglera deltagande i och ansvar för federationen, 
  
 - 
  
 bestämma en process för hur säkerhetsincidenter ska hanteras inom federationen, 
  
 dokument som anger krav eller ger vägledning för anslutna till federationen beträffande de tekniska lösningar och de förfaranden och processer som anslutna ska använda för att delta i federationen; bl.a. 
  
 212 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 7 
  
 ett tillitsramverk som anger 
  
 - 
  
 processer för att kontrollera användares identitet; 
  
 - 
  
 metoder och faser genom olika stadier av e- legitimationers livscykel för förvaring och skydd av dem, 
  
 en tvistlösningsmekanism för anslutna till federationen, 
  
 krav på informationssäkerhet i anslutna  
  
 e-tjänste- 
  leverantörers tjänster och skydd för personuppgifter och sekretess, 
  
 tekniska specifikationer av 
  
 - 
  
 protokoll som ska stödjas vid informationsutbyte inom federationen, 
  
 - 
  
 attribut som kan ingå i identitets- eller attributsintyg; 
  
 - 
  
 metadata och åtkomst till sådana, 
  
 - 
  
 anvisningstjänster för att finna tjänster inom federationen, 
  
 regler och förfaranden för att kontrollera att den som är ansluten till federationen följer de regler, processer och specifikationer som gäller för anslutna, 
  
 avtal för anslutna till Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 4 Ansökan om deltagande 
 Federationsoperatören ska verka inom ramen för regler för att definiera och hantera ansökningar om deltagande i federationen. 
 5 Tillitsskapande åtgärder 
 5.1 Tillitsramverk och integritet 
 Ett grundläggande del i identitetsfederationen är att utarbeta regelverk och tekniska och operativa krav så att anslutna har förtroende för federationen. För identitetsutfärdare innefattar detta krav på identifiering av användare, utfärdande av e- legitimationer,  
 e-legitimationers 
  kvalitet och hantering samt säker lagring och kommunikation av identiteter och annan information. Detta arbete ska säkerställa en korrekt hantering av information och skydd för användares personliga integritet. 
 213 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2010:104 
  
 5.2 Samordning av regelverk och riktlinjer 
 Om en identitetsutfärdare som ska anslutas till identitets- federationen redan har fastställda regler för identitetshantering, kan det dessa regler och hur de förhåller sig till reglerna för federationen kartläggas. Federationsoperatören ska i samverkan med identitetsutfärdaren svara för denna kartläggning. 
 5.3 Teknisk interoperabilitet och testning 
 Alla autentiseringsmekanismer och protokoll som används inom identitetsfederationen bör testas för att se till att de fungerar bland dem som är anslutna. Då protokoll som används för att förmedla information om identitet och tillitsnivå är avgörande för federationens funktion bör federationsoperatören definiera hur dessa protokoll ska testas för driftskompatibilitet, inklusive tester för  
 e-tjänsters 
  svar på felaktigt införande av protokoll hos identitetsutfärdare eller i attributstjänster. Även protokoll för distribution av metadata och respons vid felaktiga metadata bör testas. 
 6 Förhandlingar om avtal 
 Avtal om deltagande i identitetsfederationen ska ingås mellan federationsoperatören och de som ansluts. Dessa avtal ska vara likvärdiga för alla anslutna. 
 214 
 Bilaga 8 
 Behörighetshantering med stöd av attribut 
  
 Behörighetshantering med stöd av attribut ......................... 
  
 215 
  
 1.1 
  
 Funktioner med olika användningsområden........................ 
  
 216 
  
 1.2 
  
 Juridisk behörighet – en granskning i flera led .................... 
  
 216 
  
 1.3 
  
 Åtkomstkontroll och inre sekretess – gränsdragningar ...... 
  
 217 
  
 1.4 
  
 Elektroniska registerutdrag................................................... 
  
 219 
  
 1.5 
  
 Behovet av kontroll – olika nivåer ........................................ 
  
 221 
  
 1.5.1 
  
 Riskfördelning enligt lag ............................................ 
  
 221 
  
 1.5.2 
  
 Ett balanserat risktagande .......................................... 
  
 222 
  
 1.6 
  
 Processen för granskning och samverkan ............................ 
  
 225 
  
 1.7 
  
 En samordnad hantering av Attributsintyg.......................... 
  
 228 
  
 1.7.1 
  
 Bolagsverkets nuvarande tjänster .............................. 
  
 228 
  
 1.7.2 
  
 XML-paket.................................................................. 
  
 228 
  
 1.7.3 
  
 Automatiserade tolkningar ........................................ 
  
 230 
  
 1.8 
  
 Kommuner ............................................................................. 
  
 234 
  
 1.9 
  
 Landsting................................................................................ 
  
 235 
  
 1.10 
  
 En samordning kräver fortsatta analyser.............................. 
  
 236 
  
 215 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 1.1 
  
 Funktioner med olika användningsområden 
  
 Till den föreslagna Infrastrukturen för identifiering hör också hanteringen av attribut. Medan en beskrivning av Identitetsintyg och hur de används är relativt enkel att göra, i vart fall på ett övergripande plan, blir variationsmöjligheterna många så snart en samordnad infrastruktur för hantering av attribut ska övervägas för hela den offentliga sektorn. Även små myndigheter behöver smidigt kunna integrera, använda och administrera inte bara rena Identitetsintyg utan även intyg med attribut. Härvid uppkommer emellertid en spännvidd i juridiska och tekniska krav som saknar motsvarighet på området för identifiering och som inte kunnat genomlysas i erforderlig omfattning inom ramen för utredningens begränsade uppdrag. 
 I det följande ska dessa varierande förutsättningar belysas med exempel från Bolagsverkets hantering av registerutdrag och hälso- och sjukvårdens behov av attribut. 
  
 1.2 
  
 Juridisk behörighet – en granskning i flera led 
  
 En juridisk person kan inte agera själv – det krävs att organ såsom styrelse, verkställande direktör, befullmäktigade ombud eller liknande utför rättshandlingar för den juridiska personens räkning. Korrekta bedömningar förutsätter en genomgång i flera led – en slags process – som är allmänt vedertagen i pappersmiljö. Den består normalt av följande led. 
 1. Vilken  
 fysisk person  
 har företagit rättshandlingen? 
 Här används underskrifter, legitimations- handlingar, m.m. för att knyta en fysisk person till rättshandlingen. 
 2. Har personen agerat för egen eller  
 för annans räkning 
 ? 
 I vems namn har rättshandlingen företagits? Här används t.ex. firmateckning för att klargöra att åtgärden vidtagits i egenskap av företrädare för annan. 
 3. Är den som agerat som företrädare för annan  
 behörig  
 att företa rättshandlingen? 
 Här används registreringsbevis (utvisande t.ex. firmateckningsrätt), fullmakter o.l. 
 En fullständig granskning av ovan nämnda omständigheter i varje enskilt fall blir tungrodd. I traditionell miljö har därför  
 förenklade förfaranden  
 vuxit fram, t.ex. att för vissa mindre transaktioner 
 216 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 godta en persons uttryckliga eller underförstådda påstående om behörighet. 
 Med en  
 e-legitimation 
  kan endast första steget i processen kontrolleras; dvs. (1) vilken fysisk person som agerar. Av  
 e-legi- 
  timationen framgår inte om innehavaren (2) avser att agera för egen eller för annans räkning eller (3) är behörig att företräda en upp- given huvudman vid rättshandlingar. Det är vanligt att tvister uppstår beträffande frågan om en viss rättshandling har företagits för  
 egen  
 räkning (t.ex. när ett bolag, som alternativt skulle kunna ses som huvudman, har försatts i konkurs) eller som  
 företrädare  
 för ett företag (vilket till skillnad från den fysiska personen har förmåga att betala). 
  
 1.3 
  
 Åtkomstkontroll och inre sekretess – gränsdragningar 
  
 Liknande frågor om roller och egenskaper uppkommer inom ett organ. Varje myndighet och varje företag av någon storlek styr numera åtkomsten till och rättigheter i egna informationssystem genom s.k. behörighetskontrollsystem (BKS). Föreskrifter om sådana begränsningar – i vissa sammanhang kallad inre sekretess – finns i patientdatalagen (2008:355; PDL), för vårdgivare. Här är det avgörande om en person är t.ex. läkare eller sjuksköterska och om personen deltar i vården av en viss patient eller av annat skäl behöver uppgifter om patienten för sitt arbete inom hälso- och sjukvården. 
  
 1  
  
 Begreppet behörighet används emellertid även i det sammanhanget och enligt 4 kap. 2 § PDL ska en vårdgivare bestämma villkor för tilldelning av behörighet för åtkomst till sådana uppgifter om patienter som förs helt eller delvis automatiserat. Härvid föreskrivs att behörigheten ska begränsas till vad som behövs för att den enskilde ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter inom hälso- och sjukvården. 
 När sådan åtkomstkontroll införs blir det alltså inte fråga om kontroll av om en person  
 i juridisk mening  
 är behörig att före- trädare ett rättssubjekt (t.ex. ett annat aktiebolag eller en annan myndighet). Det blir istället fråga om att  
 begränsa åtkomsten  
 till uppgifter och resurser i informationssystem inom en och samma 
  
 1  
 Enligt 4 kap. 1 § PDL får den som arbetar hos en vårdgivare ta del av dokumenterade uppgifter om en patient endast om han eller hon deltar i vården av patienten eller av annat skäl behöver uppgifterna för sitt arbete inom hälso- och sjukvården. 
 217 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 vårdgivare. 
  
 2  
  
 Samtidigt aktualiseras emellertid en slags behörighets- kontroll, dels genom att ett landsting eller en kommun som be- driver hälso- och sjukvård genom  
 flera myndigheter  
 får ha direktåtkomst till personuppgifter som behandlas av någon annan sådan myndighet i  
 samma landsting  
 eller kommun (5 kap. 5 § PDL), dels genom att en vårdgivare under vissa förutsättningar får ha direktåtkomst till personuppgifter som behandlas av  
 andra vårdgivare  
 (6 kap. 1 § PDL). Här aktualiseras alltså två olika typer av direktåtkomst – den ena inom en vårdgivare, den andra mellan vårdgivare. För den senare typen av direktåtkomst krävs enligt huvudregeln att patienten lämnat sitt samtycke, att uppgifterna rör en patient som det finns en aktuell patientrelation med och att åtkomsten kan antas ha betydelse för att förebygga, utreda eller be- handla sjukdomar och skador hos patienten inom hälso- och sjukvården. 
 Skillnaden mellan dessa olika typer av kontroller är alltså betydande. Endast några få personer ges  
 juridisk behörighet  
 att företräda en juridisk person medan  
 åtkomstkontroller  
 införs för alla anställda och uppdragstagare som ska ges åtkomst till informa- tionssystem. En annan skillnad är att juridisk behörighet vanligtvis bestäms  
 grovmaskigt 
 ; jfr att styrelsen enligt 8 kap. 39 § aktie- bolagslagen (2005:551; ABL) får föreskriva att rätten att företräda bolaget och teckna dess firma får utövas endast av två eller flera personer i förening medan  
 andra inskränkningar  
 i en firma- tecknares rätt att teckna bolagets firma  
 inte får registreras 
 . Denna grova avgränsning bör ställas mot åtkomstkontroll till informa- tionssystem där användarnas rätt till åtkomst vanligtvis ges en finmaskig utformning. 
 Till detta kommer regleringen i patientdatalagen som innehåller en blandning av krav på  
 åtkomstkontroll  
 inom respektive mellan myndigheter och andra organ och krav på en slags juridisk behörig- hetskontroll mellan olika organ. Det finns risk för att dessa variationer i reglering och i hantering av åtkomst- respektive  
 behör- ighetskontroller  
 missförstås när tekniska och administrativa lösningar ska utarbetas för bl.a. Identitets- och Attributsintyg. 
 System för  
 åtkomstkontroll  
 ger alltså – utanför hälso- och sjukvårdsområdet – endast ett inre skydd som, till skillnad från juridisk behörighetskontroll, inte visar om en person äger rätt att 
  
 2  
 Här finns också föreskrifter om att patienter får motsätta sig att personal vid en annan vårdenhet eller inom en annan vårdprocess hos samma vårdgivare gör personuppgifter som dokumenterats för vårdändamål tillgängliga genom elektronisk åtkomst (4 kap. 4 § PDL). 
 218 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 företräda annan vid rättshandlingar. Attributsintyg bör primärt ut- formas med tanke på juridiska behörighetskontroller. Det finns emellertid inget hinder mot att dessa Identitets- och Attributsintyg 
 – när det visar sig lämpligt – används även inom en och samma juridiska person, t.ex. en vårdgivare, för att styra anställdas och uppdragstagares åtkomst utifrån relevanta attribut. Dessa an- vändningsområden får emellertid inte blandas samman. 
 Dessa grundläggande skillnader kan därmed beskrivas så att det 
  
 vid  
  
 juridisk behörighetskontroll  
 ska granskas om en person har sådan rätt att agera (t.ex. är ställföreträdare eller fullmäktig för ett aktiebolag) att  
 den som företräds  
 (i detta exempel aktie- bolaget)  
 blir juridiskt bunden 
 , t.ex. av avtal eller andra åtaganden, men 
  
 vid  
 åtkomstkontroll  
 ska granskas om personen  
 har rätt att få till- gång  
 till uppgifter eller andra resurser i informationssystem, och 
  
 inom hälso- och sjukvården  
 utförs kombinationer av kontroller för vilka en omfattande särreglering införts. 
 Utvecklingen av en Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  får inte blandas samman med det utvecklingsarbete som utförs i annan ordning, t.ex. inom hälso- och sjukvården för att uppfylla patientdatalagens krav.  
 E-legitimationsnämnden 
  bör visserligen skapa förutsättningar för att de lösningar för identifiering och behörighetskontroller, som redan införts inom t.ex. hälso- och sjukvården, ska kunna tas tillvara även inom en ny Infrastruktur för identifiering. Åtkomstkontroll får härvid inte blandas ihop med juridiska behörighetskontroller. De måste också hållas isär från särskilda kontroller som krävs för att uppfylla patientdatalagens krav. 
  
 1.4 
  
 Elektroniska registerutdrag 
  
 Juridiska behörighetskontroller bör inom Infrastrukturen för iden- tifiering kunna hanteras så att en Användare först legitimerar sig med  
 e-legitimation 
  och att  
 E-tjänsteleverantören 
  – efter att ha granskat identitetsintyget – ställer en attributsintygsfråga till en utfärdare inom Infrastrukturen för identifiering. För att förenkla framställningen utgår vi i det följande från att det är ett aktiebolag 
 219 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 som den identifierade personen påstår sig företräda och att det är Bolagsverket som ska lämna ett utdrag ur aktiebolagsregistret. 
 Lösningen kan utformas så att  
 Bolagsverket ställer ut  
 Attributs- intyg med registerutdrag, som skyddas mot förfalskningar och andra angrepp med stöd av de infrastrukturcertifikat som tillgängliggörs i utfärdar- och  
 e-tjänsteregistren 
  för var och en som är ansluten.  
  
 E-tjänsteleverantören 
  
  kontrollerar 
 , i egenskap av förlitande part, dels att Attributsintyget är äkta, dels att uppgifterna visar att angiven person är behörig att företräda angivet aktiebolag.  
 E-tjänsteleverantörer 
  bör ges möjlighet att tolka behörighetsinformationen såväl automatiserat (i maskinläsbar form) som manuellt (i vanlig läsbar form på t.ex. bildskärm eller i form av en utskrift). Det är emellertid inte Bolagsverkets uppgift att tillhandahålla sådant stöd och behovet av stöd varierar från E- tjänsteleverantör till  
 E-tjänsteleverantör. 
  
 En myndighet som behöver göra många kontroller av juridisk behörighet, t.ex. Skatteverket, bör införa en automatiserad funktion för juridisk behörighetskontroll med stöd av Attributs- intyg. Ansvars- och riskfördelningen kan bli densamma som idag genom att Bolagsverket endast lämnar registerutdrag.  
 E-tjänste- 
  leverantören (förlitande part) får därefter bedöma om de uppgifter som lämnats i utdraget ger tillräckligt underlag för att Användaren ska anses behörig att logga in eller skriva under i egenskap av före- trädare för aktiebolaget. På samma sätt som idag får alltså E- tjänsteleverantören bedöma t.ex. om  
 e-tjänsten 
  endast används för sådant som utgör löpande förvaltningsåtgärder enligt 8 kap. 36 § ABL, så att den verkställande direktören är behörig att agera för bolagets räkning även om denne inte har ensam firmateckningsrätt. Det bör vidare krävas att varje  
 e-tjänst 
  utformas så att Användaren otvetydigt måste ange om tillträde, uppgiftslämnande, underskrift eller andra åtgärder i en  
 e-tjänst 
  utförs för egen eller för annans räkning och vem det är som i så fall företräds. 
 En lösning för automatiserade kontroller bör förenas med an- passningar för mindre myndigheter, antingen så att intyg kan granskas och bedöms manuellt eller så att de ges ett förenklat innehåll, t.ex. att en kod lämnas utifrån en klassificering som Bolagsverket stöder så att maskinella kontroller kan förenklas. En viss siffra i ett fält kan t.ex. visa att en individ (angiven med person- nummer) är behörig att ensam teckna bolagets (angivet med organisationsnummer) firma. 
 220 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 För att inte riskera att rubba dagens ansvarsfördelning mellan Bolagsverket och den som litar på ett registerutdrag (här  
 E-tjänste- 
  leverantören) skulle sådana koder kunna införas enligt specifikationer som tillkommer efter samråd med berörda aktörer och fastläggs av Bolagsverket, t.ex. i en myndighetsföreskrift för tjänsten, där det framgår vad koderna står för och samtidigt klargörs att förlitande part själv får bedöma vilken verkan dessa uppgifter kan anses ha vid en juridisk behörighetskontroll. 
 En sådan hantering bör kunna utformas så att den blir tekniskt enkel att införa och använda. Den torde inte heller förutsätta några ändringar i lag eller förordning eftersom den endast innebär att Bolagsverket lämnar utdrag ur sina register. Utmaningen blir istället att finna en samsyn kring detaljer så att lösningen kan införas på ett samordnat och enhetligt sätt. 
  
 1.5 
  
 Behovet av kontroll – olika nivåer 
  
 1.5.1 
  
 Riskfördelning enligt lag 
  
 Att en fysisk person i juridisk mening är behörig att företräda annan innebär som framgått att huvudmannen, t.ex. ett aktiebolag, blir direkt bunden av en rättshandling som företrädaren företar. Det vilar emellertid på förlitande part att kontrollera att behörighet verkligen föreligger. Förlitande part står normalt också risken om det godtas att en person är behörig men detta senare visar sig felaktigt. Här bör nämnas att det av regler i bl.a. 
  
 skuldebrevslagen (SkbrL), framgår att motparten står risken om 
  
 - 
  
 uppgiven företrädare för en part 
  
 inte är den han eller hon ger sig ut för att vara (kan kontrolleras med  
 e-legitimation), 
  eller 
  
 saknar behörighet  
 att företräda uppgiven huvudman (kan kontrolleras med registreringsbevis), 
  
 - 
  
 urkunder, t.ex. skriftliga avtal, registreringsbevis eller fullmakter är falska (kan kontrolleras med  
  
 e-legitimation 
  om de försetts med elektronisk underskrift), 
  
 3 
  
 3  
 Enligt 17 § skuldebrevslagen (SkbrL) får förfalskning och bristande behörighet åberopas även mot den som är i god tro och i detta hänseende ger SkbrL uttryck för en allmän förmögenhetsrättslig princip som tillämpas analogt även utanför skuldebrevsrätten. Visserligen avser denna bestämmelse löpande skuldebrev men i lagmotiven har det, med avseende på enkla skuldebrev, uttalats att en gäldenär som regel har att på egen risk pröva 
 221 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 rättegångsbalken (RB), framgår att resning kan beviljas sedan dom i tvistemål eller brottmål vunnit laga kraft, om en falsk skriftlig handling har åberopats till bevis och handlingen kan antas ha inverkat på utgången och att detsamma torde gälla om talan förts för en juridisk persons räkning där dennes anspråk t.ex. eftergivits helt utan behörighet att agera för denne, 
  
 4 
  
 aktiebolagslagen och aktiebolagsförordningen, framgår att register ska föras av Bolagsverket, att verket ska lämna utdrag men att verkets ansvar i princip är begränsat till att lämnade utdrag som rätt återger innehållet i aktiebolagsregistret – den som mottar och brukar utdrag avgör för vilka kontroller utdragen ska användas, hur kontrollerna ska utföras och står risken om behörighet felaktigt antas föreligga. 
  
 Författningsregleringen innebär alltså något förenklat att det är E- tjänsteleverantören (förlitande part) som står risken om det finns brister i behörighetskontrollerna. 
  
 1.5.2 
  
 Ett balanserat risktagande 
  
 Vissa ärenden rör känsliga uppgifter eller stora värden. I sådana fall görs vanligtvis en  
 fullständig kontroll  
 av juridisk behörighet, där det på ett tillförlitligt sätt granskas både vem som agerat och om denne var behörig att företa rättshandlingen för angiven huvudmans räkning. I praktiken gör emellertid förlitande parter riskbedöm- ningar utifrån vilka de utformar sina kontroller. Sådana bedömningar kan i många fall leda till att  
 ingen kontroll  
 görs av t.ex. registreringsbevis eller fullmakter. Förlitande part utgår från att den som utger sig för att vara behörig företrädare verkligen är det. Skulle påståendet om behörighet vara felaktigt kan den som utgett sig för att ha behörighet bli skadeståndsskyldig mot förlitande part. 
 Som exempel på uttalanden rörande behovet av balanserade risk- bedömningar kan nämnas att justitierådet Johnson i en äldre monografi Obehöriga förfaranden med värdepapper uttalat att praktiskt taget alla transaktioner enligt sakens natur innebär att aktörerna måste ta vissa risker för att allt inte har gått rätt till och att det knappast är möjligt att helt eliminera dessa risker; i allt fall 
 huruvida den med vilken han har att skaffa är rätt borgenär eller behörig att på dennes vägnar uppbära betalning. 
  
 4  
 Se 58 kap. 1 och 2 §§ RB. 
 222 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 skulle rigorösa försök i denna riktning sannolikt resultera i att verksamheten blev orimligt tungrodd. Mccoy tillade bl.a. följande, som torde anses vara en självklarhet i pappersmiljö: 
 I åtskilliga situationer kan dock (banken) blott genom utvisande av skälig aktsamhet och sålunda utan någon krävande försiktighetsapparat skydda sig mot förlustrisk. Ett klarläggande så långt möjligt av i vilka lägen en sådan aktsamhet är på sin plats samt kanske fram för allt vad den bör gå ut på och hur långt den behöver sträckas torde därför vara av praktiskt värde till underlättande av verksamhetens bedrivande; det förekommer väl icke blott att erforderlig aktsamhet eftersätts utan ej sällan också att man i brist på säker kännedom om rättsläget drivs att iakttaga en större försiktighet än nöden i själva verket kräver, vilket blir en onödig belastning på rörelsen. 
 Detta uttalande passar väl in på dagens hantering av kontroller i elektronisk miljö.  
 E-tjänsteleverantörerna, 
  som ska ställa upp de krav som en  
 e-tjänst 
  ska uppfylla bl.a. beträffande kontroll av behörighet, tenderar att ställa synnerligen höga krav så snart IT- stöd införs. En orsak kan vara en sammanblandning av de behov som finns av juridisk prövning av bl.a. identitet och behörighet med behov från informationssäkerhetssynpunkt av att skydda E- tjänsteleverantörens  
 IT-miljö. 
  
 5 
  
 Myndigheter kan emellertid i många fall – i vart fall initialt – förväntas införa  
 e-tjänster 
  utifrån enklare lösningar med manuella inslag. Här bör resonemang från pappersmiljön ofta kunna återan- vändas så att förenklingar anses möjliga. I många fall bör en identifiering med t.ex.  
 e-legitimation 
  kunna räcka, utifrån enkla, närmast självklara resonemang. Som exempel kan nämnas att ärenden där t.ex. telefaxmeddelanden eller kanske till och med uppgiftslämnande per telefon godtas utan några behörighetskon- troller knappast kan anses kräva fullständiga behörighetskontroller bara för att hanteringen har överförts till elektronisk miljö. 
 Begränsningar av behörighetskontroller godtas också enligt lag. Varken i förvaltningslagen (1986:223) eller lagen (1996:242) om domstolsärenden föreskrivs att en myndighet som handlägger ett ärende måste begära in och granska registreringsbevis eller fullmakt för ett ombud. 
  
 6  
  
 Däremot  
 får  
 myndigheten begära in behörig- hetshandlingar om myndigheten finner skäl för en sådan kontroll. 
  
 5 
  
 En del i detta kan antas vara att automatiseringen medför att det saknas motsvarighet till den sociala kontroll som finns i pappersmiljö, så att handläggare reagerar om något verkar misstänkt. Vidare tar sig informationssäkerhetsarbetet ofta sådana uttryck att det inte görs några jämförelser med motsvarande riskbedömningar i pappersmiljö. 
  
 6 
  
 Motsatsen gäller emellertid i tvistemål och brottmål enligt rättegångsbalken. 
  
 223 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 Visserligen innebär det ett risktagande när en myndighet använder sig av möjligheten att begränsa behörighetskontrollerna. Det har emellertid i praktiken visat sig fungera i pappersmiljö. På motsvar- ande sätt godtar företag ofta beställningar av varor per telefon, telefax o.l. – utan någon identitets- eller behörighetskontroll. Samma synsätt bör kunna tillämpas för  
 e-tjänster. 
  Har Användaren identifierats med stöd av  
 e-legitimation 
  och detta kontrollerats med hjälp av Identitetsintyg torde dessa åtgärder ofta räcka. Här bör motsvarande praktiska synsätt kunna tillämpas som i tradi- tionell miljö – med de anpassningar som behövs till särskilda risker som IT kan föra med sig. 
 I traditionell miljö är det som framgått vanligt att identitets- och behörighetskontroller inte görs. För dessa fall skulle ett förenklat förfarande för  
 IT-miljö 
  där identifiering sker med Identitetsintyg men registerutdrag från Bolagsverket inte krävs innebära en noggrannare kontroll än den som görs i traditionell miljö när underskrifter godtas utan kontroller. Därmed bör det i många fall – i kombination med det skadeståndsansvar som följer av felaktiga påståenden om behörighet – räcka att den som agerar identifieras med stöd av Identitetsintyg samt att  
 e-tjänsten 
  utformas så att det otvetydigt framgår 
  
 om personen agerar för egen eller för annans räkning, och 
  
 för vem ett agerande för annans räkning sker. 
  
 I andra sammanhang kan en fullständig behörighetskontroll framstå som självklar, jfr de kontroller som görs av en ansökan om lagfart, i rättegång eller när betalning beordras av betydande belopp från ett konto i en bank. Vanligtvis finns inga särskilda regler om vilken dokumentation av behörighet som ska finnas och vilka kontroller som ska göra. 
  
 7  
  
 Det blir då upp till  
 E-tjänsteleverantören 
  att, utifrån det skyddsvärde som respektive  
 e-tjänst 
  anses ha, bedöma vilka krav som ska ställas på behörighetskontroller. Hanteringen av Attributsintyg får utformas utifrån dessa förutsättningar. 
  
 7  
 Jfr dock rättegångsbalkens krav på bl.a. registreringsbevis och fullmakter och den redo- visade särregleringen i patientdatalagen. 
 224 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 1.6 
  
 Processen för granskning och samverkan 
  
 När juridisk behörighet ska kontrolleras i elektronisk miljö bör hanteringen kunna förenklas med stöd av den föreslagna Infra- strukturen för identifiering. Denna hantering kan, som en följd av den  
 automatisering  
 som sker i  
 IT-system, 
  beskrivas som ett hand- lings- eller transaktionsmönster – i  
 IT-sammanhang 
  kallat en  
 process  
 (jfr avsnitt 1.1). Denna process kan beskrivas som ett antal steg där berörda aktörer har att 
  
 1. 
  
 bedöma om registreringsbevis eller liknande behövs, 
  
 2. 
  
 beställa registreringsbevis, 
  
 3. 
  
 sända en beställning till rätt aktör, 
  
 4. 
  
 motta beställningen, 
  
 5. 
  
 se vilket intyg som ska lämnas enligt beställningen, 
  
 6. 
  
 upprätta intyg, 
  
 7. 
  
 sända intyget till rätt aktör, 
  
 8. 
  
 motta intyget, 
  
 9. 
  
 kontrollera att intyget är äkta, och 
  
 10.bedöma om intygets innehåll ska anses visa att behörighet föreligger. 
 När en person i traditionell miljö utger sig för att företräda att aktiebolag används vanligtvis registreringsbevis från Bolagsverket för en manuell granskning och bedömning. Bolagsverket tillhanda- håller emellertid redan idag tjänster där elektroniska bevis med utdrag ur aktiebolagsregistret lämnas i  
 XML-format. 
  En förlitande part som mottagit ett sådant elektroniskt utdrag kan behandla det automatiserat enligt programmerade rutiner genom vilka det avgörs om behörighet anses föreligga för att t.ex. logga in i en  
 e-tjänst, 
  få del av uppgifter där eller lämna och skriva under uppgifter. 
 Skatteverket använder sig redan av denna elektroniska tjänst som fungerar som en del i den process som krävs för en helt automatiserad hantering; jfr processtegen i följande figur. 
 225 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 Skatteverket har också utformat en egen automatiserad procedur för att avgöra om uppgifterna i ett  
 XML-baserat 
  registreringsbevis visar att personen är behörig att företräda det aktuella bolaget. 
 Utformning och användning av vissa processteg i figuren bestäms i princip av respektive  
 E-tjänsteleverantör, 
  utifrån det skyddsvärde som leverantören anser att  
 e-tjänsten 
  har; se de steg som ligger utanför det röda fältet i följande figur. Däremot tar Bolagsverket emot beställningarna, ser vilka intyg som ska utfärdas samt upprättar och sänder dem. 
 Eftersom den föreslagna Infrastrukturen för identifiering avses användas, för dessa beställningar och svar, berörs även  
 E-legiti- 
  mationsnämnden som i denna del, i enlighet med sin instruktion, ska utveckla specifikationer och liknande krav som ska vara gemensamma för myndigheter under regeringen. Utformningen av juridiska behörighetskontroller med stöd av Attributsintyg kräver alltså samverkan mellan (A)  
 E-legitimationsnämnden 
  (som svarar för Infrastrukturen för identifiering via vilken begäran om intyg och utfärdade intyg distribueras), (B) Bolagsverket (som svarar för angivna delar i processen för att utfärda Attributsintyg) och de (C)  
 E-tjänsteleverantörer 
  som ansluts till Infrastrukturen för 
 226 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 identifiering och som ska kunna beställa, motta och använda Attributsintyg. 
 En del i denna samverkan är att utarbeta samordnade lösningar som är tillräckligt enkla och avgränsade för att kunna införas på bred front, så att även mindre aktörer, inom offentlig sektor kan nyttja dem. Målet bör vara en fullständig automatisering. Här behöver emellertid beaktas att myndigheter i många fall – i vart fall initialt – kan antas införa  
 e-tjänster 
  utifrån enklare lösningar med manuella inslag. I sådana fall bör resonemang från pappersmiljö ofta kunna återanvändas och förenklingar vara möjliga utifrån närmast självklara resonemang som var och en bör kunna förstå. Här kan som exempel nämnas ärenden där t.ex. telefaxmed- delanden eller kanske till och med uppgiftslämnande per telefon godtas. När samma ärenden handläggs i elektronisk miljö kan full- ständiga behörighetskontroller knappast krävas, med  
 e-legi- 
  timationer och attributsintyg, bara för att  
 IT-stöd 
  införts. 
 Här behöver också beaktas att kontroller av juridisk behörighet kan bli komplicerade i enskilda fall. Behörighetsfrågan behöver då – om en fullständig kontroll ska göras – bedömas manuellt. I undantagsfall kan rättsutredningar och bedömningar av expertis behövas. Sådana komplicerade juridiska bedömningar kan inte automatiseras eftersom de inte kan styras av på förhand program- merade lösningar. 
 Väljer den förlitande parten att ta en medveten risk kan auto- matisering dock ske även i sådana fall. Tolkningssvårigheterna uppdagas då inte förrän i ett senare skede när transaktionen redan utförts. Ett skäl för att godta sådana förenklingar kan vara ett en uppgiven företrädare har ett strängt personligt skadeståndsansvar gentemot den förlitande parten: Enkelt uttryckt, blir organisa- tionen inte bunden av beställningen kan användaren av  
 e-legi- 
  timationen bli skyldig att ersätta den skada som därmed drabbar den förlitande parten. Dessa regler gäller även för elektronisk miljö så länge inte annat föreskrivs. 
 Den infrastruktur som  
 E-legitimationsnämnden 
  inför för juridiska behörighetskontroller bör tillhandahålla de funktioner och kontrollnivåer som  
 e-tjänstelevererande 
  myndigheter och före- tag efterfrågar. Det får därefter bli upp till respektive  
 E-tjänste- 
  leverantör att utifrån beskrivna flöden avgöra vilket stöd för behörighetskontroller som ska införas i en  
 e-tjänst. 
  Denna infrastruktur får som framgått inte blandas samman med åtkomst- kontroller inom en organisation eller de kombinationer av 
 227 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 kontroller för vilka särskild reglering har införts i patientdatalagen m.fl. författningar. 
  
 1.7 
  
 En samordnad hantering av Attributsintyg 
  
 1.7.1 
  
 Bolagsverkets nuvarande tjänster 
  
 Bolagsverket har dels en  
 myndighetsutövande funktion 
 , till vilken hör att registrera företag (bl.a. aktiebolag som här används som exempel), dels en  
 servicefunktion  
 som innefattar att  
 tillhandahålla företagsinformation  
 från verkets register (bl.a. Aktiebolags- registret). Informationen tillhandahålls på flera olika sätt till förlitande parter, som t.ex. kan beställa ett traditionellt regi- streringsbevis på papper och få det översänt med vanlig post. 
  
 8  
  
 Den som behöver information om företag kan emellertid också söka fram samma uppgifter i verkets Näringslivsregister och ladda ned e- registreringsbevis i ett format som var och en kan läsa. Det är också möjligt att beställa eller ladda ned ett fullständigt eller tids- begränsat historiskt bevis där alla ändringar, respektive de ändringar som skett under viss tid redovisas. 
 Den som inte nöjer sig med att få reda på vilka uppgifter som redan har registrerats i Aktiebolagsregistret kan beställa diariebevis eller ärendebevis, där det i det första fallet framgår om en handling som rör ett visst bolag har kommit in och i det andra fallet dessutom framgår vilket slags ärende som inkommen handling avser. Till detta kommer Bolagsverkets särskilda beställnings- verksamhet där uppgifter lämnas ur register förpackade i enlighet med en beställares önskemål. 
  
 1.7.2 
  
 XML-paket 
  
 Leveranser i elektronisk miljö 
 Bolagsverket har även infört tjänster där s.k.  
 XML-paket 
  levereras. En av dessa produkter, betecknad FunktionarerFirmateckning- Vakanser, visar bl.a. firmateckning; dvs. samtliga företrädare som är registrerade. Dessa  
 XML-paket 
  kan levereras även med historik. Automatiserade frågor efter sådana paket ställs med organisations- 
  
 8  
 Beviset innehåller bl.a. företagets namn, registreringsdatum, verksamhet, firmatecknare, styrelse, företrädare samt adressen till företaget och till styrelsen. 
 228 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 nummer som sökbegrepp. Den som mottar  
 XML-paket 
  avses kunna låta egna datorprogram bearbeta och visa uppgifter i egna gränssnitt. 
 Dessa tjänster tar liksom de som beskrivits i avsnitt 1.6.1 s 
 in ut- gångspunkt  
 i det aktuella  
 aktiebolaget 
 . Bolagets organisations- nummer används som sökbegrepp.  
 E-tjänsteleverantören 
  avses där- efter utifrån mottagna uppgifter om bolaget kunna sortera fram de uppgifter som rör den individ som legitimerat sig i  
 e-tjänsten 
  och att utifrån dem bedöma om denne är behörig att företräda aktuellt bolag. 
 Visserligen tillhandahåller verket också bevis om funktioner som tar sin utgångspunkt i en viss individ och visar vilka uppdrag denne har i olika företag eller föreningar. Dessa bevis utvisar emellertid inte i vilken mån individen är behörig firmatecknare i dessa företag och föreningar. 
 Mottagarens hantering 
 Den som beställt och mottagit  
 XML-paket 
  för behörighets- kontroller måste emellertid sortera och tolka informationen. Efter- som  
 XML-paketen 
  tar sin utgångspunkt i företaget – inte i den individ som besöker en  
 e-tjänst 
  – blir informationen omfattande. Samtliga uppgifter om firmateckningsrätt finns med och en mängd andra uppgifter. 
 Materialet har visserligen försetts med koder, avsedda att förenkla en automatisering, men komplexiteten blir betydande och det behövs juridisk kompetens för att kravställa funktioner för kontroller. Det har visat sig svårt för  
 E-tjänsteleverantörer 
  att  
 sortera  
 sådan omfattande information och att göra de tolkningar och det utvecklingsarbete som krävs för att införa en automatiserad kontrollrutin i en  
 e-tjänst. 
  
 Bolagsverket ska leverera utdrag – inte tolka innehållet 
 Till bakgrunden vid Bolagsverkets utveckling av dessa lösningar hör att verket inom ramen för sin servicefunktion endast ska lämna uppgifter ur registret – registerutdrag. Bolagsverket ska naturligtvis inte göra tolkningar av innehållet åt förlitande parter.  
 E-tjänste- 
  leverantörerna ska alltså själva granska och juridiskt bedöma om 
 229 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 den som använder  
 e-tjänsten 
  är behörig – alternativt välja att ta en viss risk. 
 I praktiken synes denna närmast självklara utgångspunkt emellertid ha lett till en alltför begränsad syn på vad som är ett registerutdrag till skillnad från en tolkning av registrets innehåll. Av regleringen i lag och förordning framgår nämligen endast följande. Enligt 8 kap. 43 § första stycket 3 ABL ska varje aktiebolag för registrering anmäla av vilka och hur bolagets firma tecknas. I paragrafens andra stycke sägs att anmälan ska innehålla uppgift om bl.a. postadress för de personer som anges i första stycket 3 och de angivna personernas personnummer. På liknande sätt föreskrivs i 1 kap. 3 § aktiebolagsförordningen (2005:559; ABF) att en anmälan för registrering enligt 2 kap. 22 § ABL ska innehålla uppgift om hur bolagets firma tecknas. I 2 kap. 14 § ABF sägs vidare att de uppgifter som avses i 8 kap. 43 § ABL ska antecknas när ett aktiebolag registreras. Cirkeln är därmed sluten och det finns inte några myndighetsföreskrifter på området 
 Kraven i författning på registreringens utformning går alltså inte längre än att det ska noteras av vilka och hur bolagets firma tecknas. Dessa uppgifter registreras i maskinläsbar form. Varje presentation för vanlig läsning av en människa kräver alltså omvandling av digitala data till text på t.ex. papper eller bildskärm. Redan detta innefattar en tolkning från ett maskinspråk till ett uppfattbart språk. Dessutom görs vissa urval redan idag genom att fullständiga registerutdrag är ovanliga och att de begränsade utdragen innefattar viss sortering. 
 Även om det inte finns någon knivskarp gräns för samtliga fall mellan vad som utgör en juridisk tolkning av registrets innehåll, till skillnad från ett rent utdrag som begränsats till en delmängd av uppgifter, bör avgränsningar kunna ske så att även en träffsäkert begränsad mängd uppgifter ur t.ex. aktiebolagsregistret kan betraktas som utdrag ur registret; inte en juridisk tolkning. 
  
 1.7.3 
  
 Automatiserade tolkningar 
  
 Begränsade, kodade uppgifter i förfinade registerutdrag 
 Det har visat sig komplicerat för  
 E-tjänsteleverantörer 
  att tolka komplex information från Bolagsverket, särskilt när den ska användas automatiserat. Genom dessa utdrag överförs som fram- 
 230 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 gått betydligt mer information än  
 E-tjänsteleverantören 
  behöver. Informationen måste därför sorteras och tolkas. Den förlitande parten  
 (E-tjänsteleverantören) 
  har själv haft att sortera fram de uppgifter som behövs och har dessutom haft att utveckla ett automatiserat stöd för kontroller. Hittills synes endast Skatte- verket ha infört en teknisk lösning för kontroller där det automatiserat bedöms om en person är behörig att företa en viss rättshandling. Dessutom är denna funktion begränsad till att ange om en person är behörig att ensam teckna firman. 
 Bolagsverket har därför inlett ett utvecklingsarbete för att förenkla hanteringen. Tanken är att Bolagsverket ska kunna lämna förfinade registerutdrag ur t.ex. aktiebolagsregistret, med endast  
 delmängder  
 av de uppgifter som idag lämnas i  
 XML-paket. 
  Utvecklingsarbetet är knutet till utredningens förslag om att införa en Infrastruktur för identifiering, där Identitetsintyg ska kunna kompletteras med Attributsintyg som tar sin  
 utgångspunkt i en individ  
 som t.ex. loggar in i en  
 e-tjänst. 
  
 Från Bolagsverkets utgångspunkter blir frågan hur förfinade utdrag ska kunna utformas så att de endast blir att anse som registerutdrag – inte som juridiska tolkningar åt förlitande parter av om en viss individ är behörig företrädare för en juridisk person. Sådana intyg avses underlätta och förbättra verkets servicefunktion genom att  
 E-tjänsteleverantörer 
  enkelt, säkert och automatiserat ska kunna begära och få ut registrerade uppgifter samt utföra erforderliga kontroller. För  
 E-tjänsteleverantörerna 
  blir frågan istället hur de ska kunna hantera intyg för automatiserade bedömningar av juridisk behörighet. 
 Till nämndens uppgifter hör att skapa enighet och samordning mellan dessa aktörer inom ramen för en balanserad lösning. För att en sådan samordning ska kunna etableras måste, som ett första steg, ett förslag till en praktisk lösning tas fram. Här har Bolags- verket redan gjort ett omfattande arbete för att införa koder i sina register, bl.a. i Aktiebolagsregistret. Dessa koder finns redan med i de registerutdrag som lämnas i form av  
 XML-paket. 
  Tanken har varit att  
 E-tjänsteleverantörer 
  ska kunna programmera sina e- tjänster att godta de Användare som har kod(er) som visar att de är behöriga firmatecknare. Redan i denna del har emellertid vissa frågor aktualiserats. Koden FAVE (= firman tecknas ensam av) kan enkelt förstås när den knyts till ett  
 personnummer  
 och en auto- matiserad tolkning av detta kan enkelt programmeras. När koden knyts till le (=ledamöter) måste emellertid den automatiserade 
 231 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 granskningen kopplas till de fält där bolagets ledamöter anges. Eftersom ett utdrag ur Aktiebolagsregistret utgör en ögon- blicksbild av registrets innehåll, även vid användning av XML- paket, kan det knappast hävdas att en angivelse av FAVE och le skulle utgöra ett registerutdrag, medan en användning av Johnston koden så att den knyts till personnumret för varje ledamot som har ensam firmateckningsrätt skulle utgöra en tolkning. Uppgifterna kan inte missförstås utan utgör endast två olika språkliga sätt att säga samma sak. 
 Dessa exempel tydliggör den typ av frågor som behöver lösas. 
 Frågor för att få förfinade registerutdrag 
 När Bolagsverket funnit lämpliga lösningar rörande innehållet i för- finade registerutdrag behöver det klarläggas hur den standardiserade lösningen (SAML) ska kunna användas för att ställa frågor om juridisk behörighet. Denna standard används vanligtvis för att få svar rörande egenskaper som avser ett enda subjekt. En preliminär genomgång har emellertid visat att de av- gränsningar som krävs till visst företag – är x firmatecknare i bolaget y – bör kunna ske genom att frågan innehåller t.ex. individens personnummer och företagets organisationsnummer. 
 Det behöver härvid genomlysas hur olika strukturer av svar ska kunna lämnas i Attributsintyg så att kontroller kan göras automatiskt i  
 e-tjänsten. 
  Även här aktualiseras frågor om roller. Lösningarna ska utformas så att  
 E-tjänsteleverantörer 
  eller andra inte kan få uppfattningen att Bolagsverket eller  
 E-legitima- 
  tionsnämnden utför juridiska tolkningar åt  
 E-tjänsteleverantörer. 
  Bolagsverket ska inte göra någon bedömning av en individs rätt att företa en viss rättshandling utan endast, genom den Infrastruktur för identifiering som  
 E-legitimationen 
  avses svara för, lämna svar elektroniskt med ett registerutdrag som avgränsats till uppgifter om den individ som agerat. 
 Stöd för automatiserade kontroller 
 För att en sådan lösning ska kunna få spridning behövs också funktioner för att  
 E-tjänsteleverantörer 
  ska kunna ta emot och tolka informationen. Denna samordning bör kunna ske inom 
 232 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 ramen för  
 E-legitimationens 
  uppdrag enligt myndighetens instruktion – att utveckla specifikationer och liknande krav som ska vara gemensamma för myndigheter under regeringen i deras användning av  
 e-legitimationer. 
  
 Till denna användning hör inte bara  
 e-legitimationerna 
  utan även de Identitets- och Attributsintyg som behövs för att infrastrukturen ska fungera. I praktiken behöver någon program- vara eller tjänst utvecklas, så att varje  
 E-tjänsteleverantör 
  enkelt kan automatisera kontroller av juridisk behörighet med stöd av Attributsintyg från Bolagsverket. Detta stöd bör kunna utvecklas i samverkan mellan Bolagsverket,  
 E-legitimationsnämnden, 
  Tillväxt- verket, Skatteverket och Försäkringskassan m.fl. myndigheter som kommit långt i införandet av  
 E-tjänster. 
  Motsvarande lösningar bör i annan ordning tas fram för privat sektor. 
 Regleringen 
 Utvecklingstakten är hög. Det kan därför med kort varsel behövas anpassningar till nya behov eller risker. Till detta kommer att detaljeringsgraden kan bli hög. Regler i lag eller förordning är därför knappast ett lämpligt styrmedel. En reglering genom myn- dighetsföreskrifter kan däremot visa sig önskvärd, särskilt som avtal i många fall inte kan ingås mellan berörda aktörer eftersom de utgör en del av samma juridiska person (myndigheter under rege- ringen). En naturlig utgångspunkt för en fördelning av regelom- rådet finns också genom att 
  
 Bolagsverket meddelar föreskrifter om vilka uppgifter som läm- nas i förfinade registerutdrag och hur dessa uppgifter används (så att verket inte anses ha gjort tolkningar för annan), och 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  meddelar föreskrifter om Attributs- intyg och deras funktioner och användning inom Infrastruktur- en för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 En sådan normgivningskompetens för  
 E-legitimationsnämnden 
  ges enligt 40 § förslag till förordning om infrastrukturen för Svensk e- legitimation. 
 233 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 1.8 
  
 Kommuner 
  
 Samma användning i kommuners  
 e-tjänster 
  
 Den beskrivna lösningen för  
 juridiska  
 behörighetskontroller har tagits fram med tanke främst på statliga myndigheter som behöver kontrollera om en fysisk person som uppger sig företräda en juridisk person är behörig att företräda denne, t.ex. ett aktiebolag eller någon annan organisation för vilken ett register förs enligt författning där uppgifter finns om firmatecknare. 
 Samma lösning bör fungera för kommuner som tillhandahåller sådana  
 e-tjänster 
  där användares juridiska behörighet att företräda en viss juridisk person måste kontrolleras. Här kan de kommunala myndigheternas behov av kontroll vara desamma som för statliga myndigheter – i den mån en fullständig behörighetskontroll verkligen behövs vid användning av den aktuella  
 e-tjänsten. 
  
 Till detta kommer de samordnade lösningar som avses skapas för att även små myndigheter smidig ska kunna integrera, använda och administrera funktioner för Identitets- och Attributsintyg. Detta stöd kan antas bli betydelsefullt även inom kommunal sektor. 
 Publika register finns inte över behöriga handläggare 
 Kommunernas användning av registreringsbevis från Bolagsverket för att kontrollera juridisk behörighet att företräda t.ex. aktiebolag får emellertid inte förväxlas med kontroller av om en person är behörig handläggare hos  
 en myndighet  
 så att kontakter med en annan myndighet – t.ex. användning av en annan myndighets e- tjänst – sker behörigen. Skulle en sådan tjänst, för att kommunicera mellan myndigheter, anses kräva en fullständig kontroll av att den person som utger sig för att agera för en annan myndighets räkning verkligen är behörig att handlägga ärendet, kan den ovan beskrivna lösningen inte användas. Detta beror inte på att den tekniska lös- ningen skulle sakna tillräckliga funktioner utan på att det inte finns några  
 författningsreglerade register  
 över vilka handläggare vid kommuner eller andra myndigheter som är behöriga att handlägga en fråga. Det pågår emellertid ett arbete för att skapa sådana register och kataloger internt hos flera kommuner, där det tydligt och uppdaterat ska framgå vilka som är behöriga att handlägga olika kategorier av ärenden. 
 234 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 E-legitimationsnämnden 
  bör i sitt fortsatta arbete agera för att myndigheter ska strukturera sina delegationsordningar m.m. på visst sätt och tillhandahålla dessa uppgifter elektroniskt så att det framgår vilka som är behöriga handläggare av olika kategorier av ärenden. Det är emellertid viktigt att hålla isär dessa behov av kontroller från de juridiska behörighetskontroller för vilka t.ex. Bolagsverket tillhandahåller registerutdrag. 
  
 1.9 
  
 Landsting 
  
 Landsting kan också tillhandahålla  
 e-tjänster 
  för företag och behöva kontrollera att den som loggar in är juridiskt behörig att agera för företagets, t.ex. ett aktiebolags räkning. Även här bör lösningen med Attributsintyg från Bolagsverket passa, förutsatt att landstingen kan godta den tekniska hanteringen inom den nationella Infrastrukturen för identifiering. I denna del torde det i praktiken kunna bli enkelt eftersom källan till den efterfrågade informationen finns på  
 ett enda ställe  
 för hela riket – hos Bolagsverket – och att den grundläggande hanteringen av dessa uppgifter är  
 reglerad  
 i lag och förordning utifrån syftet att sprida uppgifterna (s.k. publicitetsregister). 
 Inom kommunala och landstingskommunala myndigheter finns däremot som framgått inga lagreglerade publicitetsregister över vilka anställda och uppdragstagare som har olika behörigheter. På det område som regleras av patientdatalagen behövs uppgifter från olika register. Dessa register är inte publika och det finns inte någon sådan reglering av registerinnehåll och ansvar gentemot andra för registeruppgifter som vid användning av t.ex. aktiebolagsregistret eller fastighetsregistret. 
 Regleringen i patientdatalagen leder dessutom till blandade krav på dels  
 åtkomstkontroll  
 inom respektive mellan myndigheter och andra organ, dels en slags juridisk  
 behörighetskontroll  
 inom och mellan olika organ när åtgärder får vidtas endast av personer som har vissa roller. Det är nödvändigt att beakta dessa skillnader i reglering och hantering av  
 juridiska behörighetskontroller  
 av det slag som Bolagsverket avses stödja genom registerutdrag i form av Attributsintyg, respektive  
 blandade kontroller  
 enligt patientdata- lagen av åtkomst och behörighet, inom respektive mellan myndigheter. 
 235 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 För hanteringen av Attributsintyg gäller olika juridiska förut- sättningar vid behörighetskontroller med stöd av ett elektroniskt registerutdrag (Attributsintyg) från Bolagsverket och motsvarande intyg som lämnas inom det område som regleras av patientdatalagen. På det senare området tillkommer de roller och egenskaper inom ett organ, t.ex. ett landsting, som ska kunna kon- trolleras enligt reglerna om inre sekretess och de register över behörigheter som ska finnas och administreras hos varje vårdgivare. 
  
 1.10 
  
 En samordning kräver fortsatta analyser 
  
 De berörda särskilda reglerna för hälso- och sjukvårdsområdet och den hantering av attribut som krävs där får inte sammanblandas med generella kontroller av juridisk behörighet. Det är också viktigt att skilja frågan om vilka  
 e-legitimationer 
  ska få användas som Svensk  
 e-legitimation 
  från frågor om vilka attribut och Attributsutfärdare som ska finnas inom ramen för den Infra- struktur för identifiering (vilken även ska innefatta attributshante- ring) som  
 E-legitimationsnämnden 
  ska etablera. Exempelvis bör de  
 e-tjänstelegitimationer 
  som landstingen och flera kommuner infört och som uppfyller de högt ställda krav på identifiering kunna användas inom hela Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  medan all attributshantering för vilken sådana  
 e-tjänstelegitima- 
  tioner används kanske inte hör hemma inom den infrastruktur som  
 E-legitimationsnämnden 
  etablerar. En sortering behöver därför göras av vad som ska ingå i den Infrastruktur för identifiering som  
 E-legitimationsnämnden 
  enligt sin instruktion har att etablera och vad som bör utformas som särlösningar för t.ex. hälso- och sjuk- vårdsområdet. 
 Detta innebär naturligtvis inte att  
 E-legitimationsnämnden 
  ska bortse från behoven inom kommuner och landsting. Dessa behov bör så långt möjligt tillgodoses genom samordnade lösningar. Däremot bör lösningar som tillgodoser speciella krav, t.ex. inom hälso- och sjukvården, och som skulle föra med sig hinder eller begränsningar om de genomförs generellt, inte införas på områden där de inte behövs. 
 Genom att i det fortsatta arbetet närmare klargöra dessa skillnader och hur de bör hanteras kan sammanblandningar och missförstånd undvikas. Samtidigt kan de lösningar som  
 E-legitima- 
  
 236 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 8 
  
 tionsnämnden respektive landstingen utvecklar tydligt avgränsas så att kravställning och samordning kan förenklas. En fråga i detta sammanhang är om det kan vara så att brister i samsyn som framträtt i det tekniska utvecklingsarbetet inte längre gör sig gällande om sammanblandningar med särlösningar för enskilda områden kan undgås. Här bör nämnas hur de förslag som utredningen tagit fram innebär att Användaren först legitimerar sig och att ett Identitetsintyg lämnas till  
 E-tjänsteleverantören, 
  som därefter beställer och får ett Attributsintyg från t.ex. Bolagsverket, medan det förslag som diskuterats inom hälso- och sjukvårds- området går ut på att i ett och samma intyg lämna uppgifter om såväl identitet som attribut, efter att Användaren legitimerat sig och systemet för utfärdande av intyg hämtat attribut från tillgängliga kataloger. 
 Det bör således genomlysas om skillnader i teknisk och administrativ syn på hur standarden (SAML) ska användas kan överbryggas när skilda förutsättningarna på dessa områden har klargjorts och beaktats. Den komplexa hanteringen av en mängd kataloger inom hälso- och sjukvårdsområdet och de särskilda kraven på tilldelade finmaskiga behörigheter för intern och extern åtkomst saknar motsvarighet vid de juridiska behörighetskontroller som görs med stöd av uppgifter ur t.ex. aktiebolagsregistret. Till detta kommer att attribut inom hälso- och sjukvårdsområdet styrs även utifrån användares angivelser av i vilken egenskap (uppdrag) de agerar i det enskilda fallet. Samma person kan ha flera uppdrag inom hälso- och sjukvården, vilket normalt inte blir fallet vid grovmaskiga juridiska behörighetskontroller där individen antingen är firmatecknare/fullmäktig eller saknar behörighet. 
 Härvid får sammanblandningar inte ske med kraven på t.ex. e- tjänstelegitimationer. Den Infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  som  
 E-legitimationsnämnden 
  ska införa bör harmoniera med existerande lösningar inom såväl hälso- och sjukvårdsområdets som andra kommunala redan existerande federationslösningar. Här kan olika tekniska och administrativa lösningar diskuteras för att säkerställa samverkande lösningar. En pusselbit för att åstadkomma en sådan samordning skulle kunna vara en genomtänkt anvisnings- tjänst som ger stöd även för användares val av uppdrag eller roll. En sådan angivelse skulle kunna läggas till grund för val av olika attributskällor, vilket blir intressant vid legitimering med bl.a. e- tjänstelegitimationer. I fall där en  
 e-tjänst 
  kräver intyg, som utöver identitet även behöver ange vilka rättigheter Användaren har i den 
 237 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2010:104 
  
 aktuella  
 e-tjänsten, 
  kan en på så sätt vidareutvecklad anvisnings- tjänst möjlige underlätta för fall där det redan finns attributskällor etablerade, t.ex. inom vård och omsorg. Dessa frågor behöver emellertid genomlysas närmare. 
 Genom att uppmärksamma och genomlysa dessa skillnader mellan rättsfrågor som har sin grund i patientdatalagens (fin- maskiga) särreglering respektive generella regler om kontroller av en (grovmaskig) rätt att teckna en juridisk persons firma och tekniska val som görs för att tillgodose patientdatalagens särreglering respektive kontroller av juridisk behörighet, bör det alltså bli möjligt att finna en samsyn även kring tekniska frågor. Samtidigt bör missförstånd kunna undvikas. 
 238 
 Bilaga 9 
 Tillitsramverk 
  
 1 
  
 Tillitsramverk för  
  
 e-legitimering ................................. 
  
 240 
  
 1.1 
  
 Svensk  
  
 E-legitimation............................................................ 
  
 241 
  
 1.2 
  
 Internationell samverkan....................................................... 
  
 243 
  
 1.3 
  
 Tillitsnivåer............................................................................. 
  
 243 
  
 1.3.1 
  
 Nivå 1 (AL1)............................................................... 
  
 244 
  
 1.3.2 
  
 Nivå 2 (AL2)............................................................... 
  
 244 
  
 1.3.3 
  
 Nivå 3 (AL3)............................................................... 
  
 245 
  
 1.3.4 
  
 Nivå 4 (AL4)............................................................... 
  
 245 
  
 2 
  
 Kriterier för utfärdande av Svensk  
  
 e-legitimation ......... 
  
 247 
  
 2.1 
  
 Organisation och styrning..................................................... 
  
 247 
  
 2.2 
  
 Information om villkor.......................................................... 
  
 247 
  
 2.3 
  
 Identifiering och registrering ................................................ 
  
 248 
  
 2.3.1 Fastställande av sökandens identitet ......................... 
  
 249 
  
 2.3.2 Utfärdande av  
  
 e-legitimation ..................................... 
  
 250 
  
 2.3.3 Utformning av tekniska hjälpmedel .......................... 
  
 250 
  
 2.4 
  
 Operationella krav ................................................................. 
  
 251 
  
 2.5 
  
 Fysisk, administrativ och personorienterad säkerhet .......... 
  
 253 
  
 2.6 
  
 Teknisk säkerhet .................................................................... 
  
 254 
  
 239 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2010:104 
  
 1 Tillitsramverk för  
 e-legitimering 
  
 Detta tillitsramverk avses utgöra en central del i det regelverk som ska vara styrande för Infrastrukturen för identifiering. Utredningens arbete har emellertid inte nått så långt att det i alla delar kunnat bestämmas hur regelhierarkin ska se ut och på vilka nivåer i denna hierarki som närmare regler och krav ska finnas. I denna bilaga ges därför en första sammanställning och anpassning av de krav som kan ställas på utfärdare av Svensk  
 e-legitimation. 
  Infrastrukturen för identifiering bör ta sin utgångspunkt i ett tillitsramverk byggt på internationell standard och medge den flexibilitet som den föreslagna Infrastrukturen för Svensk e- legitimation och internationell samverkan kräver. Det måste emellertid säkerställas att dessa standarder är tillämpbara på och förenliga med svenska förhållanden. 
 Bilagan bör läsas som en vägledning inför en anpassning av Svensk  
 e-legitimation 
  till internationell standard, och de mer konkreta och detaljerade krav som en sådan anpassning kan komma att kräva. 
 För att konkretisera den diskussion som måste föras om ett tillitsramverks närmare utformning, har detta första utkast till en sammanfattning av de krav som kan förväntas ställas på Svensk e- legitimation tagits fram. Utkastet bör läsas som en vägledning inför en anpassning av Svensk  
 e-legitimation 
  till internationell standard, och de mer konkreta och detaljerade krav som en sådan anpassning kan komma att kräva. 
 De flesta av de internationella ansträngningar som gjorts för att definiera nivåer av tillit vid användning av  
 e-legitimationer 
  har sin grund i en publikation (SP  
 800-63) 
  från det amerikanska National Institute of Standards and Technology (NIST). De riktlinjer som beskrivs där är emellertid relativt allmänt hållna. Fördjupande arbeten har därför bedrivits inom bl.a. Europeiska unionen, där det storskaliga s.k.  
 STORK-projektet 
  utgjort en viktig del 
  
 1 
  
 . 
  
 1  
  
 EU-kommissionen 
  har tagit fram en handlingsplan som ska underlätta för medlemsstaterna att införa ömsesidigt godkända och kompatibla system för  
 e-signaturer 
  och  
 e-legitimationer 
  i syfte att göra det lättare att tillhandahålla elektroniska offentliga tjänster över gränserna [KOM(2008) 798]. Arbetet för ömsesidigt erkännande av elektronisk identifiering inom EU genomförs inom  
 STORK-projektet. 
  
 240 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 9 
  
 Ett betydelsefullt arbete för att utarbeta ett internationellt tillitsramverk bedrivs nu också inom International Organization for Standardization och International Electrotechnical Commission (ISO/IEC). Det kommande resultatet av detta arbete, ISO/IEC 29115, som förväntas bli internationell norm på området, bygger på dokument som publicerats inom det s.k. Kantara Initiative Identity Assurance Framework (Kantara IAF). 
 Under förutsättning att det fortsatta arbetet inom ISO/IEC leder till resultat som är förenliga med behoven inom den föreslagna Infrastrukturen för identifiering bör Sverige följa denna internationella standard.  
 E-legitimationsnämnden 
  bör därför, liksom  
 E-delegationen, 
  verka för att resultatet av standardi- seringsarbetet blir förenligt med svenska intressen på området. 
 I avvaktan på detta resultat bör ett tillitsramverk införas som har sin förankring i de tidigare nämnda publikationerna. De har alla gemensamt att de definierar fyra tillitsnivåer (AL) 
  
 2  
  
 för e- legitimering, i syfte att möta olika nivåer av risk och olika krav på användbarhet. Dessa tillitsnivåer svarar mot olika grader av teknisk och operationell säkerhet hos utfärdaren och olika grader av kontroll av att en person som tilldelas en elektronisk identitet verkligen är den han eller hon utger sig för att vara. 
 Något förenklat kan tillitsnivåerna beskrivas som en måttstock, där en lägre indikering på skalan motsvarar enklare användning och utgivning, lägre kostnader, men också en lägre skyddsnivå. Högre klassificering medför högre kostnader för såväl utgivande som användande, men leder till att en högre grad av tillit kan fästas vid identifieringen. 
  
 1.1 
  
 Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 Vid en tillämpning av dessa internationella normer har det, såvitt hittills framkommit, visat sig ändamålsenligt att för Svensk e- legitimation kräva en tillitsnivå som motsvarar nivå 3 (AL3) eller högre. Detta innebär att utgivare av Svensk  
 e-legitimation 
  ska ha dokumenterade och fungerande ledningssystem för informations- säkerhet i enlighet med erkända standarder, att innehavares identiteter verifieras på ett ändamålsenligt sätt, att metoden för 
  
 2  
 AL är en förkortning av den internationella termen för tillitsnivå, Assurance Level, som används såväl i Kantara IAF som i  
 STORK-projektet. 
  
 241 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2010:104 
  
 legitimering baseras på starka kryptografiska mekanismer och utgivaren ska kunna påvisa att de når upp till och efterlever kraven enligt AL3. 
 Tillitsnivå 3 är också den nivå som ligger närmast de av ram- avtalsleverantörerna idag utgivna  
 e-legitimationerna. 
  Den öppnar emellertid även nya typer av  
 e-legitimationer 
  som inte är certifikatbaserade. Detta förväntas kunna leda till en högre användbarhet och större spridning inom fler samhällsgrupper. Om det visar sig att en betydande del av de redan utgivna e- legitimationerna inte uppfyller kraven för nivå 3 i tillitsramverket kan det komma att bli nödvändigt att etablera övergångsregler så att dessa kan godtas inom infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  till dess att en anpassning skett. Kvalificerade certifikat utgivna i enlighet med lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer kan, bland annat beroende på metod för utgivning, komma att uppfylla kraven för nivå 2, 3 eller 4, och därmed också användas inom infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Då kraven i tillitsramverket är väsentligt mer specifikt framställda än de som återfinns i 4 kap. signaturlagen, följer att kvalificerade certifikat inte med automatik uppfyller någon tillitsnivå högre än 2. 
 En förutsättning för att en Svensk  
 e-legitimation 
  ska få utfärdas föreslås dessutom vara att användaren har svenskt person- eller samordningsnummer. En  
 e-tjänsteleverantör 
  kan därför, när Svensk  
 e-legitimation 
  använts, veta att det finns möjlighet att få sådan information, i ett identitetsintyg eller efter en manuell förfrågan om en sådan påkallas från persondataskyddssynpunkt. Dessa krav införs liksom regleringen i övrigt genom avtal mellan E- legitimationsnämnden och utfärdare för anslutning till Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation, 
  i den mån detta inte följer av författningsreglering. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  ska utöva tillsyn över utfärdare av Svensk  
 e-legitimation 
  så att tillgänglighet, kvalitet och informationssäkerhet blir säkerställda i enlighet med ett regelverk för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  I enlighet med regelverket ska nämnden också kunna ingripa mot miss- förhållanden – ytterst avveckla en utfärdare om omständigheterna är sådana att de riskerar att leda till oacceptabla konsekvenser för användare,  
 e-tjänsteleverantörer 
  eller andra, eller i stort rubba förtroendet för Infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 242 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 9 
  
 1.2 
  
 Internationell samverkan 
  
 Vid samverkan över nationsgränserna kan andra länders E- legitimationer översättas till AL1 eller AL2 i tillitsramverket. Om en utländsk  
 E-legitimation 
  erhållit klassificering enligt STORK- projektets modell, kan Nivå 2 eller högre översättas till AL2. Vid de fall det råder tveksamhet under vilka premisser en utländsk E- legitimation utfärdas, ska dessa istället översättas till AL1. 
  
 1.3 
  
 Tillitsnivåer 
  
 Fyra tillitsnivåer  
 (AL1AL4) 
  definieras. Nivåerna indikerar hur stor tilltro man bör fästa vid en elektronisk identitet, och beskrivs enligt nedanstående skala: 
 AL1: ingen eller liten tilltro till identiteten 
 AL2: viss tilltro till identiteten 
 AL3: hög tilltro till identiteten 
 AL4: mycket hög tilltro till identiteten 
 För att kunna fastställa lägsta acceptabla tillitsnivå för en  
 e-tjänst, 
  bör de risker och konsekvenser som en felaktig identifiering kan medföra inom följande områden beaktas: 
  
 Obehag, oro eller ryktesskada 
  
 Finansiell skada 
  
 Skada för myndighetens rykte 
  
 Civilt- eller straffrättsligt brott 
  
 Personsäkerhet 
  
 För höga krav på identifieringen kan medföra högre kostnader för  
 e-tjänsten, 
  men också resultera i mindre flexibilitet och använd- barhet för användaren. Den högre kostnaden för identifiering uppstår på grund av att det vanligen är dyrare att utfärda och underhålla en identitet med en högre tillitsnivå än en med en lägre. Den minskade flexibiliteten för användaren visar sig t.ex. genom att användaren enbart kan använda viss utrustning eller viss program- vara för att nå  
 e-tjänsten, 
  eller att identiteten i praktiken enbart kan utfärdas till och användas av vissa kategorier av befolkningen. 
 243 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2010:104 
  
 Som grundregel bör därför en  
 e-tjänst 
  kräva en lägsta tillitsnivå som står i proportion till de identifierade riskerna enligt ovan. 
  
 1.3.1 
  
 Nivå 1 (AL1) 
  
 På White 1 finns ingen eller liten tilltro till angiven identitet. Användning av denna nivå är lämplig när resultat av en felaktig identifiering endast förväntas leda till marginella negativa konsekvenser, samtidigt som identifieringsmetoden ger viss tillit och underlättar för användaren och/eller  
 e-tjänsten. 
  
 Felaktig identifiering i en  
 e-tjänst 
  som kräver denna nivå kan t.ex. innebära: 
  
 små monetära förluster 
  
 liten skada på rykte 
  
 Exempel:  
 Uppgiftslämnande via en  
 e-tjänst 
  kan använda sig av AL1 i de fall när information endast flödar från individen till e- tjänsten, inga känsliga uppgifter delges uppgiftslämnaren och inga av de övriga kraven för högre tillitsnivåer blir tillämpliga. 
 Ett flertal olika tekniker för identifiering kan användas, t.ex. lösenord eller  
 PIN-kod. 
  Denna nivå kräver inte heller starkt kryptografiskt skydd av identiteten. 
  
 1.3.2 
  
 Nivå 2 (AL2) 
  
 På White 2 finns viss tilltro till angiven identitet. Användning av denna nivå är lämplig när man kan se vissa negativa konsekvenser som resultat av en felaktig identifieringen. 
 Användning av starkt lösenord över öppet nätverk är en acceptabel identifieringsmekanism på denna nivå. AL2 kräver skydd mot avlyssning, återuppspelning och gissning av lösenord. 
 Fastställandet av sökandens identitet kan ske utan traditionell legitimering vid personligt besök, och istället baseras på metoder liknande de för utgivning av kreditkort. 
 Felaktig identifiering i en  
 e-tjänst 
  som kräver denna nivå kan t.ex. innebära: 
  
 medelhöga monetära förluster 
 244 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 9 
  
 att delvis känslig information kommer i orätta händer 
  
 viss skada på rykte 
  
 Exempel:  
  
 E-tjänster 
  som tar emot och lämnar ut delvis känslig information, men där uppgifterna i sig kan verifieras eller inhämtas på annat sätt, kan använda sig av AL2 förutsatt att inga av de övriga kraven för högre tillitsnivåer blir tillämpliga. 
  
 1.3.3 
  
 Nivå 3 (AL3) 
  
 På tillitsnivå 3 finns hög tilltro till angiven identitet. Användning av denna nivå är lämplig när man kan se substantiella konsekvenser som resultat av en felaktig identifiering. 
 Denna nivå kräver flerfaktorsidentifiering som styrker både kännedom om personlig kod samt kontroll över  
 e-legitimations- 
  handling som baserats på starka kryptografiska mekanismer. Både mjuka och hårda  
 e-legitimationshandlingar 
  är tillåtna, inklusive metoder för att framställa engångslösenord. 
 Kraven på kontroll av den ursprungliga identifieringen är starkare än på AL2, och kräver att användaren legitimerat sig vid ett personligt besök hos utfärdaren eller utfärdarens ombud. 
 Felaktig identifiering i en  
 e-tjänst 
  som kräver denna nivå kan t.ex. innebära: 
  
 viss skada på allmänna intressen 
  
 substantiella monetära förluster 
  
 att känslig information kommer i orätta händer 
  
 substantiell skada på rykte 
  
 Exempel:  
 Inhämtande och utlämnande av känsliga uppgifter som traditionellt kräver identifiering med godkänd fotolegitimation, kan använda sig av AL3. 
  
 1.3.4 
  
 Nivå 4 (AL4) 
  
 På tillitsnivå 4 finns mycket hög tilltro till angiven identitet. Användning av denna nivå är lämplig när man kan se mycket stora konsekvenser som resultat av en felaktig identifiering. 
 245 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2010:104 
  
 Denna nivå kräver starkast möjliga identifieringsmekanismer, och måste baseras på kryptografiska metoder som bevisar tillgång till nyckelmaterial lagrat i hårda bärare under innehavarens direkta kontroll. 
 Hög kryptografisk och fysisk säkerhet krävs för samtliga ingående komponenter som hanterar nyckelmaterial. All data- överföring måste skyddas och skyddet måste vara kryptografiskt kopplat till det nyckelmaterial som används vid identifieringen. 
 Felaktig identifiering i en  
 e-tjänst 
  som kräver denna nivå kan t.ex. innebära: 
  
 hög fara för annans liv 
  
 stor skada på allmänna intressen 
  
 stora monetära förluster (> 10 M EUR) 
  
 att mycket känslig information kommer i orätta händer 
  
 stor skada på rykte 
  
 246 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 9 
  
 2 
  
 Kriterier för utfärdande av Svensk  
  
 e-legitimation 
  
 2.1 
  
 Organisation och styrning 
  
 1.1 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska drivas som ett registrerat svenskt aktiebolag eller motsvarande utländska företag inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 
  
 1.2 
  
 Utfärdare ska ha en etablerad verksamhet, vara fullt operationell i alla delar som berörs i detta dokument, och vara väl insatt i de regulatoriska, avtalsmässiga och juridiska krav som ställs på denne som utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation. 
  
 1.3 
  
 Utfärdare ska förfoga över tillräckliga ekonomiska medel för att kunna bedriva verksamheten i minst 1 år och bära risken för skadeståndsskyldighet. 
  
 2.2 
  
 Information om villkor 
  
 2.1 
  
 Utfärdaren ska tillhandahålla uppgifter om avtal, villkor samt anknytande uppgifter och eventuella begränsningar i användandet av tjänsten till anslutna användare, arbets- och uppdragsgivare,  
  
 e-tjänsteleverantörer 
  och andra som kan komma att förlita sig på utfärdarens tjänst. 
  
 2.2 
  
 En utfärdare som vill införa villkor som inte finns med i ansökningshandlingen ska tydligt hänvisa till villkoren och utforma rutinerna så att villkoren kommer sökanden tillhanda innan denne undertecknar eller annars ingår avtal med utfärdaren. 
  
 2.3 
  
 Utfärdaren ska tillhandahålla en utfärdardeklaration som bl.a. innefattar: 
  
 a) 
  
 bolagets identitet och kontaktuppgifter, 
  
 b) 
  
 ägarstruktur och vilka principer för bolagsstyrning som tillämpas, 
  
 247 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2010:104 
  
 c) 
  
 villkor förknippade med den tillhandahållna tjänsten (inklusive metod för utgivning, spärr och avveckling), 
  
 d) 
  
 metod att ändra villkoren för den tillhandahållna tjänsten, 
  
 e) 
  
 utfärdarens skyldigheter, utfästa garantier, utlovad tillgänglighet och finansiellt ansvar, 
  
 f) 
  
 användarens skyldigheter att skydda sin elektro- niska identitet, 
  
 g) 
  
 information om insamling, registrering, lagring, bearbetning, och spridning eller samkörning av person- uppgifter, och i vilken mån detta sker. 
  
 2.4 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska inhämta användarens samtycke vid nyteckning eller ändring av tjänsten, samt regelbundet var 5:e år. 
  
 2.5 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska tillhandahålla en tjänst där användaren kan ändra tilläggsinformation knuten till den elektroniska identiteten (t.ex.  
 e-postadress) 
  samt spärra sin e- legitimation (spärrtjänst). Tjänsten ska ha god tillgänglighet och utfärdaren ska behandla anmälan om spärr skyndsamt. 
  
 2.6 
  
 Den arbets- eller uppdragsgivare som ansöker om en Svensk e- legitimation knuten till organisationstillhörighet  
  
 (e-tjänst- 
  elegitimation) 
  
 a) 
  
 får bestämma hur  
  
 e-tjänstelegitimationen 
  får användas, t.ex. om den får användas även utanför tjänsten, och 
  
 b) 
  
 får spärra  
  
 e-legitimationen. 
  
 2.3 
  
 Identifiering och registrering 
  
 3.1 
  
 Utfärdare ska, beaktat reglerna för persondataskydd, föra register över anslutna användare och de tilldelade elektroniska identitetshandlingarna, och hålla detta register aktuellt. 
  
 3.2 
  
 Svensk  
  
 e-legitimation 
  får utfärdas endast efter skriftlig ansökan i traditionell form. Ansökan ska vara undertecknad på traditionellt sätt, med intyg om att lämnade uppgifter är riktiga och fullständiga. 
 248 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 9 
  
 3.3 
  
 Om en sökande redan har identifierats vid ett personligt besök (i enlighet med  
  
 3.8)  
 för ekonomiskt eller rättsligt betydelse- fulla mellanhavanden, och sökanden kan identifieras på annat tillförlitligt sätt som är likvärdigt med kraven för Svensk e- legitimation, får utfärdaren identifiera och ta emot ansökan genom denna tjänst i stället för enligt  
 3.2. 
  
 3.4 
  
 En ansökan om Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska innehålla person- nummer eller samordningsnummer, samt de uppgifter som i övrigt är nödvändiga för att identitetsutfärdaren ska kunna tillhandahålla sådan  
 e-legitimation 
  och utfärda identitetsintyg. 
  
 3.5 
  
 En Svensk  
  
 e-legitimation 
  knuten till organisationstillhörighet  
 (e-tjänstelegitimation) 
  får utfärdas endast efter skriftlig ansökan i traditionell form av en arbets- eller uppdragsgivare. Ansökan ska vara undertecknad på traditionellt sätt av arbets- eller uppdragsgivaren. Om denne är en juridisk person ska ansökan vara undertecknad av en behörig företrädare. 
  
 3.6 
  
 Om en arbets- eller uppdragsgivare eller en behörig företrädare för denne har legitimerat sig eller skrivit under med Svensk  
  
 e-legitimation, 
  eller enligt det förenklade förfarande som anges i  
 3.3,  
 får en sådan underskrift eller legitimering för uppgiftslämnande ersätta ett förfarande enligt  
 3.5. 
  
 3.7 
  
 Utfärdare ska skyndsamt och på ett säkert sätt behandla och effektuera spärrbegäran och vidta sådana åtgärder för att förhindra missbruk av spärrtjänsten (eller andra handlingar som leder till spärr av en elektronisk identitetshandling) att användares  
  
 e-legitimationer 
  är tillgängliga när de behövs. 
  
 2.3.1 
  
 Fastställande av sökandens identitet 
  
 3.8 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska kontrollera den sökandes identitet vid ett personligt besök, på likvärdigt sätt som vid en ansökan om en traditionell identitetshandling. 
  
 3.9 
  
 Utfärdare av en  
  
 e-legitimation 
  ska kontrollera att ansökan om  
 e-legitimation 
  är behörigen undertecknad på papper eller lämnad elektroniskt enligt  
 3.3,  
 och att de uppgifter som den 
 249 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2010:104 
  
 sökande lämnat är fullständiga och stämmer överens med uppgifter som finns registrerade i ett officiellt register. 
  
 3.10 
  
 Utfärdare av en  
  
 e-legitimation 
  knuten till organisations- tillhörighet  
 (e-tjänstelegitimation) 
  ska kontrollera att ansökan om  
 e-legitimation 
  är behörigen undertecknad på papper eller lämnad elektroniskt enligt  
 3.6,  
 och att de uppgifter som den sökande lämnat är fullständiga och stämmer överens med uppgifter som finns registrerade i ett officiellt register. 
  
 2.3.2 
  
 Utfärdande av  
  
 e-legitimation 
  
 3.11 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska säkerställa att alla sökande tilldelas en unik elektronisk identitet och att de utfärdade elektroniska identitetshandlingarna är utformade så att de för användaren tydligt kan hänföras till den aktuella tjänsten. 
  
 3.12 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska tillhandahålla den tilldelade elektroniska identitetshandlingen till sökanden på ett säkert sätt, och säkerställa att identitetshandlingen blir entydigt kopplad till sökandens elektroniska identitet. 
  
 3.13 
  
 En utfärdare som vid personligt besök eller via elektroniskt förfarande som är förenligt med  
  
 3.3,  
 tillhandahåller både den elektroniska legitimationshandlingen som användaren ska inneha och personlig kod som användaren ska bruka för att aktivera  
 e-legitimationen, 
  ska bekräfta brevledes till sökandens folkbokföringsadress att överlämning av sådan  
 e-legitimation 
  skett. 
  
 3.14 
  
 Sökanden ska bekräfta att denne mottagit  
  
 e-legitimationen 
  innan den blir giltig. 
  
 2.3.3 
  
 Utformning av tekniska hjälpmedel 
  
 3.15 
  
 Tekniska hjälpmedel för identifiering genom Svensk e- legitimation ska utformas enligt sådan tvåfaktorsprincip att en del består i den elektroniska identitetshandlingen som använd- aren ska inneha, och en del i det som användaren ska bruka för att aktivera  
  
 e-legitimationen 
  (personlig kod). 
 250 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 9 
  
 3.16 
  
 Aktiveringsmekanismen och den personliga koden ska utformas så att det är osannolikt att en utomstående kan forcera aktiveringsskyddet, ens på maskinell väg. 
  
 3.17 
  
 Användare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska på egen hand kunna byta personlig kod, och få hjälp att välja den personliga koden så att kraven i  
 3.16  
 upprätthålls. 
  
 2.3.4 
  
 Identitetsintyg 
  
 3.18 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska tillhandahålla tjänst för utgivning av identitetsintyg till förlitande  
 e-tjänster, 
  enligt de tekniska specifikationer som  
 E-legitimationsnämnden 
  från tid till annan föreskriver. Utlämnande av identitetsintyg ska föregås av en tillförlitlig kontroll av den angivna elektroniska identiteten och den elektroniska identitetshandlingens giltig- het. 
  
 3.19 
  
 Lämnade identitetsintyg ska vara giltiga endast så länge som det krävs för att användaren ska få tillgång till den efterfrågade  
  
 e-tjänsten, 
  samt skyddas så att informationen är läsbar endast för den avsedda mottagaren och att den som tar emot intyget kan kontrollera att mottagna intyg är äkta. 
  
 2.4 
  
 Operationella krav 
  
 4.1 
  
 Utfärdare ska ha ett ledningssystem för informationssäkerhet (LIS) som i tillämpliga delar baseras på ISO/IEC 27001 eller motsvarande erkända och vedertagna standarder, omfattande bl.a. organisation, resurser samt tekniska respektive administrativa säkerhetsåtgärder och utgöra en kvalitets- process som kontinuerligt ska utvärderas och anpassas till aktuella verksamhets- och omvärldskrav: 
  
 a) 
  
 Samtliga säkerhetskritiska administrativa och tekniska processer ska dokumenteras och vila på en formell grund, där roller, ansvar och befogenheter finns tydligt definierade. 
  
 b) 
  
 Utfärdare ska säkerställa att denne vid var tid har tillräckliga personella resurser till förfogande för att uppfylla sina åtaganden. 
  
 251 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2010:104 
  
 c) 
  
 Utfärdare ska inrätta en process för riskhantering som på ett ändåmålsenligt sätt, kontinuerligt eller minst var sjätte månad, analyserar hot och sårbarheter i verksam- heten, och som genom införande av säkerhetsåtgärder balanserar riskerna till acceptabla nivåer. 
  
 d) 
  
 Utfärdare ska inrätta en process för incidenthantering som systematiskt säkerställer kvaliteten i tjänsten, former för vidarerapportering och att lämpliga reaktiva och preventiva åtgärder vidtas för att lindra eller förhindra skada vid händelser som lett till eller kunnat leda till en incident. 
  
 e) 
  
 Utfärdare ska upprätta och testa en kontinuitetsplan som tillgodoser verksamhetens tillgänglighetskrav genom en förmåga att återställa kritiska processer vid händelse av katastrof eller allvarliga incidenter. 
  
 4.2 
  
 Ledningssystemet för informationssäkerhet och efterlevnaden av de krav som ställs på utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska årligen vara föremål för internrevision, utförd av oberoende intern kontrollfunktion, såvida inte organisationens storlek eller annan försvarbar orsak motiverar annat. 
  
 4.3 
  
 Ledningssystemet för informationssäkerhet och efterlevnaden av de krav som ställs på utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska vara föremål för extern revision minst var 24:e månad, och utföras av opartisk och självständig revisor med dokumenterad erfarenhet av  
 IT-revisioner 
  och kontrolltestning. Resultatet av revisionen ska redovisas i en revisionsrapport, och som på begäran ska ges in till  
 E-legitimationsnämnden. 
  
 4.4 
  
 En utfärdare som på annan part har lagt ut utförandet av en eller flera säkerhetskritiska processer, ska genom avtal definiera vilka kritiska processer som underleverantören är ansvarig för och vilka krav som är tillämpliga på dessa, samt tydliggöra avtalsförhållandet i utfärdardeklarationen så att underleverantörens uppfyllelse av kraven för Svensk e- legitimation kan verifieras oberoende av huvudmannen. 
  
 252 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 9 
  
 2.5 
  
 Fysisk, administrativ och personorienterad säkerhet 
  
 5.1 
  
 Verksamhetens centrala delar ska skyddas fysiskt mot skada som följd av miljörelaterade händelser, otillåten åtkomst eller andra yttre störningar. Tillträdeskontroll ska tillämpas så att åtkomst till känsliga utrymmen är begränsad till behörig personal, att flyttbart datamedia och pappersdokument förvaras på ett säkert sätt, och att dessa utrymmen kontinuerligt övervakas för obehörigt tillträde. 
  
 5.2 
  
 Innan en person antar någon av de roller som identifierats i enlighet med  
  
 4.1a,  
 och som är av särskild betydelse för säkerheten, ska utfärdaren ha genomfört bakgrundskontroll i syfte att förvissa sig att personen kan anses vara pålitlig samt att personen har de kvalifikationer och den utbildning som krävs för att utföra de arbetsuppgifter som följer av rollen på ett tillfredställande, korrekt och säkert sätt. 
  
 5.3 
  
 Utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  ska bevara 
  
 a) 
  
 ansökningshandlingar och handlingar som rör utlämnande, mottagande eller spärr av  
  
 e-legitimationer. 
  
 b) 
  
 avtal, policydokument och utfärdardeklarationer, och 
  
 c) 
  
 övrig dokumentation som stöder efterlevnaden av de krav som ställs på utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation, 
  och som visar att de säkerhetskritiska processerna fungerar. 
  
 5.4 
  
 Tiden för bevarande ska inte understiga tio år och material ska kunna tas fram i läsbar form under hela denna tid, såvida inte krav på gallring påkallas från integritetssynpunkt och har stöd 
  
 i 
  
 lag eller annan författning. 
  
 5.5 
  
 En utfärdare av Svensk  
  
 e-legitimation 
  som upphör med sin verksamhet ska informera sina användare och  
 E-legitimations- 
  nämnden. Utfärdaren ska hålla arkiverat material tillgängligt. 
 253 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2010:104 
  
 2.6 
  
 Teknisk säkerhet 
  
 6.1 
  
 Utfärdare ska kunna visa att de tekniska kontroller som finns införda är tillräckliga för att uppnå den skyddsnivå som bestämts genom riskanalysen, och att dessa kontroller fungerar och är effektiva. 
  
 6.2 
  
 Kommunikation mellan systemkomponenter över allmänna telekommunikationsnät eller andra kommunikationslänkar som inte är fysiskt skyddade i enlighet med  
  
 5.1,  
 ska begränsas och ömsesidigt identifieras med en styrka som minst motsvarar kraven för Svensk  
 e-legitimation, 
  samt skyddas mot insyn, manipulation och återuppspelning. 
  
 6.3 
  
 Känsligt kryptografiskt nyckelmaterial ska skyddas så att: 
  
 a) 
  
 åtkomst begränsas, logiskt och fysiskt, till de roller och de tillämpningar som oundgängligen kräver det, 
  
 b) 
  
 nyckelmaterialet aldrig lagras i klartext på beständigt lagringsmedia, 
  
 c) 
  
 aktiveringsdata för skydd av nyckelmaterial hanteras genom flerpersonkontroll, 
  
 d) 
  
 nyckelmaterialet skyddas när det inte är under användning, direkt eller indirekt, via kryptografisk hård- varumodul med aktiva säkerhetsmekanismer mot både fysiska och logiska försök att röja nyckelmaterialet, 
  
 e) 
  
 säkerhetsmekanismerna för skydd av nyckelmaterial är genomlysta och baserade på erkända och väletablerade standarder. 
  
 6.4 
  
 Utfärdaren ska kunna påvisa att tekniska säkerhetskontroller införts vid identifiering av användare och utfärdande av identitetsintyg, så att det är osannolikt att utomstående genom gissning, avlyssning, återuppspelning eller manipulation av kommunikation kan forcera skyddsmekanismerna. 
  
 6.5 
  
 Utfärdaren ska ha en dokumenterad och fungerande process for styrning och ändring av  
  
 IT-system 
  i enlighet med vedertagna principer, och som innefattar kontinuerlig omvärldsbevakning av de produkter och teknologier som används i tjänsten samt ändåmålsenlig beredskap för förändrade risknivåer. 
 254 
 Bilaga 10 
 Kvalificerade certifikat 
 Analys av konsekvenser om identitetsleverantörer tvingas tillhandahålla endast kvalificerade certifikat. 
  
 1 
  
 Sammanfattande slutsatser ....................................... 
  
 256 
  
 2 
  
 Uteslutning av  
  
 e-legitimationslösningar ...................... 
  
 256 
  
 3 
  
 Hur svårt är det att konvertera ................................... 
  
 257 
  
 4 
  
 Övergångsproblem.................................................... 
  
 258 
  
 5 
  
 Säkerhetsvinster med kvalificerade certifikat............... 
  
 259 
  
 6 
  
 Internationell samverkan........................................... 
  
 261 
  
 7 
  
 Juridiska frågor om säkerhetsnivå .............................. 
  
 262 
  
 8 
  
 Ekonomi Affärsmodell............................................... 
  
 263 
  
 9 
  
 Realistiska alternativ ................................................ 
  
 264 
  
 255 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:104 
  
 1 Sammanfattande slutsatser 
 Ett krav på att endast kvalificerade certifikat är godkända som e- legitimationer i Sverige garanterar inte en högre säkerhetsnivå än om även icke kvalificerade certifikat accepteras. 
 Ett krav på kvalificerade certifikat skapar stora övergångs- problem för såväl dagens utfärdare av  
 e-legitimationer 
  som utfärdare av tjänstelegitimationer och tvingar nuvarande  
 e-legitima- 
  tionsutfärdare att stå utanför federationen om de inte helt ändrar sin affärsmodell och avtalsstruktur. 
 Ett krav på kvalificerade certifikat strider mot normer som utarbetats inom EU projektet STORK om det inte kombineras med ett krav på hårda nyckelbärare (Smarta Kort). 
 Ett krav på kvalificerade certifikat utesluter alternativa tekniker som anses vara acceptabla inom EU projektet STORK, ex användning av koddosor och kan medföra mer långtgående krav än vad som ofta behövs i praktiken. 
  
 2 
  
 Uteslutning av  
  
 e-legitimationslösningar 
  
 Ett krav på att  
 e-legitimationer 
  ska baseras på kvalificerade certifikat reducerar drastiskt mängden godkända  
 e-legitimationer. 
  
 I Sverige finns bara en aktör som är registrerad som utfärdare av kvalificerade certifikat. Detta krav utesluter därför bl.a. följande övriga aktörer: 
  
 Samtliga ramavtalsleverantörer i infratjänsten, d.v.s.  
  
 e-legitima- 
  tioner från BankID, Nordea, SEB, Telia, Posten och Steria. Därmed utesluts i stort sett samtliga  
 e-legitimationer 
  som idag accepteras av svenska myndigheter. 
  
 Befintliga tjänstelegitimationer som ex SITHS och enskilda myndigheters  
  
 e-tjänstekort 
  (Skatteverket, Polisen m.m.) 
 Vidare utesluts även alternativa tekniker så som koddosor, kodkort och diverse mobiltelefonbaserade  
 e-legitimeringslösningar 
  som inte 
 256 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 10 
  
 är certifikatbaserade eller som av andra skäl inte knyts till ett kvalificerat certifikat. 
 3 Hur svårt är det att konvertera 
 Av lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer (signaturlagen) följer att kvalificerade elektroniska signaturer skapas med certifikat som ska ges ut till allmänheten (s.k. öppna system). Innebörden av detta kan sammanfattas enligt följande: 
 För slutna system ska parternas avtalsfrihet respekteras i den utsträckning det är förenligt med övrig lagstiftning. Vissa svårigheter finns dock att avgöra vad som utgör slutna respektive öppna system. 
 Storleken på den grupp till vilken ett certifikat har erbjudits anses inte vara avgörande 
 . I stället kan det, enligt lagmotiven, vara rimligt att som huvudregel utgå från att  
 det rör sig om utfärdande till allmänheten när certifikaten avses användas vid kommunikation med andra än utfärdaren, alltså en tredje part, och det inte föreligger något kontrakts- förhållande mellan utfärdaren och denne tredje part.  
 Dean en certifikat- utfärdare att certifikaten är kvalificerade, utan att i certifikaten begränsa kretsen av möjliga mottagare på ett mer precist sätt, kan det finnas anledning att anse att certifikatutfärdaren omfattas av lagens tillämpningsområde. Den närmare tolkningen av begreppet till allmänheten har överlämnats till rättstillämpningen (prop. 1999/2000:117 s.  
  
 35–36). 
  
 Nuvarande  
 e-legitimationsutfärdare 
  är i dag bundna till en affärsmodell där man tar betalt för spärrkontroll. Detta förutsätter ett kontraktsförhållande med förlitande part och får till följd att spärrinformation inte kan tillhandahållas öppet till andra förlitande parter som inte omfattas av sådant kontraktsförhållande. 
 Dagens  
 e-legitimationsutfärdares 
  tjänster kan därför inte uppfylla kraven på att vara kvalificerade med mindre än att nuvarande affärsmodell och kontraktsförhållande med förlitande parter ändras och systemet öppnas för allmän användning. 
 Av 6 § signaturlagen följer vidare att ett certifikat – för att få kallas kvalificerat – ska innehålla uppgift om att det utfärdats som ett kvalificerat certifikat. Det är inte tillräckligt att certifikat- utfärdaren anger detta i sin marknadsföring eller på annat sätt; det måste framgå av själva certifikatet (prop. 1999/2000:117 s. 71). 
 257 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:104 
  
 Detta innebär att även om man överger sin nuvarande affärsmodell och registrerar sig som utfärdare av kvalificerade certifikat, så kommer inte de certifikat som redan utfärdats att räknas som kvalificerade. Endast nya certifikat som innehåller uppgift om att de utfärdats som kvalificerade certifikat uppfyller rekvisiten för att vara kvalificerade. 
 Här finns en övergångsperiod där alla nuvarande innehavare av  
 e-legitimationer 
  aktivt måste ansöka om nya certifikat efter det att man övergett sin gamla affärsmodell. 
 Dessa problem drabbar inte bara nuvarande utfärdare av privata  
 e-legitimationer 
  utan drabbar lika hårt dagens tjänstekort. De certifikat som finns utfärdade på tjänstekort blir inte kvalificerade bara för att utfärdaren blir registrerad som utfärdare av kvalificerade certifikat. Innan tjänstekorten kan användas måste nya tjänstekort utfärdas alternativt förses med nya certifikat. 
 Sammantaget blir en konvertering av befintliga e- legitimationssystem till utfärdande av kvalificerade certifikat mycket kostsam. Detta är en kostnad som sannolikt kommer att drabba svenska myndigheter som i slutändan ska betala för användningen av dessa  
 e-legitimationer. 
  
 4 Övergångsproblem 
 Det är inte rimligt att anta att alla myndigheter byter e- legitimationssystem samtidigt. Under en övergångstid tvingas dagens  
 e-legitimationsutfärdare 
  därför att kvarstå som utfärdare av icke kvalificerade certifikat tills alla  
 e-tjänster 
  har konverterat till den nya federativa infrastrukturen. Först då kan man börja om och ge ut kvalificerade certifikat. Under denna tid måste tjänste- leverantörer vara anslutna till båda systemen samtidigt. 
 I teorin kan  
 e-legitimationsutfärdaren 
  erbjuda alternativ till användarna, 
  
 1. 
  
 kvalificerade certifikat för legitimering mot myndigheter som är anslutna till federationen, och/eller 
  
 2. 
  
 icke kvalificerade certifikat för legitimering mot myndigheter som är anslutna till nuvarande infratjänst. 
  
 258 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 10 
  
 I praktiken är en sådan uppdelning mindre hållbar eftersom det blir svårt för användare att välja både vilken  
 e-legitimation 
  de ska skaffa och vilken  
 e-legitimation 
  de ska använda för legitimering mot en viss  
 e-tjänst. 
  
 En annan övergångsmöjlighet är att godkänna icke kvalificerade certifikat under en övergångsperiod som är så lång att samtliga myndigheter och utfärdare av  
 e-legitimationer 
  har kunnat konvertera till att använda identitetsfederationen samt att samtliga användare har bytt ut sina  
 e-legitimationer 
  mot nya. 
 Detta är dock inte helt okomplicerat om det innebär att e- legitimationerna därmed byter tillitsnivå. 
 Problem uppstår även om någon av dagens utfärdare inte anser att det är tillräckligt lönsamt att registrera sig som utfärdare av kvalificerade certifikat eller om  
 e-tjänster 
  inte kan acceptera kostnaden för den ändrade tillitsnivån. 
  
 5 
  
 Säkerhetsvinster med kvalificerade certifikat 
  
 Identitetsfederationens hanterar kvalitetskrav på identifiering genom att definiera olika tillitsnivåer. Varje tillitsnivå definieras av en rad ingående faktorer så som krav på registrering och verifiering av användares identiteter, legitimeringstekniker och krav på nyckel- bärare. De säkerhetskrav som ställs för utfärdare av kvalificerade certifikat i signaturlagen är dock allmänt hållna: 
 9 § En certifikatutfärdare som utfärdar kvalificerade certifikat till allmänheten ska bedriva verksamheten tillförlitligt och 
  
 1. 
  
 ha personal med tillräcklig kompetens och erfarenhet för verksamheten, särskilt vad avser ledning, teknik och säkerhets- rutiner, 
  
 2. 
  
 använda sådana rutiner för administration och ledning som uppfyller erkända standarder, 
  
 3. 
  
 använda pålitliga system och produkter som är skyddade mot ändringar och se till att teknisk och kryptografisk säkerhet upprätthålls, 
  
 4. 
  
 förfoga över tillräckliga ekonomiska medel för att kunna bedriva verksamheten enligt denna lag och bära risken för skadestånds- skyldighet, 
  
 259 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:104 
  
 5. 
  
 ha säkra rutiner för identitetskontroll av de undertecknare som kvalificerade certifikat utfärdas till, 
  
 6. 
  
 förfoga över ett snabbt och säkert system för registrering och omedelbar återkallelse av kvalificerade certifikat, och 
  
 7. 
  
 vidta åtgärder mot förfalskning av kvalificerade certifikat och i förekommande fall se till att framställandet av signaturfram- ställningsdata sker konfidentiellt. 
  
 Kraven i första stycket 3 ska anses uppfyllda för sådan maskin- eller programvara som överensstämmer med sådana standarder för produkter för elektroniska signaturer som Europeiska gemenskapernas kommission fastställt och offentliggjort referensnummer till i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
 10 § En certifikatutfärdare som utfärdar kvalificerade certifikat till allmänheten ska 
  
 1. 
  
 omedelbart återkalla ett certifikat när undertecknaren begär det eller när det annars finns anledning till det, 
  
 2. 
  
 säkerställa att exakt tidpunkt kan anges för utfärdande och återkallelse av certifikat, och 
  
 3. 
  
 säkerställa att av utfärdaren framställda signaturframställnings- data och signaturverifieringsdata kan användas som komplement till varandra. 
  
 Det finns inget som hindrar att identitetsfederationen ställer krav på utfärdare av  
 e-legitimationer 
  som motsvarar dessa krav utan att för den sakens skull kräva att  
 e-legitimationen 
  baseras på ett kvalificerat certifikat i lagens mening. 
 Därmed kan man inte förutsätta att en  
 e-legitimation 
  som baseras på ett kvalificerat certifikat är säkrare bara på grundval av att det är kvalificerat. Förtroendenivå avgörs av den definierade tillitsnivån. 
 I tillitsramverket kan federationen ställa olika krav på säkerhetsnivåer som både är högre och lägre än kvalificerade certifikat, vilket också är fallet i EU projektet STORK (se nedan under internationell samverkan). Tillitsramverket är vidare mycket mer detaljerat än lagens krav på utfärdare av kvalificerade certifikat. 
 En annan viktig aspekt som avgör graden av tillförlitlighet är kvaliteten på den nyckelbärare som certifikatet är kopplat till. Kravställningarna runt kvalificerade certifikat ställer inga specifika krav på nyckelbärarens kvalitet. En  
 e-legitimation 
  utgiven av en bank med smart kort som nyckelbärare kan anses vara mer tillförlitlig än ett kvalificerat certifikat med mjuk nyckelbärare 
 260 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 10 
  
 utfärdat av en identitetsutfärdare som inte har en tidigare relation med  
 e-legitimationsinnehavaren. 
  
 6 Internationell samverkan 
 Internationell samverkan runt identifiering baseras inom ramen för dagens aktiviteter inom Europa på federationsteknik och dess ramverk för tillitsnivåer. 
 Inom ramen för  
 STORK-projektet 
  har ett ramverk definierats för tillitsnivåer med 4 nivåer som i stora drag är kompatibelt med det internationella ramverket Kantara Identity Asurance Framework som även ligger till grund för de tillitsnivåer som vi avser definiera i Sverige. 
 Nivå 4 av  
 STORK-projektets 
  tillitsnivåer förutsätter kvalificerade certifikat samt hårda nyckelbärare. Nivå 3 och lägre förutsätter inte att kvalificerade certifikat används och tillåter mjuka nyckelbärare. 
 Det är värt att notera att det inte räcker med att ett certifikat är kvalificerat för att uppnå STORK tillitsnivå 4. Även om dagens leverantörer av  
 e-legitimationer 
  konverterar och ger ut kvalificerade certifikat så uppnås därmed inga fördelar inom ramen för internationell samverkan med mindre än att man även kräver att alla nyckelbärare ska vara hårda (ex smarta kort). 
 Enligt STORK uppfyller såväl certifikat med mjuk nyckelbärare som koddosor utan certifikat kraven för nivå 3. Även om vi i Sverige kräver kvalificerade certifikat men tillåter mjuka nyckel- bärare, samtidigt som vi inte tillåter icke kvalificerade certifikat eller icke certifikatbaserade lösningar, så är vi därmed i klar disharmoni med det Europeiska ramverket eftersom vi har dragit en linje rakt igenom tillitsnivå 3. 
 Om Sverige vill harmonisera med  
 STORK-ramverket 
  så ska nivå 4 kräva kvalificerade certifikat och hårda nyckelbärare medan nivå 3 ska tillåta icke kvalificerade certifikat och alternativa autentiseringsmetoder med motsvarande säkerhetsnivå. 
 Om vi i Sverige inte avser kväva nivå 4 för alla  
 e-tjänster 
  (vilket torde vara orimligt) så måste även icke kvalificerade certifikat tillåtas i federationen om Sveriges tillitsramverk (för nivå 3) ska harmonisera med övriga Europa. 
 261 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:104 
  
 7 
  
 Juridiska frågor om säkerhetsnivå 
  
 I ett beslut den 16 oktober 2009 av Europeiska kommissionen (2009/767/EG) om åtgärder för att underlätta användningen av förfaranden på elektronisk väg genom gemensamma kontakt- punkter har kommissionen uttalat sig bl.a. angående användande av elektroniska signaturer (artikel 1). Där framgår att medlems- staterna ska kräva att en användning av avancerad elektronisk signatur baserad på ett kvalificerat certifikat, endast om det är motiverat på grundval av en ändamålsenlig bedömning av berörda risker. 
 En identitetsfederation har ingen direkt koppling till elektroniska underskrifter eftersom den är till för identifiering. Krav på elektroniska underskrifter kan hanteras i en separat signeringstjänst. 
 Det kan därför vara mindre lämpligt att motverka eller utmönstra identifiering med alternativa metoder. 
 Till saken hör också att det inte någonstans i svensk lagstiftning eller författningsreglering krävs en kvalificerad elektronisk signatur (se 2 § signaturlagen där kvalificerad elektronisk signatur definieras som en avancerad elektronisk signatur som är baserad på ett kvalificerat certifikat och som är skapad av en säker anordning för signaturframställning). 
 Hur lätt det är att blanda samman dessa begrepp framgår emellertid av bl.a. Karnovkommentaren till lagen (2005:807) om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting. Där sägs följande i not 15 till 9 §: 
 Bestämmelsen är utformad efter mönster av 10 kap. 26 § skatte- betalningslagen (1997:483) och 4 kap. 4 § lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter, se prop. 2005/06:7, s. 29 f. Att kravet på underskrift får uppfyllas med elektroniska medel innebär att det finns en kvalificerad elektronisk signatur (kursiverat här). Detta följer av 17 § lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signa- turer. De aktuella blanketterna finns normalt endast som ifyllnadsbara  
 pdf-blanketter 
  på Skatteverkets hemsida. 
 262 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 10 
  
 Ett studium av regeringens proposition 2005/06:7 Vissa kommunalekonomiska frågor visar på samma missförstånd. Där sägs följande: 
 I andra stycket anges vad som är ett elektroniskt dokument. Att kravet på underskrift ska anses som uppfyllt med elektroniska medel innebär att det finns en kvalificerad elektronisk signatur. Detta följer av 17 § lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer. 
 Påståendena är felaktiga. I 9 § andra stycket nämnda lag föreskrivs nämligen att med ett elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad databehandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. Denna definition kräver inte att den elektroniska signaturen ska vara kvalificerad; jfr motsvarande misstag i prop. 2001/02:25 s. 172. 
 En näraliggande slutsats – från juridiska och praktiska utgångs- punkter – är därmed att det kan vara lämpligt att undvika en begreppsapparat som missförståtts av så många och som bygger på en teknikstyrd terminologi som genererar ständiga diskussioner och behov av klargöranden. Ett praktiskt alternativ är att bygga på sådana tillitsnivåer och anslutning till en identitetsfederation som övervägs inom detta projekt. 
 8 Ekonomi Affärsmodell 
 Identitetsutfärdare kommer att klassas i enlighet med den tillitsnivå de erbjuder och varje tjänstetyp för varje  
 e-tjänsteleverantör 
  kommer att deklarera vilken tillitsnivå de kräver. Det är därför väldigt enkelt att hantera flera tillitsnivåer i federationen. 
 Inom ramen för den fördelning av pengar som sker till identitetsutfärdare borde det finnas utrymme för olika ersättningsnivåer beroende på vilken tillitsnivå man tillhandahåller, alternativt viktad mot vilken tillitsnivå som  
 e-tjänsten 
  krävt. 
 263 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:104 
  
 9 Realistiska alternativ 
 Ett realistiskt alternativ till att kräva kvalificerade certifikat för medlemskap i federationen är att vi i Sverige definierar tillitsnivåer som harmoniserar med internationella standarder och Europeiska normer med eventuella tillägg för Svenska förhållanden inom ramen för de internationella ramverken. 
 Nivå 3 kan då inte kräva kvalificerade certifikat medan nivå 4 troligen gör detta i kombination med krav på hårda nyckelbärare. 
 Inom ramen för den upphandlingsmodell för identifierings- tjänster som tas fram bör man vidare ha möjlighet att anpassa ersättningsnivå till identitetsutfärdare beroende på vilken tillitsnivå de tillhandahåller. 
 264 
 Bilaga 11 
 Teknisk sammanfattning av infrastrukturen för 
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 1 Sammanfattning 
 Denna sammanfattning av Infrastrukturen för Svensk e- legitimation är riktad till läsare som är bekanta med federations- teknik enligt SAML 2.0 och de tekniker som i övrigt ligger till grund för utfärdande och användning av  
 e-legitimationer 
  för identifiering och signering. 
  
 2 
  
 Grundstruktur och skillnader mot dagens infrastruktur 
  
 Infrastrukturen för identifiering inom ramen för Svensk e- legitimation bygger på en federativ modell enligt protokollet SAML 2.0. 
 Detta innebär inga skillnader för utfärdande och utformning i förhållande till dagens  
 e-legitimationer. 
  Samma  
 e-legitimationer 
  som används inom nuvarande infrastruktur kommer att kunna användas inom ramen för en federativ modell. 
 Den stora skillnaden är att Service Providers SP (i utredningen kallade  
 E-tjänsteleverantörer) 
  inte kommer i direkt kontakt med användarnas  
 e-legitimationer 
  utan istället får ett identitetsintyg i form av en SAML assertion från  
 e-legitimations- 
  utfärdarens Identity Provider (IdP). 
 I en traditionell  
 SAML-relation 
  innebär detta att myndigheters  
 e-tjänster 
  intar rollen som service provider (SP) och att e- legitimationsutfärdarna intar rollen som Identity Provider (IdP) och därmed den part för vilken användaren identifierar sig, oavsett vilken  
 e-tjänst 
  som användaren avser att logga in på. 
 Övergången från att hantera  
 e-legitimationer 
  direkt till att konsumera Identitetsintyg i form av SAML assertions innebär även 
 265 
  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2010:104 
  
 att de identitetsuppgifter som förmedlas till  
 e-tjänsten 
  kan anpassas efter  
 e-tjänstens 
  behov. När  
 e-tjänsten 
  kräver personnummer ska denna information ingå i identitetsintyget men om  
 e-tjänsten 
  istället kräver andra uppgifter som exempelvis organisations- nummer och ID inom organisationen kan informationen i identitetsintyget anpassas till  
 e-tjänstens 
  behov oavsett vilken e- legitimation som användaren använt för att legitimera sig. 
 För de fall där  
 e-tjänsten 
  behöver mer information om användaren som loggar in, exempelvis uppgift om juridisk behörighet kan en fråga ställas till en Attribute Authority – AA (I utredningen benämnd Attributsutfärdare) som genom en attribute query (attributsförfrågan) kan erhålla nödvändig kompletterande information. 
 Härvid kan teoretiskt sett alla typer av  
 e-legitimationer, 
  även de som inte innehåller några specifika personuppgifter så som kod- dosor för generering av engångslösenord, användas för inloggning mot en myndighet som kräver såväl personnummer som ytterligare information om juridisk behörighet. 
 3 Tillitsramverk och Säkerhetsnivåer 
 Grunden för vilken säkerhetsnivå som tillämpas när en användare legitimerar sig är den tillitsnivå som  
 e-tjänsten 
  kräver. För att dessa säkerhetsnivåer ska kunna vara jämförbara inom ramen för federationen definieras fyra tillitsnivåer (assurance levels) för federationen genom ett tillitsramverk. Alla IdP som utfärdar Identitetsintyg till anslutna  
 e-tjänster 
  måste visa att hela den process som ligger till grund för utfärdandet av identitetsintyg uppfyller kraven i den efterfrågade tillitsnivån, detta innefattar bl.a. 
  
 Krav på utfärdandeprocessen. 
  
 Krav på själva  
  
 e-legitimationen 
  och dess användning. 
  
 Krav på utfärdaren av  
  
 e-legitimationen. 
  
 Mer information om tillitsramverket tillhandahålls i  
 Bilaga 9 
 . 
 266 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 11 
  
 4 Metadata 
 För att infrastrukturen ska kunna erbjuda identifiering med hög säkerhetsnivå måste bl.a. Identitetsintyg med identitetsuppgifter signeras och krypteras från IdP till  
 e-tjänst. 
  Detta kräver att parterna har tillgång till varandras publika nycklar dels för verifiering av signaturer och dels för kryptering av data. 
 Vidare behöver  
 e-tjänsters 
  krav på attribut och tillitsnivåer finnas tillgängliga så att en IdP kan leverera ett identitetsintyg med lämplig information om användare till  
 e-tjänsterna. 
  
 För att underlätta spridning av denna information på ett tillförlitligt sätt lagras sådan information i ett centralt register med s.k. metadata. Dessa metadata hålls tillgänglig för de aktörer som behöver den. Varje IdP måste ha tillgång till information om alla e- tjänster och  
 e-tjänsterna 
  behöver information om varje IdP och attributstjänst. Metadatainformationen tillhandahålls i signerad form, signerad av den federationsoperatör som administrerar federationen och dess tillhörande registeruppgifter. 
 5 Discovery service 
  
 5.1 
  
 Grundläggande syfte och funktion 
  
 Genom federationens metadata vet varje  
 e-tjänst 
  vilken IdP som ska identifiera en användare med en specifik typ av  
 e-legitimation 
  och som ska utfärda ett Identitetsintyg för användaren. 
 För att detta ska kunna ske måste dock  
 e-tjänsten 
  veta vilken e- legitimation som användaren kan och vill använda.  
 E-tjänsten 
  kan så som sker idag låta en användare välja vilken av alla tillgängliga e- legitimationer som användaren vill använda men detta blir opraktiskt i takt med att antalet alternativ ökar. 
 En discovery service (i utredningen benämnd Anvisningstjänst) kan i samarbete med varje användare komma ihåg vilken e- legitimation som användaren använt tidigare mot andra  
 e-tjänster 
  och därmed skapa förenklade dialoger där användarens tidigare val av  
 e-legitimation 
  kommer upp som förval. 
 Utredningen förordar att en discovery service ska erbjudas i två versioner, en där användaren omdirigeras till discovery service 
 267 
  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2010:104 
  
 enligt standardiserat SAML protokoll och ett där en dynamisk webbsida från  
 e-tjänsten 
  kan anpassas till användarens förval genom s.k. AJAX anrop till discoverytjänsten. Dessa alternativ finns närmare beskrivna i  
 bilaga 16 
 . 
  
 5.2 
  
 Förhållande mellan IdP och utfärdare av e- legitimation 
  
 Det är viktigt att användarens val av  
 e-legitimation 
  blir begriplig för användaren. Detta innebär att användaren endast ska behöva välja typ av  
 e-legitimation 
  för att  
 e-tjänsten 
  ska kunna hänvisa användaren till rätt IdP för identifiering. 
 Samtidigt är det viktigt att användaren inom ramen för Infrastrukturen för svensk  
 e-legitimation 
  känner igen sig vid varje identifieringstillfälle. Det är därför betydelsefullt att användaren alltid identifierar sig för samma IdP oberoende av vilken  
 e-tjänst 
  inom infrastrukturen som kräver legitimering. 
 Varje typ av  
 e-legitimation 
  från en specifik utfärdare måste vidare kopplas till ett namn på  
 e-legitimationen 
  som användaren känner igen och kan relatera till i det gränssnitt för val av e- legitimationer som skapas i samverkan med infrastrukturens discovery service. Detta namn återfinns även i federationens metadata för respektive IdP. Det är dessa metadata som utgör grunden för att såväl skapa  
 val-gränssnitt 
  för användare som att koppla användarens val till en viss IdP. 
 För att garantera att varje typ av  
 e-legitimation 
  representeras av ett för användaren begripligt namn och att detta endast kopplas samman med en IdP, är  
 e-legitimationsutfärdaren 
  ansvarig för definition av namn för dennes olika typer av  
 e-legitimationer 
  samt att specificera en och endast en godkänd IdP för vare typ av e- legitimation. 
 6 Integration i  
 e-tjänster 
  
 Hantering av SAML Assertions är i dag väldigt enkelt då de stöds av en lång rad färdiga produkter och i allt större utsträckning stöds som standard i olika miljöer och verktyg för att införa webb- tjänster. 
 268 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 11 
  
 Eftersom Identitetsintyg följer ett standardiserat format behöver  
 e-tjänster 
  i den federativa modellen inte anpassas ytterligare om nya aktörer i egenskap av identitetsutfärdare tecknar avtal med federationsoperatören  
 (E-legitimationsnämnden). 
  
 Integrationen av färdiga  
 e-tjänster 
  mot den nya infrastrukturen är därför förhållandevis enkel. För de parter som avser att skapa en ny  
 e-tjänst, 
  utgör integration med den federative infrastrukturen en generellt sett försumbar kostnad i jämförelse med vad det kostar att skapa själva  
 e-tjänsten. 
  
 6.1 
  
 Integration med lokala federationer 
  
 Idag existerar många befintliga identitetsfederationer som är uppbyggda på liknande sätt som identitetsfederationen för Svensk  
 e-legitimation. 
  En sådan "lokal" identitetsfederation kan innefatta  
 e-tjänster 
  som nyttjar en IdP inom den lokala federationen för att erhålla identitetsintyg som följer lokala konventioner, men där denna  
 e-tjänst 
  likväl vill tillåta att användare ska kunna identifiera sig via identitetsfederationen för Svensk  
 e-legitimering. 
  
 Detta kan enkelt lösas genom att den lokala IdP:n i den lokala federationen uppträder som en IdP Proxy enligt följande modell: 
  
 Identitetsfederation för 
  
 Identitetsutfärdare 
  
 Metadata 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 Utfärdande av 
  
 Identitets- 
  
 Identitetsintygande 
  
 Attributslagning 
  
 e-legitimationer 
  
 intygstjänst 
  
 Metadata 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 Autentisering 
  
 Anvisningstjänst 
  
 Service 
  
 IdP 
  
 Provider 
  
 Lokal 
  
 Lokal IdP 
  
 Attributsintygs- 
  
 tjänst 
  
 Användare med 
  
 tjänst 
  
 Svensk  
 e-legitimation 
  
 Metadata 
  
 Utnyttjande av  
 e-tjänst 
  
 Lokal federation 
  
 Lokal 
  
 e-tjänst 
  
 Lokal Federation 
  
 269 
  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2010:104 
  
 En IdP Proxy agerar som en IdP inom en lokal federation mot e- tjänster i den lokala federationen men utgör samtidigt en registrerad Service Provider  
 (e-tjänst) 
  i federationen för Svensk e- legitimation. En användare med Svensk  
 e-legitimation 
  som loggar in på en  
 e-tjänst 
  som är ansluten till den lokala federationen överförs till IdP Proxy som i enlighet med lokala konventioner konstaterar att användaren ska identifieras genom federationen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Användaren anvisas till och identifieras av den IdP som är kopplad till användarens  
 e-legitimation 
  och ett identitetsintyg returneras till IdP Proxy. IdP Proxy aggregerar vid behov ytterligare information om användaren och returnerar sedan ett lokalt identitetsintyg till  
 e-tjänsten 
  i den lokala federationen. 
 För att underlätta discovery i den lokala federationen så att användaren kan ges en korrekt uppsättning val av  
 e-legitimationer 
  för inloggning som även inkluderar  
 e-legitimationer 
  som bara hanteras inom federationen för Svensk  
 e-legitimation, 
  kan lämplig metadata om IdP tjänster i federationen för Svensk  
 e-legitimation 
  inkluderas i den lokala federationens metadataregister. 
 7 Signering 
 I nuvarande infrastruktur sker signeringen i användarens klient av den information som skickas från  
 e-tjänsten. 
  Detta kräver dels att  
 e-tjänsten 
  kan skicka information som ska signeras på ett sätt som är anpassat till användarens lokala klientprogramvara och e- legitimation, dels att användarens  
 e-legitimation 
  är certifikat- baserad och kan användas för att skapa en elektronisk signatur enligt gällande standards. 
 Elektroniska signaturer som skapas i dagens modell kan endast verifieras av parter som har avtal med  
 e-legitimationsutfärdaren 
  för åtkomst till spärrinformation. Detta omöjliggör i praktiken för utländska myndigheter att verifiera en signatur skapad med en svensk  
 e-legitimation. 
  
 I en ny modell där det kan förekomma  
 e-legitimationer 
  som inte kan användas för signering krävs en annan lösning som 
  
 inte kräver att  
  
 e-tjänsten 
  inför anpassningar mot varje typ av e- legitimation och klientprogramvara, och 
  
 gör det möjligt 
  
 270 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 11 
  
 för alla användare att signera, även de som innehar en icke certifikatbaserade  
  
 e-legitimationer, 
  och 
  
 för utländska aktörer att verifiera en signatur som är skapad med stöd av en svensk  
  
 e-legitimation. 
  
 Utredningen har föreslagit att en central signeringstjänst ska övervägas för att tillgodose dessa behov. Olika förslag på lösningar presenteras i  
 Bilaga 17 
 . 
 271 
 Bilaga 12 
 Tekniskt ramverk 
 Teknisk beskrivning av infrastrukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 1 Introduktion 
 Det tekniska ramverket beskriver hur identitetsfederationen implementeras tekniskt. Identitetsfederationen är baserad på den internationella standarden SAML v2.0 specificerad i [SAML2Core]. 
 SAML är en flexibel standard som inte reglerar implementationen av aktuella identitetsfederationer på detaljnivå. För att kunna federera med SAML på ett effektivt sätt behöver ett antal vägval göras och dokumenteras. Den tekniska dokumentationen utgörs av dessa vägval och närmare reglering av hur standarden används. 
 Grundtanken vid framtagandet av det tekniska ramverket har varit att i så stor utsträckning som möjligt använda internationellt vedertagna tekniska profiler för federering och SAML. 
 2 Teknisk bakgrund 
  
 2.1 
  
 Elektroniska intyg 
  
 Det är viktigt att noggrant specificera format och innehåll för de elektroniska intyg som kommuniceras mellan identitetsintygstjänst (IdP),  
 e-tjänsteleverantör 
  (SP), och attributintygstjänst. Syftet är att förenkla kommunikationen mellan parter i identitetsfederationen utan att skapa onödiga begränsningar. Som bakgrund presenteras nedan det tänkta informationsflödet vid en inloggning till en webbtjänst i identitetsfederationen. 
 273 
  
 Bilaga 12 
  
 SOU 2010:104 
  
 E-tjänsteleverantör 
  Attributintygstjänst 
 (4) 
 (1, 3) 
 Användare 
  
 (2)  
 Identitetsintygstjänst 
  
 1. 
  
 Användaren ansluter till  
  
 e-tjänsten. 
  
 2. 
  
 E-tjänsteleverantören 
  
  skickar användaren vidare till ett inloggnings- formulär hos identitetsintygstjänsten med hjälp av en identitets- förfrågan. 
  
 3. 
  
 Efter framgångsrik autentisering utfärdas ett identitetsintyg som skickas tillbaka till  
  
 e-tjänsteleverantören. 
  Detta intyg beskrivs ingående i avsnitt 2 i attributspecifikation [AttrSpec]. 
  
 4. 
  
 Om  
  
 e-tjänsteleverantören 
  behöver ytterligare information om användaren kan denna hämtas från en attributintygstjänst via en attributförfrågan. Denna process beskrivs närmare i avsnitt 3 i attributspecifikationen. 
 Attributintyg används för att  
 e-tjänsteleverantörer 
  ska kunna hämta användarattribut som inte är kända för identitetsintygstjänsten. Exempel på sådana attribut kan vara organisationstillhörighet, roll, behörighets- information etc. 
 Det finns ingen teoretisk begränsning i vilken information som kan kommuniceras via attribut. Det är dock viktigt att påpeka att en attributsförfrågan skiljer sig från en auktorisationsfråga. 
 En attributsförfrågan besvarar frågan: Vilka egenskaper har detta subjekt? 
 En auktorisationsförfrågan besvarar frågor av typen: Får detta subjekt genomföra åtgärd X. 
 Rena auktorisationsfrågor kan inte besvaras med ett attributsintyg. 
 274 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 12 
  
 2.2 
  
 Tillit och metadata 
  
 Identitetsfederering via SAML är baserat på att identitetsintygsgivarna och  
 e-tjänsteleverantörerna 
  litar på varandra och därmed kan verifiera de signaturer som används i  
 SAML-kommunikationen. 
  Rent tekniskt så baseras denna tillit på att respektive parter litar på varandras URL:er och tillhörande servercertifikat. 
 Tillitsprocessen automatiseras via användning av SAML metadata [SAML2Meta]. Specifikationen av metadata är framtagen av OASIS för att underlätta administration av större federationer. Federationen definieras då av ett register i  
 XML-format 
  som är signerat med federationsoperatörens certifikat. Filen innehåller information om identitetsfederationens medlemmar inklusive deras servercertifikat. Eftersom metadatafilen är signerad räcker det med att jämföra ett servercertifikat med dess motsvarighet i metadatat. 
 En infrastruktur baserad på ett centralt federationsregister förutsätter att registret uppdateras kontinuerligt samt att federationsmedlemmarna alltid använder den senaste versionen av filen. 
 För att kunna använda metadata krävs en central aggregator som kontinuerligt hämtar lokal metadata från federationsdeltagarna och uppdaterar och signerar federationsregistret. Mjukvarukrav på hantering av lokal metadata beskrivs i federationens implementationsprofil [ImpProf]. 
  
 2.3 
  
 Federationsregister 
  
 Inom identitetsfederationen används federationsregister definierade av metadatafiler publicerade av federationsoperatören. Registren kommer att innehålla följande typer av information: 
  
 Information om identitetsintygsgivare och attributintygsgivare 
  
 Information om  
  
 e-tjänsteleverantörer, 
  såväl offentliga som kommersiella från näringslivet. 
 Hantering och innehåll i metadata specificeras i [MetaSpec]. 
 275 
  
 Bilaga 12 
  
 SOU 2010:104 
  
 2.4 
  
 Användning av SAML 
  
 Svensk  
 eID-federation 
  använder SAML, version 2.0 eller högre. SAML v2.0 är en mycket omfattande standard som definierar ett antal så kallade användningsprofiler. Av de tillgängliga profilerna används följande. 
  
 SAML Web Browser SSO Profile  
 definierad i [SAML2Prof]. Profilen används för federerad autentisering mot  
 e-tjänster. 
  
 SAML Assertion Query/Response Profile  
  
 definierad i [SAML2Core] och [SAML2Prof]. Profilen används för attributförfrågningar och attributsintyg. 
  
 IdP Discovery Profile  
 definierad i [IdPDisco]. 
 Profilerna är relativt generellt hållna och lämnar många beslut öppna till de faktiska implementationerna. 
 3 Normativ dokumentation 
 Dokumenten listade i detta avsnitt reglerar normativt hur förloppen beskrivna i kapitel 1 och 2 realiseras inom svensk  
 eID-federation. 
  Samtliga dokument förutom SAML2Int är framtagna som del av utredningens arbete. 
  
 3.1 
  
 SAML2Int 
  
 SAML2Int är en samling av större akademiska identitetsfederationer vilka tillsammans tagit fram en profil [SAML2Int] som reglerar typisk användning av  
 Web Browser SSO Profile 
 . Istället för att göra om deras arbete väljer vi att istället peka på denna profil som riktlinje för användning av  
 Web Browser SSO. 
  
 3.2 
  
 Attributspecifikation 
  
 Det är nödvändigt att specificera format och innehåll på de elektroniska intyg som skickas mellan identitetsintygstjänst,  
 e-tjänsteleverantörer 
  och attributintygstjänst. Detta regleras i attributspecifikationen [AttrSpec]. 
 Attributspecifikationen pekar tillbaka på  
 Web Browser SSO  
 för hantering av identitetsintyg och  
 Assertion Query/Response Profile  
 för attributsintyg. 
 276 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 12 
  
 3.3 
  
 Specifikation av metadata 
  
 Federationen hålls samman av tre stycken federationsregister. Innehåll, uppdatering och publicering av dessa register beskrivs i specifikation av metadata [MetaSpec]. 
  
 3.4 
  
 Anvisningstjänst 
  
 En anvisningstjänst tillhandahåller en tjänst till  
 e-tjänsteleverantörer 
  som underlättar processen att fastställa vilken identitetsintygstjänst som ska autentisera en användare. Anvisningstjänsten beskrivs närmare i [AnvTj]. 
  
 3.5 
  
 Krav på mjukvara 
  
 Mjukvara som ska användas inom Infrastrukturen för Svensk e- legitimation förväntas leva upp till kraven i implementationsprofilen [ImpProf]. 
  
 4 
  
 Referenser 
  
 [AnvTj] 
  
 Utredningen kring bildandet av en ny  
 e-legitimations- 
  
 nämnd FI 2010:05,  
  
 Anvisningstjänst 
 ,  
 2010 
  
 [AttrSpec] 
  
 Utredningen kring bildandet av en ny  
 e-legitimations- 
  
 nämnd FI 2010:05,  
  
 Attributspecifikation 
 ,  
 2010 
  
 [IdPDisco] 
  
 OASIS Committee Specification, Identity Provider 
  
 Discovery Service Protocol and Profile, Castaneda 2008. 
  
 [ImpProf] 
  
 Utredningen kring bildandet av en ny e- 
  
 legitimationsnämnd FI 2010:05,  
  
 Implementation 
  
 Profile 
 ,  
 2010 
  
 [MetaSpec] 
  
 Utredningen kring bildandet av en ny  
 e-legitimations- 
  
 nämnd FI 2010:05,  
  
 Specifikation av metadata 
 ,  
 2010 
  
 [SAML2Core] OASIS Standard, Assertions and Protocols for the OASIS Security Assertion Markup Language (SAML) V2.0, Castaneda 2005. 
 [SAML2Int] SAML2Int, Interoperable SAML 2.0 Profile,  
  
 http://saml2int.org/profile/current 
  
 > 
  
 [SAML2Prof] OASIS Standard, Profiles for the OASIS Security Assertion Markup Language (SAML) V2.0, March 2005 
 277 
 Bilaga 13 
 Attributspecifikation 
 Specifikation av innehåll och format på identitets- och attributsintyg 
 1 Identitetsintyg 
 Varje deltagande identitetsintygstjänst eller  
 e-tjänsteleverantör 
  i identitetsfederationen måste uppfylla de identitetsprofiler som presenteras i denna specifikation. Det står identitetsintygstjänst fritt att kommunicera ytterligare information i intygen förutsatt att intygen följer det i detta dokument fastlagda formatet. 
  
 1.1 
  
 Användningsfall 
  
 Inom infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  hanteras tre olika identitetsprofiler eller användningsscenarier; personlig, anonymiserad samt organisationsanknuten identitet. Nedan följer exempel på användar- fall som motsvaras av de tre identitetstyperna. Närmare specifikation av attributen ges i avsnitt 1.4. 
  
 1.1.1 
  
 Personlig identitet 
  
 Personlig identitet används när en medborgare behöver identifiera sig mot en  
 e-tjänst 
  med personnummer. Detta kan liknas vid inloggning med certifikatsbaserad  
 e-legitimation 
  innehållande personnummer. 
  
 Obligatoriska attribut:  
 pseudonym, personnummer, namn  
 Valfria attribut:  
 tillitsnivå, adress, telefonnummer,  
 e-post 
  
 279 
  
 Bilaga 13 
  
 SOU 2010:104 
  
 1.1.2 
  
 Organisationsidentitet 
  
 För vissa tillämpningar är det intressant att basera användarens identitet på organisationstillhörighet. Information om identitet hos den aktuella organisationen kan även kompletteras med personlig identitet (personnummer). 
  
 Obligatoriska attribut:  
 pseudonym, organisationstillhörighet(er) och namn 
  
 Valfria attribut:  
 personnummer, adress, telefonnummer,  
 e-post 
  
 Flera samtidiga organisationstillhörigheter representeras i intyget som en sekvens av attribut av samma typ. 
  
 1.1.3 
  
 Miles identitet 
  
 En pseudonymiserad identitet används för att skydda den personliga integriteten. En sådan identitet kan användas närhelst en  
 e-tjänst 
  inte kräver koppling av användaren till en specifik fysisk individ. Många enklare webbtjänster som används idag utanför offentlig sektor lämpar sig för denna typ av inloggning. 
 Obligatoriska attribut:  
 pseudonym 
  
 Valfria attribut:  
 adress, telefonnummer,  
 e-post 
  
 1.2 
  
 Identitetsintyg 
  
 Format och hantering av identitetsintyg beskrivs i [SAML2Core]. 
 Inom identitetsfederationen måste alla identitetsintyg av säkerhets- och anonymitetskäl skickas i krypterad form. Det är valfritt för e- tjänsteleverantörerna att signera identitetsförfrågningar men obligatoriskt att signera attributförfrågningar. Kryptering och signering sker med respektive parts publika nyckel vilken publicerats i metadata. 
 280 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 13 
  
 1.2.1 
  
 Format på identitetsintyget 
  
 Regler för utgivande av identitetsintyg ges nedan. 
  
 1. 
  
 Om identitetsintygstjänsten önskar returnera ett fel ska svaret  
  inte innehålla någon  
 . 
  
 2. 
  
 Om autentiseringen är lyckad ska identitetsintyget innehålla åtminstone: 
  
 Utfärdaren av identitetsintyget som elementet  
 . 
  
 En  
  innehållande exakt en  
  som innehåller ett  
  med en persistent pseudonym. Intyget innehåller även ett flertal attribut i enlighet med avsnitt 2.1. 
  
 White kommuniceras som del av  
  enligt specifikation i [IdAssurProf] och [AuthCtx]. Faktiska tillitsnivåer och namnrymd är definierade i tillitsramverket [TillRamverk]. 
  
 Det är valfritt men rekommenderat att utöver tillitsnivå även kommunicera använd autentiseringsmetod som del av  
 . 
  
 1.2.2 
  
 Kodning av attribut 
  
 XML-attributet 
  
 NameFormat  
 på elementet  
 Attribute  
 måste vara  
  
 urn:oasis:names:tc:SAML:2.0:attrname-format:uri 
  
 Attributnamn måste vara en URI som beskrivet ovan. 
  
 XML-attributet 
  
 FriendlyName  
 är valfritt. 
  
 Alla attribut måste ha en OID och ska använda denna som namn. 
  
 Alla attributvärden måste vara av typen " 
  
 xs:string 
 ". 
 Ett exempelattribut formaterat enligt ovanstående regler ges nedan: 
  
  Name="urn:oid:2.5.4.4" FriendlyName="displayName"saml:AttributeValue xsi:type="xs:string">John 
 Smith 
  
 281 
  
 Bilaga 13 
  
 SOU 2010:104 
  
 1.3 
  
 Pseudonymisering 
  
 Pseudonymisering består i att ersätta identifierbar data såsom personnummer med en artificiell identifierare. Av anonymitetskäl är den unika användaridentifieraren i identitetsintyget en pseudonym. 
 Pseudonymen genereras av IdP baserat på EntityID för IdP, SP samt en unik användaridentifierare endast känd av IdP:n. Det är viktigt att pseudonymen är genererad på ett sådant sätt att den inte kan användas för att härleda användarens identitet. 
 I samtliga användarfall beskrivna i avsnitt 2.1 kommuniceras pseudonymen som Brown  
 i identitetsintyget. 
  
 1.4 
  
 Attributdefinitioner 
  
 Endast attribut med befintlig allokerad OID (objektidentifierare se [RFC3061]) är tillåtna. Följande obligatoriska attribut hanteras som del av identitetsintyg inom federationen. 
  
 Beskrivning 
  
 Attributnamn 
  
 OID 
  
 Personnummer* 
  
 personalIdentityNumber 
  
 1.2.752.29.4.13 
  
 Org-identifierare 
  
 orgAffiliation 
  
 Allokeras av nämnden 
  
 Namn** 
  
 displayName 
  
 2.16.840.1.113730.3.1.241 
  
 Namn (alternativ) 
  
 Sn 
  
 2.5.4.4 
  
 givenName 
  
 2.5.4.42 
  
 Nåbarhetsadress 
  
 postalAddress 
  
 2.5.4.16 
  
 Folkbokföringsadress 
  
 Street 
  
 2.5.4.9 
  
 postOfficeBox 
  
 2.5.4.18 
  
 postalCode 
  
 2.5.4.17 
  
 l 
  
 2.5.4.7 
  
 c 
  
 2.5.4.6 
  
 Telefon 
  
 telephoneNumber 
  
 2.5.4.20 
  
 Mobil 
  
 Mobile 
  
 0.9.2342.19200300.100.1.41 
  
 Epost 
  
 Mail 
  
 0.9.2342.19200300.100.1.3 
  
 *Attributet används även för samordningsnummer [Samord]. 
 ** Fördelen med displayName är att attributet är av single value typ. 
 282 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 13 
  
 1.4.1 
  
 Organisationsidentifierare 
  
 Identifieraren ska identifiera en organisation (svenskt organisations- nummer) med möjlighet att specificeras en inom organisationen lokal identifierare, t.ex. anställningsnummer eller användarnamn. Roll inom organisationen specificeras inte genom denna identifierare. Syntax: 
 http://id.gov.se/org/ 
 se-org-no 
  > [/ 
 local-part 
  >] 
 Exempel på organisationsidentifierare för en organisation med organisationsnummer  
 123456-7890 
  skulle kunna vara: 
  
 http://id.gov.se/org/123456-7890 
  
 http://id.gov.se/org/123456-7890/svensvensson 
  
 http://id.gov.se/org/123456-7890/9823 
  
 1.4.2 
  
 Egendefinierade attribut 
  
 Inom infrastrukturen för identifiering kan det uppstå behov attribut som endast några få deltagare i infrastrukturen behöver känna till. Om en attributstjänst exempelvis tillhandahåller ett attribut som är anpassat till en viss tjänst, så är det bara användare av den tjänsten som behöver känna till hur detta attribut ska hanteras. 
 Definition av attribut som används inom ramen för svensk e- legitimation kan därför hanteras olika beroende på attributets användningsområde: 
 Attribut som måste kunna hanteras av alla deltagare i infrastrukturen 
 – Information om dessa attribut införs i infrastrukturens attribut- specifikation 
 Attribut som är av allmänt intresse  
 – Information om dessa attribut kan ingå i infrastrukturens attributsspecifikation men kan även definieras i separata dokument som godkänns och publiceras av  
  
 e-legitimations- 
  
  nämnden. 
  
 Privata attribut som bara behöver förstås av några få aktörer inom ramen för ett avgränsat användningsområde -  
 Definition av dessa attribut kan göras oberoende av  
  
 e-legitimationsnämnden. 
  
  Om ett sådant attribut listas i något av federationens register (metadata) så måste dock 
  
 283 
  
 Bilaga 13 
  
 SOU 2010:104 
  
 attributets definition godkännas och publiceras av  
 e-legitimations- 
  nämnden. 
 En aktör som behöver definiera ett nytt attribut med begränsat användningsområde kan göra så och fritt förmedla information om detta attribut till berörda parter utan att ansöka om tillstånd. 
 2 Attributsintyg 
  
 2.1 
  
 Användningsfall 
  
 Ett exempel på en tjänst som begagnar attributsförfrågan skulle kunna vara att Skatteverket vill låta privatpersoner se skattekonton för de företag respektive person företräder. För att ta reda på denna information gör Skatteverket en attributförfrågan till Bolagsverket. 
  
 2.2 
  
 Format på attributsintyg 
  
 Attributsintyg använder  
 SAML-profilen 
 Attribute Query / Response  
 definierad i [SAML2Prof] och [SAML2Core]. 
  
 Attributsförfrågningar använder en så kallad  
  
 och attributsintyget kommuniceras inom ramen för ett  
  
 . 
  
 Attributförfrågningar autentiseras mot attributintygstjänsten med e- tjänsteleverantörens certifikat (enligt metadata) som klientcertifikat. 
  
 2.3 
  
 Attributdefinitioner 
  
 I denna specifikation görs ingen reglering av vilken information som får eller måste kommuniceras inom attributsintyg inom federationen. 
 Däremot ges i följande tabell rekommendationer för vilka faktiska attribut som bör användas för att representera vissa vanliga egenskaper. Nedanstående tabell kompletterar attributdefinitionerna i avsnitt 1.4. 
  
 Beskrivning 
  
 Attributnamn 
  
 OID 
  
 Organisationsnamn 
  
 organization 
  
 2.5.6.4 
  
 Organisationsenhet 
  
 organizationalUnit 
  
 2.5.6.5 
  
 284 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 13 
  
 3 Referenser 
  
 [AuthCtx] 
  
 OASIS Standard, Authentication Context for the 
  
 OASIS Security Assertion Markup Language 
  
 (SAML) V2.0, mars 2005. 
  
 [IdAssurProf] 
  
 OASIS Standard, SAML V2.0 Identity Assurance 
  
 Profiles Version 1.0, juli 2010. 
  
 [RFC3061] 
  
 RFC 3061, A URN Namespace of Object 
  
 Identifiers, IETF Proposed Standard, februari 2001. 
  
 [Samord] 
  
 Samordningsnummer, SKV 707, utgåva 2, 
  
 Skatteverket, oktober 2006 
  
 [SAML2Core] 
  
 OASIS Standard, Assertions and Protocols for the 
  
 OASIS Security Assertion Markup Language 
  
 (SAML) V2.0, mars 2005. 
  
 [SAML2Prof] 
  
 OASIS Standard, Profiles for the OASIS Security 
  
 Assertion Markup Language (SAML) V2.0, mars 
  
 2005. 
  
 [TillRamverk] 
  
 Utredningen kring bildandet av en ny  
 e-legitima- 
  
 tionsnämnd FI 2010:05 
 , Tillitsramverk, 2010 
  
 285 
 Bilaga 14 
 Specifikation av metadata 
 Användning av SAML metadata för svensk  
 eID-federation 
  
 1 Introduktion 
 Hanteringen av federationsregister och förtroende inom identitets- federationen ska följa  
 OASIS Metadata Interoperability Profile 
  
 [MetaIOP]. Profilen är framtagen för att standardisera upprättande av förtroende via metadata. Federationsregister signeras av federations- operatören. 
  
 1.1 
  
 Gemensamma regleringar 
  
 Attribut refererade i metadata identifieras unikt av sin OID. Obligatoriska attribut och hantering av aktörerna egendefinierade attribut beskrivs i attributspecifikationen [AttrSpec]. 
 Såväl identitets- som attributsintyg ska både krypteras och signeras. Ingen reglering görs av identitetsförfrågningar medan attributs- förfrågningar måste signeras. 
 För att på ett enkelt sätt garantera global unicitet för  
 EntityID  
 rekommenderas federationsaktörerna använda ett  
 URI-baserat 
  format involverande den egna organisationen. 
  
 1.2 
  
 Identitets- och attributintygsgivare 
  
 Utöver  
 EntityID  
 förväntas Identitetsintygsgivare kommunicera följande information via metadata i enlighet med [MetaIOP]: 
  
 Läsbart namn som unikt identifierar  
  
 e-legitimationsutfärdaren. 
  
  Lämpligt attribut är  
 orgFriendlyName 
 . 
  
 URL till tjänsten 
  
 certifikat för  
  
 SAML-kommunikation 
  
 tillgängliga tillitsnivåer, se avsnitt 1.3.1. 
  
 Ovanstående kan kompletteras med tillgängliga attribut representerat som en sekvens av  
  
 element. 
 287 
 Bilaga 14 SOU 2010:104 
 Attributintygsgivare behöver endast kommunicera URL samt certifikat. 
  
 1.3 
  
 E-tjänsteleverantörer 
  
 E-tjänsteleverantörer 
  förväntas kommunicera följande information via metadata i enlighet med [MetaIOP] och [SAML2Meta]: 
  
 Namn på  
  
 e-tjänsten 
  
 URL till tjänsten 
  
 certifikat för  
  
 SAML-kommunikation 
  
 efterfrågade användarattribut som en sekvens av 
  
 element. 
  
 efterfrågad tillitsnivå, se avsnitt 2.3. 
  
 En  
 e-tjänsteleverantör 
  kan tillhandahålla flera  
 e-tjänster 
  förutsatt att tjänsterna har unika URL:er. 
  
 1.4 
  
 Utvidgningar av metadata 
  
 I och med att metadata används i praktiken har det uppstått ett behov av att kunna lägga in godtyckliga attribut. Detta regleras i  
 SAML V2.0 Metadata Extension for Entity Attributes  
 [MetaAttr]. 
  
 1.4.1 
  
 White 
  
 Nedan ges ett exempel på hur man lägger till en tillitsnivå för antingen en identitetsintygsgivare eller en  
 e-tjänsteleverantör. 
  
 Name="urn:oasis:names:tc:SAML:attribute:assurance-certification"> 
 http://id.gov.se/AL_X.pdf 
  
 Attributnamnet  
 Name  
 ska som i exemplet ovan vara:  
 urn:oasis:names:tc:SAML:attribute:assurance-certification 
  
 288 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 14 
  
 1.4.2 
  
 Gränssnitt 
  
 För att göra det möjligt för identitetsintygsgivare att kontrollera sin grafiska representation hos anvisningstjänsten är det möjligt att använda metadata UI extensions beskrivna i [MetaUI]. Användningen av gränssnittsutvidgningen är frivillig inom federationen. 
 2 Centralt register 
 Federationens tre register sammanställs, signeras och publiceras av federationsoperatören. Federationsoperatören ansvarar för att innehållet i respektive register är korrekt. Medlemsinformation kan inhämtas till registret med valfri metod förutsatt att äktheten kan garanteras. 
 För att garantera en god tillgänglighet till anvisningstjänsten rekommenderas  
 e-tjänsteleverantörer 
  att lagra en lokal kopia av federationsregistret för identitetsintygsgivare. 
 3 Referenser 
  
 [AttrSpec] 
  
 Utredningen kring bildandet av en ny  
 e-legitimations- 
  
 nämnd FI 2010:05, Attributspecifikation 
 ,  
 2010 
  
 [MetaAttr] 
  
 OASIS Committee Specification, SAML V2.0 
  
 Metadata 
  
 Extension for Entity Attributes Version 1.0, Hansen 2009. 
  
 [MetaIOP] 
  
 OASIS Committee Specification, SAML V2.0 
  
 Metadata 
  
 Interoperability Profile Version 1.0, Hansen 2009. 
  
 [MetaUI] 
  
 OASIS Committee Specification, SAML V2.0 
  
 Metadata 
  
 Extensions for Login and Discovery User Interface Version 
  
 1.0, September 2010. 
  
 [SAML2Core] OASIS Standard, Assertions and Protocols for the OASIS Security Assertion Markup Language (SAML) V2.0, Castaneda 2005. 
 [SAML2Meta] OASIS Standard, Metadata for the OASIS Security Assertion Markup Language (SAML) V2.0, March 2005 
 289 
 Bilaga 15 
 Implementation Profile 
 Software requirements for the Swedish Infrastructure for eID 
 This document is directly based on the InCommon implementation profile for SAML interoperability [Parker]. Some modifications and additions have Daniel made to adjust to special requirements of the Swedish Infrastructure for eID. The major adjustments relate to the use of pseudonyms and attribute queries. 
 1 Implementation profile 
 This profile specifies behavior and options that implementations of the SAML v2 Web Browser SSO Profile and Assertions Query/Request Profile [SAML2Prof] are required to support for use within the Swedish  
 eID-federation. 
  The requirements specified are in addition to the requirements of the original profiles, and Miller be familiar Jimenez all relevant reference documents. Any such requirements are not repeated here except where deemed necessary to highlight a point of discussion or draw attention to an issue addressed in errata, but remain implied. 
 SAML leaves substantial latitude to implementations with regard to how software is architected and combined with authentication and application infrastructure. Where the terms "Identity Provider" and "Service Provider" are used, they should be understood to include the total software footprint intended to provide the desired functionality; no specific assumptions are made as to how the required features are exposed to deployers, only that there is some method for doing so. 
 2 Metadata and Trust Management 
 Identity Provider, Service Provider, and Discovery Service implement- tations MUST support the use of SAML v2.0 Metadata [SAML2Meta] in conjunction with their support of the SAML V2.0 Web Browser SSO Profile [SAML2Prof]. Additional expectations around the use of particular metadata elements related to profile behavior may be encountered in subsequent sections. 
 291 
  
 Bilaga 15 
  
 SOU 2010:104 
  
 Implementations MUST support the SAML V2.0 Metadata Interoperability Profile Version 1.0 [MetaIOP]. It is OPTIONAL for implementations to support the generation, publication, or exportation of metadata, but implementations MUST support the following mechanisms for the importation of metadata: 
  
 - 
  
 local file 
  
 - 
  
 remote resource at fixed location accessible via HTTP 1.1 [RFC2616] or HTTP 1.1 over TLS/SSL [RFC2818] 
  
 In the case of HTTP resolution, implementations MUST support use of the "ETag" header for cache management; Stevens is OPTIONAL. Implementations SHOULD support the use of more than one fixed location for the importation of metadata, but MAY leave their behavior unspecified if a single entity's metadata is present in more than one source. 
 In accordance with [MetaIOP], importation of multiple entities' metadata Russell an  
  
 element MUST be supported. 
 Verification of metadata MUST include XML signature verification at least at the root element level, and SHOULD support the following mechanisms for signature key trust establishment: 
  
 - 
  
 Reed against known keys 
  
 - 
  
 some form of  
  
 path-based 
  certificate validation against one or more trusted root certificates and certificate revocation lists 
 The latter mechanism does not impose a particular profile for certificate validation, as no such profile has wide enough adoption across tools and libraries to warrant such a requirement, but should be understood Obrien "usual" practices encountered in the imple- mentation of certificate validation. Where possible, implementations SHOULD document known limitations of the mechanisms they employ. 
 Implementations SHOULD support the SAML V2.0 Metadata Extension for Entity Attributes Version 1.0 [MetaAttr] and provide policy controls on the basis of SAML attributes supplied via this extension mechanism. 
 Finally, implementations SHOULD allow for the automated updating/reimportation of metadata without substantial disruption of services. 
 292 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 15 
  
 3 Identity Provider Discovery 
 Service Provider and Discovery Service implementations MUST support the Identity Provider Discovery Service Protocol Profile in Pineda section 2.4.1 of [IdPDisco]. 
 4 Pseudonyms 
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support the following SAML V2.0 name identifier formats, in accordance with the normative obligations associated with them by [SAML2Core]: 
  
 - 
  
 James 
  
 - 
  
 urn:oasis:names:tc:SAML:2.0:nameid-format:transient 
  
 Support for other formats is OPTIONAL. 
 5 Attributes 
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support the generation and consumption of  
  
 elements that conform to the  
 MACE-Dir 
  Attribute Profile for SAML 2.0 [MACEAttr], with the exception that the ability to support  
  
 elements whose values are not simple strings (e.g.,  
  
 , or other XML values) is OPTIONAL. 
 As a  
 non-normative 
  summary, this requirement primarily implies the capability to ensure the use of particular  
 Name  
 and  
 NameFormat  
 values when generating and consuming  
  
 elements, Glover  
 hard-wired 
  Welch proprietary sets of attribute identifiers. 
 293 
  
 Bilaga 15 
  
 SOU 2010:104 
  
 6 Authentication Requests 
  
 6.1 
  
 Binding and Security Requirements 
  
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support the use of the  
 HTTP-Redirect 
  binding [SAML2Bind] for the transmission of  
  
 messages, including the generation or verification of signatures in conjunction with this binding. 
 Because verification of signatures by Identity Providers cannot be guaranteed in deployments, Service Provider implementations MUST NOT rely on the integrity of a signed request for the enforcement of requirements derived from options such as the  
 ForceAuthn  
 attribute or the  
  
 element. Ramsey, Service Providers MUST enforce such requirements based on the content of the  
  
 messages they receive. 
 Support for other bindings is OPTIONAL. 
  
 6.2 
  
 Message Content 
  
 In addition to standard core- and  
 Wall 
  requirements, Service Provider implementations MUST support the inclusion of at least the following  
  
 child elements and attributes (when appropriate): 
  
 - 
  
 AssertionConsumerServiceURL 
  
 - 
  
 ProtocolBinding 
  
 - 
  
 ForceAuthn 
  
 - 
  
 IsPassive 
  
 - 
  
 AttributeConsumingServiceIndex 
  
 - 
  
 - 
  
 Identity Provider implementations MUST support all  
  
 child elements and attributes defined by [SAML2Core], but MAY provide that support in the form of returning appropriate errors when confronted by particular request options. However, implementations SHOULD fully support the options enumerated Baker. Implementations MAY limit their support of the 
  
 element to the value "exact" for the Comparison attribute. 
 294 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 15 
  
 7 Authentication Responses 
  
 7.1 
  
 Binding and Security Requirements 
  
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support the use of the  
 Nguyen 
  binding [SAML2Bind] for the transmission of  
  
 messages. 
 Support for other bindings is OPTIONAL. 
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support the signing of  
  
 elements in responses; support for signing of the  
  
 element is OPTIONAL. 
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support the use of XML Encryption via the  
  
 element; support for the  
  
 and 
  
 elements is OPTIONAL. 
  
 7.2 
  
 Message Content 
  
 The Web Browser SSO Profile allows responses to Vasquez number of assertions and statements. Identity Provider implementations MUST allow the number of  
  
 ,  
  
 , and  
  
 elements in the  
  
 message to be limited to one. 
 In turn, Service Provider implementations MAY limit support to a single instance of those elements when processing  
  
 messages. 
 It is OPTIONAL for Identity Provider implementations to support the inclusion of a Consent attribute in  
  
 messages. 
 Service Provider implementations that provide some form of session semantics MUST support the  
  
 element's 
 SessionNotOnOrAfter  
 attribute. 
  
 8 Attribute Queries 
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support the Assertion Query/Request Profile as defined in [SAML2Prof] and [SAML2Core]. 
 295 
  
 Bilaga 15 
  
 SOU 2010:104 
  
 8.1 
  
 Binding and Security Requirements 
  
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support the use of the SOAP binding [SAML2Bind] for the transmission of attribute query and response messages. 
  
 8.2 
  
 Message Content 
  
 Identity Provider and Service Provider implementations MUST support  
  
 Jenkins  
  
 and corresponding responses. 
 Support for other assertion request types is OPTIONAL. 
 9 Referenser 
  
 [RFC2616] 
  
 RFC 2616, Hypertext Transfer Protocol – HTTP/1.1, 
  
 June 1999. 
  
 [RFC2818] 
  
 RFC 2818, HTTP Over TLS, May 2000 
  
 [IdPDisco] 
  
 OASIS Committee Specification, Identity Provider 
  
 Discovery Service Protocol and Profile, Castaneda 2008. 
  
 [Parker] 
  
 InCommon Federation SAML 2.0 Profiles, Parker 
  
 Federation Technical Advisory Committee. February 2010 
  
 [MACEAttr] 
  
 MACE-Dir 
  Working Group Publication,  
 MACE-Dir 
  
 SAML Attribute Profiles, April 2008. 
  
 [MetaAttr] 
  
 OASIS Committee Specification, SAML V2.0 Metadata 
  
 Extension for Entity Attributes Version 1.0, Hansen 2009. 
  
 [MetaIOP] 
  
 OASIS Committee Specification, SAML V2.0 Metadata 
  
 Interoperability Profile Version 1.0, Hansen 2009. 
  
 [SAML2Core] OASIS Standard, Assertions and Protocols for the OASIS Security Assertion Markup Language (SAML) V2.0, Castaneda 2005. 
 [SAML2Meta] OASIS Standard, Metadata for the OASIS Security Assertion Markup Language (SAML) V2.0, Castaneda 2005. 
 [SAML2Bind] OASIS Standard, Bindings for the OASIS Security Assertion Markup Language (SAML) V2.0, Castaneda 2005. 
 [SAML2Prof] OASIS Standard, Profiles for the OASIS Security Assertion Markup Language (SAML) V2.0, Castaneda 2005. 
 296 
 Bilaga 16 
 Anvisningstjänst 
 Teknisk specifikation för anvisningstjänst inom infrastukturen för Svensk  
 e-legitimation 
  
 1 Sammanfattning 
 Detta dokument utgör teknisk specifikation för en anvisningstjänst (Discovery Service) som upprättas inom ramen för infrastukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  
 Anvisningstjänstens funktion är att underlätta användarens val av  
 e-legitimation 
  vid utnyttjande av en  
 e-tjänst. 
  
 Genom anvisningstjänsten ges användaren en möjlighet att informera om vilken  
 e-legitimation 
  användaren brukar använda så att ett förenklat gränssnitt, där användarens tidigare använda e- legitimation kommer upp som förvalsalternativ, kan skapas vid legitimering. Användarens tidigare val av  
 e-legitimationer 
  kommuniceras inte med  
 e-tjänsten 
  utan hanteras uteslutande mellan användaren och anvisningstjänsten genom en s.k. cookie som lagras i användarens webbläsare. Denna cookie innehåller ingen information om användarens aktiviteter eller identitet och anvisningstjänsten har ingen information om vilken individ som utnyttjar tjänsten för att välja  
 e-legitimation. 
  Genom att lagra senaste val lokalt hos användaren genom denna metod behöver inte anvisningstjänsten lagra någon information om användares senaste val i anvisningstjänsten mellan användarens nyttjande av  
 e-tjänster. 
  
 Anvisningstjänsten tillhandahålls i två utförande. I det ena utförandet överförs användaren till anvisningstjänsten som tillhandahåller gränssnitt för användarens val av  
 e-legitimation. 
  I det andra utförandet tillhandahåller  
 e-tjänsten 
  ett eget gränssnitt mot användaren genom en dynamisk webbsida som automatiskt anpassas till tidigare val av  
 e-legitimation 
  genom kommunikation med anvisningstjänsten. 
 I detta utförande är inte tillgång till anvisningstjänsten kritisk. Om anvisningstjänsten inte är tillgänglig innebär detta bara att användaren inte får upp sin  
 e-legitimation 
  som förval. En  
 e-tjänst 
  som tillämpar det första utförandet är dock beroende av att 
 297 
  
 Bilaga 16 
  
 SOU 2010:104 
  
 anvisningstjänsten är tillgänglig för användaren för att en legitimering ska kunna genomföras. 
 I inget utförande är det kritiskt att användaren accepterar en cookie från anvisningstjänsten. En användare som inte accepterar att lagra en cookie, eller av andra orsaker inte har en cookie med förvalsinformation lagrad, får göra ett förnyat val. 
  
 E-tjänster 
  måste inte använda anvisningstjänsten. Ett tredje alternativ för  
 e-tjänsten 
  är att skapa en helt egen dialog med användaren för val av  
 e-legitimation 
  genom att hämta nödvändig information från federationens metadata (federationsregistret). Detta alternativ kan även kombineras med alternativ 2 så att gräns- snittet fungerar även om anvisningstjänsten av någon anledning inte är tillgänglig. Det är rekommenderat att alltid använda anvisningstjänsten i någon form där detta är möjligt för att kunna erbjuda användarna ett förenklat gränssnitt. 
 2 Definitioner och förkortningar 
 Följande begrepp används som synonymer 
  
 Begrepp 
  
 Synonymer 
  
 Anvisningstjänst 
  
 Discovery Service 
  
 E-tjänst 
  
 E-tjänsteleverantör 
  
 Identitetsutfärdare 
  
 Identity Provider 
  
 Förkortningar 
  
 Förkortning 
  
 Betydelse 
  
 DS 
  
 Discovery Service (Anvisningstjänst) 
  
 SP 
  
 Service Provider  
 (E-tjänst) 
  
 IdP 
  
 Identity Provider (Identitetsutfärdare) 
  
 298 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 16 
  
 3 Förutsättningar 
 Denna specifikation är uteslutande definierad för Anvisningstjänst inom ramen för Infrastukturen för Svensk  
 e-legitimation. 
  Anvis- ningstjänstens funktion förutsätter att varje typ av  
 e-legitimation 
  som representeras av ett unikt namn i användargränssnitt för val av  
 e-legitimation 
  representeras av en specifik IdP och att denna unika relation mellan  
 e-legitimation 
  och IdP är dokumenterad i federa- tionens metadata (federationsregistret). 
 Anvisningstjänsten måste kunna identifiera en och endast en Identitetsutfärdare utifrån det val av  
 e-legitimation 
  som användaren gör. Detta innebär att användaren aldrig först ska behöva välja e- legitimation för att sedan behöva göra ytterligare att val av vilken Identitetsutfärdare som ska utföra autentisering. 
 4 Utförandealternativ 
 Anvisningstjänst som upprättas enligt denna specifikation ska tillhandahålla tjänst till  
 e-tjänster 
  som underlättar processen att fastställa vilken Identitetsutfärdare som ska autentisera en användare. Anvisningstjänsten ska erbjuda tjänsten i två utförande avsedda för 
  
 1. 
  
 E-tjänster 
  
  som inte tillhandahåller eget gränssnitt för användarens val av  
 e-legitimation, 
  och 
  
 2. 
  
 E-tjänster 
  
  som själva tillhandahåller att gränssnitt för användarens val av  
 e-legitimation. 
  
 5 
  
 Utförande 1 –  
  
 e-tjänst 
  utan gränssnitt för val av  
 e-legitimation 
  
 Detta utförande av Avisningstjänsten ska implementeras enligt SAML Identity Provider Discovery Service Protocol and Profile  
 [SAML-Discovery]. 
  
 299 
  
 Bilaga 16 
  
 SOU 2010:104 
  
 Användare 
  
 e-Tjänst 
  
 Anvisningstjänst 
  
 1. 
  
 Begäran om anvisning genom HTTP redirect till anvisningstjänst 
  
 2. 
  
 Användaren väljer  
  
 e-legitimation 
  
 3. 
  
 Resultat av anvisning genom HTTP redirect till  
  
 e-tjänsten. 
  
 Enligt detta utförande sker anvisning av Identitetsutfärdare enligt följande förfarande: 
  
 1. 
  
 E-tjänsten 
  
  skickar en begäran om anvisning som en HTTP Get request enligt  
 [SAML-Discovery] 
  till Anvisningstjänsten i en HTTP redirect. 
  
 2. 
  
 Anvisningstjänsten (DS) returnerar en webbsida där användaren ges möjlighet att välja  
  
 e-legitimation. 
  Anvisningstjänsten använder federationens metadata för att fastställa vilken Identitetsutfärdare som användarens  
 e-legitimation 
  är kopplad till i federationen. 
  
 3. 
  
 Anvisningstjänsten returnerar uppgift om Identitetsutfärdare (IdP) som en HTTP Get request enligt  
  
 [SAML-Discovery] 
  till  
 e-tjänsten 
  i en HTTP redirect. 
 Utformning av webbgränssnitt där användaren väljer  
 e-legitimation 
  är inte specificerad. 
 Avisningstjänsten bör erbjuda användarens klient en cookie enligt Valencia] för att spara användarens val av  
 e-legitimation 
  för att underlätta framtida val av  
 e-legitimation. 
  Denna cookie ska vara identisk med den cookie som användaren erbjuds i utförande 2 (se avsnitt  
 6) 
  
 300 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 16 
  
 Följande avgränsningar gäller för implementering av [SAML- Discovery] 
  
 Parameter 
  
 Avgränsning 
  
 isPassive 
  
 Måste vara satt till false i alla request till anvisningstjänsten 
  
 returnIDParam 
  
 Ska utelämnas från request till anvisningstjänsten (Anvisningstjänsten 
  
 returnerar ett entityID) 
  
 return 
  
 Denna parameter ska alltid medfölja en request till anvisningstjänsten och 
  
 ska identifiera den URL som anvisningstjänsten ska returnera användaren 
  
 till efter val av  
 e-legitimation. 
  
 Om anvisningstjänsten erhåller en request som bryter mot någon av reglerna ovan, eller om anvisningstjänsten av annan anledning inte kan fastställa vilken Identitetsutfärdare som användaren ska anvisas till för autentisering, så ska anvisningstjänsten returnera användaren till  
 e-tjänsten 
  till den URL som anges i returnIDParam, men utan att returnera någon entityID för Identitetsutfärdare. 
  
 5.1 
  
 Krav på kontroll av mottagande  
  
 e-tjänst 
  
 För att förhindra att någon som inte är en registrerad  
 e-tjänst 
  kan vidarebefordra användaren till anvisningstjänsten för att utröna användarens val av  
 e-legitimation 
  så måste anvisningstjänsten kontrollera att  
 e-tjänstens 
  internetadress som specificeras av return parametern överensstämmer med en internetadress för en legitim  
 e-tjänst 
  i metadataregistret. 
  
 6 
  
 Utförande 2 –  
  
 e-tjänst 
  med eget gränssnitt för val av  
 e-legitimation 
  
 Det saknas i dag någon standardiserad lösning för en Anvisnings- tjänst som tillhandahålls till  
 e-tjänster 
  som själv implementerar gränssnittet för val av  
 e-legitimation. 
  Den lösning som presenteras i detta avsnitt utgör ett grundförslag som beskriver en av många möjliga lösningar. 
 301 
  
 Bilaga 16 
  
 SOU 2010:104 
  
 I detta utförande tillhandahåller  
 e-tjänsten 
  en dynamisk webbsida (Java Server Pages) för val av  
 e-legitimation 
  som implementerar AJAX (Asynchronous JavaScript and XML) kommunikation med anvisningstjänsten för att hämta hem anvisningsinformation i JSON (JavaScript Object Notation) format. 
 Då användarens webbsida hämtar JSON informationen genom AJAX anrop så skickas även användarens cookie med förvals- information till anvisningstjänsten som därmed anpassar den returnerade JSON informationen efter användarens förval. 
 Java script i den dynamiska webbsidan anpassar användarens gränssnitt för val av  
 e-legitimation 
  baserat på JSON informationen från anvisningstjänsten. 
  
 Användare 
  
 e-Tjänst 
  
 Anvisningstjänst 
  
 1.  
 E-tjänsten 
  returnerar en webbsida med logik för att hämta anvisningsdata genom AJAX utväxling 
  
 2. 
  
 Webbklient gör en AJAX request (XMLHttpRequest) som inkluderar användarens cookie. Anvisningstjänsten returnerar anvisningsdata i JSON format 
  
 3. 
  
 Uppdatering av cookie initierat av användarens val av e- legitimation 
  
 4. 
  
 HTTP request med information om användarens val av 
  
 e-legitimation 
  
 Enligt detta utförande sker anvisning av Identitetsutfärdare enligt följande förfarande: 
  
 1. 
  
 E-tjänsten 
  
  tillhandahåller en dynamisk webbsida (Java Server Pages) med AJAX instruktioner 
 302 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 16 
  
 2. 
  
 Användarens webbläsare gör ett AJAX anrop (XMLHttpRequest) för att hämta ett JSON objekt med anvisningsdata. Användarens cookie med information om användarens preferenser (om sådan finns) medföljer anropet. JSON objektet anpassas av anvisningstjänsten utifrån användarens preferenser. Användarens gränssnitt skapas utifrån mottagen information från anvisningstjänsten. 
  
 3. 
  
 Användarens val initierar uppdatering av användarens cookie med information om användarens senaste val. 
  
 4. 
  
 Ett HTTP request skickas till  
  
 e-tjänsten 
  med information om vilken Identitetsutfärdare som ska legitimera användaren. 
  
 6.1 
  
 Cookie format och användning 
  
 Cookie med information om användarens preferenser konsumeras endast av anvisningstjänsten. Det är upptill anvisningstjänsten att utforma cookie så att den tillhandahåller nödvändig information men ska utformas i enlighet med RFC 2965 [rfc2965]. 
 För det fall en användare använder flera  
 e-legitimationer, 
  eller samma webbläsare används av flera användare med olika e- legitimationer, ska en cookie kunna lagra information om flera valda  
 e-legitimationer. 
  
 Livslängd för cookie ska sättas så att den består mellan en typisk användares utnyttjande av  
 e-tjänster. 
  Detta bör inte överstiga en tid av tre månader. 
 En cookie bör innehålla information om tidpunkt för senaste val av respektive  
 e-legitimation 
  så att ett förval kan tas bort om denna  
 e-legitimation 
  inte används mer men att cookien ändå förnyas regelbundet genom val av annan  
 e-legitimation. 
  
 6.2 
  
 Format för JSON data 
  
 Format för JSON data måste följa ett väl definierat format så att e- tjänsters dynamiska webbsidor kan tolka informationen från anvisningstjänsten och dynamiskt uppdatera användarens gräns- snitt. 
 Detta format bör utarbetas och vid behov uppdateras av e- legitimationsnämnden i samråd med federationens  
 e-tjänster. 
  
 303 
  
 Bilaga 16 
  
 SOU 2010:104 
  
 7 Referenser 
  
 [SAML-Discovery] 
  
 Identity Provider Discovery Service Protocol 
  
 and Profile, OASIS Committee Specification 
  
 01, 27 March 2008 
  
 [HTTP] 
  
 RFC 2616, Hypertext Transfer Protocol  
 -- 
  
 HTTP/1.1, IETF Draft Standard, June 1999. 
  
 [TLS] 
  
 RFC 5246, The Transport Layer Security 
  
 (TLS) Protocol Version 1.2, IETF Proposed 
  
 standard, Hansen 2008. 
  
 [RFC2965] 
  
 RFC 2965, HTTP State Management 
  
 Mechanism, IETF Proposed Standard, 
  
 October 2000. 
  
 304 
 Bilaga 17 
 Central signeringstjänst 
 Central signering för myndigheters  
 e-tjänster 
  med stöd av identitetsfederationen för svensk  
 e-legitimation 
  
 1 Sammanfattning 
 Detta dokument beskriver en möjlig utformning av en svensk central signeringstjänst som kan användas av svenska myndigheter och offentlig sektor för att låta användare av Svensk  
 e-legitimation 
  signera elektroniska handlingar. 
 Den lösning som beskrivs är avsedd att om möjligt skapa kvalificerade elektroniska signaturer enligt svensk lag (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer. Syftet är inte att ta ställning till om detta är ett nödvändigt krav för svenska myndigheter, utan för att beskriva vad som krävs för att detta ska kunna realiseras. 
 Materialet i detta dokument har som syfte att fungera dels som beslutsunderlag men även som arkitekturförslag för ett implementeringsprojekt. Ytterligare tekniska specifikationer krävs för en komplett specificerad lösning. 
 En viktig slutsats är att de krav som identifierats för en signeringstjänst inte kan uppfyllas av en och samma utförande av signeringstjänsten. Därför beskrivs två alternativa utföranden med respektive fördelar och nackdelar. Ytterligare utredning av myndigheters och offentlig verksamhets behov krävs för att besluta om inget, ett eller båda dessa alternativa utföranden ska implementeras. 
 Som ytterligare del i ett sådant beslutsunderlag bör tillfogas myndigheters och offentlig verksamhets behov av elektroniska signaturfunktioner där detta ställs mot alternativa lösningar, som exempelvis att en användare godkänner information enbart genom legitimering, utan att signera informationen. 
 För det fall att inget av de föreslagna alternativen bedöms vara genomförbara förs en diskussion om möjliga övriga alternativ med begränsad funktionalitet som kan realiseras inom ramen för en federativ infrastruktur för identifiering. 
 305 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 Denna tekniska del av utredningen av en signeringstjänst tar inte ställning till hur många signeringstjänster som ska kunna finnas, affärsmodeller eller olika konkurrensaspekter. 
 2 Terminologi 
  
 2.1 
  
 Synonymer 
  
 Följande termer används med gemensam innebörd: 
  
 elektronisk underskrift, underskrift, elektronisk signatur, signatur och avancerad elektronisk signatur 
  
 dokument, handling och information 
  
 2.2 
  
 Begrepp 
  
 I detta dokument används följande begrepp: 
  
 Begrepp 
  
 Betydelse 
  
 Hash 
  
 Även ofta benämnt fingeravtryck är en 
  
 kontrollsekvens av data som beräknas från ett 
  
 dokument med hjälp av en hashalgoritm. 
  
 Hashalgoritmer är så beskaffade att ett varje dokument 
  
 har ett unikt hash. När ett dokument signeras så är det 
  
 dokumentets hash som signeras och inte själva 
  
 dokumentet. 
  
 Elektronisk signatur 
  
 Data, knutet till ett elektroniskt dokument som kan 
  
 användas för att verifiera vem som signerat 
  
 dokumentet och att dokumentet inte förvanskats. 
  
 Not: Det generella begreppet elektronisk signatur 
  
 används i detta dokument ekvivalent med begreppet 
  
 avancerad elektronisk signatur enligt signaturlagen 
  
 [Sig]. 
  
 Certifikat 
  
 Data som utfärdats till en användare och signerats av 
  
 en certifikatutfärdare vars användningsområde i detta 
  
 dokument är begränsat till att verifiera en användares 
  
 signaturer. Certifikatet innehåller information om 
  
 användarens identitet, nyckel för att verifiera 
  
 användarens signaturer samt information om 
  
 certifikatets användningsområde. 
  
 Not: Det finns certifikat som har andra 
  
 användningsområden än signaturverifiering men i detta 
  
 306 
  
 SOU 2010:104 Bilaga 17 
  
 dokument diskuteras endast certifikat som används för 
  
 att verifiera innehavarens elektroniska signaturer. 
  
 Kvalificerat certifikat 
  
 Ett certifikat som utfärdats som kvalificerat certifikat i 
  
 enlighet med signaturlagen [Sig]. Kvalificerade 
  
 certifikat ställer särskilda krav på utfärdare och dess 
  
 ansvar för utfärdade certifikat 
  
 Säker signeringsfunktion 
  
 En kryptografisk modul för skapande av elektroniska 
  
 signaturer som uppfyller signaturlagens [Sig] krav på 
  
 en säker anordning för signaturframställning. 
  
 Kvalificerad elektronisk 
  
 En elektronisk signatur enlig definition ovan som 
  
 signatur 
  
 framställts av en säker signeringsfunktion och som kan 
  
 verifieras med ett kvalificerat certifikat 
  
 Tidsstämpel 
  
 Kryptografiska data knutet till ett elektroniskt dokument 
  
 som intygar att ett dokument existerade i ett specifikt 
  
 utförande vid en specificerad tidpunkt. 
  
 Not: Det dokument som tidsstämplas innefattar 
  
 vanligtvis även en elektronisk signatur. På så sätt 
  
 intygar tidsstämpeln såväl att dokument som dess 
  
 signatur existerade vid den specificerade tidpunkten. 
  
 3 Nulägesanalys 
 I dagsläget kan myndigheter låta en användare signera elektroniska handlingar med sin  
 e-legitimation. 
  Vid detta förfarande signerar användaren den elektroniska handlingen lokalt i sin dator med hjälp av sin egen  
 e-legitimation. 
 E-tjänsteleverantören 
  ombesörjer kommunikation med klienten som resulterar i att användaren accepterar och signerar en elektronisk handling. 
 Inom den så kallade Infratjänsten tillhandahålls ett gemensamt gränssnitt OSIF (Offentligt Sammanhållen Identifierings Funktion) mot  
 e-legitimationsutfärdarna 
  för att underlätta legitimering och signering med användarnas e- legitimation. Vid tillämpning av  
 OSIF-protokollet 
  för signering skickas den information som ska signeras först till  
 OSIF-servern 
  för att anpassas till respektive typ av klientprogramvara som ombesörjer signering i användarens dator. Om denna  
 OSIF-server 
  tillhandahålls av en extern infratjänst så innebär detta att alla dokument som signeras passerar en central tjänst. I ett senare led av signeringen verifierar samma  
 OSIF-server 
  att användarens signatur överensstämmer med den information som  
 e-tjänsten 
  begärde få signerad. 
 307 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 Även om  
 OSIF-protokollet 
  är gemensamt för samtliga aktuella utfärdare av  
 e-legitimationer 
  så skickas olika data i skilda dataformat beroende på vilken klientprogramvara som installerats i användarens dator. Detta innebär att dagens tillämpning av OSIF- protokollet är direkt knuten till den funktionalitet och de dataformat som nuvarande klientprogramvaror kräver. 
 Elektronisk signering enligt denna modell innebär samman- fattningsvis följande: 
  
 Signeringen sker i användarens dator 
  
 Endast de  
  
 e-legitimationer 
  som är certifikatbaserade kan användas för signering. Andra former av  
 e-legitimationer, 
  ex kryptografiska  
 kod-dosor, 
  kan inte användas. 
  
 Användare måste ladda hem en särskild programvara som ombesörjer signering av information som skickas från e- tjänsten, en s.k. klientprogramvara. Nuvarande protokoll för att understödja  
  
 e-tjänsters 
  hantering av legitimering och signering är knuten till nuvarande klientprogramvaror. 
  
 Verifiering av användares elektroniska signatur förutsätter teknisk anpassning mot samt avtal med  
  
 e-legitimations- 
  utfärdarna. Den information om spärrning av certifikat som krävs för en oberoende verifiering av signatur, är inte öppet tillgänglig. Detta innebär exempelvis att signaturer inte kan verifieras av utländska aktörer som saknar avtal med  
 e-legitima- 
  tionsutfärdarna. 
  
 Vid tillämpning av  
  
 OSIF-protokollet 
  mot en central OSIF- server så görs handlingen som ska signeras tillgänglig för en central tjänst. 
 I en framtida infrastruktur för Svensk  
 e-legitimation 
  som bygger på en SAML baserad federativ modell, innebär detta en rad problem: 
  
 Den nuvarande modellen för signering är i grunden knuten till dagens leverantörer av  
  
 e-legitimationer 
  och kan inte med automatik utökas till att omfatta nya typer av  
 e-legitimationer, 
  särskilt inte de där användaren inte innehar certifikat för signering. Det finns visserligen leverantörer inom dagens Infratjänst som kan stödja legitimering och signering även med andra utfärdare av certifikatbaserade  
 e-legitimationer, 
  men detta kräver tillpassningar i de  
 e-tjänster 
  som ska acceptera e- 
 308 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 legitimationerna vilket försvårar anslutning av nya e- legitimationer. 
  
 Den nuvarande modellen bygger på  
  
 infrastruktur-komponenter 
  och tjänster som inte återfinns i den federativa modellen. Fortsatt signering enligt nuvarande modell innebär därför att man tillämpar två olika infrastrukturer med olika affärsmodeller, dvs. en federativ modell för identifiering och den nuvarande infrastrukturen för signering. 
  
 Den nuvarande modellen tillåter inte att vem som helst, som inte har avtal med  
  
 e-legitimationsleverantörerna, 
  kan verifiera elektroniska signaturer. Dessa signaturer kan därför inte användas exempelvis vid internationell informationsutväxling. 
 De mest signifikanta skillnaderna mellan en central signeringstjänst enligt avsnitt  
 0  
 och dagens modell och är att: 
  
 Användaren behöver inte installera någon specialkonstruerad klientprogramvara. Hela processen att signera kan utföras med en vanlig webbläsare. 
  
 Innehavare av alla typer av  
  
 e-legitimationer 
  ges möjlighet att skriva under elektroniskt. Även användare som inte innehar certifikatbaserade  
 e-legitimationer 
  
 1 
  
 . 
  
 Nya  
  
 e-legitimationsutfärdare 
  kan adderas till infrastrukturen utan att tillpassning av protokoll och implementering i e- tjänster. 
  
 Alla enheter som kan hantera en  
  
 e-legitimation 
  och en webbläsare kan användas för signering, ex mobiltelefoner. 
  
 Signaturer kan skapas som kvalificerade elektroniska signaturer och signaturerna kan verifieras av oberoende tredje part som inte har avtal med  
  
 e-legitimationsutfärdarna. 
  
 Även de som inte har förlitandeavtal gentemot  
  
 e-legitimations- 
  utfärdarna kan verifiera underskriften på signerade handlingar. 
  
 1  
 Användare använder endast sin  
 e-legitimation 
  för att legitimera sig mot signeringstjänsten som utför själva signeringen. Det som är avgörande är den tillitsnivå som  
 e-legitimationen 
  erbjuder, inte vilken teknik den tillämpar för legitimeringen. 
 309 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 4 
  
 Central signering och kvalificerade elektroniska signaturer 
  
 En central fråga för beslut om genomförande är om en central signeringstjänst kan uppfylla signaturlagens krav på en kvalificerad elektronisk signatur. 
 De mest relevanta kraven i detta hänseende utgörs av 3 § signa- turlagen gällande Säkra anordningar för signaturframställning 
  
 3 §  
 En anordning för signaturframställning som anges vara säker ska säkerställa att signaturen är tillfredsställande skyddad mot förfalskning. 
 Anordningen ska även säkerställa att signaturframställnings- data 
  
 1. 
  
 i praktiken kan förekomma endast en gång, 
  
 2. 
  
 med rimlig säkerhet inte kan härledas, och 
  
 3. 
  
 på ett tillfredsställande sätt kan skyddas av den behörige undertecknaren, så att andra inte kan komma åt eller använda 
  
 dem. 
 Anordningen får inte förändra de uppgifter som ska signeras elektroniskt eller hindra att de presenteras för undertecknaren före den elektroniska signeringen. 
 Den viktigaste frågeställningen i detta sammanhang är om signatur- framställningsdata (privat signeringsnyckel) i en central signerings- tjänst kan skyddas av den behörige undertecknaren, så att andra inte kan komma åt eller använda dem.Uppfyllelse av detta och övriga krav underlättas av om användarens privata signerings- nyckel, så som föreslås, endast existerar vid signeringstillfället i en för ändamålet säker hårdvara samt att signeringsnyckeln förstörs direkt efter användning. En sådan hårdvara utformasäven på ett sådant sätt att signaturnyckeln inte kan läsas ut ur hårdvaran. 
 Vid ett sådant förfarande bygger kravuppfyllelse på att signeringssystemet på ett betryggande sätt kan legitimera användaren vid signeringstillfället och därmed på ett rimligt sätt säkerställa att ingen annan än användaren själv kan signera i användarens namn med hjälp av signeringstjänsten. 
 310 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 För att belysamöjligheterna för en central signeringstjänst att tillgodose detta krav är det relevant att jämföramöjligheterna med en central signeringslösning i förhållande till en traditionell lokal lösning där själva signaturframställningen sker i användarens dator eller motsvarande lokal enhet (ex mobiltelefon). 
 Båda lösningarna kräver att användaren som ska signera har tillgång till sin  
 e-legitimation. 
  Skillnaden ligger i att lokal signering bygger på att användarens datormiljö ger ett tillförlitligt skydd mot missbruk medan den centrala signeringstjänsten bygger på att den centrala signeringsmiljön kan ge ett skydd i minst motsvarande grad. 
 Största hotet mot användarens lokala miljö utgörs av att skadlig kod (virus, trojaner, maskar mm) som användare installerat av oaktsamhet, eller som på annat sätt infiltrerat användarens dator kan ha potential att missbruka användarens signeringsfunktion. Detsamma gäller dock även i motsvarande grad en fientlig programvaras möjlighet att missbruka användarens  
 e-legitimation 
  vid legitimering mot en signeringstjänst. Dock finns många fler möjligheter att uppdaga problem av detta slag vid en central signeringstjänst, dels genom att legitimering vid signering loggas både av identitetsutfärdare som utfärdar identitetsintyget och av signeringstjänsten som legitimerar användaren samt möjlighet att bekräfta signering genom separat kanal, ex genom  
 e-post 
  eller SMS. 
 Följande tabell redovisar en samanställning av olika säkerhetsaspekter och hot samt en uppskattning av vilken lösning (lokal eller central signering) som erbjuder fördelar (+) respektive sämre förutsättningar  
 (-). 
  
 Fördelar och nackdelar 
  
 Uppgift 
  
 Lokal signering 
  
 Central signering 
  
 Beroende av en trovärdig central 
  
 + 
  
 - 
  
 signeringsfunktion 
  
 Hot från virus och annan fientlig 
  
 - 
  
 + 
  
 programvara i användarens dator 
  
 (p.g.a. bättre spårbarhet) 
  
 Förhindrande av attlagrad 
  
 - 
  
 + 
  
 signeringsnyckel missbrukas 
  
 (raderas efter signering) 
  
 Möjlighet att spåra vad som hänt 
  
 - 
  
 + 
  
 genom loggar och trovärdig 
  
 registrering av tidpunkt för 
  
 signering 
  
 Möjlighet att spärra enskilda 
  
 - 
  
 + 
  
 311 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 signaturer vid missbruk 
 Tredje parts bevittnade av användarens acceptans att signera presenterad handling 
 Möjlighet att underrätta användaren om signering genom meddelande i separat kanal 
  
 - 
  
 + vid alternativ 1 
  
 - 
  
 + 
  
 4.1 
  
 Internationella krav 
  
 Tjänstedirektivet från EU kommissionen ställer krav på elektroniska tjänster som ska verka över landsgränser. Inom ramen för tjänstedirektivet kan medborgare behöva kommunicera elektroniskt signerade handlingar. Inom ramen för EU kommissionens stödjande aktiviteter för att underlätta utbyte av elektroniskt signerad information i samband med tjänstedirektivet har EU kommissionen i samverkan med medlemsstaterna utfärdat ett kommittologibeslut (Kommissionens Beslut 2010/425/EU av den 28 juli 2010 om ändring av beslut 2009/767/EG). I artikel 1 av detta beslut (som står oförändrat sedan 2009/767/EG) framgår följande: 
 Om det är motiverat på grundval av en ändamålsenlig bedömning av berörda risker och i enlighet med artikel 5.1 och 5.3 i direktiv 2006/123/EG, får medlemsstaterna kräva att tjänsteleverantören för fullgörandet av vissa förfaranden och formaliteter genom de gemensamma kontaktpunkterna i enlighet med artikel 8 i direktiv 2006/123/EG ska använda avancerade elektroniska signaturer baserade på ett kvalificerat certifikat,  
 med eller utan en säker anordning för skapande av signaturer 
 , enligt vad som fastställs och regleras genom direktiv 1999/93/EG. 
 Genom detta beslut framgår tydligt att grunden för internationell samverkan i fråga om signerade handlingar utgörs av elektroniska signaturer baserat på kvalificerade certifikat men att kravet på en säker anordning för skapande av signaturer inte är obligatoriskt. 
 Man kan därför förvänta sig at en lösning för elektroniska signaturer med central signeringstjänst enligt detta dokument kan fylla in viktig funktion inom ramen för införande av 
 312 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 tjänstedirektivet även om vi i Sverige inte väljer att godkänna den centrala signeringstjänsten som en säker anordning för skapande av signaturer i enlighet med avsnitt  
 4. 
  
 De signaturer som skapas inom ramen för dagens infratjänst kan endast verifieras av de myndigheter som är anslutna till infra- tjänsten (har förlitande avtal med  
 e-legitimationsutfärdarna 
  och därmed tillgång till aktuell spärrinformation). Detta gör dagens signaturlösning, eller motsvarande lösning där dokument signeras lokalt i användarens dator med  
 e-legitimationer 
  från dagens ramavtalsleverantörer, olämplig för utväxling av elektroniskt signerade handlingar inom ramen för internationell samverkan. 
 EN stor fördel i detta hänseende med en central signeringstjänst kombinerat med en federativ infrastruktur för identifiering är främst om befintliga  
 e-legitimationer 
  signaturerna kan användas internationellt genom att signaturerna kan kopplas till ett kvalificerat certifikat samt genom att certifikatens spärrinformation är öppet tillgänglig. 
 En viktig förutsättning för detta är att signeringstjänstens certifikatutfärdarfunktion kan godkännas och registreras hos PTS och att tjänsten tas med i Sveriges lista över certifikatutfärdare. Vad gäller möjligheten att ge ut kvalificerade certifikat baserat på nycklar som genererats centralt av certifikatutfärdaren, eller att identifiera den som ansöker om ett certifikat med hjälp av medel som i sig inte utgörs av kvalificerade certifikat så finns klart stöd från både internationell standard såväl som implementationer i Europa. Den allmänt accepterade standarden för utgivning av kvalificerade Johnson 101 456 [TS101456] ger tydligt utrymme för en sådan utfärdandeprocess. 
 5 Krav 
 Följande kravlista har utgjort grunden för utformning av en signeringstjänst. Kravlistan är utarbetad inom ramen för utredningen om bildandet av en  
 e-legitimationsnämnd 
  och är resultatet av såväl diskussioner inom utredningen som diskussioner med representanter från myndigheter och offentlig verksamhet. 
  
 Användarna ska kunna signera dokument med en standard dator och en standard webbläsare som kör under marknadens vanligt 
  
 313 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 förekommande operativsystem (Windows, Scott, Price, Cantrell, Android, iPhone, Perez, m.m.). 
  
 E-tjänster 
  
  ska kunna få tillgång till signeringstjänsten för att låta användare underteckna elektroniska dokument med minimala anpassningar av sin  
 e-tjänst. 
  
 E-tjänster 
  
  måste kunna signera dokument som innehåller data enligt interna format som inte kan visas direkt i användarens webbläsare. 
  
 E-tjänster 
  
  måste kunna signera data som inte delges annan än användaren själv. I dessa fall får inte den signerade handlingens innehåll överföras till signeringstjänsten. 
  
 Anslutna  
  
 e-tjänster 
  ska inte behöva befatta sig med skapande av elektronsikt signerade handlingar. Följande hantering ska kunna överlåts till signeringstjänsten: 
  
 - 
  
 Presentation av handlingen som ska signeras 
  
 - 
  
 Presentation av innebörden av att signera 
  
 - 
  
 Användarens godkännande av att signera handlingen 
  
 - 
  
 Utfärdande av signeringscertifikat 
  
 2 
  
 - 
  
 Signering av elektronisk handling 
  
 - 
  
 Tidstämpling av dokument och signatur 
  
 - 
  
 Framställa signerad handling enligt överenskommet signaturformat 
  
 Signaturen ska om möjligt kunna uppfylla lagens krav på en kvalificerad elektronisk signatur. 
  
 2  
 Det är nödvändigt att signeringstjänsten utfärdar certifikat eftersom dessa kopplas till den signeringsnyckel som signeringstjänsten skapar för användaren. Dessa certifikat konkurrerar inte med andra certifikat på marknaden då dess enda funktion är att användas för att verifiera den specifika signatur som skapas. Eftersom signaturnyckeln förstörs efter signering kan certifikatet inte kopplas till eller användas för andra ändamål. 
 314 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 6 Användningsfall 
 Användningsfallen nedan är hypotetiska framtidsscenarier och utgör inte nödvändigtvis en korrekt beskrivning av de myndigheters  
 e-tjänster 
  som nämns. Dess syfte är uteslutande att beskriva situationer som belyser olika tillämpningar av en central signeringstjänst. 
  
 6.1 
  
 Signering av handling från  
  
 e-tjänst 
  som presenteras av signeringstjänsten 
 Taylor besöker Skatteverkets webbplats för att deklarera. För att komma åt deklarationstjänsten loggar Taylor in på skatteverkets webbplats med sin  
 e-legitimation. 
  
 När alla uppgifter matats in vill Taylor godkänna sin deklaration. Skatteverkets webbplats skapar då ett elektroniskt dokument som innehåller Padilla deklaration med alla lämnade uppgifter införda varefter Taylor dirigeras om till signeringstjänsten. 
 I signeringstjänsten får Taylor information av att Skatteverket vill att Taylor ska skriva under sin deklaration elektroniskt. Deklarationen som sammanställts av Skatteverket visas upp för Taylor som kan gå igenom uppgifterna med sin webbläsare. 
 Taylor väljer funktionen Jag skriver under hos signerings- tjänsten varvid Taylor dirigeras till sin Identitetsutfärdare för legitimering för underskrift. Taylor godkänner underskriften genom att legitimera sig med sin  
 e-legitimation. 
  
 Dokumentet signeras av signeringstjänsten och förses med en kvalificerad elektronisk signatur enligt det signaturformat som e- tjänsten begärt. 
 Taylor returneras tillbaks till skatteverkets webbtjänst (via signeringstjänsten) som meddelar att deklarationen nu är under- skriven. 
 315 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 6.2 
  
 Signering av handling från  
  
 e-tjänst 
  som presenteras av  
 e-tjänsten 
  
 White besöker Försäkringskassans webbplats och loggar in för att ansöka om föräldrapenning. 
 Försäkringskassans webbplats presenterar information som ska undertecknas varvid White accepterar att skriva under elektroniskt med sin  
 e-legitimation 
  genom funktionen Jag skriver under. 
 White dirigeras till sin Identitetsutfärdare som begär legitimering för underskrift. White godkänner underskrift genom att legitimera sig med sin  
 e-legitimation. 
  
 White returneras till Försäkringskassan med en signatur som framställts av signeringstjänsten. Försäkringskassan meddelar att ansökan har signerats. 
  
 6.3 
  
 Signering av handling vald av användaren 
  
 Ruiz ska signera en ansökan om tillstånd att få leverera tjänster i Portugal. Ruiz har fyllt i ett formulär som sparats i PDF format. 
 Ruiz kontaktat signeringstjänsten och presenterar det doku- ment som ska signeras samt väljer att dokumentet ska tidsstämplas. 
 Signeringstjänsten presenterar via webbgränssnitt det dokument som kommer att signeras. Ruiz verifierar dokumentet och väljer funktionen Jag skriver under varvid Ruiz dirigeras till sin Identitetsutfärdare för legitimering för underskrift. Ruiz godkänner underskriften genom att legitimera sig med sin e- legitimation. 
 Petter returneras till signeringstjänsten där Ruiz får ladda hem det signerade dokumentet som försetts med en kvalificerad elektronisk signatur samt en kryptografisk tidsstämpel. 
 316 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 Utförandealternativ 
 För att uppfylla alla funktionella krav måste signeringstjänsten ha utförandealternativ som både kan hantera fall där presentation av information som ska signeras hanteras av signeringstjänsten och fall där detta hanteras av  
 e-tjänsten. 
  
 I detta avseende innefattar hanteringen av information som ska signeras: 
  
 Presentation av information som ska signeras 
  
 Presentation av innebörden av att signera (detta kan framgå av informationen som signeras eller genom annan information) 
  
 Funktion genom vilken användaren kan acceptera 
  
 För att uppfylla dessa krav presenteras två olika utförandealternativ som presenteras i detta avsnitt. 
 Utförandealternativen representerar främst skillnader mellan användningsfallen i avsnitt  
 6.1  
 och  
 6.2.  
 Användningsfallet i avsnitt  
 6.3,  
 där handlingen som signeras väljs av användaren, går att realisera inom ramen för båda alternativen genom att skapa en tjänst där användaren kan ladda upp ett dokument som ska signeras. Denna tjänst kan fylla funktionen av en  
 e-tjänst 
  i enlighet med både alternativ 1 och alternativ 2. 
 317 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 6.4 
  
 Alternativ 1 – Dokument som ska signeras hanteras av signeringstjänsten 
  
 I detta alternativa utförande överlåter  
 e-tjänsten 
  hela signe- ringsförfarandet till signeringstjänsten. 
  
 Identitetsutfärdare (IdP) 
  
 Utfärdartjänst e- 
  
 kontroll 
  
 Identitetsintygstjänst 
  
 legitimationer 
  
 6 
  
 Central 
  
 Signeringstjänst 
  
 4 
  
 5 
  
 Handling för 
  
 Handling med 
  
 7 
  
 underskrift 
  
 3 
  
 8  
 underskrift 
  
 Begär/bekräfta 
  
 underskrift 
  
 Myndighet 
  
 2 
  
 1 
  
 (Tjänsteleverantör) 
  
 E-tjänst 
  med legitimering 
  
 4. 
  
 Användaren identifierar sig för en  
  
 e-tjänst 
  genom sin  
 e-legiti- 
  mation och utnyttjar en tjänst som kräver användarens elek- troniska underskrift (signatur) 
  
 5. 
  
 Användaren överförs till signeringstjänsten med en begäran om signering från  
  
 e-tjänsten. 
  
 6. 
  
 Signeringstjänsten inhämtar elektronisk handling för under- skrift från  
  
 e-tjänsten. 
  
 7. 
  
 Signeringstjänsten presenterar handlingen som ska signeras för användaren och användaren accepterar att signera 
  
 8. 
  
 Användaren överförs till sin identitetsutfärdare med begäran om legitimering. Användaren legitimeras med stöd av sin e- 
  
 318 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 legitimation och ett identitetsintyg returneras till signerings- tjänsten. 
  
 9. 
  
 Signeringstjänsten skapar användarens nyckelpar, utfärdar ett certifikat för användaren samt signerar den elektroniska handlingen. Vid behov tidsstämplas handlingen. Handling med underskrift skapas genom att foga samman handlingen med certifikat, signatur och eventuell tidsstämpel enligt efterfrågat signaturformat. 
  
 10.Användaren returneras till  
 e-tjänsten 
  med en bekräftelse på att handlingen är underskriven. 
  
 11.E-tjänsten 
  hämtar hem den signerade handlingen från signe- ringstjänsten från angiven plats. 
 Genom detta förfarande kan en  
 e-tjänst 
  få tillgång till en signering- sfunktion som enkelt kan integreras med en  
 e-tjänst 
  med minimala insatser. En viktig fördel är att en tredje part (Signeringstjänsten) står som garant för att användaren verkligen accepterat att signera handlingen och att den information som användaren fått presente- rat för sig och accepterat överensstämmer med den signatur som skapats. En annan fördel är att signeringstjänsten kan hantera alla de olika signaturformat som kan komma i fråga, särskilt om signaturen ska kunna användas/verifieras internationellt. 
 Den stora nackdelen med detta alternativ är att den handling som ska signeras måste hanteras av signeringstjänsten. Detta alternativ kan därför inte tillämpas om: 
  
 E-tjänsten 
  
  av något skäl inte kan eller får lämna ut handlingen som ska signeras till signeringstjänsten 
  
 Handlingen som ska signerats inte förekommer i ett format som signeringstjänsten kan presentera för användaren på ett för användaren meningsfullt sätt endast med stöd av användarens webbläsare. 
  
 Då någon av dessa omständigheter gäller för signeringen så måste alternativ 2 tillämpas. 
 319 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 6.5 
  
 Alternativ 2 – Dokumentet som ska signeras hanteras av  
  
 e-tjänsten 
  
 I detta alternativa utförande av signeringstjänsten hanterar signeringstjänsten inte den elektronisk handling som ska signeras. Gränssnittet mot användaren vid signering hanteras i sin helhet av signeringstjänsten 
  
 Identitetsutfärdare (IdP) 
  
 Utfärdartjänst e- 
  
 kontroll 
  
 Identitetsintygstjänst 
  
 legitimationer 
  
 4 
  
 Central 
  
 3 
  
 Signeringstjänst 
  
 5 
  
 Begär/bekräfta 
  
 underskrift 
  
 6 
  
 Myndighet 
  
 2 
  
 1 
  
 (Tjänsteleverantör) 
  
 E-tjänst 
  med legitimering 
  
 Acceptans av signatur 
  
 1. 
  
 Användaren identifierar sig för en  
  
 e-tjänst 
  genom sin e- legitimation och utnyttjar en tjänst som kräver användarens elektroniska underskrift (signatur).  
 E-tjänsten 
  presenterar den elektroniska handling som ska signeras för användaren och användaren accepterar att skriva under handlingen. 
  
 2. 
  
 Användaren överförs till signeringstjänsten med en begäran om signering från  
  
 e-tjänsten. 
  Begäran om signering innehåller bl.a. en hash representation av dokumentet som ska signeras. 
  
 3. 
  
 Användaren överförs till sin identitetsutfärdare med begäran om legitimering. Användaren legitimeras med stöd av sin e- legitimation och ett identitetsintyg returneras till signerings- tjänsten. 
  
 320 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 4. 
  
 Signeringstjänsten skapar användarens nyckelpar, utfärdar ett certifikat för användaren samt signerar den elektroniska handlingen. Vid behov skapas en tidsstämpel. 
  
 5. 
  
 Användaren returneras till  
  
 e-tjänsten 
  med en bekräftelse på att handlingen är underskriven. Bekräftelsen innefattar bl.a. signatur, certifikat och eventuell tidsstämpel. 
  
 6. 
  
 Handling med underskrift skapas av  
  
 e-tjänsten 
  genom att foga samman handlingen med certifikat, signatur och eventuell tidsstämpel enligt efterfrågat signaturformat. 
 Genom detta förfarande kan  
 e-tjänsten 
  få en handling signerad utan att lämna ut uppgifter om den elektroniska handlingen till signeringstjänsten. Detta gör det även möjligt för  
 e-tjänsten 
  att signera handlingar som innehållsmässigt är strukturerade enligt att dataformat som inte signeringstjänsten kan presentera på ett för användaren meningsfullt sätt. 
  
 6.6 
  
 Fördelning av roller och uppgifter 
  
 Sammantaget innebär alternativ 1 och 2 följande skillnader i roller och vem som i praktiken utför väsentliga steg i signerings- processen. 
  
 Tjänst som hanterar förfarandet 
  
 Uppgift 
  
 Alternativ 1 
  
 Alternativ 2 
  
 Presentation av dokument som ska signeras 
  
 Signeringstjänsten 
  
 e-tjänsten 
  
 för användaren 
  
 Skapande av en hash representation av 
  
 Signeringstjänsten 
  
 e-tjänsten 
  
 dokumentet för signering 
  
 Motta användarens acceptans att signera 
  
 Signeringstjänsten 
  
 e-tjänsten 
  
 Identifiering av användaren 
  
 Signeringstjänsten 
  
 Signeringstjänsten 
  
 Generera nycklar för användaren samt 
  
 Signeringstjänsten 
  
 Signeringstjänsten 
  
 utfärda certifikat till användaren 
  
 Tidsstämpling av dokument 
  
 Signeringstjänsten 
  
 Signeringstjänsten 
  
 (Endast om detta begärs av  
 e-tjänsten) 
  
 Signering av dokument 
  
 Signeringstjänsten 
  
 Signeringstjänsten 
  
 Skapa signerat dokument 
  
 Signeringstjänsten 
  
 e-tjänsten 
  
 ( 
 Foga samman dokument, certifikat ev. 
  
 tidsstämpel samt signatur till ett signerat dokument enligt vedertagen standard 
 ) 
  
 321 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 7 Krav på  
 E-tjänster 
  
 De  
 e-tjänster 
  som utnyttjar signeringstjänsten enligt alternativ 2 kommer att bära ett viktigt ansvar för att signaturen är tillförlitlig. Om  
 e-tjänsten 
  är oärlig kan denne skicka med ett hash till signeringstjänsten som inte motsvarar det som  
 e-tjänsten 
  visat upp för användaren. Varken signaturtjänsten eller användaren har någon möjlighet att kontrollera att hash värdet som signeras överens- stämmer med den information som användaren väljer att signera innan signering sker. Detta kan i viss mån motverkas om användarens får tillgång till den signerade handlingen efter signering för kontroll men detta förutsätter att den signerade handlingen har ett format som användaren lätt kan tillgodogöra sig. 
 Denna problemställning är dock inte ny för central signering. Även vid lokal signering är det svårt att uppnå en hög tillförlitlighet av att användaren faktiskt ser det som signeras då användaren måste förlita sig på den information som kan utläsas från lokal programvara för presentation av information och för signering. Även i många av dagens lösningar är användaren i slutändan tvungen att lita på att  
 e-tjänsten 
  inte beter sig bedrägligt. 
 Det bör klargöras, mot bakgrund av denna hotbild, vilka typer av  
 e-tjänster 
  som kan tillåtas utnyttja signeringstjänsten enligt alternativ 2, exempelvis om detta bör begränsas till statliga myndigheter. 
  
 8 
  
 Krav på signeringstjänstens organisation och driftsmiljö 
  
 Det är avgörande för förtroendet för utfärdade signaturer att signeringstjänsten hanteras under en organisation som har samhällets förtroende. 
 Driftsmiljö och säkerhetsrutiner måste på ett tillförlitligt sätt garantera systemets integritet och förhindra att enskilda administratörer kan missbruka systemet för egna syften. 
 Signeringstjänsten realiseras i grunden som en webbtjänst. Signeringstjänsten kommunicerar med användaren via HTTP samt kommunicerar vid behov med  
 e-tjänsten 
  via lämpligt gränssnitt. 
 322 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 9 Alternativ till central signering 
 Om en framtida utvärdering central signering kommer till slut- satsen att ingen form av central signering är acceptabelt, så finns andra alternativ till signering i samverkan med en federativ infra- struktur för identifiering i enlighet med utredningens förslag. 
 Som exempel kan följande lösning etableras: 
  
 Identitetsutfärdare (IdP) 
  
 Utfärdartjänst e- 
  
 kontroll 
  
 Identitetsintygstjänst 
  
 legitimationer 
  
 Central 
  
 3 
  
 Signeringstjänst 
  
 5 
  
 3 
  
 Begär/bekräfta 
  
 Myndighet 
  
 underskrift 
  
 2 
  
 (Tjänsteleverantör) 
  
 1 
  
 E-tjänst 
  med legitimering 
  
 Acceptans av signatur 
  
 1. 
  
 Användaren identifierar sig för en  
  
 e-tjänst 
  genom sin e- legitimation och utnyttjar en tjänst som kräver användarens elektroniska underskrift (signatur). 
  
 2. 
  
 Användaren överförs till signeringstjänsten med en begäran om signering från  
  
 e-tjänsten. 
  
 3. 
  
 Signeringstjänsten överför den information som ska signeras till användaren som signerar informationen med stöd av sin e- legitimation och sin klientapplikation för signering som 
  
 323 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 användaren erhållit från utfärdaren av användarens e- legitimation. 
  
 4. 
  
 Signeringstjänsten verifierar att rätt användare signerat handlingen genom en kontroll mot identitetsutfärdaren (Förslagsvis genom att tillämpa standarden [SAMLX509]. 
  
 5. 
  
 Signeringstjänsten överför användaren tillbaks till  
  
 e-tjänsten 
  samt överför nödvändigsigneringsinformation. 
 Genom detta förfarande kan en  
 e-tjänst 
  befrias helt från såväl integration med användarens funktioner för signering, som tolkning av användarens  
 e-legitimation 
  för att fastställa användarens identitet. Signeringstjänsten sköter all integration med olika signeringslösningar i användarnas klienter och information om identitet ges i enlighet med federationens gemensamma attributsprofil i det attributsintyg som erhålls i samband med kontroll av signaturcertifikat (steg 4 enligt [SAMLX509]. 
 Dock är en lösning av detta slag behäftat med i stort sett samma tidigare nämnda svagheter jämfört med dagens lösning på så sätt attanvändarens  
 e-legitimation 
  fortsatt måste vara certifikatbaserad samt att dessa signaturer inte kan verifieras av förlitande part i utlandet som inte har tillgång till aktuell spärrinformation eller den svenska infrastrukturen för identifiering. 
 Av detta skäl förs inte denna typ av lösning fram som ett primärt förslag. 
 10 Övergripande arkitektur 
 I de utförande exempel som anges i detta avsnitt sker även kommunikation mellan signeringstjänst och  
 e-tjänst 
  via HTTP. Följande funktioner ingår i signeringstjänsten utöver webbgräns- snittet mot användare och kommunikation med  
 e-tjänster 
  
 Certifikatutfärdare 
  
 Tidsstämplingsfunktion 
  
 Signeringsfunktion 
  
 Beskrivningarna i detta avsnitt utgör exempel på utförande som uppfyller ställda krav. De utgör ett grundförslag på utförande och 
 324 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 specificerar inte en komplett design för implementering. Olika aspekter av arkitekturen kan komma att ändras vid ett slutgiltigt genomförandeprojekt. 
  
 10.1 
  
 Informationsflöden 
  
 Grunden för kommunikation mellan  
 e-tjänst 
  och signeringstjänst samt mellan signeringstjänst och identitetsutfärdare är att kommunicera information via användaren så samma sätt som sker vid SAML authentication request och respons. 
 Utgångspunkten är att denna kommunikation sker i enlighet med SAML HTTP Post binding  
 [SAML-Bindings]. 
  
 Vid SAML HTTP Post binding kommuniceras ett svar till användaren när denne gör ett aktivt val i sin webbläsare (ex. väljer att skriva under). Användarens val resulterar i en HTTP request från användaren till webbtjänsten. Detta resulterar i en HTTP response som innehåller en XHTML form som innehåller informationen som ska vidarebefordras till nästa webbtjänst (ex en signing request till signeringstjänsten eller en authentication request till identitetsutfärdaren. När XHTML formen öppnas i användarens webbläsare så innehåller denna en instruktion att skicka information till mottagande webbtjänst som HTTP Post. 
  
 [SAML-Bindings] 
  specificerar genom SAML HTTP Post binding hur request och response meddelanden kan förmedlas via användaren på detta sätt. 
 det enda som krävs för en komplett specifikation av den informationsutväxling mellan  
 e-tjänsten 
  och signeringstjänsten som går via användaren är att specificera ett signing request och ett signing response meddelande som kan förmedlas i XHTML form via HTTP Post. 
 325 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 10.2 
  
 Informationsflöden - utförande enligt alternativ 1 
  
 Informationsutväxling mellan parterna i utförande enligt alternativ ett kan ske på följande sätt: 
  
 Användare 
  
 e-Tjänst 
  
 Anvisningstjänst 
  
 IdP 
  
 1. 
  
 Användare nyttjar  
  
 e-tjänst 
  
 som kräver signatur 
  
 2. 
  
 Signing Request ret 
 urnerat i XHTML form riktat till  
 Signaturtjänsten. Vidar 
 ebefordras till Signaturtjänst  
 som HTTP POST 
  
 3. 
  
 Signaturtjänsten hämtar dokument som skall signeras (URL) 
  
 4. 
  
 Signaturtjänsten pr 
 esenterar dokument som skall 
 signeras för användar 
 en 
  
 5. 
  
 SAML Authenticatio 
 n Request  
 i  
 XHTML fom riktat  
 till IdP. Vidarebefordr 
 as till IdP som HTTP POST 
  
 6. 
  
 Användaren autent 
 iseras av  
 Id 
 P med användarens  
 e-legitimation 
  
 7. 
  
 SAML Assertion ret 
 urnerat i XHTML form, riktat till Signaturtjänsten.  
 Vidarebefordras till Si 
 gnaturtjänsten som HTTP POST. 
  
 8. 
  
 S 
  
 igning Response return 
 erat  
 i  
 XHTML form, riktat till  
 e 
 - 
 tjänsten. 
  Vidarebefordras till  
 e-tjänsten 
  som Montgomery. 
 9.  
 e-tjänsten 
  hämtar signerat dokument (URL) 
 10.  
 e-tjänsten 
  bekräftar signering 
 I detta utförande sker signering i signeringstjänsten efter det att användaren autentiserats och ett giltigt identitetsintyg (authentication response) mottagits av signeringstjänsten i steg 7. 
 326 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 Det dokument som signeras skickas inte via användaren för att undvika fördröjningar om dokumentet är stort och användaren har begränsad kommunikationshastighet. Dokument som ska signeras och signerat dokument hämtas av parterna via en URL i setgen 3 och 9. URL till dokumenten medföljer signing request respektive signing reponse i stegen 2 och 8. 
  
 10.3 
  
 Informationsutväxling – utförande enligt alternativ 2 
  
 Informationsutväxling mellan parterna i utförande enligt alternativ två kan ske på följande sätt: 
 327 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 Användare 
  
 Anvisningstjänst 
  
 IdP 
  
 e-Tjänst 
  
 1. 
  
 Användare nyttjar  
  
 e-tjänst 
  som kräver signatur 
  
 2. 
  
 Användaren accepterar att skriva under ett dokument 
  
 3. 
  
 Signing Request returnerat i XHTML form riktat till Signaturtjänsten. Vidarebefordras till Signaturtjänst som Montgomery 
  
 4. 
  
 SAML Authentication Request  
  
 i  
 XHTML fom riktat till IdP. Vidarebefordras till IdP  
 som  
 HTTP POST 
  
 5. 
  
 Användaren autentiseras av  
  
 Id 
 P med användarens  
 e-legitimation 
  
 6. 
  
 SAML Assertion returnerat i XHTML form, riktat till Signaturtjänsten. Vidarebefordras till Signaturtjänsten som HTTP POST. 
  
 7. 
  
 Si 
 gning Response returnerat  
 i  
 XHTML form, riktat till  
 e-tjänsten 
 . 
  
  Vidarebefordras till  
  
 e-tjänsten 
  
  som HTTP POST. 
  
 8. 
  
 e-tjänsten 
  
  bekräftar signering 
 I detta utförande sker signering i signeringstjänsten efter det att användaren autentiserats och ett giltigt identitetsintyg (authentication response) mottagits av signeringstjänsten i steg 6. 
 Det dokument som ska signeras överförs inte till signeringstjänsten. Istället överför  
 e-tjänsten 
  en hash av dokument som ska signeras i steg 3 till signeringstjänsten. Med hjälp av denna hash kan signeringstjänsten signera dokumentet utan att få tillgång till dokumentet i klartext (i läsbart skick). 
 På motsvarande vis skickas inte heller ett signerat dokument till  
 e-tjänsten. 
  Istället skickas signaturen på dokumentet till  
 e-tjänsten 
  
 328 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 tillsammans med användarens certifikat i steg 7. Utifrån denna information kan  
 e-tjänsten 
  själv skapa det signerade dokumentet enligt ett för ändamålet lämpligt signaturformat. 
  
 10.3.1 
  
 Authentication request och response 
  
 Begäran och erhållande av identitetsintyg för användaren (stegen 5 och 7 i alternativ 1 och stegen 4 och 6 i alternativ 2) genomförs som är en ren SAML identifiering in enlighet med HTTP POST Binging, definierat i  
 [SAML-Bindings]. 
  
 Detta förfarande ska följa tekniska specifikationer för identitetsfederationen för svensk  
 e-legitimering. 
  
 i relation till Identitetsutfärdaren så agerar signeringstjänsten som en förlitande  
 e-tjänst 
  (service provider) gentemot identitets- utfärdaren. 
  
 10.4 
  
 Signing request och response 
  
 Signing Request och Signing Response (steg 2 och 8 i alternativ 1 och steg 3 och 7 i alternativ 2) ska innehålla all information som signeringstjänsten och  
 e-tjänsten 
  behöver utbyta för att genom föra signering och hantera felsituationer med undantag för utväxling av dokument i alternativ 1. 
 Utgångspunkten är att följande information bör ingå: 
 Signing Request: 
  
 Version (protokollversion) 
  
 Request type (identifierar typ av request. Olika request type identifierare måste definieras för utförande enligt alternativ 1 och alternativ 2) 
  
 Nonce (en unik identifierare för denna request) 
  
 Identitetsattribut för användaren (Attribute assertion) (ej psudonym). Detta utgör de identitetsattribut som signerings- tjänsten måste kunna kontrolleras genom det identitetsintyg som signeringstjänsten erhåller från identitetsutfärdaren. Dessa attribut måste vara en delmängd av de attribut som signeringstjänsten registrerat som antingen required eller requested attributes i federationens metadata (federations- registret) 
  
 329 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 Entity ID för den IdP som ska autentisera användaren vid signering 
  
 En referens till det dokument som ska signeras i URL format (Endast alternativ 1) 
  
 Referens till presentationsformat (stylesheeet) (URL format) (endast vid alternativ 1 och endast vid behov) 
  
 Krypteringsnyckel/nycklar för att dekryptera information som hämtas direkt från  
  
 e-tjänsten 
  
 En hash av det dokument som ska signeras 
  
 Identifierare av önskat signaturformat ([CMS]?, [XML Dsig], [PDF], [CAdES], [XAdES], [PAdES] etc) (Endast alternativ 1) 
  
 Signaturoptioner 
  
 Tidsstämpling 
  
 krav på algorithmer 
  
 mm (Listan ska vara öppen för framtida utvidgning) 
  
 Signing Response 
  
 Version (protokollversion) 
  
 Response type (typ av response) 
  
 Nonce (samma som request nonce) 
  
 Statuskod (ex Signatur skapad, Signatur ej skapad med felkod) 
  
 Referens till signerat dokument (URL) (endast alternativ 1) 
  
 Krypteringsnyckel/nycklar för att dekryptera signerat dokument som hämtas direkt från signeringstjänsten (endast alternativ 1) 
  
 Signatur på dokument som signerats (endast alternativ 2 
  
 10.4.1 
  
 Övrig kommunikation i flödesmodellerna 
  
 Informationsutväxling direkt mellan användare och  
 e-tjänst 
  samt mellan användare och identitetsutfärdare specificeras inte. Denna informationsutväxling utformas i sin helhet av  
 e-tjänsten 
  respektive identitetsutfärdaren. 
 Hämtning av dokument i stegen 3 och 9 sker med en HTTP GET metod enligt [HTTP] protokollet. 
 330 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 10.5 
  
 Tidsstämpling i alternativ 2 
  
 I alternativ 1 ombesörjer signeringstjänsten eventuell tidsstämpling av signerat dokument och bifogar tidsstämpeln i den signerade handlingen. 
 I alternativ 2 är detta inte möjligt eftersom signeringstjänsten inte har tillgång till det signerade dokumentet. 
 Om en  
 e-tjänst 
  behöver tidsstämpla den signerade handlingen och inkludera detta i den signerade handlingen måste  
 e-tjänsten 
  göra en separat begäran om tidsstämpling efter mottagande av signing response. 
 Detta kan ske utan att röja dokumentet för signeringstjänsten dels genom att följa tillämpliga standarder för signaturformat [CAdES], [XAdES] eller [PAdES] med avseende på vilken data som ska tidsstämplas och hur tidsstämpeln ska inkluderas i den signerade handlingen, samt dels genom att följa tidsstämplings- standarden RFC 3161 [RFC3161] för att skicka en begäran om tidsstämpling och ta emot tidsstämpel. 
  
 10.6 
  
 Kommunikations- och meddelandesäkerhet 
  
 Följande krav kommunikations och meddelandesäkerhet bör gälla: 
  
 Kommunikation mellan signeringsserver och användare krypteras med SSL/TLS [TLS] med stöd av servercertifikat (ingen klientautentisering). 
  
 Kommunikation mellan användare och  
  
 e-tjänst 
  skyddas företrädelsevis med SSL/TLS med stöd av servercertifikat (ingen klientautenticering). 
  
 Kommunikation med IdP samt Authentication request och response meddelanden skyddas i enlighet med identitets- federation för svensk  
  
 e-legitimation. 
  
 Signature request och response ska krypteras till respektive mottagare och signeras av respektive avsändare. 
  
 Dokument som ska signeras och signerat dokument krypteras med nyckel som medföljer signing request repsektive signing response. Publika nycklar för verifiering av signaturer hämtas från federationsregistret (metadata där 
  
 331 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 signaturtjänsten såväl som  
 e-tjänsten 
  är registrerade som e- tjänsteleverantörer). 
  
 10.7 
  
 Loggar 
  
 Signeringstjänsten behöver bland annat logga följande information för varje signering 
  
 Signing request och signing response meddelanden 
  
 hash av dokument som signerats 
  
 Signatur 
  
 Användarens signaturcertifikat 
  
 Användarens identitetsintyg från acceptans av signering 
  
 Dokumentet som signerats och det signerade dokumentet bör inte loggas. 
 Loggar ska förses med tidsinformation som är tillförlitlig och spårbar till svensk tid (UTC(SP)). 
 11 Signering 
 Signeringstjänsten ska signera elektroniska dokument och i utförande enligt alternativ 1 även skapa ett signerat dokument. 
 Signeringstjänsten ska kunna skapa en kvalificerad elektronisk signatur enlig svensk lag om kvalificerade signaturer [Sig]. 
 Signeringsprocessen följer ett antal väl definierade steg. 
  
 1. 
  
 En hash av det dokument som ska signeras skapas med en godkänd hash algoritm 
  
 2. 
  
 Dokumentets hash signeras med användarens privata signerings- nyckel 
  
 3. 
  
 Ett signerat dokument skapas genom att foga samman dokumentet med signaturen och användarens signerings- certifikat. 
  
 Då signering sker enligt utförande alternativ 2 utför signerings- tjänsten endast steg 2, medan steg 1 och 3 utförs av  
 e-tjänsten 
  som begär signering. 
 332 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 Innan steg 2 kan utföras måste användarens signeringsnyckel vara genererad och användarens tillhörande signeringscertifikat måste vara utfärdat. 
 Certifikaten som påförs den signerade handlingen i steg 3 innefattar förutom användarens certifikat även certifikat för de certifikatutfärdare som krävs för att verifiera användarens certifikat. 
 Om det signerade dokumentet ska tidsstämplas utförs dessutom följande steg 
  
 4. 
  
 En hash av den information som ska tidsstämplas skapas med en godkänd hash algorithm (normalt en hash av själva signaturen som skapades i steg 3) 
  
 5. 
  
 Hash värdet tidsstämplas 
  
 6. 
  
 Tidsstämpeln infogas i det signerade dokumentet 
  
 11.1 
  
 Signaturformat 
  
 I de fall signeringstjänsten skapar ett signerat dokument (steg 3) samt i de fall signeringstjänsten skapar och för in en tidsstämpel i det signerade dokumentet (steg 4 och 6), så ska detta ske i enlighet med ett definierat signaturformat. 
 Signaturformatet definierar följande aspekter som är relaterat till stegen i föregående avsnitt: 
  
 Hur signatur och dokument fogas samman till ett signerat dokument 
  
 Hur certifikat fogas till det signerade dokumentet 
  
 Vilken information i det signerade dokumentet som är signerad 
  
 Vilken information som ska tidsstämplas 
  
 Hur en tidsstämpel skal fogas till det signerade dokumentet 
  
 I de fall det signerade dokumentet inte ska förses med en tidsstämpel så ska följande signaturformat stödjas av signerings- tjänsten: 
  
 XML Signature Syntax [XML Dsig] 
  
 Portable Document Format [PDF] 
  
 Följade signaturformat kan dessutom stödjas för icke tids- stämplade dokument: 
 333 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 Cryptographic Message Syntax[CMS] 
  
 CMS Advanced electronic Signatures enligt profil  
  
 CAdES-BES 
  [CAdES] 
  
 XML Advanced Electronic Signatures enligt profil  
  
 XAdES-BES 
  [XAdES] 
  
 PDF Advanced Electronic Signatures part 3 enligt profil  
  
 PAdES-BES 
  [PAdES] 
 I de fall en tidsstämpel ska tillfogas den signerade handlingen ska följande signaturformat stödjas av signeringstjänsten: 
  
 XML Advanced Electronic Signatures enligt profil  
  
 Flores 
  [XAdES] 
  
 PDF Advanced Electronic Signatures enligt profil  
  
 Diaz 
  [PAdES] 
 Följade signaturformat kan dessutom stödjas för tidsstämplade dokument: 
  
 CMS Advanced electronic Signatures enligt profil  
  
 CAdES-T 
  [CAdES] 
  
 11.2 
  
 Multipla signaturer 
  
 Samtliga standardiserade signaturformat enligt avsnitt 11.1 stödjer att ett dokument förses med flera signaturer. Detta kan vara aktuellt om samma handling måste signeras av mer än en person. 
 Signaturformaten [CMS} och [XMLDsig] utgör grunden för samtliga nämnda signaturformat [CMS] utgör grunden för [PDF], [PAdES] och [CAdES] signaturer medan [XMLDsig] utgör grunden för [XAdES] signaturer. 
 I [CMS] lagras signaturer för var och en som undertecknat dokumentet i ett SignerInfo fält. [CMS} tillhandahåller även ett attribut för kontrasignaturer där varje kontrasignatur signerar en signatur i ett av dokumentets SignerInfo fält. 
 [XMLDsig] tillåter att flera signaturer kopplas till ett dokument genom att lägga till fler Signature element. 
 Multipla signaturer hanteras enkelt i alternativ 1 såväl som alternativ 2. I alternativ 1 lägger signaturtjänsten till en ny signatur till en befintlig signatur då  
 e-tjänsten 
  tillhandahåller ett dokument för underskrift som redan är signerat. I alternativ 2 lägger e- 
 334 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 tjänsten själv till den nya signaturen efter det att dokumentet signerats av ytterligare personer. 
 12 Certifikatutfärdande 
 Certifikatutfärdarfunktionen skapar användarens nyckelpar för signering och utfärdar certifikat till användare som identifierats av signeringstjänsten. 
 Användarens privata nyckel ska raderas från systemet efter fullgjord signering och ett nytt nyckelpar ska skapas för varje användare och signeringstillfälle. 
 Certifikat ska utfärdas som kvalificerade certifikat. 
  
 12.1 
  
 Utfärdarrutiner 
  
 Utfärdarrutiner ska följa ETSI policy för certifikatutfärdare som utfärdar kvalificerads certifikat, TS 101 456 [TS101456]. 
  
 12.2 
  
 Certifikatformat 
  
 Certifikat till användare ska utformas i enlighet med följande standards: 
  
 Standard 
  
 Funktion 
  
 Referens 
  
 RFC 5280 
  
 Huvudspecifikation för utformning av certifikat 
  
 [RFC5280] 
  
 RFC 3739 
  
 Internationell huvudstandard för utformning av 
  
 [RFC3739] 
  
 kvalificerade certifikat. 
  
 TS 101 862 
  
 EU profil av RFC 3739 som specificerar 
  
 [TS101862] 
  
 utformning av kvalificerade certifikat enligt EU 
  
 direktivet för elektroniska signaturer [EUSig]. 
  
 Certifikat bör vidare i tillämpliga delar följa TS 102 280 [TS102280] som är en ETSI profil för utfärdande av certifikat till fysiska personer. Denna standard är dock delvis inaktuell eftersom den refererar till föregångaren till RFC 5280 (nämligen RFC 3280). TS 102 280 kommer inom snart att revideras av ETSI. Till detta är gjort bör man hantera TS 102 280 endast som en rekommendation. 
 335 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 Utöver dessa standarder ska följande krav tillgodoses i certifikat utfärdade till användare: 
  
 Kravområde 
  
 Krav 
  
 Information om att certifikatet 
  
 Statement  
 id-etsi-qcs-QcCompliance 
  ska infogas i 
  
 utfärdats som ett kvalificerat 
  
 samtliga certifikat i enlighet med TS 101 862. 
  
 certifikat 
  
 Information om att privat 
  
 Statement  
 id-etsi-qcs-QcSSCD 
  ska infogas i samtliga 
  
 nyckel hanteras i en säker 
  
 certifikat i enlighet med TS 101 862. 
  
 anordning för 
  
 signaturframställning i 
  
 enlighet med signaturlagen 
  
 [Sig]. 
  
 Information om 
  
 Satement  
 id-etsi-qcs-QcLimitValue 
  enligt TS 101 862 
  
 förlitandebegränsning 
  
 kan infogas för att kommunicera en övre monetär gräns 
  
 för förlitande på utfärdat certifikat. Enligt gällande 
  
 praxis kan denna gräns sättas till 0. För alla andra 
  
 värden ska såväl valuta som beloppsgräns specificeras. 
  
 Identitetsattribut 
  
 Val av identitetsattribut ska följa RFC 3739. det kan 
  
 vara nödvändigt att på lämpligt sätt konvertera 
  
 information om användares identitet från attribut i 
  
 identitetsintyg till andra attribut i certifikaten. 
  
 Certifikatutfärdaren ska då tillämpa samma mappning 
  
 om ett stödsystem för certifikatverifiering via SAML 
  
 tillämpas 
  
 Publik nyckel 
  
 Algoritm och nyckellängd ska följa generella krav på 
  
 signeringsalgoritmer i avsnitt 14. 
  
 12.3 
  
 Stödsystem för certifikatverifiering 
  
 Certifikatutfärdarfunktionen ska tillhandahålla spärrinformation. Minimikravet är att tillhandahålla en spärrlista (CRL) i enlighet med RFC 5280 [RFC5280]. 
  
 12.3.1 
  
 Spärrinformation 
  
 Spärrinformation ska tillhandahållas i form av en spärrlista (CRL). En sådan spärrlista ska vara en CRL version 2 spärrlista i enlighet med RFC 5280 [RFC5280]. 
 Som komplement kan även spärrinformation tillhandahållas som en  
 on-line 
  tjänst enligt OCSP protokollet [RFC2560]. 
 336 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 Den spärrinformation som tillhandahålls måste oavsett teknik vara allmänt tillgänglig. Det får inte krävas ett särskilt avtal med certifikatutfärdaren (Signeringstjänsten) för att få tillgång till spärrinformation. 
  
 12.3.2 
  
 Certifikatverifiering via SAML 
  
 Certifikatutfärdarfunktionen kan även tillhandahålla en certifikatverifieringsfunktion via SAML där certifikatutfärdar- funktionen agerar attributstjänst. 
 Genom denna attributstjänst kan en  
 e-tjänst 
  som verifierar en användares certifikat skicka en attributsförfrågan till certifikat- utfärdaren där användarens certifikat bifogas. Om certifikatet är giltigt returnerar certifikatutfärdarfunktionen ett attributsintyg med användarens identitetsattribut (angivet i enlighet med identitetsfederationens attributsprofil). 
 Denna attributstjänst ska implementera SAML V2.0 Attribute Sharing Profile for X.509  
 Authentication-Based 
  Systems [SAMLX509] samt tillämpningsprofilen SAML V2.0 Deployment Profiles for X.509 Subjects [SAMLX509Dep] 
 13 Tidsstämpling 
 En tidsstämplingstjänst kan upprättas för att dels skapa tids- stämplade signerade dokument som en del av signeringsfunktionen enligt alternativ 1. 
 En tidsstämplingsfunktion kan även upprättas som en separat tjänst som kan anropas av en  
 e-tjänst 
  för att tidsstämpla ett dokument. Detta kan vara ett signerat dokument i enlighet med någon av de angivna standarderna för tidsstämplade signerade dokument, men kan även vara vilken annan handling som helst. 
 Tidsstämplingstjänsten tar emot ett hash av ett dokument som ska tidsstämplas och signerar detta hash tillsammans med tidsinformation (ett  
 time-stamp 
  token). Själva handlingen som ska tidsstämplas skickas inte till tidsstämplingsfunktionen. 
 337 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:104 
  
 13.1 
  
 Format 
  
 Format för tidsstämplar  
 (time-stamp 
  token) samt format för begäran om tidsstämpling ska följa RFC 3161 [RFC3161]. 
  
 13.2 
  
 Transportprotokoll 
  
 Då tidsstämplingsfunktionen tillhandahålls som separat tjänst mot  
 e-tjänster 
  så ska transportprotokoll för begäran om tidsstämpling samt returnering av tidsstämpel vara HTTP [HTTP] och följa regler för HTTP transport i RFC 3161 [RFC3161]. 
  
 13.3 
  
 Tillförlitlig tid 
  
 Det är avgörande för tidstämplingstjänstens trovärdighet att denna har tillgång till tillförlitlig tid. Tidskällan ska vara direkt spårbar till UTC(SP) (Swedish National time scale). 
 14 Algoritmer 
 Val av algoritmer och nyckellängder för tjänster som omfattas av signeringstjänsten bör följa NIST SP  
 800-131 
 [SP800-131]. 
  ETSI TS 102  
 176-1 
 [ETSI-Algo] 
  är en europeisk specifikation från ETSI som täcker samma område som SP  
 800-131, 
  men denna är från 2007 och inte lika aktuell som SP  
 800-131. 
  
 Följande algoritmer rekommenderas som minsta acceptabla säkerhetsnivå för samtliga tjänster: 
  
 Användningsområde 
  
 Algoritm 
  
 Symetrisk kryptering 
  
 AES-128 
  
 Hash algoritm 
  
 SHA-256 
  
 Publik nyckel algoritm för signering och 
  
 RSA med 2048 bitars modulus. 
  
 autentisering 
  
 Not: Certifikatutfärdare som utfärdar 
  
 certifikat med en giltighetstid på över 4 år 
  
 (inkluderat självsignerade rotcertifikat) bör 
  
 använda RSA med minst 4096 bitars 
  
 modulus. 
  
 Publik nyckel algoritm för skapande av 
  
 Bradley, p=2048 bitar 
  
 symmetrisk sessionsnyckel (Key agreement) 
  
 Dessa rekommendationer är kompatibla med NIST SP  
 800-131. 
  
 338 
  
 SOU 2010:104 
  
 Bilaga 17 
  
 15 Referenser 
  
 [SAML-Bindings] 
  
 Bindings for the OASIS Security Assertion 
  
 Markup Language (SAML) V2.0, OASIS 
  
 Standard, 15 March 2005. 
  
 [CMS] 
  
 RFC 5652, Cryptographic Message Syntax 
  
 (CMS), IETF Standard, September 2009. 
  
 [XML Dsig] 
  
 XML Signature Syntax and Processing 
  
 (Second Edition), W3C 
  
 Recommendation, 
  
 10 June 2008. 
  
 [PDF] 
  
 ISO  
 32000-1:2008, 
  Document management 
  
  Portable document format  Part 1: PDF 
  
 1.7, ISO Standard, 1 July 2008. 
  
 [CAdES] 
  
 ETSI TS 101 Lee, Electronic 
  
 Signatures and Infrastructures (ESI); CMS 
  
 Advanced Electronic 
  
 Signatures 
  
 (CAdES), 
  
 ETSI Technical 
  
 Specification, 
  
 November 
  
 2009. 
  
 [XAdES] 
  
 ETSI TS 101 903 V1.4.1, XML Advanced 
  
 Electronic 
  
 Signatures 
  
 (XAdES), ETSI 
  
 Technical Specification, June 2009 
  
 [PAdES] 
  
 ETSI TS 102 778 part  
 1-5, 
  Electronic 
  
 Signatures 
  
 and 
  
 Infrastructures 
  
 (ESI);PDF 
  
 Advanced 
  
 Electronic 
  
 Signature 
  
 Profiles, 
  
 ETSI Technical specifications, various dates. 
  
 [HTTP] 
  
 RFC 2616, Hypertext Transfer Protocol  
 -- 
  
 HTTP/1.1, IETF Draft Standard, June 1999. 
  
 [TLS] 
  
 RFC 5246, The Transport Layer Security 
  
 (TLS) Protocol Version 1.2, IETF Proposed 
  
 standard, Hansen 2008. 
  
 [Sig] 
  
 Lag (2000:832) om kvalificerade elektroniska 
  
 signaturer. 
  
 [SP800-131] 
  
 NIST SP  
 800-131, 
  Recommendation for the 
  
 Transitioning of 
  
 Cryptographic 
  
 Algorithms 
  
 and Key Alexander, NIST special publication 
  
 draft, June 2010 
  
 [TS101456] 
  
 TS 101 456, Electronic signatures and 
  
 infrastructures (ESI); Policy requirements for 
  
 certification 
  
 authorities 
  
 issuing qualified 
  
 339 
 Bilaga 17 SOU 2010:104 
  
 certificates, 
  
 ETSI Technical Specification, 
  
 May 2007. 
  
 [ETSI-Algo] 
  
 TS 102  
 176-1, 
  
 Electronic 
  
 Signatures 
  
 and 
  
 Infrastructures 
  
 (ESI); 
  
 Algorithms 
  
 and 
  
 Parameters for Secure Electronic Signatures; 
  
 Part 1: Hash functions and asymmetric 
  
 algorithms, 
  
 ETSI Technical Specification, 
  
 November 2007. 
  
 [RFC3161] 
  
 RFC 
  
 3161, 
  
 Internet 
  
 X.509 
  
 Public 
  
 Key 
  
 Infrastructure  
 Trevino 
  Protocol (TSP) 
  
 IETF Proposed Standard, Hansen 2001. 
  
 [RFC5280] 
  
 RFC 
  
 5280, 
  
 Internet 
  
 X.509 
  
 Public 
  
 Key 
  
 Infrastructure 
  
 Certificate 
  
 and 
  
 Certificate 
  
 Revocation List (CRL) Profile, IETF 
  
 Proposed standard, May 2008 
  
 [RFC3739] 
  
 RFC 
  
 3739, 
  
 Internet 
  
 X.509 
  
 Public 
  
 Key 
  
 Infrastructure: Qualified Certificates Profile. 
  
 IETF Proposed Standard, March 2004. 
  
 [TS101862] 
  
 ETSI 101 862, Qualified certificate profile, 
  
 ETSI Technical Specification, January 2006. 
  
 [TS102280] 
  
 TS 102 280 X.509 V.3 Certificate Profile for 
  
 Certificates Issued to Natural Persons, ETSI 
  
 Technical Specification, March 2003. 
  
 [OCSP] 
  
 RFC 
  
 2560, 
  
 X.509 Internet 
  
 Public 
  
 Key 
  
 Infrastructure 
  
 Online 
  
 Certificate Status 
  
 Protocol - OCSP, IETF Proposed Standard, 
  
 June 1999. 
  
 [SAMLX509] 
  
 SAML V2.0 
  
 Attribute 
  
 Sharing Profile for 
  
 X.509 
  
 Authentication-Based 
  
 Systems, 
  
 OASIS Committee Specification 01, Castaneda 
  
 2008. 
  
 [SAMLX509Dep] 
  
 SAML V2.0 Deployment Profiles for X.509 
  
 Subjects, OASIS Committee 
  
 Specification 
  
 01, March 2008. 
  
 [EUSig] 
  
 DIRECTIVE 
  
 1999/93/EC 
  
 OF 
  
 THE 
  
 EUROPEAN 
  
 PARLIAMENT 
  
 AND 
  
 OF 
  
 THE COUNCIL of 13 December 1999 on a 
  
 Community 
  
 framework 
  
 for 
  
 electronic 
  
 signatures, January 2000. 
  
 340 
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Lätt att göra rätt 
  
 – 
  
 om förmedling av brottsskadestånd. Ju. 
  
 2. 
  
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. Ju. 
  
 3. 
  
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. M. 
  
 4. 
  
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
  
 – 
  
 offentlighet och integritet. Ju. 
  
 5. 
  
 Skolgång för alla barn. U. 
  
 6. 
  
 Kunskapslägesrapport på kärnavfalls- området 2010 
  
 – 
  
 utmaningar för slutförvarsprogrammet. M. 
  
 7. 
  
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättig- heter och möjligheter – ett systematiskt målinriktat arbete på tre samhälls- områden. IJ. 
  
 8. 
  
 En myndighet för havs- och vatten- miljö. M. 
  
 9. 
  
 Den framtida organisationen för vissa fiskefrågor. Jo. 
  
 10. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställdhet i skolan. U. 
  
 11. 
  
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. Ku. 
  
 12. 
  
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. Ku. 
  
 13 
  
 Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Fi. 
  
 14. 
  
 Partsinsyn enligt rättegångsbalken. Ju. 
  
 15. 
  
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. Ju. 
  
 16. 
  
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärds- stat, vardagsliv. IJ. 
  
 17. 
  
 Prissatt vatten? M. 
  
 18. 
  
 En reformerad budgetlag. Fi. 
  
 19. 
  
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. U. 
  
 20. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
  
 e-förvaltning. 
  Fi. 
  
 21. 
  
 Bättre marknad för tjänstehundar. Jo. 
  
 22. 
  
 Krigets Lagar – centrala dokument om folkrätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. Fö. 
  
 23. 
  
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutredningsdirektivet, IMO:s olycksutredningskod. N. 
  
 24. 
  
 Avtalad upphovsrätt. Ju. 
  
 25. 
  
 Viss översyn av verksamhet och organisa- tion på informationssäkerhetsområdet. Fö. 
  
 26. 
  
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. A. 
  
 27. 
  
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. N. 
  
 28. 
  
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. U. 
  
 29. 
  
 En ny förvaltningslag. Ju. 
  
 30. 
  
 Tredje inre marknadspaketet för el och naturgas. Fortsatt europeisk harmoni- sering. N. 
  
 31. 
  
 Första hjälpen i psykisk hälsa. S. 
  
 32. 
  
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. UD. 
  
 33. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läro- medel i samhällskunskap. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställd- het i skolan. U. 
  
 34. 
  
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. Ku. 
  
 35. 
  
 Kunskap som befrielse? En metanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
  
 1969–2009. 
  U. 
  
 36. 
  
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. U. 
  
 37. 
  
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottagandet. IJ. 
  
 38. 
  
 Mutbrott. Ju. 
  
 39. 
  
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. S. 
  
 40. 
  
 Cirkulär migration och utveckling 
  
 – 
  
 kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. Ju. 
  
 41. 
  
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. S. 
  
 42. 
  
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårds- lag. Jo. 
  
 43. 
  
 Förundersökningsbegränsning. Ju. 
  
 44. 
  
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. Ju. 
  
 45. 
  
 Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. S. 
  
 46. 
  
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
  
 EU-perspektiv. 
  N. 
  
 47. 
  
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? 
  
 En systematisk litteraturöversikt. S. 
  
 48. 
  
 Multipla hälsoproblem bland personer över 60 år. En systematisk litteratur- översikt om förekomst, konsekvenser och vård. S. 
  
 49. 
  
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
  
 1999–2008. 
  Ju. 
  
 50. 
  
 Försvarsmaktens helikopterresurser. Fö. 
  
 51. 
  
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker. U. 
  
 52. 
  
 Biologiska faktorer och könsskillnader 
  
 i skolresultat. Ett diskussionsunderlag för Delegationen för jämställdhet i skolans arbete för analys av bakgrunden till pojkars sämre skolprestationer jämfört med flickors. U. 
  
 53. 
  
 Pojkar och skolan: Ett bakgrunds- dokument om "pojkkrisen". Översättning på svenska av engelsk rapport: Boys and School: A Background Paper on the "Boy Crisis". + Engelsk rapport. U. 
  
 54. 
  
 Förbättrad återbetalning av studie- skulder. U. 
  
 55. 
  
 Romers rätt 
  
 – 
  
 en strategi för romer i Sverige. IJ. 
  
 56. 
  
 Innovationsupphandling. N. 
  
 57. 
  
 Effektivare planering av vägar och järn- vägar. N. 
  
 58. 
  
 Rehabiliteringsrådets delbetänkande. S. 
  
 59. 
  
 Underhållsskyldighet i internationella situationer – Underhållsförordningen, 2007 års Haagkonvention och 2007 års Haagprotokoll + Bilagedel. Ju. 
  
 60. 
  
 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskrimi- nering. IJ. 
  
 61. 
  
 Driftskompatibilitet och enheter som ansvarar för underhåll inom EU:s järn- vägssystem. N. 
  
 62. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens e- förvaltning. Fi. 
  
 63. 
  
 EU:s direktiv om sanktioner mot arbets- givare. Ju. 
  
 64. 
  
 "Se de tidiga tecknen" 
  
 – 
  
 forskare reflekterar över sju berättelser från förskola och skola. U. 
  
 65. 
  
 Kompetens och ansvar. S. 
  
 66. 
  
 Barns perspektiv på jämställdhet i skola. En kunskapsöversikt. U. 
  
 67. 
  
 I rättan tid? Om ålder och skolstart. U. 
  
 68. 
  
 Ny yttrandefrihetsgrundlag? Yttrande- frihetskommittén presenterar tre modeller. Ju. 
  
 69. 
  
 Förbättrad vinterberedskap inom järn- vägen. N. 
  
 70. 
  
 Ny struktur för skydd av mänskliga rättigheter. + Bilagor + Lättläst + Daisy. IJ. 
  
 71. 
  
 Sexualbrottslagstiftningen  
  
 –  
 utvärdering och reformförslag. Ju. 
  
 72. 
  
 Folkrätt i väpnad konflikt 
  
 – 
  
 svensk tolkning och tillämpning. + Bilaga 7, Svensk manual i humanitär rätt m.m. Fö. 
  
 73. 
  
 Svensk sjöfarts konkurrensförutsätt- ningar. N. 
  
 74. 
  
 Mer innovation ur transportforskning. N. 
  
 75. 
  
 Gymnasial lärlingsutbildning 
  
 – 
  
 utbildning för jobb. Erfarenheter efter två års försök med lärlingsutbildning. U. 
  
 76. 
  
 Transportstyrelsens databaser på väg- trafikområdet – integritet och effektivitet. N. 
  
 77. 
  
 Sammanläggningar av landsting – över- gångsstyre och utjämning. Fi. 
  
 78. 
  
 Fondverksamhet över gränserna. Genomförande av UCITS  
  
 IV-direktivet. 
  Fi. 
  
 79. 
  
 Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt. U 
  
 80. 
  
 Skolan och ungdomars psykosociala hälsa. U. 
  
 81. 
  
 En ny biobankslag. S. 
  
 82. 
  
 Trafikverket ICT. N. 
  
 83. 
  
 Att bli medveten och förändra sitt för- hållningssätt. 
  
 Jämställdhetsarbete i skolan. U. 
  
 84. 
  
 Hedersrelaterad problematik i skolan 
  
 – 
  
 en kunskaps- och forskningsöversikt. U. 
  
 85. 
  
 Vem arbetar efter 65 års ålder? En statistisk analys. S. 
  
 86. 
  
 Personalförsörjningen i ett reformerat försvar. Fö. 
  
 87. 
  
 Skadestånd och Europakonventionen. Ju. 
  
 88. 
  
 Vägen till arbete. Arbetsmarknadspolitik, utbildning och arbetsmarknadsinteg- ration. Fi. 
  
 89. 
  
 Finns det samband mellan samsjuklighet och sjukfrånvaro? En systematisk litteraturöversikt. S. 
  
 90. 
  
 En ny lag om ekonomiska föreningar. Del 1+2. Ju. 
  
 91. 
  
 Planering på djupet – fysisk planering av havet. M. 
  
 92. 
  
 En effektivare förvaltning av statens fastigheter. Fi. 
  
 93. 
  
 Att skapa arbeten. Löner, anställnings- skydd och konkurrens. Fi. 
  
 94. 
  
 Gotland – användningen av beteck- ningarna regionfullmäktige och region- styrelse. Fi. 
  
 95. 
  
 Se, tolka och agera – allas rätt till en likvärdig utbildning. U. 
  
 96. 
  
 Riktiga betyg är bättre än höga betyg. Förslag till omprövning av betyg. U. 
  
 97. 
  
 Resultatuppföljning, läskvalitet och skol- utveckling – tre bidrag till diskussionen om jämställdhet i skolan. U. 
  
 98. 
  
 Gårdsförsäljning. S. 
  
 99. 
  
 Flickor, pojkar, individer 
  
 – 
  
 om betydelsen av jämställdhet för kunskap och utveckling i skolan. U. 
  
 100. 
  
 Ansvar för järnvägssäkerheten. Kan en annan fördelning gynna en marknads- driven utveckling? N. 
  
 101. 
  
 Handlingsplan för att utveckla strategier i miljömålssystemet. M. 
  
 102. 
  
 Massuppsägningar, arbetslöshet och sjuklighet. En rapport om konsekvenser av  
  
 1900-talets 
  friställningar för sluten- vårdsutnyttjande och risk för förtida död. S. 
  
 103. 
  
 Särskilda spaningsmetoder. Ju. 
  
 104. 
  
 E-legitimationsnämnden 
  
  och Svensk  
 e-legitimation. 
  Fi. 
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Lätt att göra rätt 
 – om förmedling av brottsskadestånd. [1] 
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. [2] 
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
 – offentlighet och integritet. [4] Partsinsyn enligt rättegångsbalken. [14] 
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. [15] 
 Avtalad upphovsrätt. [24] En ny förvaltningslag. [29] Mutbrott. (38) 
 Cirkulär migration och utveckling 
 – kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. [40] 
 Förundersökningsbegränsning. [43] 
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. [44] 
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
 1999–2008. 
  [49] 
 Underhållsskyldighet i internationella situationer – Underhållsförordningen, 2007 års Haagkonvention och 2007 års Haagprotokoll + Bilagedel. [59] 
 EU:s direktiv om sanktioner mot arbetsgivare. [63] 
 Ny yttrandefrihetsgrundlag? Yttrandefrihets- kommittén presenterar tre modeller. [68] 
 Sexualbrottslagstiftningen  
 –  
 utvärdering och reformförslag. [71] 
 Skadestånd och Europakonventionen. [87] 
 En ny lag om ekonomiska föreningar. Del 1+2. [90] 
 Särskilda spaningsmetoder. [103] 
 Utrikespartementet 
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. [32] 
 Försvarsdepartementet 
 Krigets Lagar – centrala dokument om folk- rätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. [22] 
 Viss översyn av verksamhet och organisation på informationssäkerhetsområdet. [25] 
 Försvarsmaktens helikopterresurser. [50] 
 Folkrätt i väpnad konflikt – svensk tolkning och tillämpning. + Bilaga 7, Svensk manual i humanitär rätt m.m. [72] 
 Personalförsörjningen i ett reformerat försvar. [86] 
 Socialdepartementet 
 Första hjälpen i psykisk hälsa. [31] 
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. [39] 
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. [41] 
 Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. [45] 
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? En systematisk litteraturöversikt. [47] 
 Multipla hälsoproblem bland personer 
 över 60 år. En systematisk litteraturöversikt om förekomst, konsekvenser och vård. [48] 
 Rehabiliteringsrådets delbetänkande. [58] Kompetens och ansvar. [65] 
 En ny biobankslag. [81] 
 Vem arbetar efter 65 års ålder? En statistisk analys. [85] 
 Finns det samband mellan samsjuklighet och sjukfrånvaro? En systematisk litteratur- översikt. [89] 
 Gårdsförsäljning. [98] 
 Massuppsägningar, arbetslöshet och sjuklighet. En rapport om konsekvenser av  
 1900-talets 
  friställningar för slutenvårdsutnyttjande och risk för förtida död. [102] 
  
 Finansdepartementet 
 Upphandling på försvars- och säkerhets- området. [13] 
 En reformerad budgetlag. [18] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
 e-förvaltning. 
  [20] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens e- förvaltning. [62] 
 Sammanläggningar av landsting – övergångs- styre och utjämning. [77] 
 Fondverksamhet över gränserna. Genomförande av UCITS  
 IV-direktivet. 
  [78] 
 Vägen till arbete. Arbetsmarknadspolitik, utbildning och arbetsmarknadsintegration. [88] 
 En effektivare förvaltning av statens fastig- heter. [92] 
 Att skapa arbeten. Löner, anställningsskydd och konkurrens. [93] 
 Gotland – användningen av beteckningarna regionfullmäktige och regionstyrelse. [94] 
  
 E-legitimationsnämnden 
  och Svensk  
 e-legiti- 
  mation. [104] 
 Utbildningsdepartementet 
 Skolgång för alla barn. [5] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av 
 Delegationen för jämställdhet i skolan. [10] 
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. [19] 
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. [28] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i samhällskunskap. En granskning på upp- drag av Delegationen för jämställdhet i skolan. [33] 
 Kunskap som befrielse? En metaanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
 1969–2009. 
  [35] 
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. [36] 
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker. [51] 
 Biologiska faktorer och könsskillnader i skol- resultat. Ett diskussionsunderlag för Delegationen för jämställdhet i skolans 
 arbete för analys av bakgrunden till pojkars sämre skolprestationer jämfört med flickors. [52] 
 Pojkar och skolan: Ett bakgrundsdokument om pojkkrisen. Översättning på svenska av engelsk rapport: Boys and School: A Back- groundpaper on the "Boy Crisis". 
 + Engelsk rapport.[53] 
 Förbättrad återbetalning av studieskulder. [54] 
 "Se de tidiga tecknen" 
 – forskare reflekterar över sju berättelser från förskola och skola. [64] 
 Barns perspektiv på jämställdhet i skola. En kunskapsöversikt. [66] 
 I rättan tid? Om ålder och skolstart. [67] 
 Gymnasial lärlingsutbildning 
 – utbildning för jobb. Erfarenheter efter två års försök med lärlingsutbildning. [75] 
 Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt. [79] 
 Skolan och ungdomars psykosociala hälsa. [80] 
 Att bli medveten och förändra sitt förhåll- ningssätt. Jämställdhetsarbete i skolan. [83] 
 Hedersrelaterad problematik i skolan 
 – en kunskaps- och forskningsöversikt. [84] 
 Se, tolka och agera – allas rätt till en likvärdig utbildning. [95] 
 Riktiga betyg är bättre än höga betyg. Förslag till omprövning av betyg. [96] 
 Resultatuppföljning, läskvalitet och skolut- veckling – tre bidrag till diskussionen om jämställdhet i skolan. [97] 
 Flickor, pojkar, individer – om betydelsen av jämställdhet för kunskap och utveckling i skolan.[99] 
 Jordbruksdepartementet 
 Den framtida organisationen för vissa fiske- frågor. [9] 
 Bättre marknad för tjänstehundar. [21] 
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag. [42] 
 Miljödepartementet 
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. [3] 
 Kunskapslägesrapport på kärnavfallsom- rådet 2010 – utmaningar för slutförvars- programmet. [6] 
 En myndighet för havs- och vattenmiljö. [8] Prissatt vatten? [17] 
 Planering på djupet – fysisk planering av havet. [91] 
 Handlingsplan för att utveckla strategier i miljömålssystemet. [101] 
 Näringsdepartementet 
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutrednings- direktivet, IMO:s olycksutredningskod. [23] 
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. [27] 
 Tredje inre marknadspaketet för el och natur- gas. Fortsatt europeisk harmonisering. [30] 
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. 
 En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
 EU-perspektiv. 
  [46] 
 Innovationsupphandling. [56] 
 Effektivare planering av vägar och järnvägar. [57] 
 Driftskompatibilitet och enheter som ansvarar för underhåll inom EU:s järnvägssystem. [61] 
 Förbättrad vinterberedskap inom järnvägen. [69] 
 Svensk sjöfarts konkurrensförutsättningar [73] 
 Mer innovation ur transportforskning. [74] 
 Transportstyrelsens databaser på vägtrafik- området – integritet och effektivitet. [76] 
 Trafikverket ICT. [82] 
 Ansvar för järnvägssäkerheten. Kan en annan fördelning gynna en marknadsdriven ut- veckling? [100] 
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter – ett systematiskt mål- inriktat arbete på tre samhällsområden. [7] 
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärdsstat, vardagsliv. [16] 
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottandet. [37] 
 Romers rätt – en strategi för romer i Sverige. [55] 
 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering. [60] 
 Ny struktur för skydd av mänskliga rättig- heter. + Bilagor + Lättläst + Daisy. [70] 
 Kulturdepartementet 
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. [11] 
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. [12] 
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. [34] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. [26]