sou 2017 51  
  
 Utbildning, undervisning och ledning 
  
 – reformvård till stöd för en bättre skola 
  
 Delbetänkande av Utredningen om 
  
 en bättre skola genom mer attraktiva skolprofessioner 
  
 Stockholm 2017 
  
 SOU 2017:51 
  
 SOU och Ds kan köpas från Castillo kundservice. Beställningsadress: Castillo kundservice, 106 47 Stockholm Ordertelefon:  
 08-598 191 90 
  
 E-post: 
  kundservice@wolterskluwer.se 
  
 Webbplats: wolterskluwer.se/offentligapublikationer 
  
 För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Swanson AB på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Svara på remiss – hur och varför 
  
 Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad  
 2009-05-02). 
  
 En kort handledning för dem som ska svara på remiss. 
  
 Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remisser 
  
 Layout: Kommittéservice, Regeringskansliet 
  
 Omslag: Guerrero 
  
 Tryck: Guerrero, Stockholm 2017 
  
 ISBN  
 978-91-38-24628-3 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Roy, Utbildningsdepartementet 
  
 Regeringen beslutade den 15 september 2016 att uppdra åt en sär- skild utredare att lämna förslag som syftar till att ge bättre förutsätt- ningar för lärare, förskollärare, rektorer och förskolechefer att utföra sina uppdrag och bl.a. se över behörighets- och legitimationsreglerna (dir. 2016:76). Som särskild utredare förordnades samma dag dekan Pacheco. Som sekreterare i utredningen anställdes samma dag kanslirådet Jones. Den 21 november 2016 anställdes juristen Thompson som sekreterare på 80 procent, från och med 23 januari 2017 anställdes Perez på 100 procent. Den 23 januari 2017 anställdes juristen Sutton som sekreterare på 100 pro- cent. Perez Mörck är utredningens huvudsekreterare. 
  
 Som experter i utredningen förordnades från 
  
 och med den 
  
 14 november 2016 departementssekreterare Love 
  
 Mitchell, Utbild- 
  
 ningsdepartementet, departementssekreterare Cox, Ut- bildningsdepartementet, departementssekreterare Sanford, Finansdepartementet, departementssekreterare Mckenzie, Utbildningsdepartementet, departementssekreterare Espinoza, Finansdepartementet, departementssekreterare Escobar, Utbildningsdepartementet och ämnessakkunnig Rodriguez Utbildningsdepartementet. Cox entledigades fr.o.m. den 1 januari 2017. I hans ställe förordnades fr.o.m. samma dag departementssekreteraren Potter, Utbildningsdeparte- mentet, som expert. 
  
 Härmed överlämnas Utredningen om en bättre skola genom mer attraktiva skolprofessioners delbetänkande Utbildning, undervisning 
  
 och ledning – 
  
 Reformvård 
  
 till stöd för en bättre skola 
  
 (SOU 2017:51). 
  
 De ytterligare 
  
 frågor som uppdraget omfattar 
  
 kommer att behandlas i utredningens slutbetänkande som ska lämnas senast den 1 december 2017. 
  
 Stockholm 8 juni 2017 
  
 Pacheco 
  
 /Gerd Smith 
  
 Thompson 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 19 
  
 1.1 
  
 Förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800)................ 
  
 19 
  
 1.2 
  
 Förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800)................ 
  
 22 
  
 1.3 
  
 Förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800)................ 
  
 32 
  
 1.4Förslag till lag om ändring i lag (2010:801) om 
  
 införande av skollagen (2010:800) ......................................... 
  
 33 
  
 1.5Förslag till lag om ändring i lag (2010:801) om 
  
 införande av skollagen (2010:800) ......................................... 
  
 35 
  
 1.6Förslag till förordning om ändring i förordning 
  
 (SKOLFS 1998:16) om läroplan för förskolan ..................... 
  
 37 
  
 1.7Förslag till förordning om ändring i förordning (2007:222) om statsbidrag för fortbildning av lärare 
  
 samt fritidspedagoger och motsvarande ................................ 
  
 39 
  
 1.8Förslag till förordning om ändring i förordning (2007:223) om uppdragsutbildning för fortbildning av 
  
 lärare och viss annan personal ................................................ 
  
 43 
  
 1.9Förslag till förordning om ändring i 
  
 gymnasieförordning (2010:2039) .......................................... 
  
 46 
  
 1.10Förslag till förordning om ändring i förordning (2011:183) om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för 
  
 rektorer och förskolechefer.................................................... 
  
 47 
  
 3 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.11Förslag till förordning om ändring i förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare 
  
 och förskollärare..................................................................... 
  
 56 
  
 1.12 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordning 
  
 (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare 
  
 och förskollärare..................................................................... 
  
 94 
  
 1.13 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordning 
  
 (2011:1108) om vuxenutbildning .......................................... 
  
 96 
  
 1.14Förslag till förordning om ändring i förordning (2014:854) om vidareutbildning i form av ett fjärde 
  
 tekniskt år och statsbidrag för sådan utbildning .................. 
  
 97 
  
 1.15Förslag till förordning om ändring i förordning (2015:215) om statsbidrag för de lägre årskurserna i 
  
 grundskolan och motsvarande skolformer samt viss 
  
 annan utbildning ..................................................................... 
  
 98 
  
 1.16Förslag till förordning om ändring i förordning (2016:100) om statsbidrag för höjda löner till lärare och 
  
 vissa andra personalkategorier ............................................. 
  
 100 
  
 1.17Förslag till förordning om ändring i förordning (SKOLFS 2010:37) om läroplan för grundskolan, 
  
 förskoleklassen och fritidshemmet ..................................... 
  
 106 
  
 1.18 
  
 Förslag till förordning om anställning vid viss 
  
 utbildning i svenska som andraspråk................................... 
  
 107 
  
 2 
  
 Utredningens uppdrag och arbete.............................. 
  
 109 
  
 2.1 
  
 Utredningens uppdrag ......................................................... 
  
 109 
  
 2.2 
  
 Centrala utgångspunkter för arbetet................................... 
  
 110 
  
 2.3 
  
 Utredningens arbete inför delbetänkandet ......................... 
  
 118 
  
 2.4 
  
 Utredningens kommande arbete ......................................... 
  
 119 
  
 2.5 
  
 Betänkandets disposition ..................................................... 
  
 120 
  
 4 
  
 SOU 2017:51 Innehåll 
  
 3 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och 
  
 förskollärare............................................................ 
  
 121 
  
 3.1 
  
 Krav på legitimation och behörighet sedan 2011 ................ 
  
 121 
  
 3.1.1 
  
 Fortbildningsinsatser för att öka antalet 
  
 behöriga lärare........................................................ 
  
 123 
  
 3.1.2Undantag från krav på legitimation eller 
  
 behörighet .............................................................. 
  
 124 
  
 3.1.3 
  
 Större förändringar i legitimationsregleringen 
  
 sedan 2011 .............................................................. 
  
 125 
  
 3.2 
  
 Utredningens slutsats ........................................................... 
  
 128 
  
 4 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen....... 
  
 133 
  
 4.1 
  
 Behörighet grundat på erfarenhet ........................................ 
  
 134 
  
 4.2Behörighet att undervisa i grundskolans årskurs  
 1–3 
  i 
  
 praktiska och estetiska ämnen.............................................. 
  
 136 
  
 4.3Behörighet att undervisa i ämnen i grundskolans 
  
 årskurs  
 4–6............................................................................. 
  
 138 
  
 4.4Behörighet att undervisa i gymnasieskolans 
  
 introduktionsprogram .......................................................... 
  
 140 
  
 4.5Behörighet för yrkeslärare att undervisa i andra ämnen 
  
 än yrkesämnen i gymnasieskolan ......................................... 
  
 141 
  
 4.6 
  
 Avgift för ansökan om legitimation..................................... 
  
 144 
  
 5 
  
 Speciallärare och specialpedagoger ........................... 
  
 147 
  
 5.1Skol- och undervisningsformer som kräver en 
  
 speciallärarexamen ................................................................ 
  
 148 
  
 5.2 
  
 Behörighetsläget.................................................................... 
  
 153 
  
 5.3 
  
 Utredningens förslag ............................................................ 
  
 155 
  
 5.3.1 
  
 Specialpedagogexamen ska alltid vara 
  
 behörighetsgivande................................................ 
  
 156 
  
 5.3.2 
  
 Ändringar gällande behörighet för 
  
 grundsärskolan, gymnasiesärskolan och 
  
 särskilt utbildning för vuxna ................................. 
  
 158 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2017:51 
  
 5.3.3 
  
 Ändrad reglering kring särskilt stöd .................... 
  
 165 
  
 5.3.4 
  
 Förlängda övergångsbestämmelser ...................... 
  
 166 
  
 5.3.5 
  
 Behörighet att undervisa elever med mer än en 
  
 funktionsnedsättning i specialskolan ................... 
  
 167 
  
 5.3.6 
  
 Möjligheter att utöka specialpedagogisk 
  
 kompetens ............................................................. 
  
 168 
  
 5.3.7 
  
 Validering av annan specialpedagogisk 
  
 kompetens ............................................................. 
  
 169 
  
 5.3.8 
  
 Utökad möjlighet till behörighet grundat på 
  
 erfarenhet i grundsärskolan, specialskolan, 
  
 gymnasiesärskolan och särskild utbildning för 
  
 vuxna ...................................................................... 
  
 170 
  
 6 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens ............. 
  
 173 
  
 6.1 
  
 Behov av specialistkompetens inom vissa utbildningar ..... 
  
 173 
  
 6.1.1 
  
 Utbildningar som avviker enligt 5 kap. 
  
 gymnasieförordningen .......................................... 
  
 174 
  
 6.1.2 
  
 Utbildningar inom gymnasieskolan som 
  
 avviker enligt andra förordningar än 
  
 gymnasieförordningen .......................................... 
  
 179 
  
 6.1.3 
  
 Utbildningar som avviker från utbildningen i 
  
 grundskolan ........................................................... 
  
 182 
  
 6.1.4 
  
 Undervisande lärare inom utbildningarna som 
  
 avviker från de nationella programmen samt 
  
 från utbildningen i grundskolan ........................... 
  
 184 
  
 6.1.5 
  
 Identifierad problematik för vissa utbildningar 
  
 som avviker från utbildningarna i övrigt.............. 
  
 190 
  
 6.2 
  
 Utredningens förslag............................................................ 
  
 193 
  
 7 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger 
  
 eller motsvarande .................................................... 
  
 197 
  
 7.1 
  
 Om fritidshemmet................................................................ 
  
 198 
  
 7.1.1 
  
 Fritidshemmets uppdrag....................................... 
  
 198 
  
 7.1.2 
  
 Elever och personal i fritidshemmet .................... 
  
 199 
  
 7.1.3 
  
 Utbildningar avsedda för undervisning i 
  
 fritidshemmet ........................................................ 
  
 201 
  
 6 
  
 SOU 2017:51 Innehåll 
  
 7.2 
  
 Behörighet att undervisa i fritidshemmet............................ 
  
 203 
  
 7.3 
  
 Utredningens förslag ............................................................ 
  
 205 
  
 8 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och 
  
 behörighet för lärare i modersmål.............................. 
  
 211 
  
 8.1 
  
 Om modersmålsundervisning .............................................. 
  
 211 
  
 8.1.1 
  
 Rätten till modersmålsundervisning..................... 
  
 214 
  
 8.1.2 
  
 Studiehandledning på modersmålet...................... 
  
 216 
  
 8.1.3Möjlighet till fjärrundervisning och 
  
 entreprenad ............................................................ 
  
 217 
  
 8.2 Behörighet att undervisa i ämnet modersmål...................... 
  
 218 
  
 8.2.1Utbildningsvägar för behörighet i ämnet 
  
 modersmål.............................................................. 
  
 218 
  
 8.2.2Andel legitimerade och behöriga 
  
 modermålslärare..................................................... 
  
 223 
  
 8.2.3 
  
 Prognos över behovet av modersmålslärare......... 
  
 225 
  
 8.3 
  
 Pågående insatser .................................................................. 
  
 226 
  
 8.4 
  
 Utredningens förslag ............................................................ 
  
 227 
  
 9 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och 
  
 behörighet för lärare i yrkesämnen ............................ 
  
 231 
  
 9.1 
  
 Om yrkesämnen i skolväsendet ........................................... 
  
 231 
  
 9.1.1 
  
 Om lärare i yrkesämnen generellt ........................ 
  
 233 
  
 9.2 
  
 Behörighet att undervisa i yrkesämnen ............................... 
  
 234 
  
 9.2.1 
  
 Yrkeslärarutbildningen.......................................... 
  
 234 
  
 9.2.2 
  
 Andel legitimerade och behöriga yrkeslärare....... 
  
 236 
  
 9.2.3 
  
 Prognos över behovet av yrkeslärare.................... 
  
 239 
  
 9.3 
  
 Pågående insatser .................................................................. 
  
 241 
  
 9.4 
  
 Utredningens förslag ............................................................ 
  
 243 
  
 10 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala 
  
 vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi).......... 
  
 251 
  
 10.1 
  
 Om kommunal vuxenutbildning i svenska för 
  
 invandrare .............................................................................. 
  
 252 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2017:51 
  
 10.2 
  
 Behörighet att undervisa i sfi ............................................... 
  
 257 
  
 10.2.1 Utbildningsvägar för behörighet i sfi................... 
  
 258 
  
 10.2.2 Många obehöriga lärare i sfi.................................. 
  
 259 
  
 10.2.3 Prognos över behovet av lärare i sfi ..................... 
  
 260 
  
 10.3 
  
 Pågående insatser för att stärka sfi och svenska som 
  
 andraspråk ............................................................................. 
  
 261 
  
 10.4 
  
 Utredningens förslag............................................................ 
  
 262 
  
 11 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen 
  
 och en bra start i yrkeslivet ....................................... 
  
 271 
  
 11.1 
  
 Varför är introduktionen i yrket så viktig? ......................... 
  
 272 
  
 11.2 
  
 Är tidiga avhopp från lärar- och förskolläraryrkena ett 
  
 problem? ............................................................................... 
  
 273 
  
 11.3 
  
 Regleringen av introduktionsperioden................................ 
  
 274 
  
 11.4 
  
 Frågan har uppmärksammats länge ..................................... 
  
 277 
  
 11.5 
  
 Följs regelverket?.................................................................. 
  
 278 
  
 11.6 
  
 Varför ser ut som det gör? ................................................... 
  
 280 
  
 11.7 
  
 Utredningens förslag............................................................ 
  
 281 
  
 12 
  
 Ledning av förskolan ................................................ 
  
 285 
  
 12.1 
  
 Ändring av förskolechefernas benämning .......................... 
  
 285 
  
 12.1.1 
  
 Förskolans uppdrag............................................... 
  
 285 
  
 12.1.2 Regleringen av begreppet förskolechef................ 
  
 286 
  
 12.1.3 Gällande rätt – rektorers och förskolechefers 
  
 uppdrag .................................................................. 
  
 287 
  
 12.1.4 Förslag – från förskolechef till rektor.................. 
  
 289 
  
 12.2 
  
 Förskolechefers kompetensutvecklingsbehov.................... 
  
 290 
  
 12.2.1 
  
 Förskolechefers utbildningsbakgrund ................. 
  
 290 
  
 12.2.2 Förskolechefernas arbete i barngruppen och 
  
 förskoleenheternas storlek ................................... 
  
 292 
  
 12.2.3 Kvalitetsgranskningar av förskolans ledning....... 
  
 293 
  
 12.2.4 
  
 Befattningsutbildning för rektorer ...................... 
  
 296 
  
 12.2.5 
  
 Förskolechefer i befattningsutbildningen ........... 
  
 297 
  
 8 
  
 SOU 2017:51 
  
 Innehåll 
  
 12.2.6 Pågående satsning för fortbildning av 
  
 förskolechefer ........................................................ 
  
 299 
  
 12.2.7 Förslag – anpassning av den obligatoriska 
  
 befattningsutbildningen ........................................ 
  
 300 
  
 13 
  
 Konsekvenser av förslagen........................................ 
  
 305 
  
 13.1 
  
 Konsekvenser för staten ....................................................... 
  
 306 
  
 13.2 
  
 Konsekvenser för skolhuvudmän ........................................ 
  
 310 
  
 13.3 
  
 Sammanfattning ekonomiska konsekvenser ....................... 
  
 314 
  
 13.4 
  
 Konsekvenser för den enskilda läraren och 
  
 förskolläraren ........................................................................ 
  
 315 
  
 13.5 
  
 Konsekvenser för barn och elever........................................ 
  
 317 
  
 13.6 
  
 Övriga konsekvenser ............................................................ 
  
 319 
  
 14 
  
 Författningskommentar ............................................ 
  
 323 
  
 14.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) .......... 
  
 323 
  
 14.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) .......... 
  
 325 
  
 14.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) .......... 
  
 334 
  
 14.4 
  
 Förslaget till ändring i lag (2010:801) om införande av 
  
 skollagen (2010:800)............................................................. 
  
 335 
  
 14.5 
  
 Förslaget till ändring i lag (2010:801) om införande av 
  
 skollagen (2010:800)............................................................. 
  
 336 
  
 Referenslista ................................................................... 
  
 337 
  
 Bilaga 
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv 2016:76 ........................................... 
  
 349 
  
 9 
  
 Sammanfattning 
  
 Utredningen om en bättre skola genom mer attraktiva skolprofes- sioner, U 2016:06, överlämnar sitt delbetänkande Utbildning, undervisning och ledning – Reformvård till stöd för en bättre skola. Utredningen har till uppdrag att lämna förslag som syftar till att ge bättre förutsättningar för lärare, förskollärare, rektorer och förskole- chefer att utföra sina uppdrag och bl.a. se över behörighets- och legi- timationsreglerna. I delbetänkandet redovisas i enlighet med direk- tivet de delar av uppdraget som rör justeringar av legitimations- och behörighetsreglerna, uppdraget att utreda om förskolechefer i för- skolan bör benämnas rektorer i skollagen och uppdraget att se över hur en god introduktion i lärar- och förskolläraryrkena kan säkras. Uppdraget i övrigt ska redovisas senast den 1 december 2017. 
  
 Utredaren ska enligt uppdraget arbeta i dialog med de som med- verkar i den nationella samlingen för läraryrket dvs. Friskolornas riksförbund, Idéburna skolors riksförbund, Lärarförbundet, Lärarnas Riksförbund,  
 Lärarutbildnings-konventet, 
  Sveriges förenade student- kårer, Sveriges Kommuner och Landsting, Sveriges Skolledarförbund och Sveriges universitets- och högskoleförbund. Detta har gjorts via flera gemensamma möten samt att det har erbjudits möjligheter att även på andra sätt lämna synpunkter. 
  
 Genomgripande reformer kräver justeringar 
  
 Det senaste decenniets politiska reformer som berör skolväsendet har varit många och genomgripande. En ny skollag, nya läroplaner och en ny betygsskala är bara några exempel på centralt beslutade förändringar som på ett mycket konkret sätt påverkat förutsätt- ningarna för skolans och förskolans verksamhet. Insatser för att stärka lärares och förskollärares förutsättningar för att bedriva 
  
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2017:51 
  
 undervisning med hög kvalitet liksom för att öka attraktiviteten i yrket har varit ett område som politiskt prioriterats. En ny lärar- och förskollärarutbildning, krav på legitimation och behörighet, möjlighet till karriärtjänster och lärarlönelyft är exempel på sådana insatser. Omfattande reformer, särskilt de som bryter ny mark, kräver som regel alltid revideringar för att fungera på bästa sätt. De frågor som rapporteras i detta delbetänkande handlar också om just detta, att vårda genomförda reformer för att de, var för sig och till- sammans, ska ge bättre förutsättningar för skolprofessionerna att utföra sina uppdrag och därigenom stärka kvaliteten i undervis- ningen liksom attraktiviteten i yrket. 
  
 Justeringar av legitimations- och behörighetsreglerna 
  
 Sedan 2011 ställs krav på legitimation och behörighet för möjlighet att anställas utan tidsbegränsning samt för att bedriva undervisning och självständigt sätta betyg. Reformen har sedan den trädde i kraft ändrats vid flera tillfällen för att hantera problem som identifierats. I detta delbetänkande föreslås ytterligare ett antal förändringar för att justera den omfattande regleringen. Flertalet förändringar är att betrakta som reformvård och lösningar på problem som följer av hur reglerna för legitimation och behörighet är utformade. De föreslagna ändringarna förväntas öka lärares och förskollärares möjlighet att ut- öka sina behörigheter, utan att därmed eftersätta legitimationsre- formens grundprincip, att barn och elever ska ha rätt att undervisas av väl kvalificerade lärare och förskollärare. Utredningen har över- vägt om en större revidering borde göras men bedömer att det i dag inte kan anses motiverat. Utredningen vill dock påpeka vikten av att regleringen successivt och återkommande ses över. 
  
 Grundprincipen i legitimationsreformen, att en behörighetsgiv- ande examen krävs för legitimation ska även fortsatt gälla. När den huvudsakliga strategin för att säkra undervisningens kvalitet, dvs. att ställa krav på legitimerade och behöriga lärare och förskollärare, i vissa fall inte är möjlig att tillämpa har en viktig utgångspunkt för utredningens arbete varit att lägga förslag som ger förbättrade förutsättningar för att steg för steg förstärka en obehörig lärares kompetens. Denna strategi bedöms av utredningen också kunna 
  
 12 
  
 SOU 2017:51 
  
 Sammanfattning 
  
 ligga till grund för hantering av den omfattande generella lärar- bristen. 
  
 Förändring av behörighetsregleringen för 
  
 lärare med fördjupad specialpedagogisk kompetens 
  
 Regleringen av vad som krävs för att en lärare eller förskollärare ska vara behörig att bedriva viss undervisning i skolväsendet är som ovan nämnts omfattande. Särskilt komplicerad är regleringen av speciallärares behörigheter. Samtidigt är bristen på lärare och för- skollärare med fördjupad specialpedagogisk kompetens stor. Utred- ningen lämnar förslag kring hur behörighetsregleringen bör för- ändras bl.a. för att justera ett antal otydligheter i gällande reglering och för att öka flexibiliteten i fråga om för vilken undervisning en lärare med fördjupad specialpedagogisk kompetens kan användas utan att undervisningens kvalitet bedöms försvagas. 
  
 Personer med viss specialistkompetens som saknar en behörighetsgivande examen får anställas tillsvidare 
  
 Viss utbildning, oftast i gymnasieskolan, kräver sådan djup specialist- kompetens att det inte är rimligt att en lärare kan förväntas ha till- ägnat sig denna inom ramen för en grundläggande lärarutbildning. Detta gäller särskilt inom ramen för den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen. I dag krävs legitimation och behörighet att be- driva undervisningen vilket betyder att en behörig lärare som kanske inte har den särskilda kunskap som krävs ska anställas före den som har den specialistkunskap som krävs. Utredningen föreslår därför att den person som har en sådan kunskap ska kunna få anställas och bedriva undervisningen tillsvidare för att eleverna ska få tillgång till den särskilda ämneskompetens de behöver. 
  
 Examen med inriktning enbart mot arbete 
  
 i fritidshemmet föreslås vara behörighetsgivande 
  
 Med nuvarande reglering är det endast möjligt att bli legitimerad lärare eller förskollärare, inte legitimerad fritidspedagog. I dag bedrivs inte fritidspedagogutbildning utan personal för fritidshemmet ut- 
  
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2017:51 
  
 bildas inom ramen för grundlärarutbildningens inriktning mot arbete i fritidshemmet vilka efter ansökan erhåller lärarlegitimation Fritids- pedagoger eller motsvarande kan också meddelas en lärarlegitimation om han eller hon har tillräckliga ämneskunskaper i ett undervisnings- ämne i eller vid sidan av sin examen. Den absoluta majoriteten av alla fritidspedagoger som i dag ansöker om legitimation meddelas också en lärarlegitimation. Utredningen föreslår att en äldre examen på högskolenivå avsedd för arbete enbart i fritidshemmet ska vara be- hörighetsgivande och ensamt kunna ligga till grund för legitimation och behörighet att undervisa i fritidshemmet. Utredningen föreslår också att dessa, liksom grundlärare med inriktning mot arbete i fri- tidshemmet, ska ha möjlighet att komplettera sin behörighet att undervisa i ytterligare ämnen, årskurser och skolformer. 
  
 Undantaget från kravet på legitimation och behörighet för lärare i modersmål föreslås vara kvar 
  
 Endast cirka var fjärde yrkesverksam modersmålslärare har i dag en pedagogisk högskoleexamen. Andelen har halverats sedan läsåret 2010/11. Utbildningsmöjligheterna är mycket begränsade samtidigt som antalet elever som har rätt till undervisning i ämnet är rekord- högt och förväntas öka ytterligare. Utredningen bedömer att det i dag inte finns någon praktisk möjlighet att ställa skarpa krav på legitimation och behörighet även för modersmålslärare. På sikt bör dock det nuvarande undantaget från kraven på legitimation och be- hörighet för lärare i modersmål förändras och krav på viss utbildning ställas. En hög kvalitet i undervisningen är dock av största vikt. Utredningen föreslår därför att Skolverket får i uppdrag att svara för en fortbildningsinsats för yrkesverksamma modersmålslärare som saknar behörighet. Skolverket bör också ges i uppdrag att ta fram ytterligare stödmaterial för undervisningen i modersmål. Insatserna behövs omgående när många nya obehöriga modersmålslärare anställs i skolväsendet. 
  
 14 
  
 SOU 2017:51 
  
 Sammanfattning 
  
 Undantaget från kravet på legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen föreslås tas bort 
  
 Situationen vad gäller yrkeslärarnas utbildningsbakgrund och utbild- ningsmöjligheter är betydligt bättre jämfört med modersmålslärar- nas. Nästan två av tre yrkesverksamma yrkeslärare har en pedagogisk högskoleutbildning. Utredningen föreslår därför att undantaget från kraven på legitimation och behörighet för yrkeslärare bör upphöra fr.o.m. 1 juli 2022. För att detta ska kunna göras krävs dock omfatt- ande satsningar från statens sida. Då blivande yrkeslärare ofta har en annan bakgrund och familjesituation än andra studenter behövs sär- skilda åtgärder för att locka skickliga yrkespersoner till yrket och utbildningen. Utredningen föreslår därför att den obehöriga yrkes- lärare som deltar i yrkeslärarutbildning ska ha möjlighet att visstids- anställas under tre år i stället för det generella undantaget om ett år. Möjligheten ska finnas tillsvidare. 
  
 Möjlighet till förlängd visstidsanställning också i sfi 
  
 Antalet elever i kommunal vuxenutbildningen i svenska för invand- rare (sfi) har ökat kraftigt de senaste 10 åren, från drygt 50 000 elever 2005 till knappt 140 000 elever 2015. Sedan 2015 har antalet elever ökat ytterligare. Under samma period har antalet lärare också mer än fördubblats. Av lärarna är i dag cirka var tredje legitimerad och behörig att bedriva undervisningen. Regleringen av när sfi ska erbjudas gör att antalet elever som har rätt till undervisningen kan skifta snabbt, betydligt snabbare än den tid det tar att utbilda en sfi- lärare. Genom att kunna erbjuda en obehörig lärare en tryggare anställning om personen samtidigt deltar i utbildning i svenska som andra språk bedömer regeringen att fler kan vara intresserade av att börja arbeta i sfi samtidigt som den samlade lärarkompetensen i sfi steg för steg förstärks. Utredningen föreslår därför att en lärare som ska bedriva undervisning i sfi ska få anställas under högst tre år även om läraren saknar legitimation och behörighet. Detta gäller om läraren samtidigt deltar i utbildning i svenska som andraspråk. Möjligheten bör finnas tillfälligt för att klara den akuta situationen i sfi. Precis som för modersmålsundervisningen föreslås Skolverket få i uppdrag att ta fram ytterligare stödmaterial för undervisningen i sfi 
  
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2017:51 
  
 för att ge de nya och obehöriga lärarna bättre möjligheter att bedriva undervisning med tillfredsställande kvalitet. 
  
 Introduktionsperioden för lärare och förskollärare 
  
 Sedan 2011 reglerar skollagen huvudmannens skyldighet vad gäller att låta nya lärare och förskollärare genomföra en introduktions- period. Uppföljningar pekar dock på att långt ifrån alla lärare och förskollärare i praktiken får genomföra en introduktionsperiod av den omfattning och med det innehåll som regelverket föreskriver. 
  
 I arbetet har det framkommit att vissa oklarheter råder kring skollagens formuleringar om när en introduktionsperiod ska genom- föras. Ingen tvekan ska råda kring huvudmannens ansvar att se till att en nyexaminerad lärare eller förskollärare får genomföra en intro- duktionsperiod varför utredningen föreslår att skollagens justeras så att de oklarheter som framkommit klarläggs. Utredningen menar att Skolkommissionens förslag om ett professionsprogram för lärare och skolledare är av stor betydelse och utgör den ram inom vilken en introduktionsperiod lämpligen utformas, både vad gäller innehåll och form. Utredningen ser därmed nya lärare och skolledares intro- duktion i yrket som en länk i den tänkta kedja av kontinuerlig utveckling i yrket och fortbildning som professionsprogrammet innebär 
  
 Ändrad titel och krav på befattningsutbildning för förskolechefer 
  
 Utredningen menar att det saknas vägande skäl att skilja på be- nämningen av ledningen för skolledare i olika skolformer inom skolväsendet. En gemensam titel från förskola till högskola betonar i stället vikten av varje del i utbildningssystemet. Utredningen föreslår därför att den som leder och samordnar det pedagogiska arbetet vid en förskoleenhet ska benämnas rektor. 
  
 Dagens rektorer i skolväsendet omfattas av ett krav på att genom- gå en befattningsutbildning om 30 högskolepoäng. Utbildningen syftar till att ge kunskaper om de krav som anges i föreskrifter som gäller inom skolan, förskolan och fritidshemmet, samt att utveckla rektorernas roll som ledare så att verksamhetens kvalitet kan säker- 
  
 16 
  
 SOU 2017:51 
  
 Sammanfattning 
  
 ställas. Förskolechefer har också en möjlighet att delta i utbildningen men omfattas inte av något krav. Utredningen menar att det angelä- get att förskolecheferna har den kompetens som krävs för att kunna organisera verksamheten i förskolan på ett ändamålsenligt och rätts- säkert sätt och föreslår därför att även dessa ska omfattas av ett krav på befattningsutbildning. 
  
 Även om det finns många likheter i styrningen av de olika skol- formerna finns det också vissa olikheter t.ex. vad gäller rektors re- spektive förskolechefs ansvar. Det finns också skillnader i de prak- tiska förutsättningarna för verksamheterna där det bland förskolorna finns många mycket små enheter med ett begränsat antal barn och anställda. Detta gäller inte minst storleken på verksamheterna. Utredningen skulle som utgångspunkt vilja föreslå att även förskole- chefer skulle omfattas av det utbildningskrav som dagens rektorer har men ser att det skulle kunna få sådana oönskade konsekvenser, särskilt för många av de små verksamheterna, att det är oskäligt. Utredningen föreslår i stället att förskolecheferna ska omfattas av ett krav på att genomföra en befattningsutbildning om 7,5 högskole- poäng. 
  
 17 
  
 Författningsförslag 
  
 1.1Förslag till 
  
 lag om ändring i skollagen (2010:800) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lag om ändring i skollagen (2010:800) 
  
 dels att 2 kap. 21 och 22 a §§ ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 kap. 22 c §. 
  
 2 kap. 
  
 21 §1 
  
 I fråga om tidsbegränsning av en anställning som lärare eller för- skollärare i skolväsendet gäller, utöver bestämmelserna i lagen (1982:80) om anställningsskydd, att den som ska bedriva undervis- ning 
  
 1. enligt 18 § får anställas för högst ett år i sänder, 
  
 2. inom ramen för en sådan 
  
 2. inom ramen för en sådan 
  
 försöksverksamhet som avses i 
  
 försöksverksamhet som avses i 
  
 22 b § får anställas för högst två 
  
 22 b § får anställas för högst två 
  
 år. 
  
 år, 
  
 3. enligt föreskrifter som med- delats med stöd av 22 c § får an- ställas för högst tre år. 
  
 I fall som avses i första stycket 2 får anställningstiden förlängas till högst tre år, om det finns särskilda skäl. 
  
 I de fall som avses i första stycket 3 får anställningstiden för- längas till högst fyra år om det finns särskilda skäl. 
  
 1 Senaste lydelse 2016:15. 
  
 19 
  
 En huvudman som har anställt en lärare eller förskollärare som har behörighetsgivande examen ska se till att läraren eller för- skolläraren i omedelbar anslut- ning till att anställningen påbörjas genomför en introduktionsperiod om inte läraren eller förskolläraren tidigare har genomfört en sådan introduktionsperiod. 
  
 Huvudmannen ska sträva efter att läraren eller förskolläraren får genomföra introduktionsperioden inom undervisning som i huvudsak svarar mot lärarens eller för- skollärarens behörighet. 
  
 Första stycket gäller inte lä- rare och förskollärare som an- ställs för att med stöd av 17 eller 18 §§ eller föreskrifter som med- delas med stöd av 13 § tredje stycket bedriva viss undervisning utan att vara behörig enligt 13 § första stycket. Om läraren eller förskolläraren inom samma an- ställning avlägger en behörighets- givande examen ska dock huvud- mannen se till att läraren eller förskolläraren genomför en sådan introduktionsperiod som avses i första stycket. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 22 a §2 En huvudman som har anställt 
  
 en lärare eller förskollärare som har behörighetsgivande examen ska se till att läraren eller för- skolläraren i omedelbar anslut- ning till att anställningen påbörjas genomför en introduktionsperiod inom undervisning som i huvudsak svarar mot lärarens eller för- skollärarens behörighet, om inte läraren eller förskolläraren tidigare har genomfört en sådan introduk- tionsperiod. 
  
 Första stycket gäller inte lä- rare och förskollärare som an- ställs för att med stöd av 17 eller 18 § eller föreskrifter som med- delas med stöd av 13 § tredje stycket bedriva viss undervis- ning utan att vara behörig enligt 13 § första stycket. Om läraren eller förskolläraren inom samma anställning övergår till att be- driva undervisning som han eller hon är behörig för, ska dock hu- vudmannen se till att läraren eller förskolläraren genomför en sådan introduktionsperiod som avses i första stycket. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om introduktionsperioden och om ytterligare undantag från första stycket. 
  
 2 Senaste lydelse 2014:417. 
  
 20 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 22 c § 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, med undantag från 13 §, meddela före- skrifter om tidsbegränsade anställ- ningar av personer som ska bedriva undervisning i kommunal vuxen- utbildning i svenska för invandrare och som samtidigt genomför en högskoleutbildning på grundnivå eller avancerad nivå i svenska som andraspråk eller motsvarande utbildning. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2018. 
  
 21 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.2Förslag till 
  
 lag om ändring i skollagen (2010:800) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lag om ändring i skollagen (2010:800) 
  
 dels att 2 kap. 9, 10, 11, 12, 15, 17, 18, 20, 21 och 22 a §§, 4 kap. 4 §, 6 kap. 10 § och 8 kap. 9 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 kap. 17 a §. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 kap. 
  
 9 §3 
  
 Det pedagogiska arbetet vid 
  
 Det pedagogiska arbetet vid 
  
 en skolenhet ska ledas och sam- 
  
 en förskole- eller skolenhet ska 
  
 ordnas av en rektor. Det peda- 
  
 ledas och samordnas av en 
  
 gogiska arbetet vid en förskole- 
  
 rektor. 
  
 Rektorn 
  
 ska 
  
 särskilt 
  
 enhet ska ledas och samordnas av 
  
 verka för att utbildningen ut- 
  
 en förskolechef. Dessa ska särskilt 
  
 vecklas. 
  
 verka 
  
 för 
  
 att 
  
 utbildningen 
  
 utvecklas. 
  
 Rektorn 
  
 och 
  
 förskolechefen 
  
 Rektorn ska 
  
 benämnas på 
  
 ska benämnas på detta sätt. 
  
 detta sätt. Benämningen ska för- 
  
 Dessa benämningar ska förbe- 
  
 behållas den som har en an- 
  
 hållas den som har en anställ- 
  
 ställning som rektor. 
  
 ning som rektor eller förskole- 
  
 chef. 
  
 En 
  
 ställföreträdare får utses 
  
 En 
  
 ställföreträdare 
  
 får utses 
  
 för en rektor eller en förskole- 
  
 för en rektor. 
  
 chef. 
  
 3 Senaste lydelse 2010:800. 
  
 22 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 10 §4 
  
 Rektorn och förskolechefen be- 
  
 Rektorn beslutar om sin en- 
  
 slutar om sin enhets inre organi- 
  
 hets inre organisation och an- 
  
 sation och ansvarar för att fördela 
  
 svarar för att fördela resurser 
  
 resurser 
  
 inom 
  
 enheten 
  
 efter 
  
 inom enheten efter barnens och 
  
 barnens och elevernas olika för- 
  
 elevernas 
  
 olika förutsättningar 
  
 utsättningar och behov. Rektorn 
  
 och behov. Rektorn fattar i 
  
 och förskolechefen fattar i övrigt de 
  
 övrigt de beslut och har det 
  
 beslut och har det ansvar som 
  
 ansvar som framgår av särskilda 
  
 framgår av särskilda föreskrifter i 
  
 föreskrifter i denna lag eller 
  
 denna lag eller andra författ- 
  
 andra författningar. 
  
 ningar. 
  
 Rektorn och förskolechefen får 
  
 Rektorn får uppdra åt en an- 
  
 uppdra åt en anställd eller en upp- 
  
 ställd eller en uppdragstagare vid 
  
 dragstagare vid förskole- eller 
  
 förskole- eller skolenheten som 
  
 skolenheten 
  
 som 
  
 har 
  
 tillräcklig 
  
 har tillräcklig 
  
 kompetens 
  
 och 
  
 kompetens 
  
 och 
  
 erfarenhet 
  
 att 
  
 erfarenhet att 
  
 fullgöra 
  
 enskilda 
  
 fullgöra 
  
 enskilda 
  
 ledningsupp- 
  
 ledningsuppgifter och 
  
 besluta i 
  
 gifter och besluta i frågor som 
  
 frågor som avses i första 
  
 avses i första stycket, om inte 
  
 stycket, om inte annat anges. 
  
 annat anges. 
  
 11 §5 
  
 Som rektor eller förskolechef 
  
 Som rektor får bara den an- 
  
 får bara den anställas som ge- 
  
 ställas som genom 
  
 utbildning 
  
 nom utbildning och 
  
 erfarenhet 
  
 och erfarenhet 
  
 har pedagogisk 
  
 har pedagogisk insikt. 
  
 insikt. 
  
 12 §6 
  
 Varje huvudman ska se till 
  
 Varje huvudman ska se till 
  
 att rektorerna går en särskild 
  
 att rektorerna går en särskild 
  
 befattningsutbildning 
  
 eller 
  
 en 
  
 befattningsutbildning 
  
 eller 
  
 en 
  
 utbildning 
  
 som 
  
 kan 
  
 jämställas 
  
 utbildning som kan 
  
 jämställas 
  
 med denna. Utbildningen 
  
 ska 
  
 med denna. Utbildningen 
  
 ska 
  
 påbörjas 
  
 snarast 
  
 möjligt efter 
  
 påbörjas 
  
 snarast möjligt efter 
  
 4Senaste lydelse 2014:458. 
  
 5Senaste lydelse 2010:800. 
  
 6Senaste lydelse 2010:800. 
  
 23 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 det att rektorn har tillträtt sin 
  
 det att rektorn har tillträtt sin 
  
 anställning och vara genomförd 
  
 anställning och vara genomförd 
  
 inom fyra år efter tillträdes- 
  
 inom fyra år efter tillträdes- 
  
 dagen. 
  
 dagen eller, när det gäller sådan 
  
 befattningsutbildning 
  
 som 
  
 rektorer vid 
  
 förskoleenheter 
  
 ska 
  
 gå, 
  
 inom 
  
 två 
  
 år 
  
 efter 
  
 tillträdesdagen. 
  
 Skyldigheten för en huvudman enligt första stycket gäller inte i 
  
 fråga om rektorer som 
  
 – tidigare gått befattningsut- 
  
 – tidigare gått befattningsut- 
  
 bildningen eller en äldre statlig 
  
 bildning eller en äldre statlig 
  
 rektorsutbildning, 
  
 rektorsutbildning, 
  
 – genom annan utbildning eller yrkeserfarenhet har förvärvat kunskaper som av en högskola som anordnar befattningsutbildning har jämställts med sådan utbildning, eller 
  
 – den 15 mars 2010 är verk- 
  
 – den 1 juli 2019 är verk- 
  
 samma som rektorer. 
  
 samma som rektorer vid en för- 
  
 skoleenhet eller den 15 mars 2010 
  
 är verksamma som rektorer i 
  
 övriga skolformer. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utbildning enligt första stycket. 
  
 15 §7 
  
 En legitimerad lärare eller förskollärare har ansvar för den undervisning som han eller hon bedriver. 
  
 Detsamma gäller en lärare 
  
 Detsamma gäller en lärare 
  
 som är undantagen från krav på 
  
 som är undantagen från krav på 
  
 legitimation enligt föreskrifter 
  
 legitimation enligt föreskrifter 
  
 som meddelats med stöd av 13 § 
  
 som meddelats med stöd av 13 § 
  
 tredje stycket och den som be- 
  
 tredje stycket och den som be- 
  
 driver undervisning i fall som 
  
 driver undervisning i fall som 
  
 avses i 17 § och 18 § andra 
  
 avses i 17 § och 18 § andra 
  
 stycket  
 1–3. 
  
 stycket 1 och 2. 
  
 7 Senaste lydelse 2013:823. 
  
 24 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 17 §8 
  
 Lärare 
  
 som 
  
 inte 
  
 uppfyller 
  
 Lärare 
  
 som 
  
 inte 
  
 uppfyller 
  
 kraven i 13 § får trots det bedriva 
  
 kraven i 13 § får trots det bedriva 
  
 1. annan undervisning på ett 
  
 1. annan undervisning på ett 
  
 främmande språk än språk- 
  
 främmande språk än språk- 
  
 undervisning om de har 
  
 undervisning om de har 
  
 a) en 
  
 utländsk 
  
 lärarutbild- 
  
 a) en 
  
 utländsk 
  
 lärarutbild- 
  
 ning som motsvarar en svensk 
  
 ning som motsvarar en svensk 
  
 lärarexamen, och 
  
 lärarexamen, och 
  
 b) kompetens 
  
 att 
  
 undervisa 
  
 b) kompetens 
  
 att 
  
 undervisa 
  
 på det främmande språket, 
  
 på det främmande språket, och 
  
 2. undervisning 
  
 i 
  
 fritidshem 
  
 2. undervisning 
  
 i 
  
 fristående 
  
 om de har en svensk eller ut- 
  
 skolor och fristående fritidshem 
  
 ländsk högskoleutbildning som är 
  
 med särskild pedagogisk inrikt- 
  
 avsedd för arbete som fritids- 
  
 ning. 
  
 pedagog eller motsvarande, och 
  
 3. undervisning 
  
 i 
  
 fristående 
  
 skolor och fristående fritidshem med särskild pedagogisk inrikt- ning. 
  
 Förskollärare som inte uppfyller kraven i 13 § får trots det be- driva undervisning i fristående förskolor med särskild pedagogisk inriktning. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka språk som avses i första stycket 1 och vilka särskilda pedagogiska inriktningar som avses i första stycket 3 och andra stycket. 
  
 17 a § 
  
 Lärare som inte uppfyller kra- ven i 13 § får trots det bedriva undervisning inom den del av den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen i gymnasiesko- lan som ger dess spetskaraktär. En sådan lärare ska 
  
 8 Senaste lydelsen 2014:458. 
  
 25 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1. vara lämplig att bedriva undervisningen, och 
  
 2. ha uppvisat en hög konstnärlig skicklighet inom det estetiska område utbildningen avser. 
  
 18 §9 
  
 Om det inte finns någon att tillgå inom huvudmannens organi- sation som uppfyller kraven enligt 13 § eller om det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna eller barnen, får en an- nan lärare eller förskollärare bedriva undervisningen. En sådan lä- rare eller förskollärare ska 
  
 1.vara lämplig att bedriva undervisningen, och 
  
 2.i så stor utsträckning som möjligt ha en utbildning som mot- svarar den utbildning som är behörighetsgivande. 
  
 En person som avses i första stycket får bedriva undervisning under högst ett år i sänder. Detta gäller dock inte om undervis- ningen avser 
  
 1. modersmål, 
  
 1. modersmål, eller 
  
 2. yrkesämne 
  
 i 
  
 gymnasie- 
  
 2. individuella 
  
 kurser eller 
  
 skola, gymnasiesärskola, 
  
 kom- 
  
 orienteringskurser 
  
 i kommunal 
  
 munal vuxenutbildning på gym- 
  
 vuxenutbildning. 
  
 nasial nivå eller särskild ut- 
  
 bildning för vuxna på gymnasial 
  
 nivå, eller 
  
 3. individuella 
  
 kurser 
  
 eller 
  
 orienteringskurser 
  
 i 
  
 kommunal 
  
 vuxenutbildning. 
  
 20 §10 
  
 Endast den som har legitimation får anställas som lärare eller förskollärare i skolväsendet utan tidsbegränsning. 
  
 Den som inte 
  
 har legitima- 
  
 Den som inte har legitima- 
  
 tion som lärare får dock anstäl- 
  
 tion som lärare får dock anstäl- 
  
 las som lärare i 
  
 skolväsendet 
  
 las som lärare i skolväsendet 
  
 9Senaste lydelse 2011:189. 
  
 10Senaste lydelse 2014:458. 
  
 26 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 utan tidsbegränsning, om han eller hon ska undervisa i mo- dersmål eller i ett yrkesämne i gymnasieskolan, gymnasiesär- skolan, kommunal vuxenutbild- ning på gymnasial nivå eller sär- skild utbildning för vuxna på gymnasial nivå, eller individuella kurser eller orienteringskurser i kommunal vuxenutbildning. Detta gäller bara om 
  
 utan tidsbegränsning, om han eller hon ska undervisa i mo- dersmål eller individuella kurser eller orienteringskurser i kom- munal vuxenutbildning. Detta gäller bara om 
  
 1.det saknas sökande som har legitimation, 
  
 2.den sökande har tillräcklig kompetens för att undervisa i det aktuella ämnet eller på den aktuella kursen, och 
  
 3.det finns särskilda skäl att anta att den sökande är lämplig att bedriva undervisningen. 
  
 Även en lärare som är undan- tagen från krav på legitimation enligt föreskrifter som med- delats med stöd av 13 § tredje stycket och den som ska bedriva undervisning som avses i 17 § får anställas som lärare eller förskollärare i skolväsendet utan tidsbegränsning. 
  
 Även en lärare som är undan- tagen från krav på legitimation enligt föreskrifter som med- delats med stöd av 13 § tredje stycket och den som ska bedriva undervisning som avses i 17 § och 17 a § får anställas som lä- rare eller förskollärare i skolvä- sendet utan tidsbegränsning. 
  
 Föreslagen lydelse i avsnitt 1.1 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 21 §11 
  
 I fråga om tidsbegränsning av en anställning som lärare eller för- skollärare i skolväsendet gäller, utöver bestämmelserna i lagen (1982:80) om anställningsskydd, att den som ska bedriva undervis- ning 
  
 1.enligt 18 § får anställas för högst ett år i sänder, 
  
 2.inom ramen för en sådan försöksverksamhet som avses i 
  
 11 Senaste lydelse 2018:XX. 
  
 27 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 22 b § får anställas för högst två 
  
 år, 
  
 3. som avses i 22 c § får an- 
  
 3. som avses i 22 c § får an- 
  
 ställas för högst tre år. 
  
 ställas för högst tre år, 
  
 4. ett yrkesämne och samtidigt 
  
 genomför 
  
 en sådan utbildning 
  
 som 
  
 leder 
  
 till 
  
 en 
  
 yrkeslärarexamen 
  
 får 
  
 anställas 
  
 under högst tre år. 
  
 I fall som avses i första stycket 2 får anställningstiden förlängas till högst tre år, om det finns särskilda skäl. 
  
 I de fall som avses i första 
  
 I de fall som avses i första 
  
 stycket 3 får 
  
 anställningstiden 
  
 stycket 3 och 4 får anställnings- 
  
 förlängas till högst fyra år, om 
  
 tiden förlängas till högst fyra år, 
  
 det finns särskilda skäl. 
  
 om det finns särskilda skäl. 
  
 22 a §12 
  
 En huvudman som har anställt 
  
 en lärare eller förskollärare som 
  
 har 
  
 behörighetsgivande 
  
 examen 
  
 ska se till att läraren eller för- 
  
 skolläraren i omedelbar anslut- 
  
 ning till att anställningen påbörjas 
  
 genomför en introduktionsperiod 
  
 om 
  
 inte 
  
 läraren 
  
 eller 
  
 förskolläraren 
  
 tidigare 
  
 har 
  
 genomfört en sådan introduk- 
  
 tionsperiod. Huvudmannen ska 
  
 sträva efter att läraren eller 
  
 förskolläraren 
  
 får 
  
 genomföra 
  
 introduktionsperioden 
  
 inom 
  
 undervisning 
  
 som i 
  
 huvudsak 
  
 svarar mot lärarens eller för- 
  
 skollärarens behörighet. 
  
 Första stycket gäller inte lä- 
  
 Första stycket gäller inte lä- 
  
 rare och förskollärare som an- 
  
 rare och förskollärare som an- 
  
 ställs för att med stöd av 17 eller 
  
 ställs för att med stöd av 17, 
  
 12 Senaste lydelse 2018:XX. 
  
 28 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 18 §§ eller föreskrifter som 
  
 17 a eller 18 §§ eller föreskrifter 
  
 meddelas med stöd av 13 § tredje 
  
 som meddelas med stöd av 13 § 
  
 stycket bedriva viss undervisning 
  
 tredje stycket 
  
 bedriva viss 
  
 utan att vara behörig enligt 13 § 
  
 undervisning utan att vara behö- 
  
 första stycket. Om läraren eller 
  
 rig enligt 13 § 
  
 första 
  
 stycket. 
  
 förskolläraren inom samma an- 
  
 Om läraren eller förskolläraren 
  
 ställning avlägger en behörighets- 
  
 inom samma anställning avläg- 
  
 givande examen ska dock huvud- 
  
 ger en behörighetsgivande exa- 
  
 mannen se till att läraren eller 
  
 men ska dock huvudmannen se 
  
 förskolläraren genomför en sådan 
  
 till att läraren eller förskollära- 
  
 introduktionsperiod som avses i 
  
 ren genomför en sådan intro- 
  
 första stycket. 
  
 duktionsperiod 
  
 som 
  
 avses i 
  
 första stycket. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om introduktionsperioden och om ytterligare 
  
 undantag från första stycket. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 kap. 
  
 4 §13 
  
 Sådan planering, uppföljning och utveckling av utbildningen som anges i 3 § ska genomföras även på förskole- och skolenhets- nivå. 
  
 Kvalitetsarbetet på enhetsnivå ska genomföras under medverkan av lärare, förskollärare, övrig personal och elever. Barn i förskolan, deras vårdnadshavare och elevernas vårdnadshavare ska ges möjlig- 
  
 het att delta i arbetet. 
  
 Rektorn 
  
 och 
  
 förskolechefen 
  
 Rektorn ansvarar för att kva- 
  
 ansvarar för 
  
 att 
  
 kvalitetsarbete 
  
 litetsarbete vid enheten ge- 
  
 vid enheten 
  
 genomförs enligt 
  
 nomförs enligt första och andra 
  
 första och andra styckena. 
  
 styckena. 
  
 13 Senaste lydelse 2010:800. 
  
 29 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 6 kap. 
  
 10 §14 
  
 En lärare, förskollärare eller 
  
 En 
  
 lärare, 
  
 förskollärare eller 
  
 annan personal som får känne- 
  
 annan personal som får känne- 
  
 dom om att ett barn eller en elev 
  
 dom om att ett barn eller en elev 
  
 anser sig ha blivit utsatt för 
  
 anser sig ha blivit utsatt för 
  
 kränkande behandling i sam- 
  
 kränkande behandling i sam- 
  
 band 
  
 med 
  
 verksamheten 
  
 är 
  
 band 
  
 med 
  
 verksamheten 
  
 är 
  
 skyldig att anmäla detta till för- 
  
 skyldig att anmäla detta till 
  
 skolechefen 
  
 eller 
  
 rektorn. 
  
 En 
  
 rektorn. En rektor som får kän- 
  
 förskolechef eller rektor som får 
  
 nedom om att ett barn eller en 
  
 kännedom om att ett barn eller 
  
 elev anser sig ha blivit utsatt för 
  
 en elev anser sig ha blivit utsatt 
  
 kränkande behandling i sam- 
  
 för 
  
 kränkande 
  
 behandling 
  
 i 
  
 band 
  
 med 
  
 verksamheten 
  
 är 
  
 samband med verksamheten 
  
 är 
  
 skyldig att anmäla detta till hu- 
  
 skyldig att anmäla detta till hu- 
  
 vudmannen. 
  
 Huvudmannen 
  
 är 
  
 vudmannen. Huvudmannen 
  
 är 
  
 skyldig att 
  
 skyndsamt utreda 
  
 skyldig att 
  
 skyndsamt utreda 
  
 omständigheterna kring de upp- 
  
 omständigheterna kring de upp- 
  
 givna kränkningarna och i före- 
  
 givna kränkningarna och i före- 
  
 kommande fall vidta de åtgärder 
  
 kommande fall vidta de åtgärder 
  
 som skäligen kan krävas för att 
  
 som skäligen kan krävas för att 
  
 förhindra kränkande behandling 
  
 förhindra kränkande behandling 
  
 i framtiden. 
  
 i framtiden. 
  
 Första stycket första och andra meningarna ska tillämpas på motsvarande sätt om ett barn eller en elev anser sig ha blivit utsatt för trakasserier eller sexuella trakasserier på sätt som avses i diskrimineringslagen (2008:567). 
  
 För verksamhet som avses i 25 kap. och för fritidshem som inte är integrerade med en skolenhet eller förskoleenhet gäller första och andra styckena för den personal som huvudmannen utser. 
  
 14 Senaste lydelse 2010:800. 
  
 30 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 8 kap. 
  
 9 §15 
  
 Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling ska ges det stöd som deras speciella behov 
  
 kräver. 
  
 Om det genom uppgifter 
  
 Om det genom uppgifter 
  
 från förskolans personal, ett 
  
 från förskolans personal, ett 
  
 barn eller ett barns vårdnads- 
  
 barn eller ett barns vårdnads- 
  
 havare eller på annat sätt fram- 
  
 havare eller på annat sätt fram- 
  
 kommer att ett barn är i behov 
  
 kommer att ett barn är i behov 
  
 av särskilt stöd, ska förskole- 
  
 av särskilt stöd, ska rektorn se 
  
 chefen se till att barnet ges så- 
  
 till att barnet ges sådant stöd. 
  
 dant stöd. Barnets vårdnads- 
  
 Barnets vårdnadshavare ska ges 
  
 havare ska ges möjlighet att 
  
 möjlighet att delta vid utform- 
  
 delta vid utformningen av de 
  
 ningen av de särskilda stödin- 
  
 särskilda stödinsatserna. 
  
 satserna. 
  
 1.Denna lag träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 2.Lärare som saknar legitimation för att besluta om betyg enligt 3 kap. 16 § och som ingått avtal om anställning som lärare före den 1 juli 2022 för att bedriva undervisning i ett yrkesämne är under tiden för anställningen behöriga att besluta om betyg, dock längst till utgången av juni 2026. En sådan lärare får under denna period även ansvara för undervisningen i ett yrkesämne enligt 2 kap. 15 §. 
  
 15 Senaste lydelse 2010:800. 
  
 31 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.3Förslag till 
  
 lag om ändring i skollagen (2010:800) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (2010:800) att dels att 2 kap. 22 c § ska upphöra att gälla, 
  
 dels att nuvarande 2 kap. 21 § punkt 4 ska betecknas punkt 3, dels att 2 kap. 21 § ska ha följande lydelse. 
  
 Föreslagen lydelse i avsnitt 1.1 Föreslagen lydelse och 1.2 
  
 2 kap. 
  
 21 §16 
  
 I fråga om tidsbegränsning av en anställning som lärare eller för- skollärare i skolväsendet gäller, utöver bestämmelserna i lagen (1982:80) om anställningsskydd, att den som ska bedriva undervis- ning 
  
 1.enligt 18 § får anställas för högst ett år i sänder, 
  
 2.inom ramen för en sådan försöksverksamhet som avses i 22 b § får anställas för högst två år, 
  
 3. som avses i 22 c § får an- 
  
 3. ett yrkesämne och samtidigt 
  
 ställas för högst tre år, 
  
 genomför sådan utbildning som 
  
 4. ett yrkesämne och samtidigt 
  
 leder till en yrkeslärarexamen får 
  
 genomför en yrkeslärarutbildning 
  
 anställas under högst tre år. 
  
 för att nå en yrkeslärarexamen får 
  
 anställas under högst tre år. 
  
 I fall som avses i första stycket 2 får anställningstiden förlängas till högst tre år, om det finns särskilda skäl. 
  
 I de fall som avses i första 
  
 I de fall som avses i första 
  
 stycket 3 och 4 får anställnings- 
  
 stycket 3 får anställningstiden 
  
 tiden förlängas till högst fyra år, 
  
 förlängas till högst fyra år, om 
  
 om det finns särskilda skäl. 
  
 det finns särskilda skäl. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2023. 
  
 16 Senaste lydelse 2019:XX. 
  
 32 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.4Förslag till 
  
 lag om ändring i lag (2010:801) 
  
 om införande av skollagen (2010:800) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lag (2010:801) om införande av skollagen (2010:800) att 33 § ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 33 §17 
  
 I fråga om lärare eller för- 
  
 I fråga om lärare eller för- 
  
 skollärare som saknar legiti- 
  
 skollärare som saknar legiti- 
  
 mation för att bedriva undervis- 
  
 mation för att bedriva undervis- 
  
 ning i skolväsendet och som har 
  
 ning i skolväsendet och som har 
  
 ingått avtal om anställning som 
  
 ingått avtal om anställning som 
  
 lärare, förskollärare eller fri- 
  
 lärare, förskollärare eller fri- 
  
 tidspedagog före den 1 juli 2011 
  
 tidspedagog före den 1 juli 2011 
  
 tillämpas under tiden för an- 
  
 tillämpas under tiden för an- 
  
 ställningen 2 kap. 3 § första och 
  
 ställningen 2 kap. 3 § första och 
  
 andra styckena eller 2 a kap. 3 § 
  
 andra styckena eller 2 a kap. 3 § 
  
 andra stycket i 1985 års skollag i 
  
 andra stycket i 1985 års skollag i 
  
 stället 
  
 för 2 kap. 
  
 13, 
  
 17 
  
 och 
  
 stället 
  
 för 2 kap. 
  
 13, 
  
 17 
  
 och 
  
 18 §§ i den nya skollagen, dock 
  
 18 §§ i den nya skollagen, dock 
  
 längst till utgången av juni 2015 
  
 längst till utgången av juni 2015 
  
 eller, när det gäller undervisning 
  
 eller, när det gäller undervisning 
  
 i grundsärskolan, specialskolan, 
  
 i grundsärskolan, specialskolan, 
  
 gymnasiesärskolan eller särskild 
  
 gymnasiesärskolan eller särskild 
  
 utbildning för vuxna, längst till 
  
 utbildning för vuxna, längst till 
  
 utgången av juni 2018. 
  
 utgången av juni 2021. 
  
 Lärare som saknar legiti- 
  
 Lärare som saknar legiti- 
  
 mation för att besluta om betyg 
  
 mation för att besluta om betyg 
  
 enligt 
  
 3 kap. 16 § 
  
 i 
  
 den 
  
 nya 
  
 enligt 
  
 3 kap. 16 § 
  
 i 
  
 den 
  
 nya 
  
 skollagen och som har ingått 
  
 skollagen och som har ingått 
  
 avtal om anställning som lärare, 
  
 avtal om anställning som lärare, 
  
 förskollärare eller fritidspedagog 
  
 förskollärare eller fritidspedagog 
  
 före den 1 juli 2011 är under 
  
 före den 1 juli 2011 är under 
  
 tiden för anställningen behöriga 
  
 tiden för anställningen behöriga 
  
 17 Senaste lydelse 2014:459. 
  
 33 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 att besluta om betyg, dock 
  
 att besluta om betyg, dock 
  
 längst till utgången av juni 2015 
  
 längst till utgången av juni 2015 
  
 eller, när det gäller betyg i 
  
 eller, när det gäller betyg i 
  
 grundsärskolan, specialskolan, 
  
 grundsärskolan, specialskolan, 
  
 gymnasiesärskolan eller särskild 
  
 gymnasiesärskolan eller särskild 
  
 utbildning för vuxna, längst till 
  
 utbildning för vuxna, längst till 
  
 utgången av juni 2018. 
  
 utgången av juni 2021. 
  
 Första stycket gäller inte lärare och förskollärare som avses i 2 kap. 17 § i den nya skollagen och som före den 1 juli 2011 har ingått avtal om anställning för att bedriva sådan undervisning som avses i samma paragraf. I fråga om en lärare som avses i 2 kap. 17 § första stycket 1 eller 2 i den nya skollagen gäller detta dock bara om han eller hon uppfyller de krav som anges där. 
  
 Andra stycket gäller inte lärare som har ingått avtal om anställ- ning utan tidsbegränsning före den 1 juli 2011 för att bedriva sådan undervisning som avses i 2 kap. 20 § andra eller tredje stycket i den nya skollagen. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2018. 
  
 34 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.5Förslag till 
  
 lag om ändring i lag (2010:801) 
  
 om införande av skollagen (2010:800) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lag (2010:801) om införande av skollagen (2010:800) att 33 § ska ha följande lydelse. 
  
 Föreslagen lydelse i avsnitt 1.4 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 33 §18 
  
 I fråga om lärare eller förskollärare som saknar legitimation för att bedriva undervisning i skolväsendet och som har ingått avtal om anställning som lärare, förskollärare eller fritidspedagog före den 1 juli 2011 tillämpas under tiden för anställningen 2 kap. 3 § första och andra styckena eller 2 a kap. 3 § andra stycket i 1985 års skollag i stället för 2 kap. 13, 17 och 18 §§ i den nya skollagen, dock längst till utgången av juni 2015 eller, när det gäller under- visning i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna, längst till utgången av juni 2021. 
  
 Lärare som saknar legitimation för att besluta om betyg enligt 3 kap. 16 § i den nya skollagen och som har ingått avtal om anställ- ning som lärare, förskollärare eller fritidspedagog före den 1 juli 2011 är under tiden för anställningen behöriga att besluta om be- tyg, dock längst till utgången av juni 2015 eller, när det gäller betyg i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna, längst till utgången av juni 2021. 
  
 Första 
  
 stycket 
  
 gäller 
  
 inte 
  
 Första stycket gäller inte lä- 
  
 lärare 
  
 och 
  
 förskollärare 
  
 som 
  
 rare och förskollärare som avses 
  
 avses 
  
 i 2 kap. 
  
 17 § 
  
 i den 
  
 nya 
  
 i 2 kap. 17 § i den nya skollagen 
  
 skollagen och 
  
 som 
  
 före 
  
 den 
  
 och som före den 1 juli 2011 har 
  
 1 juli 2011 har ingått avtal om 
  
 ingått avtal om anställning för 
  
 anställning för att bedriva sådan 
  
 att bedriva sådan undervisning 
  
 undervisning som avses i samma 
  
 som avses i samma paragraf. I 
  
 paragraf. I fråga om en lärare 
  
 fråga om en lärare som avses i 
  
 som avses i 2 kap. 
  
 17 § första 
  
 2 kap. 17 § första stycket 1 i den 
  
 stycket 1 eller 2 i den nya skol- 
  
 nya skollagen gäller detta dock 
  
 lagen gäller detta dock bara om 
  
 bara om han eller hon uppfyller 
  
 18 Senaste lydelse 2018:XX. 
  
 35 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 han eller hon uppfyller de krav de krav som anges där. som anges där. 
  
 Andra stycket gäller inte lärare som har ingått avtal om anställ- ning utan tidsbegränsning före den 1 juli 2011 för att bedriva sådan undervisning som avses i 2 kap. 20 § andra eller tredje stycket i den nya skollagen 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 36 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.6Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordning 
  
 (SKOLFS 1998:16) om läroplan för förskolan 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (SKOLFS 1998:16) om läroplan för förskolan 
  
 dels att 2.7 ska ha följande lydelse, 
  
 dels att närmast vid 2.7 en ny rubrik av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2.719 
  
 Förskolechefens ansvar 
  
 Som pedagogisk ledare och chef för förskollärare, barnskö- tare och övrig personal i för- skolan har förskolechefen det övergripande ansvaret för att verksamheten bedrivs i enlighet med målen i läroplanen och uppdraget i dess helhet. För- skolechefen har ansvaret för för- skolans kvalitet och har därvid, inom givna ramar, ett särskilt ansvar för att 
  
 Rektorns ansvar 
  
 Som pedagogisk ledare och chef för förskollärare, barnskö- tare och övrig personal i för- skolan har rektorn det övergri- pande ansvaret för att verksam- heten bedrivs i enlighet med målen i läroplanen och uppdra- get i dess helhet. Rektorn har ansvaret för förskolans kvalitet och har därvid, inom givna ra- mar, ett särskilt ansvar för att 
  
 •systematiskt och kontinuerligt planera, följa upp, utvärdera och utveckla verksamheten, 
  
 •det systematiska kvalitetsarbetet genomförs under medverkan av förskollärare, barnskötare och övrig personal samt för att er- bjuda barnens vårdnadshavare möjlighet till deltagande i kvalitets- arbetet, 
  
 •förskolans arbetsformer utvecklas så att barnens aktiva infly- tande gynnas, 
  
 •förskolans lärandemiljö utformas så att barnen får tillgång till en bra miljö och material för utveckling och lärande, 
  
 •verksamheten utformas så att barn får det särskilda stöd och den hjälp och de utmaningar de behöver, 
  
 19 Senaste lydelse 2010:35. 
  
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 •upprätta, genomföra, följa upp och utvärdera förskolans handlingsprogram för att förebygga och motverka alla former av diskriminering och kränkande behandling, såsom mobbning och rasistiska beteenden bland barn och anställda, 
  
 •formerna för samarbete mellan förskolan och hemmen ut- vecklas och att föräldrarna får information om förskolans mål och sätt att arbeta, 
  
 •samarbetsformer utvecklas med förskoleklassen, skolan och fritidshemmet och att samverkan kommer till stånd för att skapa förutsättningar för en samsyn och ett förtroendefullt samarbete, och 
  
 •personalen kontinuerligt får den kompetensutveckling som krävs för att de professionellt ska kunna utföra sina uppgifter. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 38 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.7Förslag till 
  
 förordning om ändring 
  
 i förordning (2007:222) 
  
 om statsbidrag för fortbildning av lärare samt fritidspedagoger och motsvarande 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2007:222) om statsbidrag för fortbildning av lärare samt fritidspedagoger och motsvarande 
  
 dels att rubriken till förordningen ska ha följande lydelse, dels att  
 1-3 
  och 8 §§ ska ha följande lydelse 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Förordning 
  
 (2007:222) 
  
 om 
  
 Förordning 
  
 (2007:222) 
  
 om 
  
 statsbidrag 
  
 för 
  
 fortbildning 
  
 av 
  
 statsbidrag 
  
 för 
  
 fortbildning av 
  
 lärare samt 
  
 fritidspedagoger 
  
 och 
  
 lärare 
  
 motsvarande 
  
 1 §20 
  
 Denna förordning innehåller 
  
 Denna förordning innehåller 
  
 bestämmelser 
  
 om statsbidrag 
  
 bestämmelser 
  
 om 
  
 statsbidrag 
  
 för fortbildning av lärare samt 
  
 för fortbildning av lärare. 
  
 fritidspedagoger och motsvarande. 
  
 Fortbildningen av lärare syftar 
  
 Fortbildningen 
  
 av 
  
 lärare 
  
 till att ge dem behörighet för den 
  
 syftar till att ge dem behörighet 
  
 undervisning de bedriver, så att 
  
 för 
  
 den 
  
 undervisning 
  
 de 
  
 elevernas måluppfyllelse kan öka. 
  
 bedriver, 
  
 så 
  
 att elevernas 
  
 Fortbildningen av fritidspedagoger 
  
 måluppfyllelse 
  
 kan 
  
 öka. 
  
 och motsvarande syftar till att ge 
  
 Fortbildning av lärare som är 
  
 dem behörighet för undervisning i 
  
 behöriga att undervisa i svenska 
  
 ett eller två praktiska eller estetiska 
  
 som andraspråk eller i kommunal 
  
 ämnen i årskurserna  
 1–6 
  i grund- 
  
 vuxenutbildning 
  
 i 
  
 svenska 
  
 för 
  
 skolan eller sameskolan, så att 
  
 invandrare, 
  
 men 
  
 som 
  
 saknar 
  
 elevernas måluppfyllelse i dessa 
  
 ämnesstudier i 
  
 svenska 
  
 som 
  
 ämnen kan öka. 
  
 andraspråk, syftar till att ge dem 
  
 20 Senaste lydelse 2014:95. 
  
 39 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 tillräckliga 
  
 ämneskunskaper 
  
 för 
  
 undervisningen. 
  
 Andra 
  
 stycket 
  
 gäller 
  
 inte 
  
 Andra 
  
 stycket 
  
 gäller 
  
 inte 
  
 lärare som saknar behörighets- 
  
 lärare som saknar behörighets- 
  
 givande examen 
  
 och bedriver 
  
 givande examen 
  
 och 
  
 bedriver 
  
 undervisning i en fristående skola 
  
 undervisning i 
  
 med 
  
 waldorfpedagogisk 
  
 1. en fristående skola med 
  
 inriktning. 
  
 Fortbildningen 
  
 av 
  
 waldorfpedagogisk inriktning, 
  
 dessa lärare syftar enbart till att 
  
 2. kommunal vuxenutbildning 
  
 öka elevernas måluppfyllelse. 
  
 i svenska för invandrare, eller 
  
 3. 
  
 folkhögskola 
  
 i 
  
 utbildning 
  
 som 
  
 motsvarar 
  
 svenska 
  
 för 
  
 invandrare. 
  
 Fortbildningen av 
  
 dessa lärare 
  
 syftar enbart till att öka 
  
 elevernas måluppfyllelse. 
  
 2 § 21 
  
 Statsbidrag enligt denna förordning får, om det finns tillgängliga medel, lämnas till den som är huvudman 
  
 1.inom skolväsendet utom förskolan och fritidshemmet, 
  
 2.för en svensk utlandsskola som avses i 9 § förordningen (1994:519) om statsbidrag till utbildning av utlandssvenska barn och ungdomar, 
  
 3.för utbildning enligt 24 kap. 8 eller 9 § skollagen (2010:800) vid ett sådant hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, eller 
  
 4.för utbildning enligt förordningen (2007:152) om utbildning vid kriminalvård i anstalt. 
  
 5.för utbildning vid folkhögskola som motsvarar kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare enligt 24 kap. 11 § skollagen. 
  
 21 Senaste lydelse 2011:498 
  
 40 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 3 §22 
  
 Statsbidrag lämnas för kostnader när det gäller lärare som 
  
 1.är anställda hos huvudmannen eller hos någon annan som en- ligt avtal med huvudmannen utför uppgifter inom sådan verksam- het som avses i 2 § (entreprenör), 
  
 2.deltar antingen i uppdragsutbildning enligt förordningen (2007:223) om uppdragsutbildning för fortbildning av lärare och viss annan personal eller i motsvarande utbildning som anordnas av en enskild utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina, och 
  
 3. har en grundlärarexamen, ämneslärarexamen, yrkeslärar- examen, förskollärarexamen, motsvarande äldre examen eller motsvarande utländsk behörig- het eller bedriver undervisning i en fristående skola med waldorfpedagogisk inriktning. 
  
 Statsbidrag lämnas även för kostnader när det gäller fritids- pedagoger och motsvarande som uppfyller villkoren i första stycket 1 och 2 och som har en examen som är avsedd enbart för arbete i fritidshem eller i fritids- hem och förskola. 
  
 3. har en grundlärarexamen, ämneslärarexamen, yrkeslärarexamen, förskollärarexamen, motsvarande äldre examen eller motsvarande utländsk behörig- het eller bedriver undervisning i en fristående skola med waldorfpedagogisk inriktning, i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare, eller i folkhögskolan i utbildning som motsvarar svenska för invandrare. 
  
 En fritidspedagogexamen eller motsvarande ska vid tillämp- ningen av denna förordning anses vara en äldre motsvarighet till grundlärarexamen med inrikt- ning mot arbete i fritidshem. 
  
 Om antalet lärare samt fri- tidspedagoger och motsvarande 
  
 8 §23 
  
 Om antalet lärare som har anmälts till en utbildning enligt 
  
 22Senaste lydelse 2014:235. 
  
 23Senaste lydelse 2011:1057. 
  
 41 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 som har anmälts till en utbild- 
  
 3 § första stycket 2 överstiger 
  
 ning enligt 3 § första stycket 2 
  
 antalet tillgängliga utbildnings- 
  
 överstiger antalet tillgängliga ut- 
  
 platser, beslutar Statens skol- 
  
 bildningsplatser, beslutar Statens 
  
 verk om urval. 
  
 skolverk om urval. 
  
 Om en person som har påbörjat utbildningen avbryter den, ska Skolverket om möjligt besluta att utbildningsplatsen ska övertas av en annan person som anmälts till utbildningen men inte fått en utbildningsplats. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2018. 
  
 42 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.8Förslag till 
  
 förordning om ändring 
  
 i förordning (2007:223) om uppdragsutbildning för fortbildning av lärare och viss annan personal 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2007:223) om uppdragsutbildning för fortbildning av lärare och viss annan personal 
  
 dels att rubriken till förordning ska ha följande lydelse, dels att 1, 2, och 4 §§ ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Förordning om ändring i för- 
  
 Förordning om ändring i för- 
  
 ordning (2007:223) om upp- 
  
 ordning (2007:223) om upp- 
  
 dragsutbildning för fortbildning 
  
 dragsutbildning för fortbildning 
  
 av lärare och viss annan personal 
  
 av lärare 
  
 1 §24 
  
 Ett universitet eller en högskola som har staten som huvudman och som omfattas av högskolelagen (1992:1434) får på uppdrag av Statens skolverk anordna uppdragsutbildning för sådan fortbild- ning av 
  
 1. såväl lärare som fritids- 1. lärare som berättigar till pedagoger och motsvarande som statsbidrag enligt förordning berättigar till statsbidrag enligt (2007:222) om statsbidrag för förordningen (2007:222) om fortbildning av lärare, statsbidrag för fortbildning av 
  
 lärare samt fritidspedagoger och motsvarande, 
  
 2.lärare och förskollärare som berättigar till statsbidrag enligt förordningen (2016:400) om statsbidrag för personalförstärkning inom elevhälsan och när det gäller specialpedagogiska insatser och för fortbildning när det gäller sådana insatser, och 
  
 3.lärare som berättigar till statsbidrag enligt förordningen (2016:709) om statsbidrag för fortbildning av lärare när det gäller 
  
 24 Senaste lydelse 2016:710. 
  
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 svenska som andraspråk och kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare. 
  
 Med högskolor avses i fortsättningen både universitet och hög- skolor. 
  
 2 §25 
  
 En högskola får bedriva upp- 
  
 En högskola får bedriva upp- 
  
 dragsutbildning för fortbildning 
  
 dragsutbildning för fortbildning 
  
 av 
  
 lärare 
  
 samt 
  
 fritidspedagoger 
  
 av lärare bara om den knyter an 
  
 och motsvarande bara om den 
  
 till sådan utbildning på grund- 
  
 knyter an till sådan utbildning 
  
 nivå eller avancerad nivå som 
  
 på 
  
 grundnivå 
  
 eller 
  
 avancerad 
  
 högskolan har examenstillstånd 
  
 nivå som högskolan har exa- 
  
 för. 
  
 menstillstånd för. 
  
 Uppdragsutbildning för fort- 
  
 Uppdragsutbildning 
  
 för 
  
 bildning av lärare samt fritids- 
  
 fortbildning av lärare får inte 
  
 pedagoger 
  
 och 
  
 motsvarande får 
  
 anordnas i form av en full- 
  
 inte anordnas i form av en full- 
  
 ständig utbildning på grundnivå 
  
 ständig utbildning på grundnivå 
  
 eller avancerad nivå som hög- 
  
 eller avancerad nivå som hög- 
  
 skolan har examenstillstånd för. 
  
 skolan har examenstillstånd för. 
  
 Uppdragsutbildning 
  
 för 
  
 fort- 
  
 Uppdragsutbildning 
  
 för 
  
 fort- 
  
 bildning av lärare får dock an- 
  
 bildning av lärare får dock an- 
  
 ordnas i form av en sådan full- 
  
 ordnas i form av en sådan full- 
  
 ständig utbildning på avancerad 
  
 ständig utbildning på avancerad 
  
 nivå, om det är fråga om spe- 
  
 nivå, om det är fråga om spe- 
  
 ciallärarutbildning med speciali- 
  
 ciallärarutbildning med speciali- 
  
 sering mot 
  
 sering mot 
  
 1.  
 språk-, 
  skriv- 
  
 och 
  
 läsut- 
  
 1.  
 språk-, 
  skriv- 
  
 och 
  
 läsut- 
  
 veckling, 
  
 veckling, 
  
 2. matematikutveckling, 
  
 2. matematikutveckling, 
  
 3. dövhet eller hörselskada, 
  
 3. dövhet eller hörselskada, 
  
 4. synskada, 
  
 4. synskada, 
  
 5. grav språkstörning, eller 
  
 5. grav språkstörning, eller 
  
 6. utvecklingsstörning. 
  
 6. utvecklingsstörning. 
  
 25 Senaste lydelse 2016:25. 
  
 44 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 4 §26 
  
 Samma kvalitetskrav ska ställas på uppdragsutbildning som på hög- 
  
 skoleutbildning på grundnivå eller avancerad nivå. 
  
 De som deltar i uppdragsut- 
  
 De som deltar i uppdrags- 
  
 bildning för fortbildning av lärare 
  
 utbildning för 
  
 fortbildning av 
  
 samt fritidspedagoger och motsva- 
  
 lärare får ges betyg och examens- 
  
 rande får ges betyg och examens- 
  
 bevis eller kursbevis enligt be- 
  
 bevis eller kursbevis enligt be- 
  
 stämmelserna för högskoleutbild- 
  
 stämmelserna för högskoleutbild- 
  
 ning på grundnivå eller avancerad 
  
 ning på grundnivå eller avancerad 
  
 nivå. I 6 kap. 
  
 6–8 
  §§ högskole- 
  
 nivå. I 6 kap. 
  
 6–8 
  §§ högskole- 
  
 förordningen 
  
 (1993:100) finns 
  
 förordningen 
  
 (1993:100) 
  
 finns 
  
 det bestämmelser om att en stu- 
  
 det bestämmelser om att en 
  
 dent har rätt att tillgodoräkna sig 
  
 student har rätt att tillgodoräkna 
  
 tidigare utbildning samt mot- 
  
 sig tidigare utbildning samt mot- 
  
 svarande kunskaper och färdig- 
  
 svarande kunskaper och färdig- 
  
 heter som har förvärvats i yrkes- 
  
 heter som har förvärvats i yrkes- 
  
 verksamhet. 
  
 verksamhet. 
  
 För fritidspedagoger och mot- 
  
 svarande som har fullföljt sådan 
  
 uppdragsutbildning 
  
 som 
  
 avses 
  
 i 1 § första stycket gäller inte kra- 
  
 vet på ett självständigt arbete 
  
 (examensarbete) enligt bilaga 2 
  
 till högskoleförordningen 
  
 eller 
  
 motsvarande 
  
 krav 
  
 enligt 
  
 äldre 
  
 bestämmelser för en behörighets- givande examen. 
  
 Denna förordning träder i kraft 1 juli 2018. 
  
 26 Senaste lydelse 2014:161. 
  
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.9Förslag till 
  
 förordning om ändring 
  
 i gymnasieförordning (2010:2039) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om gymnasieförordning (2010:2039) att 8 kap. 1 c § ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 8 kap. 
  
 1 c §27 
  
 Bestämmelserna i 3 kap. 16 § andra stycket skollagen (2010:800) samt 1 a och 1 b §§ i detta kapitel gäller inte för lärare som saknar legitimation och är anställda utan tidsbegränsning för att bedriva 
  
 undervisning 
  
 1. i modersmål, 
  
 1. i modersmål, eller 
  
 2. i ett yrkesämne, eller 
  
 2. som avses i 2 kap. 17 § 
  
 3. som avses i 2 kap. 17 § 
  
 skollagen. 
  
 skollagen. 
  
 Första stycket gäller bara i de 
  
 Första stycket gäller bara i de 
  
 fall läraren bedriver sådan under- 
  
 fall läraren bedriver sådan under- 
  
 visning som avses i samma stycke 
  
 visning som avses i samma stycke 
  
 1, 2 eller 3. 
  
 1 eller 2. 
  
 1.Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 2.I fråga om lärare som saknar legitimation för att bedriva undervisning i skolväsendet och som ingått avtal om anställning som lärare före den 1 juli 2019 för att undervisa i ett yrkesämne gäller 8 kap. 1 c § i den äldre lydelsen, dock längst till utgången av juni 2026. 
  
 27 Senaste lydelse 2012:745. 
  
 46 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.10Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordning (2011:183) om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion 
  
 i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2011:183) om be- fattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsva- rande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt för fortbildning för rektorer 
  
 dels att 1 kap. 1 §, 2 kap.  
 1–11 
  §§, 3 a kap. 1, 4 och 6 §§ och 4 kap. 1 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels att förordningens rubrik ska ha följande lydelse, 
  
 dels att rubriken närmast före 2 kap. 1, 2, 3 och 7 §§, 3 kap. 1 § och 3 a kap. 1 § ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Förordning (2011:183) om befattningsutbildning för rekto- rer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer. 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Förordning (2011:183) om befattningsutbildning för rekto- rer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer. 
  
 1 kap. 
  
 1 §28 
  
 Ett universitet eller en högskola som har staten som huvudman och som omfattas av högskolelagen (1992:1434) får på uppdrag av Statens skolverk anordna uppdragsutbildning i form av 
  
 1. befattningsutbildning för 
  
 1. befattningsutbildning för 
  
 rektorer och annan personal 
  
 rektorer och annan personal 
  
 med motsvarande ledningsfunk- 
  
 med motsvarande ledningsfunk- 
  
 tion i skola, förskola och fritids- 
  
 tion i skola, förskola och fritids- 
  
 28 Senaste lydelsen 2015:405. 
  
 47 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 hem, 
  
 hem, och 
  
 2. fortbildning 
  
 för 
  
 rektorer, 
  
 2. fortbildning för rektorer. 
  
 och 
  
 3. fortbildning 
  
 för 
  
 förskole- 
  
 chefer. 
  
 2 kap. 
  
 Utbildningen 
  
 Utbildning 
  
 1 §29 
  
 En högskola får anordna en 
  
 En högskola får anordna en 
  
 sådan 
  
 utbildning 
  
 som 
  
 avses i 
  
 sådan 
  
 utbildning 
  
 som avses i 
  
 1 kap. 
  
 1 § första 
  
 stycket 1 
  
 bara 
  
 1 kap. 1 § första stycket 1 och 2 
  
 om utbildningen knyter an till 
  
 bara om utbildningen knyter an 
  
 sådan utbildning som högskolan 
  
 till sådan utbildning som hög- 
  
 har examenstillstånd för. 
  
 skolan har examenstillstånd för. 
  
 Befattningsutbildningen 
  
 får 
  
 Befattningsutbildning får be- 
  
 bedrivas av flera högskolor i 
  
 drivas av flera högskolor i sam- 
  
 samverkan. 
  
 Om 
  
 utbildningen 
  
 verkan. Om utbildningen be- 
  
 bedrivs av flera högskolor, ska 
  
 drivs av flera högskolor, ska en 
  
 en av högskolorna ha ansvaret 
  
 av högskolorna ha ansvaret för 
  
 för utbildningen som helhet. 
  
 utbildningen som helhet. 
  
 Utbildningens syfte och mål 
  
 Syfte och mål med 
  
 befattningsutbildning 
  
 2 §30 
  
 Syftet 
  
 med 
  
 befattningsut- 
  
 Syftet med 
  
 befattningsut- 
  
 bildningen är att ge rektorer och 
  
 bildning är att ge rektorer och 
  
 annan personal med motsva- 
  
 annan personal med motsva- 
  
 rande 
  
 ledningsfunktion 
  
 kun- 
  
 rande 
  
 ledningsfunktion kun- 
  
 skaper om de krav som anges i 
  
 skaper om de krav som anges i 
  
 föreskrifter 
  
 som 
  
 gäller 
  
 inom 
  
 föreskrifter som gäller för inom 
  
 skolan, förskolan och fritids- 
  
 skolan, förskolan och fritids- 
  
 hemmet, samt att utveckla deras 
  
 hemmet, samt att utveckla deras 
  
 29Senaste lydelse 2011:183. 
  
 30Senaste lydelse 2011:183. 
  
 48 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 roll som ledare så att verksam- hetens kvalitet kan säkerställas. 
  
 Målet med utbildningen är att deltagarna får sådana kun- skaper att de kan 
  
 roll som ledare så att verksam- hetens kvalitet kan säkerställas. 
  
 Målet med utbildningen för rektorer, förutom rektorer vid en förskoleenhet, är att deltagarna får sådana fördjupade kunskaper att de kan 
  
 1.ansvara för att elever och barn får en likvärdig och rättssäker utbildning, 
  
 2.skapa förutsättningar för måluppfyllelse på såväl individ- som verksamhetsnivå, och 
  
 3.ansvara för att verksamheten som helhet utvecklas. 
  
 Statens skolverk ska i sam- band med beställning av befatt- ningsutbildningen närmare ange de mål som ska gälla för utbild- ningen. 
  
 Målet med utbildningen för rektorer vid en förskoleenhet är att deltagarnas kunskaper stärks så att de får bättre förutsättningar att kunna 
  
 1.ansvara för att barn får en likvärdig och rättssäker utbild- ning, 
  
 2.skapa förutsättningar för måluppfyllelse på såväl individ- som verksamhetsnivå, och 
  
 3.ansvara för att verksam- heten som helhet utvecklas. 
  
 Statens skolverk ska i sam- band med beställning av befatt- ningsutbildning närmare ange de mål som ska gälla för utbild- ningen. 
  
 49 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 Utbildningens omfattning 
  
 Utbildningarnas omfattning 
  
 och innehåll 
  
 och innehåll 
  
 3 §31 
  
 Befattningsutbildningen ska 
  
 Rektorer, utom rektorer vid en 
  
 motsvara 30 högskolepoäng och 
  
 förskoleenhet, ska genomgå be- 
  
 bestå av kurserna 
  
 fattningsutbildning som motsva- 
  
 rar 30 högskolepoäng och bestå 
  
 av kurserna 
  
 1.skoljuridik och myndighetsutövning (10 högskolepoäng), 
  
 2.mål- och resultatstyrning (10 högskolepoäng), och 
  
 3.skolledarskap (10 högskolepoäng). 
  
 Rektorer vid en förskoleenhet 
  
 ska genomgå en befattningsut- 
  
 bildning 
  
 som 
  
 motsvarar 
  
 sammanlagt 
  
 7,5 högskolepoäng 
  
 inom områden 
  
 enligt första 
  
 stycket  
 1–3. 
  
 4 §32 
  
 En skolhuvudman ska anmäla 
  
 En skolhuvudman ska anmäla 
  
 till högskolan vilka rektorer eller 
  
 till högskolan vilka rektorer eller 
  
 annan personal med motsvarande 
  
 annan personal med motsvarande 
  
 ledningsfunktion som ska genom- 
  
 ledningsfunktion som ska genom- 
  
 gå befattningsutbildningen. 
  
 gå befattningsutbildning. 
  
 5 §33 
  
 Om samtliga anmälda till be- 
  
 Om 
  
 samtliga 
  
 anmälda till 
  
 fattningsutbildningen inte kan tas 
  
 befattningsutbildning inte kan tas 
  
 emot på utbildningen vid önskad 
  
 emot på utbildningen vid önskad 
  
 tidpunkt, ska skolhuvudmannen 
  
 tidpunkt, 
  
 ska 
  
 skolhuvudmannen 
  
 se till att nyanställda rektorer 
  
 se till att nyanställda rektorer 
  
 erbjuds plats i första hand. 
  
 erbjuds plats i första hand. 
  
 31Senaste lydelse 2011:183. 
  
 32Senaste lydelse 2011:183. 
  
 33Senaste lydelse 2011:183. 
  
 50 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 6 §34 
  
 Samma 
  
 kvalitetskrav 
  
 ska 
  
 Samma 
  
 kvalitetskrav 
  
 ska 
  
 ställas 
  
 på 
  
 befattningsutbild- 
  
 ställas på 
  
 befattningsutbildning 
  
 ningen som på högskoleutbild- 
  
 som på högskoleutbildning 
  
 på 
  
 ning på grundnivå eller avan- 
  
 grundnivå eller avancerad nivå. 
  
 cerad nivå. 
  
 De som deltar i befattnings- 
  
 De som deltar i befattnings- 
  
 utbildningen får ges betyg och 
  
 utbildning får ges betyg och 
  
 kursbevis enligt bestämmelserna 
  
 kursbevis 
  
 enligt bestämmelserna 
  
 för högskoleutbildning på grund- 
  
 för högskoleutbildning på grund- 
  
 nivå och avancerad nivå. Detta 
  
 nivå och avancerad nivå. Detta 
  
 gäller även om deltagarna saknar 
  
 gäller även om deltagarna saknar 
  
 behörighet för tillträde till hög- 
  
 behörighet för tillträde till hög- 
  
 skoleutbildning. Enbart betygs- 
  
 skoleutbildning. Enbart betygs- 
  
 graderna godkänd eller under- 
  
 graderna godkänd eller under- 
  
 känd får användas. 
  
 känd får användas. 
  
 Tillgodoräknande inom 
  
 Tillgodoräknande inom 
  
 befattningsutbildningen 
  
 befattningsutbildning 
  
 7 §35 
  
 Den som har gått igenom en 
  
 Den som har gått igenom en 
  
 kurs 
  
 inom 
  
 befattningsutbild- 
  
 kurs inom befattningsutbildning 
  
 ningen med godkänt resultat eller 
  
 med godkänt resultat eller har 
  
 har motsvarande utbildning från 
  
 motsvarande utbildning från ett 
  
 ett annat land har rätt att till- 
  
 annat land har rätt att tillgodo- 
  
 godoräkna sig utbildningen 
  
 vid 
  
 räkna sig utbildningen vid den 
  
 den högskola där han eller hon 
  
 högskola där han eller hon del- 
  
 deltar i befattningsutbildningen. 
  
 tar i befattningsutbildning. 
  
 8 §36 
  
 En deltagare i befattningsut- 
  
 En deltagare i befattningsut- 
  
 bildningen får tillgodoräkna sig 
  
 bildning får tillgodoräkna sig en 
  
 en eller två av de kurser som 
  
 eller två av de kurser som anges 
  
 anges i 3 §, om han eller hon har 
  
 i 3 §, om han eller hon har för- 
  
 34Senaste lydelse 2011:183. 
  
 35Senaste lydelse 2011:183. 
  
 36Senaste lydelse 2011:183. 
  
 51 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 förvärvat motsvarande kunska- per genom annan utbildning eller i yrkesverksamhet. 
  
 värvat motsvarande kunskaper genom annan utbildning eller i yrkesverksamhet. 
  
 9 §37 
  
 Om en rektor eller annan 
  
 Om en rektor eller annan 
  
 person 
  
 med 
  
 motsvarande 
  
 person 
  
 med 
  
 motsvarande 
  
 ledningsfunktion 
  
 genom 
  
 ledningsfunktion 
  
 genom 
  
 tidigare 
  
 utbildning 
  
 eller 
  
 tidigare 
  
 utbildning 
  
 eller 
  
 yrkeserfarenhet 
  
 har 
  
 förvärvat 
  
 yrkeserfarenhet 
  
 har 
  
 förvärvat 
  
 kunskaper som 
  
 kan jämställas 
  
 kunskaper som 
  
 kan jämställas 
  
 med 
  
 befattningsutbildningen 
  
 med befattningsutbildning som 
  
 som helhet, har han eller hon 
  
 helhet, har han eller hon rätt att 
  
 rätt att få en skriftlig redovis- 
  
 få en skriftlig redovisning som 
  
 ning som visar detta. Den 
  
 visar 
  
 detta. 
  
 Den 
  
 skriftliga 
  
 skriftliga redovisningen får inte 
  
 redovisningen får inte användas 
  
 användas för sådant tillgodoräk- 
  
 för sådant tillgodoräknande som 
  
 nande som avses i 7, 8 eller 11 §. 
  
 avses i 7, 8 eller 11 §. 
  
 37 Senaste lydelse 2011:183. 
  
 52 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 10 §38 
  
 Högskolan ska, på begäran av 
  
 Högskolan ska, på begäran av 
  
 den som deltar i befattningsut- 
  
 den som deltar i befattningsut- 
  
 bildningen och den skolhuvud- 
  
 bildning och den skolhuvudman 
  
 man som är arbetsgivare för 
  
 som är arbetsgivare för honom 
  
 honom eller henne, pröva till- 
  
 eller henne, pröva tillgodoräk- 
  
 godoräknanden 
  
 enligt 
  
 7 
  
 och 
  
 nanden enligt 7 och 8 §§. En 
  
 8 §§. En högskola som anordnar 
  
 högskola som anordnar befatt- 
  
 befattningsutbildningen 
  
 ska 
  
 ningsutbildning ska också pröva 
  
 också pröva om sådana skriftliga 
  
 om sådana skriftliga redovis- 
  
 redovisningar som avses i 9 § 
  
 ningar som avses i 9 § ska läm- 
  
 ska lämnas. Skriftliga redovis- 
  
 nas. Skriftliga 
  
 redovisningar får 
  
 ningar får bara lämnas om både 
  
 bara lämnas om både rektorn 
  
 rektorn eller annan person med 
  
 eller annan person med motsva- 
  
 motsvarande 
  
 ledningsfunktion 
  
 rande ledningsfunktion och den 
  
 och den skolhuvudman som är 
  
 skolhuvudman som är arbetsgi- 
  
 arbetsgivare 
  
 för 
  
 honom 
  
 eller 
  
 vare för honom eller henne be- 
  
 henne begär det. 
  
 gär det. 
  
 11 §39 
  
 Den som har genomgått be- 
  
 Den som har genomgått be- 
  
 fattningsutbildningen 
  
 har 
  
 rätt 
  
 fattningsutbildning 
  
 har 
  
 rätt att 
  
 att tillgodoräkna sig utbild- 
  
 tillgodoräkna 
  
 sig 
  
 utbildningen 
  
 ningen som högskoleutbildning 
  
 som högskoleutbildning enligt 
  
 enligt bestämmelserna i hög- 
  
 bestämmelserna 
  
 i 
  
 hög- 
  
 skoleförordningen (1993:100). 
  
 skoleförordningen (1993:100). 
  
 3 kap. 
  
 Fortbildning för rektorer 
  
 Fortbildning för 
  
 rektorer, 
  
 utom rektorer vid en för- 
  
 skoleenhet 
  
 3 a kap. 
  
 Fortbildning 
  
 för 
  
 Fortbildning för rektorer vid 
  
 förskolechefer 
  
 en förskoleenhet 
  
 38Senaste lydelse 2011:183. 
  
 39Senaste lydelse 2011:183. 
  
 53 
  
 För att få delta i fortbild- ningen krävs att rektorn arbetat som rektor vid en förskoleenhet minst ett år på halvtid eller mot- svarande. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1 §40 
  
 Syftet med fortbildningen är 
  
 Syftet med fortbildningen är 
  
 att förskolechefer ska utveckla 
  
 att rektorer ska utveckla sitt 
  
 sitt pedagogiska ledarskap. 
  
 pedagogiska ledarskap. 
  
 Statens skolverk ska i samband med beställning av fortbild- ningen ange de mål som ska gälla för utbildningen. 
  
 4 §41 För att få delta i fortbild- 
  
 ningen krävs att förskolechefen arbetat som förskolechef minst ett år på halvtid eller mot- svarande. 
  
 6 §42 
  
 Om samtliga anmälda till fort- 
  
 Om samtliga anmälda till fort- 
  
 bildningen inte kan tas emot på 
  
 bildningen inte kan tas emot på 
  
 utbildningen vid önskad tidpunkt, 
  
 utbildningen vid önskad tidpunkt, 
  
 ska huvudmannen se till att för- 
  
 ska huvudmannen se till att 
  
 skolechefer som inte fullgjort en 
  
 rektorer som inte fullgjort en 
  
 befattningsutbildning enligt 2 kap. 
  
 befattningsutbildning enligt 2 kap. 
  
 eller en motsvarande äldre utbild- 
  
 eller en motsvarande äldre utbild- 
  
 ning erbjuds plats i första hand. 
  
 ning erbjuds plats i första hand. 
  
 4 kap. 
  
 1 §43 
  
 Statens skolverk ska följa upp i 
  
 Statens 
  
 skolverk 
  
 ska följa 
  
 vilken 
  
 omfattning 
  
 rektorer och 
  
 upp i vilken omfattning rektorer 
  
 annan personal med motsvarande 
  
 och annan personal med mot- 
  
 ledningsfunktion i skola, förskola 
  
 svarande 
  
 ledningsfunktion i 
  
 och fritidshem genomgått befatt- 
  
 skola, förskola och 
  
 fritidshem 
  
 ningsutbildningen. 
  
 Detsamma 
  
 genomgått 
  
 befattningsutbild- 
  
 gäller i vilken omfattning rektorer 
  
 ning. Detsamma gäller i vilken 
  
 och 
  
 förskolechefer 
  
 genomgått 
  
 omfattning rektorer genomgått 
  
 respektive fortbildning. 
  
 respektive fortbildning. 
  
 40Senaste lydelse 2015:405. 
  
 41Senaste lydelse 2015:405. 
  
 42Senaste lydelse 2015:405. 
  
 43Senaste lydelse 2015:405. 
  
 54 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 En högskola som anordnar 
  
 En högskola som anordnar 
  
 befattningsutbildningen 
  
 eller 
  
 befattningsutbildning eller fort- 
  
 fortbildningen är skyldig att 
  
 bildning är skyldig att medverka 
  
 medverka i uppföljningen av 
  
 i uppföljningen av utbildningen. 
  
 utbildningen. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 55 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.11Förslag till 
  
 förordning om ändring 
  
 i förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2011:326) om be- hörighet och legitimation för lärare och förskollärare 
  
 dels att 2 kap. 7 a, 14 a, 20, 35 och 52 och 5 kap. 5 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels att rubriken närmast före 2 kap. 35 § ska utgå, 
  
 dels att nuvarande 7 b § respektive 30 a § ska betecknas 7 a § re- spektive 30 b §, 
  
 dels att 1 kap. 5 §, 2 kap.  
 4–5,6–7, 
  11 a,  
 12–14, 
  
 15–17 
  b,  
 18–19, 
  
 23–25, 
  27, 28, 30, 30 a,  
 36–43, 
  45, 47, 49 och 50 §§, 5 kap. 4 § samt punkterna 9, 10 och 21 i ikraftträdande- och övergångsbestämmel- serna ska ha följande lydelse, 
  
 dels att rubriken närmast före 2 kap. 36 § ska sättas närmast före 2 kap. 35 §, 
  
 dels att det i förordningen ska införas 6 nya paragrafer: 2 kap. 4 b, 7 b §, 25 a, 28 a, 30 a och 35 §§, 
  
 dels att det i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna ska införas en ny punkt 22. 
  
 56 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
  
 5 §44 
  
 Vid tillämpningen av denna förordning jämställs specialpedagog- examen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) med speciallärarexamen enligt samma bilaga. Detsamma gäller en äldre examen som motsvarar någon av dessa examina. 
  
 Första stycket gäller bara om den examen som ska jämställas med speciallärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen har utfärdats senast den 30 juni 2015 och avser en utbildning som påbörjats före utgången av 2008. 
  
 2 kap. 
  
 4 §45 
  
 Behörig att undervisa i grundskolans årskurs  
 1–3 
  i ämnena bild, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik, slöjd eller moderna språk är, utöver vad som följer av 3 eller 3 a §, den som har avlagt 
  
 1.grundlärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) med inriktning mot arbete i fritidshem, 
  
 2.grundlärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 4–6, 
  
 3.ämneslärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 7–9, 
  
 4. en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete i fritidshem och minst en årskurs i grundskolan, 
  
 4. en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete i fritidshem, 
  
 5.en äldre examen än som avses i 2 eller 3 och som är avsedd för arbete i minst en av årskurserna  
 4–9 
  i grundskolan, eller 
  
 6.en examen som ger behörighet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kompletterat sin 
  
 44Senaste lydelse 2011:326. 
  
 45Senaste lydelse 2011:1596. 
  
 57 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1, 2 eller 3. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att under- visa i något eller några av de ämnen som anges där och som omfat- tas av lärarens utbildning. 
  
 4 a §46 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 skolans årskurs  
 1–3 
  i ett eller 
  
 skolans årskurs  
 1–3 
  
 i 
  
 ett 
  
 eller 
  
 flera av ämnena bild, hem- och 
  
 flera av ämnena bild, hem- och 
  
 konsumentkunskap, idrott och 
  
 konsumentkunskap, 
  
 idrott 
  
 och 
  
 hälsa, musik eller slöjd är, utöver 
  
 hälsa, musik eller slöjd är, utöver 
  
 vad som följer av 3, 3 a eller 4 §, 
  
 vad som följer av 3, 3 a eller 4 §, 
  
 den som är behörig att undervisa 
  
 den som är behörig att undervisa 
  
 i samma ämne eller ämnen i 
  
 i samma ämne eller ämnen i 
  
 minst en av årskurserna  
 7–9 
  i 
  
 minst en av årskurserna  
 4–9 
  i 
  
 grundskolan eller i gymnasie- 
  
 grundskolan eller i gymnasie- 
  
 skolan. 
  
 skolan. 
  
 2 kap. 4 b § 
  
 En lärare som är behörig att 
  
 undervisa i ett eller flera ämnen 
  
 enligt 4 § 1 eller 4 är även behörig 
  
 att undervisa i grundskolans års- 
  
 kurs  
 1–3 
  i ämnena bild, hem- och 
  
 konsumentkunskap, 
  
 idrott 
  
 och 
  
 hälsa, musik eller slöjd, om lära- 
  
 ren genom att ha kompletterat sin 
  
 behörighet enligt nämnda bestäm- 
  
 melse 
  
 med 
  
 ytterligare 
  
 utbildning 
  
 har fullgjort ämnesstudier i detta 
  
 eller 
  
 dessa 
  
 ämnen 
  
 om 
  
 minst 
  
 30 högskolepoäng 
  
 eller 
  
 motsva- 
  
 rande omfattning i ett eller minst 
  
 15 högskolepoäng 
  
 eller 
  
 motsva- 
  
 rande omfattning vardera i två av 
  
 ämnena. 
  
 46 Senaste lydelse 2014:1097. 
  
 58 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 5 §47 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 skolans årskurs 3 är, utöver vad 
  
 skolans årskurs 3 är, utöver vad 
  
 som följer av 3, 3 a, 4 eller 4 a §, 
  
 som följer av 3, 3 a, 4, 4 a eller 
  
 den som har avlagt 
  
 4 b §, den som har avlagt 
  
 1.grundlärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 4–6, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete 
  
 iminst en av årskurserna  
 4–6 
  i grundskolan, eller 
  
 3.en examen som ger behörighet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kompletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att under- visa i det eller de ämnen som omfattas av lärarens utbildning. En lärare som avses i första stycket är dock endast behörig att under- visa i svenska som andraspråk om läraren i sin utbildning har full- gjort 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ämnet. 
  
 6 §48 
  
 Behörig att undervisa i grundskolans årskurs  
 4–6 
  är den som har avlagt 
  
 1.grundlärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 4–6, 
  
 2.grundlärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen med inriktning mot arbete i fritidshem, 
  
 3.ämneslärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 7–9, 
  
 4. en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete i minst en av årskurserna  
 4–6 
  i grundskolan, eller 
  
 4.en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete i minst en av årskurserna  
 4–6 
  i grundskolan, 
  
 5.en äldre examen än som avses i 2 och som är avsedd för arbete i fritidshem, eller 
  
 47Senaste lydelse 2013:694. 
  
 48Senaste lydelse 2013:694. 
  
 59 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 5. en äldre examen än som 
  
 6. en äldre examen än som 
  
 avses i 3 och som är avsedd för 
  
 avses i 3 och som är avsedd för 
  
 arbete i minst en av årskurserna 
  
 arbete i minst en av årskurserna 
  
 7–9 
  i grundskolan. 
  
 7–9 
  i grundskolan. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att under- visa i det eller de ämnen som omfattas av lärarens examen. En lärare som avses i första stycket 4 är dessutom endast behörig att under- visa i den eller de årskurser som omfattas av lärarens examen. En lärare som avses i första stycket är dock endast behörig att under- visa i svenska som andraspråk om läraren i sin examen har fullgjort 
  
 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ämnet. 
  
 7 §49 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 skolans årskurs  
 4–6 
  är, utöver vad 
  
 skolans årskurs  
 4–6 
  är, utöver vad 
  
 som följer av 6 §, den som har 
  
 som följer av 6 §, den som har 
  
 avlagt en examen som ger be- 
  
 avlagt en examen som ger be- 
  
 hörighet att bedriva undervisning 
  
 hörighet att bedriva undervisning 
  
 enligt denna förordning, om han 
  
 enligt denna förordning, om han 
  
 eller hon genom att ha komplet- 
  
 eller hon genom att ha komplet- 
  
 terat sin behörighet att undervisa 
  
 terat sin behörighet att undervisa 
  
 som lärare med ytterligare utbild- 
  
 som lärare med ytterligare utbild- 
  
 ning har fullgjort 
  
 ämnesstudier 
  
 ning har fullgjort ämnesstudier i 
  
 om minst 30 högskolepoäng eller 
  
 detta eller dessa ämnen i den om- 
  
 motsvarande omfattning vardera i 
  
 fattning som anges i andra stycket. 
  
 ämnena svenska, matematik 
  
 och 
  
 Ämnesstudierna 
  
 som avses 
  
 i 
  
 engelska. 
  
 första stycket ska omfatta 
  
 Därutöver ska läraren ha full- 
  
 1. minst 
  
 30 högskolepoäng 
  
 gjort ämnesstudier om 
  
 eller motsvarande 
  
 omfattning 
  
 i 
  
 1. minst 
  
 30 högskolepoäng 
  
 samhällsorienterande ämnen 
  
 i 
  
 eller motsvarande 
  
 omfattning 
  
 i 
  
 huvudsak jämnt fördelade mel- 
  
 samhällsorienterande ämnen 
  
 i 
  
 lan dessa ämnen, 
  
 huvudsak jämnt fördelade mel- 
  
 2. minst 
  
 30 högskolepoäng 
  
 lan dessa ämnen, 
  
 eller motsvarande 
  
 omfattning 
  
 i 
  
 2. minst 
  
 30 högskolepoäng 
  
 naturorienterande 
  
 ämnen och 
  
 eller motsvarande 
  
 omfattning 
  
 i 
  
 teknik i huvudsak jämnt för- 
  
 naturorienterande 
  
 ämnen 
  
 och 
  
 delade mellan dessa ämnen, 
  
 49 2013:694. 
  
 60 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 teknik i huvudsak jämnt för- 
  
 3. minst 
  
 30 högskolepoäng 
  
 delade mellan dessa ämnen, 
  
 eller 
  
 motsvarande 
  
 omfattning i 
  
 3. minst 
  
 30 
  
 högskolepoäng 
  
 ett 
  
 eller 
  
 minst 
  
 15 högskole- 
  
 eller 
  
 motsvarande 
  
 omfattning i 
  
 poäng eller motsvarande om- 
  
 ett 
  
 eller 
  
 minst 
  
 15 högskole- 
  
 fattning vardera i två av ämnena 
  
 poäng eller motsvarande om- 
  
 bild, hem- och konsumentkun- 
  
 fattning vardera i två av ämnena 
  
 skap, idrott och hälsa, musik 
  
 bild, hem- och konsumentkun- 
  
 eller slöjd, 
  
 skap, idrott och hälsa, musik 
  
 4. minst 
  
 7,5 
  
 högskolepoäng 
  
 eller slöjd, eller 
  
 eller motsvarande omfattning i ett 
  
 4. minst 
  
 30 
  
 högskolepoäng 
  
 av de ämnen som avses i 1 eller 2, 
  
 eller 
  
 motsvarande 
  
 omfattning i 
  
 eller 
  
 svenska som andraspråk. 
  
 5. minst 
  
 30 
  
 högskolepoäng 
  
 Behörighet enligt första stycket 
  
 eller motsvarande omfattning i ett 
  
 omfattar bara 
  
 ämnena svenska, 
  
 annat ämne än som avses i 1,2,3 
  
 matematik och engelska samt det 
  
 eller 4. 
  
 eller de ämnen som avses i första 
  
 En lärare som avses i första 
  
 stycket 1, 2, 3 eller 4 om lärarens 
  
 och andra stycket är behörig att 
  
 utbildning i detta eller dessa äm- 
  
 undervisa i det eller de ämnen 
  
 nen har den omfattning som 
  
 som anges i andra stycket om 
  
 krävs enligt respektive punkt 
  
 lärarens utbildning i ämnet har 
  
 den omfattning som krävs enligt 
  
 respektive punkt och ämnesstu- 
  
 dierna i huvudsak kan anses 
  
 motsvara kraven i grundlärar- 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 skoleförordningen 
  
 (1993:100) 
  
 med inriktning mot arbete i 
  
 grundskolans årskurs  
 4–6 
  i fråga 
  
 om ämneskunskaper. 
  
 7 b § 
  
 En lärare som är behörig att 
  
 undervisa i ett eller flera ämnen 
  
 enligt 6 § 2 eller 5 är även behörig 
  
 att undervisa i grundskolans års- 
  
 kurs  
 4–6 
  i ämnena bild, hem- och 
  
 konsumentkunskap, 
  
 idrott och 
  
 hälsa, musik eller slöjd, om läraren 
  
 61 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 genom att ha kompletterat sin behörighet enligt nämnda bestäm- melse med ytterligare utbildning har fullgjort ämnesstudier i detta eller dessa ämnen om minst 30 högskolepoäng eller motsva- rande omfattning i ett eller minst 15 högskolepoäng eller motsva- rande omfattning vardera i två av ämnena. 
  
 11 a §50 
  
 En lärare som är behörig att undervisa i ett eller flera ämnen en- ligt 11 § är även behörig att undervisa i grundsärskolans årskurs  
 1–6 
  i ytterligare ett eller flera ämnen, om läraren genom att ha kom- pletterat sin behörighet enligt nämnda bestämmelse med ytterligare utbildning har fullgjort ämnesstudier i detta eller dessa ämnen i den omfattning som anges i andra stycket. 
  
 Ämnesstudier som avses i första stycket ska omfatta 
  
 1.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ämnet svenska, svenska som andraspråk eller matematik, 
  
 2.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ett eller minst 15 högskolepoäng eller motsvarande vardera i två av ämnena bild, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik eller slöjd, 
  
 3.minst 15 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i sam- hällsorienterande ämnen i huvudsak jämnt fördelade mellan dessa ämnen, 
  
 4.minst 15 högskolepoäng eller motsvarande i naturorien- terande ämnen och teknik i hu- vudsak jämnt fördelade mellan dessa ämnen, 
  
 5.minst 7,5 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ett av de ämnen som avses i 3 eller 4, eller 
  
 4. minst 15 högskolepoäng eller motsvarande i naturorien- terande ämnen eller naturorien- terande ämnen och teknik i hu- vudsak jämnt fördelade mellan dessa ämnen, 
  
 5. minst 7,5 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ämnet teknik, eller 
  
 50 Senaste lydelse 2013:694. 
  
 62 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 6. minst 15 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ett annat ämne än som avses i 1, 2, 3, 4 eller 5. 
  
 En lärare som avses i första stycket är även behörig att undervisa i det eller de ämnesområden för vilket ett ämne, som läraren är behörig att undervisa i, är relevant. 
  
 12 §51 
  
 Behörig att undervisa i grundsärskolans årskurs  
 1–6 
  i ämnena bild, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik eller slöjd och i ämnesområdena estetisk verksamhet, motorik eller vardagsaktiviteter är, utöver vad som följer av 11 eller 11 a §, den som har avlagt speciallärarexamen enligt bilaga 2 till högskole- förordningen (1993:100) med specialisering mot utvecklings- störning och 
  
 1.grundlärarexamen enligt samma bilaga med inriktning mot arbete i fritidshem, 
  
 2.grundlärarexamen enligt samma bilaga med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 4–6, 
  
 3.ämneslärarexamen enligt samma bilaga med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 7–9, 
  
 4. en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete i fritidshem och minst en årskurs i grundskolan, 
  
 4. en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete i fritidshem, 
  
 5.en äldre examen än som avses i 2 eller 3 och som är avsedd för arbete i minst en av årskurserna  
 4–9 
  i grundskolan, eller 
  
 6.genom att ha kompletterat en examen som ger behörighet att bedriva undervisning enligt denna förordning med ytterligare ut- bildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1, 2 eller 3. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att under- visa i något eller några av de ämnen som anges där och som omfat- tas av lärarens utbildning. Läraren är dessutom endast behörig att undervisa i något eller några av de ämnesområden som anges i första stycket för vilket ett sådant ämne är relevant. 
  
 Kravet i första stycket på att ha avlagt speciallärarexamen gäller inte lärare som har avlagt en behörighetsgivande examen som är 
  
 51 Senaste lydelse 2013:693. 
  
 63 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen och omfattar inriktning eller speciali- sering mot utvecklingsstörning. 
  
 12 a §52 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 särskolans årskurs  
 1–6 
  i ett eller 
  
 särskolans årskurs  
 1–6 
  i ett eller 
  
 flera av ämnena bild, hem- och 
  
 flera av ämnena bild, hem- och 
  
 konsumentkunskap, 
  
 idrott 
  
 och 
  
 konsumentkunskap, 
  
 idrott 
  
 och 
  
 hälsa, musik eller slöjd är, utöver 
  
 hälsa, musik eller slöjd är, utöver 
  
 vad som följer av 11, 11 a eller 
  
 vad som följer av 11, 11 a eller 
  
 12 §, den som har avlagt special- 
  
 12 §, den som har avlagt special- 
  
 lärarexamen enligt 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 lärarexamen enligt 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 högskoleförordningen (1993:100) 
  
 högskoleförordningen (1993:100) 
  
 med specialisering mot utveck- 
  
 med specialisering mot utveck- 
  
 lingsstörning och som är behörig 
  
 lingsstörning och som är behörig 
  
 att undervisa i samma ämne eller 
  
 att undervisa i samma ämne eller 
  
 ämnen i minst en av årskurserna 
  
 ämnen i minst en av årskurserna 
  
 7–9 
  i grundskolan eller i gymna- 
  
 4–9 
  i grundskolan eller i gymna- 
  
 sieskolan. 
  
 sieskolan. 
  
 En lärare som är behörig enligt första stycket att undervisa i ett eller flera ämnen är dessutom behörig att undervisa i något eller några av ämnesområdena estetisk verksamhet, motorik eller var- dagsaktiviteter för vilket ett sådant ämne är relevant. 
  
 Kravet i första stycket på att ha avlagt speciallärarexamen gäller inte lärare som har avlagt en behörighetsgivande examen som är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen och omfattar inriktning eller speciali- sering mot utvecklingsstörning. 
  
 13 §53 
  
 Behörig att undervisa i grundsärskolans årskurs  
 7–9 
  är den som har avlagt speciallärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförord- ningen (1993:100) med specialisering mot utvecklingsstörning och 
  
 1. ämneslärarexamen enligt samma bilaga med inriktning mot 
  
 52Senaste lydelsen 2014:1097. 
  
 53Senaste lydelsen 2013:694. 
  
 64 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 arbete i grundskolans årskurs  
 7–9, 
  
 1. grundlärarexamen enligt 
  
 2. grundlärarexamen enligt 
  
 samma bilaga med inriktning 
  
 samma bilaga med inriktning 
  
 mot arbete i årskurs  
 4–6, 
  eller 
  
 mot arbete i årskurs  
 4–6, 
  eller 
  
 2. en äldre examen än som 
  
 3. en äldre examen än som 
  
 avses i 1 och som är avsedd för 
  
 avses i 1 eller 2 och som är av- 
  
 arbete i minst en av årskurserna 
  
 sedd för arbete i minst en av 
  
 4–6 
  i grundskolan. 
  
 årskurserna  
 4–6 
  eller  
 7–9 
  i 
  
 grundskolan. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att under- visa i det eller de ämnen som omfattas av lärarens examen. Läraren är dessutom behörig att undervisa i det eller de ämnesområden för vilket ett sådant ämne är relevant. En lärare som avses i första stycket är dock endast behörig att undervisa i svenska som andra- språk om läraren i sin examen har fullgjort 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ämnet. 
  
 Kravet i första stycket på att ha avlagt speciallärarexamen gäller inte lärare som har avlagt en behörighetsgivande examen som är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen och omfattar inriktning eller speciali- 
  
 sering mot utvecklingsstörning. 
  
 14 §54 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 särskolans årskurs  
 7–9 
  är, utöver 
  
 särskolans årskurs  
 7–9 
  är, utöver 
  
 vad som följer av 13 §, den som 
  
 vad som följer av 13 §, den som 
  
 har 
  
 avlagt 
  
 speciallärarexamen 
  
 har 
  
 avlagt 
  
 speciallärarexamen 
  
 enligt 
  
 bilaga 2 till 
  
 högskole- 
  
 enligt 
  
 bilaga 2 till 
  
 högskoleför- 
  
 förordningen 
  
 (1993:100) med 
  
 ordningen 
  
 (1993:100) 
  
 med 
  
 specialisering 
  
 mot 
  
 utvecklings- 
  
 specialisering 
  
 mot utvecklings- 
  
 störning och en examen som ger 
  
 störning och en examen som ger 
  
 behörighet att bedriva undervis- 
  
 behörighet att bedriva under- 
  
 ning 
  
 enligt 
  
 denna 
  
 förordning. 
  
 visning enligt denna förordning, 
  
 Därutöver ska läraren genom att 
  
 om han eller hon genom att ha 
  
 ha kompletterat sin behörighet att 
  
 kompletterat 
  
 sin 
  
 behörighet att 
  
 undervisa som lärare med ytter- 
  
 undervisa som lärare med ytter- 
  
 ligare utbildning ha fullgjort ämnes- 
  
 ligare 
  
 utbildning 
  
 har 
  
 fullgjort 
  
 54 Senaste lydelse 2013:694. 
  
 65 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 studier om minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning vardera i ämnena svenska, mate- matik och engelska och 
  
 1.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i samhällsorienterande ämnen i huvudsak jämnt fördelade mellan dessa ämnen, 
  
 2.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i natur- orienterande ämnen och teknik i huvudsak jämnt fördelade mellan dessa ämnen, 
  
 3.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ett eller minst 15 högskolepoäng eller mot- svarande omfattning vardera i två av ämnena bild, hem- och konsu- mentkunskap, idrott och hälsa, musik eller slöjd, eller 
  
 4.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i svenska som andraspråk. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att undervisa i ämnena svenska, matematik och engelska samt det eller de ämnen som avses i första stycket 1, 2, 3 eller 4, om lärarens utbildning i detta eller dessa ämnen har den omfattning som krävs enligt respektive 
  
 ämnesstudier i detta eller dessa ämnen i den omfattning som anges i andra stycket. 
  
 Ämnesstudierna som avses i första stycket ska omfatta 
  
 1.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i samhällsorienterande ämnen i huvudsak jämnt fördelade mellan dessa ämnen, 
  
 2.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i natur- orienterande ämnen eller natur- orienterande ämnen och teknik i huvudsak jämnt fördelade mellan dessa ämnen, 
  
 3.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ett eller minst 15 högskolepoäng eller mot- svarande omfattning vardera i två av ämnena bild, hem- och konsu- mentkunskap, idrott och hälsa, musik eller slöjd, 
  
 4.minst 7,5 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ämnet teknik, eller 
  
 5.minst 30 högskolepoäng eller motsvarande omfattning i ett annat ämne än som avses i 1,2,3 eller 4. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att undervisa i ämnena som avses i första stycket 1, 2, 3, 4 eller 5, om lärarens utbildning i detta eller dessa ämnen har den om- fattning som krävs enligt re- spektive punkt. Läraren är dess- utom behörig att undervisa i det 
  
 66 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 punkt. Läraren 
  
 är 
  
 dessutom 
  
 eller de ämnesområden för vil- 
  
 behörig att undervisa i det eller 
  
 ket ett ämne, som läraren är 
  
 de ämnesområden för vilket ett 
  
 behörig att undervisa i, är rele- 
  
 ämne, som läraren är behörig att 
  
 vant. 
  
 undervisa i, är relevant. 
  
 Första och 
  
 andra 
  
 styckena 
  
 gäller dock inte om lärarens be- 
  
 hörighetsgivande 
  
 examen är 
  
 ämneslärarexamen enligt bilaga 2 
  
 till högskoleförordningen eller en 
  
 motsvarande äldre examen. 
  
 Kravet i första stycket på att ha avlagt speciallärarexamen gäller inte lärare som har avlagt en behörighetsgivande examen som är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen och omfattar inriktning eller speciali- 
  
 sering mot utvecklingsstörning. 
  
 15 §55 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 Behörig att undervisa i grund- 
  
 särskolans årskurs  
 7–9 
  i 
  
 ämnena 
  
 särskolans årskurs  
 7–9 
  
 i ämnena 
  
 bild, hem- och konsument- 
  
 bild, hem- och konsument- 
  
 kunskap, idrott och hälsa, musik 
  
 kunskap, idrott och hälsa, musik 
  
 eller slöjd och i ämnesområdena 
  
 eller slöjd och i ämnesområdena 
  
 estetisk verksamhet, motorik eller 
  
 estetisk verksamhet, motorik eller 
  
 vardagsaktiviteter är, 
  
 utöver 
  
 vad 
  
 vardagsaktiviteter 
  
 är, 
  
 utöver vad 
  
 som följer av 13, 14 eller 14 a §, 
  
 som följer av 13 eller 14 §, den 
  
 den som har avlagt special- 
  
 som har avlagt speciallärarexamen 
  
 lärarexamen enligt 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 enligt 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 högskole- 
  
 högskoleförordningen (1993:100) 
  
 förordningen 
  
 (1993:100) 
  
 med 
  
 med specialisering mot utveck- 
  
 specialisering 
  
 mot 
  
 utvecklings- 
  
 lingsstörning och 
  
 störning och 
  
 1. grundlärarexamen 
  
 enligt 
  
 samma bilaga med inriktning mot 
  
 arbete i fritidshem, 
  
 1. ämneslärarexamen 
  
 enligt 
  
 2. ämneslärarexamen 
  
 enligt 
  
 samma bilaga med 
  
 inriktning 
  
 samma 
  
 bilaga 
  
 med 
  
 inriktning 
  
 mot arbete i grundskolans års- 
  
 mot arbete i grundskolans års- 
  
 55 Senaste lydelse 2013:693. 
  
 67 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 kurs  
 7–9, 
  
 kurs  
 7–9, 
  
 2. en äldre examen än som 
  
 3. en äldre examen än som 
  
 avses i 1 och som är avsedd för 
  
 avses i 1 eller 2 och som är av- 
  
 arbete i minst en av årskurserna 
  
 sedd antingen för 
  
 fritidshemmet 
  
 7–9 
  i grundskolan, eller 
  
 eller för arbete i minst en av 
  
 årskurserna  
 7–9 
  i grundskolan, 
  
 eller 
  
 3. en examen 
  
 som ger be- 
  
 4. en examen som ger be- 
  
 hörighet att bedriva undervis- 
  
 hörighet att bedriva undervis- 
  
 ning enligt 
  
 denna förordning, 
  
 ning enligt 
  
 denna förordning, 
  
 om han eller hon genom att ha 
  
 om han eller hon genom att ha 
  
 kompletterat sin behörighet att 
  
 kompletterat sin behörighet att 
  
 undervisa som lärare med ytter- 
  
 undervisa som lärare med ytter- 
  
 ligare utbildning 
  
 har fullgjort 
  
 ligare utbildning 
  
 har fullgjort 
  
 ämnesstudier om minst 30 hög- 
  
 ämnesstudier om minst 30 hög- 
  
 skolepoäng 
  
 eller 
  
 motsvarande 
  
 skolepoäng 
  
 eller 
  
 motsvarande 
  
 omfattning i ett eller två av 
  
 omfattning i ett eller två av 
  
 ämnena bild, hem- och konsu- 
  
 ämnena bild, hem- och konsu- 
  
 mentkunskap, idrott och hälsa, 
  
 mentkunskap, idrott och hälsa, 
  
 musik eller slöjd. 
  
 musik eller slöjd. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att under- visa i något eller några av de ämnen som anges där och som omfat- tas av lärarens utbildning. Läraren är dessutom endast behörig att undervisa i något eller några av de ämnesområden som anges i första stycket för vilket ett sådant ämne är relevant. 
  
 Kravet i första stycket på att ha avlagt speciallärarexamen gäller inte lärare som har avlagt en behörighetsgivande examen som är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen och omfattar inriktning eller speciali- 
  
 sering mot utvecklingsstörning. 
  
 15 a §56 
  
 Behörig 
  
 att 
  
 undervisa 
  
 i 
  
 Behörig 
  
 att 
  
 undervisa 
  
 i 
  
 grundsärskolans 
  
 årskurs  
 7–9 
  
 i 
  
 grundsärskolans 
  
 årskurs  
 7–9 
  
 i 
  
 ett eller flera av ämnena bild, 
  
 ett eller flera av ämnena bild, 
  
 hem- 
  
 och 
  
 konsumentkunskap, 
  
 hem- 
  
 och 
  
 konsumentkunskap, 
  
 idrott 
  
 och 
  
 hälsa, musik eller 
  
 idrott 
  
 och 
  
 hälsa, musik eller 
  
 56 Senaste lydelse 2014:1097. 
  
 68 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 slöjd är, utöver vad som följer av 
  
 slöjd är, utöver vad som följer av 
  
 13, 14, 14 a eller 15 §, den som 
  
 13, 14, eller 15 §, den som har 
  
 har avlagt speciallärarexamen 
  
 avlagt speciallärarexamen enligt 
  
 enligt bilaga 2 till högskoleför- 
  
 bilaga 2 till högskoleförord- 
  
 ordningen (1993:100) med spe- 
  
 ningen (1993:100) med speciali- 
  
 cialisering mot utvecklingsstör- 
  
 sering mot utvecklingsstörning 
  
 ning och som är behörig att 
  
 och som är behörig att under- 
  
 undervisa i samma ämne eller 
  
 visa i samma ämne eller ämnen i 
  
 ämnen i minst en av årskurserna 
  
 minst en av årskurserna  
 4–9 
  i 
  
 7–9 
  i grundskolan eller i gymna- 
  
 grundskolan eller i gymnasie- 
  
 sieskolan. 
  
 skolan. 
  
 En lärare som är behörig enligt första stycket att undervisa i ett eller flera ämnen är dessutom behörig att undervisa i något eller några av ämnesområdena estetisk verksamhet, motorik eller var- dagsaktiviteter för vilket ett sådant ämne är relevant. 
  
 Kravet i första stycket på att ha avlagt speciallärarexamen gäller inte lärare som har avlagt en behörighetsgivande examen som är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen och omfattar inriktning eller speciali- 
  
 sering mot utvecklingsstörning. 
  
 16 §57 
  
 Behörig att undervisa i trä- 
  
 Behörig att undervisa i trä- 
  
 ningsskolan är, utöver vad som 
  
 ningsskolan är, utöver vad som 
  
 följer av 11, 11 a, 12, 13, 14, 14 a, 
  
 följer av 11, 11 a, 12, 13, 14, 15 
  
 15 eller 15 a §, den som har 
  
 eller 15 a §, den som har avlagt 
  
 avlagt speciallärarexamen enligt 
  
 speciallärarexamen enligt bilaga 2 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 högskoleförord- 
  
 till 
  
 högskoleförordningen 
  
 ningen (1993:100) med spe- 
  
 (1993:100) med specialisering 
  
 cialisering 
  
 mot 
  
 utvecklingsstör- 
  
 mot utvecklingsstörning och 
  
 ning och 
  
 1.förskollärarexamen enligt samma bilaga, 
  
 2.en grundlärarexamen enligt samma bilaga med inriktning 
  
 2. en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för 
  
 mot arbete i fritidshem, 
  
 3. en äldre examen än som avses i 1 eller 2 och som är av- 
  
 57 Senaste lydelse 2013:693. 
  
 69 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 arbete i förskola, eller 
  
 sedd för arbete i förskola eller 
  
 fritidshem, eller 
  
 3. genom att ha kompletterat 
  
 4. genom att ha kompletterat 
  
 en examen som ger behörighet 
  
 en examen som ger behörighet 
  
 att bedriva undervisning enligt 
  
 att bedriva undervisning enligt 
  
 denna förordning med ytterli- 
  
 denna förordning med ytterli- 
  
 gare utbildning har fått kun- 
  
 gare utbildning har fått kun- 
  
 skaper och förmågor som mot- 
  
 skaper och förmågor som mot- 
  
 svarar kraven för en examen 
  
 svarar kraven för en examen 
  
 som avses i 1. 
  
 som avses i 1 eller 2. 
  
 Kravet i första stycket på att ha avlagt speciallärarexamen gäller inte lärare eller förskollärare som har avlagt en behörighetsgivande examen som är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen och omfattar inriktning eller specialisering mot utvecklingsstörning. 
  
 17 §58 
  
 Behörig att undervisa i specialskolan är den som har avlagt speciallärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) med specialisering mot dövhet eller hörselskada, synskada, grav språkstörning eller utvecklingsstörning och 
  
 1.en examen enligt samma bilaga som ger behörighet att under- visa i grundskolan, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete 
  
 igrundskolan, eller 
  
 3.genom att ha kompletterat en examen som ger behörighet att bedriva undervisning enligt denna förordning med ytterligare ut- bildning är behörig att undervisa i grundskolan. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att bedriva undervisning som är avsedd för elever med sådan funktionsned- sättning som lärarens speciallärarexamen avser och i motsvarande årskurser och ämnen som lärarens utbildning ger behörighet att undervisa i i grundskolan enligt bestämmelser i denna förordning. Detta gäller dock inte behörighet att undervisa i årskurserna 7 och 8 enligt 10 §. 
  
 58 Senaste lydelse 2011:326. 
  
 70 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 Om eleverna som avses i andra stycket har mer än en funktionsnedsättning ska en lä- rare som avses i första och andra styckena vara behörig om lärarens speciallärarexamen är speciali- serad mot en av funktionsned- sättningarna. 
  
 En lärare som är behörig att undervisa i specialskolans årskurs 9 har motsvarande behörighet att undervisa i specialskolans års- kurs 10 och i sådan ytterligare utbildning som avses i 7 kap. 15 § tredje stycket skollagen. 
  
 17 a §59 
  
 Behörig att undervisa i spe- 
  
 Behörig att undervisa i spe- 
  
 cialskolan i ett eller flera av 
  
 cialskolan i ett eller flera av äm- 
  
 ämnena bild, hem- och konsu- 
  
 nena bild, hem- och konsu- 
  
 mentkunskap, idrott och hälsa, 
  
 mentkunskap, idrott och hälsa, 
  
 musik eller slöjd är, utöver vad 
  
 musik eller slöjd är, utöver vad 
  
 som följer av 17 §, den som har 
  
 som följer av 17 §, den som har 
  
 avlagt 
  
 speciallärarexamen enligt 
  
 avlagt 
  
 speciallärarexamen enligt 
  
 bilaga 2 till högskoleförord- 
  
 bilaga 2 till högskoleförord- 
  
 ningen (1993:100) med speciali- 
  
 ningen (1993:100) med speciali- 
  
 sering mot dövhet eller hörsel- 
  
 sering mot dövhet eller hörsel- 
  
 skada, synskada, grav språkstör- 
  
 skada, synskada, grav språkstör- 
  
 ning 
  
 eller utvecklingsstörning 
  
 ning 
  
 eller utvecklingsstörning 
  
 och som är behörig att under- 
  
 och som är behörig att under- 
  
 visa i samma ämne eller ämnen i 
  
 visa i samma ämne eller ämnen i 
  
 minst en av årskurserna  
 7–9 
  i 
  
 minst en av årskurserna  
 4–9 
  i 
  
 grundskolan eller i gymnasie- 
  
 grundskolan eller i gymnasie- 
  
 skolan. 
  
 skolan. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att bedriva undervisning som är avsedd för elever med sådan funktionsned- sättning som lärarens speciallärarexamen avser. 
  
 59 Senaste lydelse 2014:1097. 
  
 71 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 Om eleverna som avses i andra stycket har mer än en funktionsnedsättning ska en lä- rare som avses i första och andra styckena vara behörig om lärarens speciallärarexamen är speciali- serad mot en av funktionsned- sättningarna. 
  
 17 b §60 
  
 Behörig att undervisa i specialskolan i ämnet rörelse och drama är den som har avlagt speciallärarexamen enligt bilaga 2 till hög- skoleförordningen (1993:100) med specialisering mot dövhet eller hörselskada, eller utvecklingsstörning och 
  
 1.ämneslärarexamen enligt samma bilaga med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 7–9 
  och som omfattar ämnet, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 som är avsedd för arbete som lärare i minst en av årskurserna  
 7–9 
  i grundskolan och som omfattar ämnet, eller 
  
 3.en examen som ger behörighet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kompletterat sin behörighet att undervisa som lärare med ytterligare utbildning har fullgjort ämnesstudier om minst 45 högskolepoäng eller mot- svarande omfattning i ämnet. 
  
 En lärare som avses i första stycket 3 är behörig att undervisa i ämnet rörelse och drama, om ämnesstudierna i huvudsak kan anses motsvara kraven i en ämneslärarexamen enligt bilaga 2 till hög- skoleförordningen med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 7–9 
  i fråga om ämneskunskaper. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att bedriva undervisning som är avsedd för elever med sådan funktionsned- sättning som lärarens speciallärarexamen avser. 
  
 Om eleverna som avses i tredje stycket har mer än en funktionsnedsättning ska en lä- rare som avses i första till tredje styckena vara behörig om lärarens 
  
 60 Senaste lydelse 2013:830 
  
 72 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 speciallärarexamen är speciali- 
  
 serad mot en av funktionsned- 
  
 sättningarna. 
  
 18 a §61 
  
 Behörig att undervisa i same- 
  
 Behörig att undervisa i same- 
  
 skolan i ett eller flera av ämnena 
  
 skolan i ett eller flera av ämnena 
  
 bild, hem- och konsumentkun- 
  
 bild, hem- och konsumentkun- 
  
 skap, idrott och hälsa, musik 
  
 skap, idrott och hälsa, musik 
  
 eller slöjd är, utöver vad som 
  
 eller slöjd är, utöver vad som 
  
 följer av 18 §, den som är behö- 
  
 följer av 18 §, den som är behö- 
  
 rig att undervisa i samma ämne 
  
 rig att undervisa i samma ämne 
  
 eller ämnen i minst en av års- 
  
 eller ämnen i minst en av års- 
  
 kurserna  
 7–9 
  i grundskolan eller 
  
 kurserna  
 4–9 
  i grundskolan eller 
  
 i gymnasieskolan. 
  
 i gymnasieskolan. 
  
 19 §62 
  
 Behörig att undervisa i fritidshemmet är den som har avlagt 
  
 1. grundlärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) med inriktning mot arbete i fritidshem, 
  
 2. en äldre examen än som 
  
 2. en äldre examen än som 
  
 avses i 1 och som är avsedd för 
  
 avses i 1 och som är avsedd för 
  
 arbete i fritidshem och minst en 
  
 arbete i fritidshem, eller 
  
 skolform i skolväsendet, eller, 
  
 3. en examen som ger behörighet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kompletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 I 35 § finns bestämmelser om att en fritidspedagog eller mot- svarande som har avlagt en examen som är avsedd enbart för arbete i fritidshem är behörig att som lärare eller förskollärare undervisa i skolväsendet, om han eller hon har kompletterat sin utbildning. 
  
 61Senaste lydelse 2014:1097. 
  
 62Senaste lydelse 2011:326. 
  
 73 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 23 §63 
  
 Statens skolverk får meddela 
  
 Statens skolverk får meddela 
  
 föreskrifter om vad som krävs 
  
 föreskrifter om vad som krävs 
  
 för att en lärares kompetens ska 
  
 för att en lärares kompetens ska 
  
 vara relevant för ett ämne enligt 
  
 vara relevant för ett ämne enligt 
  
 22 §. 
  
 22 § eller för ett annat ämne än 
  
 ett yrkesämne enligt 25 a och 28 
  
 a §§. 
  
 Ett ämne som avses i första stycket får inte vara ett ämne som 
  
 anges i bilaga 4 till högskoleförordningen (1993:100). 
  
 24 §64 
  
 Behörig 
  
 att undervisa 
  
 på 
  
 Behörig att 
  
 undervisa 
  
 på 
  
 gymnasieskolans introduktions- 
  
 gymnasieskolans introduktions- 
  
 program i grundskolans ämnen 
  
 program i grundskolans ämnen 
  
 är, utöver vad som följer av 21 §, 
  
 är, utöver vad som följer av 21 §, 
  
 den som har avlagt 
  
 den som är behörig att undervisa 
  
 1. ämneslärarexamen 
  
 enligt 
  
 i 
  
 motsvarande 
  
 ämne 
  
 i 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 högskoleförord- 
  
 gymnasieskolan eller i grundsko- 
  
 ningen (1993:100) med inrikt- 
  
 lans 
  
 årskurs  
 7–9 
  
 enligt bestäm- 
  
 ning mot arbete i grundskolans 
  
 melser i denna förordning. 
  
 årskurs  
 7–9, 
  
 2. en 
  
 äldre 
  
 examen 
  
 än 
  
 som 
  
 avses i 1 och som är avsedd för 
  
 arbete i grundskolans årskurs  
 7–9, 
  
 3. en 
  
 examen som ger be- 
  
 hörighet att bedriva undervisning 
  
 enligt denna förordning, om han 
  
 eller hon genom att ha komplet- 
  
 terat sin behörighet att undervisa 
  
 som lärare med ytterligare u- 
  
 tbildning har fullgjort ämnes- 
  
 studier 
  
 om 
  
 minst 90 högskole- 
  
 poäng eller motsvarande omfatt- ning i något av ämnena svenska, samhällskunskap eller musik, eller 
  
 63Senaste lydelse 2011:326. 
  
 64Senaste lydelse 2013:694. 
  
 74 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 4. en examen som ger be- hörighet att bedriva undervis- ning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kompletterat sin behörighet att undervisa som lärare med ytter- ligare utbildning har fullgjort ämnesstudier om minst 45 hög- skolepoäng eller motsvarande omfattning i ett annat av grund- skolans ämnen än som anges i 3. 
  
 En lärare som avses i första stycket 1 eller 2 är endast be- hörig att undervisa i det eller de av grundskolans ämnen som omfattas av lärarens examen. 
  
 En lärare som avses i första stycket 3 eller 4 är endast be- hörig att undervisa i något eller några av de av grundskolans ämnen som anges i respektive punkt. För behörighet krävs att lärarens utbildning i ämnet har den omfattning som anges i respektive punkt och ämnes- studierna i huvudsak kan anses motsvara kraven i ämneslärar- examen enligt bilaga 2 till hög- skoleförordningen (1993:100) med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 7–9 
  i fråga om ämneskunskaper. 
  
 75 
  
 Behörig att undervisa i gym- nasiesärskolan i andra ämnen än yrkesämnen är, utöver den som är behörig att undervisa i grund- särskolan enligt 13, 14, 15 eller 15 a §, den som har avlagt en spe- ciallärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) med specialisering mot utvecklings- störning och 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 25 §65 
  
 Behörig att undervisa i gymnasieskolan i yrkesämnen är den som har avlagt 
  
 1.yrkeslärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100), 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete 
  
 igymnasieskolan i ett sådant ämne, eller 
  
 3.en examen som ger behörighet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon har kompletterat sin behörig- het att undervisa som lärare med sådana yrkeskunskaper som är relevanta för ett yrkesämne. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att un- dervisa i det eller de yrkesämnen för vilka lärarens yrkeskunskaper är relevanta. 
  
 25 a § 
  
 En lärare som avses i 25 § är behörig att undervisa i det eller de yrkesämnen för vilka lärarens yrkes- kunskaper är relevanta och i andra ämnen i gymnasieskolan för vilka lärarens kompetens är relevant. 
  
 27 §66 Behörig att undervisa i gym- 
  
 nasiesärskolan i andra ämnen än yrkesämnen är den som är behörig att undervisa i grund- särskolan enligt 13, 14, 14 a, 15 eller 15 a §. 
  
 65Senaste lydelse 2011:326. 
  
 66Senaste lydelse 2013:693. 
  
 76 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att undervisa i motsvarande ämnen eller ämnesområden som lära- rens utbildning ger behörighet att undervisa i grundsärskolan. Läraren är dock även behörig att undervisa i andra ämnen eller ämnesområden för vilka lärarens kompetens är relevant. 
  
 1.ämneslärarexamen enligt samma bilaga med inriktning mot arbete i gymnasieskolan, eller 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som är avsedd för arbete i gymnasieskolan. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att undervisa i motsvarande ämnen eller ämnesområden som lära- rens utbildning ger behörighet att undervisa i grundsärskolan. 
  
 Läraren är även behörig att un- dervisa i något eller några av ämnena geografi, historia, sam- hällskunskap eller religionskun- skap om han eller hon är behörig att undervisa i detta eller dessa ämnen i någon av grundskolans årskurs  
 4–9, 
  eller i gymnasie- skolan. Läraren är även behörig att undervisa i andra ämnen eller ämnesområden för vilka lärarens kompetens är relevant. 
  
 28 § 67 
  
 Behörig att undervisa i gymnasiesärskolan i yrkesämnen är den som är behörig att undervisa i gymnasieskolan i yrkesämnen enligt 
  
 25§. 
  
 En lärare som avses i första 
  
 stycket är endast behörig att un- dervisa i det eller de yrkesämnen för vilka lärarens yrkeskunskaper är relevanta. 
  
 67 Senaste lydelse 2011:326 
  
 77 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 28 a § 
  
 En lärare som avses i 28 § är endast behörig att undervisa i det eller de yrkesämnen för vilka lärarens yrkeskunskaper är rele- vanta och i andra ämnen för vilka lärarens kompetens är rele- vant. 
  
 30 §68 
  
 Behörig att undervisa på gymnasiesärskolans individuella program är, utöver vad som följer av 27, 27 b eller 28 §, den som är behörig att undervisa i grundsärskolan enligt 11, 11 a, 12, 12 a eller 
  
 16 §. 
  
 En lärare eller förskollärare som 
  
 En lärare som avses i första 
  
 avses i första stycket är endast 
  
 stycket är endast behörig att 
  
 behörig att undervisa i motsva- 
  
 undervisa i motsvarande ämnen 
  
 rande ämnen eller ämnesområden 
  
 eller ämnesområden som lära- 
  
 som lärarens 
  
 eller förskollärarens 
  
 rens utbildning 
  
 ger 
  
 behörighet 
  
 utbildning 
  
 ger behörighet 
  
 att 
  
 att undervisa i i grundsärskolan. 
  
 undervisa 
  
 i 
  
 grundsärskolan. 
  
 Läraren är dock även behörig att 
  
 Läraren eller förskolläraren är dock 
  
 undervisa i andra ämnen eller 
  
 även behörig att undervisa i andra 
  
 ämnesområden för vilka lärarens 
  
 ämnen eller 
  
 ämnesområden 
  
 för 
  
 kompetens är relevant. 
  
 vilka lärarens 
  
 eller förskollärarens 
  
 kompetens är relevant 
  
 30 a § 
  
 Behörig att 
  
 undervisa på 
  
 gymnasiesärskolans 
  
 individuella 
  
 program är, utöver vad som följer 
  
 av 30 §, den som har avlagt spe- 
  
 ciallärarexamen enligt bilaga 2 till 
  
 högskoleförordningen 
  
 (1993:100) 
  
 med specialisering mot utvecklings- 
  
 störning och 
  
 68 Senaste lydelse 2013:830. 
  
 78 
  
 Statens skolverk får meddela föreskrifter om vad som krävs för att en lärares eller försko- lärares kompetens ska vara rele- vant för ett ämne eller ämnes- område enligt 30 § andra stycket och 30 a § andra stycket. 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.förskollärarexamen enligt samma bilaga, 
  
 2.en grundlärarexamen enligt samma bilaga med inriktning mot arbete i fritidshem, 
  
 3.en äldre examen än som avses i 1 eller 2 och som är avsedd för arbete i förskola, eller fritids- hem, eller 
  
 4.genom att ha kompletterat en examen som ger behörighet att bedriva undervisning enligt denna förordning med ytterligare utbild- ning har fått kunskaper och för- mågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1 eller 2. 
  
 Kravet i första stycket på att ha avlagt speciallärarexamen gäller inte lärare eller förskol- lärare som har avlagt en behörig- hetsgivande examen som är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen och omfat- tar inriktning eller specialisering mot utvecklingsstörning. 
  
 30 b §69 Statens skolverk får meddela 
  
 föreskrifter om vad som krävs för att en lärares eller försko- lärares kompetens ska vara rele- vant för ett ämne eller ämnes- område enligt 30 § andra stycket. 
  
 69 Tidigare 30 a § i dess senaste lydelse SFS 2013:693. 
  
 79 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ett ämne eller ämnesområde som avses i första stycket får inte motsvaras av ett ämne eller ämnesområde i grundsärskolan. Ett ämne som avses i första stycket får inte heller vara ett yrkesämne. 
  
 Speciallärare 
  
 35 § 
  
 En lärare eller förskollärare som har avlagt en speciallärar- examen enligt bilaga 2 till hög- skoleförordningen (1993:100) kan komplettera sin behörighet att undervisa som lärare eller spe- ciallärare genom att fullgöra stu- dier i de specialiseringar och i den omfattning som anges i andra stycket. 
  
 Studierna som avses i första stycket ska omfatta minst 30 högskolepoäng eller motsvarande i någon av specialiseringarna 
  
 1.  
 språk-, 
  skriv- och läsutveck- ling, 
  
 2. matematikutveckling, 
  
 3. dövhet eller hörselskada, 
  
 4. synskada, 
  
 5. grav språkstörning, eller 
  
 6. utvecklingsstörning 
  
 En speciallärare som avses i första och andra styckena ska vid tillämpningen av denna förord- ning anses ha avlagt en special- lärarexamen med en sådan spe- cialisering som studierna i andra stycket avser. 
  
 80 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 36 §70 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 särskilt stöd i förskoleklassen är 
  
 särskilt stöd i förskoleklassen är 
  
 den som har avlagt special- 
  
 den som har avlagt special- 
  
 lärarexamen enligt 
  
 bilaga 2 till 
  
 lärarexamen enligt bilaga 2 till 
  
 högskoleförordningen 
  
 högskoleförordningen 
  
 (1993:100) och 
  
 (1993:100) och är behörig att 
  
 1. förskollärar- 
  
 eller grund- 
  
 bedriva undervisning i förskole- 
  
 lärarexamen enligt samma bilaga 
  
 klassen. 
  
 som ger behörighet att under- 
  
 visa i förskoleklassen, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som ger behörighet att undervisa i förskoleklassen, eller 
  
 3.en examen som ger be- hörighet att bedriva undervis- ning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kompletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 En lärare eller förskollärare som avses i första stycket är endast behörig att som speciallärare bedriva sådan undervisning som spe- ciallärarexamen är specialiserad mot. 
  
 37 §71 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 särskilt stöd 
  
 i årskurs  
 1–3 
  i 
  
 särskilt stöd 
  
 i årskurs  
 1–3 
  i 
  
 grundskolan, 
  
 sameskolan, spe- 
  
 grundskolan, 
  
 sameskolan, spe- 
  
 cialskolan och grundsärskolan är 
  
 cialskolan och grundsärskolan är 
  
 den som har avlagt speciallärar- 
  
 den som har avlagt speciallärar- 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 70Senaste lydelse 2011:326. 
  
 71Senaste lydelse 2011:326. 
  
 81 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 skoleförordningen (1993:100) 
  
 skoleförordningen 
  
 (1993:100) 
  
 och 
  
 och är behörig att bedriva 
  
 1. en examen enligt samma 
  
 undervisning i 
  
 grundskolans 
  
 bilaga som ger behörighet att 
  
 årskurs  
 1–3. 
  
 undervisa i grundskolans års- 
  
 kurs  
 1–3, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som ger behörighet att undervisa i grundskolans årskurs  
 1–3, 
  eller 
  
 3.en examen som ger behö- righet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kom- pletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att som speciallärare bedriva sådan undervisning som speciallärarexamen är specialiserad mot. 
  
 38 §72 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 särskilt 
  
 stöd 
  
 i 
  
 årskurs  
 4–6 
  i 
  
 särskilt stöd 
  
 i årskurs  
 4–6 
  i 
  
 grundskolan, 
  
 sameskolan, spe- 
  
 grundskolan, 
  
 sameskolan, spe- 
  
 cialskolan och grundsärskolan är 
  
 cialskolan och grundsärskolan är 
  
 den som har avlagt speciallärar- 
  
 den som har avlagt speciallärar- 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 skoleförordningen (1993:100) 
  
 skoleförordningen (1993:100) 
  
 och 
  
 och är behörig att bedriva under- 
  
 1. en 
  
 examen 
  
 enligt samma 
  
 visning i någon av grundskolans 
  
 bilaga som ger behörighet att 
  
 årskurs  
 1–3 
  eller  
 4–6. 
  
 undervisa i grundskolans års- 
  
 kurs  
 1–3 
  eller  
 4–6, 
  
 72 Senaste lydelse 2011:326. 
  
 82 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som ger behörighet att undervisa i grundskolans årskurs  
 1–3 
  eller  
 4–6, 
  eller 
  
 3.en examen som ger behö- righet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kom- pletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att som speciallärare bedriva sådan undervisning som speciallärarexamen är specialiserad mot. 
  
 39 §73 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 särskilt 
  
 stöd 
  
 i 
  
 årskurs  
 7–9 
  
 i 
  
 särskilt 
  
 stöd 
  
 i 
  
 årskurs  
 7–9 
  
 i 
  
 grundskolan samt i årskurs  
 7–10 
  
 grundskolan samt i årskurs  
 7–10 
  
 och sådan ytterligare utbildning 
  
 och sådan ytterligare utbildning 
  
 som avses i 
  
 7 kap. 15 § tredje 
  
 som avses i 
  
 7 kap. 15 § tredje 
  
 stycket 
  
 skollagen 
  
 (2010:800) 
  
 i 
  
 stycket 
  
 skollagen 
  
 (2010:800) 
  
 i 
  
 specialskolan är den som har 
  
 specialskolan är den som har 
  
 avlagt speciallärarexamen enligt 
  
 avlagt speciallärarexamen enligt 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 högskoleförord- 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 högskoleförord- 
  
 ningen (1993:100) och 
  
 ningen (1993:100) och är behö- 
  
 1. en 
  
 examen 
  
 enligt samma 
  
 rig att bedriva undervisning i 
  
 bilaga som ger behörighet att 
  
 någon av grundskolans årskurs 4– 
  
 undervisa i grundskolans års- 
  
 6 eller  
 7–9. 
  
 kurs  
 4–6 
  eller  
 7–9, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som ger behörighet att undervisa i grundskolans årskurs  
 4–6 
  eller  
 7–9, 
  eller 
  
 3.en examen som ger behö- 
  
 73 Senaste lydelse 2011:326. 
  
 83 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 righet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kom- pletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att som speciallärare bedriva sådan undervisning som speciallärarexamen är specialiserad mot. 
  
 40 §74 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 särskilt 
  
 stöd 
  
 i 
  
 årskurs  
 7–9 
  i 
  
 särskilt 
  
 stöd 
  
 i årskurs  
 7–9 
  i 
  
 grundsärskolan är den som har 
  
 grundsärskolan är den som har 
  
 avlagt speciallärarexamen enligt 
  
 avlagt speciallärarexamen enligt 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 högskoleförord- 
  
 bilaga 2 
  
 till 
  
 högskoleförord- 
  
 ningen (1993:100) och 
  
 ningen (1993:100) och är behö- 
  
 1. en 
  
 examen 
  
 enligt samma 
  
 rig att bedriva undervisning i 
  
 bilaga som ger behörighet att 
  
 någon av grundskolans årskurs 1– 
  
 undervisa i grundskolans års- 
  
 3 eller  
 4–6. 
  
 kurs  
 1–3 
  eller  
 4–6, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som ger behörighet att undervisa i grundskolans årskurs  
 1–3 
  eller  
 4–6, 
  eller 
  
 3.en examen som ger behö- righet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kom- pletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 74 Senaste lydelse 2011:326. 
  
 84 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att som speciallärare bedriva sådan undervisning som speciallärarexamen är specialiserad mot. 
  
 41 §75 
  
 Behörig att som 
  
 speciallärare 
  
 Behörig att som 
  
 speciallärare 
  
 bedriva undervisning 
  
 som 
  
 avser 
  
 bedriva undervisning 
  
 som avser 
  
 särskilt stöd i träningsskolan är, 
  
 särskilt stöd i träningsskolan är 
  
 utöver vad som följer av 37, 38 
  
 den som har avlagt speciallärar- 
  
 eller 40 §, den som har avlagt spe- 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 ciallärarexamen enligt bilaga 2 till 
  
 skoleförordningen (1993:100) och 
  
 högskoleförordningen (1993:100) 
  
 är behörig att bedriva undervisning 
  
 och 
  
 i förskolan, eller i någon av grund- 
  
 1. förskollärarexamen 
  
 enligt 
  
 skolans årskurs  
 1–3 
  eller  
 4–6. 
  
 samma bilaga, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som ger behörighet att undervisa i förskolan, 
  
 3.en examen som ger behörighet att bedriva under- visning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kompletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 En lärare eller förskollärare som avses i första stycket är endast behörig att som speciallärare bedriva sådan undervisning som spe- ciallärarexamen är specialiserad mot. 
  
 42 §76 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 särskilt stöd i gymnasieskolan 
  
 särskilt stöd i gymnasieskolan 
  
 och 
  
 gymnasiesärskolan är den 
  
 och 
  
 gymnasiesärskolan är den 
  
 som 
  
 har avlagt speciallärar- 
  
 som 
  
 har avlagt speciallärar- 
  
 75Senaste lydelse 2011:326. 
  
 76Senaste lydelse 2011:1596. 
  
 85 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- skoleförordningen (1993:100) och 
  
 1. en examen enligt samma bilaga som ger behörighet att undervisa i grundskolans års- kurs  
 4–6 
  eller  
 7–9 
  eller i gymna- sieskolan, 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- skoleförordningen (1993:100) och är behörig att bedriva under- visning i grundskolans årskurs 4– 6 eller  
 7–9 
  eller i gymnasieskolan. 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som ger behörighet att undervisa i grundskolans årskurs  
 4–6 
  eller  
 7–9 
  eller i gymnasieskolan, eller 
  
 3.en examen som ger be- hörighet att bedriva undervis- ning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kompletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 En lärare som avses i första stycket är endast behörig att som speciallärare bedriva sådan undervisning som speciallärarexamen är specialiserad mot. 
  
 43 §77 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 Behörig att som speciallärare 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 bedriva undervisning som avser 
  
 särskilt stöd i gymnasiesär- 
  
 särskilt stöd i gymnasiesär- 
  
 skolans individuella program är, 
  
 skolans individuella program är 
  
 utöver vad som följer av 42 §, 
  
 den som har avlagt speciallärar- 
  
 den som har avlagt speciallärar- 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 examen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 skoleförordningen (1993:100) 
  
 skoleförordningen 
  
 (1993:100) 
  
 och är behörig att bedriva under- 
  
 och 
  
 visning i förskolan eller i någon 
  
 1. förskollärar- 
  
 eller grund- 
  
 av grundskolans årskurs  
 1–3, 
  
 4–6 
  
 lärarexamen enligt 
  
 bilaga 2 till 
  
 eller  
 7–9 
  eller i gymnasieskolan. 
  
 77 Senaste lydelse 2011:326. 
  
 86 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 högskoleförordningen, 
  
 2.en äldre examen än som avses i 1 och som ger behörighet att undervisa i förskolan, för- skoleklassen eller grundskolans årskurs  
 1–3 
  eller  
 4–6, 
  eller 
  
 3.en examen som ger behö- righet att bedriva undervisning enligt denna förordning, om han eller hon genom att ha kom- pletterat sin utbildning har fått kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en examen som avses i 1. 
  
 En lärare eller förskollärare som avses i första stycket är endast behörig att som speciallärare bedriva sådan undervisning som spe- ciallärarexamen är specialiserad mot. 
  
 45 §78 
  
 En lärare som är behörig att undervisa enligt 44 § ska vid till- lämpningen av 11, 13, 31 a och 34 §§ anses ha avlagt en lärarexamen som 
  
 1.är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100), 
  
 2.är avsedd för den eller de skolformer eller den eller de års- kurser som högskoleutbildningen var avsedd att ge behörighet att undervisa i, och 
  
 3.omfattar det eller de ämnen som läraren är behörig att under- visa i enligt 44 §. 
  
 Vid tillämpningen av 11 a och 14 a §§ ska en lärare som avses i första stycket dock inte anses behörig att undervisa enligt 11 eller 13 §. 
  
 Vid tillämpningen av 11 a § ska en lärare som avses i första stycket dock inte anses behörig att undervisa enligt 11 §. 
  
 78 Senaste lydelse 2016:450. 
  
 87 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 47 §79 
  
 En lärare som är behörig att undervisa enligt 46 § ska vid till- lämpningen av 11, 13, 31 a och 34 §§ anses ha avlagt en lärarexamen som 
  
 1.är äldre än en sådan behörighetsgivande examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100), 
  
 2.är avsedd för den eller de skolformer eller den eller de års- kurser som högskoleutbildningen ger behörighet att undervisa i enligt 46 §, och 
  
 3.omfattar det eller de ämnen som läraren är behörig att under- visa i enligt 46 §. 
  
 Vid tillämpningen av 11 a och 14 a §§ ska en lärare som avses i första stycket dock inte anses behörig att undervisa enligt 11 eller 13 §. 
  
 Vid tillämpningen av 11 a § ska en lärare som avses i första stycket dock inte anses behörig att undervisa enligt 11 §. 
  
 49 §80 
  
 En lärare som är behörig att 
  
 En lärare som är behörig att 
  
 undervisa enligt 48 § ska vid 
  
 undervisa enligt 48 § ska vid 
  
 tillämpningen av 11, 13, 31 a och 
  
 tillämpningen av 11, 13, 31 a och 
  
 34 §§ anses ha avlagt en lärar- 
  
 34 §§ anses ha avlagt en lärar- 
  
 examen som avses i 48 § första 
  
 examen som avses i 48 § första 
  
 stycket 2. Vid tillämpningen av 
  
 stycket 2. Vid tillämpningen av 
  
 11 a och 14 a §§ ska en sådan 
  
 11 a § ska en sådan lärare dock 
  
 lärare dock inte anses behörig 
  
 inte anses behörig att undervisa 
  
 att undervisa enligt 11 eller 13 §. 
  
 enligt 11 §. 
  
 53 §81 
  
 En lärare som är behörig att undervisa enligt 50 eller 51 § ska vid tillämpning av 11, 13, 17, 18, 31 a och 34 §§ anses ha avlagt en exa- men som avses i 50 § första stycket 2 och 51 § första stycket 3. 
  
 79Senaste lydelse 2016:450. 
  
 80Senaste lydelse 2016:450. 
  
 81Senaste lydelse 2016:450. 
  
 88 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 Vid tillämpningen av 11 a och 14 a §§ ska en lärare som avses i första stycket dock inte anses behörig att undervisa enligt 11 eller 13 §. 
  
 Vid tillämpningen av 11 a § ska en lärare som avses i första stycket dock inte anses behörig att undervisa enligt 11 §. 
  
 5 kap. 
  
 4 §82 
  
 Huvudmannens 
  
 skyldighet 
  
 Huvudmannens 
  
 skyldighet 
  
 enligt 2 kap. 22 a § 
  
 skollagen 
  
 enligt 2 kap. 22 a § 
  
 skollagen 
  
 (2010:800) gäller inte 
  
 (2010:800) gäller inte när en 
  
 1. när en lärare eller förskol- 
  
 lärare eller förskollärare anställs 
  
 lärare anställs för högst trettio 
  
 för högst trettio dagar. 
  
 dagar, eller 
  
 2. en lärare eller förskollärare 
  
 som anses behörig på grund av utländsk lärar- eller förskollärar- utbildning. 
  
 983 
  
 En lärare eller förskollärare ska efter ansökan enligt 2 kap. 16 § skollagen (2010:800) meddelas behörighet utöver sådan som följer av 2 eller 3 kap., om 
  
 a) läraren eller förskolläraren har legitimation eller meddelas en 
  
 sådan samtidigt som han eller hon meddelas behörigheten, 
  
 b) läraren eller förskolläraren 
  
 b) läraren eller förskolläraren 
  
 har undervisat som lärare eller 
  
 har undervisat 
  
 förskollärare i skolväsendet under 
  
 – som 
  
 lärare eller 
  
 förskol- 
  
 sammanlagt minst åtta läsår eller 
  
 lärare 
  
 i 
  
 skolväsendet 
  
 under 
  
 motsvarande i ämnet eller ämnes- 
  
 sammanlagt minst åtta läsår eller 
  
 området eller i förskolan under de 
  
 motsvarande i ämnet eller i för- 
  
 senaste 15 åren före den 1 juli 
  
 skolan, 
  
 förskoleklassen, 
  
 fritids- 
  
 2015 eller, om han eller hon är 
  
 hemmet, 
  
 kommunal 
  
 vuxenut- 
  
 född senast den 1 juli 1958, under 
  
 bildning i svenska för invandrare 
  
 sammanlagt minst fyra läsår eller 
  
 eller 
  
 undervisning som 
  
 avser 
  
 82Senaste lydelse 2011:326. 
  
 83Senaste lydelse 2013:830 
  
 89 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 motsvarande i ämnet eller ämnes- 
  
 särskilt stöd under de senaste 15 
  
 området eller i förskolan under 
  
 åren före den 1 juli 
  
 2015 eller, 
  
 samma period, 
  
 om han eller hon är född senast 
  
 den 1 juli 1958, under samman- 
  
 lagt minst fyra läsår eller mot- 
  
 svarande 
  
 i 
  
 ämnet, 
  
 förskolan, 
  
 förskoleklassen, fritidshemmet, 
  
 i 
  
 kommunal 
  
 vuxenutbildning 
  
 i 
  
 svenska 
  
 för 
  
 invandrare 
  
 eller 
  
 undervisning 
  
 som avser särskilt 
  
 stöd under samma period, eller 
  
 – som lärare i grundsärskolan, 
  
 specialskolan, 
  
 gymnasiesärskolan 
  
 eller särskild utbildning för vuxna 
  
 under 
  
 sammanlagt 
  
 minst 
  
 åtta 
  
 läsår eller motsvarande i ämnet 
  
 eller 
  
 ämnesområdet 
  
 under 
  
 de 
  
 senaste 15 åren före den 1 juli 
  
 2021 eller, om han eller hon är 
  
 född senast den 1 juli 1958, under 
  
 sammanlagt minst fyra läsår eller 
  
 motsvarande i ämnet eller äm- nesområdet under samma period, 
  
 c) undervisningen enligt b inte har börjat bedrivas tidigare än 15 år innan ansökan kom in till Statens skolverk, 
  
 d) undervisningen, 
  
 om 
  
 den 
  
 c) undervisningen, om den 
  
 avsett ett ämne eller ämnesom- 
  
 avsett ett ämne eller ämnesom- 
  
 råde, har haft en omfattning i 
  
 råde eller kommunal vuxenut- 
  
 ämnet eller ämnesområdet som 
  
 bildning i svenska för invandrare, 
  
 motsvarar undervisning för ele- 
  
 har haft en omfattning i ämnet, 
  
 ver som bedriver heltidsstudier, 
  
 ämnesområdet, eller 
  
 kommunal 
  
 vuxenutbildning i svenska för in- 
  
 vandrare som motsvarar under- 
  
 visning för elever som bedriver 
  
 heltidsstudier, 
  
 e) undervisningen, 
  
 om 
  
 den 
  
 d) undervisningen, 
  
 om den 
  
 90 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 avsett förskolan, har haft en omfattning som sammanlagt motsvarar heltid, 
  
 avsett förskolan, förskoleklassen, eller fritidshemmet, har haft en omfattning som sammanlagt motsvarar heltid, 
  
 e) undervisningen, om den avsett särskilt stöd, har haft en omfattning som sammanlagt motsvarar minst 50 procent av heltid, 
  
 f)undervisningen har följt de föreskrifter som gäller för denna, och 
  
 g)läraren eller förskolläraren är lämplig att bedriva sådan undervisning som han eller hon har bedrivit enligt b. 
  
 En lärare eller förskollärare som visat att han eller hon uppfyller kraven i första stycket är behörig att undervisa i den eller de skolformer, årskurser, ämnen eller ämnesområden som undervisningen enligt första stycket b avsett. 
  
 En lärare eller förskollärare som visat att han eller hon uppfyller kraven i första stycket är behörig att 
  
 –undervisa i den eller de skolformer, i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare eller fritidshemmet, 
  
 årskurser, ämnen eller ämnes- områden som undervisningen enligt första stycket b avsett, eller 
  
 –bedriva undervisning som avser särskilt stöd i den eller de skolformer, årskurser och sådan undervisning som det särskilda stödet har avsett. 
  
 En lärare eller förskollärare som har bedrivit undervisning i ett ämne eller ämnesområde enligt första stycket b men där undervisningen har bedrivits i mer än en skolform ska meddelas behörighet att undervisa i ämnet eller ämnesområdet i de årskurser 
  
 och 
  
 skolformer 
  
 som 
  
 91 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 undervisningen bedrivits förutsatt att ämnet eller ämnesområdet har samma kurs- eller ämnesplan i de olika skolformerna och att läraren eller förskolläraren i övrigt uppfyller de villkor för behörighet som anges i denna bestämmelse. 
  
 Med kommunal vuxenutbild- ning i svenska för invandrare avses i denna bestämmelse även 
  
 a) utbildning i svenska för in- vandrare enligt skollagen (2010:800) i dess lydelse före den 1 juli 2016, och 
  
 b) svenskundervisning för in- vandrare enligt skollagen (1985:100). 
  
 1084 
  
 Till en ansökan om utökad 
  
 Till en ansökan om utökad 
  
 behörighet enligt 9 ska det fogas 
  
 behörighet enligt 9 ska det fogas 
  
 ett yttrande eller intyg över 
  
 ett yttrande eller intyg över 
  
 lärarens 
  
 eller 
  
 förskollärarens 
  
 lärarens 
  
 eller 
  
 förskollärarens 
  
 undervisning 
  
 enligt 
  
 9 
  
 första 
  
 undervisning 
  
 enligt 
  
 9 
  
 första 
  
 stycket  
 b–f 
  och över hans eller 
  
 stycket  
 b–f 
  och över hans eller 
  
 hennes 
  
 lämplighet att 
  
 bedriva 
  
 hennes 
  
 lämplighet att 
  
 bedriva 
  
 sådan undervisning. 
  
 Yttrandet 
  
 sådan 
  
 undervisning. 
  
 Yttrandet 
  
 eller intyget ska ha utfärdats av 
  
 eller intyget ska ha utfärdats av 
  
 huvudmannen 
  
 eller 
  
 av 
  
 rektorn 
  
 huvudmannen 
  
 eller 
  
 av 
  
 rektorn 
  
 eller förskolechefen vid den eller 
  
 eller förskolechefen vid den eller 
  
 de skolor eller förskolor där 
  
 de skolor, 
  
 fritidshem 
  
 eller 
  
 läraren 
  
 eller förskolläraren har 
  
 förskolor 
  
 där läraren 
  
 eller 
  
 bedrivit undervisningen. 
  
 förskolläraren 
  
 har 
  
 bedrivit 
  
 undervisningen. 
  
 84 Senaste lydelse 2013:830. 
  
 92 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 Om ett yttrande eller intyg enligt första stycket inte kan ges in, ska läraren eller förskollärare i stället ge in en utredning som visar att han eller hon uppfyller kraven i 9 första stycket  
 b–h. 
  
 2185 
  
 Specialpedagoger omfattas av  
 18–20 
  endast om de har en 
  
 a)specialpedagogexamen enligt bilaga 2 till högskoleförord- ningen (1993:100), 
  
 b)motsvarande äldre examen, eller 
  
 c)utländsk examen som motsvarar en examen som avses i a eller b. 
  
 En examen som anges i första stycket ska ha utfärdats senast den 30 juni 2015 och avse utbildning som påbörjats före utgången av 2008. 
  
 22.Huvudmannens skyldighet enligt 2 kap. 22 a § skollagen (2010:800) gäller inte en lärare eller förskollärare som 
  
 a)anses behörig på grund av utländsk lärar- eller förskollärar- utbildning och 
  
 b)ingått avtal om anställning som lärare eller förskollärare i skolväsendet före den 1 juli 2018. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2018. 
  
 85 Senaste lydelse 2013:830. 
  
 93 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.12Förslag till 
  
 förordning om ändring 
  
 i förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2011:326) om be- hörighet och legitimation för lärare och förskollärare 
  
 dels att 5 kap. 2 § samt punkterna 5 och 10 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
  
 5 kap. 
  
 2 § 86 
  
 Rektorn eller förskolechefen 
  
 Rektorn ska se till att det 
  
 ska se till att det finns en plan 
  
 finns en plan för introduktions- 
  
 för introduktionsperioden. 
  
 perioden. 
  
 587 
  
 Bestämmelserna i 4 kap. 5 § gäller inte för ansökan om legiti- mation av en lärare eller förskollärare som avses i 34 § lagen (2010:801) om införande av skollagen (2010:800). 
  
 Detta gäller dock endast ansök- ningar om legitimation som har kommit in senast den 30 juni 2019. 
  
 Föreslagen lydelse i avsnitt 1.11 
  
 Till en ansökan om utökad behörighet enligt 9 ska det fogas ett yttrande eller intyg över lärarens eller förskollärarens 
  
 1088 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Till en ansökan om utökad behörighet enligt 9 ska det fogas ett yttrande eller intyg över lärarens eller förskollärarens 
  
 86Senaste lydelse 2014:419. 
  
 87Senaste lydelse 2014:419. 
  
 88Senaste lydelse 2018:XX. 
  
 94 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 undervisning 
  
 enligt 
  
 9 
  
 första 
  
 undervisning 
  
 enligt 
  
 9 
  
 första 
  
 stycket  
 b–g 
  och över hans eller 
  
 stycket  
 b–g 
  och över hans eller 
  
 hennes 
  
 lämplighet att 
  
 bedriva 
  
 hennes 
  
 lämplighet att 
  
 bedriva 
  
 sådan 
  
 undervisning. 
  
 Yttrandet 
  
 sådan 
  
 undervisning. 
  
 Yttrandet 
  
 eller intyget ska ha utfärdats av 
  
 eller intyget ska ha utfärdats av 
  
 huvudmannen 
  
 eller 
  
 av 
  
 rektorn 
  
 huvudmannen 
  
 eller 
  
 av 
  
 rektorn 
  
 eller förskolechefen vid den eller 
  
 vid den eller de skolor, fritids- 
  
 de skolor, 
  
 fritidshem 
  
 eller 
  
 hem eller förskolor där läraren 
  
 förskolor där läraren 
  
 eller 
  
 eller förskolläraren har 
  
 bedrivit 
  
 förskolläraren 
  
 har 
  
 bedrivit 
  
 undervisningen. 
  
 undervisningen. 
  
 Om ett yttrande eller intyg enligt första stycket inte kan ges in, ska läraren eller förskollärare i stället ge in en utredning som visar att han eller hon uppfyller kraven i 9 första stycket  
 b–g. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 95 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.13Förslag till 
  
 förordning om ändring 
  
 i förordning (2011:1108) om vuxenutbildning 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2011:1108) om vuxenutbildning att 4 kap. 4 § ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 kap. 
  
 4 §89 
  
 Bestämmelserna i 3 kap. 16 § andra stycket skollagen (2010:800) samt 2 och 3 §§ i detta kapitel gäller inte för lärare som saknar legi- timation och är anställda utan tidsbegränsning för att bedriva 
  
 undervisning 
  
 1. i modersmål, 
  
 1. i modersmål, eller 
  
 2. i ett 
  
 yrkesinriktat 
  
 ämne 
  
 2. på en 
  
 orienteringskurs 
  
 (yrkesämne) i kommunal vuxen- 
  
 eller en individuell kurs i kom- 
  
 utbildning 
  
 på 
  
 gymnasial 
  
 nivå 
  
 munal vuxenutbildning. 
  
 eller särskild utbildning för vuxna 
  
 på gymnasial nivå, eller 
  
 3. på 
  
 en 
  
 orienteringskurs 
  
 eller en individuell kurs i kom- 
  
 munal vuxenutbildning. 
  
 Första stycket gäller bara i de 
  
 Första stycket gäller bara i de 
  
 fall läraren 
  
 bedriver 
  
 sådan 
  
 fall läraren 
  
 bedriver sådan 
  
 undervisning som avses i samma 
  
 undervisning som avses i samma 
  
 stycke 1, 2 eller 3. 
  
 stycke 1 eller 2. 
  
 1.Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 2.I fråga om lärare som saknar legitimation för att bedriva undervisning i skolväsendet och som ingått avtal om anställning som lärare före den 1 juli 2019 för att undervisa i ett yrkesämne gäller 4 kap. 4 § i den äldre lydelsen, dock längst till utgången av juni 2026. 
  
 89 Senaste lydelse 2012:500. 
  
 96 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.14Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordning (2014:854) om vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år och statsbidrag för sådan utbildning 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2014:854) om vi- dareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år och statsbidrag för sådan utbildning att 7 kap. 4 § ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
  
 7 kap. 
  
 4 §90 
  
 Bestämmelserna i 3 kap. 16 § andra stycket skollagen (2010:800) samt 2 och 3 §§ i detta kapitel gäller inte för lärare som saknar legi- timation och är anställda utan tidsbegränsning för att bedriva 
  
 undervisning 
  
 1. i modersmål, 
  
 1. i modersmål, eller 
  
 2. i ett yrkesämne, eller 
  
 2. 
  
 som avses i 2 kap. 
  
 17 § 
  
 3. som avses i 2 kap. 
  
 17 § 
  
 skollagen. 
  
 skollagen. 
  
 Första stycket gäller bara i de 
  
 Första stycket gäller bara i de 
  
 fall läraren bedriver 
  
 sådan 
  
 fall 
  
 läraren bedriver 
  
 sådan 
  
 undervisning som avses i första 
  
 undervisning som avses i första 
  
 stycket 1, 2 eller 3. 
  
 stycket 1 eller 2. 
  
 1.Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 2.I fråga om lärare som saknar legitimation för att bedriva undervisning i skolväsendet och som ingått avtal om anställning som lärare före den 1 juli 2019 för att undervisa i ett yrkesämne gäller 7 kap. 4 § i den äldre lydelsen, dock längst till utgången av juni 2026. 
  
 90 Senaste lydelse 2014:854. 
  
 97 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.15Förslag till 
  
 förordning om ändring 
  
 i förordning (2015:215) om statsbidrag för de lägre årskurserna i grundskolan och motsvarande skolformer samt viss annan utbildning 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning(2015:215) om statsbidrag för de lägre årskurserna i grundskolan och motsvarande skolformer samt viss annan utbildning att 3 och 5 §§ ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 §91 
  
 Statsbidrag får lämnas till huvudmän för de verksamheter som anges i 1 § för kostnader för att 
  
 1. utöka antalet lärare eller 1. utöka antalet lärare eller förskollärare inklusive special- förskollärare inklusive special- lärare eller fritidspedagoger eller lärare i förhållande till antalet motsvarande i fritidshemmet i elever, eller 
  
 förhållande till antalet elever, eller 
  
 2. utöka antalet annan personal i verksamheterna i förhållande till antalet elever om lärarna därigenom i större utsträckning kan bedriva undervisning. 
  
 Statsbidrag får även lämnas för kostnader för att bibehålla det utökade antal årsarbetskrafter som huvudmannen tidigare har fått bidrag för enligt första stycket om antalet elever inte har sjunkit markant sedan dess. 
  
 5 §92 
  
 Ansökan om statsbidrag ges in till Statens skolverk. Till ansökan ska det bifogas en redogörelse för huvudmannens lokala rekryte- ringsstrategi som i tillämpliga delar ska innehålla sådant som hur 
  
 1. rekrytering av personal ska hanteras i förhållande till pen- sionsavgångar, 
  
 91Senaste lydelse 2016:369. 
  
 92Senaste lydelse 2016:369. 
  
 98 
  
 SOU 2017:51 Författningsförslag 
  
 2. rekrytering av personal ska hanteras i förhållande till motta- 
  
 gandet av nyanlända barn, 
  
 3. tillgången till legitimerade 
  
 3. tillgången till legitimerade 
  
 och behöriga lärare samt utbil- 
  
 och behöriga lärare kan säkras, 
  
 dade fritidspedagoger eller mot- 
  
 svarande kan säkras, 
  
 4.huvudmannen arbetar med ledarskap, främst när det gäller rektorerna, och 
  
 5.de ändamål enligt 3 § som bidraget söks för ska uppnås. Redogörelsen ska vara framtagen efter att berörda fackliga orga- 
  
 nisationer har hörts. 
  
 Denna förordning träder ikraft 1 juli 2018. 
  
 99 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.16Förslag till 
  
 förordning om ändring 
  
 i förordning (2016:100) om statsbidrag för höjda löner till lärare och vissa andra personalkategorier 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning(2016:100) om statsbidrag för höjda löner till lärare och vissa andra personalkate- gorier 
  
 dels att rubriken närmast före 10 § ska ha följande lydelse, dels att 1, 2,  
 6–11 
  och 16 §§ ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 §93 
  
 Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag till skolhuvudmän som höjer lönen för lärare, förskollärare eller fritidspedagoger utöver vad som följer av den ordinarie löne- revisionen. 
  
 Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag till skolhuvudmän som höjer lönen för lärare eller förskollärare ut- över vad som följer av den ordi- Hall lönerevisionen. 
  
 2 §94 
  
 Syftet med statsbidraget är 
  
 Syftet 
  
 med 
  
 statsbidraget 
  
 är 
  
 att stimulera skolhuvudmännen 
  
 att stimulera skolhuvudmännen 
  
 att ge särskilt kvalificerade lä- 
  
 att ge särskilt kvalificerade lärare 
  
 rare, förskollärare eller fritidspe- 
  
 eller förskollärare högre lön för 
  
 dagoger högre lön för att däri- 
  
 att därigenom bidra till en ökad 
  
 genom bidra till en ökad kvalitet 
  
 kvalitet i 
  
 undervisningen, 
  
 till 
  
 i undervisningen, till förbättrade 
  
 förbättrade 
  
 kunskapsresultat 
  
 kunskapsresultat och till verk- 
  
 och till verksamhetens utveck- 
  
 samhetens utveckling i övrigt. 
  
 ling i övrigt. 
  
 Enligt 2 kap. 8 a § skollagen (2010:800) ska kommuner fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elever- nas olika förutsättningar och behov. 
  
 93Senaste lydelse 2016:100. 
  
 94Senaste lydelse 2016:100. 
  
 100 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 Statsbidrag får lämnas för en 
  
 1.lärare, med vilken i denna förordning avses en person som arbetar i någon av de skolformer som anges i 5 § första stycket eller fritidshemmet, om han eller hon är legitimerad som lärare enligt skollagen (2010:800) eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av skollagen, 
  
 2.förskollärare, med vilken i denna förordning avses en person som arbetar i förskolan eller förskoleklassen, om han eller hon är legitimerad som förskollärare enligt skollagen, eller 
  
 3.fritidspedagog eller mot- svarande som 
  
 6 §95 
  
 1.lärare, med vilken i denna förordning avses en person som arbetar i någon av de skolformer som anges i 5 § första stycket eller fritidshemmet, om han eller hon är legitimerad som lärare enligt skollagen (2010:800) eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av skollagen, eller 
  
 2.förskollärare, med vilken i denna förordning avses en person som arbetar i förskolan eller förskoleklassen, om han eller hon är legitimerad som förskollärare enligt skollagen. 
  
 a)har en svensk eller utländsk högskoleutbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsvarande, 
  
 b)inte uppfyller kraven på le- gitimation i 2 kap. 13 § skollagen, och 
  
 c)arbetar i någon av de skol- former som anges i 5 § första stycket, i förskolan eller i fritids- hemmet. 
  
 Med legitimerad lärare enligt första stycket 1 jämställs de lärare 
  
 som 
  
 1. trots att de saknar legiti- mation är anställda utan tids- begränsning för att undervisa i modersmål eller i ett yrkesämne i 
  
 1. trots att de saknar legiti- mation är anställda utan tidsbe- gränsning med stöd av 2 kap. 20 § första stycket skollagen 
  
 95 Senaste lydelse 2016:764. 
  
 101 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 gymnasieskolan eller gymnasie- särskolan med stöd av 2 kap. 20 § första stycket skollagen, 
  
 a)för att undervisa i moders- mål, eller 
  
 b)för att undervisa i ett yrkesämne i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan, 
  
 2.bedriver undervisning med stöd av 2 kap. 17 § första stycket 1 skollagen, eller 
  
 3.är undantagna från kravet på legitimation enligt föreskrifter meddelade med stöd av 2 kap. 13 § tredje stycket skollagen. 
  
 Andra 
  
 stycket 1 b) 
  
 gäller 
  
 endast lärare som anställts före 
  
 den 1 juli 2022. 
  
 7 §96 
  
 Statsbidrag får lämnas för en 
  
 Statsbidrag får lämnas för en 
  
 sådan lärare, 
  
 förskollärare 
  
 eller 
  
 sådan lärare 
  
 eller 
  
 förskollärare 
  
 fritidspedagog 
  
 som avses 
  
 i 6 § 
  
 som avses i 6 § som är särskilt 
  
 som är särskilt kvalificerad för 
  
 kvalificerad för den undervis- 
  
 den undervisning som huvud- 
  
 ning som huvudmannen be- 
  
 mannen bedriver. 
  
 driver. 
  
 Läraren, förskolläraren 
  
 eller 
  
 Läraren 
  
 eller 
  
 förskolläraren 
  
 fritidspedagogen 
  
 ska ha 
  
 visat 
  
 ska ha visat intresse för och god 
  
 intresse för och god förmåga till 
  
 förmåga till att utveckla under- 
  
 att utveckla 
  
 undervisningen på 
  
 visningen på egen hand och 
  
 egen hand och tillsammans med 
  
 tillsammans 
  
 med 
  
 kollegor och 
  
 kollegor och därigenom för- 
  
 därigenom 
  
 förbättrat elevernas 
  
 bättrat elevernas 
  
 studieresultat 
  
 studieresultat 
  
 eller 
  
 målupp- 
  
 eller måluppfyllelsen i för- 
  
 fyllelsen i förskolan. Detta ska 
  
 skolan. Detta ska ha skett 
  
 ha skett genom att läraren eller 
  
 genom att läraren, förskol- 
  
 förskolläraren har 
  
 läraren eller fritidspedagogen har 
  
 1.tagit särskilt ansvar för att utveckla undervisningen genom kollegialt lärande i former som vilar på vetenskaplig grund och be- prövad erfarenhet, 
  
 2.med stöd av formell utbildning på avancerad nivå utöver lä- rarexamen eller förskollärarexamen förbättrat undervisningens innehåll, metoder och arbetssätt, 
  
 96 Senaste lydelse 2016:100. 
  
 102 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 3.tagit särskilt ansvar för att stödja lärar- eller förskollärarstu- denter och kollegor som är nya i yrket eller tagit särskilt ansvar för att utveckla ämnen eller ämnesövergripande områden, eller 
  
 4.tagit särskilt ansvar för särskilt komplicerade undervisnings- situationer. 
  
 8 §97 
  
 För att statsbidrag ska lämnas för en sådan lärare, förskollärare eller fritidspedagog som avses i 6 § måste hans eller hennes arbets- uppgifter till största del bestå av undervisning eller uppgifter som hör till undervisningen eller andra uppgifter av pedagogisk natur. 
  
 För att statsbidrag ska lämnas för en sådan lärare eller förskol- lärare som avses i 6 § måste hans eller hennes arbetsuppgifter till största del bestå av undervisning eller uppgifter som hör till undervisningen eller andra upp- gifter av pedagogisk natur. 
  
 9 §98 
  
 Statsbidrag får lämnas till en 
  
 Statsbidrag får lämnas till en 
  
 huvudman som avses i 5 § första 
  
 huvudman som avses i 5 § första 
  
 och andra styckena under förut- 
  
 och andra styckena under förut- 
  
 sättning att huvudmannen till en 
  
 sättning att huvudmannen till en 
  
 sådan 
  
 lärare, förskollärare 
  
 eller 
  
 sådan 
  
 lärare 
  
 eller förskollärare 
  
 fritidspedagog som uppfyller vill- 
  
 som uppfyller villkoren i  
 6–8 
  §§ 
  
 koren i  
 6–8 
  §§ betalar en lön som 
  
 betalar en lön som överstiger 
  
 överstiger den lön som skulle ha 
  
 den lön som skulle ha betalats 
  
 betalats enligt den ordinarie löne- 
  
 enligt den ordinarie lönerevi- 
  
 revisionen. 
  
 Den 
  
 sammanlagda 
  
 sionen. Den sammanlagda löne- 
  
 löneökningen hos varje huvud- 
  
 ökningen hos varje huvudman 
  
 man ska överstiga den lön som 
  
 ska överstiga den lön som an- 
  
 annars skulle ha utgått enligt den 
  
 nars skulle ha utgått enligt den 
  
 ordinarie lönerevisionen med i 
  
 ordinarie lönerevisionen med i 
  
 genomsnitt 
  
 minst 
  
 2 500 kronor 
  
 genomsnitt 
  
 minst 2 500 kronor 
  
 och 
  
 högst 
  
 3 500 kronor 
  
 per 
  
 och 
  
 högst 
  
 3 500 kronor per 
  
 månad och 
  
 lärare, 
  
 förskollärare 
  
 månad och lärare eller förskol- 
  
 eller fritidspedagog. 
  
 lärare. 
  
 97Senaste lydelse 2016:100. 
  
 98Senaste lydelse 2016:100. 
  
 103 
  
 Författningsförslag SOU 2017:51 
  
 Statsbidrag får inte lämnas 
  
 Statsbidrag får inte lämnas 
  
 till en huvudman för nyanställ- 
  
 till en huvudman för nyanställ- 
  
 ning av sådan lärare, förskollä- 
  
 ning av sådan lärare eller för- 
  
 rare eller fritidspedagog som 
  
 skollärare som uppfyller vill- 
  
 uppfyller villkoren i  
 6–8 
  §§. 
  
 koren i  
 6–8 
  §§. 
  
 För en lärare som förordnats som förstelärare eller lektor ska vid tillämpningen av första stycket den del av lärarens lön som det utgår statsbidrag för enligt bestämmelserna i de förordningar som anges i 3 § 1 och 2 jämställas med lön som utgår enligt den ordina- 
  
 rie lönerevisionen. 
  
 10 §99 
  
 Bidragsbelopp per lärare, 
  
 Bidragsbelopp per lärare eller 
  
 förskollärare eller fritidspedagog 
  
 förskollärare 
  
 Statsbidrag för en lärare, för- skollärare eller fritidspedagog som avses i 5 § tredje stycket uppgår till den löneökning som betalas ut enligt 9 § per bidrags- år multiplicerat med 1,42 för sociala avgifter. 
  
 Statsbidrag för en lärare eller förskollärare som avses i 5 § tredje stycket uppgår till den löneökning som betalas ut enligt 9 § per bidragsår multiplicerat med 1,42 för sociala avgifter. 
  
 11 §100 
  
 För en lärare, 
  
 förskollärare 
  
 För en lärare eller förskol- 
  
 eller 
  
 fritidspedagog enligt 5 § 
  
 lärare enligt 5 § tredje stycket 
  
 tredje 
  
 stycket 
  
 som arbetar 
  
 som arbetar mindre än heltid 
  
 mindre än heltid eller som inte 
  
 eller som inte har fått den högre 
  
 har fått den högre lön som före- 
  
 lön som föreskrivs i 9 § hela 
  
 skrivs i 9 § hela bidragsåret ska 
  
 bidragsåret ska 
  
 beloppet enligt 
  
 beloppet enligt 10 § reduceras i 
  
 10 § reduceras 
  
 i motsvarande 
  
 motsvarande grad. 
  
 grad. 
  
 99Senaste lydelse 2016:100. 
  
 100Senaste lydelse 2016:100. 
  
 104 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 16 §101 
  
 Statsbidrag betalas ut av Statens skolverk efter rekvisition en gång per halvår. 
  
 Vid rekvisitionen ska huvudmannen 
  
 1.ange vilka personer och hur stor löneökning varje person har fått som statsbidrag rekvireras för, och 
  
 2.intyga att villkoren i  
 5–9 
  §§ är uppfyllda. 
  
 En huvudman får rekvirera högst tio procent av sin bidragsram enligt 12 § för 
  
 1. sådana personer som avses i 6 § första stycket 2 och som ar- 
  
 betar i förskolan, eller 
  
 2. sådana personer som avses 
  
 2. sådana personer som avses 
  
 i 6 § första stycket 1 och 3 och 
  
 i 6 § första stycket 1 och som 
  
 som arbetar i fritidshemmet. 
  
 arbetar i fritidshemmet. 
  
 Denna förordning träder i kraft 1 juli 2019. 
  
 101 Senaste lydelse SFS 2016:100. 
  
 105 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2017:51 
  
 1.17Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordning (SKOLFS 2010:37) om läroplan för 
  
 grundskolan, förskoleklassen och fritidshemmet 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (SKOLFS 2010:37) om läroplan för grundskolan, förskoleklassen och fritidshemmet att 2 § ska ha följande lydelse 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 102 
  
 Det som sägs i läroplanen om 
  
 Det som sägs i läroplanen om 
  
 lärare ska också gälla förskol- 
  
 lärare ska också gälla förskol- 
  
 lärare och fritidspedagoger som 
  
 lärare som undervisar inom de 
  
 undervisar inom de verksam- 
  
 verksamheter som läroplanen 
  
 heter som läroplanen gäller för. 
  
 gäller för. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2019. 
  
 102 Senaste lydelse 2010:37. 
  
 106 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningsförslag 
  
 1.18Förslag till 
  
 förordning om anställning 
  
 vid viss utbildning i svenska som andraspråk 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordning om anställning vid viss utbildning i svenska som andra språk att 1 och 2 §§ ska ha följande lydelse. 
  
 1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om tidsbegränsade anställningar för lärare som bedriver undervisning i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare och som uppfyller vissa ytterligare krav. 
  
 2 § En huvudman får, med undantag från 2 kap. 13 § skollagen (2010:800), för en period av högst tre år anställa en person som 
  
 1.ska bedriva undervisning som lärare i kommunal vuxenutbild- ning i svenska för invandrare, och 
  
 2.samtidigt genomför högskoleutbildning på grundnivå eller avancerad nivå i svenska som andraspråk eller motsvarande utbild- ning. 
  
 En huvudman får anställa en person enligt första stycket endast om det inte finns någon att tillgå inom huvudmannens organisation som uppfyller kraven i 2 kap. 13 § skollagen. Anställningstiden får förlängas till fyra år, om det finns särskilda skäl. 
  
 Förordningen är meddelad med stöd av 2 kap. 22 c § skollagen (2010:800). 
  
 1.Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2018. 
  
 2.Förordningen upphör att gälla den 30 juni 2023. 
  
 107 
  
 2Utredningens uppdrag och arbete 
  
 Nedan redogörs för utredningens uppdrag, de centrala utgångs- punkterna för utredningens arbete och utredningens hittillsvarande arbete. Vidare redovisas en plan för det kommande arbetet samt del- betänkandets disposition. 
  
 2.1Utredningens uppdrag 
  
 Utredningen har i uppdrag att lämna förslag som syftar till att ge bättre förutsättningar för lärare, förskollärare, rektorer och förskole- chefer att utföra sina uppdrag och bl.a. se över behörighets- och legitimationsreglerna. Direktivet i dess helhet finns att ta del av i bilaga 1. 
  
 I detta delbetänkande redovisas i enlighet med direktivet de delar av uppdraget som avser justeringar av legitimations- och behörig- hetssystemet, uppdraget att utreda om förskolechefer bör benämnas rektorer i skollagen och uppdraget att se över hur en god intro- duktion i lärar- och förskolläraryrkena kan säkras. I och med delbe- tänkandet slutredovisas uppdraget som rör justeringar av legitima- tions- och behörighetssystemet samt uppdraget om förskolechefer- nas benämning. I fråga om introduktionsperioden kan utredningen eventuellt återkomma i slutbetänkandet bl.a. med anledning av de förslag som 2015 års skolkommission i april 2017 presenterade i sitt slutbetänkande, Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet, SOU 2017:35. 
  
 109 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2017:51 
  
 2.2Centrala utgångspunkter för arbetet 
  
 Svensk skola och förskola fungerar i stora delar väl. Barn och elever trivs och är engagerade i skolarbetet, lärare och förskollärare tycker att det är meningsfullt att gå till jobbet och trivs i den skola de ar- betar i och de flesta föräldrar är nöjda med barnens lärare och vad deras barn får lära sig i skolan.1 Men det finns också en annan bild, en bild präglad av över tid sjunkande skolresultat och minskad likvär- dighet. Möjligen kan vi på basis av de senaste resultaten i TIMSS och PISA hoppas på att den negativa utvecklingen av elevernas kun- skapsnivåer har bromsats upp, dock tyder inget på att likvärdigheten ökar i den svenska skolan. Skolkommissionen fördjupar problemana- lysen och betonar en problembild kännetecknad av 
  
 ”Sviktande kapacitet och ansvarstagande hos många skolhuvud- män.   
  
 För svag kompensatorisk resursfördelning.   
  
 Otillräcklig kompetensförsörjning till lärar- och skolledaryrkena och bristande förutsättningar för professionsutveckling.   
  
 Brister i resultatinformation vilket försvårar kvalitetsarbetet.   
  
 Skolsegregation som leder till kvalitetsskillnader mellan skolor. 
  
 Problem i lärandemiljön.   
  
 Splittrad och över tid oenig nationell styrning av skolan.”2 
  
 För utredningen är giltigheten i båda dessa bilder av den svenska skolan väsentliga utgångspunkter liksom risken att såväl överskatta problemen som att underskatta vad det krävs för att framgångsrikt reformera skolan. Utbildningshistorikern Brooks har uttryckt det enkelt: ”Political leaders capitalize on the public’s concern about their schools, often overstating problems to mobilize support for their solutions while underestimating Garcia and principals have to do to make them work.”3 
  
 1Se t.ex. Skolverket (2013 och 2016). Attityder till skolan 2012 samt Attityder till skolan 2015. 
  
 2SOU 2017:35. Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet, s. 14. 
  
 3Cuban, Miller, Phillips (2010), Cutting Through the Hype – The Essential Guide to School Reform. Morgan, s. 1. 
  
 110 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 Det finns alltså väsentliga styrkor att bygga vidare på men det finns också svagheter som kringskär skolans möjligheter att fylla sin roll. Skolväsendet är en av samhällets nyckelinstitutioner och bidrar som sådan både till det samtida samhället och till framtidens. Dess betydelse för enskilda individer kan knappast överskattas. Kom- petenta lärare och en god kvalitet i undervisningen är avgörande för goda kunskapsresultat.4 Att säkerställa att lärare, förskollärare och annan personal med ett pedagogiskt uppdrag har goda förutsätt- ningar att fullgöra sitt arbete är därför nödvändigt för att nå upp- ställda politiska mål om Sverige som en ledande kunskapsnation.5 Men framför allt är det nödvändigt för att förbereda varje barn för ett ansvarsfullt liv och för att varje barn ska kunna utveckla sina fulla möjligheter. 
  
 Grundutbildningarna för blivande lärare och förskollärare är cen- trala för att olika kategorier av lärare och förskollärare ska kunna utveckla de kompetenser som behövs för att kunna börja arbeta i skolväsendet. Lärar- och förskollärarkompetens behöver dock stän- digt utvecklas, breddas och fördjupas under yrkeslivet för att under- visningens kvalitet och skolans funktion ska kunna upprätthållas och utvecklas. Lärar- och förskollärarutbildningar behöver därför ses som den första delen i en lång utvecklingskedja. En väl fungerande introduktion i yrket liksom en kontinuerlig kompetensutveckling genom yrkeslivet är andra nödvändiga länkar i kedjan. Dessa bidrar också till att stimulera lärare och förskollärare till fortsatt arbete i skolväsendet. 
  
 En god grundutbildning och adekvata möjligheter till kontinuer- lig kompetensutveckling räcker dock inte för att undervisningen ska kunna hålla hög kvalitet och för att lärare, förskollärare och fritids- pedagoger ska vilja stanna i yrket. För detta krävs också goda villkor för att kunna utföra sitt arbete, t.ex. en funktionell arbetsmiljö, ett gott samarbete med kollegor, en rimlig arbetsbelastning, en lön som svarar mot individens utbildningsnivå och yrkets komplexitet samt ett tydligt fokus på det professionella kärnuppdraget. Detsamma gäller också för rektorer och förskolechefer. 
  
 4Se t.ex. OECD (2005). Teachers matter: attracting, developing and retaining effective teachers, Saunders, Phillips, (2009). Visible learning: a synthesis of over 800 metaanalyses relating to achievement och Peterson, Huynh, D (2012). Utmärkt undervisning. Framgångsfaktorer i svensk och internationell belysning. 
  
 5Prop. 2016/17:1. Budgetproposition 2017, Mål för utgiftsområde 16. 
  
 111 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2017:51 
  
 Lika betydelsefulla som kompetenta lärare är för elevers kunskaps- utveckling är med all sannolikhet arbetssituationen för yrkets attrak- tivitet i en allmän bemärkelse. Frågan om attraktiviteten är dock ingen enkel fråga. Blotta magnituden av antalet anställda inom skol- området ger vid handen att variationen mellan olika lärares, förskol- lärares, fritidspedagogers, rektorers och förskolechefers personliga hållning och professionella inställning är betydande. De olika lärar- och förskollärarutbildningarnas skilda karaktär och kulturer medför sannolikt att utbildningarna i relativt låg grad fungerar som en mer stram insocialisering i yrket. Kanske är det till och med så att den individuella variationen vad gäller vad som uppfattas som yrkets attraktivitet överstiger variationen inom många andra yrkeskate- gorier. Enkla och generella lösningar som omgående kan påverka attraktionskraften bedöms därmed vara svåra att finna. I stället krävs ett uthålligt arbete med insatser inom flera områden men där insatserna drar åt samma håll och därmed förstärker varandra. Delar av det arbete som ligger i utredningens uppdrag handlar också just om detta, att justera de insatser som redan pågår liksom att få de nya insatser som föreslås att fungera så bra som möjligt och att förstärka varandra. 
  
 Finns det då några enkla lösningar vad gäller den omfattande brist på legitimerade och behöriga lärare och förskollärare som råder i dag? Utbildningshistorikern David Tyack formulerade en gång sin syn på denna typ av utmaningar och menade att “There are no bum-  
 per-sticker 
  solutions to educational problems…”6 Naturligtvis kan man fundera över vad som är enkelt i sammanhanget. Det är uppen- bart att någon quick fix inte står till buds men det är klart att lärarbristen i sig har en enkel lösning – samhället måste genomföra sådana reformer som leder till att långt fler prioriterar att bli lärare eller förskollärare. På det sättet är lösningen enkel men den är samtidigt svår. Det krävs inte bara omfattande samhälleliga ompröv- ningar och investeringar, utan även motsvarande insatser inom aka- demi, skolväsende och profession. 
  
 Fler måste helt enkelt vilja bli yrkesverksamma i skolväsendet. För att det ska hända måste arbetet med att höja lärar- och för- skolläraryrkenas attraktivitet fortsätta och utvecklas, lokalt likväl 
  
 6 Cuban, L. (1993). How teachers taught: Constancy and change in American classrooms, 1880– 1990, Teachers College Press, s. xvi. 
  
 112 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 som centralt. Det finns stora fördelar med att utbildade lärare och förskollärare rör sig mellan skolväsendet och andra arbetsplatser men i den omfattande lärarbrist vi i dag befinner oss i behövs dock varje utbildad lärare och förskollärare i skolväsendet. Det behövs också väl fungerande vägar in i skolväsendet för personer med annan utbild- ning och yrkeserfarenhet, t.ex. genom en väl fungerande validering och utbildning som kan kombineras med yrkesverksamhet. Utred- ningen har inte i uppdrag att föreslå åtgärder för att hantera den generella lärarbristen utan i uppdrag att dels att lämna förslag på åtgärder till lösning av vissa specifika bristförhållanden, dels att lämna förslag på åtgärder som på sikt förstärker skolprofessionernas attraktivitet. Utredningen kan dock konstatera att arbetet med att utveckla strategier till stöd för kompetensförsörjningen inom av- gränsade områden mycket väl också kan tillämpas övergripande. I slutbetänkandet avser utredningen att återkomma både vad gäller attraktiviteten och lärarbristen. 
  
 Utredningen presenterar i detta delbetänkande ett antal förslag inom tre avgränsade delområden. Dessa förslag kommer inte att lösa frågan om skolprofessionernas attraktivitet men utredningen bedö- mer att förslagen kan bidra till att få några av de reformer som genomförts att fungera bättre och därmed bidra till att steg för steg höja attraktiviteten. De reformvårdande åtgärder som här föreslås bygger på några ganska enkla överväganden. 
  
 Systemet för legitimation och behörighet måste hedras i sina grundprinciper och vårdas till sin form. För systemets legitimitet är det väsentligt att systemet i sig är både transparent och konsistent. En förordning som den som styr legitimation och behörighet för verksamhet i skolan måste utgå från verkliga förhållanden i skolan. Det betyder att den måste ta hänsyn till vad som kan benämnas som summan av alla de reformer som skett inom skolområdet sedan åt- minstone  
 1970-talet. 
  Det är rimligt att tänka sig att en reglering som styr en profession till sin karaktär ska vara så konstruerad att alla som berörs av den enkelt kan förstå vilka krav som ställs. Samtidigt kan man inte förvänta sig att dagens professionsbärare ska ha alla historiska detaljer klara för sig vad gäller hur lärare, förskollärare, fritidspedagoger och andra har utbildats. Det betyder att det snarare är reformens grundläggande principer som behöver vara enkla än själva regleringen och att Skolverket som ansvarig skolmyndighet får axla rollen vad gäller att begripliggöra detaljerna. 
  
 113 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2017:51 
  
 Det förhåller sig dock annorlunda med regleringens funktion. Den måste i sig vara konsistent och det kan inte accepteras att ett förhållande som gäller i ett led inte gäller i ett annat led. Att det uppstår inkonsekvenser vid utformningen av komplexa system är varken ovanligt eller förvånande. Det är heller inte ovanligt att andra icke önskvärda förhållanden uppstår när en statisk reglering möter en föränderlig verklighet. Översyn och reformvård är därmed att se som naturliga och funktionsstärkande åtgärder. Utredningen har därför informerat sig via parterna i Nationell samling för läraryrket och på andra sätt om just sådana problem. Utredningen har vägt dem i förhållande till reformens intentioner. I ett antal fall har utred- ningen behövt konstatera vägande problem och finna lösningar på dem i relation till den faktiska situationen men med avstamp i reformens grundläggande principer. 
  
 Smith nog finns det till och med situationer där regleringens principer bäst hedras genom ett undantag från regleringen. Ett exempel är när kravet på att alla ska ha legitimation och behörighet, i sin utformning, motverkar möjligheten att i viss undervisning nyttja hög kompetens. Detta förhållande gäller till exempel möjligheten att i dag använda personal utan en lärarexamen men med unik estetiskt kompetens inom riksrekryterande gymnasiala spetsutbildningar. Men detta gäller också möjligheter att använda personal med såväl ämnes- lärarutbildning och specialpedagogisk kompetens inom gymnasie- särskolan. I det förstnämnda fallet får undantagsprincipen tillämpas då det inte kan vara rimligt att en reform syftande till att tillförsäkra skolan kompetens förhindrar kompetensnyttjande. I det senare fallet får regleringen ändras så att det hinder för kompetensnyttjande som identifierats undanröjs genom att regleringens skrivningar vidgas. En sådan manöver bör inte innebära att krav sänks utan enbart att det ger större möjlighet att anknyta adekvat kompetens än tidigare. 
  
 En reglering av detta slag måste, som nämnts ovan, till sin funk- tion stödja dess grundläggande principer. Ett särskilt problem för tillämpningen av behörighetsreglerna uppstår när en persons kvalifi- kationer är omfattande, höga men i något avseende smala. Det är naturligt att tänka att höjd inom ett område kompenserar för brist inom ett annat område och därmed att det vore en fördel med en viss elasticitet i form av generösa skrivningar rörande motsvarande- bedömningar, dvs. att man i huvudsak ska uppfylla t.ex. kraven för behörighet. Det finns framför allt två problem med en sådan strategi. 
  
 114 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 För det första flyttar en sådan möjlighet endast problemet till en lägre nivå och på den nivån finns det sannolikt än fler som skulle kunna göra anspråk på samma motsvarandebedömning. För det andra så är det inte alls säkert i det enskilda fallet att omfattande kompetens inom ett område också medför att personen i fråga de facto har utvecklat erforderlig kompetens inom det område där de formella kvalifikationerna inte är tillräckliga. 
  
 Alla ansökningar om legitimation och behörighet måste kunna bedömas rättssäkert och kunna prövas i domstol. Då det grund- läggande syftet med legitimations- och behörighetsformen är att tillförsäkra skolan kompetens är det bättre att anslå en annan väg, validering av reell kompetens, för att säkerställa att reformen i dess bedömningar träffar rätt i den meningen att den inte utestänger adekvat kompetens. I praktiken betyder det att i stället för att Skol- verket i sin handläggning av ärenden om legitimation och behörighet ska bedöma annat än examensbevis och annan dokumentation av studier i relation till uppställda krav så blir det en uppgift för läro- sätenas lärare att bedöma om personen i fråga de facto har den kompetens som efterfrågas. Utredningen har valt att förorda denna handlingslinje och framlägger därför inget förslag som generellt möjliggör motsvarandebedömningar än de som redan finns etable- rade. Utredningen är medveten om att lärosätena inte fullt ut är rustade för utveckling av en bredare valideringsverksamhet vad gäller reell kompetens varför utredningen avser att återkomma i slut- betänkandet med förslag inom detta område. 
  
 För att uppnå krav på behörighet måste konstruktionen av över- gångsperioder bygga på såväl realistiska bedömningar av kompetens- försörjningsläget som framåtsyftande strategier. Vidare bör själva grundmodellen i sig ha en sådan design att den understödjer pro- fessionsbärarna i deras strävan efter att utveckla sin kompetens, i bredd och i fördjupning. För utredningen har det därför varit cen- tralt att öppna möjligheter, i de fall där sådana inte redan förevarit, för lärare att också kunna erhålla utökade behörigheter efter avslut- ade fortbildnings- och kompetensutvecklingsinsatser samt att skapa incitament för stegvis breddning eller fördjupning av kompetensen. 
  
 Utgångspunkter av betydelse för utredningens arbete har också varit att kompetens som bedömts tillräcklig vid en tidpunkt också ska bedömas som tillräcklig vid en annan tidpunkt samt att kvalifika- tioner som bedömts som erforderliga för undervisning inom ett visst 
  
 115 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2017:51 
  
 område i en skolform också ska bedömas som erforderliga för sam- ma område inom en annan skolform. Utredningen har också noterat att skiftande terminologi inom skolområdet i vissa fall har medfört att tillämpningen av behörighetsreglerna stött på svårigheter. Det har inte legat i utredningens uppdrag att se över begreppsläggningen av exempelvis olika undervisningsområden, därför föreslås i stället möj- ligheten att genom relevansbedömning likställa områdena i behörig- hetshänseende.7 Utredningen har med andra ord haft ambitionen att öka graden av konsekvens vad gäller olika aspekter av de behörig- hetsbedömningar som regleringen har att hantera. 
  
 Flera av förslagen som presenteras i detta delbetänkande, t.ex. de som rör modersmål och svenska för invandrare, sfi, har att hantera bristande lärarförsörjning. Regleringen av legitimation och behörig- het är så att säga digital till sin karaktär, antingen uppfyller man kraven eller så gör man det inte. En reform av det slag som det här handlar om, införande av ett legitimations- och behörighetssystem, skulle kunna ha byggts på en annan modell, en modell som stegvis erkänner faktisk kompetens. En sådan skulle dock bli ytterst kompli- cerad varför modellen för skolväsendet fastställts utifrån samma prin- ciper som regleringen av professioner inom t.ex. vårdområdet. Att verkligheten är mer differentierad och att yrkesutövares kompetens fördjupas över tid får hanteras på annat sätt. Dock, i en situation av lärarbrist får detta förhållande särskilda betydelser och vi kan just nu se en tilltagande differentiering av såväl legitimerad och behörig skolpersonal som skolpersonal utan sådana kvalifikationer. 
  
 När en lärarvakans råder är givetvis det bästa att en legitimerad och behörig lärare anställs. Men i dag är det alternativet inte möjligt i alla situationer och eftersom undervisning i skolan är något som måste bedrivas, dvs. det är inte ett alternativ att inte driva verksam- heten, måste skolhuvudmän anställa annan personal. Detta får två konsekvenser arbetsmässigt, dels att de legitimerade lärarnas arbete behöver organiseras annorlunda, dels att upplägget för den obehö- rige lärarens arbete med nödvändighet kommer att skilja sig från normalfallet. En central aspekt av detta är att organiseringen av verksamheten på olika sätt beaktar behovet av att den obehörige lära- ren omedelbart sätts i sådana utvecklingsprocesser att dennes kom- 
  
 7 Den problematik som här avses är hur väsentligen likartade undervisningsområden be- nämns på skilda sätt inom de olika ämnesklasserna yrkesämnen och vissa ämnen. 
  
 116 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 petens förstärks vecka för vecka. Detta ser utredningen som central strategi att tillämpa i de fall föreskriven kompetens inte står att tillgå fullt ut. Den ökade differentieringen bland kvalificerade lärare med- ger goda möjligheter till sådana kompetensförstärkande processer och de skulle kunna förstärkas genom samverkan med högskolan. Vad som framkommit under arbetet med att utifrån några enkla övervägande finna lösningsstrategier vad gäller kompetensförsörj- ning inom några begränsade områden är inte något mindre än konturerna av strategier för långsiktig hantering av den generella lärarförsörjningskrisen och det i kombination med starka förnyelse- möjligheter. Motsvarande strategi, att steg för steg förstärka kompe- tensen, ligger också bakom utredningens förslag om förskolechefers befattningsutbildning. 
  
 Ovan redovisade utgångspunkter har för utredningen varit cen- trala. Till detta kan läggas betydelsen av att det finns tecken på att skolans utveckling är på väg åt rätt håll. Utöver de positiva signalerna vad gäller kunskapsresultatet som redovisades i de senaste PISA och  
 TIMSS-undersökningarna 
  kan man notera att antalet sökande till landets olika lärar- och förskollärarutbildningar ökar, studievägledare rapporterar att de får fler samtal rörande hur personer verksamma inom andra branscher kan komplettera sina utbildningar för att bli lärare. Tidigare studenter med sedan länge avbrutna studier till lärare hör av sig med frågor om hur de kan återuppta studierna efter år inom andra yrken i syfte att avlägga en examen och börja arbeta i skolan. Löneläget är i stigande och skolan tillförs också genom sär- skilda satsningar i högre grad personal med examen på forskarnivå för att på särskilt sätt stödja förverkligandet av de stärkta ambition- erna om en skola på vetenskaplig grund. 
  
 Avslutningsvis, skolsystemet är i sig en komplex väv och det är inte svårt att instämma i Nolan påpekande: ”We have heard a lot of inspirational teachers and superb schools. But excellent school systems are rarities.”8 Komplexiteten i sig och det förhållande att utbildningssystem som sådana kan ses som sammansatta kompositer där reformer inom ett område inte sällan i betydande grad påverkar förhållanden inom andra områden stämmer till eftertanke för en 
  
 8 Thomas, Lynch (2013). Improbable Scholars. The Rebirth of A Great American School System and A 
  
 Strategy For America’s Schools, Oxford University Press, s. 74. 
  
 117 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2017:51 
  
 utredning som denna.9 Men just på grund av denna vansklighet är den återkommande och kontinuerliga reformvården, precis som 2015 års Skolkommission just pekat på en central del av skolsystem- ens systematiska utveckling.10 I en sådan anda framläggs här förslag som syftar till att stärka det svenska skolsystemet och skolprofes- sionerna. 
  
 2.3Utredningens arbete inför delbetänkandet 
  
 Utredningen inledde sitt arbete i slutet av september 2016. Utred- ningens sekretariat blev fulltaligt i slutet av januari 2017. 
  
 Enligt direktivet ska utredaren arbeta i dialog med de som med- verkar i den nationella samlingen för läraryrket. I detta arbete deltar Friskolornas riksförbund, Idéburna skolors riksförbund, Lärarför- bundet, Lärarnas Riksförbund,  
 Lärarutbildnings-konventet, 
  Sveriges förenade studentkårer, Sveriges Kommuner och Landsting, Sveriges Skolledarförbund och Sveriges universitets- och högskoleförbund. Samtliga deltagande organisationer i nationell samling har bjudits in till tre möten inom ramen för arbetet med delbetänkandet. Dess- utom har flera bilaterala möten hållits. 
  
 I utredningen har ingått en expertgrupp om sju personer från Finansdepartementet och Utbildningsdepartementet. Expertgruppen har träffats vid tre tillfällen inom ramen för arbetet med delbetänk- andet. 
  
 Utredningen har haft kontakt med och inhämtat synpunkter från Riksrevisionen, Sameskolstyrelsen, Statens institutionsstyrelse, Williams tens skolinspektion, Statens skolverk, Universitets- och högskole- rådet, flera enskilda universitet och högskolor samt olika delar av ett antal lärosäten, t.ex. Nationellt centrum för svenska som andraspråk samt styrningsgrupperna för VAL, ULV och rektorsprogrammet.11 Utredningen har också haft kontakt med personer vid ett antal en- staka skolor och förskolor för att inhämta synpunkter. 
  
 9Biesta, Green (2010). Good Education in Age of Measurement, Ethics, Politics, Democracy, Paradigm Publishers. 
  
 10SOU 2017:35. 
  
 11VAL: Vidareutbildning av lärare som saknar lärarexamen. ULV: Kompletterande utbild- ning för lärare med utländsk utbildning. 
  
 118 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 Det pågår flera utredningar som på olika sätt är av betydelse för utredningens uppdrag. Utredaren eller sekretariatet har träffat före- trädare för Utredningen om bättre möjligheter till fjärrundervisning och undervisning på entreprenad (U 2015:09), Valideringsdelegatio- nen  
 2015–2019 
  (U 2015:10) samt Utredningen om elever som kom- mer till Sverige under grundskolans senare årskurser (U 2016:05). En kontinuerlig dialog har också förts med sekretariatet för 2015 års skolkommission (U 2015:03). 
  
 2.4Utredningens kommande arbete 
  
 I det fortsatta arbetet ska utredningen lämna förslag inom ett flertal områden av betydelse för skolprofessionernas attraktivitet. Utred- ningens uppdrag i dessa delar ska redovisas senast den 1 december 2017. I det kommande arbetet ska utredningen enligt direktivet: 
  
 Se över hur lärare och förskollärare kan stärkas i sin profession. Här lyfter direktivet fram frågorna om hur behovet av kompe- tensutveckling och behörighetsgivande fortbildning kan tillgodo- ses liksom vilka möjligheter som bör finnas att ge lärare som är anställda hos utbildningsanordnare som bedriver utbildning på entreprenad tillgång till statliga insatser för lärare? 
  
 Se över vissa examina. Utredningen ska bl.a. föreslå hur fler be- hörighetsgivande examina kan omfatta ämnena modersmål eller svenska som andraspråk. 
  
 Se över karriärvägsreformen bl.a. för att åtgärda uppmärksam- made brister i gällande regelverk men också för att stimulera er- farna lärare att söka sig till skolor med svåra förutsättningar. 
  
 Se över lärares, rektorers och förskolechefers administrativa ar- betsbörda. 
  
 Ett antal av de frågor som redovisas i detta delbetänkande hänger också tydligt ihop med frågor som kommer att redovisas i utred- ningens slutbetänkande. Detta gäller inte minst frågorna om be- hörighetskrav respektive förbättrade utbildningsvägar för lärare i modersmål och i svenska som andraspråk. Utredningen menar att det hade funnits tydliga fördelar med att kunna hålla ihop utred- 
  
 119 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2017:51 
  
 ningsarbetet och presentera förslagen i dessa delar i ett sammanhang men det har tyvärr inte varit möjligt p.g.a. den begränsade tid som funnits till förfogande. 
  
 Utredningen avser att också i det kommande arbetet diskutera aktuella frågor och förslag med de som medverkar i den nationella samlingen för läraryrket, expertgruppen, pågående utredningar och ansvariga inom berörda myndigheter och intresseorganisationer. Skolkommissionens arbete kommer också att tas i beaktande i arbetet med de delar av uppdraget där det är relevant. 
  
 2.5Betänkandets disposition 
  
 Betänkandet redovisar bakgrund, förslag och konsekvensbeskriv- ningar i de tre olika frågorna var för sig. 
  
 I kapitel 1 redovisas utredningens författningsförslag. Författ- ningsförslagen är omfattande men avser främst ändringar i skollagen respektive behörighetsförordningen. Författningskommentarer redo- visas i kapitel 14. 
  
 Kapitel 2 beskriver utredningens arbete inför delbetänkandet samt de centrala utgångspunkter som legat till grund för utredningens bedömningar och förslag. 
  
 Kapitel 3 ger en kort tillbakablick över legitimations- och behö- righetsreformen och de förändringar som har gjorts sedan reformen trädde i kraft 2011. I kapitel  
 4-10 
  redovisas utredningens förslag till förändringar i olika delar av legitimations- och behörighetsregle- ringen. 
  
 I kapitel 11 redovisas utredningens förslag vad gäller lärares och förskollärares introduktionsperiod. I kapitel 12 redovisas förslagen vad gäller förskolechefernas benämning och förslag om hur den obligatoriska befattningsutbildningen kan anpassas till förskoleche- fernas uppdrag. 
  
 Kapitel 13 beskriver de konsekvenser som utredingen bedömer att förslagen kommer att få. Slutligen, i kapitel 14 går det att ta del av författningskommentarer till de lagändringar som utredningen föreslår. 
  
 Samtliga referenser finns samlade i en referenslista i slutet av be- tänkandet. 
  
 120 
  
 3Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 Utredningen har enligt direktivet i uppdrag att se över och vid behov lämna förslag på justeringar av legitimations- och behörighetsreg- lerna. Utredningen ska bl.a. identifiera problem som följer av reg- lerna och lämna förslag till justeringar av dem, men har också i uppdrag att särskilt överväga om de delar av regelverken som rör fri- tidspedagoger, yrkeslärare samt lärare i modersmål och i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare (sfi) bör förändras. I direk- tivet pekas också vissa andra frågor ut t.ex. behörighet som special- lärare och vilka krav som ska ställas för undervisning i ämnet special- idrott och estetiska ämnen i spetsutbildningar. 
  
 En fråga som direktivet tar upp i anslutning till legitimations- och behörighetsreglerna är att möjligheten att få sina kunskaper och fär- digheter validerade för tillgodoräknande inte fungerar tillfredsställ- ande i praktiken. Utredningen avser att i slutbetänkandet återkomma med förslag i vissa frågor som rör validering. 
  
 3.1Krav på legitimation och behörighet sedan 2011 
  
 Ett legitimationssystem för lärare och förskollärare infördes år 2011. Syftet med bestämmelserna om legitimation och behörighet är dels att alla elever och barn i skola och förskola ska undervisas av väl kva- lificerade och lämpliga lärare, dels att säkra och höja kvaliteten på lärare och förskollärare och tydliggöra det individuella yrkesansvar som legitimerade lärare och förskollärare har. Det övergripande syf- tet med reglerna om legitimation är att så långt som möjligt säker- ställa att elever och barn undervisas av lärare och förskollärare som 
  
 121 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 SOU 2017:51 
  
 har utbildning avsedd för den undervisning de ska bedriva.1 Samti- digt som legitimationsreformen infördes, reformerades också lärar- och förskollärarutbildningarna. En sammanhållen lärarexamen med stora möjligheter för lärosäten och studenter att självständigt på- verka utbildningens inriktning och specialisering ersattes av fyra nya och, jämfört med tidigare, innehållsmässigt tydligt styrda examina.2 Förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare (behörighetsförordningen) konstruerades utifrån dessa nya examina trots att ingen sådan examen hade utfärdats. 
  
 Huvudregeln är att endast den som har legitimation får anställas som lärare eller förskollärare i skolväsendet utan tidsbegränsning och ansvara för den undervisning han eller hon bedriver. För att få be- driva undervisning ska en lärare eller förskollärare dessutom vara be- hörig för den undervisning han eller hon ska bedriva. För att själv- ständigt få sätta betyg är huvudregeln att läraren ska vara legiti- merad.3 
  
 Det är Skolverket som ansvarar för att meddela legitimationer och de behörigheter som hör till legitimationerna. Huvudregeln är att endast den som har en behörighetsgivande examen kan meddelas en legitimation.4 Vilka examina som är behörighetsgivande framgår av behörighetsförordningen. Av behörighetsförordningen framgår även vad som krävs för att en lärare eller förskollärare ska vara be- hörig att undervisa i olika ämnen, årskurser och skolformer. Huvud- regeln är att en lärare blir behörig att undervisa i de ämnen, årskurser och skolformer som lärarens examen är avsedd för undervisning i. Därutöver kan en lärare bli behörig att undervisa i ytterligare ämnen, årskurser och skolformer antingen genom studier i ämnet eller ge- nom lång erfarenhet av undervisning i ämnet, årskursen och skolfor- men. Vilken behörighet en lärare eller förskollärare har framgår av utfärdad lärar- eller förskollärarlegitimation. 
  
 För att tydliggöra det individuella yrkesansvaret hos legitimerade lärare och förskollärare samt för att legitimationssystemet skulle be- traktas som trovärdigt infördes bestämmelser som gör det möjligt att vidta en åtgärd mot en lärare eller förskollärare som missköter sitt 
  
 1Prop. 2010/11:20. Legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 2Prop. 2009/10:89. Bäst i klassen – en ny lärarutbildning. 
  
 32 kap. 13, 15 och 20 §§ samt 3 kap. 16 § skollagen (2010:800). 
  
 42 kap. 16 § skollagen. 
  
 122 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 uppdrag.5 I samband med att legitimationssystemet för lärare och för- skollärare infördes, bildades därför även Lärarnas ansvarsnämnd. 
  
 Ansvarsnämndens uppgift är att, efter anmälan från Skolinspek- tionen, meddela en legitimerad lärare eller förskollärare en varning eller återkalla legitimationen. En lärare eller förskollärare kan medde- las en varning eller få sin legitimation återkallad om han eller hon varit oskicklig i sin yrkesutövning, gjort sig skyldig till brott, eller på annat sätt visat sig olämplig att bedriva undervisning.6 Om förseelsen eller bristen är mindre allvarlig kan nämnden utfärda en varning. Om det däremot rör sig om allvarligare händelser eller upprepade brister och förseelser kan ansvarsnämnden återkalla en legitimation. 
  
 Ansvarsnämnden består av en ordförande och åtta andra ledamö- ter och utses av regeringen. Ordföranden ska vara eller ha varit ordi- Hall domare. Övriga ledamöter ska ha särskild sakkunskap om och praktisk erfarenhet av skol- eller förskoleverksamhet och lärares eller förskollärares uppdrag.7 
  
 3.1.1Fortbildningsinsatser för att öka antalet behöriga lärare 
  
 I anslutning till att legitimations- och behörighetsreglerna trädde i kraft förändrades också den utbildningssinsats, det s.k. Lärarlyftet, som regeringen tidigare initierat. I stället för att som tidigare möj- liggöra generell fortbildning är syftet med Lärarlyftet II att lärare ska bli behöriga i alla skolformer, ämnen och årskurser där de undervisar. Satsningen omfattar också viss annan utbildning t.ex. utbildning i ett eller två praktiska eller estetiska ämnen för fritidspedagoger eller motsvarande så att dessa kan meddelas legitimation som lärare och därmed behörighet att undervisa. En huvudman kan ansöka om stats- bidrag för kostnader som uppstår när en lärare deltar i utbildningen. Lärarlyftet II har förändrats och förlängts vid ett antal tillfällen sedan det första uppdraget lämnades till Skolverket 2011. Medel för utbildningsinsatsen finns nu beräknade t.o.m. 2018, för de delar som rör speciallärarutbildning finns medel beräknade t.o.m. 2019.8 Vid 
  
 5Prop. 2010/11:20. 
  
 62 kap. 23 § skollagen. 
  
 727 kap. 5 § skollagen. 
  
 8Förordning (2007:222) om statsbidrag för fortbildning av lärare samt fritidspedagoger och motsvarande och förordning (2007:223) om uppdragsutbildning för fortbildning av lärare, förskollärare och viss annan personal. 
  
 123 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 SOU 2017:51 
  
 sidan av lärarlyftet pågår också ett antal andra utbildningsinsatser för att öka antalet lärare och förskollärare med behörighetsgivande examen. Bland dessa kan t.ex. nämnas VAL (vidareutbildning av lärare som saknar behörighetsgivande examen) och ULV (komplet- terande utbildning för personer med utländsk lärarutbildning). 
  
 3.1.2Undantag från krav på legitimation eller behörighet 
  
 Från huvudprincipen, att endast den som är legitimerad och behörig att bedriva undervisning får ansvara för och bedriva undervisning, finns ett antal undantag som gäller om vissa förutsättningar är upp- fyllda. Det finns t.ex. möjlighet att anställa personal som saknar legi- timation och behörighet under högst ett år i sänder.9 Den som saknar legitimation och behörighet men som ska undervisa i moders- mål eller i ett yrkesämne eller i individuella kurser eller orienterings- kurser i kommunal vuxenutbildning får anställas utan tidsbegräns- ning och ansvara för undervisningen samt självständigt sätta betyg.10 Vidare får det, utöver lärare och förskollärare, i undervisningen i fritidshemmet och förskolan finnas annan personal med sådan ut- bildning eller erfarenhet att elevernas eller barnens utveckling och lärande främjas. 11 Sådan annan personal kan t.ex. vara fritidspeda- goger och barnskötare. 
  
 Det finns även undantagsbestämmelser för de lärare som bedriver annan undervisning på ett främmande språk (engelska) än språkun- dervisning och för de lärare som bedriver undervisning i fristående skolor, förskolor och fritidshem med waldorfpedagogisk inriktning.12 Under en övergångsperiod kunde lärare och förskollärare som saknade legitimation ändå ansvara för undervisningen och självstän- digt sätta betyg förutsatt att de ingått avtal om anställning som lär- are, förskollärare eller fritidspedagog före den 1 juli 2011. Denna övergångsbestämmelse var tillämplig till utgången av juni 2015. För 
  
 92 kap. 21 § första stycket 1 skollagen. 
  
 102 kap. 15 § andra stycket, 20 § andra stycket skollagen och 8 kap. 1 c § gymnasieförord- ningen (2010:2039) samt 4 kap. 4 § förordning om vuxenutbildning (2011:1108). 
  
 112 kap. 14 § skollagen. 
  
 122 kap. 17 § skollagen och 1 kap. 3 och 4 §§ förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 124 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 lärare i specialskolan, grundsärskolan och gymnasiesärskolan gäller dessa bestämmelser till utgången av juni 2018. 
  
 3.1.3Större förändringar i legitimationsregleringen sedan 2011 
  
 När legitimationsregleringen hade trätt i kraft identifierades ett antal problem. Inte minst uppstod problem p.g.a. behörighetsförordning- ens konstruktion. Att förordningen var uppbyggd i förhållande till 2011 års lärar- och förskollärarexamina innebar att den i många fall inte på ett tillfredsställande sätt kunde hantera lärare med en äldre examen. Genomgripande reformer av de svenska lärar- och förskol- lärarutbildningarna de senaste femtio åren har skett ungefär vart tionde år, vilket har lett till en stor variation bland de yrkesverk- samma lärarna och förskollärarna vad gäller t.ex. lästa inriktningar och ämnesdjup i olika ämnen. Lärare och förskollärare med lärar- eller förskollärarexamen, ämnesstudier och lång erfarenhet i yrket fick därmed inte alltid den behörighet som kunde anses vara skälig beroende på behörighetsförordningens konstruktion. Det förekom även att lärare i sin lärarexamen helt saknade ämnesstudier och därför inte kunde meddelas några behörigheter alls i sin lärarlegi- timation. Lärare med äldre behörighetsförklaringar från Skolöver- styrelsen omfattades inte heller av legitimationsregleringen. 13 
  
 Vid sidan av de problem som identifierades efter regelverkets ikraftträdande fortsatte också diskussionen om fritidspedagogernas roll i fritidshemmet och möjligheten att få en legitimation utfärdad med en utbildning i fritidspedagogik som grund. Enligt regleringen från 2011 var endast den som hade avlagt den nya grundlärarexamen med inriktning mot fritidshemmet behörig att undervisa i fritids- hemmet. Den med en examen enbart avsedd för arbete i fritids- hemmet var däremot inte behörig, vilket ifrågasattes av många. 
  
 13 En behörighetsförklaring kunde meddelas av Skolöverstyrelsen enligt skolförordning (1971:235), om personen genomgått utbildning eller fullgjort tjänstgöring motsvarande behörighetskraven för den aktuella tjänsten. En behörighetsförklaring kunde också meddelas om bristen i den sökandes behörighet var av mindre vikt med hänsyn till den sökandes meriter i övrigt. En sådan förklaring innebar att en person var behörig för en viss lärartjänst. 
  
 125 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 SOU 2017:51 
  
 Förändringar för att bättre kunna ta till vara erfarna lärares och förskollärares kompetens 
  
 Med anledning av de problem som identifierades beslutades år 2013 ett antal förändringar i skollagen, i lagen om införande av skollagen och i behörighetsförordningen. Huvudsyftena med förändringarna var att behålla den kompetens som fanns i skolan och att få till stånd en så bra och smidig övergång som möjligt från det tidigare systemet till det nya. Besluten innebar huvudsakligen följande: 
  
 –Lärare eller förskollärare med lång undervisningserfarenhet i ett ämne eller i förskolan gavs under vissa förutsättningar möjlighet att meddelas behörighet i ämnet, årskursen och/eller skolformen. 
  
 –Lärare med en behörighetsförklaring enligt 1971 års skolförord- ning gavs möjlighet att meddelas legitimation trots att kravet på behörighetsgivande examen i skollagen inte är uppfyllt. 
  
 –Speciallärare och specialpedagoger som saknar en behörighetsgiv- ande lärarexamen och som varit anställda som lärare i grundsär- skolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna undantogs kraven på legitimation och behörighet för att få bedriva undervisning. 
  
 –Fritidspedagoger gavs rätt att bedriva och ansvara för undervis- ning i fritidshemmet även utan legitimation. Fritidspedagoger gavs även möjlighet att meddelas legitimation med behörighet att undervisa i fritidshemmet och i ämnen i grundskolans årskurs  
 1–6. 
  
 –Lärare med en äldre lärarexamen som omfattade en inriktning eller specialisering mot en funktionsnedsättning gavs behörigheter likt en speciallärare. 
  
 –Lärare kunde bli behöriga att undervisa i ämnen och årskurser, även om behörighetsförordningens poängkrav inte var uppfyllda, om ämnesstudierna motsvarade de krav på ämneskunskaper som ställts i en äldre lärarexamen. 
  
 126 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 Kravet på genomförd introduktionsperiod för legitimation tas bort 
  
 När legitimationsreglerna infördes krävdes, utöver en behörighets- givande examen, även att läraren genomfört en introduktionsperiod om minst ett läsår och i övrigt visat sig lämplig att bedriva under- visning för att kunna meddelas legitimation. Efter att synpunkter framkommit ”om praktiska tillämpningsproblem när det gäller det krav på introduktionsperiod som villkor för legitimation” som ställ- des när legitimations- och behörighetsregleringen trädde i kraft be- slutades att kraven på introduktionsperiod och lämplighet skulle tas bort. Regeringen bedömde att kravet kunde innebära svårigheter för nyexaminerade lärare och förskollärare att få en anställning efter examen och att det skulle kunna medföra att färre valde lärar- och förskolläraryrkena.14 Det förändrade kravet för legitimation trädde i kraft 2014. Huvudmannens skyldighet att se till att en lärare genom- för en introduktionsperiod finns kvar, men utgör inte längre ett krav för legitimation, se vidare kapitel 11. Krav på lämplighet för legi- timation ersattes av en möjlighet för Skolverket att avslå en ansökan om legitimation om förhållandena är sådana att legitimationen skulle ha återkallats om den sökande hade varit legitimerad.15 
  
 Möjlighet till en förlängd visstidsanställning 
  
 Med anledning av den brist på lärare med behörighet att undervisa i vissa ämnen samt den brist på sökande till vissa inriktningar och äm- nen i ämneslärarutbildningarna bedömde regeringen att det var nöd- vändigt att skapa alternativa vägar till läraryrket inom dessa ämnes- områden.16 Genom en förändring av skollagen 2016 bemyndigades regeringen att meddela föreskrifter om en försöksverksamhet med tidsbegränsade anställningar. I försöksverksamheten får personer med tillräckliga ämneskunskaper men som saknar behörighetsgiv- ande examen bedriva undervisning om de samtidigt genomför en be- hörighetsgivande utbildning. Dessa personer får också anställas i två år, alternativt tre år om särskilda skäl finns.17 
  
 14Prop. 2013/14:220. Ändrade regler om introduktionsperiod för lärare och förskollärare, s. 14. 
  
 152 kap. 16 § andra stycket skollagen. 
  
 16Prop. 2015/16:23. Anställning under viss kompletterande utbildning. 
  
 172 kap. 22 b § skollagen och förordning (2016:350) om försöksverksamhet med anställning under viss kompletterande utbildning. 
  
 127 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 SOU 2017:51 
  
 3.2Utredningens slutsats 
  
 Legitimations- och behörighetsreformen är en viktig del i statens ar- bete för att stärka lärar- och förskollärarprofessionerna. Ytterst syf- tar reformen till att varje barn och elev ska få möta kompetenta och behöriga lärare och förskollärare. Grundprincipen i reformen, att en behörighetsgivande examen krävs för legitimation, ska därför gälla även fortsättningsvis. Detta framgår också av utredningens direktiv. Det är dock angeläget att en så pass genomgripande reform analyseras och vid behov justeras. Sedan reformen genomfördes år 2011 har också en rad förändringar i regelverket gjorts, vilket redo- visats tidigare i detta avsnitt. För att reformen ska ha legitimitet är det viktigt att den tjänar sitt syfte, dvs. att den bidrar till att stärka och säkra kvaliteten i undervisningen genom att säkerställa att lärare och förskollärare har adekvat och tillräcklig utbildning för den undervisning de bedriver. 
  
 Enligt direktivet ska utredaren bl.a. identifiera eventuella problem som följer av reglerna för legitimation och behörighet, och bedöma om det finns behov av att justera reglerna. Det kan inte ha kommit som en överraskning för någon att problem skulle uppstå när refor- men beslutades. Det är ovanligt att genomgripande reformer lyckas komma på plats utan att vissa problem uppstår. Förenklat kan dessa delas in i förutsedda och oförutsedda problem. Det är lätt att förutse att problem uppstår när man inför särskilda krav på viss kompetens för utförande av vissa uppgifter, t.ex. vad gäller tillgång på den efterfrågade kompetensen. Sådana problem är dock i hög grad förut- sedda och helt i linje med själva reformen, att såväl säkra som öka tillgången till lärare och förskollärare med erforderlig kompetens. Att problem är förutsebara innebär inte att de går att bortse från, men väl att de ska hanteras i linje med de grundläggande intentionerna i reformen. 
  
 En annan sorts problem är de som i en mening var mindre lätta att förutse och som inte kan sägas ligga i linje med reformens intentioner. I utredningens arbete har det framkommit ett antal problem som bland annat handlar om inkonsekvenser och orimligheter vad gäller hur vissa frågor behandlas i olika delar av förordningen. Inkonsekvenser är särskilt problematiska då man för att lösa dessa vanligen behöver justera i något av leden. Det innebär att varje åtgärd i sig skulle kunna medföra antingen en kravsänkning 
  
 128 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 eller kravhöjning. En central avvägning i arbetet har därför varit att balansera översynen så att det samlade utfallet vare sig väsentligen sänker eller höjer krav, utan i stället att vårda reformens grundlägg- ande principer. 
  
 Det faktum att det råder en svår lärarbrist i Sverige innebär att legitimations- och behörighetsreformen utsätts för påfrestningar av särskild art. Som betonats är det ur ett samhällsperspektiv centralt både att upprätthålla reformens intentioner och att dessa intentioner vägleder det arbete som måste till för att hantera bristen på lärare. Strävan att underlätta kompetensförsörjningen, vanligen mätt i andel legitimerade och behöriga lärare, får inte innebära att kraven sänks. Reformens främsta angelägenhet gäller inte enbart andelen legitime- rade och behöriga lärare och förskollärare utan den samlade kompe- tensen i skolan och förskolan. Att sänka kraven för att öka andelen behöriga är således inte ett alternativ. Kvaliteten på undervisningen skulle riskera att urholkas med en sådan inriktning på arbetet. Däremot är det väsentligt att reformens utformning i förordnings- hänseende inte motverkar dess syfte, att barn och elever ska få möta kompetenta lärare och förskollärare. 
  
 En översyn av legitimations- och behörighetsreformen måste dels utgå från ett realistiskt förhållningssätt som beaktar hur situationen ser ut i dag, dels bygga på en strategi för hur kompetens kan utveck- las över tid. Den svåra lärarbristen innebär att det kommande arbetet med reformen och förverkligandet av dess syfte också innebär att ett starkt fokus måste sättas på att situationen vad gäller lärares och för- skollärares kompetens och behörighet ska kunna förbättras för varje termin som går. 
  
 Utredningen har identifierat ett antal problem som följer av hur reglerna i behörighetsförordningen är utformade och lämnar i detta betänkande ett antal förslag på lösningar. Utredningen har även övervägt en större revidering av förordningen. Förordningen är komplicerad och svårbegriplig och tillämpningen blir ofta fyrkantig och ger möjlighet till en låg grad av flexibilitet. Det vore därför önsk- värt att mot denna bakgrund skapa en ny reglering byggd utifrån samma grundprinciper som gäller i dag. Utredningen gör dock be- dömningen att det ännu är för tidigt för en mer genomgripande omarbetning. En sådan skulle kunna riskera förtroendet för reform- en i sig varför utredningen i stället valt att förorda ett antal mindre justeringar. Erfarenheten har också visat att snabba förändringar har 
  
 129 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 SOU 2017:51 
  
 fått oväntade, och ibland negativa, konsekvenser för hanteringen av enskilda lärares och förskollärares behörigheter. Det framstår som väsentligt att prioritera återkommande översyner framför en hel om- stöpning, hur välmotiverad en sådan än kan vara. En konsekvens av detta ställningstagande är dock att den höggradiga komplexiteten i mångt och mycket kommer att kvarstå. 
  
 En av orsakerna till regleringens komplexitet är att den hanterar både nutid och dåtid. Lärar- och förskollärarutbildningarna har över åren sett väldigt olika ut och ändå ska alla dessa utbildningar samsas i samma reglering. Arbetet med att legitimera lärare och förskollärare har visat att det faktum att utbildningarna med jämna mellanrum har reformerats och att variationsmöjligheterna vad gäller utbildningar- nas innehåll har varit stora kan göra att bedömningen av om en per- sons utbildning är tillräcklig för att få behörighet blir svår. Detta har också bidragit till att regelverket har blivit komplext. 
  
 Revideringar av förordningen har behövts för att den ska kunna passa även för äldre utbildningar och lärares yrkeserfarenhet. Den större revideringen som gjordes år 2013 ledde till en mängd över- gångsbestämmelser, något som gjorde förordningen än mer tung- rodd. Revideringen innebar dock direkta förbättringar sett till resul- tatet, dvs. att lärare och förskollärare blev behöriga att undervisa i de årskurser, ämnen och skolformer som de antingen hade utbildning för eller relevant undervisningserfarenhet från. Det kan konstateras att regleringen även har fungerat i praktiken i Skolverkets handlägg- ning. Domstolarnas prövning av förordningen har visat att Skol- verkets tolkningar och bedömningar i allt väsentligt har varit kor- rekt. 
  
 Principiellt bör förstås en reglering av denna typ vara så pass enkel och transparent att den utan svårighet kan tolkas av berörda, framför allt lärare och förskollärare, utan stöd av särskild expertis. Detta framstår dock som ogörligt av flera skäl. Som ovan angivits måste regleringen kunna hantera både nutida och dåtida utbildning- ar. Vidare måste den kunna hantera förekommande och de på grund av lärarbristen sannolikt framväxande alternativa vägarna in till lärar- och förskolläraryrkena och därtill även ett ökat inflöde av lärare med utländska utbildningar. Det får framhållas att Skolverket fortsatt måste ta en kommunikativ roll så att regelverkets grundprinciper framställs på ett klart och entydigt sätt för de berörda. 
  
 130 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörighet för lärare och förskollärare 
  
 Det finns emellertid problem med den nuvarande regleringen, vilka man både kan och bör åtgärda utan att göra större ingrepp i regleringen. De nya lärar- och förskollärarutbildningar som finns från och med 2011 är, särskilt jämfört med de närmast föregående utbildningarna, betydligt mer reglerade och ger mindre valbarhet för studenten. Detta återspeglas i behörighetsförordningens reglering. Det är i många fall svårt för lärare och förskollärare att genom ytter- ligare kompetensutveckling öka sina behörigheter till andra årskurser eller skolformer än de som examen är avsedd för. Det är enbart positivt att lärare uppmuntras till fort- och vidarebildning, såväl för den enskilda läraren som för eleverna, men även för skolan i stort. Utredaren lämnar därför ett antal förslag på förändringar i förord- ningen som kommer att öka möjligheterna till utökade behörigheter. Därutöver lämnas ett antal förslag som närmare får betraktas som rena justeringar av problem som orsakats av hur reglerna i behörig- hetsförordningen är utformade. 
  
 131 
  
 4Övergripande ändringar 
  
 i behörighetsförordningen 
  
 Utredningen har identifierat ett antal problem med den nuvarande legitimations- och behörighetsregleringen. De delar som avser behörighet för fritidspedagoger och speciallärare hanteras i separata avsnitt. Frågorna, huruvida undantagen för modersmålslärare och yrkeslärare på sikt ska upphöra samt hur lärarförsörjningen till svenska för invandrare, sfi, kan säkras och hur specialistkompetens för undervisningen i t.ex. estetiska spetsutbildningar, riksidrotts- gymnasier och nationellt godkända idrottsutbildningar i gymnasie- skolan kan tillgodoses behandlas även de i separata kapitel. I detta avsnitt redovisar utredningen ett antal förslag på justeringar av behörighetsreglerna vilka är att betrakta som reformvård och lösningar på problem som följer av hur reglerna för legitimation och behörighet är utformade. De föreslagna ändringarna förväntas öka lärares och förskollärares möjlighet att utöka sina behörigheter, utan att därmed eftersätta legitimationsreformens grundprincip, att barn och elever ska ha rätt att undervisas av väl kvalificerade lärare och förskollärare. 
  
 Generellt sett gäller att behörigheter i grundskola och gym- nasieskola styr behörigheter i skolformerna sameskolan, special- skolan, grundsärskolan, gymnasiesärskolan, kommunal vuxenut- bildning och särskilt utbildning för vuxna. De ändringar som före- slås i detta avsnitt kommer alltså även att innebära motsvarande ändringar i dessa andra skolformer. 
  
 133 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 SOU 2017:51 
  
 4.1Behörighet grundat på erfarenhet 
  
 Utredningens förslag: En legitimerad lärare eller förskollärare som under sammanlagt minst 8 läsår under de senaste 15 åren före den 1 juli 2015 har bedrivit undervisning i fritidshemmet, i förskoleklassen, i svenska för invandrare eller undervisning som avser särskilt stöd trots att hans eller hennes utbildning inte ger behörighet till detta, ska vara behörig att bedriva undervisningen. 
  
 En legitimerad lärare eller förskollärare som under sammanlagt minst 8 läsår under de senaste 15 åren har bedrivit undervisning i ett ämne eller ett ämnesområde men där undervisningen bedrivits i mer än en skolform ska vara behörig att undervisa i ämnet eller ämnesområdet i aktuella årskurser och skolformer förutsatt att ämnet eller ämnesområdet har samma ämnesplan i de olika skol- formerna. 
  
 För en legitimerad lärare eller förskollärare som är född senast den 1 juli 1958 är den tid som undervisningen ska ha bedrivits minst 4 läsår eller motsvarande tid under de senaste 15 åren. 
  
 Genom ändringar i skollagen och behörighetsförordningen som be- slutades år 2013 infördes särskilda övergångsregler för lärare med lång erfarenhet av undervisning i ett ämne som han eller hon inte var behörig i. Regeringen ansåg att en legitimerad lärare eller förskol- lärare med mångårig erfarenhet från undervisning som ligger utanför lärarens behörighet, kunde bedömas ha de kunskaper som krävs för att på ett tillfredsställande sätt fungera som lärare eller förskollärare i skolväsendet när det gäller den undervisning som han eller hon be- driver. För de lärare som hade sådan erfarenhet ansågs det därför motiverat att under en övergångsperiod ställa andra krav för behörig- het än viss utbildning.1 
  
 Bestämmelserna innebär sammanfattningsvis att en legitimerad lärare eller förskollärare som under sammanlagt minst 8 läsår under de senaste 15 åren har bedrivit sådan undervisning som hans eller hennes utbildning inte ger behörighet till, under vissa förutsättningar kan ges behörighet för denna undervisning. För en legitimerad lärare 
  
 1 Prop. 2012/13:187. Vissa skollagsfrågor. 
  
 134 
  
 SOU 2017:51 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 eller förskollärare som är född senast den 1 juli 1958 är den tid som undervisningen ska ha bedrivits minst 4 läsår eller motsvarande tid.1 
  
 Utöver förskolan är det endast möjligt att meddelas behörighet grundat på erfarenhet av undervisning i skolformer där det bedrivs undervisning i ämnen och ämnesområden. Det är alltså i dag inte möjligt att genom erfarenhet meddelas behörighet att undervisa i fritidshemmet, förskoleklassen, i svenska för invandrare eller behö- righet att som speciallärare bedriva undervisning som avser särskilt stöd. På samma sätt som det är möjligt att meddelas behörighet baserat på erfarenhet i skolväsendets andra skolformer, årskurser och ämnen föreslår utredningen att det ska vara möjligt att kunna ansöka om, och meddelas behörighet, även för denna undervisning och i dessa skolformer. 
  
 För att behörighet grundat på erfarenhet av undervisning i ett ämne eller ämnesområde ska meddelas ska läraren eller förskollära- ren ha undervisat i ämnet eller ämnesområdet i en omfattning som motsvarar undervisning för elever som bedriver heltidsstudier. Detta ska fortsatt gälla för behörighet i ämnen och ämnesområden samt för kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare. Såvitt avser be- hörighet grundat på erfarenhet av undervisning i förskolan krävs att läraren eller förskolläraren har undervisat i förskolan i en omfattning som motsvarar heltid. Detta ska fortsatt gälla för behörighet i för- skolan samt för förskoleklassen och fritidshemmet. 
  
 Behörighet att bedriva särskilt stöd grundat på erfarenhet föreslås kunna meddelas i de årskurser och skolformer samt för den under- visning som det särskilda stödet avser. I speciallärarrollen ingår, ut- över undervisning av elever, även arbetsuppgifter så som handled- ning, rådgivning och stöd till andra lärare. Generellt sett ägnar sig speciallärare sällan hela arbetsdagen åt att undervisa.2 Utredningen bedömer därför att det inte är rimligt att för sådan behörighet kräva att läraren ska ha bedrivit undervisning som avser särskilt stöd i mot- svarande heltid i åtta år utan föreslår i stället att det för behörighet att bedriva undervisning som avser särskilt stöd ska krävas att läraren eller förskolläraren har bedrivit sådan undervisning i en omfattning som minst motsvarar 50 procent av en heltidsanställning. De be- 
  
 1Punkterna 9 och 10 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare (behörighetsförordningen). 
  
 2Se mer om speciallärares arbete i avsnitt 5.3.1. 
  
 135 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 SOU 2017:51 
  
 stämmelser som i övrigt gäller för behörighet grundat på erfarenhet ska också gälla för samtliga dessa behörigheter. 
  
 Så som den nuvarande regleringen är utformad måste den behö- righet som meddelas avse samma skolform som erfarenheten härrör sig från. Detta innebär att en lärare som undervisat i sammanlagt åtta år i mer än en skolform men enligt samma ämnes- eller kursplan inte kan meddelas någon behörighet grundat på denna erfarenhet. Ett exempel på detta kan vara en lärare som undervisat i matematik i gymnasieskolan och i matematik i kommunal vuxenutbildning på gymnasial nivå i sammanlagt åtta år. Det är orimligt att en lärare med sammanlagt minst åtta års erfarenhet av undervisning i ett visst ämne och enligt samma ämnes- eller kursplan inte kan ges behörighet i ämnet enbart för att den tillägnade erfarenheten är från mer än en skolform. Utredningen föreslår därför att bestämmelsen ändras så att även de lärare och förskollärare som har undervisningserfarenhet från mer än en skolform, och som har bedrivit ämnesundervisning i de olika skolformerna utifrån samma ämnes- eller kursplaner, ska kunna meddelas behörighet att undervisa i ämnet i aktuella årskurser och skolformer. För att lärare och förskollärare ska kunna till- godoräkna sig undervisningserfarenhet från 15 år före den 1 juli 2015 föreslår utredningen att kravet på att undervisningen inte får ha börjat bedrivas tidigare än 15 år innan ansökan kom in till Statens skolverk tas bort. 
  
 Utöver detta förslag på ändring lämnar utredningen även förslag på ändringar i regleringen kring behörighet grundat på erfarenhet i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan och särskild ut- bildning för vuxna, se avsnitt 5.3.8. 
  
 4.2Behörighet att undervisa i grundskolans årskurs  
 1–3 
  i praktiska och estetiska ämnen 
  
 Utredningens förslag: Den som är behörig att undervisa i ett eller flera praktiska eller estetiska ämnen i någon av grundskolans årskurser  
 4–9 
  eller gymnasieskolan ska vara behörig att undervisa i detta eller dessa ämnen även i grundskolans årskurs  
 1–3. 
  
 Behörig att undervisa i grundskolans årskurs  
 1–3 
  i ämnena bild, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik eller slöjd är, enkelt 
  
 136 
  
 SOU 2017:51 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 uttryckt, lärare med en examen avsedd för arbete i någon av grund- skolans årskurs  
 1–3 
  eller  
 4–6, 
  förutsatt att de har tillräckliga ämnes- studier.1 Behöriga att undervisa i dessa praktiska och estetiska ämnen är även lärare som är behöriga att undervisa i ett eller flera av dessa ämnen i årskurs  
 7–9 
  eller gymnasieskolan.2 Denna senare kategori lärare är behöriga i ämnet oavsett om behörigheten har meddelats på grund av studier inom examen eller genom kompletterande studier. Detsamma gäller för de lärare som har en examen avsedd för årskurs  
 1–3. 
  
 En lärare som har en examen avsedd för någon av årskurserna  
 4–6 
  är behörig att undervisa i sina ämnen även i årskurs 3.3 En sådan lärare är emellertid behörig att undervisa i praktiska eller estetiska ämnen i grundskolans årskurs 1och 2 endast om behörigheten i ämnet eller ämnena har meddelats på grund av ämnesstudier inom examen. Läraren är däremot inte behörig att undervisa i årskurs 1och 2 om behörigheten är meddelad på grund av kompletterande studier. 
  
 Det finns alltså lärare som har tillräcklig ämneskunskap i ett eller flera praktiska eller estetiska ämnen, men som på grund av sin exa- men inte kan meddelas behörighet att undervisa i grundskolans årskurs 1 och 2, något som lärare med examen avsedd för högre årskurser och gymnasieskolan får. Detta är en orimlig konsekvens av regleringen. Utredningen föreslår därför att den som är behörig att undervisa i ett eller flera praktiska eller estetiska ämnen i någon av grundskolans årskurser  
 4–9 
  eller gymnasieskolan ska vara behörig att undervisa i detta eller dessa ämnen även i grundskolans årskurs  
 1–3. 
  Detta ska gälla alldeles oavsett om denna behörighet är meddelad utifrån lärarens examen eller kompletterande studier. 
  
 12 kap.  
 3–4 
  §§ förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 22 kap. 4 a § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 32 kap.  
 5–5 
  a §§ förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 137 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 SOU 2017:51 
  
 4.3Behörighet att undervisa i ämnen i grundskolans årskurs  
 4–6 
  
 Utredningens förslag: Det ska vara möjligt för legitimerade lärare att bli behöriga att undervisa som lärare i enstaka ämnen i årskurs  
 4–6. 
  Det ska inte längre krävas att läraren måste komp- lettera sina behörigheter med minst fyra ämnen, varav tre av ämnena är svenska, matematik och engelska, för behörighet att undervisa i årskurs  
 4–6. 
  
 För att denna behörighet ska kunna meddelas ska det krävas att den kompletterande utbildningen i ämnet kan anses motsvara kraven i en grundlärarexamen med inriktning mot arbete i årskurs  
 4–6 
  både i fråga om poängomfattning och ämneskunskaper. 
  
 Behörighetsförordningens reglering bygger på principen att en lärare blir behörig att undervisa i de årskurser, ämnen och skolformer som lärarens examen är avsedd för undervisning i. En lärare kan därutöver bli behörig att undervisa i ytterligare ämnen, årskurser eller skolfor- mer om han eller hon kompletterat sin examen med ytterligare studier. Vilken omfattning som krävs (antal högskolepoäng) regleras i behörighetsförordningen och svarar i de flesta fall mot de krav som ställs för examen inriktad mot motsvarande skolform, årkurs och ämne i högskoleförordningens examensordning. 
  
 Generellt sett gäller att det krävs ämnesstudier av större omfatt- ning för att komplettera sin behörighet i högre årskurser och gymnasieskolan. En lärare som har en behörighetsgivande examen kan, förutsatt att han eller hon har kompletterat sin utbildning med tillräckligt antal högskolepoäng i ämnet, bli behörig att undervisa i årskurs  
 7–9 
  och gymnasieskolan. För en lärare som vill bli behörig att undervisa i förskolan, förskoleklassen eller i årskurs  
 1–3 
  krävs dock att läraren har kompletterat sin examen och därigenom fått 
  
 ”kunskaper och förmågor som motsvarar kraven för en sådan examen”.1 Detta innebär i praktiken att en lärare som vill bli behörig att undervisa i dessa skolformer eller årskurser måste komplettera sin examen så att han eller hon uppfyller samtliga krav för en förskol- lärarexamen respektive en grundlärarexamen enligt bilaga 2 till hög- 
  
 1 Jfr 2 kap.  
 1–3 
  §§ förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 138 
  
 SOU 2017:51 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 skoleförordningen (1993:100) med inriktning mot arbete i förskole- klass och grundskolans årskurs  
 1–3. 
  Det räcker alltså inte med att komplettera med tillräckliga och relevanta ämnesstudier för att bli behörig i ett ämne. 
  
 Behöriga att undervisa i årskurs  
 4–6 
  är dels den lärare som har en examen avsedd för undervisning i årskurs  
 4–6, 
  dels den lärare som har en examen avsedd för undervisning i årskurs  
 7–9.1 
  
 För den lärare som varken har en examen avsedd för undervisning i årskurs  
 4–6 
  eller årskurs  
 7–9 
  krävs att läraren har kompletterat sin utbildning med fullgjorda ämnesstudier om minst 30 högskolepoäng i vardera ämnena svenska, matematik och engelska. Därutöver ska läraren ha fullgjort ämnesstudier om minst 30 högskolepoäng i ytter- ligare ett ämne, alternativt minst 15 högskolepoäng i två praktiska eller estetiska ämnen.2 En lärare som har vidareutbildat sig och upp- fyller poängkraven på ämnesstudier i ett eller fler ämnen för årskurs  
 4–6 
  kan alltså inte bli behörig utan att han eller hon uppfyller kraven för minst fyra ämnen, varav tre av ämnena är svenska, matematik och engelska. 
  
 Utredningen anser att det måste vara möjligt för lärare att kunna komplettera sin examen med ytterligare ämnesstudier i ett ämne för att kunna bli behöriga att undervisa i det ämnet i årskurs  
 4–6. 
  Å ena sidan är det vanligt med så kallade klasslärare i årskurs  
 4–6, 
  vilket kräver en bredd i ämnen. Å andra sidan är redan ämneslärare med examen med inriktning mot arbete i grundskolans årskurs  
 7–9, 
  vilka har två eller tre ämnen i sin examen, redan behöriga för undervisning där. Det bör på samma sätt vara möjligt för både en lärare med examen avsedd för undervisning i årskurs  
 1–3 
  och en lärare med examen avsedd för gymnasieskolan att, genom kompletterande studier, kunna bli behöriga att undervisa i dessa årskurser. Genom att öppna upp för möjligheten för lärare att komplettera sina behörigheter i ett eller fler ämnen i årskurs  
 4–6 
  skapas en större flexibilitet för lärare i sin yrkesutövning. Det skapas också en större flexibilitet i skolans organisation, vilket behövs t.ex. när årskullars storlek varierar. 
  
 12 kap. 6 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 22 kap. 7 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. Även grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshemmet är behöriga att undervisa i årskurs  
 4–6 
  i de ämnen som ingår deras i examen. De saknar dock möjligheten att komplettera sina behörigheter i dessa årskurser. Se mer om detta i kapitel 7. 
  
 139 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 SOU 2017:51 
  
 4.4Behörighet att undervisa i gymnasieskolans introduktionsprogram 
  
 Utredningens förslag: Den som är behörig att undervisa i ett eller flera ämnen i gymnasieskolan eller i grundskolans årskurs  
 7–9 
  ska även vara behörig att bedriva undervisning i detta eller dessa ämnen i gymnasieskolans introduktionsprogram. 
  
 Inom gymnasieskolan finns det fem introduktionsprogram. Dessa syftar till att ge obehöriga elever möjlighet att komma in på ett na- tionellt program i gymnasieskolan eller leda till arbete. Utbildningen är på heltid och eleven följer en individuell studieplan.1 Behörig att undervisa i grundskolans ämnen på gymnasieskolans introduktions- program är den som har en examen avsedd för undervisning i gym- nasieskolan eller i grundskolans årskurs  
 7–9, 
  alternativt den som har en behörighetsgivande examen och som har kompletterat sin behö- righet att undervisa som lärare med minst 90 högskolepoäng i något av ämnena svenska, samhällskunskap eller musik eller minst 45 hög- skolepoäng i ett annat av grundskolans ämnen.2 Regleringen bygger alltså på samma principer som styr behörighet i årskurs  
 7–9. 
  I års- kurs  
 7–9 
  kan lärare emellertid även bli behöriga grundat på de regler som infördes år 2013, dvs. bl.a. genom kompletterande ämnesstudier i sådan omfattning som kan anses ha krävts för ämnet i någon av de examina som är äldre än en lärarexamen enligt bilaga 2 till högskole- förordningen eller genom erfarenhet av undervisning.3 
  
 Det finns alltså ett flertal lärare som, grundat på de övergångs- bestämmelser som beslutades år 2013, har meddelats behörighet att undervisa i ämnen i årskurs  
 7–9 
  men som inte meddelats mot- svarande behörigheter att undervisa i grundskolans ämnen på gym- nasieskolans introduktionsprogram. Detta är en orimlig konsekvens av regleringen. De lärare som undervisar i grundskoleämnen på gym- nasieskolans introduktionsprogram undervisar enligt de kursplaner som gäller för årskurs  
 7–9. 
  Utredningen föreslår därför att den som 
  
 117 kap. 7 § andra stycket skollagen. 
  
 22 kap. 24 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 3Se 2 kap. 44, 46 och 48 §§ förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare samt punkten 9 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 140 
  
 SOU 2017:51 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 är behörig att undervisa i ett ämne i gymnasieskolan eller i årskurs 7– 9 ska vara behörig att undervisa i samma ämne på gymnasieskolans introduktionsprogram, dvs. behörighet i grundskoleämnen på gym- nasieskolans introduktionsprogram ska falla ut som en så kallad kedjebehörighet från behörighet i gymnasieskolan och årskurs  
 7–9. 
  
 4.5Behörighet för yrkeslärare att undervisa i andra ämnen än yrkesämnen i gymnasieskolan 
  
 Utredningens förslag: En lärare som har avlagt en yrkeslärar- examen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) ska, utöver att vara behörig att undervisa i det eller de yrkesämnen för vilka lärarens yrkeskunskaper är relevanta, även vara behörig att undervisa i andra ämnen för vilka lärarens kompetens är relevant. 
  
 I gymnasieskolan finns tre olika grupper av ämnen: så kallade bilaga  
 4-ämnen, 
  yrkesämnen och så kallade vissa ämnen. Bilaga  
 4-ämnen 
  är de ämnen som enligt högskoleförordningen (1993:100) kan läsas inom ramen för en sammanhållen ämneslärarutbildning. Yrkesämnen är ämnen som ingår i ett yrkesprogram i gymnasieskolan och som kräver att läraren utöver att ha en behörighetsgivande examen också har kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper. Vissa ämnen är de ämnen som varken är yrkesämnen eller bilaga  
 4-ämnen. 
  Den lärare som vill bli behörig att undervisa i ett av dessa ämnen behöver vanligen antingen komplettera sin behörighetsgivande examen eller, om behörighetsgivande examen saknas, först läsa in tillräckliga ämneskunskaper och därefter läsa en kompletterande pedagogisk utbildning (en s.k. KPU) för att nå en ämneslärarexamen. 
  
 141 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 SOU 2017:51 
  
 Vem som är behörig att undervisa i gymnasieskolan i andra ämnen än yrkesämnen regleras i 2 kap. 21 § behörighetsförordningen. Utöver ämnen som omfattas av lärarens examen eller eventuella komplette- rande studier, blir en lärare enligt 2 kap. 22 § samma förordning även behörig att undervisa i andra ämnen för vilka lärarens kompetens är relevant. Skolverket får meddela föreskrifter om vad som krävs för att en lärares kompetens ska vara relevant för ett sådant ämne.1 
  
 1 2 kap. 23 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare, Skol- verkets föreskrifter (SKOLFS 2011:159) om vad som krävs för att en lärares kompetens ska vara relevant för vissa ämnen i gymnasieskolan. 
  
 142 
  
 SOU 2017:51 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 En lärare som har avlagt en yrkeslärarexamen enligt bilaga 2 till hög- skoleförordningen kan enligt dagens reglering inte bli behörig att undervisa i sådana andra ämnen i gymnasieskolan, även om läraren uppfyller Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:159) om vad som krävs för att en lärares kompetens ska vara relevant för vissa ämnen i gymnasieskolan.1 Detta är dock möjligt för en lärare som har avlagt en äldre examen som är avsedd för arbete i gymnasieskolan i ett yrkesämne. Det avgörande för behörighet att få undervisa i sådana ämnen är alltså inte kompetensen i själva ämnet utan vilken examen läraren har. Många yrkesämnen och sådana ämnen som avses här är 
  
 1 Det är dock möjligt att bli behörig om läraren har kompletterat sin examen med ämnes- studier tillräckliga för behörighet i gymnasieskolan i ett ämne som inte är ett yrkesämne. 
  
 143 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 SOU 2017:51 
  
 närbesläktade. Exempel på detta är bl.a. yrkesämnet dator- och kom- munikationsteknik och ämnena programmering och webbteknik, yrkesämnena samhällsbyggande, industritekniska processer, produkt- utveckling och ämnena arkitektur, konstruktion och CAD samt yrkesämnet hästkunskap och ämnet hippologi. Många yrkeslärare har därför också sådan kompetens som är relevant för ett sådant ämne. Det är en orimlig konsekvens av regleringen att en lärare med behörighetsgivande examen och med tillräckliga kunskaper i ett ämne ändå inte blir behöriga att undervisa i ämnet. 
  
 Utredningen föreslår därför att även lärare med en yrkes- lärarexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen ska kunna meddelas behörigheter i ett ämne som de har relevant komptetens i enligt gällande föreskrifter. Detta möjliggör att fler lärare kan bli behöriga i fler ämnen och att lärare får möjlighet att undervisa i fler ämnen som ingår i programstrukturen. 
  
 4.6Avgift för ansökan om legitimation 
  
 Utredningens förslag: Det undantag på krav på betalning för ansökan om legitimation som gäller för lärare och förskollärare som avlagt en behörighetsgivande examen eller har fått ett behö- righetsbevis av Högskoleverket före den 1 juli 2011 ska upphöra att gälla den 1 juli 2019. Detta innebär att samtliga lärare och förskollärare som ansöker om legitimation efter detta datum ska erlägga en avgift för ansökan. 
  
 Legitimeringen av lärare och förskollärare är avgiftsfinansierad och avgiften ska ge full kostnadstäckning. Kostnaden är 1 500 kronor för ansökan om legitimation respektive 750 kronor för ansökan om komplettering av en legitimation. Lärare eller förskollärare som har avlagt en behörighetsgivande examen eller har fått ett behörighets- bevis utfärdat av Högskoleverket före den 1 juli 2011 är undantagna kravet på att erlägga avgift för ansökan om legitimation.1 Att denna kategori lärare och förskollärare är undantagna kravet på avgift moti- 
  
 1 Punkten 5 ikraftträdande och övergångsbestämmelser till förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare samt 34 § lag (2010:801) om införande av skollagen (2010:800). 
  
 144 
  
 SOU 2017:51 
  
 Övergripande ändringar i behörighetsförordningen 
  
 verades med att de gått in i yrket under andra förutsättningar, näm- ligen innan ett krav på legitimation fanns. Det ansågs därför inte vara skäligt att retroaktivt ålägga dem en skyldighet att betala en avgift för att de fullt ut skulle anses behöriga att undervisa och anställas utan tidsbegränsning, när de redan genom utbildning fått behörighet att utöva yrket och anställts utan tidsbegränsning. I konsekvens- utredningen bedömdes cirka 180 000 lärare och förskollärare komma att ansöka om legitimation i samband med att regleringen trätt i kraft. 1 
  
 Sedan legitimationsregleringen trädde i kraft den 1 juli 2011 har 232 584 personer legitimerats.2 De lärare och förskollärare som vid tidpunkten för ikraftträdandet var verksamma inom skola och för- skola, liksom många av de utbildade lärare och förskollärare som är verksamma utanför skolväsendet, får därmed antas ha ansökt om legitimation. Eftersom grundtanken är att legitimationsregleringen ska vara avgiftsfinansierad anser utredningen att det inte längre är motiverat att ha kvar undantaget från kravet på avgift. Utredningen föreslår därför att samtliga lärare och förskollärare från och med den 1 juli 2019 ska erlägga en avgift i samband med ansökan, oavsett när deras examen eller behörighetsbevis är utfärdat. Den grupp som undantagsregleringen avsåg att värna om kommer då att ha haft åtta år på sig att ansöka om legitimation. 
  
 1Prop. 2010/11:20. Legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 2Källa: Skolverkets officiella statistik. 
  
 145 
  
 5Speciallärare och specialpedagoger 
  
 Alla elever och barn har olika behov av stimulans och stöd för att nå de fastställda kunskapsmålen. Varje lärare och förskollärare ska en- ligt de examenskrav som trädde i kraft 2011 visa fördjupad förmåga att skapa förutsättningar för att alla elever och barn att lära och att utvecklas. Varje lärare och förskollärare ska också visa förmåga att identifiera och i samverkan med andra hantera specialpedagogiska behov. För många elever och barn behöver dock den ordinarie under- visningen i vissa områden eller under vissa perioder kompletteras med särskilt stöd under ledning av lärare och förskollärare med en för- djupad specialpedagogisk kompetens. Några elever har också sådana funktionsnedsättningar att en fördjupad kompetens behövs i all undervisning, detta gäller t.ex. elever i specialskolan. 
  
 Utredningen ska enligt direktivet se över behörighetsreglerna för bl.a. speciallärare. Det kan, enligt direktivet, finnas välutbildade lärare inom det specialpedagogiska fältet som med vissa justeringar av gällande regelverk och med viss kompletterande utbildning skulle kunna uppnå behörighet som speciallärare. Det handlar också om vilken utbildning som ska krävas för behörighet att undervisa i riks- gymnasiesärskolan för döva och hörselskadade där det i praktiken kan finnas ett behov av kompetens både vad gäller teckenspråk och utvecklingsstörning. 
  
 Behörighetsreglerna för att bedriva undervisning som special- lärare, dvs. undervisning som avser särskilt stöd eller undervisning i någon av de skolformer som är anpassade för elever med vissa funktionsnedsättningar, är komplexa. Samtidigt är bristen på lärare och förskollärare med fördjupad specialpedagogisk kompetens stor. Utredningen ger i avsnittet dels en kort bakgrund kring vilken un- dervisning som kräver särskild specialpedagogisk kompetens, dels 
  
 147 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 förslag kring hur behörighetsregleringen bör förändras bl.a. för att justera ett antal otydligheter i gällande reglering och för att öka flexi- biliteten i fråga om för vilken undervisning en lärare med fördjupad specialpedagogisk kompetens kan användas utan att undervisningens kvalitet bedöms försvagas. 
  
 5.1Skol- och undervisningsformer som kräver en speciallärarexamen 
  
 För att vara behörig att undervisa som speciallärare krävs dels en behörighetsgivande lärar- eller förskollärarexamen, dels en special- lärarexamen. 
  
 De olika behörigheterna som kan meddelas grundat på en special- lärarexamen är behörighet att undervisa i grundsärskolan, gymnasie- särskolan och särskild utbildning för vuxna, behörighet att undervisa i specialskolan och behörighet att bedriva undervisning som avser särskilt stöd. En specialpedagogexamen kan i vissa fall jämställas med en speciallärarexamen och ge behörighet att undervisa som special- lärare. 1 Vilka behörigheter en speciallärare får styrs dels av den be- hörighetsgivande lärar- eller förskollärarexamen, dels av inriktningen eller specialiseringen på speciallärarexamen (se mer om detta i av- snitt 5.3.1nedan). 
  
 Genom utbildningsinsatsen Lärarlyftets särskilda inriktning avse- ende speciallärarutbildning har lärare och förskollärare möjligheten att läsa en speciallärarutbildning och därmed kunna meddelas behö- righet att undervisa som speciallärare. Skolverkets uppdrag om spe- ciallärarutbildning inom ramen för Lärarlyftet pågår till år 2019. Sedan utbildningsstarten höstterminen 2012 har drygt 1 200 lärare påbörjat utbildningen inom Lärarlyftet. Utredningen ska enligt di- rektivet i december återkomma med förslag bl.a. om hur behörig- hetsgivande fortbildning ska organiseras. Frågan om en eventuell förlängning av insatsen för speciallärare hanteras inom ramen för det kommande arbetet. 
  
 1 1 kap. 5 § förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskol- lärare (behörighetsförordningen). 
  
 148 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 Grundsärskolan, gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna 
  
 Grundsärskolan är ett alternativ till grundskolan för elever som har en utvecklingsstörning och som på grund av denna inte bedöms kunna nå upp till grundskolans kunskapskrav. Grundsärskolan syftar till att ge elever med utvecklingsstörning en för dem anpassad ut- bildning som ger kunskaper och värden och utvecklar elevernas förmåga att tillägna sig dessa.2 
  
 Inom grundsärskolan finns en särskild inriktning som benämns träningsskola. Träningsskolan är avsedd för elever som inte kan tillgodogöra sig hela eller delar av utbildningen i grundsärskolans ämnen. I träningsskolan bedrivs undervisningen i stället i ämnes- områden.3 Ett ämnesområde är en gruppering av flera olika ämnen, jmf Tabell 5.1. Det är också möjligt för en elev att läsa en kombi- nation av ämnen och ämnesområden. 
  
 I grundsärskolan finns elva ämnen och fem ämnesområden. 
  
 4 
  
 Gymnasiesärskolan är, på samma sätt som grundsärskolan, en anpas- sad utbildning för elever som har en utvecklingsstörning och som på grund av denna inte bedöms kunna nå upp till gymnasieskolans kun- skapskrav.5 I gymnasiesärskolan finns tre olika grupper av ämnen: så kallade bilaga  
 4-ämnen, 
  yrkesämnen och sådana ämnen som kallas vissa ämnen.6 Vilken grupp ett ämne tillhör är avgörande för vilken utbildning och vilka ämneskunskaper som krävs för behörighet, I de 
  
 211 kap. 2 § skollagen (2010:800). 
  
 311 kap. 3 och 5 §§ skollagen. 
  
 4Det är Skolverket som utifrån kunskapsinnehållet i kursplaner och ämnesområdesplaner bedömer vilka ämnen som är relevanta för ett visst ämnesområde. 
  
 518 kap. 2 och 4 §§ skollagen. 
  
 6Se avsnitt 4.5. 
  
 149 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 9 nationella programmen i gymnasiesärskolan finns 9 bilaga  
 4-ämn- 
  en7 och totalt 49 yrkesämnen.8 Därutöver finns ett antal så kallade vissa ämnen. 
  
 För de elever som inte kan följa undervisningen på ett nationellt program inom gymnasiesärskolan ska utbildning på ett individuellt program erbjudas. I gymnasiesärskolans individuella program bedrivs undervisningen, likt träningsskolan, i ämnesområden.9 Det är också här möjligt för en elev att läsa en kombination av ämnen och ämnes- områden. I gymnasiesärskolans individuella program ingår sex äm- nesområden. 
  
 10 
  
 Särskild utbildning för vuxna är en skolform som omfattar grund- läggande och gymnasial nivå. Utbildningen på den grundläggande nivån motsvarar den utbildning som ges i grundsärskolan, inklusive träningsskolan. På gymnasial nivå motsvarar utbildningen den som ges på gymnasiesärskolans nationella program. Det är även möjligt för kommuner att bedriva utbildning inom yrkesprogram och lärlingsutbildning inom särskild utbildning för vuxna. 
  
 Läsåret 2015/16 var 9 774 elever inskrivna i grundsärskolan. 3 865 av dessa elever var inskrivna i träningsskolan. I gymnasie- särskolan var 6 410 elever inskrivna samma läsår. 2 858 av dessa elever läste på gymnasiesärskolans individuella program. Samma 
  
 719 kap. 3 § skollagen. 
  
 8Se bilaga 2 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkesämne. 
  
 919 kap. 14 § skollagen. 
  
 10Det är Skolverket som utifrån kunskapsinnehållet i kursplaner och ämnesområdesplaner bedömer vilka ämnen som är relevanta för ett visst ämnesområde. 
  
 150 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 läsår var 4 083 elever inskrivna i särskild utbildning för vuxna. 3 174 av dessa var inskrivna på grundsärskolenivå, varav 1 243 på tränings- skolenivå och 1 247 var inskrivna på gymnasiesärskolenivå.11 
  
 Den lärare eller förskollärare som har en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning blir behörig att undervisa i grundsärskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna. Vilka ämnen, årskurser och skolformer läraren eller förskol- läraren blir behörig att undervisa i styrs av lärarens eller förskol- lärarens behörighetsgivande examen. För att undervisa i gymnasie- särskolan i yrkesämnen krävs dock ingen speciallärarexamen utan den som är behörig att undervisa i gymnasieskolan i yrkesämnen är även behörig att undervisa i dessa ämnen i gymnasiesärskolan.12 
  
 Behörighet i särskild utbildning för vuxna styrs av motsvarande behörigheter i grundsärskolan respektive gymnasiesärskolan. En lär- are som är behörig att undervisa i ett antal ämnen i exempelvis grundsärskolans årskurs  
 7–9 
  är därmed behörig att undervisa i mot- svarande ämnen i särskild utbildning för vuxna på grundsärskole- nivå.13 
  
 Specialskolan 
  
 I specialskolan går elever som på grund av sin funktionsnedsättning eller andra särskilda skäl inte kan gå i grundskolan eller grundsärsko- lan om de är 
  
 –dövblinda, eller annars är synskadade och har ytterligare en funk- tionsnedsättning, 
  
 –döva eller hörselskadade, eller 
  
 –har en grav språkstörning.14 
  
 Specialskolan har tio årskurser.15 Specialskolan är indelad i fem regionskolor och fyra riksskolor. Regionskolorna vänder sig till ele- ver som är döva eller har en hörselnedsättning och har totalt ca 400 
  
 11Källa: Skolverkets officiella statistik. 
  
 122 kap. 28 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 132 kap. 32 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 147 kap. 6 § första stycket skollagen. 
  
 1512 kap. 3 § skollagen. 
  
 151 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 elever. Riksskolorna tar emot elever med hörselnedsättning och ut- vecklingsstörning, grava språkstörningar, medfödd dövblindhet samt elever med synnedsättning kombinerad med ytterligare funktions- nedsättningar. Riksskolorna har 240 elever.16 
  
 För att en lärare ska bli behörig att undervisa i specialskolan krävs, utöver en behörighetsgivande lärarexamen, en speciallärarexa- men med specialisering för aktuell funktionsnedsättning.17 
  
 Särskilt stöd 
  
 Skolan ska ge alla barn och elever den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål.18 Om en elev inte når kunskapsmålen, eller riskerar att inte nå målen, kan eleven ha rätt till extra anpassningar och ibland även till särskilt stöd. 
  
 Med extra anpassningar avses mindre stödinsatser som oftast kan ske inom ramarna för den vanliga undervisningen. Om en elev ris- kerar att inte nå kunskapskraven trots extra anpassningar ska det utredas om eleven behöver särskilt stöd. Det är rektorn som ansvarar för att utreda och besluta om elevens behov av särskilt stöd. Särskilt stöd kan innebära allt från att eleven får ett särskilt stöd i eller i nära anslutning till den ordinarie verksamheten till att eleven hänvisas till särskilda undervisningsgrupper. Det särskilda stödet kan också inne- bära att lärarens undervisning och situationen i klassrummet föränd- ras för att bättre passa eleven som är i behov av särskilt stöd.19 
  
 Elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan omfattas också av rätten till särskilt stöd i 3 kap. skollagen, men det särskilda stödet ges på andra sätt jämfört med i grundskolan eller motsvarande skol- former. En elev i gymnasieskolan kan under vissa förutsättningar ha rätt att gå om en kurs, få ett individuellt anpassat program, få ett program reducerat, få förlängd undervisning, få gå i specialklass eller få studiehandledning på modersmålet. 
  
 16Källa: Skolverkets officiella statistik. Siffrorna avser läsåret 2016/17. 
  
 172 kap. 17 – 17 b §§ förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 181 kap. 4 § andra stycket och 3 kap. 3 § skollagen. 
  
 193 kap. 5 a – 12 §§ skollagen, Skolverkets allmänna råd (SKOLFS 2014:40) om arbete med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram. 
  
 152 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 I kommunal vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare gäller inte bestämmelserna om särskilt stöd.20 
  
 Behörig att bedriva undervisning som avser särskilt stöd är en lärare som har en speciallärarexamen eller en sådan specialpedagog- examen som jämställs med en speciallärarexamen. Vilka årskurser och skolformer en lärare är behörig att bedriva undervisning som av- ser särskilt stöd i avgörs av vilka årskurser hans eller hennes behörig- hetsgivande lärar- eller förskollärarexamen. Vilken typ av särskilt stöd lärare får ge avgörs av speciallärarexamens specialisering.21 
  
 5.2Behörighetsläget 
  
 22 
  
 Av tabellen ovan framgår att behörighetsläget är problematiskt i de skolformer som kräver en speciallärarexamen. Detta gäller särskilt i grundsärskolan och i gymnasiesärskolan. Andelen personal med pedagogisk högskoleexamen är däremot hög i dessa skol- och under- 
  
 203 kap. 6 § skollagen (E contrario). 
  
 212 kap.  
 36–43 
  §§ förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 22Källa: Skolverkets officiella statistik. Siffrorna avser läsåret 2016/17. Med behörighet i detta avseende avses lärare med lärarlegitimation samt behörighet i aktuell skolform och minst ett undervisningsämne och för rätt nivå i ämnet. Med lärare som har pedagogisk högskoleexamen avses lärare som har lärarexamen, förskollärarexamen eller fritidspedagogexamen och som har fått examensbevis utfärdat. Det kan alltså omfatta såväl en legitimerad lärare som saknar behörighet för aktuell årskurs eller skolform som en lärare utan legitimation. 
  
 153 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 visningsformer. Detta torde betyda att vägen till behörighet för dessa lärare inte nödvändigtvis behöver vara lång. 
  
 För att hantera behörighetsläget inom grundsärskolan, gymnasie- särskolan, särskilt utbildning för vuxna och specialskolan har ett antal övergångsbestämmelser med undantag från krav på legitimation och/eller behörighet införts i behörighetsförordningen.23 Dessa har syftat till att ge huvudmännen längre tid för att kunna se över och organisera verksamheten på ett annat sätt samt ytterligare tid för lärare att t.ex. komplettera med speciallärarutbildning. 
  
 Källa: Universitetskanslersämbetets  
 NU-databas. 
  
 Källa: Universitetskanslersämbetets  
 NU-databas. 
  
 År 2014 var antalet speciallärare drygt 5 600 och antalet specialpeda- goger cirka 4 900. Med en genomsnittlig tjänstgöringsomfattning bland speciallärarna på 78 procent av heltid och bland specialpeda- 
  
 23 Se avsnitt. 3.1.3. 
  
 154 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 gogerna 83 procent av heltid motsvarar det drygt 4 400 speciallärar- tjänster och närmare 4 100 specialpedagogtjänster på heltid. 
  
 Fram till 2029 beräknas rekryteringsbehovet av speciallärare eller specialpedagoger över samtliga skolformer till cirka 9 200 heltids- tjänster för perioden  
 2015–2029. 
  Examinationsbehovet motsvarande period beräknas till närmare 6 600 speciallärare och drygt 5 500 specialpedagoger. 
  
 För speciallärarna och specialpedagogerna förväntas alltså ett mer balanserat läge mellan examinationsbehov och examination än för övriga lärarkategorier och förskollärare. 24 
  
 Risken med prognosen är dock att de lärare som förväntas exa- mineras med stor sannolikhet till stor del utgörs av de som i dag är verksamma i dessa skolformer. De som i prognosen ses som en tillgång som ska fylla det framräknade rekryteringsbehovet kan alltså vara samma lärare som redan i dag beräknas som en befintlig resurs. 
  
 5.3Utredningens förslag 
  
 Det är av yttersta vikt att alla elever har tillgång till kvalificerade och kompetenta lärare med legitimation och behörighet. Elever med funktionsnedsättningar behöver dessutom ha tillgång till kompetens utöver den som lärare får i den ordinarie lärarutbildningen. För att komma tillrätta med det kritiska behörighetsläget i grundsärskolan, gymnasiesärskolan, särskild utbildning för vuxna, specialskolan samt i undervisning som avser särskilt stöd, behöver en rad åtgärder vid- tas. 
  
 För att bättre kunna ta till vara på och utöka den specialpedago- giska kompetensen i skolväsendet föreslås förändringar i och tillägg till behörighetsregleringen för speciallärare. Det handlar dels om hur befintliga speciallärares kompetens tas tillvara, dels om att möjlig- göra för speciallärare att utöka sina behörigheter inom det special- pedagogiska fältet utan att detta sker på bekostnad av grundprincip- erna i legitimationsreformen, detta att barn och elever har rätt att undervisas av väl kvalificerade lärare och förskollärare. Det handlar 
  
 24 Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier. 
  
 Dnr 2014:725. 
  
 155 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 även om att ta tillvara på den personal som har lång erfarenhet av att bedriva undervisning inom det specialpedagogiska fältet. 
  
 5.3.1Specialpedagogexamen ska alltid vara behörighetsgivande 
  
 Utredningens förslag: Examensmålen, liksom behovet av två olika yrkesexamina inom det specialpedagogiska området, bör ut- redas. 
  
 Till dess att en utredning har genomförts och en eventuell förändring av de två specialpedagogiska yrkesexamina har trätt i kraft ska en specialpedagogexamen i behörighetshänseende jämställas med en speciallärarexamen oavsett när specialpedagog- utbildningen har påbörjats eller examen utfärdats. Den tidsgräns som finns i behörighetsförordningen ska således tas bort. 
  
 Stora likheter i utbildning och arbetsuppgifter mellan speciallärare och specialpedagoger 
  
 Sedan 2008 finns det två yrkesexamina inom det specialpedagogiska området för utbildade lärare och förskollärare: speciallärarexamen och specialpedagogexamen. Båda är utbildningar på avancerad nivå och omfattar 90 högskolepoäng. Högskoleförordningens examens- mål skiljer sig, enkelt uttryckt, åt på så sätt att speciallärarexamen ges med olika specialiseringar och i högre grad inriktas på arbete med en enskild elev. I en rapport som presenterades år 2012 visade dåvarande Högskoleverket att utbildningarna i praktiken är mycket lika till sitt innehåll och att det fanns en omfattande samläsning mellan de båda programmen. Specialpedagoger och speciallärare har olika roller i skolväsendet där specialpedagogen, förenklat, i huvudsak är tänkt att vara en stödfunktion för andra lärare medan specialläraren är tänkt att vara en stödfunktion för den enskilda eleven. Högskoleverket menade att yrkesrollerna i stora delar flöt samman även i yrkeslivet. I hela populationen angavs att 59 procent av tiden används till under- visning (speciallärarrollen), medan i princip all övrig tid används till uppgifter som handledning, rådgivning, stöd till lärare m.m. (special- pedagogrollen). Det fanns dock en skillnad mellan yrkesgrupperna 
  
 156 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 då speciallärarna menade att de ägnar 68 procent av sitt special- läraruppdrag åt undervisning medan motsvarande tid för specialpeda- gogerna var 52 procent.25 
  
 Specialpedagogexamen jämställs i vissa fall med speciallärarexamen 
  
 För behörighet att undervisa som speciallärare krävs dels en behörig- hetsgivande lärar- eller förskollärarexamen, dels en speciallärarexa- men. En specialpedagogexamen kan enligt dagens regelverk jämstäl- las med en speciallärarexamen förutsatt att den har utfärdats senast den 30 juni 2015 och avser en utbildning som påbörjats före utgång- en av 2008. Denna begränsning i tiden för vilka specialpedagog- examina som är behörighetsgivande har motiverats med att det under en period inte fanns någon speciallärarutbildning.26 
  
 Specialpedagoger vars utbildning inte omfattas av den tidsbe- gränsning som anges i behörighetsförordningen meddelas i dag ingen behörighet att bedriva undervisning som avser särskilt stöd, detta trots att de har en utbildning som enligt kraven i examens- ordningen är densamma som de som påbörjade utbildningen före 2008. 
  
 Utredningens förslag 
  
 Utredningen menar att examensmålen för de två olika yrkesexamina inom det specialpedagogiska området bör ses över. Det är mycket angeläget att skolväsendet har tillgång till djup kunskap både vad gäller den elevnära liksom den rådgivande specialpedagogiska kom- petensen. En kommande utredning bör därför inte ha som huvud- sakligt uppdrag att se över hur någon av de två examina kan avskaffas utan i stället att föreslå hur skolväsendets behov av specialpedagogisk kompetens på bästa sätt kan tillgodoses givet olika skolors och för- skolors praktiska förutsättningar. Utredningen noterar dock att de två olika yrkesutbildningarna och de två yrkesgruppernas arbetsupp- gifter i dag i stor utsträckning sammanfaller, även om det i dag 
  
 25Högskoleverket (2012). Behovet av en särskild specialpedagogexamen och specialpedagogisk kompetens i den svenska skolan (rapport 2012:11 R). 
  
 26SOU 2008:52. Legitimation och skärpta behörighetsregler. 
  
 157 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 uppges finnas en rörelse vid ett antal lärosäten att i högre grad skilja utbildningarna åt. 
  
 Dagens regelverk, där specialpedagogers behörighet för viss undervisning faller ut beroende på vilket datum en utbildning på- börjades eller examen utfärdades utan hänsyn till utbildningens inne- håll, är orimligt. Två identiska utbildningar kan med dagens reglering få olika utfall i behörighetshänseende. Utredningen föreslår därför att specialpedagogexamen vid tillämpningen av behörighetsförord- ningen jämställs med speciallärarexamen oavsett när utbildningen påbörjats eller examen utfärdats. Detta innebär att specialpedagoger kommer att kunna bli behöriga att bedriva undervisning som avser särskilt stöd. För det fall en sådan specialpedagog har läst med en viss inriktning i sin specialpedagogutbildning kommer detta innebära att han eller hon även ges behörighet att undervisa i aktuell skolform. I samband med en eventuell förändring av examensmålen för specialpedagog- respektive speciallärarexamen bör också behörig- hetsregleringen ses över i denna del. 
  
 5.3.2Ändringar gällande behörighet för grundsärskolan, gymnasiesärskolan och särskilt utbildning för vuxna 
  
 Utredningens förslag: 1. Grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshem liksom den med en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet ska vara behöriga att undervisa i ämnesområden inom träningsskolan om han eller hon också har en speciallärar- examen med specialisering mot utvecklingsstörning. 
  
 2.Grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshem liksom den med en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet ska vara behöriga att undervisa även i grundsärskolans årskurs  
 7–9 
  samt i gymnasiesärskolan i det eller de praktiska eller estetiska ämnen de är behöriga att undervisa i grundsärskolans årskurs  
 1–6, 
  om han eller hon också har en speciallärarexamen med speciali- sering mot utvecklingsstörning. 
  
 3.Ämneslärare med inriktning mot arbete i årskurs  
 7–9 
  liksom den med en äldre examen avsedd för undervisning i årskurs  
 7–9 
  ska vara behöriga att undervisa i grundsärskolans årskurs  
 7–9 
  och 
  
 igymnasiesärskolan om han eller hon också har en special- lärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning. 
  
 158 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 4.Ämneslärare med inriktning mot arbete i gymnasieskolan liksom den med en äldre examen avsedd för undervisning i gymnasieskolan ska vara behöriga att undervisa i gymnasiesär- skolan om han eller hon också har en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning. 
  
 5.Bestämmelser om kompletterande behörighet i enstaka naturorienterande eller samhällsorienterande ämne för grundsär- skolan ska tas bort. 
  
 6.Lärare med ämneskunskap i ett eller flera samhällsorien- terande ämnen ska vara behöriga att undervisa i detta eller dessa ämnen i gymnasiesärskolan även om de saknar behörighet i samhällsorienterande ämnen i grundsärskolan. 
  
 7.Förskollärare, grundlärare med inriktning mot arbete i fri- tidshem liksom den med en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet ska vara behöriga att undervisa i samtliga ämnes- områden i gymnasiesärskolans introduktionsprogram om han eller hon också har en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning. 
  
 Den som är behörig att undervisa i grund- eller gymnasie- särskolan enligt ovan ska också vara behörig att undervisa på mot- svarande nivå och i motsvarande ämne i särskild utbildning för vuxna. 
  
 Behörighet att bedriva undervisning i grundsärskolan, gymnasiesär- skolan och i särskild utbildning för vuxna styrs av tre faktorer: in- riktning på behörighetsgivande examen, inriktning på speciallärar- examen och behörighet i ämnen. Krav på specialpedagogisk kom- petens samt på ämnesbehörighet ska fortsatt gälla för att få undervisa i dessa skolformer. Utredaren föreslår dock att behöriga lärare med ämneskompetens ska få undervisa i fler årskurser och skolformer. Genom att öppna upp för att fler inriktningar i en grund- eller ämneslärarexamen kan ge behörighet i grundsärskolan, gymnasie- särskolan och i särskild utbildning för vuxna förbättras möjlighet- erna att rekrytera den kompetens som behövs t.ex. vad gäller ämnes- djup i olika årskurser och skolformer. Vidare öppnas möjligheten för behöriga lärare att utöka sina behörigheter genom ämnesstudier, i stället för att behöva läsa in en ny examen eller inriktning. 
  
 159 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 1. Träningsskolan 
  
 Behörig att undervisa i träningsskolan är dels lärare med behörighet att undervisa i ett eller flera ämnen i grundsärskolan som också har en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning, dels förskollärare med en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning.27 Lärarna blir behöriga att undervisa i de ämnes- områden för vilket deras ämneskunskap är relevant. Förskollärarna blir behöriga att undervisa i samtliga ämnesområden i träningsskolan. 
  
 Utredningen föreslår att fritidspedagoger med lärarlegitimation samt speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning bör få en generell behörighet i träningsskolan likt den förskollärare har i dag. I träningsskolan utbildas eleverna i ämnesområden, vilka i mindre utsträckning än övriga delar av skolväsendet fokuserar på teoretiska ämnen. Det finns dock ingen behörighetsgivande examen som är inriktad mot träningsskolan eller ämnesområdena i tränings- skolan. Den bedömning som gjordes när legitimations- och behörig- hetssystemet infördes var därför att förskollärare skulle kunna bli behöriga i skolformen då styrdokumenten för träningsskolan i högre grad motsvarade förskolans än grundskolans uppdrag.28 Detta be- döms fortfarande gälla. På samma sätt finns likheter med styrdoku- menten för fritidshemmet. Innehållet i de olika äldre fritidspedagog- examina och de äldre förskollärarexamina är i huvudsak lika varandra fast avsedda för olika åldrar. Utredningen bedömer därför att fritids- pedagoger är väl lämpade att undervisa i träningsskolan. Utredningen föreslår även att grundlärare med inriktning mot arbete i fritids- hemmet och en speciallärarexamen med specialisering mot utveck- lingsstörning ska kunna få en generell behörighet att undervisa i träningsskolans ämnesområden. 
  
 2. Praktiska och estetiska ämnen i grund- och gymnasiesärskolan 
  
 Grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshem som har en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning är behöriga att undervisa i grundsärskolans årskurs  
 1–6 
  i de praktiska eller estetiska ämnen de har utbildning i. De är dock inte behöriga att 
  
 272 kap. 16 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 28SOU 2008:52. Legitimation och skärpta behörighetsregler. 
  
 160 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 undervisa i detta eller dessa ämnen vare sig i grundsärskolans årskurs  
 7–9 
  eller i gymnasiesärskolan. Andra lärare som är behöriga i prak- tiska eller estetiska ämnen i grundsärskolans årskurs  
 1–6 
  är däremot även behöriga att undervisa i ämnet i grundsärskolans  
 7–9 
  och gym- nasiesärskolan. 
  
 Det är orimligt att en grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshem, som är behörig att undervisa i sitt eller sina ämnen i grundsärskolans årskurs  
 1–6, 
  inte ges samma behörighet som andra lärare med motsvarande ämnesutbildning. Utredningen föreslår där- för att dessa ska vara behöriga att undervisa i hela grundsärskolan samt i gymnasiesärskolan i de ämnen de har utbildning för. 
  
 3 och 4. Grundsärskolans årskurs  
 7–9 
  och gymnasiesärskolan 
  
 För behörighet att bedriva undervisning i grundsärskolans årskurs  
 7–9 
  krävs, utöver adekvat speciallärarexamen, en lärarexamen avsedd för arbete i minst en av grundskolans åk  
 4–6. 
  Ämneslärare med inriktning mot arbete i årskurs  
 7–9 
  och de med en äldre examen avsedd för undervisning i årskurs  
 7–9 
  är inte behöriga att undervisa i dessa årskurser förutom i praktiska eller estetiska ämnen.29 
  
 Lärare med en speciallärarexamen med specialisering mot utveck- lingsstörning och en lärarexamen som ger behörighet att undervisa i grundskolans årskurs  
 7–9 
  eller gymnasieskolan är i dag dock undan- tagna kravet på behörighet och får bedriva undervisning i grundsär- skolans årskurs  
 7–9, 
  i gymnasiesärskolan i ämnen som inte är yrkes- ämnen och på motsvarande nivåer i den särskilda utbildningen för vuxna förutsatt att de per den 1 december 2013 var anställda som lärare i grundsärskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning.30 
  
 Dessa lärare har goda ämneskunskaper och rätt påbyggnadsut- bildning och bör därför också ges behörighet att undervisa i grund- och gymnasiesärskolan. Utredningen föreslår därför att lärare med examen avsedd för undervisning i årskurs  
 7–9 
  och en speciallärar- examen med specialisering mot utvecklingsstörning ska vara behö- riga att undervisa i grundsärskolans årskurs  
 7–9 
  och i gymnasie- särskolan i de ämnen de har utbildning för. 
  
 292 kap.  
 13–15 
  a §§ förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 30Punkten 19 i Ikraftträdande och övergångsbestämmelser till förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 161 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 För behörighet att bedriva undervisning i gymnasiesärskolan i andra ämnen än yrkesämnen krävs, utöver adekvat speciallärarexamen, en lärarexamen avsedd för arbete i minst en av grundskolans åk  
 4–6.31 
  Elever i gymnasiesärskolan har rätt att undervisas av lärare med relevanta ämneskunskaper. Lärare med en examen avsedd för arbete i gymnasieskolan har en gedigen ämnesbakgrund och utredningen menar att det saknas skäl till att de inte ska kunna ges behörighet att undervisa i de ämnen de har utbildning för i gymnasiesärskolan, förutsatt att de även har en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning. 
  
 5. Behörighet i samhällsorienterande- respektive naturorienterande ämnen i grundsärskolans årskurs  
 1–9 
  
 En lärare som är behörig att undervisa i någon av grundsärskolans årskurs  
 1-9 
  kan, enligt nuvarande bestämmelser, komplettera sin behörighet i enskilda samhällsorienterande (SO) respektive naturori- enterande (NO) ämnen32 i grundsärskolans årskurs  
 1–6 
  respektive  
 7–9.33 
  Eftersom undervisning i grundsärskolan sker i SO och NO som sammanhållna ämnen34 och inte i enskilda ämnen stämmer inte regleringen i behörighetsförordningen överens med skollagens ämnesindelning för grundsärskolan. Detta innebär att en lärare de facto inte kan bli behörig att undervisa i enstaka NO- eller SO- ämnen i grundsärskolan, tvärtemot vad som anges i behörighets- förordningen. Denna, till innehållet missvisande, bestämmelse ska därför tas bort. Detta innebär ingen skärpning av kraven utan att behörighetsförordningens bestämmelser stämmer överens med skol- lagens ämnesindelning för grundsärskolan. 
  
 312 kap. 27 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 32Med  
 SO-ämnen 
  avses geografi, samhällskunskap, historia och religionskunskap. Med NO- ämnen avses biologi, fysik och kemi. 
  
 332 kap. 11 a § respektive 2 kap. 14 a § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 3411 kap. 6 § skollagen. 
  
 162 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 6. Behörighet i enstaka samhällsorienterande ämne(n) i gymnasiesärskolan. 
  
 Regleringen av behörighet i gymnasiesärskolan hänvisar tillbaka till behörighetsregleringen för grundsärskolans årskurs  
 7–9. 
  Lärare som är behöriga i ett ämne i grundsärskolan är behöriga att undervisa i motsvarande ämne i gymnasiesärskolan.35 Ämnena i gymnasiesär- skolan motsvarar inte fullt ut ämnena i grundsärskolan. I gymnasie- särskolan läser eleverna de enskilda  
 SO-ämnena 
  geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap. I grundsärskolan läser ele- verna SO som ett ämne (se ovan). Behörighet i SO kräver ämnes- studier i samtliga ämnen som ingår i ämnesgruppen. Det betyder att en lärares utbildning alltid måste omfatta alla fyra ämnen, även om läraren endast undervisar i geografi i gymnasiesärskolan. Utredning- en föreslår därför att en självständig reglering för gymnasiesärskolan införs för dessa ämnen. Därmed blir även lärare med utbildning för ett eller flera, men inte samtliga,  
 SO-ämnen 
  behöriga att undervisa i ämnena i gymnasiesärskolan, trots att de inte är behöriga att under- visa i ämnet SO i grundsärskolan. 
  
 7. Gymnasiesärskolans individuella program 
  
 I både träningsskolan och i gymnasiesärskolans individuella program bedrivs undervisningen i ämnesområden (se ovan). I båda skolfor- merna är det vanligt med klasslärare, det vill säga att samma lärare undervisar i samtliga ämnesområden. Den pedagogiska utbildning som förskollärare har, i kombination med rätt speciallärarexamen, passar ofta väl för den grupp elever som undervisas i ämnesområden, dvs. i träningsskolan och gymnasiesärskolans individuella program. Utredningen erfar också att många av de som undervisar i tränings- skolan och på gymnasiesärskolans individuella program är förskol- lärare. 
  
 Förskollärare med en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning är behöriga att bedriva undervisning i samtliga ämnesområden i träningsskolan, se ovan. Behörigheter i gymnasie- särskolans individuella program bygger på vilka behörigheter lära- ren eller förskolläraren har i grundsärskolan. Detta innebär att lär- 
  
 35 2 kap. 27 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 163 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 are och förskollärare blir behöriga att bedriva undervisning i gym- nasiesärskolans individuella program i motsvarande ämnesområden som de är behöriga att undervisa i grundsärskolan.36 
  
 Vilka ämnesområden i träningsskolan som ämnesområden i gym- nasiesärskolans individuella program motsvaras av framgår av ta- bell 5.6. 
  
 37 
  
 Eftersom två av de ämnesområden som finns i gymnasiesärskolans individuella program inte helt motsvaras av ämnesområden inom träningsskolan blir förskollärare behöriga i fyra av sex ämnesom- råden i gymnasiesärskolans individuella program. 
  
 De enda som kan bli behöriga att undervisa i de två ämnesområ- dena hem- och konsumentkunskap samt individ och samhälle är lärare, vilka i regel inte är verksamma på gymnasiesärskolans individuella program. Detta beror bl.a. på att tjänsteomfattningen i många fall blir för begränsad om inte läraren har möjlighet att vara verksam inom flera skolenheter. 
  
 Utredningen föreslår att förskollärare ska ges behörighet att undervisa i samtliga ämnesområden i gymnasiesärskolans individuella program. Genom att förskollärarna får en generell behörighet även i gymnasiesärskolans individuella program ges bättre förutsättningar för att planera och bedriva undervisningen i denna skolform. Med 
  
 362 kap. 30 § förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 37Det är Skolverket som utifrån kunskapsinnehållet i kursplaner och ämnesområdesplaner bedömer vilka ämnen som är relevanta för ett visst ämnesområde. 
  
 164 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 hänsyn till vad som anförts kring fritidspedagoger och grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshemmet i avsnitt 5.3.2 om Trä- ningsskolan bör även denna kategori ges en sådan generell be- hörighet. 
  
 5.3.3Ändrad reglering kring särskilt stöd 
  
 Utredningens förslag: Behörighet att bedriva undervisning som avser särskilt stöd ska, utöver specialiseringen på speciallärarexa- men, grundas på vilka årskurser lärare är behörig att undervisa i. 
  
 Behörighetsförordningen reglerar vilka årskurser, ämnen och skol- former en lärare är behörig att bedriva undervisning i. Avgörande för behörigheterna är dels lärarens examen, dels eventuella kompletter- ande studier eller erfarenhet av undervisning. Vilka årskurser en exa- men ger behörighet att undervisa i kan skilja sig från vilka årskurser en examen är avsedd för. En lärare som har en examen avsedd för arbete i årskurs  
 7–9 
  och som har ett praktiskt eller estetiskt ämne i sin exa- men har en examen som är avsedd för arbete i årskurs  
 7–9 
  men som ger behörighet att undervisa i årskurs  
 1–9. 
  
 Såvitt avser behörighet att bedriva undervisning som avser särskilt stöd styrs detta av de behörigheter som speciallärarens behörighets- givande lärar- eller förskollärarexamen ger. Den speciallärare som har en examen avsedd för arbete i årskurs  
 7–9 
  i ett praktiskt eller este- tiskt ämne är därmed behörig att bedriva särskilt stöd i hela grund- skolan. En lärare med samma examen men med andra ämnen än praktiska eller estetiska ämnen och speciallärarexamen är däremot behörig att bedriva särskilt stöd i grundskolans årskurs  
 4–9. 
  Detta innebär att lärare är behöriga i olika årskurser vad gäller särskilt stöd beroende på vilka ämnen de har läst inom sin lärarexamen, inte vad examen är avsedd för undervisning i. En lärare som kompletterar sin utbildning och därmed blir behörig att undervisa i ytterligare årskurser blir däremot inte behörig att bedriva särskilt stöd i dessa årskurser. 
  
 Denna ordning följer inte övriga strukturen i behörighetsförord- ningen. Det är orimligt att en lärare inte, genom kompletterande studier, kan meddelas behörighet att bedriva undervisning som avser särskilt stöd i fler årskurser, på samma sätt som är möjligt när det 
  
 165 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 gäller behörigheter att undervisa i ämnen. Utredningen föreslår därför att den lärare som genom studier kompletterat sina behörig- heter att undervisa i fler årskurser att även bli behörig att bedriva undervisning som avser särskilt stöd i dessa årskurser. Eftersom be- hörigheter i grundskola och gymnasieskola styr behörigheter i same- skolan, specialskolan, grundsärskolan och gymnasiesärskolan kom- mer de ändringar som föreslås i detta avsnitt även att innebära motsvarande ändringar såvitt avser särskilt stöd i dessa andra skol- former. 
  
 5.3.4Förlängda övergångsbestämmelser 
  
 Utredningens förslag: Den övergångsperiod som gäller till ut- gången av juni 2018 i fråga om krav på legitimation och be- hörighet för att få bedriva undervisning och besluta om betyg i skolväsendet förlängs till utgången av juni 2021 när det gäller undervisning i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna. 
  
 Utredningen föreslår att de övergångsbestämmelser som finns för behörighet att bedriva undervisning i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna ska förlängas. Förlängningen avser endast de som anställts före 2011 och stannar i samma verksamhet. Förslaget innebär att lärare eller förskollärare som saknar legitimation och behörighet och som har ingått avtal om anställning som lärare, förskollärare eller fritidspedagog före den 1 juli 2011, under tiden för anställningen får fortsätta att undervisa och självständigt besluta om betyg i de nämnda skolformerna enligt bestämmelserna om behörighet i 1985 års skollag. 
  
 Många som undervisar i dessa skolformer är fortsatt obehöriga. Flera åtgärder föreslås i detta betänkande för att komma tillrätta med det kritiska behörighetsläget. Dessa åtgärder kommer emellertid inte att inom de närmsta åren bidra till att täcka den omfattande brist på behörig personal som finns i dessa skolformer. Det är av yttersta vikt att det är legitimerad och behörig personal som bedriver undervis- ningen i dessa skolformer. Sett till hur behörighetsläget ser ut och förväntas se ut de närmaste åren behöver dock övergångsregler fortsatt gälla för denna verksamhet. Utredaren anser att det är bättre 
  
 166 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 att de som är verksamma i dessa skolformer och har lång erfarenhet av att bedriva undervisningen får fortsätta undervisa även om de inte är behöriga, än att huvudmännen ska behöva anställa nya lärare varje år. Det är därför motiverat att förlänga den övergångsperiod som finns i dag. Den grupp som omfattas av de förlängda övergångsbe- stämmelserna har en gedigen erfarenhet av undervisning i aktuella skolformer. 
  
 5.3.5Behörighet att undervisa elever med mer än en funktionsnedsättning i specialskolan 
  
 Utredningens förslag: Om eleverna vid en specialskola har två eller fler funktionsnedsättningar ska det för behörighet räcka att speciallärarexamen är specialiserad mot en av elevens funktions- nedsättningar. I övrigt ska de krav som gäller för behörighet för aktuell årskurs och ämne gälla. 
  
 Vad som krävs för behörighet att undervisa i specialskolan styrs bl.a. av elevernas funktionsnedsättning. Detta innebär att en lärare, utöver behörighet för rätt årskurs och ämne, endast är behörig att bedriva undervisning som är avsedd för elever med sådan funktionsned- sättning som lärarens speciallärarexamen är specialiserad mot. I vissa av specialskolorna finns elever med flera olika funktionsnedsätt- ningar, vilket innebär att en speciallärare i teorin behöver två eller fler specialiseringar i sin speciallärarexamen för att vara behörig att bedriva undervisningen. Det gäller exempelvis vid Åsbackaskolan som är en specialskola som tar emot elever som är döva eller med hörselnedsättning i kombination med utvecklingsstörning, och vid Ekeskolan, som är en specialskola för elever med synnedsättning och ytterligare funktionsnedsättning. I dessa skolor finns ett behov av kompetens både vad gäller dövhet eller synskada och utvecklings- störning. Det är emellertid extremt få, om ens någon, lärare som har dubbla speciallärarkompetenser. Detta borde i praktiken innebära att inga lärare på dessa specialskolor är behöriga att undervisa sina elever. Att lärarna har en gedigen kunskap för den undervisning de ska bedriva är nödvändigt och det allra bästa vore om lärarna hade dubbel speciallärarkompetens. Ur en praktisk synvinkel är dock de ovan beskrivna kraven inte rimliga att ställa. Utredningen föreslår 
  
 167 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 därför att nuvarande krav på flera specialiseringar inom ramen speciallärarexamen bör tas bort. Utredningen vill dock betona vikten av att väl utbildade och för uppgiften lämpliga lärare anställs i dessa skolformer och att kravet på speciallärarexamen inte eftersätts i dessa skolformer. 
  
 Även i andra skol- och undervisningsformer än specialskolan kan det finnas ett behov av att läraren har kompetens gällande mer än en funktionsnedsättning. I direktivet lyfts Riksgymnasiesärskolan för döva och hörselskadade fram som ett exempel. Utredningen kan konstatera att behörighetskraven för att få undervisa i gymnasiesär- skolan, utöver en behörighetsgivande lärarexamen, är en speciallärar- examen med specialisering mot utvecklingsstörning. Även om det vid denna skola i praktiken även behövs kompetens vad gäller teckenspråk bedömer utredningen att det med nuvarande regelverk inte finns något formellt krav på en sådan specialisering för behö- righet. Inte heller i regleringen för särskilt stöd finns något formellt krav på att lärarens speciallärarexamen måste ha fler än en speciali- sering vid undervisning, även om ett sådant behov kan förekomma i praktiken. Någon ändring av regleringen i andra skol- eller under- visningsformer än specialskolan bedöms därför inte vara nödvändig. 
  
 5.3.6Möjligheter att utöka specialpedagogisk kompetens 
  
 Utredningens förslag: En lärare med speciallärar- eller special- pedagogexamen ska kunna utöka sin behörighet att bedriva under- visning som speciallärare genom att komplettera sin tidigare ut- bildning med en ny specialisering. 
  
 Speciallärarutbildningen är en utbildning på avancerad nivå som om- fattar 90 högskolepoäng i specialpedagogiska studier. Inom ramen för utbildningen väljer studenten en av de sex olika specialiseringarna som finns. Det är sedan denna specialisering som, tillsammans med den bakomliggande lärar- eller förskollärarexamen, avgör lärarens behörigheter. 
  
 168 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 Speciallärarexamen ges med följande specialiseringar: 
  
 – 
 språk-, 
  skriv- och läsutveckling, 
  
 –matematikutveckling, 
  
 –dövhet eller hörselskada, 
  
 –synskada, 
  
 –grav språkstörning och 
  
 –utvecklingsstörning. 
  
 Det saknas i dag möjligheter för en speciallärare eller specialpedagog att utöka sin specialpedagogiska kompetens med ytterligare speciali- seringar. Precis som det är möjligt för en lärare att komplettera sin legitimation med ytterligare behörigheter genom kompletterande studier menar utredningen att det ska vara möjligt för en special- lärare eller specialpedagog att utöka sin behörighet att bedriva under- visning som speciallärare genom att läsa en ny specialisering. Denna kompletterande utbildning ska ge specialläraren eller specialpedago- gen utökad behörighet grundad på den inriktning som de komplet- terande studierna avser. 
  
 De lärosäten som har speciallärarutbildningar bör planera sitt ut- bildningsutbud så att kurser erbjuds som ger möjlighet att komplet- tera med ytterligare specialiseringar. Det bör också vara möjligt att läsa motsvarande kurser inom ramen för Lärarlyftet II under tiden utbildningsinsatsen pågår. För att kunna antas till en sådan kurs bör avlagd speciallärar- eller specialpedagogexamen krävas. Utredningen ska enligt direktivet i december återkomma med förslag bl.a. om hur behörighetsgivande fortbildning ska organiseras. 
  
 5.3.7Validering av annan specialpedagogisk kompetens 
  
 Det finns lärare som har läst andra specialpedagogiska påbyggnads- utbildningar på högskolenivå än de som leder till speciallärar- eller specialpedagogexamen och som inte är behöriga att undervisa som speciallärare. Dessa lärare har ofta omfattande studier inom det spe- cialpedagogiska området och många har varit verksamma inom aktu- ella skol- och undervisningsformer. Det är viktigt att dessa lärares kompetens tas till vara i skolväsendet och att deras väg till behö- 
  
 169 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 righet inte blir orimligt lång, t.ex. genom att låta dem läsa en hel speciallärarutbildning inom ramen för Lärarlyftet eller den reguljära utbildningen 
  
 Utredningen vill här understryka möjligheten till validering som regleras i 6 kap.  
 6–8 
  §§ högskoleförordningen (1993:100). Enligt dessa bestämmelser har studenter rätt att få tillgodoräkna sig kun- skaper och färdigheter som är av sådan beskaffenhet och sådan om- fattning att de i huvudsak svarar mot utbildningen. En student får även tillgodoräknas motsvarande kunskaper och färdigheter som har förvärvats i yrkesverksamhet. För dessa lärare bör lärosätena kunna validera dessa utbildningar för att vägen till behörighet som special- lärare för dessa studenter inte blir onödigt lång. Utredningen avser att återkomma i slutbetänkandet i vissa frågor som rör validering. 
  
 5.3.8Utökad möjlighet till behörighet grundat på erfarenhet i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna 
  
 Utredningens förslag: En lärare eller förskollärare som har un- dervisat i minst 8 år i ett ämne eller ämnesområde i grundsär- skolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna ska kunna tillgodoräkna sig sådan erfarenhet till och med den 1 juli 2021 för utökad behörighet. En lärare eller för- skollärare som är född senast den 1 juli 1958 ska ha bedrivit sådan undervisning i minst 4 år. 
  
 År 2013 infördes övergångsbestämmelser i behörighetsförordningen med särskilda behörighetskrav för lärare med lång undervisnings- erfarenhet.38 Bestämmelsen innebär, kortfattat, att en legitimerad lär- are eller förskollärare under vissa förutsättningar kan meddelas be- hörighet att undervisa i ett ämne, årskurs eller skolform där han eller hon saknar utbildning om han eller hon har lång erfarenhet av sådan undervisning. En av förutsättningarna för att behörighet ska med- delas är att undervisningen ska ha bedrivits före den 1 juli 2015. Detta är det datum då legitimationsreformens övergångsperiod upp- 
  
 38 Prop. 2012/13:187. Vissa skollagsfrågor. Se även avsnitt 3.1.3. 
  
 170 
  
 SOU 2017:51 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 hörde i alla skolformer utom i grundsärskolan, specialskolan, gym- nasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna. 
  
 Utredningen föreslår att övergångsperioden såvitt avser grundsär- skolan, specialskolan, gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna ska förlängas (se avsnitt 5.3.4). Utredningen föreslår att även tidsgränsen, för vilken erfarenhet av undervisning i dessa skolformer kan ligga till grund för utökad behörighet, förlängs till den tidsgräns då övergångsperioden ska upphöra. Detta innebär att en lärare eller förskollärare som har undervisat i minst åtta år i ett ämne eller ämnesområde i dessa skolformer kan tillgodoräkna sig sådan erfa- renhet till och med den 1 juli 2021. En lärare eller förskollärare som är född senast den 1 juli 1958 ska ha bedrivit sådan undervisning i minst fyra år. 
  
 Det finns legitimerade lärare och förskollärare som har lång erfa- renhet av att bedriva undervisning i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna, undervisning som de inte har behörighet för. Det kan dels handla om lärare eller förskollärare som saknar en speciallärarexamen, dels lärare eller för- skollärare med en speciallärarexamen med rätt specialisering men som saknar behörighet i de ämnen eller ämnesområden, skolformer eller årskurser som de bedriver undervisning i. En lärare eller för- skollärare med mångårig erfarenhet av undervisning från dessa skol- former förutsätts dock genom denna långa undervisningserfarenhet ha fått de kunskaper som krävs för att fungera väl som lärare inom den undervisning som han eller hon bedriver. Med tanke på att tiden för då legitimationsreformens övergångsperiod har varit förlängd – och nu ytterligare förlängs – för dessa skolformer, finner utredning- en det rimligt att de lärare och förskollärare som är och har varit verksamma här ska kunna ges en utökad möjlighet till behörighet grundat på sin erfarenhet inom just dessa skolformer. Dessa lärare och förskollärare ska därför kunna tillgodoräkna sig erfarenhet av undervisning till och med juni 2021. I övrigt ska samma regler gälla som redan finns i övergångsbestämmelserna till behörighetsförord- ningen, dvs. bland annat krav på lämplighet att bedriva sådan under- visning. 
  
 Utredningen föreslår även i avsnitt 4.1 att en legitimerad lärare eller förskollärare som under sammanlagt minst 8 läsår under de senaste 15 åren före den 1 juli 2015 har bedrivit undervisning som 
  
 171 
  
 Speciallärare och specialpedagoger 
  
 SOU 2017:51 
  
 avser särskilt stöd ska vara behörig att bedriva undervisningen trots att hans eller hennes utbildning inte ger behörighet till detta. 
  
 172 
  
 6Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 Av utredningens direktiv framgår att det finns behov av specialist- kompetens i vissa ämnen inom gymnasieskolan, vilket i praktiken kan vara svårt att förena med kravet på en lärarexamen. Utbildningar som nämns är sådana som avviker från gymnasieskolans nationella program såsom estetiska spetsutbildningar, riksidrottsgymnasier och nationellt godkända idrottsutbildningar. Bl.a. ska utredningen föreslå hur behovet av specialistkunskap för undervisningen i ämnet specialidrott och estetiska ämnen i spetsutbildningar i gymnasie- skolan kan tillgodoses genom att utreda vilka krav på behörighet som ska ställas samt att lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 6.1Behov av specialistkompetens inom vissa utbildningar 
  
 Direktivet tydliggör att det finns utbildningar som avviker från gymnasieskolans nationella program och som har behov av särskild specialistkunskap. Dessa utbildningar samt utbildningar som avviker inom gymnasiesärskolan regleras dels i 5 kap. gymnasieförordningen men det förekommer även andra utbildningar inom gymnasieskolan som avviker från de nationella programmen vilka regleras i särskilda förordningar.1 De olika utbildningarna presenteras i de två nedan- stående avsnitten (avsnitt 6.1.1 och 6.1.2). Vid sidan av utbild- ningarna som avviker inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan finns det också sådana utbildningar i grundskolan vilka beskrivs i 
  
 1 Förordning (2008:793) om försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsut- bildning, förordning (2011:7) om dansarutbildning och förordning (2014:854) om vidare- utbildning i form av ett fjärde tekniskt år. 
  
 173 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens SOU 2017:51 
  
 avsnitt 6.1.3. Kompetensbehovet hos lärarna som bedriver under- visning inom sådana utbildningar som avviker beskrivs därefter i avsnitt 6.1.4. 
  
 6.1.1Utbildningar som avviker enligt 5 kap. gymnasieförordningen 
  
 Inför gymnasiereformen 2010 anges behovet av att det måste finnas utrymme för förändring och förnyelse från vad som annars gäller för de nationella programmen.2 I 5 kap. gymnasieförordningen regleras förutsättningarna för sådana utbildningar som avviker från gym- nasieskolans och gymnasiesärskolans nationella program. De aktuella utbildningarna är följande: 
  
 –särskilda varianter, 
  
 –särskilda varianter inom det estetiska området i gymnasieskolan, 
  
 –utbildningar med egna examensmål, 
  
 –riksrekryterande yrkesutbildning i gymnasieskolan och riksrekry- terande utbildning i gymnasiesärskolan, 
  
 –riksrekryterande estetisk spetsutbildning för det estetiska pro- grammet, 
  
 –riksidrottsgymnasium, och 
  
 –nationellt godkända idrottsutbildningar. 
  
 För att säkerställa att de utbildningar som innebär avsteg från de na- tionella programmen uppfyller kraven granskas och godkänns dessa av Skolverket efter ansökan från huvudman. Ett beslut om att få bedriva en utbildning som avviker från de nationella programmen gäller för fyra antagningsomgångar, förutom riksidrottsgymnasium vars beslut gäller för tre antagningsomgångar.3 Syftet med att utbild- 
  
 2Prop. 2008/09:199. Högre krav och kvalitet i gymnasieskolan. I detta fall avses avvikelser enligt 5 kap. gymnasieförordningen(2010:2039). 
  
 35 kap. 10 § första stycket, 17 § första stycket, 25 § första stycket och 29 § andra stycket gymnasieförordningen. 
  
 174 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 ningarna ska vara tidsbestämda är för att säkerställa att det finns en efterfrågan och ett behov av den aktuella utbildningen.4 
  
 I det nedanstående beskrivs de utbildningar som på olika sätt av- viker från det allmänna regelverket för gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan. 
  
 Särskilda varianter 
  
 I samband med gymnasiereformen 2010 togs specialutformade pro- gram bort och ersattes i stället av de s.k. särskilda varianterna. De särskilda varianterna motiverades bl.a. av behovet av en viss flexibi- litet och en möjlighet att för huvudmän att erbjuda andra inriktning- ar än de reglerade under förutsättning att kvaliteten på under- visningen säkerställdes.5 Samma resonemang fördes avseende sär- skilda varianter inom gymnasiesärskolan.6 
  
 En särskild variant är en utbildning inom ett nationellt program där hela eller delar av det sammantagna utrymmet för, i förekom- mande fall en nationell inriktning och för programfördjupning på ett nationellt program avviker från vad som annars gäller. Avvikelsen ska omfatta minst 300 gymnasie- eller gymnasiesärskolepoäng. Ut- bildningen ska ha en tydlig egen identitet men i huvudsak rymmas inom examensmålet eller programmålet för ett program. Utbild- ningen inom gymnasieskolan får även uppställa särskilda förkun- skapskrav och genomföra ett urvalsförfarande. Med förkunskapskrav avses att den sökande har kunskaper i ett sådant ämne som är utmärkande för den särskilda varianten.7 
  
 Särskilda varianter inom det estetiska området i gymnasieskolan 
  
 De nationella programmen i gymnasieskolan kan även ges med särskild variant inom det estetiska området. I likhet med det ovan beskrivna gäller samma krav på programmet med den särskilda varianten inom det estetiska området som för programmet i övrigt. I detta fall krävs dock att utbildningen i det estetiska området är av 
  
 4Prop. 2008/09:199. 
  
 5Prop. 2008/09:199. 
  
 6Prop. 2011/12:50. En gymnasiesärskola med hög kvalitet. 
  
 75 kap. 1, 7 och 8 §§ första stycket gymnasieförordningen. 
  
 175 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 hög kvalitet, i stället för god kvalitet, och att utbildningen efterfrågas av elever med särskilda förkunskapskrav inom det estetiska områd- et.8 För att beviljas utbildningen krävs även att huvudmannen upp- ställer särskilda behörighetskrav och genomför ett urvalsförfarande. Detta till skillnad från den särskilda varianten där det får göras.9 
  
 Utbildningar med egna examensmål 
  
 En utbildning med egna examensmål får avvika från vad som annars gäller för nationella program i fråga om struktur, innehåll och exa- mensmål men inte när det gäller omfattningen av de gymnasie- gemensamma ämnena. Eget examensmål får beslutas om utbildning- en till sitt innehåll väsentligen avviker från ett nationellt programs examensmål och om det finns synnerliga skäl för avvikelsen och utbildningen ryms inom gymnasieskolans kompetensområde.10 Följ- ande utbildningar med egna examensmål har utformats: 
  
 –flygteknikutbildningen, 
  
 –marinteknikutbildningen, 
  
 –utbildningen samiska näringar, 
  
 –sjöfartsutbildningen, och 
  
 –tågteknikutbildningen. 
  
 Av förarbetena framgår att det behövdes utformas utbildningar med egna examensmål bl.a. mot bakgrund av arbetsmarknadens behov av kompetens inom aktuella områden men att det endast var ett fåtal skolor som hade lärarresurserna för utbildningarna och att det därför inte var lämpligt att utforma dessa som nationella program. Ut- bildningarna är riksrekryterande p.g.a. att det bedömdes att utbild- ningarna annars inte skulle kunna komma till stånd eftersom elev- underlaget i närområdet skulle bli alltför begränsat.11 
  
 8Skillnaden mellan god och hög kvalitet är att den senare ska ligga på en mer avancerad nivå. 
  
 95 kap. 3, 7 och 8 §§ gymnasieförordningen. 
  
 105 kap. 13 § gymnasieförordningen. 
  
 11Prop. 2008/09:199. 
  
 176 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 Riksrekryterande yrkesutbildning i gymnasieskolan och riksrekryterande utbildning i gymnasiesärskolan 
  
 Riksrekryterande yrkesutbildning i gymnasieskolan finns för ett mindre antal yrkesutbildningar, såsom små hantverksyrken med litet elevunderlag.12 Även denna utbildning får uppställa särskilda förkun- skapskrav och tillämpa kompletterande urvalsgrunder.13 Exempel på riksrekryterande yrkesutbildningar som har beviljats av Skolverket är riksrekryterande yrkesutbildning med inriktning mot guldsmed inom hantverksprogrammets inriktning övriga hantverk eller utbild- ning till tävlingsmekaniker inom fordons- och transportprogram- mets inriktning personbil. 
  
 Inom gymnasiesärskolan finns riksrekryterande utbildning.14 
  
 Riksrekryterande estetisk spetsutbildning inom det estetiska programmet 
  
 Syftet med den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen är bland annat att eleverna som deltagit i utbildningen ska ha kommit så långt i sin kunskapsutveckling att de kan bli antagna till de estetiska ut- bildningarna inom högskolorna. Högskolornas krav på förkunskaper är höga och konstnärliga antagningsprov är grund för särskild behö- righet och urval. Den höga kunskapsnivån hos de antagna student- erna är en förutsättning för att kunna bedriva en högskoleutbildning som i sin tur kan försörja arbetsmarknaden med efterfrågad kom- petens. 
  
 För att Skolverket ska bevilja huvudmän tillstånd att få bedriva den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen inom det estetiska programmet i gymnasieskolan krävs en nationell efterfrågan på de kunskaper och färdigheter som utbildningen ger, ett nationellt intresse av att elever ska kunna rekryteras från hela landet eller ett nationellt intresse av att enskilda elevers behov av kunskaper och färdigheter kan tillgodoses. Dessutom måste huvudmannen för ut- bildningen uppställa särskilda förkunskapskrav som visar på att de elever som antas till utbildningen har kunskaper i ett sådant ämne 
  
 12Prop. 2008/09:199 samt 5 kap. 12 § och 19 första och andra styckena § gymnasieförord- ningen. 
  
 135 kap.  
 14–16 
  §§ gymnasieförordningen. 
  
 145 kap. 12 a § och 19 § tredje stycket §§ gymnasieförordningen. 
  
 177 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 som är utmärkande för utbildningen. Huvudmännen måste vid ur- valet, förutom att beakta betygen, även ta hänsyn till ett prov för bedömningen av den sökandes färdigheter eller kunskaper inom det ämne som utbildningen är inriktad mot.15 
  
 Utöver ovanstående krävs även att den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen har ett etablerat samarbete med en högskola som erbjuder utbildning som är relevant för gymnasieutbildningen.16 
  
 Idrottsutbildningarna (riksidrottsgymnasium och nationellt godkända idrottsutbildningar) 
  
 Gemensamt för idrottsutbildningarna är att det är endast inom dessa utbildningar som ämnet specialidrott får ingå. Eleverna antagna till en idrottsutbildning kan inom det nationella programmet om 2 500 gymnasie- eller gymnasiesärskolepoäng läsa högst 400 gymnasie- eller gymnasiesärskolepoäng. Rektor kan även besluta om att en elev får läsa ämnet som utökat program med högst 300 gymnasie- eller gymnasiesärskolepoäng.17 
  
 Av ämnesplanen i specialidrott framgår bl.a. att undervisningen ska ge eleverna förutsättningar att utveckla förmåga att utöva vald idrott på elitnivå och kunskaper om hur den egna kroppen fungerar i tränings- och tävlingssammanhang utifrån idrottspsykologiska, idrottsfysiologiska och näringsfysiologiska teorier.18 
  
 För att en huvudman ska få bedriva riksidrottsgymnasium krävs att det bl.a. finns ett nationellt intresse av att tillgodose elitidrottens krav. För att en huvudman ska få bedriva nationellt godkänd idrotts- utbildning krävs att den har en tydlig elitidrottskaraktär och ett etablerat samarbete med ett specialidrottsförbund. En skillnad mellan dessa utbildningar är att för att erhålla ett godkännande om att få bedriva riksidrottsgymnasium krävs en tillstyrkan från Riks- idrottsförbundet. När det gäller den nationellt godkända idrottsut- bildningen är det däremot en tillstyrkan från berört specialidrotts- förbund som krävs.19 
  
 155 kap. 12, 16 och 21 §§ gymnasieförordningen. 
  
 165 kap. 21 § gymnasieförordningen. 
  
 174 kap. 23 § och 5 kap. 31 § gymnasieförordningen. 
  
 18Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2010:144) om ämnesplan i ämnet specialidrott. 
  
 195 kap. 23, 25 och 27 §§ gymnasieförordningen. 
  
 178 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 Idrottsutbildningarna har samma uppställda krav på urvalsförfar- ande, dvs. att de elever som anses ha bäst förutsättningar att till- godogöra sig utbildningen ska få tillträde till densamma.20 
  
 6.1.2Utbildningar inom gymnasieskolan som avviker enligt andra förordningar än gymnasieförordningen 
  
 Utöver avvikelserna enligt 5 kap. gymnasieförordningen finns följ- ande utbildningar som avviker från de nationella programmen: 
  
 –vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år och statsbidrag för sådan utbildning, 
  
 –försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbild- ning, och 
  
 –yrkesdansarutbildningen. 
  
 Nedan följer en beskrivning av dessa utbildningar. 
  
 Vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år21 
  
 Vidareutbildningen i form av ett fjärde tekniskt år är en ettårig yrkesutbildning i gymnasieskolan. En elev är behörig att söka till utbildningen om eleven har läst teknikprogrammet eller har en likvärdig utbildning.22 Av utbildningens poängplan framgår att den bl.a. omfattar egna ämnes- och kursplaner, exempelvis ämnet gym- nasieingenjören i praktiken.23 Utbildningen syftar till en gymnasie- ingenjörsexamen och ska utgöra grund för en yrkesverksamhet som gymnasieingenjör.24 
  
 205 kap. 26 och 30 §§ gymnasieförordningen. 
  
 21Förordning om vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år och statsbidrag för sådan utbildning. 
  
 22Från och med höstterminen 2018 är också vissa karaktärsämneskurser ett förkunskaps- krav. Se Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2016:30) om urval till vidareutbildningen i form av ett fjärde tekniskt år. 
  
 23Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2015:13) om ämnesplan för ämnet gymnasieingenjören i praktiken inom vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år och Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2015:26) om poängplan för vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. 
  
 2417 a kap. 3 § skollagen. 
  
 179 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 Av prop. 2013/14:188 Gymnasieingenjörsutbildning för konkur- renskraft och tillväxt framgår att två olika elevkategorier sågs som möjliga intressenter för utbildningen, elever som vill läsa vidare på högskola men även elever som ville gå vidare direkt till arbetslivet efter avslutad gymnasieutbildning. Den nya utbildningen motive- rades av det befarade problem man såg med den framtida kompe- tensförsörjningen då färre elever sökte till det industritekniska programmet samtidigt som intresset för teknikprogrammet ökade.25 
  
 Försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning26 
  
 Syftet med försöksverksamheten med spetsutbildning är att ge elever från hela landet möjlighet till särskild fördjupning och breddning inom det ämne eller ämnesområde som spetsutbildningen är inriktad mot, utöver vad som får förekomma på det nationella program och den inriktning som närmast motsvarar spetsutbildningen. De ämnes- områden som försöksverksamheten avser är: 
  
 –matematik, 
  
 –naturvetenskap, 
  
 –samhällsvetenskap, och 
  
 –humaniora.27 
  
 Utbildningen ska också göra det möjligt för en elev att vid sidan av sina gymnasiestudier läsa kurser vid ett universitet eller en hög- skola.28 För att Skolverket ska godkänna en huvudmans deltagande i försöksverksamheten krävs därför att skolan har ett etablerat sam- arbete med ett universitet eller högskola som kan erbjuda kurser i det ämne eller ämnesområde som spetsutbildningen är inriktad mot och kan erbjuda en spetsutbildning av god kvalitet som uppfyller kra- ven i förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning. Utbildningen kan bedrivas som en sär- 
  
 25Prop. 2013/14:188. Gymnasieingenjörsutbildning för konkurrenskraft och tillväxt. 
  
 26Förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning. 
  
 271 § förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning. 
  
 281 § andra stycket 2 förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbild- ning. 
  
 180 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 skild variant eller nationell inriktning inom ett nationellt program.29 Vid urval bland behöriga sökande får, förutom betygen, hänsyn tas till ett prov som underlag för bedömning av den sökandes färdig- heter eller kunskaper inom det ämne eller ämnesområde som spets- utbildningen är inriktad mot.30 
  
 Yrkesdansarutbildningen31 
  
 Yrkesdansarutbildningen har funnits i dess nuvarande form sedan 2011.32 Tidigare bedrevs yrkesdansarutbildningen på gymnasial nivå som ett specialutformat program med riksrekrytering. Orsaken till förändringen var flerårig kritik från företrädare för dansprofessio- nen, bl.a. vad gällde utbildningens kvalitet. Därför beslutades om en ny reglering som skulle ge förutsättningar för en elitinriktad dansar- utbildning. 33 
  
 I samband med att besluten trädde i kraft infördes förutom dag- ens yrkesdansarutbildning även ett råd för dansarutbildning. Rådet prövar frågor om behörighet, mottagande, urval och antagning och anordnar årligen färdighetsprov i dans på varje ort där utbildningen bedrivs. Rådet utser även den jury eller de juryer som ska svara för bedömningarna av färdighetsproven.34 
  
 Utbildningens syfte är att erbjuda eleverna en yrkesutbildning i klassisk balett eller modern nutida dans. Vidare ska eleverna utveckla sådana färdigheter att eleven efter genomförd utbildning ska kunna vara anställningsbar inom både nationella såsom internationella dans- och balettscener.35 
  
 Det är regeringen som beslutar om vilka enskilda och offentliga huvudmän som får anordna yrkesdansarutbildning. Därefter träffar staten avtal med huvudmän om anordandet av dansarutbildningen.36 För att elever ska kunna bli antagna till utbildningen krävs att de 
  
 297 § första stycket förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbild- ning. 
  
 301 § andra stycket 2, 6 och 7 §§ första stycket förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning. 
  
 31Förordning om dansarutbildning. 
  
 32Riksdagsskrivelse 2010/11:81. Överlämnande av utbildningsutskottets betänkande 
  
 2010/11:UbU4 En ny dansarutbildning m.m. och förordning om dansarutbildning. 
  
 33Prop. 2010/11:19. Ett steg framåt – En ny dansarutbildning. 
  
 3426 § förordning om dansarutbildning. 
  
 3512 och 12 a §§ förordning om dansarutbildning. 
  
 361 § andra och tredje styckena förordning om dansarutbildning. 
  
 181 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 uppfyller behörighetskraven vilka omfattar bland annat godkänd hälsoundersökning och godkänt färdighetsprov i klassisk balett eller modern nutida dans. Elevernas färdighetsprov ska användas i sam- band med urvalsförfarandet. Endast sådana elever som förutsätts klara utbildningen antas.37 
  
 Yrkesdansarutbildningen har särskilda examensmål och ämnes- planer och kunskapskrav (ämnena dansteknik för yrkesdansare och dansgestaltning för yrkesdansare samt kursen musik för yrkesdans- are).38 
  
 6.1.3Utbildningar som avviker från utbildningen i grundskolan 
  
 I nedanstående avsnitt redogörs för de utbildningar inom grund- skolan som avviker från vad som generellt är reglerat. Dessa utbild- ningar är: 
  
 –försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning i grund- skolans högre årskurser, och 
  
 –förberedande dansarutbildning. 
  
 Försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning i grundskolans högre årskurser39 
  
 Spetsutbildningen ska ge eleverna i grundskolans högre årskurser (årskurs  
 7–9) 
  en särskild fördjupning och breddning inom det eller de ämnen utbildningen är inriktad mot.40 Inom spetsutbildningarna kan eleverna läsa gymnasiekurser i det ämne eller de ämnen som spetsutbildningen är inriktad mot och även få betyg i dessa. I övrigt följer eleverna den ordinarie undervisningen i skolan. 
  
 3717 - 18 §§ förordning om dansarutbildning och prop. 2010/11:19. 
  
 38Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:14) om examensmål för yrkesdansarutbildningen i gymnasieskolan, Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:17) om ämnesplan och kunskaps- krav för ämnet dansteknik för yrkesdansare i yrkesdansarutbildningen, Skolverkets före- skrifter (SKOLFS 2011:16) om ämnesplan och kunskapskrav för ämnet dansgestaltning för yrkesdansare i yrkesdansarutbildningen och Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:15) om kurser för yrkesdansarutbildningen. 
  
 39Förordningen om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning i grundsko- lans högre årskurser. 
  
 401 § andra stycket förordning om riksrekryterande spetsutbildning i grundskolans högre årskurser. 
  
 182 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 Utbildningen kan inriktas mot något eller några av grundskole- ämnena: 
  
 –engelska, 
  
 –matematik, 
  
 –naturorienterande ämnen: biologi, fysik eller kemi, 
  
 –samhällsorienterande ämnen: geografi, historia, religionskunskap eller samhällskunskap, eller 
  
 –språkval.41 
  
 Tester och prov för att bedöma elevens kunskaper och färdigheter i det eller de ämnen som spetsutbildningen är inriktad mot får utgöra villkor för antagning eller grund för urval mellan sökande till utbild- ningen.42 
  
 Förberedande dansarutbildning 
  
 För att en elev ska kunna nå målen för klassisk dans har det ansetts vara viktigt att sådan utbildning startar i tidig ålder för att sedan konsekvent fullföljas med successivt stegrad intensitet. Endast i undantagsfall har det bedömts vara möjligt att påbörja en sådan utbildning efter tonåren.43 Den föreberedande dansarutbildningen finns för elever i årskurs  
 4–9. 
  
 Den förberedande dansarutbildningens syfte är att möjliggöra en sådan elitsatsning inom grundskolan så att eleverna får förutsätt- ningar att antas till och genomföra yrkesdansarutbildningen (se av- snitt 6.1.2 Berry För att utbildningen ska bli tillgänglig för elever från hela landet och endast omfatta ett fåtal platser är den riks- rekryterande. Endast elever med godtagbara förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen ska antas till utbildningen vilket kräver 
  
 415 § förordningen om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning i grundsko- lans högre årskurser. 
  
 427 § förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning i grundsko- lans högre årskurser. 
  
 43Prop. 2010/11:19. 
  
 44Antagningsförfarandet sker inför antagning till årskurs 4 och 7. 
  
 183 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 ett särskilt antagnings- och urvalsförfarande med intagningsprov samt godkänd hälsokontroll.45 
  
 Den förberedande dansarutbildningen har förutom utbildningen i dans motsvarande innehåll som övrig utbildning inom grundskolan. 
  
 6.1.4Undervisande lärare inom utbildningarna som avviker från de nationella programmen samt från utbildningen i grundskolan 
  
 Utredningen kan konstatera att endast vissa av de utbildningar som avviker från de nationella programmen har behov av lärare med särskild specialistkompetens för att kunna hålla den höga kvalitet på undervisningen som utbildningen kräver. Dessa utbildningar har be- slutats om och utformats utifrån den svenska arbetsmarknadens kompetensbehov men även för att individer i vissa områden ska kunna konkurrera på den internationella arenan. 
  
 Nedan följer en sammanställning av utredningens slutsatser avse- ende vilken lärarkompetens som efterfrågas inom de olika avvikel- serna. 
  
 Idrottsutbildningarna inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan 
  
 Inledningsvis vill utredningen uppmärksamma att sedan direktivet beslutades av regeringen den 15 september 2016 har Skolverket den 11 januari 2017 fattat beslut om att ändra klassificering av ämnet specialidrott, från att vara ett yrkesämne till att vara ett s.k. vissa ämne.46 Skolverkets ändringsföreskrifter träder i kraft den 1 juli 2017.47 
  
 452,  
 8–9 
  och 26 §§ tredje stycket förordning om dansarutbildning samt prop. 2010/11:19. 
  
 46Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att under- visa i ett yrkesämne, och föreskrifter om ändring (SKOLFS 2017:1) av Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:159) om vad som krävs för att en lärares kompetens ska vara relevant för vissa ämnen i gymnasieskolan och föreskrifter om ändring (SKOLFS 2017:2) av Skolverkets före- skrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkes- ämne. 
  
 47Efter att ämnet specialidrott hade klassificerats som ett yrkesämne uppmärksammade Riksidrottsförbundet (RF) och flera lärosäten Skolverket på flera svårigheter med att ämnet specialidrott hade klassificerats av Skolverket som ett yrkesämne. Av Skolverkets konse- kvensutredning kan bl.a. utläsas att den som bedriver undervisning i specialidrott behöver, förutom praktiska erfarenheter, även högskoleutbildning i ämnet för att möjliggöra att eleverna får förutsättningar att må målen i kurserna (Skolverket [2017] Konsekvensut- 
  
 184 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 Skolverkets omklassificering innebär att myndigheten har bedömt att för att meddelas behörighet i ämnet specialidrott krävs att läraren har en ämneslärarexamen i stället för en yrkeslärarexamen. Över- gångsregler möjliggör dock att läraren kan meddelas behörighet i ämnet specialidrott om han/hon senast höstterminen 2019 har påbörjat en yrkeslärarutbildning baserad på ämnet specialidrott.48 
  
 Skolverket omklassificerade, med stöd av Riksidrottsförbundet (RF), ämnet specialidrott för att säkerställa att den undervisande läraren har tillräckliga kunskaper inom ämnets hela bredd. Skol- verket och RF ansåg att det krävs att den undervisande läraren, för- utom egna förvärvade erfarenheter i den enskilda idrotten, även har högskolestudier i ämnet. Beslutet innebär att en lärare som saknar legitimation och bedriver undervisning i specialidrott inte själv- ständigt kommer att få besluta om betyg eller kunna anställas utan tidsbegränsning efter den 1 juli 2017. Vidare kommer en sådan lärare bara få bedriva undervisning under högst ett år i sänder. 
  
 Den högskoleutbildning i ämnet specialidrott som bedrivs vid Gymnastik- och Idrottshögskolan i Stockholm (GIH) kräver oav- sett klassificering av ämnet specialidrott, förutom den allmänna behörigheten, att den sökande har en tidigare erfarenhet av en viss idrott. Den särskilda behörigheten som krävs är dokumenterad tränarerfarenhet alternativt eget utövande av viss idrott på elitnivå och/eller tidigare läst ämnet specialidrott på gymnasial nivå.49 
  
 Av Skolverkets beslut om behörighet i ämnet specialidrott framgår vilken idrott som behörigheten avser.50 Detta innebär att en lärare med en behörighet i ämnet har en fördjupad kunskap och kompetens inom den idrott som läraren ska bedriva undervisning inom. Detta ger således de förutsättningar som krävs för att eleverna inom idrottsutbildningarna bl.a. ska få förutsättningar för att kunna utöva den aktuella idrotten på elitnivå. Utredningen kan därför kon- 
  
 redning – Omklassificering av ämnet specialidrott och ändrade bestämmelser för behörighet i ämnet specialidrott (Dnr 2016:1530). 
  
 48Övergångsregler till föreskrifter (SKOLFS 2017:2) om ändring i Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkesämne. 
  
 49Två av de tre nämnda förkunskapskraven måste uppfyllas av den sökande. 
  
 Se GIHs tilläggskrav, http://www.gih.se/Utbildning/Vara-  
 utbildningar/Program/Lararprogrammet/Inriktning-mot-arbete-i-gymnasieskolan/ 
  (Hämtad senast 170523). 
  
 50 I och med Skolverkets omklassificering av ämnet specialidrott är det från och med 1 juli 2017 möjligt att med en ämneslärarexamen erhålla en behörighet i ämnet specialidrott. 
  
 185 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 statera att de kunskaper och kompetenser som krävs för att en lärare ska kunna bedriva undervisning i ämnet specialidrott kan erhållas inom ramen för en lärarutbildning. Sammantaget anser utredningen därför att idrottsutbildningarna inte är i behov av lärare med sär- skilda specialistkunskaper och lämnar därför inget förslag i denna del. 
  
 Särskilda varianter inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan 
  
 Utredningen bedömer att den kompetens som krävs hos de lärare som bedriver undervisning inom särskilda varianter är sådan som ryms inom ämneslärar- eller yrkeslärarutbildningarna. Skolor som bedriver den särskilda varianten inom det estetiska området som ut- redningen har varit i kontakt med bedömer att utbildningen inte innehåller några moment som inte ryms inom ämneslärarutbild- ningarna. Vidare anger dessa skolor att de inte har problem med att rekrytera den kompetens som regleringen medger. Utredningen be- dömer därmed att de särskilda varianterna inte har behov av lärare med särskild specialistkunskap. Samma slutsats gäller även de sär- skilda varianterna inom det estetiska området. Även om huvudman- nen ska uppställa förkunskapskrav i ett sådant ämne som är utmärk- ande för varianten är det inte på sådan avancerad nivå att det kräver sådana särskilda specialistkunskaper hos undervisande lärare som inte ryms inom en lärarutbildning. 
  
 Utbildningar med egna examensmål och riksrekryterande yrkesutbildning inom gymnasieskolan samt riksrekryterande utbildning inom gymnasiesärskolan 
  
 Utredningen gör bedömningen att avvikelserna vad gäller utbildningar med egna examensmål inom yrkesutbildningsområdet inte kräver sådan kompetens att den inte ryms inom yrkeslärarutbildningen. Yrkeslärarutbildningen omfattar 90 högskolepoäng och består av en utbildningsvetenskaplig kärna, det vill säga generella lärarkunskaper, samt en verksamhetsförlagd utbildningsdel. De kvalificerade och rele- vanta yrkeskunskaperna har däremot erhållits genom yrkeserfarenhet eller högskoleutbildning eller annan eftergymnasial utbildning. 
  
 186 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 Den omfattande yrkeslärarbristen (se kapitel 9) är utredningen väl medveten om men trots det kan utredningen konstatera att det de facto finns yrkeslärarutbildningar som möjliggör att yrkeslärare får sådana kunskaper som utbildningarna med egna examensmål samt de riksrekryterande yrkesutbildningarna är i behov av. Således är inte dessa utbildningar i behov av sådan specialistkunskap på ett sådant sätt som direktivet beskriver, dvs. att det är svårt att förena behovet av specialistkompetens med kravet på en lärarexamen. 
  
 Vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år inom gymnasieskolan 
  
 Inom ramen för ett fjärde tekniskt år får eleverna undervisning inom bl.a. ämnet gymnasieingenjören i praktiken, ett ämne som i sin karaktär är tvärvetenskapligt och förenar kunskapsområden från tek- nikvetenskap och samhällsvetenskap. Utöver detta ämne finns ytterligare sju ämnen som är unika för vidareutbildningen. Med unika avses att dessa ämnen och kurser endast får anordnas av skolor som bedriver aktuell utbildning.51 Övriga ämnen på utbildningen förekommer även inom gymnasieskolans övriga yrkes- och hög- skoleförberedande program. 
  
 Utredningen bedömer att den särskilda lärarkompetens som utbildningen efterfrågar kan förväntas erhållas inom ramen för en lärarutbildning. Således är inte vidareutbildning i behov av sådan specialistkunskap på ett sådant sätt som direktivet beskriver, dvs. att det är svårt att förena behovet av specialistkompetens med kravet på en lärarexamen. 
  
 Försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning i andra ämnen än estetiska 
  
 i grundskolans högre årskurser och i gymnasieskolan 
  
 Försöksverksamheten får ske i matematik eller naturvetenskapliga, samhällsvetenskapliga eller humanistiska ämnen.52 Enligt Skolverkets 
  
 51Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2015:13) om ämnesplan för ämnet gymnasieingenjören i praktiken inom vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. 
  
 525 § förordning om försöksverksamhet med riksrekryteranded spetsutbildning i grundsko- lans högre årskurser och 1 § förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande gym- nasial spetsutbildning. 
  
 187 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 regeringsredovisning avseende den riksrekryterande försöksverk- samheten i grundskolans högre årskurser framgår att av de lärare som undervisade läsåret 2014/2015 hade en majoritet av lärarna behörighet att undervisa på gymnasial nivå i spetsutbildningens ämne/ämnen.53 
  
 Ingen särskild lärarkompetens utöver den som kan erhållas inom ramen för en lärarutbildning bedöms behövas för att bedriva under- visning i utbildningarna. Den kompetens som krävs för undervis- ningen i spetsområdet bedöms rymmas inom ramen för en ämnes- lärarexamen. 
  
 Eleverna vid den gymnasiala försöksverksamheten får även möj- lighet att parallellt med gymnasiestudierna läsa högskolekurser. Utbildningen vid lärosätena sker dock utanför ramen för elevernas gymnasieutbildning varför dessa lärare inte omfattas av krav på legitimation och behörighet. 
  
 Förberedande dansarutbildning och yrkesdansarutbildningen 
  
 Lärare på dansarutbildning får bedriva undervisning i dansämnen även om de inte uppfyller kraven enligt 2 kap. 13 § skollagen. Dessa lärare får även ansvara för undervisningen i dansämnen och anställas utan tidsbegränsning under förutsättning att de har tillräcklig kom- petens för att undervisa i det aktuella ämnet eller på den aktuella kursen och det finns skäl att anta att hon/han är lämplig att bedriva undervisningen.54 
  
 Vid utbildningarna finns i dag utbildade danslärare och danspeda- goger men också professionella dansare, både med pågående och med avslutad dansarkarriär.55 
  
 Bakgrunden till regeringens beslut om att undanta aktuella lärare från legitimationskravet tydliggjordes i propositionen Ett steg framåt 
  
 – en ny dansarutbildning (prop. 2010/11:19). Av propositionen fram- går att lärare som ska bedriva undervisning inom ämnet dans behöver ha erfarenhet som yrkesdansare inom klassisk balett eller modern 
  
 53Skolverket (2015), Redovisning av uppdrag enligt förordning (2011:355) avseende omfatt- ning och utvärdering av försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning i grundskolans högre årskurser läsåret 2014/15. Dnr 2015:357. 
  
 5422 - 22 a §§ förordning om dansarutbildning. 
  
 55Information från ansvarigt undervisningsråd vid Skolverket. 
  
 188 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 dans. För att yrkeserfarenheten ska anses vara på en godtagbar nivå ska den dessutom vara relevant för ämnet, aktuell och på en hög nivå. Detta är av särskild vikt när det gäller undervisning inom de senare delarna av dansarutbildningen. Regeringen beskriver vidare att det finns likheter mellan yrkesdansarutbildningen och de konstnärliga utbildningarna inom universitet och högskolor. Utbildningarna syftar till att eleverna ska kunna bli verksamma inom det professionella danslivet. 
  
 Regeringen ansåg det särskilt angeläget att yrkesdansarutbild- ningen ”präglas av en balans mellan kontinuitet och konstnärlig för- nyelse. Den undervisande personalens samlade erfarenheter bör vara mångfasetterad och spegla det internationella danslivet.”56 Tidigare förarbeten har även redogjort för att en formell danspedagogisk utbildning sannolikt är gynnsam för den pedagogiska förmågan men trots det kan en väl styrkt pedagogisk skicklighet inom dans vara ett viktigare anställningsvillkor än en formell lärarutbildning.57 
  
 Utredningen kan konstatera att när dansarutbildningen infördes ansågs det inte vara möjligt att ställa sådana krav på danslärarna som innebar att de både skulle ha en yrkesdanserfarenhet på hög nivå samt en formell pedagogisk utbildning. Beslutet om att undanta sådana lärare som ska bedriva undervisning i dansämnen på dansar- utbildningarna från krav på legitimation och behörighet trädde i kraft under 2011. Utredningen menar att utbildningen ställer sådana krav på specialistkunskap hos lärarna som inte rimligen kan tillägnas inom ramen för en lärarutbildning. 
  
 Riksrekryterande estetisk spetsutbildning inom gymnasieskolan 
  
 Utredningen har kontaktat de skolor som bedriver den riksrekryte- rande estetiska spetsutbildningen. Den samlade bedömningen hos skolorna är att ämneslärarutbildningen inte ger de spetskunskaper som denna specifika utbildning kräver. Istället krävs kompetens som ligger utöver ämneslärarutbildningen såsom annan konstnärlig ut- bildning alternativt arbetslivserfarenheter. Vissa har även framhållit att dagens legitimationssystem försvårar att kunna rekrytera sådana 
  
 56Prop. 2010/11:19, s. 38. 
  
 57SOU 2009:27. Ta klass. 
  
 189 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 personer som har rätt kvalifikationer för aktuell undervisning. En behörig lärare i ämnet går före en obehörig som har de efterfrågade kunskaperna. Skolor tvingas därför att anställa en behörig lärare som inte har den nödvändiga kompetensen för spetsutbildningen. 
  
 Dessutom har skolorna svårt att attrahera de personer med spe- cialistkunskaper då dessa inte kan erbjudas en anställning utan tids- begränsning. Skolor som bedriver den riksrekryterande estetiska spetsutbildning och som ligger utanför storstäderna beskriver en mycket svår problematik att locka till sig den kompetens som spets- utbildningen är i behov av och att det till och med kan innebära att utbildningar tvingas att lägga ned. 
  
 Utredningens slutsatser av skolornas uppgifter är att den riks- rekryterande estetiska spetsutbildning är en utbildning som är i behov av lärare med särskilda specialistkunskaper, kunskaper som ej kan förväntas tillägnas inom ramen för en lärarutbildning. 
  
 6.1.5Identifierad problematik för vissa utbildningar som avviker från utbildningarna i övrigt 
  
 Regeringens bedömning inför legitimationsreformen var att legiti- mationssystemet skulle öka rättssäkerheten för barn och elever. Möjligheterna att förbättra kvalitetssäkringen av lärare och förskol- lärare och därmed höja kvaliteten på den samlade lärarkåren och tyd- liggöra det individuella yrkesansvar som legitimerade lärare och för- skollärare eftersträvades också.58 
  
 Utredningen har uppmärksammat att det finns vissa svårigheter med dagens legitimationssystem och kraven på behörighet när det gäller undervisning inom sådana utbildningar inom gymnasieskolan som ska ge eleverna spetskunskaper. Dessa utbildningar är den riks- rekryterande estetiska spetsutbildningen samt den förberedande dansarutbildningen och yrkesdansarutbildningen. Utredningen har även kunnat se att den särskilda varianten inom det estetiska om- rådet och försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning delvis uppställer krav för antagning som går utöver vad som krävs för annan utbildning på motsvarande nivå men menar att utbildningen ändå inte omfattar undervisning av sådan art så att en lärarutbildning 
  
 58 Prop. 2010/11:20. Legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 190 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 inte kan anses ge tillräckliga kunskaper för att bedriva undervis- ningen. 
  
 Skillnader vad gäller antagningskrav till utbildningarna 
  
 Vid en jämförelse av försöksverksamheten med den riksrekryte- rande spetsutbildningen, dvs. den som inte avser det estetiska om- rådet, ställs inte samma förkunskapskrav hos eleverna. Regleringen innebär att urvalsförfarande får tillämpas men det är inget krav.59 Regelverket tyder därför på att för att bli antagen till den riksre- kryterande estetiska spetsutbildningen men även till den särskilda varianten inom det estetiska området förutsätts eleverna ha kommit längre i sin kunskapsutveckling inom aktuellt spetsområde i och med att urvalsförfarande ska uppställas. 
  
 Två utbildningar som ställer ännu högre krav för att kunna antas är, som tidigare nämnts, den förberedande dansarutbildningen och yrkesdansarutbildningen.60 
  
 Det faktum att lagstiftaren har bedömt att det, förutom betygen, ska finnas särskilda behörighetskrav till den särskilda varianten inom det estetiska området, riksrekryterande spetsutbildningen och yrkesdansarutbildningen drar utredningen slutsatsen att det dess- utom krävs att eleverna redan före utbildningen har uppnått höga förkunskaper inom det område som är utmärkande för utbildning- en.61 Detta särskilda urvalsförfarande innebär att undervisningen inom den del av utbildningen som ger den dess karaktär håller en 
  
 597 § förordning om försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning. 
  
 60Elever antagna till yrkesdansarutbildningen kan även efter avskiljas från densamma om en elev senare bedöms sakna fortsatta förutsättningar att nå målen för utbildningen. 
  
 20§ förordning om dansarutbildning. Elever inom dansarutbildningarna har dessutom inte rätt till särskilt stöd inom dansämnena (27 § förordning om dansarutbildning). 
  
 Av prop. 2010/11:19 framgår att regeringen inte ansåg att det är rimligt att elever får särskilt stöd att förbättra sina prestationer och nå kunskapskraven i dans, exempelvis efter kortvarig sjukdom eller skada. Det finns dock inget som hindrar att särskilt stöd erbjuds om huvudmannen anser det möjligt. Elever som antagits inför årskurs 4 ska genomgå en ny an- tagningsprocedur om de önskar fortsätta utbildningen i årkurs 7 (8 § andra stycket förord- ning om dansarutbildning.). 
  
 61För behörighet till den särskilda varianten inom det estetiska området krävs att den sökande har kunskaper i ett sådant ämne eller ämnesområde som är utmärkande för varianten. Eleverna som söker till yrkesdansarutbildningen ska bl.a. uppvisa godkänt hälsoprov samt godkänt färdighetsprov (5 kap. 7 § andra stycket samt 17 § förordning om dansarutbildning). När det gäller den förberedande dansarutbildningen krävs att eleverna visar att de har goda förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen (8 § första stycket förordning om dansarutbildning). 
  
 191 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 högre nivå än undervisningen inom samma ämne på det estetiska programmet. När det avser den särskilda varianten inom det este- tiska området har det dock i utredningens arbete framkommit att utbildningen inte innefattar moment som ställer krav på sådan kom- petens hos läraren som inte kan förväntas erhållas inom ramen för en ämneslärarutbildning. 
  
 Att den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen och dansar- utbildningen kräver att eleverna har goda förkunskaper inom det område som ger utbildningen dess spetskaraktär eller elitkaraktär, redan innan utbildningen har påbörjats, talar ytterligare för att lär- arna som ska undervisa dessa elever behöver ha en särskild kom- petens i de delar som ger utbildningen dess spetskaraktär eller elit- karaktär, en kompetens som inte kan förväntas erhållas inom ramen för en ämneslärarutbildning. 
  
 Skillnader vad gäller utbildningarnas innehåll 
  
 Vad gäller utbildningarnas ämnesinnehåll har varken de särskilda varianterna inom det estetiska området, försöksverksamheten eller den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen egna ämnesplaner eller kunskapskrav såsom dansarutbildningen har. Eleverna inom den gymnasiala försöksverksamheten förutsätts dock få en ytterli- gare fördjupning och breddning inom spetsområdet genom möjlig- heten till parallella studier vid högskolan. Eleverna inom den riksre- kryterande estetiska spetsutbildningen förutsätts få tillräckliga spetskunskaper inom gymnasieskolan, något som utredningen menar kräver särskilda specialistkunskaper hos de undervisande lärarna. Exempelvis ser utredningen svårigheter i att en lärare som är behörig i ämnet musik ska kunna ha avancerad kunskapsnivå i alla de instrument eller sångtekniker som efterfrågas av eleverna. 
  
 Utredningens slutsats 
  
 Utredningen anser att det av flera anledningar inte i praktiken är rimligt att kräva att den som ska bedriva undervisning inom specia- listområdet ska komplettera sin spetskompetens med en lärar- examen. T.ex. kan tidigare utbildning begränsa möjligheterna att få studiemedel. Ett krav på en lärarexamen kan därmed i stället få till 
  
 192 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 följd att den nödvändiga spetskompetensen inte kan komma skolan till del. Förutom dansarutbildningens undantag från krav på legiti- mation och behörighet innebär dagens legitimationsreglering att huvudmän som utlyser en lärartjänst kan bli tvingade att anställa en behörig lärare i ämnet som de facto inte har den specialistkom- petens i ämnet som eleverna är i behov av för att utvecklas.62 
  
 6.2Utredningens förslag 
  
 Utredningens förslag: En lärare som inte uppfyller kraven i 2 kap. 13 § skollagen får trots det bedriva undervisning inom den del av den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen som ger utbildningen dess spetskaraktär. En sådan lärare ska vara lämplig att bedriva undervisningen och ha uppvisat en hög konstnärlig skicklighet inom det estetiska område utbildningen avser (s.k. särskilda specialistkunskaper). 
  
 Den lärare som ska bedriva undervisning inom sådana kurser som ger den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen dess estetiska spetskaraktär får anställas som lärare i skolväsendet utan tidsbegränsning men inte ansvara för undervisningen. Ett sådant ansvar har den lärare som är legitimerad och behörig i ämnet. 
  
 Lärare som bedriver undervisning inom det som ger den riks- rekryterande estetiska spetsutbildningen dess spetskaraktär får inte självständigt sätta betyg. Betyg sätts i stället tillsammans med en legitimerad lärare och den som bedriver undervisningen i be- rörda ämnen ska ge underlag till den betygssättande läraren. 
  
 Utredningen bedömer att den riksrekryterande estetiska spets- utbildningen samt den förberedande dansarutbildningen och yrkes- dansarutbildningen är de utbildningar som har behov av lärare med 
  
 62 Utredningen har varit i kontakt med Skolverket för att få en beskrivning av hur myndig- heten uppfattar huvudmännens möjligheter att rekrytera legitimerade och behöriga lärare i sådana ämnen som ger utbildningen dess spets. Utredningen har även kontaktat gymnasie- skolor som bedriver sådana avvikelser som utredningen bedömt har behov av specialist- kunskaper som är svårt att förena med kravet på en lärarexamen. Utöver detta har även utredningen fått ta del av skrivelser som inkommit till Utbildningsdepartementet där huvud- män beskriver svårigheter att kunna rekrytera lärare med legitimation och behörighet i äm- net som samtidigt har en tillräcklig specialistkompetens för att kunna möta elevernas behov av fördjupande kunskaper. 
  
 193 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 SOU 2017:51 
  
 sådan specialistkompetens som inte kan förväntas erhållas inom en ämneslärarutbildning. Därför är det, i dessa fall, inte rimligt att uppställa krav på en sådan examen. 
  
 Utredningen föreslår i och med detta att den lärare som har så- dana särskilda specialistkunskaper som utbildningarna behöver och som av den anledningen bedriver undervisning i den del av den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen som ger dess spets- karaktär undantas från reglerna om legitimation och behörighet. Lärare i dansämnen inom dansarutbildningen är redan i dag undantagna krav på legitimation och behörighet. Utredningen menar att det, bl.a. då den särskilda regleringen av dansarutbildningarna är relativt ny, inte är lämpligt att förändra kraven för att få bedriva denna undervisning utan att riskera att utbildningens syfte inte kan uppnås, dvs. att elever som deltagit i utbildningen står sig i inter- nationell konkurrens och är anställningsbara inom professionell dans. På sikt bör det dock övervägas om det finns anledning att förändra kraven för att bedriva undervisning i dessa dansämnen. 
  
 Med särskilda specialistkunskaper avser utredningen sådana kun- skaper och kompetenser som ligger utöver det som en ordinarie lärarutbildning kan förväntas ge. I stället krävs en annan utbildning eller omfattande yrkeserfarenhet för att den nödvändiga spetskom- petensen ska ha nåtts och att det därför inte är rimligt att kräva ytterligare examina för att få bedriva undervisningen. Sådan särskild kompetens efterfrågas av vissa utbildningar. Utan lärare med denna specialistkompetens riskerar utbildningarna att inte hålla den kvalitet som krävs och sålunda resultera i att eleverna inte utvecklas i förhåll- ande till de mål som uppställts för utbildningarna. Det kan även på- verka elevernas framtida möjligheter att bli antagna till universitets och högskolors estetiska utbildningar till vilka det ställs höga för- kunskapskrav. 
  
 För eleverna på den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen innebär dagens legitimationsreglering att huvudmännen inte alltid kan möjliggöra att eleverna får undervisning av en lärare som har till- räckligt djup i sina kunskaper i ämnet. Enligt dagens reglering ska en lärare med legitimation och behörighet bedriva undervisningen när en sådan lärare finns att tillgå. 
  
 När personer utan en behörighetsgivande examen ska användas i undervisningen behöver stor vikt läggas både vid personens ämnes- kompetens och vid pedagogiska förmåga. Utredningen föreslår att 
  
 194 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens 
  
 läraren som ska bedriva undervisning inom den del av utbildningen som ger dess spetskaraktär, förutom att vara lämplig att bedriva un- dervisningen, även ska ha uppvisat en hög konstnärlig skicklighet inom det estetiska område utbildningen avser. Den konstnärliga skickligheten kan ha tillägnats exempelvis genom en högre konst- närlig utbildning alternativt eller i kombination med arbetslivs- erfarenhet inom spetsområdet. Detta i likhet med den bedömning som tidigare gjorts avseende lärarna i yrkesdansarutbildningen. 
  
 Utredningen föreslår vidare att det är huvudmannen för utbild- ningen som, i det enskilda fallet, får bedöma om den som ska bedriva undervisningen har den kompetens som krävs för att bedriva under- visningen. Detta i likhet med den bedömning en huvudman i dag måste göra inför en anställning av en  
 icke-legitimerad 
  lärare. Om det finns en legitimerad och behörig lärare i ämnet som dessutom har de efterfrågade specialistkunskaperna, bör denne anställas före en obe- hörig med specialistkunskaper. 
  
 Det är angeläget att Skolinspektionen i sin tillsyn granskar att huvudmännen som bedriver den riksrekryterande estetiska spetsut- bildningen använder lärarresurser som har en tillräckligt hög specia- listkunskap för den aktuella undervisningen. Detta är särskilt viktigt då Skolverket, inför godkännande om att få bedriva utbildningarna, inte har möjlighet att utreda de faktiska lärarresurserna för spets- utbildningarna i och med att de som tidigast kan starta året efter att Skolverket fattat beslutet. 
  
 Ansvaret för undervisningen och betygssättning 
  
 Den lärare som ansvarar för undervisningen som bedrivs inom den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen ska dock vara en legiti- merad och behörig lärare. Utredningen anser att det är rimligt att anta att en huvudman som bedriver en riksrekryterande estetisk spetsutbildning har en legitimerad och behörig lärare inom det estetiska ämnesområdet men att den läraren inte kan ha tillräckliga specialistkunskaper för att möta alla elevers olika behov inom de olika spetsområdena. Läraren med särskilda specialistkunskaper kompletterar den behöriga läraren men får inte självständigt besluta om betyg, utan ska göra det tillsammans med den legitimerade 
  
 195 
  
 Utbildningar som kräver specialistkompetens SOU 2017:51 
  
 läraren. Utredningen anser således inte att undantag från den huvudregeln ska möjliggöras i detta fall. 
  
 Rektorn har ansvar för att utarbeta rutiner och se till att spets- läraren har kunskap om vilka moment i ämnet och dess kurser som ska behandlas. Inför betygssättningen ska läraren sammanställa ett underlag till den lärare som ska sätta betyg. Underlaget ska innehålla uppgifter om elevernas kunskaper i de olika moment som ska betygssättas. För att säkerställa elevernas rättssäkerhet är det angeläget att spetslärarna har kännedom om styrdokumenten, även om en legitimerad lärare är ansvarig för beslutet om betyg. Skol- verket har av regeringen fått i uppdrag att utforma en webbaserad utbildning som syftar till att ge lärare och förskollärare som åter- vänder till yrket möjlighet att uppdatera sina kunskaper när det gäller de styrdokument som gäller i svensk skola och förskola.63 Lämp- ligtvis kan den utbildningen även anpassas till den kategori lärare som anställs inom gymnasieskolan och som besitter de s.k. särskilda specialistkunskaper men som inte har en lärarlegitimation och behörighet i ämnet. 
  
 Möjlighet till anställning utan tidsbegränsning 
  
 Utredningen har uppmärksammat att huvudmän som bedriver den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen har svårigheter att re- krytera lärare med särskilda specialistkunskaper inom relevant este- tiskt område. Huvudmän beskriver bl.a. att de personer som har relevanta kunskaper för spetsutbildningen inte blir attraherade av en kortare anställningstid då det inte sällan har en alternativ arbetsmarknad som kan erbjuda bättre villkor. Det finns dessutom en risk att lärare med sådana specialistkunskaper som skolan efter- frågar byter arbetsgivare om en mer attraktiv anställningsform kan erbjudas utanför gymnasieskolan. Eftersom spetsutbildningarna är beroende av personer med dessa specialistkunskaper anser utred- ningen att det är nödvändigt att lärare som ska bedriva under- visning i den del av utbildningen som ger dess spetskaraktär kan tillsvidareanställas. 
  
 63 Regeringens beslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2017 för Statens skolverk, Stöd till skolutveckling, punkt 25. 
  
 196 
  
 7Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 Fritidshemmet ingår i skolväsendet och kompletterar förskole- klassen och skolan. Det är en pedagogisk verksamhet som ska er- bjudas skolbarn från 6 års ålder till och med 13 år om föräldrarna förvärvsarbetar, studerar eller om eleven har ett eget behov. Fritids- hemmet ska dels stödja och stimulera elevers utveckling och lärande, dels möjliggöra för föräldrar att förvärvsarbeta eller studera. Fritids- hemmen är ofta samordnade med skolan, t.ex. vad gäller personal, lokaler och den pedagogiska verksamheten. Den utbildning som ges för arbete i fritidshemmet enligt 2011 års examensordning är grund- lärarexamen med inriktning mot arbete i fritidshem. 
  
 Tidigare utbildningar avsedda för arbete i fritidshemmet har varit dels lärarutbildningar, där inriktningen mot arbete i fritidshem ingått som en del av fler i utbildningen, dels utbildningar avsedda enbart för arbete i fritidshemmet, bl.a. fritidspedagogutbildningen. Frågorna om en utbildning som uteslutande är inriktad mot fritidspedagogik ska kunna ligga till grund för en legitimation och om det ska vara möjligt att få legitimation som fritidspedagog, har diskuterats sedan legitimations- och behörighetsystemet föreslogs. 
  
 Enligt direktivet ska utredaren bl.a. överväga om fritidspedagoger eller motsvarande ska omfattas av legitimationssystemet och i så fall hur en sådan förändring ska kunna genomföras. Med nuvarande reglering finns endast möjligheten att bli legitimerad lärare eller förskollärare, inte legitimerad fritidspedagog. Däremot kan fritids- pedagoger eller motsvarande under vissa förutsättningar meddelas en lärarlegitimation om han eller hon har tillräckliga ämneskunskaper i 
  
 197 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 SOU 2017:51 
  
 eller utanför sin utbildning. 1 Den absoluta majoriteten av alla fritidspedagoger som ansöker om legitimation meddelas en lärar- legitimation redan med denna reglering. Fritidspedagoger har emel- lertid en begränsad möjlighet att komplettera sin legitimation med ytterligare behörigheter. 
  
 7.1Om fritidshemmet 
  
 7.1.1Fritidshemmets uppdrag 
  
 Fritidshemmet ingår i skolväsendet men är inte en egen skolform. Fritidshemmet ska komplettera utbildningen i förskoleklassen, grundskolan, grundsärskolan, specialskolan, sameskolan och i de särskilda utbildningsformer som skolplikten kan fullgöras igenom att lärandet i högre grad ska vara situationsstyrt, upplevelsebaserat och grupporienterat samt utgå från elevernas behov, intressen och initiativ. Fritidshemmet ska enligt skollagen stimulera elevernas utveckling och lärande samt erbjuda dem en meningsfull fritid och rekreation.2 
  
 Ett nytt avsnitt om fritidshemmet fördes den 1 juli 2016 in i läroplanen för grundskolan, förskoleklassen och fritidshemmet (Lgr11) samt i läroplanerna för specialskolan och sameskolan.3 De nya läroplanstexterna är direkt riktade till fritidshemmet och anger vilket syfte och centralt innehåll undervisningen ska ha. Det centrala innehållet omfattar områdena språk och kommunikation, skapande och estetiska uttrycksformer, natur och samhälle samt lekar, fysisk aktivitet och utevistelse. Innan de nya avsnitten beslutades saknades särskilda bestämmelser om fritidshemmets syfte och centrala inne- håll vid sidan av de generella som gällde även grundskolan och för- skoleklassen. 
  
 Undervisning definieras enligt skollagen som målstyrda processer som under ledning av en lärare eller förskollärare syftar till utveck- 
  
 1Med fritidspedagog eller motsvarande avses i denna text den som har en äldre examen av- sedd för arbete i enbart fritidshemmet. 
  
 214 kap. 2 § skollagen (2010:800). 
  
 3Förordning (SKOLFS 2010:37) om läroplan för grundskolan, förskoleklassen och fritids- hemmet, Förordning (SKOLFS 2010:250) om läroplan för specialskolan samt för förskole- klassen och fritidshemmet i vissa fall och förordning (SKOLFS 2010:251) om läroplan för sameskolan samt för förskoleklassen och fritidshemmet i vissa fall. 
  
 198 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 ling och lärande genom inhämtande och utvecklande av kunskaper och värden. Enligt läroplanen ska begreppet undervisning ges en vid tolkning i fritidshemmet där omsorg, utveckling och lärande utgör en helhet. Tidigare ställdes inte krav på undervisning i fritids- hemmet, det var först 1998 som även fritidshemmet omfattades av den tidigare läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, Lpo 94. 
  
 7.1.2Elever och personal i fritidshemmet 
  
 Antalet fritidshem har minskat något de senaste tio åren, samtidigt som elevantalet har ökat. Hösten 2016 fanns nästan 4 250 fritidshem. Antalet inskrivna elever vid fritidshem har ökat med drygt 45 pro- cent under de tio senaste åren och läsåret 2016/17 är 478 000 elever inskrivna vid fritidshemmet. Hösten 2016 fanns totalt 38 000 anställda i fritidshem. Omräknat till årsarbetare motsvarar det 22 050 anställda, vilket är 950 årsarbetare fler än 2015. 
  
 Sett över längre tid har antalet elever i fritidshem ökat i högre utsträckning än antalet anställda, vilket har lett till en kontinuerligt försämrad personaltäthet. Läsåret 2016/17 har dock personaltätheten ökat något jämfört med föregående läsår. Varje anställd ansvarar i genomsnitt för 12,6 elever. Antalet elever per årsarbetare var år 2016 21,7. 
  
 199 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 SOU 2017:51 
  
 Förskollärare 
  
 11,2% 
  
 Övrigt 
  
 37,3% 
  
 Fritidspedagog 22,2% 
  
 Lärarexamen 
  
 Annan utb inom social 
  
 Fritidsledare8,8% 
  
 omsorg 
  
 Annan utbildning inom 
  
 4,2% 
  
 10,1% 
  
 pedagogik 
  
 6,1% 
  
 Källa: Skolverket. 
  
 Hösten 2016 hade 42 procent av årsarbetarna i fritidshemmet en pedagogisk högskoleexamen. Det är den lägsta andelen som upp- mätts sedan tidsserien påbörjades år 1995 och en minskning med 5 procentenheter jämfört med föregående år.4 Skolverket beräknade 2015 att antalet lärare med inriktning mot arbete i fritidshem som examineras inte kommer att räcka till för att täcka framtida anställ- ningsbehov om drygt 50 procent av personalen i fritidshemmen ska ha en pedagogisk högskoleexamen.5 
  
 Fritidshemmet har under senare år allt mer knutits närmare grundskolan. Fritidspedagoger ingår i dag ofta i skolans arbetslag och medverkar i undervisningen på olika sätt. I praktiken får fritids- pedagoger och lärare med inriktning mot arbete i fritidshem ofta en lärarfunktion såväl på lektioner som i andra undervisningssamman- hang och deras arbete har i ökande grad förlagts till den obligatoriska skoldagen som stöd till skolans undervisning. Hösten 2016 arbetade 66 procent av personalen i fritidshem även i förskoleklass och/eller 
  
 4Källa: Skolverkets officiella statistik. 
  
 5Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier. 
  
 Dnr 2014:725. 
  
 200 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 grundskola. Fritidspedagoger fyller således en viktig funktion i klass- rummet under skoltiden, utöver att arbeta i fritidshemmet.6 Att fritidshemmet kommit att knytas närmare grundskolans undervis- ningsverksamhet var också ett av skälen till varför utbildningen mot arbete i fritidshemmet lades som en inriktning inom ramen för grundlärarutbildningen i samband med lärarutbildningsreformen 2011.7 
  
 7.1.3Utbildningar avsedda för undervisning i fritidshemmet 
  
 Utbildningarna avsedda för arbete i fritidshemmet har reformerats ett antal gånger. När lärarutbildningarna år 1977 förlades till högsko- lan kom fritidspedagoglinjen till en början att utgå från en modi- fierad förskollärarutbildning med en tydlig praktisk inriktning. Vid sidan av den reguljära utbildningen fanns även ett kortare alternativ för sökande med yrkeslivserfarenhet eller barnskötarutbildning. År 1980 utökades fritidspedagoglinjen ytterligare och omfattade då tre olika utbildningsvarianter beroende av förkunskaper (där förkun- skaperna bestod av barnskötarutbildning med eller utan yrkeslivs- erfarenhet). 1993 ersattes fritidspedagogutbildningen med en barn- och ungdomspedagogisk examen med två inriktningar, en mot arbete i förskolan och en med inriktning mot fritidshemmet. Vid införandet av 2001 års lärarutbildning ersattes alla tidigare examina av en sammanhållen lärarexamen, inom vilken delar av utbildningen ofta lästes gemensamt oavsett var i skolväsendet studenten avsåg att bli verksam. Utbildningen gav stora möjligheter för studenten själv att välja inriktning och specialisering vilket innebar att vissa stu- denter examinerades med inriktning enbart mot arbete i fritids- hemmet även om det vanligaste var bredare inriktningar t.ex. mot arbete i förskola, fritidshem och grundskolans tidigare år. 
  
 Inom ramen för de lärar- och förskollärarutbildningar som finns sedan år 2011 finns ingen examen eller examensinriktning enbart avsedd för arbete i fritidshemmet. I stället utbildas grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshem. I utbildningen ingår, förutom ämneskunskaper inom det fritidspedagogiska området, också ämnes- 
  
 6Skolverket (2011). Fritidshemmet - lärande i samspel med skolan. 
  
 7Prop. 2009/10:89. Bäst i klassen – en ny lärarutbildning. 
  
 201 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 SOU 2017:51 
  
 kunskaper i ett eller två av grundskolans praktiska eller estetiska äm- nen.8 Detta till skillnad från fritidspedagogutbildningarna före 2001 som förvisso innehöll ämnesstudier, men huvudsakligen var inrikt- ade mot arbete i fritidshemmet. Den långsiktiga utvecklingen har alltså gått från att fritidshemmet varit en i förhållande till skolan närmast fristående verksamhet till att fritidshemmet tydligare har knutits till skolan och att lärarna och fritidspedagogerna samverkar i högre utsträckning än tidigare. På samma sätt har utbildningen för arbete i fritidshemmet gått från en utbildning huvudsakligen inriktad på den verksamhet som bedrivs i fritidshemmet till att bli en lärar- utbildning inriktad både mot undervisning i fritidshemmet och i grundskolan. 
  
 8 Dvs. något eller några av ämnena bild, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik och slöjd. 
  
 202 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 7.2Behörighet att undervisa i fritidshemmet 
  
 I fritidshemmet i dag arbetar både de med en utbildning avsedd för arbete i fritidshemmet och annan personal, så som exempelvis förskollärare, lärare och personal som saknar en pedagogisk hög- skoleutbildning, t.ex. fritidsledare. 
  
 Grundregeln är att endast den som har en legitimation som lärare eller förskollärare och är behörig för viss undervisning får bedriva undervisningen. I fritidshemmet får dock lärare som inte är legiti- merade trots det ansvara för och bedriva undervisning om de har en svensk eller utländsk högskoleutbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsvarande. Utöver lärare eller förskol- lärare får det i undervisningen i fritidshemmet även finnas annan personal med sådan utbildning att elevernas utveckling och lärande främjas.9 
  
 För att vara behörig att undervisa i fritidshemmet krävs, enligt be- hörighetsförordningen, antingen en grundlärarexamen med inrikt- ning mot arbete i fritidshemmet eller en äldre examen som är avsedd för arbete i fritidshemmet och minst en skolform i skolväsendet.10 Exempel på det senare är den lärarexamen som gavs mellan 2001– 2011 som ofta har inriktning mot fritidshem i kombination med för- skola eller tidigare år. 
  
 År 2013 infördes även en möjlighet för de med en äldre examen avsedd för fritidshemmet att bli legitimerade och behöriga att under- visa.11 Förutsättningen för detta är att fritidspedagogen antingen har minst ett skolämne i sin examen eller har kompletterat sin examen med ämnesstudier i minst ett skolämne före den 1 december 2013. De behörigheter som en sådan fritidspedagog kan meddelas begrän- sas dels till fritidshemmet och ämnen i årskurserna  
 1–6, 
  dels till den tidsbegränsning som anges i aktuella bestämmelser.12 Detta innebär att en fritidspedagog som har meddelats legitimation och behörig- heter grundat på denna bestämmelse, inte kan komplettera sin legi- 
  
 92 kap. 13, 14 och 17 §§ skollagen. 
  
 102 kap. 19 § förordning (2013:693) om ändring i förordningen (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 11Förordning (2013:693) om ändring i förordningen (2011:326) om behörighet och legiti- mation för lärare och förskollärare, se avsnitt 3.1.3. 
  
 12I det fall fritidspedagogen även har en speciallärarexamen begränsas behörigheten att un- dervisa i grundsärskolan eller specialskolan även beroende på specialisering. En sådan fritids- pedagog kan dock inte bli behörig att bedriva undervisning som avser särskilt stöd. 
  
 203 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 SOU 2017:51 
  
 timation med ytterligare behörigheter. Vill en sådan fritidspedagog få ytterligare behörigheter är detta inte möjligt om han eller hon inte läser in motsvarande en lärarexamen eller deltar i uppdragsutbildning för fritidspedagoger (lärarlyftet). 
  
 Vid handläggningen av ansökningar om lärarlegitimation för de som har en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet har Skol- verket tillsammans med de lärosäten som har utfärdat äldre fritids- pedagogexamina tagit fram en poängnyckel, för att fastställa om- fånget av ämnesstudier i de äldre fritidspedagogexamina.13 Denna visar att samtliga utbildningar som fanns före 2001 har innehållit ämnesstudier i sådan omfattning att de med äldre fritidspedagog- utbildningar meddelas en legitimation med behörighet i fritidshem- met och något eller några skolämnen. 
  
 De lärare som har avlagt en lärarexamen avsedd för arbete i fri- tidshemmet enligt 2001 års examensordning har, som ovan nämnts, ofta en examen som även omfattar en skolform, vanligtvis förskola/ förskoleklassen och/eller grundskolans tidigare år. Dessa lärare med- delas legitimation och behörighet för både fritidshemmet och de skolformer och, i förekommande fall, årskurser och ämnen, som deras examen är avsedd för. För de lärare som har avlagt en sådan examen som helt saknar ämnesstudier, inte har tillräckliga ämnes- studier eller saknar annan inriktning än mot fritidshemmet i sin exa- men, meddelas ingen legitimation. En sådan examen bedöms dock av Skolverket vara synnerligen ovanlig. Den slutsats som kan dras av detta är alltså att de allra flesta som har avlagt en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet med dagens reglering meddelas lärarlegi- timation. Detta innebär dock inte att alla som har möjlighet att få legitimation också har ansökt om att få det. Sett till att fritidspeda- goger verksamma i fritidshemmet får bedriva och ansvara för under- visningen i fritidshemmet även utan legitimation är det sannolikt att ett flertal fritidspedagoger ännu inte ansökt om legitimation. 
  
 I dagsläget är det 28 525 legitimerade lärare som har behörighet att undervisa i fritidshemmet.14 Bland dessa finns både grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshemmet och fritidspedagoger eller 
  
 13Gäller examen på fritidspedagoglinjen, fritidspedagogexamen samt barn- och ungdoms- pedagogisk examen med inriktning mot arbete som fritidspedagog. 
  
 14Källa: Skolverket  
 2017-05-23. 
  
 204 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 motsvarande med en examen avsedd för undervisning i fritidshem- met. 
  
 7.3Utredningens förslag 
  
 Utredningens förslag: En äldre examen på högskolenivå avsedd för arbete enbart i fritidshemmet ska vara behörighetsgivande och kunna ligga till grund för legitimation. 
  
 Undantaget för fritidspedagoger att få ansvara för och bedriva undervisning i fritidshemmet utan legitimation och behörighet tas bort. Utöver legitimerade lärare får det även fortsatt finnas annan personal med sådan utbildning eller erfarenhet att elevernas utveckling och lärande främjas. 
  
 Grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshem och fri- tidspedagoger eller motsvarande ska ha möjlighet att komplettera sin behörighet att undervisa i ytterligare ämnen, årskurser och skolformer. 
  
 Möjlighet för fritidspedagoger eller motsvarande att delta i sådan kompetensutveckling som ges i form av uppdragsutbild- ning kommer som en konsekvens av detta att erbjudas på samma villkor som för övriga legitimerade lärare. Den särreglering som funnits för fritidspedagoger eller motsvarande upphör därmed att gälla. 
  
 Ändringarna i behörighetsförordningen föreslås träda i kraft den 1 juli 2018. Ändringarna i skollagen föreslås träda i kraft den 1 juli 2019. 
  
 Utbildningar inriktade mot arbete i fritidshem ska vara behörighetsgivande 
  
 Utredningen konstaterar inledningsvis att fritidspedagoger eller motsvarande redan i dag omfattas av legitimationssystemet på så sätt att den absoluta majoriteten av de med en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet vid ansökan meddelas legitimation. Däremot kan fritidspedagoger eller motsvarande som helt saknar ämnesstudier i något av grundskolans undervisningsämnen inte få legitimation i dag. Dessutom omfattas inte fritidspedagogerna fullt ut av legi- 
  
 205 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 SOU 2017:51 
  
 timationsregleringen, i så mån att de inte kan komplettera sin legiti- mation med ytterligare behörigheter under samma förutsättningar som övriga lärare. För att stärka fritidspedagogernas status och för att uppmuntra till vidareutbildning anser utredningen att den med en fritidspedagogexamen eller motsvarande ska omfattas av legitima- tionsregleringen fullt ut. Utredningen föreslår därför att en äldre examen avsedd för arbete enbart i fritidshemmet ska vara behörig- hetsgivande och kunna ligga till grund för en legitimation. En fritids- pedagogutbildning eller motsvarande ska jämställas med en grund- lärarexamen med inriktning mot arbete i fritidshemmet på samma sätt som övriga, äldre, lärar- och förskollärarutbildningar i legitima- tions- och behörighetshänseende jämställs med motsvarande utbild- ningar i bilaga 2 till högskoleförordningen. 
  
 För att en fritidspedagog eller motsvarande utan utbildning av- sedd för andra skolformer ska meddelas legitimation i dag krävs att fritidspedagogen antingen har minst ett skolämne i sin examen eller har kompletterat sin examen med ämnesstudier i minst ett skolämne före den 1 december 2013.15 Det är svårt att motivera varför ämnes- kunskaper i ett av grundskolans ämnen tillägnade före ett visst datum skulle ha en så avgörande skillnad att den ena gruppen fritids- pedagoger ska bli legitimerade och behöriga att undervisa i fritids- hemmet men inte den andra. Utredningens förslag innebär en möj- lighet för ytterligare en grupp att få legitimation baserad på sin grundutbildning och därmed omfattas av legitimationsregleringen. Detta innebär ett stärkt yrkesansvar och att även denna kategori lärare kan bli föremål för anmälan till Lärarnas ansvarsnämnd. 
  
 Undantaget för fritidspedagoger tas bort 
  
 I fritidshemmet får lärare som inte är legitimerade trots det ansvara för och bedriva undervisning om de har en svensk eller utländsk högskoleutbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsvarande. De fritidspedagoger som i dag omfattas av detta undantag kommer med utredningens förslag att meddelas legitima- tion. Något skäl till att ha kvar undantaget finns därför inte. Som en konsekvens av att fritidspedagoger och motsvarande kommer att 
  
 15 Se avsnitt 7.2 ovan. 
  
 206 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 meddelas legitimation, kommer därför ett krav på legitimation och behörighet för att få bedriva och ansvara för undervisning att införas även i fritidshemmet. Utredningens förslag innebär i denna del ingen skärpning av behörighetskraven för att få bedriva undervisning i fritidshemmet. Förslaget reglerar endast fritidspedagogernas status i skolväsendet. Utöver legitimerade lärare kommer det fortsatt få finnas annan personal i fritidshemmet med sådan utbildning eller erfarenhet att elevernas utveckling och lärande främjas. 
  
 Utredningen bedömer att de allra flesta fritidspedagoger redan är legitimerade. Det kan dock finnas de som är verksamma endast i fritidshemmet och därför inte haft anledning att ansöka om legiti- mation. Det kan även finnas de som ännu inte ansökt om att få examen för en tidigare genomförd fritidspedagogutbildning och nu vill kunna få möjligheten att göra så. 
  
 Utredningen föreslår även att en ansökan om legitimation från och med den 1 juli 2019 ska vara avgiftsbelagd, se mer om detta i avsnitt 4.6. 
  
 För att de föreslagna ändringarna inte ska drabba vare sig fritids- pedagoger eller de huvudmän som anställer dessa, föreslås ändringen i skollagen träda i kraft ett år efter det att ändringarna i behörig- hetsförordningen trätt i kraft. På detta sätt ska de fritidspedagoger som ännu inte ansökt om legitimation kunna ansöka om och få en legitimation meddelad innan undantaget i skollagen upphör att gälla. 
  
 Följdändringar med anledning av förslaget 
  
 I de förordningar som rör vissa statliga insatser för skolprofession- erna, så som uppdragsutbildning och statsbidrag, regleras fritids- pedagoger eller motsvarande separat i förhållande till lärare och för- skollärare. Anledningen till detta är att en fritidspedagogexamen, och dess äldre motsvarigheter, inte betraktats som en behörighetsgivande examen. När en fritidspedagog eller motsvarande blir legitimerade lärare behöver därför vissa följdändringar göras i dessa förordningar. 
  
 Såvitt avser uppdragsutbildning för fritidspedagoger, vilket reg- leras i förordning (2007:222) om statsbidrag för fortbildning av lär- are samt fritidspedagoger och motsvarande, det s.k. Lärarlyftet, kommer ändringar införas som innebär att fritidspedagoger eller motsvarande får delta i uppdragsutbildning under samma villkor som 
  
 207 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 SOU 2017:51 
  
 övriga lärare. Detta innebär bl.a. att en fritidspedagog eller motsvar- ande har möjlighet att genomföra uppdragsutbildning endast om ut- bildningen avser ämnen som fritidspedagogen undervisar i utan att vara behörig. Förordningen gäller tills vidare men medel för Lärar- lyftet finns i dag beräknade t.o.m. 2019. Utredningen har i uppgift att återkomma i frågan om behörighetsgivande fortbildning i slutbe- tänkandet varför förändringar av förordningen kan komma att före- slås då. 
  
 Övriga ändringar som föreslås gällande statliga insatser för skol- professionerna är sådana som utredningen bedömer inte påverkar rätten till vare sig utbildning eller statsbidrag i sak. Vilken personal som en huvudman t.ex. kan erhålla statsbidrag för i olika förord- ningar ändras således inte. Det bör emellertid påpekas att fritids- pedagoger eller motsvarande måste ansöka om och meddelas legiti- mation för att omfattas av aktuella statsbidrag. För att huvudmän inte ska riskera att inte erhålla bidrag för den personal som omfattas av förslaget, ska de ändringar som föreslås i dessa förordningar träda i kraft vid en senare tidpunkt än ovan angivna ändringar i behörig- hetsförordningen. På så sätt ska fritidspedagoger eller motsvarande som ännu inte ansökt om legitimation hinna ansöka om och få en legitimation meddelad innan bestämmelserna träder i kraft. 
  
 Fritidspedagoger eller motsvarande har i ett antal författningar, främst gällande statsbidrag, reglerats separat från lärare och förskol- lärare. Detta har berott på att en fritidspedagogexamen eller mot- svarande inte har utgjort en behörighetsgivande examen. Genom utredningens förslag, att låta fritidspedagogerna inkluderas i begrep- pet legitimerade lärare och låta fritidshemmet omfattas av legitima- tionsregleringen på motsvarande sätt som övriga delar av skolväsen- det, kommer begreppet fritidspedagog eller motsvarande att tas bort ur skolförfattningarna. Detta innebär inte att titeln fritidspedagog försvinner, utan enbart att behovet av särregleringar för gruppen inte längre föreligger. 
  
 Grupperna i fritidshemmet fortsätter att bli större och behovet av personal med pedagogisk utbildning är stort. Skolverket har i flera sammanhang påtalat att denna utveckling är oroande. Ett välfunge- rande fritidshem kan vidga och fördjupa elevernas kunskaper och erfarenheter, utveckla deras sociala kompetens och stärka deras själv- 
  
 208 
  
 SOU 2017:51 
  
 Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 
  
 känsla.16 Fritidspedagoger och lärare med inriktning mot arbete i fritidshemmet spelar här en viktig roll och har från sin utbildning och yrkeslivserfarenhet med sig värdefulla kunskaper och kompeten- ser för en verksamhet där behovet av välutbildad personal är stort. 
  
 Möjlighet till utökad behörighet 
  
 Inom grundlärarexamen med inriktning mot arbete i fritidshem läser studenten ett eller två så kallade praktiska eller estetiska ämnen. De lärare som har en sådan examen blir således behöriga att undervisa i dessa ämnen i årskurs  
 1–6. 
  Så som regleringen är utformad är det inte möjligt för dessa lärare att komplettera sina behörigheter med ytter- ligare ämnesstudier i ett eller flera praktiska eller estetiska ämnen. Det är inte rimligt att en lärare som har möjlighet att läsa ett ämne inom sin utbildning inte också kan komplettera sin examen med studier i detta ett ämne utanför sin examen för att på så sätt utöka sin behörighet att undervisa i fler ämnen. Detta bör ändras så att det är möjligt för dessa lärare att genom kompletterande studier kunna utöka sina behörigheter i samma praktiska och estetiska ämnen som de kan välja som ämnesstudier i examen. 
  
 Utredningen föreslår också att legitimerade fritidspedagoger ska ha möjlighet att komplettera sin behörighet genom ytterligare ut- bildning. Genom att den nuvarande begränsningen tas bort ges fritidspedagoger möjlighet att, genom kompletterande studier, utöka sin behörighet att undervisa i ytterligare ämnen, årskurser och skol- former. Deras examen ska i detta hänseende jämställas med en grund- lärarexamen med inriktning mot arbete i fritidshemmet. 
  
 Ändringen innebär även att de fritidspedagoger som har en speciallärarexamen kan bli behöriga att bedriva undervisning som av- ser särskilt stöd, beroende på den inriktning deras speciallärarexamen har, samt vilka ämnen som fritidspedagogen har behörighet i. 
  
 I avsnitt 4.1 ovan redogörs även för ett förslag som innebär att lärare eller förskollärare med erfarenhet av undervisning fritids- hemmet under vissa förutsättningar kan bli behöriga att undervisa i fritidshemmet även om de saknar utbildning för det. 
  
 16 Se bl.a. Skolverkets lägesbedömning 2015. 
  
 209 
  
 8Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 Andelen yrkesverksamma modersmålslärare med en pedagogisk hög- skoleexamen har sedan läsåret 2010/11 halverats från en redan låg nivå och utbildningsmöjligheterna är mycket begränsade. Samtidigt är antalet elever som har rätt till undervisning i ämnet rekordhögt och förväntas öka ytterligare. Enligt direktivet ska utredaren bl.a. överväga om undantaget från kravet på legitimation och behörighet för lärare i modersmål bör upphöra liksom föreslå insatser för hur andelen behöriga lärare i ämnet kan öka. 
  
 Vissa frågor av betydelse för uppdraget, t.ex. vilka möjligheter det finns att läsa ämnet modersmål inom ramen för olika lärarexamina liksom frågor om behörighetsgivande fortbildning, kommer att be- handlas i det betänkande som utredningen lämnar i december. Här behandlas därför i första hand frågan om legitimations- och behö- righetsreglerna. 
  
 8.1Om modersmålsundervisning 
  
 Sedan mitten av  
 1970-talet 
  har skolans huvudmän varit skyldiga att anordna modersmålsundervisning, eller hemspråksundervisning för att använda dåvarande begrepp, för de elever som talar ett annat språk i hemmet. Vid samma tidpunkt blev huvudmännen också skyl- diga att tillhandahålla studiehandledning på modersmålet. Innan förändringen gjordes hade fokus i stort sett uteslutande varit på att eleverna skulle ägna sin tid och kraft åt att lära sig svenska.1 Över 
  
 1 Prop. 1975:26. Riktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken med mera. 
  
 211 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 åren har regleringen gällande modersmålsundervisningen förändrats men inte minst har antalet liksom andelen elever i skolväsendet med ett annat modersmål än svenska ökat kraftigt. Sverige är, tillsammans med de nordiska grannländerna, ett av fåtalet länder i världen som har ett generellt och nationellt reglerat erbjudande om undervisning i elevens modersmål. I många andra länder erbjuds undervisning i barns modersmål som kvällsskola eller helgskola utanför det vanliga skolsystemet. Inte sällan är det då enskilda föreningar, organisationer och ibland ambassader som står för verksamheten. 
  
 Syftet med undervisningen i ämnet modersmål är att eleverna utvecklar kunskaper i och om sitt modersmål. Att ha tillgång till sitt modersmål är av vikt för elevens identitet och självkänsla men också för begreppsbildning och kognition och underlättar därmed språ- kutveckling och lärande inom olika områden. Elever som läser sitt modersmål i grundskolan har generellt sett bättre betyg i alla skolans ämnen, en skillnad som inte kan förklaras av faktorer i elevernas bak- grund.2 Det finns också studier som visar att de elever som fått minst modersmålsundervisning är de som har störst problem att lära sig ett andra språk, dvs. i det här fallet svenska, utifrån betyg, egen bedöm- ning och forskares bedömning.3 
  
 Hur många elever är berättigade till och deltar i modersmålsundervisning? 
  
 2015 hade cirka 20 procent av barnen i förskolan, cirka 23 procent av eleverna i grundskolan och cirka 25 procent av eleverna i gymnasie- skolan utländsk bakgrund.4 Andelen nyanlända elever, dvs. elever som har invandrat under de senaste fyra åren, uppgick hösten 2015 till 5,1 procent i grundskolan. Elever med utländsk bakgrund finns hos en majoritet av skolhuvudmännen. Elever med utländsk bak- grund är en heterogen grupp när det gäller ursprungsland, språk och 
  
 2Skolverket (2008). Med annat modersmål – elever i grundskolan och skolans verksamhet. 
  
 Rapport 321. 
  
 3Se t.ex. Hill, M (1995), Invandrarbarns möjligheter, om kunskapsutveckling och språk- utveckling i förskola och skola samt Fletcher, Hayes, V. (2002), A National Study of School Effectiveness for Language Minority Students'  
 Long-Term 
  Academic Achievement Final Report: Project1.1. 
  
 4Till gruppen elever med utländsk bakgrund räknas personer som är utrikes födda eller in- rikes födda med två utrikes födda föräldrar. Uppgifter från Skolverket (2017) Beskrivande data 2016. 
  
 212 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 föräldrarnas utbildningsnivå, men har som grupp generellt sett svårare att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås i skolväsendets olika delar.5 
  
 Läsåret 2016/17 rapporterades ungefär 27 procent av eleverna i grundskolan vara berättigade till modersmålsundervisning vilket mot- svarar cirka 275 000 elever. Andelen och antalet berättigade elever ökar stadigt över åren. Hösten 2000 var andelen 12 procent och bara det senaste året har antalet berättigade ökat med 11 procent. Av de som var berättigade till modersmålsundervisning deltog 57 procent motsvarande 157 000 elever i undervisningen. Pojkar och flickor deltar i det närmaste i samma utsträckning.6 Andelen elever som del- tar är störst i de lägre årskurserna och i genomsnitt deltar varje elev i undervisningen under cirka 3 år.7 
  
 Antalet språk som eleverna berättigade till modersmålsunder- visning i grundskolan talade var 152 stycken, i vissa språk finns också olika varieteter. De 10 största (arabiska, somaliska, engelska, bos- niska/kroatiska/serbiska, persiska, spanska, kurdiska, finska, alban- ska och polska) stod för cirka två tredjedelar av elevantalet. I 42 språk fanns fler än 1 000 berättigade elever. I 84 språk fanns färre än 100 berättigade elever per språk. Av de största språken var deltag- andet högst, över 60 procent, bland elever med arabiska, somaliska och albanska som modersmål.8 Trots de mer omfattande kraven på huvudmannen att erbjuda modersmålsundervisning i minoritets- språken, jmf avsnitt 8.1.1 nedan, var deltagandet i fyra av de fem nationella minoritetsspråken lägre än snittet, t.ex. deltog endast cirka 30 procent av de berättigade i romani och 14 procent av de berätti- gade i meänkieli i modersmålsundervisning. 9 
  
 Stora skillnader råder mellan olika skolor, huvudmän och delar av landet i fråga om hur många elever som har rätt till modersmåls- undervisning, liksom vilka språk som efterfrågas. Att inte fler deltar förklaras vanligen med att intresset sviktar då undervisningen inte 
  
 5Skolverket (2013), Skolverkets lägesbedömning 2013 (Rapport 387) respektive Skolverket (2014), Beskrivande data 2013 (Rapport 399). 
  
 6Skolverket (2017), Elever och skolenheter i grundskolan läsåret 2016/17. Dnr 2016:1320 
  
 7Skolverket (2008), Med annat modersmål – elever i grundskolan och skolans verksamhet. 
  
 Rapport 321. 
  
 8Källa: Skolverket 170302. 
  
 9Enligt språklagen (2009:600) är de nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, Adams, romani chib och samiska. 
  
 213 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 sällan läggs utanför skoltid samt, från huvudmannens sida, att det är för få elever som efterfrågar språket eller att det saknas lärare.10 
  
 8.1.1Rätten till modersmålsundervisning 
  
 Elever i grundskolan, grundsärskolan, gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan har, om vissa förutsättningar är uppfyllda, rätt till modersmålsundervisning.11 Elever i kommunal vuxenutbildning har inte rätt till undervisning i modersmål men eleverna kan läsa ämnet. Förskolan och förskoleklassen ska medverka till att barn med ett annat modersmål än svenska får möjlighet att utveckla både det svenska språket och sitt modersmål. Rektor beslutar om rätten till modersmålsundervisning, dvs. vilka elever som ingår i kategorin be- rättigade.12 
  
 Enligt skollagen ska elever i de obligatoriska skolformerna, dvs. grundskolan, grundsärskolan, specialskolan och sameskolan, som har en vårdnadshavare med ett annat modersmål än svenska erbjudas modersmålsundervisning om detta språk är det dagliga umgänge- sspråket i hemmet och eleven har grundläggande kunskaper i språ- ket. Ensamkommande barn har därmed inte någon självklar rätt till undervisningen. Om modersmålet avser något av de fem nationella minoritetsspråken ska undervisningen som utgångspunkt alltid er- bjudas i grundskolan och motsvarande skolformer.13 
  
 För rätt till modersmålsundervisning i gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan krävs, till skillnad från i de obligatoriska skolfor- merna, att eleven har goda kunskaper i modersmålet. I de obligato- riska skolformerna räcker det med grundläggande kunskaper. Det högre kravet gäller även de nationella minoritetsspråken. För mino- ritetsspråken behöver dock inte språket vara elevens dagliga um- gängesspråk för att huvudmannen ska vara skyldig att erbjuda under- visning.14 
  
 10Se t.ex. Skolverket (2008). 
  
 11Regleringen av modersmålsundervisningen i de olika skolformerna finns i flera av skol- lagens kapitel liksom t.ex. i skolförordningen och gymnasieförordningen. Noterna i stycket hänvisar därför endast till regleringen för grundskolan respektivegymnasieskolan. 
  
 125 kap. 7 § skolförordningen (2011:185) samt 4 kap. 5 § gymnasieförordningen (2010:2039). 
  
 1310 kap. 7 § skollagen (2010:800). 
  
 1415 kap. 19 § samt 18 kap. 19 § skollagen. 
  
 214 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 I skolförordningen respektive i gymnasieförordningen finns ytterligare reglering vad gäller modersmålsundervisningen. Här finns t.ex. bestämmelser om att en huvudman bara är skyldig att anordna modersmålsundervisning i ett visst språk om det finns en lämplig lärare att tillgå. För att huvudmannen ska vara skyldig att tillhanda- hålla undervisning i det aktuella modersmålet krävs därutöver att minst fem av huvudmannens elever önskar sådan undervisning. För de nationella minoritetsspråken räcker det dock att en elev önskar sådan undervisning. Av förordningarna framgår också att moders- målsundervisning kan anordnas på olika sätt t.ex. som språkval, som elevens val eller utanför den garanterade undervisningstiden i de obligatoriska skolformerna respektive t.ex. som individuellt val eller utökat program i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Bland övriga bestämmelser kan även nämnas att huvudmannens skyldighet att erbjuda modersmålsundervisning begränsas till sju läsår under elevens skoltid om undervisningen inte rör ett minoritetsspråk eller ett nordiskt språk.15 
  
 Modersmål – ett vanligt och ovanligt ämne 
  
 Även om rätten till modersmålsundervisning inte omfattar alla elever och regleringen omfattar vissa undantag är modersmålsundervisning ett ämne bland andra i grundskolan. Ämnet finns emellertid inte med i den nationellt fastställda timplanen för grundskolan. Detta då modersmålsundervisning, som nämnts ovan, kan anordnas på olika sätt inklusive förläggas utanför timplanebunden tid. Den nationella timplanen är dock enbart en mininivå för hela skoltiden, målen för utbildningen i olika ämnen ska vara utgångspunkten för hur mycket undervisning elever skall få i modersmål liksom i övriga ämnen. Eleven har rätt till undervisning som ger honom eller henne förut- sättningar att nå målen för ämnet.16 Vanligen omfattar dock under- visningen i modersmål någon enstaka timme i veckan vilken huvud- sakligen förläggs utanför timplanen. Skolverket menar att undervis- ningen i modersmål är en verksamhet som till stor del försiggår 
  
 155 kap. skolförordningen respektive 4 kap. gymnasieförordningen. 
  
 163 kap. 3 § skollagen. 
  
 215 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 utanför skolans övriga verksamhet och som i det närmaste kan be- skrivas som marginaliserad.17 
  
 De som är berättigade till modersmålsundervisning har också olika bakgrund, förutsättningar och kunskaper i det aktuella språket. I många undervisningsgrupper samsas elever som är födda i Sverige men är tvåspråkiga med elever som nyligen kommit till Sverige och aldrig talat ett annat språk. Utmaningen för läraren är därmed stor. Modersmålslärare har också ofta en utmanande praktisk arbetssitua- tion med undervisning utanför skoltid, undervisning på flera olika skolor, bristande samarbete och gemenskap med andra lärare och ofta begränsat deltagande i skolornas övriga arbete.18 
  
 8.1.2Studiehandledning på modersmålet 
  
 Vid sidan av undervisningen i ämnet modersmål kan rektor också vid behov besluta om studiehandledning på modersmålet med fokus på elevens skolämnen.19 Syftet med studiehandledningen är att den ska fungera som en länk mellan elevens kunskaper från tidigare utbild- ning och språk och undervisningen i den svenska skolan samt bidra till att eleven kan tillgodogöra sig undervisningen i de olika ämnena först med hjälp av sitt modersmål men efterhand som eleven lär sig mer svenska, i allt högre grad på svenska. Studiehandledningen kan innebära att eleven får hjälp före, under eller efter lektionerna. 
  
 Även om Skolverket har meddelat föreskrifter i fråga om bl.a. särskilt stöd är just formen för hur studiehandledning ska genom- föras inte närmare reglerad.20 Den kan alltså erbjudas i många olika former. Studiehandledningen kan t.ex. förekomma som en tillfällig insats i form av extra anpassning när en elev behöver en introduktion på sitt modersmål till ämnesundervisningen i den ordinarie undervis- ningsgruppen, såsom förklaringar av olika ämnesspecifika begrepp.21 Studiehandledningen kan även, efter utredning, tillhandahållas som särskilt stöd över en längre tid i ett eller flera ämnen. 
  
 17Skolverket (2008). 
  
 18Skolverket (2008). 
  
 195 kap. 4 § skolförordningen respektive 9 kap 9 § gymnasieförordningen. 
  
 20Skolverkets allmänna råd (SKOLFS 2014:40) om arbete med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram. 
  
 213 kap. 5 a § skollagen. 
  
 216 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 Studiehandledning på modersmålet, till skillnad från undervis- ningen i ämnet modermål, omfattas inte heller av några krav på legi- timation eller behörighet då det inte definieras som undervisning. Handledningen kan därmed bedrivas t.ex. av en flerspråkig lärare eller annan skolpersonal. Ibland är läraren i modersmålet också den som bedriver studiehandledning på modersmålet. Handledningen kan också ges av en lärare tillsammans med en studiehandledare som talar elevens modersmål. 
  
 8.1.3Möjlighet till fjärrundervisning och entreprenad 
  
 Sedan 2015 har möjligheten att bedriva fjärrundervisning varit reg- lerad i skollagen.22 Fjärrundervisning definieras i skollagen som 
  
 ”interaktiv undervisning som bedrivs med informations- och kom- munikationsteknik där elever och lärare är åtskilda i rum men inte i tid”.23 I och med beslutet finns det tydliga möjligheter att anordna undervisning i modersmålet samt studiehandledning på modersmålet som fjärrundervisning inom en och samma huvudmans verksamhet. Regleringen påverkar huvudmannens skyldighet att erbjuda moders- målsundervisning och därmed elevernas möjligheter att delta. 
  
 Sedan 2016 finns också möjligheten för en huvudman att, med bi- behållet huvudmannaansvar, lägga ut undervisning i modersmål samt studiehandledning på modersmålet på entreprenad hos en annan huvudman. Denna möjlighet finns när huvudmannen har gjort vad som rimligen kan krävas för att anordna modersmålsundervisningen inom den egna organisationen men misslyckats. En huvudman kan därmed köpa fjärrundervisning från en annan huvudman på entre- prenad. 
  
 Det är i dag oklart i vilken utsträckning möjligheten utnyttjas. Skolverket kartlägger under våren 2017 i vilken omfattning det före- kommer fjärrundervisning i ämnen och kurser. 
  
 22Prop. 2014/15:44. Möjligheter till fjärrundervisning. 
  
 231 kap. 3 § skollagen. 
  
 217 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 8.2Behörighet att undervisa i ämnet modersmål 
  
 Som grundregel krävs legitimation för att få anställas som lärare utan tidsbegränsning samt legitimation och behörighet för att bedriva undervisning. Behörig att undervisa i modersmål är den som har en ämneslärarexamen, eller en äldre examen, om examen omfattar modersmålet som ett ämne. En legitimerad lärare som har komplet- terat sin utbildning med minst 30 högskolepoäng i modersmålet är också behörig att bedriva undervisningen.24 För behörighet krävs utöver examen och ämnesstudier också att läraren själv har det aktu- ella språket som modersmål. 
  
 Modersmål är dock i dag undantaget från det generella kravet på legitimation. Lärare i modersmål får under vissa förutsättningar an- ställas utan tidsbegränsning, ansvara för och bedriva undervisningen samt självständigt besluta om betyg utan att kraven på legitimation och behörighet är uppfyllda. För att detta ska vara möjligt krävs dock bl.a. att den obehöriga läraren har tillräcklig kompetens för att undervisa i språket och att läraren är lämplig. 
  
 8.2.1Utbildningsvägar för behörighet i ämnet modersmål 
  
 Möjligheten att läsa till en ämneslärarexamen i modersmål 
  
 För den som vill läsa ett sammanhållet utbildningsprogram för att bli lärare i ämnet modersmål är ämneslärarutbildningen det enda alter- nativet. Övriga lärar- och förskollärarexamina omfattar inte möjlig- heter att läsa ämnet utan kräver kompletterande studier i moders- målet för att kunna leda till behörighet. Endast tre lärosäten har i dag tillstånd för att utfärda en ämneslärarexamen i något av de språk som efterfrågas i modersmålsundervisningen i skolväsendet.25 Examens- tillstånden avser språken arabiska, finska, samiska och turkiska. Det är därmed en stor skillnad mellan antalet språk som skolväsendet har behov av (152 språk) jämfört med de utbildningsvägar som finns. Antalet studenter på de aktuella ämneslärarutbildningarna är också 
  
 242 kap. 34 § förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskol- lärare. 
  
 25Under 2017 handlägger Universitetskanslersämbetet en ansökan om examenstillstånd från Högskolan Dalarna gällandes Ämneslärarexamen  
 7–9 
  och gymnasieskolan, arabiska som modersmål. 
  
 218 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 mycket begränsat, till höstterminen 2017 finns endast fem första- handssökande till utbildningarna. 
  
 För behörighet till lärarutbildningarna i något modersmål krävs, utöver grundläggande behörighet för högskoleutbildning, att studen- ten själv har det aktuella språket som modersmål (motsvarande kur- sen modersmål 2). Studier i ett språk som man själv inte har som modersmål räcker därmed inte med självklarhet för behörighet till utbildningen. Kravet ställs för att läraren i den kommande under- visningen ska kunna svara mot elevernas redan goda kunskaper i det aktuella språket till skillnad från den undervisning som bedrivs i moderna språk men begränsar gruppen med potentiella studenter. 
  
 Sveriges universitets- och högskoleförbund, SUHF, har i en kart- läggning visat att svenska universitet och högskolor bedriver språk- utbildning i sextiotalet språk totalt, många av dem dock på nybörjar- nivå.26 Det är därför inte rimligt att förvänta sig att antalet examens- tillstånd inom överskådlig tid skulle kunna utökas i sådan utsträck- ning att utbildningsvägarna i hög grad kan svara mot skolväsendets behov. Det är därmed också osannolikt att antalet utbildade lärare i ämnet modersmål ska kunna svara mot skolväsendets behov. 
  
 Kompletterande pedagogisk utbildning 
  
 För den som har tillräckliga kunskaper i ett undervisningsämne och vill bli ämneslärare finns möjligheten att gå en kompletterande peda- gogisk utbildning, KPU.27 Utbildningen omfattar 90 högskolepoäng fördelade över 60 högskolepoäng utbildningsvetenskaplig kärna och 30 högskolepoäng verksamhetsförlagd utbildning. 
  
 Regeringen menade i samband med att de nya lärar- och förskol- lärarutbildningarna liksom möjligheten att läsa KPU infördes, att för personer med goda kunskaper i det aktuella språket bör gällande reg- ler för validering och tillgodoräknande kunna användas för att ersätta ämnesstudierna eller delar av ämnesstudierna.28 Detta sker dock i dag i begränsad omfattning, inte minst i de språk inom vilka lärosätena saknar kompetens. Tyvärr saknas tillförlitlig statistik över totalt antal 
  
 26SUHF (2016), Inventering av språkämnen - sammanställning med kommentarer 161106. 
  
 27Förordning (2011:686) om kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämnes- lärarexamen. 
  
 28Prop. 2009/10:89. Bäst i klassen – en ny lärarutbildning. 
  
 219 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 avlagda examina som omfattar ett modersmål. Tyvärr är det utifrån nuvarande statistik svårt att särskilja vilka språk som lästs som modersmål respektive som modernt språk. En grov uppskattning utifrån de uppgifter Universitetskanslersämbetet har över vilka äm- nen som ingår i en utfärdad lärarexamen är dock att  
 20-talet 
  utfärd- ade examina per år omfattar ämnesstudier i modersmål. 
  
 Kompletterande utbildning för personer med utländsk lärarutbildning 
  
 I dag står inte svensk lärarutbildning för den huvudsakliga försörj- ningen av behöriga modersmålslärare. Av avsnitt 8.2.2 nedan framgår att lite drygt hälften av de som har fått en legitimation som inkluderar en behörighet i något modersmål har fått det baserat på en utländsk utbildning. Detta beror dels på kravet att läraren själv ska ha språket som modersmål för att få undervisa, dels på de be- gränsade utbildningsvägar som erbjuds av svenska lärosäten. 
  
 När en utländsk utbildning så ofta ligger till grund för behörighet i ämnet modersmål har utbildnings- och yrkesbakgrunden bland de vuxna som av olika skäl migrerar till Sverige betydelse för tillgången till modersmålslärare. För de nyanlända som omfattas av etablerings- uppdraget och är inskrivna på Arbetsförmedlingen finns vissa upp- gifter om yrkesbakgrund. De som räknas i sökt yrke bedöms ha tidi- gare utbildning och arbetslivserfarenhet som svarar mot kraven inom yrket. För vissa inskrivna finns också uppgifter om önskat yrke, vilket är ett yrke som den arbetssökande vill jobba inom men där arbetsförmedlaren bedömer att den sökandes meriter behöver kom- pletteras. T.ex. kan den lärare eller förskollärare som ännu inte fått sin utbildning eller yrkeskompetens bedömd eller väntar på svensk legitimation få ett yrke angivet som önskat yrke i stället för sökt yrke. Tabell 8.1 ger en ögonblicksbild över hur många som i januari 2017 omfattades av en etableringsplan och hade lärar- eller för- skollärarbakgrund. 
  
 220 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 Källa: Arbetsförmedlingen 170307. Observera att en person kan finnas med både i kolumnen sökt och önskat yrke i olika lärarkategorier. 
  
 Vid sidan av de personer som ingår i etableringsuppdraget, dvs. de personer som fått uppehållstillstånd, finns också de personer som ännu inte fått besked om uppehållstillstånd, i början av 2017 cirka 70 000 personer liksom de som kommer till Sverige av annan an- ledning. Även i dessa grupper finns med största sannolikhet ett antal personer med utbildning och/eller yrkeserfarenheter som lärare eller förskollärare som med vissa insatser kan tänkas bidra till att öka antalet behöriga modersmålslärare. 
  
 Vägen till legitimation och behörighet, inklusive att ha tillräckliga kunskaper i det svenska språket, kan dock vara lång för lärare som har en utländsk lärarutbildning, särskilt om läraren har en utbildning från ett land utanför  
 EES-området 
  eller Schweiz, dvs. från tredje land. För att förkorta och förenkla vägen till behörighet för att undervisa i den svenska skolan pågår de statliga insatserna ULV och snabbspår för lärare, vilka beskrivs nedan. Viktigt att komma ihåg är dock att inte samtliga lärare som deltar i dessa insatser får behörighet att undervisa i modersmål trots språkkunskaper. För behörighet krävs också studier i modersmålet antingen i hemlandet eller i Marshall. De som deltar i insatserna bedöms dock genom relativt begrän- sade utbildningsinsatser kunna bli behöriga även i ämnet modersmål varför de är intressanta. 
  
 221 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utländska lärares vidareutbildning, ULV 
  
 För att ta till vara kompetensen hos personer med utländsk lärar- utbildning som inte kan få legitimation enbart baserad på sin utländ- ska utbildning pågår sedan 2007 den särskilda utbildningsinsatsen ULV, utländska lärares vidareutbildning.29 Inom ULV kompletterar framför allt de med en lärarutbildning från tredje land sin tidigare utbildning men även vissa med en utbildning från ett  
 EES-land 
  eller Schweiz deltar.30 
  
 Till ULV söker varje termin personer med utländsk utbildning från  
 70–90 
  olika länder.31 Medel motsvarande 500 helårsstudenter finns avsatta under 2017. De flesta studenterna examineras utifrån 2001 och 2007 års examensbeskrivningar för lärarexamen. Detta då examenskraven för dessa möjliggör en större flexibilitet än examens- kraven för de lärar- och förskollärarexamina som infördes 2011. Därmed kan fler studenter nå en behörighetsgivande examen inom ramen för de 120 högskolepoäng som utbildningen maximalt får omfatta. Möjligheten att få en lärarexamen i enlighet med de äldre bestämmelserna förlängdes under 2016 till utgången av 2023.32 
  
 Vissa förslag till förändringar av den förordning som styr ULV föreslogs av utredningen om utbildning för nyanlända under 2016. Utredningens betänkande Vägen in i det svenska skolväsendet har remitterats och bereds nu i Regeringskansliet. 
  
 Ruiz för utländska lärare 
  
 De lärosäten som har i uppdrag att bedriva ULV är också engagerade i arbetet med det s.k. snabbspåret för utländska lärare. Snabbspåret är en satsning i samverkan mellan lärosätena, Lärarförbundet, Lärar- nas riksförbund, Sveriges kommuner och landsting, SKL, och Almega tjänsteföretagen samt Arbetsförmedlingen och syftar till att nyanlända lärare snabbare ska kunna erbjudas arbete i skolväsendet. Snabbspåret innebär förenklat att flera processer, t.ex. komplet- terande utbildning, praktik och utbildning i svenska för invandrare 
  
 29ULV bedrivs i enlighet med förordning (2008:1101) om högskoleutbildning som kom- pletterarar avslutad utländsk utbildning. 
  
 30Dvs. ett land utanför  
 EES-området 
  eller Schweiz. 
  
 31SOU 2016:35. Vägen in i det svenska skolväsendet. 
  
 32Förordning (2016:958) om ändring i högskoleförordningen (1993:100). 
  
 222 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 (sfi), pågår parallellt i stället för sekventiellt. Därför finns det också möjlighet att läsa delar av utbildningen på arabiska. Beroende på del- tagarens tidigare utbildning och yrkeslivserfarenhet kan vägen till lärar- eller förskollärarlegitimation variera stort bland de som deltar i snabbspåret. 
  
 Under 2016 och de två första månaderna 2017 antogs totalt 486 lärare och förskollärare till snabbspåret och en första pilotgrupp med 20 studenter avslutade sin utbildning i december 2016.33 Arbetsför- medlingen menade i en lägesbedömning av samtliga snabbspår i oktober 2016 att lärarspåret fungerar väl och uppgav då att det fanns planer på 4 antagningsomgånger till och med 2017, om totalt 1 007 utbildningsplatser.34 
  
 8.2.2Andel legitimerade och behöriga modermålslärare 
  
 Skolverkets statistik över andel legitimerade och behöriga lärare i respektive ämne, årskurs och skolform omfattar inte lärarkategorier undantagna från legitimationskravet, dvs. bl.a. modersmålslärarna. Däremot finns det uppgifter om andelen modersmålslärare som har en pedagogisk högskoleexamen. Att en person har en pedagogisk högskoleexamen betyder inte med säkerhet att personen har en examen som är behörighetsgivande och därmed kan ligga till grund för legitimation som lärare. Däremot kan dessa antas ha en betydligt kortare väg till legitimation och behörighet än andra. Av Tabell 8.2 framgår att endast drygt var fjärde modersmålslärare har en pedago- gisk högskoleexamen och att nästan samtliga är födda i ett annat land än Sverige. Andelen med pedagogisk högskoleexamen har sjunkit från 34,4 procent till 26,9 procent bara det senaste läsåret samtidigt som antalet tjänstgörande lärare i modersmål under samma tid ökade med 2 248 personer. 
  
 33Källa: Arbetsförmedlingen 170317. 
  
 34Arbetsförmedlingen (2016). Arbetsförmedlingens lägesbedömning av arbetet med snabb- spåren. 
  
 223 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 Källa: Skolverkets officiella statistik. 
  
 Totalt har 2 555 legitimationer som omfattar behörighet i ett eller flera modersmål utfärdats, av tabell 8.3 nedan framgår hur de behö- righeter som utfärdats svarar mot antalet berättigade elever i grund- skolans 10 största modersmål. Något mer än hälften av de legiti- mationer som omfattar behörighet i ett modersmål har en utländsk examen som grund. Totalt antal behörigheter som har utfärdats är 2 825 stycken i 82 olika språk. 1 730 av de lärare som är behöriga i modersmål är även behöriga i minst ett modernt språk.35 Vi vet dock inte i vilken omfattning dessa behöriga modersmålslärare finns i eller utanför skolan. De kan t.ex. omfatta lärare som pensionerats eller som är verksamma utanför skolväsendet. Å andra sidan kan det också bland den tredjedel yrkesverksamma modersmålslärare som har en pedagogisk examen också finnas personer som skulle kunna bli legitimerade och behöriga men som i dag, p.g.a. undantags- reglerna, saknar incitament att ansöka om det. 
  
 35 Källa: Skolverket 170316. 
  
 224 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 Källa: Skolverket 170302 samt 170316 
  
 8.2.3Prognos över behovet av modersmålslärare 
  
 Skolverket redovisade under 2015 en prognos över behovet av olika lärarkategorier.36 Prognosen omfattar dock inte ämnet modersmål då Skolverket menade att elevutvecklingen var svår att förutsäga och att antalet lärare var för litet. Efter att prognosen presenterades har antalet nyanlända i skolan ökat kraftigt och därmed också antalet elever berättigade till modersmålsundervisning. 
  
 Vi vet dock att drygt 5 300 av de modersmålslärare som i dag är verksamma saknar en pedagogisk högskoleexamen som kan ligga till grund för legitimation och behörighet. Vi vet också att elever redan i dag inte får den modersmålsundervisning som de är berättigade till p.g.a. att det saknas lärare. Det finns också mycket som tyder på att antalet elever i skolväsendet berättigade till modersmålsundervisning kommer att fortsätta att öka kommande år vilket ytterligare kommer att öka behovet av lärare i modersmål. Behovet av utbildningsinsatser är därmed mycket omfattande, både vad gäller de som är yrkesverk- samma som modersmålslärare i dag liksom för att fler modersmåls- lärare ska kunna anställas. 
  
 36 Skolverket (2015). Redovisning avuppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier. Dnr 2014:725. 
  
 225 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 8.3Pågående insatser 
  
 Omfattande insatser pågår på flera nivåer för att nyanlända elever ska kunna få en så bra skolgång som möjligt. Från statens sida görs t.ex. omfattande satsningar inom ramen för Skolverkets uppdrag att genomföra insatser för att stärka undervisningens kvalitet för nyan- lända elever och vid behov elever med annat modersmål än svenska och uppdraget om samverkan för bästa skola (U2015/03357/S).37 
  
 Särskilda insatser har också gjorts för att bidra till en stärkt under- visning i minoritetsspråken. T.ex. har vissa lärosäten sedan 2013 särskilt ansvar för att bygga upp och utveckla ämneslärarutbildning i språken.38 Skolverket har också haft i uppdrag att förstärka tillgången till lärare i nationella minoritetsspråk.39 Satsningarna har resulterat i att ett begränsat antal studenter har kunnat antas till utbildning. En utredning tillsattes också 2016 för att bl.a. kartlägga och bedöma om åtgärder behövs, och i så fall vilka, för att öka tillgången till under- visning i nationella minoritetsspråk i grundskolan, grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag senast den 31 augusti 2017.40 
  
 Allmänna satsningar för att öka andelen modersmålslärare med legitimation och behörighet har däremot inte genomförts sedan legi- timationssystemet infördes. Modersmålslärare med och utan legiti- mation har dock t.ex. möjlighet att ta del av det statligt initierade lärarlönelyftet.41 
  
 37Regeringens beslut angående Uppdragen om samverkan för bästa skola. Dnr U2015/03357/S samt U2017/00301/S. 
  
 38Prop. 2012/13:01 Budgetproposition för 2013. 
  
 39Regeringens beslut angående Uppdragen att förstärka tillgången på lärare i nationella minoritetsspråk. Dnr A2013/2958/DISK, A2014/3289/DISK. 
  
 40Dir. 2016:116. Förbättrade möjligheter för elever att utveckla sitt nationella minoritetsspråk. 
  
 41Förordning (2016:100) om statsbidrag för höjda löner till lärare och vissa andra personal- kategorier. 
  
 226 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 8.4Utredningens förslag 
  
 Utredningens förslag: Undantaget från legitimations- och be- hörighetsreglerna för modersmålslärare bör kvarstå. På sikt bör dock det nuvarande undantaget från kraven på legitimation och behörighet för lärare i modersmål förändras. 
  
 Skolverket bör få i uppdrag att svara för en fortbildningsinsats för yrkesverksamma modersmålslärare som saknar behörighet. Möjlighet för huvudmannen att söka statsbidrag bör finnas för de lärare som deltar i utbildningen. 
  
 Skolverket bör få i uppdrag att ta fram ytterligare stödmaterial för undervisningen i modersmål. 
  
 Ämnet modersmål och möjligheten till studiehandledning på modersmålet bör utredas i särskild ordning bl.a. vad gäller inne- håll, mål och organisering. 
  
 Förutsättningarna för att ställa krav på legitimation och behörighet har försämrats sedan tidigare bedömning 
  
 De förutsättningar som låg till grund för regeringens bedömning 2010/11 om att ett undantag från legitimations- och behörighets- reglerna behövdes för modersmålslärarna har i flera avseenden kraf- tigt försämrats. Andelen yrkesverksamma modersmålslärare med en pedagogisk högskoleexamen har halverats från en redan låg nivå och utbildningsmöjligheterna är mycket begränsade. Att i dag genomföra utbildningsinsatser av den omfattning som skulle krävas för att på- tagligt öka antalet och andelen legitimerade och behöriga moders- målslärare till en sådan nivå att undantaget skulle kunna tas bort be- döms inte heller vara möjligt eller ekonomiskt försvarbart. Utred- ningen bedömer därför att lärare i modersmål även fortsatt ska vara undantagna kraven på legitimation och behörighet. 
  
 Insatser för att höja lärarnas kompetens behövs 
  
 När den huvudsakliga strategin för att säkra undervisningens kvali- tet, dvs. genom att ställa krav på legitimation och behörighet, inte är möjlig behövs andra insatser för att stärka kvaliteten i modersmåls- undervisningen. Detta är av största vikt, särskilt utifrån den samlade 
  
 227 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 forskning och erfarenhet som visar hur viktigt ett utvecklat moders- mål är för individens identitet och självkänsla men också t.ex. för elevens inlärning och skolresultaten som helhet. Modersmålslärarna befinner sig också ofta i en utsatt situation, endast cirka en fjärdedel av lärarna har en pedagogisk högskoleexamen och i många verksam- heter saknar modersmålslärare det stöd och den möjlighet till ut- veckling som det innebär att arbeta nära kollegor och ingå i en skolas övriga arbete. För att undervisningens kvalitet ska kunna värnas bedömer utredningen att en utbildningsinsats för modersmålslärare bör genomföras. Utredningen menar att en sådan utbildningsinsats bl.a. bör stärka lärarnas kunskaper inom områdena språkdidaktik, läroplansteori samt kunskaper om bedömning och betygssättning. 
  
 Utredningen föreslår därför att Skolverket får i uppdrag att svara för genomförandet av en fortbildningssinsats för yrkesaktiva modersmålslärare som saknar legitimation och behörighet och för legitimerade lärare som avser att börja undervisa i modersmålet. Utbildningen bör omfatta 30 högskolepoäng och ges på deltid och distans för att skapa praktiska möjligheter för så många lärare som möjligt att delta och för att lärarens tid för undervisning inte ska påverkas i en större utsträckning. Lärosäten som har tillstånd att ut- färda ämneslärar- eller grundlärarexamen bör ansvara för genom- förandet av utbildningen. Statsbidrag bör utgå för fortbildningen för att möjliggöra för lärare anställda hos så många huvudmän som möj- ligt ska kunna delta i fortbildningsinsatsen. Inom ramen för den på- gående utbildningsinsatsen för modersmålslärare i minoritetsspråk har möjligheten till statsbidrag enligt Skolverket haft ett viktigt sig- nalvärde och bedömts av såväl huvudmän som av deltagare vara av vikt för att förutsättningarna för deltagande ska vara rimliga.42 Mycket talar för att detta är giltigt också för lärare i andra språk. 
  
 Utredningen ska i det betänkande som enligt direktivet ska läm- nas i december 2017 bl.a. ta ställning till vilken form som bäst lämpar sig för behörighetsgivande fortbildning. Utredningen tar med sig frågan om utbildningsvägar för legitimerade med obehöriga moders- målslärare i det arbetet. Utredningen återkommer också i slutbe- tänkandet i frågan om möjligheten att läsa modersmål inom ramen för fler lärarexamina. 
  
 42 Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag att förstärka tillgången på lärare i nationella minoritetsspråk. Dnr 2015:798. 
  
 228 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 Ytterligare stödinsatser för att främja kvalitén i modersmålsundervisningen 
  
 För att ytterligare främja kvaliteten i undervisningen föreslår utred- ningen att även andra stödinsatser ska utvecklas och finnas till- gängliga. Detta är särskilt viktigt för de många obehöriga moders- målslärare som i dag är verksamma liksom för de nya modersmåls- lärare som kommer att behöva anställas för att kunna svara mot skol- väsendets behov av lärare i ämnet. För att dessa lärare som saknar en behörighetsgivande utbildning ska få bättre förutsättningar att be- driva undervisningen på ett ändamålsenligt sätt menar utredningen att Skolverket bör få i uppdrag att ta fram ytterligare stödmaterial, t.ex. i form av standardiserade undervisningsmodeller, som kan an- vändas av de lärare som så önskar. Den nya obehöriga lärare som kan språket men t.ex. har begränsade kunskaper om undervisningsmeto- der kan ha stor nytta av att ha ett sådant stödmaterial att utgå från i arbetet. 
  
 Utredningen menar också att det är viktigt att varje huvudman arbetar för att hitta vägar att i högre grad inkludera modersmålslärare i skolans övriga verksamhet och att t.ex. utse handledare åt nyan- ställda modersmålslärare och kontaktpersoner på skolenheterna. Utredningen menar att det också kan finnas anledning för huvud- männen att överväga hur verksamheten kan organiseras i övrigt, t.ex. hur annan personal än lärare, exempelvis flerspråkiga s.k. lärarassi- stenter, kan bidra. 
  
 På sikt ökande krav på utbildning för att få bedriva undervisning 
  
 Utredningen menar att det nuvarande undantaget från kraven på legitimation och behörighet för lärare i modersmål på sikt bör för- ändras. På lång sikt bör samma krav på legitimation och behörighet gälla för samtliga lärare i skolväsendet för att säkra kvaliteten i undervisningen. Även t.ex. Skolinspektionen lyfter fram vikten av ett krav på legitimation på sikt för att samma krav på kunskap och kvali- tet ska ställas för alla lärare och för att statusen ska öka.43 Vägen till 
  
 43 Skolinspektionen (2012). I maginalen – En granskning av modersmålsundervisning och två- språkig undervisning i de nationella minoritetsspråken. Rapport 2012:2. 
  
 229 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål 
  
 SOU 2017:51 
  
 när det i praktiken är rimligt att ställa ett sådant krav på lärare i modersmål är däremot lång med de förutsättningar som finns i dag. 
  
 Utredningen menar att det kan finnas fördelar med att stegvis höja kraven på vilken utbildning som krävs för behörighet att under- visa i modersmål. Ett första steg kan vara att ett krav om viss utbild- ning, t.ex. minst motsvarande den ovan beskrivna fortbildnings- insatsen, ska ställas för möjlighet till anställning utan tidsbegräns- ning, för att få ansvara för undervisningen och för att självständigt få besluta om betyg. Det går i dag inte att avgöra när en sådan för- ändring av regleringen är möjlig att genomföra då den bl.a. beror på hur antalet elever berättigade till modersmålsundervisning i skol- väsendet utvecklas liksom beslut om omfattning av den föreslagna fortbildningsinsatsen. 
  
 Ämnet modersmål och studiehandledning på modersmålet behöver ses över 
  
 Var fjärde elev i grundskolan är i dag berättigade till modersmåls- undervisning. Förutsättningarna för ämnet i skolväsendet har där- med genomgripande förändrats sedan regleringen av rätten till modersmål beslutades. I dag deltar endast cirka hälften av de berätti- gade eleverna i undervisningen, till viss del beroende på att huvud- mannens skyldighet att erbjuda undervisningen inte gäller om det inte finns en lärare att tillgå men också då undervisningen kan ske vid sidan av skoltid vilket påverkar elevernas vilja och möjlighet att delta. Samtidigt är det av största vikt att fler elever med ett annat modersmål får så goda förutsättningar som möjligt att utveckla sitt modersmål men också att få det stöd på modersmålet som behövs för att kunna tillgodogöra sig undervisning i andra ämnen. Utred- ningen menar med avstamp i detta, men även utifrån de begränsade möjligheter som även på sikt bedöms finnas att erbjuda relevant lärarutbildning i ämnet, att ämnet modersmål och möjligheten till studiehandledning på modersmålet behöver utredas i särskild ord- ning. 
  
 230 
  
 9Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 De allra flesta yrken ställer i dag krav på utbildning. Många fler kun- skapsområden än t.ex. matematik och svenska utgör därför ämnen i skolväsendet, t.ex. serveringskunskap och lackeringsteknik. Skol- väsendets yrkesämnen hamnar däremot ofta i skymundan i debatten. 
  
 Andelen lärare i yrkesämnen i skolväsendet som har en pedago- gisk högskoleexamen är totalt sett förhållandevis låg och har varit så en längre tid. Av denna anledning bedömdes det inte vara möjligt att ställa krav på utbildning och legitimation för dessa lärare när legiti- mations- och behörighetssystemet infördes 2011. Enligt direktivet ska utredaren bl.a. överväga om detta undantag från kravet på legi- timation och behörighet för lärare i yrkesämnen bör upphöra liksom föreslå insatser för hur andelen behöriga lärare i yrkesämnen kan öka. 
  
 9.1Om yrkesämnen i skolväsendet 
  
 Möjlighet att i skolväsendet läsa något av de ämnen som katego- riseras som yrkesämnen finns i dag i gymnasieskolan, gymnasie- särskolan, vuxenutbildningen samt i särskild utbildning för vuxna. Det ojämförligt största antalet elever finns dock i gymnasieskolan. 
  
 Inom ramen för den gymnasiereform som genomfördes 2011 förändrades bl.a. yrkesprogrammen inom vilka yrkesämnena finns.1 Yrkesprogrammen ska nu förbereda eleverna för yrkesverksamhet på sådant sätt att de kan börja arbeta direkt efter gymnasieskolan. Efter 
  
 1 Prop. 2008/09:199. Högre krav och kvalitet i gymnasieskolan. 
  
 231 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen SOU 2017:51 
  
 reformen finns 12 nationella yrkesprogram med sammanlagt 42 olika programinriktningar. Inom yrkesprogrammen finns cirka 200 olika yrkesämnen.2 Variationsbredd bland ämnena är stor. Här finns allt från design och ellära till djurparksdjur, pedagogiskt arbete och psykiatri. 
  
 Knappt 100 000 elever läste hösten 2016 på ett yrkesprogram eller på introduktionsprogrammet yrkesintroduktion i gymnasieskolan. Av dessa var cirka 40 procent kvinnor och 60 procent män. Skol- verket beräknar att det totala antalet elever i gymnasieskolan är på en lägstanivå läsåret 2016/17 för att öka kommande år. Detta, till- sammans med de förändringar av gymnasieskolan och särskilt yrkes- programmen som föreslås av Gymnasieutredningen, kan tänkas leda till att antalet elever på yrkesprogrammen ökar de kommande åren även om de senaste årens trend har varit att andelen gymnasieelever som väljer ett yrkesprogram minskar och andelen som väljer ett hög- skoleförberedande program ökar. 3 
  
 För den enskilda eleven som läser i någon av de frivilliga skol- formerna är det av begränsad betydelse om ett ämne kategoriseras som ett yrkesämne eller inte. För lärarna är kategoriseringen dock av större betydelse då det påverkar både möjliga utbildningsvägar och de behörighetskrav som ställs för anställning. Vad som räknas som ett yrkesämne respektive ett annat ämne bestäms huvudsakligen via de föreskrifter som Universitets- och högskolerådet (UHR)och Skolverket beslutar om. Föreskrifterna rör vilka yrkeskunskaper som bedöms vara kvalificerade och relevanta för särskild behörighet till yrkeslärarutbildning respektive för behörighet att undervisa.4 
  
 2Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkesämne. 
  
 3SOU 2016:77. En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. 
  
 4Universitets och högskolerådets föreskrifter (UHRFS 2013:4) om kvalificerade och rele- vanta yrkeskunskaper för särskild behörighet till utbildning som leder till yrkeslärarexamen respektive Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkesämne 
  
 232 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 9.1.1Om lärare i yrkesämnen generellt 
  
 Yrkeslärare skiljer sig från lärare generellt på flera viktiga punkter5: 
  
 Yrkeslärarna är äldre än lärare generellt sett, genomsnittsåldern är 50 år (jämfört med 45 år generellt) och därmed är en högre andel närmare pension. Stora skillnader råder dock mellan olika ämnen och olika yrkesämnesområden. 
  
 De blivande yrkeslärarna behöver, utöver grundläggande behörig- het, också kvalificerad och relevant yrkeserfarenhet för att vara behöriga till yrkeslärarutbildning vilket betyder att de i de flesta fall har varit yrkesverksamma på en annan del av arbetsmarknaden innan de söker sig till läraryrket. Till övriga lärar- och förskol- lärarutbildningar är det möjligt att antas med grundläggande och särskild behörighet baserad enbart på kunskaper från gymnasie- skolan. Yrkeslärarna arbetar därför sitt första år som lärare vid en högre ålder än andra lärare. I och med sin ålder har också yrkes- lärarstudenterna ofta en annan familjesituation än andra studen- ter. 
  
 Yrkeslärarna har i lägre utsträckning än andra lärare tidigare hög- skoleutbildning och saknar oftare grundläggande behörighet till högskoleutbildning. En faktor som bidrar till den lägre andelen med grundläggande behörighet är att yrkesprogrammen i gym- nasieskolan, precis som i dag, inte alltid har lett till grundläggande behörighet. 
  
 Det är ovanligt att nyrekryterade yrkeslärare har en pedagogisk högskoleexamen när de anställs, detta gäller särskilt i de mans- dominerande yrkesämnesområdena. Rektorerna betraktar inte heller lärarnas behörighet som det viktigaste för anställning, lärarnas erfarenheter samt deras yrkes- och ämneskunskaper väger tyngre. 
  
 Yrkeslärarna har i högre utsträckning än andra lärare en alternativ arbetsmarknad som konkurrerar med skolväsendet, inte sällan har denna arbetsmarknad också relativt sett högre lönenivåer än lärar- yrkets. Detta bedöms också vara en faktor som förklarar varför yrkeslärare i högre utsträckning än andra lärare lämnar läraryrket. 
  
 5 Skolverket (2014), Yrkeslärare per program, rapport 414 samt Skolverkets officiella statistik. 
  
 233 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ovanstående faktorer medför att rekryteringsbasen och villkoren för rekrytering av lärare i yrkesämnen skiljer sig åt jämfört med övriga lärare i gymnasieskola och vuxenutbildning, och lärare i skolväsendet i övrigt, liksom för rekryteringen av studenter till yrkeslärarutbild- ningen. 
  
 9.2Behörighet att undervisa i yrkesämnen 
  
 Som grundregel krävs legitimation för att få anställas som lärare utan tidsbegränsning samt legitimation och behörighet för att be- driva undervisning. Behörig att undervisa i yrkesämnen i gymnasie- skolan och den kommunala vuxenutbildningen är den som har av- lagt yrkeslärarexamen eller motsvarande äldre examen.6 En legiti- merad lärare som har kompletterat med sådana yrkeskunskaper som är relevanta för ett yrkesämne är också behörig. En lärare är dock endast behörig att undervisa i det eller de yrkesämnen för vilka lärarens yrkeskunskaper är relevanta. Bedömningen om vilka ämnen som individens yrkeskunskaper är relevanta för görs dels av ett lärosäte vid antagning till yrkeslärarutbildningen, dels av Skol- verket när en legitimerad lärare ansöker om utökad behörighet i ett yrkesämne. För att undervisa i ett yrkesämne i gymnasiesärskolan gäller motsvarande behörighetsregler. 
  
 Yrkesämnena är dock i dag undantagna från det generella kravet på legitimation. Lärare i yrkesämnen får under vissa förutsättningar anställas utan tidsbegränsning, ansvara för och bedriva undervis- ningen samt självständigt besluta om betyg utan att kraven på legiti- mation och behörighet är uppfyllda. För att detta ska vara möjligt krävs dock bl.a. att den obehöriga har tillräcklig kompetens för att undervisa i yrkesämnet och att personen är lämplig. 
  
 9.2.1Yrkeslärarutbildningen 
  
 Sedan 2011 finns en särskild yrkeslärarexamen som omfattar 90 högskolepoäng. Utbildningen består av den s.k. utbildningsveten- skapliga kärnan om 60 högskolepoäng och 30 högskolepoäng verk- 
  
 6 2 kap. 25 § förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskol- lärare 
  
 234 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 samhetsförlagd utbildning, dvs. utbildning i skolverksamhet, men inga ämnesstudier. Den stora skillnaden i de examenskrav som gäller för yrkeslärarutbildningen jämfört med de tre andra lärar- och för- skollärarexamina motiverades bl.a. av den stora bristen på yrkeslärare med pedagogisk högskoleexamen liksom den speciella situation som många yrkeslärare befinner sig i, se avsnitt 9.1.1 ovan.7 Till skillnad från samtliga övriga högskoleexamina ställs därför inte heller t.ex. krav på genomfört examensarbete för yrkeslärarexamen. Tolv läro- säten har i dag examenstillstånd för yrkeslärarexamen. Flertalet läro- säten ger utbildningen på deltid och distans för att de som är yrkes- verksamma ska kunna läsa den vid sidan av ordinarie yrkesverk- samhet. 
  
 För behörighet till utbildningen krävs utöver grundläggande be- hörighet också kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper som har tillägnats genom yrkeserfarenhet, högskoleutbildning eller annan eftergymnasial utbildning.8 Bedömningen av vilka personer som uppfyller kriterierna kan ibland vara svår, inte minst då högskolorna saknar egen kompetens i flera av yrkesämnena. UHR har därför fr.o.m. antagningen till höstterminen 2017 i uppdrag att samordna lärosätenas arbete med att bedöma om sökande till yrkeslärar- utbildning uppfyller kraven på särskild behörighet så att en likvärdig bedömning av hög kvalitet kan komma till stånd. Myndigheten ska bl.a. rekrytera och kvalitetssäkra de bedömare som lärosätena ska använda vid bedömningen av yrkeskunskaper utveckla informatio- nen till de sökande som inte uppfyller kraven på särskild behörighet så att det framgår vad de behöver komplettera med för att uppfylla kraven och i görligaste mån hur denna komplettering kan göras.9 Malmö högskola hade tidigare ett liknande uppdrag. 
  
 Den dåvarande regeringen bedömde att de stora förändringarna av yrkeslärarexamen som genomfördes 2011 väsentligt skulle öka förutsättningarna för att en ökande andel yrkeslärare skulle skaffa sig en utbildning.10 Av Tabell 9.1 framgår att antalet behöriga första- handssökande har legat relativt konstant sedan den nya yrkeslärar- examen infördes, detta till skillnad från de andra lärar- och förskol- 
  
 7Proposition 2009/10:89. Bäst i klassen- en ny lärarutbildning. 
  
 82 § förordning (2010:2021) om tillträde till utbildning som leder till yrkeslärarexamen. 
  
 9Regeringens beslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2017 avseende Universitets- och högskolerådet. 
  
 10Regeringens promemoria Legitimation för lärare och förskollärare. U2010/2818/S. 
  
 235 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 lärarexamina. Antalet examinerade har däremot ökat sedan 2011 och kan förväntas öka ytterligare något. Detta då flertalet yrkeslärar- studenter läser på deltid vid sidan av yrkesverksamhet vilket inte säl- lan leder till att studierna drar ut på tiden, och flera satsningar har gjorts för att öka antalet deltagare i utbildningen, se avsnitt 9.3. P.g.a. den tidigare lärarutbildningens konstruktion, lärarexamen från 2001, är det svårt att jämföra med antalet sökande, nybörjare och exami- nerade tidigare år. 
  
 Källa: Universitetskanslersämbetets  
 NU-databas. 
  
 9.2.2Andel legitimerade och behöriga yrkeslärare 
  
 Totalt har 8 584 personer hittills meddelats behörighet i ett eller flera yrkesämnen.11 Vi vet dock inte i vilken utsträckning dessa lärare är aktiva i skolväsendet eller ej eller hur stor del av de drygt 10 000 i dag aktiva yrkeslärarna som har legitimation och behörighet för den undervisning de bedriver. 
  
 Med anledning av undantaget från kravet på legitimation för yrkeslärare redovisar inte Skolverket, som är statistikansvarig myndighet, andelen yrkeslärare med legitimation utan enbart an- delen yrkeslärare med pedagogisk högskoleexamen. Läsåret 2016/17 hade cirka 62 procent av yrkeslärarna en pedagogisk högskoleexamen vilket kan jämföras med cirka 72,7 procent i gymnasieskolan som helhet.12 Andelen yrkeslärare med pedagogisk högskoleexamen har legat relativt stabilt på denna nivå de senaste 10 åren. Skillnaderna 
  
 11Källa: Skolverket 070518. 
  
 12Skolverkets officiella statistik. 
  
 236 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 mellan olika yrkesämneskategorierna är dock stora. Inom områdena barn/ungdom, vård och omsorg samt handel/administration hade över 70 procent av lärarna en pedagogisk högskoleexamen. Inom drift- och underhållstekniska ämnen samt fordons- och transport- tekniska ämnen hade däremot mindre än 50 procent av samtliga lärare en pedagogisk högskoleexamen. Generellt kan sägas att ju fler kvinnor som undervisar i ett yrkesämnesområde desto fler har en pedagogisk högskoleexamen något som framgår tydligt av Tabell 9.2. 
  
 Observera att yrkeslärarna i gymnasiesärskolan samt särskild utbildning för vuxna ej finns med i statistiken gällande antal lärare i de olika yrkesämnesområdena detta då kategoriindelningen inte sammanfaller mellan dessa och yrkeslärarna i gymnasieskolan och vuxenutbildningen. 
  
 Källa: Skolverkets officiella statistik. 
  
 237 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 Om en lärare har en pedagogisk högskoleexamen eller ej är ett trubbigt mått för att bedöma hur många av de yrkesverksamma lär- arna som kan tänkas uppfylla kraven för legitimation och behörighet i aktuellt ämne. Då respektive huvudman, trots ovan beskrivna un- dantag från legitimations och behörighetsreglerna, har ett ansvar att i första hand använda behöriga lärare i undervisningen finns infor- mation om yrkeslärares behörighet samlad hos dem. Dessa uppgifter kompletterar därmed Skolverkets uppgifter om andel med en peda- gogisk högskoleexamen och bidrar till att teckna en tydligare bild av behörighetsläget bland de yrkesverksamma yrkeslärarna. Inom ram- en för en undersökning som Skolverket genomförde 2013/14 be- dömde rektorerna vid de skolor som gav ett eller flera yrkesprogram att 65 procent av lärarna var behöriga. Stora skillnader förelåg mellan olika program samt mellan skolor med enskild respektive offentlig huvudman, se Figur 9.1. Skolor med enskild huvudman hade mellan  
 10–40 
  procentenheter lägre andel behöriga yrkeslärare jämfört med skolor med offentlig huvudman.13 
  
 Barn- och fritidsprogrammet 
  
 Bygg- och anläggningsprogrammet 
  
 El- och energiprogrammet 
  
 Fordons- och transportprogrammet 
  
 Handels- och… 
  
 Hantverksprogrammet 
  
 Hotell och turismprogrammet 
  
 Industritekniska programmet 
  
 Naturbruksprogrammet 
  
 Resturang och livsmedelsprogrammet 
  
 VVS- och fastighetsprogrammet 
  
 Vård- och omsorgsprogrammet 
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 Kommunal huvudman 
  
 Enskild huvudman 
  
 Källa: Skolverket (2014). Yrkeslärare per program 
  
 13 Skolverket (2014). Yrkeslärare per program. Rapport 414. 
  
 238 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 Även om uppgifterna i Skolverkets rapport avser ett annat läsår och lärarna är kategoriserade på ett något annat sätt än de tidigare pre- senterade uppgifterna kan ett tydligt mönster urskiljas vad gäller vilka yrkesämnesområden som har en högre andel lärare som redan har, eller relativt enkelt bedöms skulle kunna få, legitimation och behörighet att bedriva undervisningen. Även här bedöms de kvinno- dominerade yrkesämnesområdena ha en högre andel behöriga lärare eller lärare som är närmare behörighet än de mansdominerade. 
  
 9.2.3Prognos över behovet av yrkeslärare 
  
 Skolverket bedömde 2015 att det behöver examineras cirka 1 200 yrkeslärare per år under perioden  
 2015–2024 
  för att arbetsmarkna- dens behov ska kunna tillgodoses. Siffran kan jämföras med de 460 som examinerades under 2016. Det finns därmed en risk att andelen yrkeslärare med pedagogisk högskoleexamen kommer att minska kommande år. 
  
 Prognosen bedöms dock av flera anledningar behöva hanteras med viss försiktighet. Skolverkets prognos tar t.ex. inte hänsyn till det stora antalet nyanlända elever som kom till Sverige åren 2015 och 2016 vilket gör att behovet av yrkeslärare med stor sannolikhet underskattas. Samtidigt är ett av Skolverkets antaganden att de yrkeslärare som saknar pedagogisk examen och som i dag är tid- begränsat anställda ska ha ersatts av behöriga lärare till 2020, dvs. att cirka 2 000 yrkesverksamma yrkeslärare ska ersättas. De obehöriga som i dag är tillsvidareanställda antas dock fortsätta att vara yrkes- verksamma som yrkeslärare. Av avgörande betydelse för hur många yrkeslärare som bedöms behövas är yrkeslärarnas kvarvaro i yrket. Skolverket beräknar att om skillnaden mellan yrkeslärarnas och övriga gymnasielärares kvarvaro skulle halveras, dvs. om yrkeslärar- nas kvarvaro skulle öka och de övriga gymnasielärarnas kvarvaro skulle vara på samma nivå som i dag, skulle examinationsbehovet minska med 25 procent.14 Det finns därmed faktorer som kan på- verka prognosen såväl positivt som negativt men bedömningen är att bristen på behöriga yrkeslärare även fortsatt kommer att vara stor. 
  
 14 Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier. 
  
 239 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 Rekryteringsmöjligheterna till yrkeslärarutbildningen 
  
 Det råder inte bara brist på yrkeslärare inom flera yrkesämneskate- gorier, det råder också en brist på yrkeskunniga inom flera av de aktuella yrkesområdena. Detta visar t.ex. Statistiska centralbyråns arbetskraftsbarometer från 2016 i vilken arbetsgivare i olika bran- scher tillfrågas hur svårt de bedömer att det är att rekrytera nyexami- nerade och yrkeskunniga inom olika yrkesområden, se Tabell 9.3. I vissa områden är det mycket svårt att hitta yrkeskunniga, det gäller inte minst inom de områden som svarar mot de största yrkespro- grammen. Skolor som vill rekrytera yrkeskunniga personer konkur- rerar därmed inte bara med varandra utan även med en alternativ arbetsmarknad.15 Viktigt att komma ihåg är också att varken en nyutbildad eller en yrkeserfaren person alltid nödvändigtvis uppfyller de krav på kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper som krävs för att undervisa och för särskild behörighet till yrkeslärarutbildningen. 
  
 Källa: SCB:s arbetskraftsbarometer 2016 
  
 Det finns dock också ett visst inflöde av yrkeslärare. En relativt stor andel av de nyanlända har dels lärarutbildning, se avsnitt 8.2, men många nyanlända har också yrkeskunskaper i efterfrågade yrkes- områden. T.ex. pekar TCO på att minst en fjärdedel av de närmare 60 000 nyanlända som i juli 2016 omfattades av etableringsuppdraget 
  
 15 SCB (2016). Arbetskraftsbarometern 2016 - Vilka utbildningar ger jobb? 
  
 240 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 har kompetens eller erfarenhet i ett bristyrke. I gruppen fanns bland annat 1 000 civilingenjörer, 1 100 sjuksköterskor, 2 100 fordons- mekaniker samt 980 svetsare.16 Dessa kan därmed bidra till att lindra bristen på arbetsmarknaden och bidra till fler sökande till yrkes- lärarutbildningen. 
  
 9.3Pågående insatser 
  
 Ett antal statliga insatser har genomförts för att öka yrkeslärarnas kompetens liksom för att öka andelen yrkeslärare med behörighets- givande examen, de senaste beskrivs översiktligt nedan. Vid sidan av dessa finns också exempel på insatser från enskilda huvudmän som på olika sätt satsat för att öka andelen behöriga yrkeslärare. 
  
 Statsbidragssatsning – Behörighetsgivande utbildning 
  
 Statens skolverk har sedan 2013 hanterat ett statsbidrag för behörig- hetsgivande utbildning för lärare i yrkesämnen.17 Statsbidraget syftar till att ge lärare i yrkesämnen i gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, den kommunala vuxenutbildningen och den särskilda utbildningen för vuxna, möjlighet att avlägga yrkeslärarexamen samtidigt som de arbetar som yrkeslärare. Statsbidrag får lämnas för skolhuvudman- nens anställningskostnader för lärare och för resekostnader till och från studierna. Bidrag lämnas som längst under två år för varje en- skild lärare. 
  
 Under 2015 beslutade regeringen om en förlängning och föränd- ring av statsbidragssatsningen, bl.a. p.g.a. en låg nyttjandegrad. Sats- ningen pågår nu till och med 2019. I och med beslutet 2015 utökades den del av anställningskostnaden som staten finansierar till 25 pro- cent av lärarens tjänstgöringsgrad. Under 2017 omfattar satsningen 71 miljoner kronor för att sedan trappas ned. 
  
 Mellan 2013 och 2015 tog cirka 600 lärare del av bidraget och cirka 80 personer tog examen. De huvudmän som har fått del av statsbidraget har dock i sin återrapportering till Skolverket uppgivit 
  
 16TCO (2016). Mer än var fjärde nyanländ finns i ett bristyrke. 
  
 17Förordning (2013:60) om statsbidrag för behörighetsgivande utbildning för lärare i yrkes- ämnen. 
  
 241 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 att många fler yrkeslärare har fullföljt studierna. Att inte fler har tagit examen kan förklaras av den begränsade tid som satsningen varit igång och det bristande incitament att ta ut examen som finns beroende på undantaget från kravet på legitimation och behörighet. Statsbidraget har gått från att ha få sökande när satsningen startade till att nästan hela beloppet användes under 2016.18 
  
 Kampanj för att öka antalet yrkeslärare 
  
 2014 fick Skolverket i uppdrag att genomföra en kampanj med in- riktning mot yrkeslärare i gymnasieskolan.19 Skolverket har bl.a. pro- ducerat en film som visades på hemsidan för den allmänna lärar- kampanjen ”För det vidare”. Skolverket uppger att intresset har varit stort, många har sett filmen och besökt de särskilda sidorna för yrkeslärare på webbsidan, men att effekten är oklar. En viktig lärdom från arbetet var den mycket låga kunskap om utbildningen och möj- ligheten att bli yrkeslärare som fanns bland potentiella yrkeslärare. Efter 2014 har inget särskilt uppdrag eller särskild finansiering för ytterligare insatser vad gäller yrkeslärare funnits. Skolverket har dock ett allmänt uppdrag att genomföra en informationskampanj om lärar- och förskolläraryrkena och lärar- och förskollärarutbildning- arna  
 2016–2018.20 
  
 Statsbidragssatsning – Kompetensutveckling av lärare i yrkesämnen 
  
 Skolverket har också i ansvar att betala ut bidrag för kompetens- utveckling för yrkeslärare.21 Syftet med statsbidraget är att yrkes- lärare ska få delta i verksamhet på en arbetsplats utanför skolan. Läraren får därmed möjlighet att uppdatera sina kunskaper och t.ex. ta del av den senaste tekniken. Bidrag lämnas även för andra kompe- tensutvecklande insatser, som t.ex. certifieringskurser eller utbild- ningar inom arbetsmiljöfrågor. 
  
 18Källa: Skolverket 170411 samt Skolverket (2017), Skolverkets årsredovisning 2016. 
  
 19Regeringens beslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2014 avseende Statens skolverk. 
  
 U2014/4412/GV. 
  
 20Regeringens beslut angående Uppdrag att genomföra en fortsatt informationskampanj om lärar- och förskolläraryrkena. U2016/02129/S. 
  
 21Förordning (2012:144) om statsbidrag för kompetensutveckling av lärare i yrkesämnen. 
  
 242 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 Få sökte bidraget åren  
 2012–2015 
  men under 2016, bl.a. efter att informationsinsatser genomförts av Skolverket, utnyttjades det fullt ut. 921 yrkeslärare vid totalt 106 olika huvudmän fick bidrag under 2016.22 Huvudmannen har möjlighet att få statsbidrag för samtliga yrkeslärare som deltar i kompetensutvecklingen, oavsett om läraren är legitimerad och behörig eller ej. 
  
 Lärarlönelyftet 
  
 Regeringen beslutade 2016 om att införa ett statsbidrag som ska ge skolhuvudmän möjlighet att ge skickliga lärare höjda löner. Lärare i grund- och gymnasieskolan är prioriterade i satsningen. När det gäl- ler yrkeslärare i gymnasieskolan har huvudmän möjlighet att prio- ritera såväl legitimerade som olegitimerade yrkeslärare för löne- ökning (andra lärargrupper behöver ha legitimation), detta för att förbättra kvarvaron och förutsättningarna för nyrekrytering bland lärare i yrkesämnen i gymnasieskolan. Yrkeslärare som arbetar i vuxenutbildningen omfattas dock inte alls av lönesatsningen.23 
  
 9.4Utredningens förslag 
  
 Utredningen föreslår: Undantaget från kraven på legitimation och behörighet för yrkeslärare bör upphöra fr.o.m. 1 juli 2022. Yrkeslärare som saknar legitimation och behörighet och som har anställts före den 1 juli 2022 ska under tiden för anställningen vara behöriga att undervisa och självständigt besluta om betyg dock längst till utgången av juni 2026. Därefter får den lärare som saknar behörighet bedriva undervisning under högst ett år i sän- der. 
  
 Efter 1 juli 2022 får den som ska bedriva undervisning i ett yrkesämne anställas under högst tre år om personen samtidigt genomför en sådan utbildning som leder till en yrkeslärarexamen. Anställningstiden får förlängas till högst fyra år om det finns sär- 
  
 22Skolverket (2017). Skolverkets årsredovisning 2016. 
  
 23Förordning (2016:100) om statsbidrag för höjda löner till lärare och vissa andra personal- kategorier. 
  
 243 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 skilda skäl. Den som saknar legitimation och som ej deltar i ut- bildning får anställas under högst ett år. 
  
 Skolverket bör få i uppdrag att informera lärare och huvudmän om de nya reglerna. Universitets- och högskolerådet och Skol- verket bör få i uppdrag att se över kraven för särskild behörighet till utbildning som leder till yrkeslärarexamen respektive de krav som ställs för utökad behörighet i ett yrkesämne. 
  
 Möjligheten att erhålla statsbidrag för behörighetsgivande ut- bildning för lärare i yrkesämnen bör utökas och erbjudas till och med 2022. 
  
 Möjligheten att erhålla statsbidrag för höjda löner till lärare bör efter den 1 juli 2022 finnas för legitimerade lärare som under- visar i ett yrkesämne 
  
 Förutsättningarna desamma som tidigare vilket då resulterade i olika bedömningar från utredning och regering 
  
 De förutsättningar som låg till grund för regeringens bedömning 2010/11 om att ett undantag från legitimations- och behörighets- reglerna behövdes för yrkeslärare gäller i stor utsträckning fort- farande. Andelen yrkeslärare med en pedagogisk högskoleexamen är fortfarande relativt låg och utbildningen lockar ett begränsat antal studenter. Det går därför att argumentera för att undantaget även fortsättningsvis bör gälla, inte minst i tider av en omfattande lärar- brist som påverkar hela skolväsendet. 
  
 Utredningen menar dock att det är av största vikt att undervis- ningen i yrkesämnen, precis som i övriga ämnen, håller hög kvalitet. Kravet på legitimation och behörighet är ett sätt att säkra kvaliteten. I dag är incitamenten för att genomgå en behörighetsgivande yrkeslärarutbildning och få legitimation och behörighet begränsade, en obehörig yrkeslärare kan t.ex. anställas i skolväsendet tills vidare, delta i flera statliga fortbildningsinsatser och även få del av det statliga lärarlönelyftet utan att vara legitimerad och behörig. Utbild- ade lärare har bättre förutsättningar att bedriva en undervisning av hög kvalitet och därmed bidra till att fler elever når målen.24 Tyd- 
  
 24 För yrkeslärare särskilt se t.ex. Skolverkets bedömning i rapporten Redovisning av upp- draget att lämna en samlad redovisning och analys inom yrkesutbildningsområdet 2015 där ver- 
  
 244 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 ligare incitament behöver därför skapas för att fler elever ska mötas av utbildade lärare i yrkesämnena. 
  
 Sedan regeringen gjorde bedömningen om undantag för yrkes- lärare har yrkeslärarutbildningen genomgått en omfattande föränd- ring. I dag har ett dussintal lärosäten examenstillstånd för yrkeslärar- examen. Utbildningen omfattar tre terminer varav en termin är ut- bildning förlagd i skolväsendet, s.k. VFU. Flertalet lärosäten erbju- der också utbildningen på ett sådant sätt, t.ex. på deltid och distans, att den går att läsa vid sidan av arbete i skolan eller på annan ar- betsplats. Även om det finns flera yrkesområden där andelen lärare med pedagogisk högskoleexamen är betydligt lägre än bland lärarna generellt finns det också en handfull yrkesämnesområden där andel- en lärare med en pedagogisk högskoleexamen är lika hög som i äm- nen där krav på legitimation och behörighet i dag ställs. Jämfört med andelen lärare i modersmål med pedagogisk högskoleexamen är an- delen yrkeslärare med motsvarande examen däremot mer än dubbelt så hög. Tillgången till behörighetsgivande utbildning i modersmål respektive yrkesämnen skiljer sig också dramatiskt. 
  
 Utredningen föreslår därför, trots utmaningarna, att undantaget från kraven på legitimation och behörighet för yrkeslärare bör upp- höra. Även Lärarutredningen bedömde att yrkeslärarna skulle omfat- tas av kraven på legitimation och behörighet inom ramen för upp- draget rörande auktorisation och behörighetsregler för lärare.25 Utredningen bedömer att ett skarpt krav på legitimation och be- hörighet utöver att höja undervisningens kvalitet också kan bidra till att på sikt höja yrkeslärarnas status. En förändring kräver dock omfattande ekonomiska insatser från staten. Utredningen menar att ett krav på legitimation och behörighet även för yrkeslärare endast kan ställas om resurser samtidigt tillskjuts. 
  
 Utredningen föreslår att kravet på legitimation för att få anställas som yrkeslärare utan tidsbegränsning ska tillämpas från den 1 juli 2022. Den som har anställts som yrkeslärare utan tidsbegränsning före den 1 juli 2022 ska, även om denne saknar legitimation och behörighet, kunna ansvara för undervisning och självständigt få besluta om betyg t.o.m. juni 2026. Därefter får den som saknar legi- 
  
 ket bedömer att tillgången till yrkeslärare med rätt kompetens är avgörande för kvaliteten i gymnasial yrkesutbildning. 
  
 25 SOU 2008:52. Legitimation och skärpta behörighetsregler. 
  
 245 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 timation bedriva undervisning under högst ett år i sänder och besluta om betyg tillsammans med en legitimerad lärare på samma sätt som i övrigt gäller. Från samma tidpunkt, 1 juli 2022, bör det också ställas krav på legitimation för att statsbidrag ska kunna erhållas för att ytterligare yrkeslärare ska kunna ta del av det s.k. lärarlönelyftet. 26 Skolverket bör få i uppdrag att informera lärare och huvudmän om de nya reglerna. Skolverket bör också snarast möjligt redovisa statistik över andelen legitimerade och behöriga lärare i yrkesämnen på motsvarande sätt som i övriga ämnen så att utvecklingen kan följas. Det finns också anledning att särskilt rikta den informations- kampanj om lärar- och förskolläraryrkena som Skolverket har i upp- drag att genomföra mot grupper med potentiella yrkeslärare liksom att förlänga den. 
  
 Utredningen har övervägt om krav på legitimation och behörig- het enbart ska ställas i de yrkesämnen där andelen lärare med peda- gogisk högskoleutbildning är högre. Mot bakgrund av det mycket stora antalet yrkesämnen bedöms detta dock i praktiken vara svårt att hantera, både att avgöra i vilka yrkesämnen krav kan ställas men också för huvudmannen att ha översyn över. 
  
 Förbättrade möjligheter att kombinera arbete och studier 
  
 Blivande yrkeslärare befinner sig ofta i en annan livssituation än den genomsnittliga högskolestudenten. Detta inte minst p.g.a. att det i många yrkesämnen, vid sidan av viss gymnasie- eller högskoleut- bildning, också ställs krav på yrkeserfarenhet för antagning till yrkes- lärarutbildningen. Det är därför särskilt angeläget att skapa goda förutsättningar för att blivande yrkeslärare ska kunna kombinera arbete och studier för att attrahera fler till yrket. 
  
 Utredningen föreslår att den yrkeslärare som genomför en sådan utbildning som leder till en yrkeslärarexamen ska få anställas under tre år i skolväsendet. Anställningstiden får förlängas till högst fyra år om det finns särskilda skäl, t.ex. lång sjukfrånvaro eller föräldra- ledighet. Möjligheten till en förlängd visstidsanställning föreslås finnas tills vidare. Förslaget skapar en ökad ekonomisk trygghet 
  
 26 Förordning (2016:100) om statsbidrag för höjda löner till lärare och vissa andra personalkategorier. 
  
 246 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 vilket bedöms bidra till att fler personer som redan har en anställning ska vara beredda att utbilda sig i syfte att byta yrke. Förslaget möjliggör för yrkesläraren att genom studier på halvtid nå en yrkeslärarexamen inom anställningstiden samtidigt som arbetstiden inte begränsas i en sådan utsträckning att huvudmannen i praktiken har svårt att använda läraren i verksamheten. För de yrkeslärare som under en längre period har varit verksamma i skolväsendet bör yrkes- erfarenheten kunna tillgodoräknas t.ex. mot den verksamhetsför- lagda utbildningsdelen och därmed bör utbildningstiden kunna begränsas. Erfarenheterna från den försöksverksamhet som i dag bedrivs med möjlighet till längre visstidsanställning samtidigt som man läser en kompletterande pedagogisk utbildning visar att det för många är tufft att kombinera arbete och studier som sammanlagt omfattar mer än en heltid.27 Det är därför viktigt att huvudmannen och läraren tillsammans planerar arbetet så att läraren får en rimlig arbets- och studiesituation och att högskolor planerar utbildningen så att det är praktiskt möjligt att genomföra den vid sidan av yrkes- verksamhet. 
  
 För yrkeslärare som saknar legitimation eller behörighet och som ej deltar i utbildning ska samma regler för anställning och behörighet att bedriva undervisning gälla som gäller för lärare och förskollärare i andra ämnen och skolformer som omfattas av krav på legitimation och behörighet. 
  
 Generell brist på yrkeskompetens 
  
 Inom ett antal yrkesområden råder en generell brist på yrkeskunniga, inte bara på yrkeslärare utan på arbetsmarknaden som helhet. Detta menar vissa är ett argument för att inte ställa krav på legitimation och behörighet för yrkeslärarna. Utredningen menar dock att frågan behöver ses i ett större perspektiv. Att inte använda yrkeskunniga inom yrkesutbildning på gymnasial nivå kommer på sikt att ytter- ligare förstärka bristen på yrkeskompetens i många yrkesområden. Om yrkesprogram i gymnasieskolan läggs ner p.g.a. lärarbrist eller om de elever som avslutat yrkesprogrammen inte har tillräcklig 
  
 27 Universitetskanslersämbetet (2017). Utvärdering av tre kompletterande pedagogiska utbild- ningar. Rapport 2017:7. 
  
 247 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 kompetens för yrket för att lärarens kompetens varit otillräcklig, dräneras samhället på yrkeskunnande. Detta kan t.ex. leda till att företag inte kan utvecklas i den takt de annars skulle kunna. Redan i dag finns uppgifter om att många företag inte kan expandera så mycket som de kan och önskar p.g.a. svårigheter att rekrytera rätt personal.28 
  
 Flertalet branscher har därför mycket att vinna på att ta ansvar och på olika sätt motivera fler av de yrkesverksamma inom respek- tive bransch att bli yrkeslärare. Ett sätt är att uppmuntra anställda att läsa yrkeslärarutbildningen i tider när t.ex. orderingången är begrän- sad. Detta gäller inte minst de personer som fungerar som hand- ledare för elever i arbetsplatsförlagt lärande inklusive lärlingar, vilka relativt enkelt bedöms kunna röra sig mellan skolväsendet och den alternativa arbetsmarknaden när konjunkturen förändras, något som också kan bidra till att en hög yrkeskompetens kan upprätthållas. Ett annat sätt kan vara att möjliggöra för kombinationsanställningar, dvs. där den yrkeskunnige delar sin tjänst mellan skola och ordinarie yrkesverksamhet, eller att möjliggöra för en yrkeskunnig med sär- skild kompetens delta i gymnasieskolans undervisning under ett be- gränsat antal timmar. P.g.a. den begränsade tid som stått till utred- ningens förfogande har det inte varit möjligt att samla branscher och andra intressenter för att starta en diskussion och ett konkret arbete i dessa frågor. Det har inte heller legat i utredningens uppdrag. Ut- redningen menar dock att det finns all anledning för regeringen att se till att ett sådant arbete påbörjas. 
  
 Kraven för behörighet bör ses över 
  
 Kraven för att uppfylla den särskilda behörigheten är i vissa yrkes- ämnen högre ställda än de kunskaper som kan förväntas att en er- faren yrkesverksam person inom området har. De höga kraven ställs för att svara mot uppställda mål i aktuella ämnes- och kursplaner och för att undervisningen ska kunna hålla en hög kvalitet. Det är dock olyckligt om kraven är så formulerade att endast en liten andel av de yrkeskunniga inom ett område har möjlighet att nå behörighet. 
  
 28 Se t.ex. Svenskt Näringsliv (2016). Rekrytering – när teknik utveckling och digitalisering för- ändrar jobben. 
  
 248 
  
 SOU 2017:51 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 I ämnen som t.ex. ämnena fritids- och friskvårdsverksamheter respek- tive yttre miljöer, har endast en mycket liten andel av de som har genomgått en validering bedömts uppfylla kraven. Skälen till detta kan säkert vara flera men utredningen föreslår att UHR och Skol- verket får i uppdrag att se över de krav som ställs inom respektive föreskrift för att se om justeringar kan och bör göras. Skolverket bör också fortsätta arbetet med att se över om det finns ytterligare yrkesämnen som är för breda i sin konstruktion och därför behöver delas i flera olika ämnen för att kraven på efterfrågad lärarkompetens ska vara rimliga. Tidigare har t.ex. ämnet hotell delats upp i ämnena reception respektive våningsservice liksom ämnet odling delats upp i växtodling respektive trädgårdsodling. 
  
 Ett annat problem som rör behörigheten till yrkeslärarutbild- ningen gäller de som nyligen avslutat ett yrkesprogram i gymnasie- skolan. Sedan 2011 ger inte yrkesprogram generellt grundläggande behörighet till högskolan även om det är möjligt att göra sådana val inom samtliga yrkesutbildningar att grundläggande behörighet kan uppnås. Detta betyder att elever från dessa utbildningar inte själv- klart kan antas till yrkeslärarutbildningen även om de uppfyller krav- en på kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper. Möjligheterna att rekrytera de som gått en sådan utbildning till en yrkeslärarutbildning begränsas därmed. Gymnasieutredningen innehåller dock förslag om en viss förändring vilket utredningen menar är positivt.29 Likaså omfattar Tillträdesutredningens slutbetänkande förslag om försöks- verksamhet med behörighetsprov för tillträde till högskoleutbildning för dem som inte uppfyller kraven på grundläggande behörighet genom gymnasial utbildning eller motsvarande vilket på sikt ökar möjligheterna att delta i yrkeslärarutbildning för gruppen.30 
  
 Möjlighet till statsbidrag för de som deltar i utbildning 
  
 Vid sidan av viljan att utvecklas och lära nytt finns också andra tyd- liga incitament att delta i yrkeslärarutbildning för de i dag yrkesverk- samma yrkeslärare som saknar en behörighetsgivande examen, detta 
  
 29SOU 2016:77. En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. 
  
 30SOU 2017:20. Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till hög- skoleutbildning 
  
 249 
  
 Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i yrkesämnen 
  
 SOU 2017:51 
  
 då innehållet i deras tjänst annars kan förändras om en behörig lärare finns att tillgå i huvudmannens organisation. För att skapa goda förutsättningar för lärare hos samtliga huvudmän att kunna delta i behörighetsgivande utbildning bedöms statliga insatser behövas. 
  
 Utredningen menar att den möjlighet som i dag finns för en huvudman att erhålla statsbidrag under den tid en yrkeslärare deltar i behörighetsgivande fortbildning för att ge yrkeslärare goda möjlig- heter att nå en behörighetsgivande examen bör utökas och förlängas. En möjlighet till statsbidrag bör finnas även efter 2019 när nuvarande satsning avslutas. 
  
 Ytterligare frågor 
  
 Vissa frågor är också särskilda för t.ex. yrkeslärare i vuxen- utbildningen. Dessa yrkeslärare, oavsett om de är legitimerade eller ej, har inte möjlighet att t.ex. få ta del av lärarlönelyftet till skillnad från yrkeslärarna i gymnasieskolan. På samma sätt är möjligheten att delta i olika statliga satsningar för lärare för yrkeslärare anställda av utbildningsanordnare som bedriver utbildning på entreprenad begränsad. Båda dessa frågor kan påverka viljan att bli yrkeslärare. Dessa frågor hanteras dock i utredningens slutbetänkande som lämnas i december 2017. 
  
 250 
  
 10Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 Andelen legitimerade och behöriga lärare i den kommunala vuxenut- bildningen i svenska för invandrare (sfi) är mycket låg samtidigt som antalet elever i utbildningen förväntas vara fler än någonsin tidigare under 2017 och följande år. Enligt direktivet ska utredaren bl.a. före- slå hur lärarförsörjningen i sfi kan säkras och vid behov lämna förslag till justeringar av bestämmelserna om legitimation och behörighet för denna lärargrupp. Det ska också utredas om det finns personer med annan utbildning än en lärarexamen, t.ex. personer med folk- högskollärarexamen, som genom kompetensutvecklingsinsatser ska kunna få anställas tillsvidare som lärare. 
  
 Vissa frågor av betydelse för uppdraget, t.ex. vilka möjligheter det finns att läsa ämnet svenska som andraspråk inom ramen för olika lärarexamina liksom frågan om behörighetsgivande fortbildning, kommer att behandlas i det betänkande som utredningen lämnar i december. Här behandlas därför i första hand frågan om legiti- mations- och behörighetsreglerna. I avsnitt 4.1 finns utredningens förslag att legitimerade lärare ska kunna meddelas behörighet att undervisa i sfi grundat på erfarenhet. 
  
 251 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 10.1Om kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare 
  
 Målet är grundläggande vardagssvenska 
  
 Kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare (sfi) syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket.1 En elev med ett annat modersmål än svenska ska inom utbildningen få lära sig och utveckla svenska som ett funktionellt andraspråk. Utbildningen ska ge språkliga redskap för kommunikation och aktivt deltagande i  
 vardags-, 
  samhälls- och arbetsliv.2 Utgångspunkt- en för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättning- ar. Till skillnad från vuxenutbildningens andra delar svarar utbild- ningen i sfi inte mot målen i en annan skolform utan har egna mål. Förenklat uttryckt är sfi i stället steget före svenska som andraspråk på grundläggande nivå i vuxenutbildningen. Inte heller i kursplan- erna för svenska som andraspråk i grundskolan eller inom ramen för gymnasieskolans språkintroduktion finns motsvarande nybörjarper- spektiv. 
  
 Utöver att ge deltagarna grundläggande kunskaper i svenska syf- tar utbildningen också till att ge vuxna invandrare som saknar grund- läggande läs- och skrivfärdigheter möjlighet att få sådana, vilket van- ligen gäller cirka  
 10–15 
  procent av deltagarna.3 Detta omfattar både de som inte kan läsa och skriva, t.ex. elever med kort utbildnings- bakgrund, men också elever som är läs- och skrivkunniga men har ett annat skriftspråk. 
  
 Utbildningens organisering 
  
 För att stödja och möjliggöra en så snabb etablering som möjligt ska utbildningen i sfi kunna kombineras med förvärvsarbete och med studier inom andra skolformer i skolväsendet.4 Den huvudman som ansvarar för utbildningen ska i samarbete med Arbetsförmedlingen verka för att eleven ges möjligheter att öva det svenska språket i 
  
 120 kap. 4 § skollagen (2010:800). 
  
 2Förordning (SKOLFS 2009:2) om kursplan för kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare. 
  
 320 kap. 4 § skollagen. 
  
 420 kap. 26 § skollagen och 1 kap 3 § förordning (2011:1108) om vuxenutbildning. 
  
 252 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 arbetslivet och att sfi kan kombineras med andra aktiviteter så som validering, praktik eller annan utbildning.5 
  
 Studieplanen för eleverna i sfi är individuell och ska anpassas efter individens behov vad gäller utbildningens upplägg och organisation, något som är utmanande när elevgruppen snabbt kan förändras. Utbildningen, som får ske på elevens modersmål eller annat språk som eleven behärskar, ska i genomsnitt under en fyraveckorsperiod omfatta minst 15 timmars undervisning i veckan.6 
  
 Utbildningen i svenska i sfi är kursutformad och består av tre studievägar (1, 2 och 3) och fyra kurser (A, B, C och D), se Tabell 10.1.7 Kurs B och C kan vara antingen nybörjarkurser eller fortsätt- ningskurser beroende på vilken studieväg de ingår i. Oavsett om kursen är nybörjarkurs eller fortsättningskurs är kurskraven desam- ma, men kursen får olika utformning beroende på elevens studie- vana, utbildningsbakgrund och kunskaper i svenska vid kursstarten samt vald studieväg. Efter genomförd kurs sätts betyg. Betygen från sfi uttrycker i vilken utsträckning eleven uppfyllt kursens kunskaps- krav men används inte, till skillnad från de flesta andra betyg i utbildningssystemet, i någon form av urvalsprocess till vidare utbild- ning. 
  
 Observera att en person kan ha deltagit i fler än en kurs under året varför antalet kursdeltagare är högre än totala antalet elever. 
  
 Källa: Skolverkets officiella statistik 
  
 520 kap. 25 § skollagen. 
  
 620 kap. §§ 4 och 24 skollagen. 
  
 7Förordning (SKOLFS 2009:2) om kursplan för kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare. 
  
 253 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 Läs- och skrivinlärningen knyts inte till någon av kurserna, utan utgör en egen del som kan läsas fristående eller kombineras med någon av kurserna. Denna del kan pågå under hela den tid som ele- ven deltar i sfi. 
  
 Av de som läste en kurs i sfi under 2014 slutförde 37 procent kursen, 22 procent avbröt kursen och 41 procent antas fortsätta kur- sen nästa år. Jämfört med kvinnor slutförde en mindre andel män kursen och en större andel män avbröt kursen.8 
  
 Vuxna utan språkkunskaper i svenska har rätt att delta 
  
 Huvudregeln är att den som är bosatt i landet, dvs. folkbokförd här, och saknar de grundläggande kunskaper i svenska språket som ut- bildningen syftar till att ge, har rätt till sfi från och med 16 års ålder.9 Ingen övre åldersgräns finns fastställd i det centrala regelverket. 
  
 Om en elev har antagits till en kurs har hon eller han också rätt att fullfölja kursen. Studierna kan dock upphöra om eleven saknar förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen eller annars inte gör tillfredställande framsteg. Huvudmannen beslutar då om detta. Om det finns särskilda skäl ska det dock finnas möjlighet för eleven att återuppta studierna.10 
  
 Utbildningen ska finnas tillgänglig så snart som möjligt och kunna påbörjas inom tre månader om det inte finns särskilda skäl. Om den enskilde omfattas av lagen om etableringsinsatser är målet att hon eller han ska kunna börja sfi inom en månad från det att an- mälan till utbildningen skett.11 
  
 Hemkommunens ansvar 
  
 Hemkommunen är skyldig att erbjuda sfi för den som har rätt att delta. Varje kommun ska också aktivt verka för att nå dem i kommu- nen som har rätt till utbildningen för att motivera dem att delta.12 
  
 8Skolverket (2016). Beskrivande data 2015. Rapport nr. 434. 
  
 920 kap. 31 § skollagen. 
  
 1020 kap. 9 § skollagen. 
  
 1120 kap. 29 § skollagen. 
  
 1220 kap.  
 28-29 
  §§ skollagen. 
  
 254 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 Kommunen kan som huvudman uppdra åt någon annan att genomföra utbildningen, dvs. att sfi genomförs på entreprenad.13 Den enskilde kan också under vissa förutsättningar i stället delta i en folkhögskolas utbildning som motsvarar sfi. För att detta ska vara möjligt ska folkhögskolan ha getts tillstånd att sätta betyg, anordna prövning samt utfärda betyg och intyg.14 2015 studerade 3 procent av eleverna i sfi på folkhögskola, 6 procent i studieförbund och 28 pro- cent hos annan privat anordnare. 63 procent av eleverna läste sfi i kommunal regi.15 
  
 Vem deltar i praktiken i sfi? 
  
 Knappt sex av tio av de som har rätt att delta i sfi har påbörjat sfi fram till slutet av fjärde kalenderåret efter invandringstillfället. Personer med flykting- eller anhörigskäl som grund för bosättning påbörjar studier i betydligt högre utsträckning än de som kommer till Sverige för att arbeta eller studera. Likaså deltar kvinnor i högre utsträckning än män.16 
  
 Bland de som deltar i sfi finns en stor spridning bl.a. när det gäller språk- och utbildningsbakgrund men också ålder. Av samtliga elever 2015 hade 18 procent mindre än 7 års tidigare utbildning medan 37 procent hade 13 års utbildning eller mer. Nästan en tredjedel av eleverna har arabiska som modersmål men sammanlagt är hundra- talet språk representerade bland eleverna. 17 Många, men inte alla, huvudmän anpassar också utbildningen till grupper med liknande bakgrund. T.ex. erbjöd nästan hälften av kommunerna under 2015 sfi för akademiker.18 
  
 Antalet elever i sfi har ökat kraftigt de senaste 10 åren, se tabell 10.2, och beräknas fortsätta att öka. Utbildningsdepartmentet beräknade i januari 2016 att antalet elever i sfi kunde komma att så 
  
 1323 kap.  
 1-2 
  §§ skollagen. 
  
 146 kap. förordning om vuxenutbildning. 
  
 15Skolverket (2016). Elever och studieresultat i utbildning i svenska för invandrare 2015. Dnr 2016:1019. 
  
 16Skolverket (2014). Invandrare som påbörjat utbildning i svenska för invandrare. 
  
 Dnr 2013:299. 
  
 17Skolverket (2016). Elever och studieresultat i utbildning i svenska för invandrare 2015. 
  
 Dnr 2016:1019. 
  
 18Länsstyrelserna (2016). Mottagande och etablering av nyanlända 2015, Enkätundersökning riktad till Sveriges samtliga kommuner. 
  
 255 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 mycket som fördubblas till år 2019 jämfört med 2014 års nivå.19 Skolverket publicerar i juni 2017 den officiella statistiken över antalet elever i sfi 2016. Den stora ökningen som har skett hittills av antalet elever har fått till följd att antalet lärare i verksamheten har ökat kraftigt liksom att lärarnas tjänstgöringsgrad har stigit.20 
  
 OBS. Uppgifterna om antalet lärare (individer) avser läsår. 2005 avser läsåret 2005/06 osv. Källa: Skolverkets officiella statistik. 
  
 Andra insatser som avser nybörjarsvenska 
  
 Väntetiden för att få ett beslut om uppehållstillstånd är dock inte sällan lång vilket betyder att det för många dröjer innan rätten att påbörja sfi börjar gälla. Flera statliga insatser pågår därför för att nyanlända i Sverige ska få möjlighet att lära sig grundläggande sven- ska i ett tidigare skede, t.ex. ”Svenska från dag ett” och ”Vardags- svenska” som syftar till att asylsökande ska få möjlighet att läsa svenska och andra kurser för att stärka sina kunskaper om det sven- ska samhället. Studieförbund och folkhögskolor tillförs därför sedan 2015 särskilda medel för att kunna bedriva utbildningarna, huvud- sakligen i form av traditionella studiecirklar. 
  
 19Utbildningsdepartementet, Utbildning för bättre etablering, presentation av Roy, Oliver och Jones Knutsson 160111. 
  
 20Skolverket (2016). Beskrivande data 2015. 
  
 256 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 I regleringsbrevet för 2016 fick länsstyrelserna i uppdrag att till- handahålla ett digitalt språkinlärningspaket i syfte att stärka asyl- sökandes kunskaper i svenska. Länsstyrelsernas uppdrag är bl.a. att ta fram ett kvalitetssäkrat språkinlärningspaket för de fem största språkgrupperna av asylsökande och göra detta tillgängligt på internet för de som är intresserade. Verktyget har dock ännu (mars 2017) inte kommit på plats, bl.a. beroende på att upphandlingen överkla- gats.21 
  
 Flera av de ovanstående insatserna sammanfaller delvis med den utbildning som ges i sfi vilket gör att variationen vad gäller  
 sfi-elev- 
  ernas förkunskaper i svenska kan tänkas bli ännu större än tidigare. 
  
 10.2Behörighet att undervisa i sfi 
  
 Som grundregel krävs legitimation för att få anställas som lärare utan tidsbegränsning samt legitimation och behörighet för att bedriva undervisning. Behörig att undervisa i sfi är den som har en ämnes- lärarexamen, eller en äldre lärarexamen, som omfattar ämnet svenska som andraspråk. En legitimerad lärare som har kompletterat sin utbildning med minst 30 högskolepoäng i svenska som andraspråk är också behörig att bedriva undervisning i sfi.22 
  
 För den utbildning motsvarande sfi som bedrivs i t.ex. folkhög- skolors regi, dvs. hos utbildningsanordnare med tillstånd att sätta be- tyg, finns särskild reglering om lärarna. Utbildningsanordnaren ska för undervisningen använda lärare som har en utbildning som är av- sedd för den undervisning som läraren ska bedriva. Undantag får göras endast om personer med sådan utbildning inte finns att tillgå eller det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna.23 
  
 De krav som ställs för behörighet att undervisa i sfi i skolväsendet sammanfaller i dag i hög utsträckning med de krav som ställs för att få undervisa i svenska som andraspråk i skolväsendet i övrigt. Detta trots att skillnaderna mellan utbildningsmålen för, men också till 
  
 21Regeringens ändringsbeslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2016 avseende länssty- relserna. Dnr. Fi2016/02461/RS. 
  
 222 kap. 31a § förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskol- lärare. 
  
 236 kap. 6 § förordning om vuxenutbildning. 
  
 257 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 stora delar förutsättningarna för att bedriva undervisning i, sfi och svenska som andraspråk är stora. 
  
 När legitimations- och behörighetssystemet var nytt ställdes inte krav på ämnesstudier i svenska som andraspråk för behörighet i äm- net i vissa av grundskolans årskurser. De som hade ämnesstudier i svenska meddelades under denna period också behörighet i svenska som andraspråk. 2013 ändrades behörighetsförordningen och ämnes- kunskaper i svenska som andraspråk infördes som krav för behörig- het. Med anledning av de tidigare bestämmelserna finns det ett relativt stort antal lärare som, trots att de saknar relevanta ämnes- kunskaper, är behöriga att undervisa i svenska som andraspråk och därmed i sfi. Beroende på att Skolverket har förändrat sin tidigare tolkning av behörighetsförordningen finns det också en grupp lärare som om de ansökt i dag hade blivit behöriga att undervisa i sfi men som inte blivit det. Hur många lärare det kan röra sig om i respektive grupp är svårt att uppskatta. 
  
 10.2.1Utbildningsvägar för behörighet i sfi 
  
 Den som vill läsa en sammanhållen lärarutbildning för att bli lärare i svenska som andraspråk behöver sedan 2011 läsa en ämneslärarut- bildning. Inom ramen för ämneslärarutbildningens två inriktningar, mot arbete i grundskolans årskurs  
 7–9 
  respektive inriktning mot arbete i gymnasieskolan, ställs olika krav på ämnesdjup för examen. För att bli ämneslärare i svenska som andraspråk i årskurserna  
 7–9 
  krävs minst 45 högskolepoäng i ämnet medan det för ämneslärare i gymnasieskolan krävs minst 90 högskolepoäng.24 
  
 Totalt 12 universitet och högskolor har i dag tillstånd att utfärda ämneslärarexamen i svenska som andraspråk i den ena eller båda inriktningarna. Till höstterminen 2017 har drygt 175 personer sökt någon av dessa utbildningar i första hand. Inget lärosäte erbjuder en sammanhållen ämneslärarutbildning särskilt riktad mot verksamhet i vuxenutbildning inklusive sfi utan utbildningarna är huvudsakligen inriktade mot arbete i grund- och gymnasieskola. Enligt examens- beskrivningen för ämneslärarexamen ska dock studenten för examen 
  
 24 Högskoleförordningens (1993:100) bilaga 2 examensordningen. Ett förslag om en för- ändrad ämneslärarutbildning bereds inom Regeringskansliet. Förslaget innebär bl.a. att krav om minst 60 högskolepoäng i varje ämne ska ställas för examen. 
  
 258 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 visa kunskap och förmåga också för annan undervisning för vilken examen enligt gällande föreskrifter kan ge behörighet.25 
  
 Ett något större antal lärosäten erbjuder också svenska som andraspråk som fristående kurs. Antalet kurser, liksom antalet er- bjudna platser och antalet sökande, har ökat de senaste åren. Särskilt stort var sökintresset under 2016.26 En handfull lärosäten, bl.a. Hög- skolan i Jönköping, Mälardalens högskola och Uppsala universitet, ger också kurser i svenska som andraspråk med särskild inriktning mot vuxenutbildning inklusive sfi. Behörighetsgivande kurser i svenska som andraspråk är också möjliga att läsa inom ramen för Lärarlyftet II. 
  
 Utredningen har i uppdrag att i december lämna förslag kring hur svenska som andraspråk kan inrymmas inom ramen för fler lärar- examina samt hur behovet av behörighetsgivande fortbildning kan tillgodoses. 
  
 10.2.2Många obehöriga lärare i sfi 
  
 De senaste 10 åren har det totala antalet heltidstjänster i sfi ökat med drygt 150 procent. Av de 4 300 tjänstgörande lärarna i sfi hade en- dast knappt 35 procent legitimation och behörighet för under- visningen läsåret 2016/17. Jämfört med läsåret 2015/16 minskade andelen behöriga lärare 2016/17 med 4 procentenheter medan antalet lärare ökade med 18 procent. Läsåret 2014/15 var det första läsår för vilket Skolverket redovisade andelen legitimerade lärare varför en längre trend inte är möjlig att se. Andelen lärare i sfi med pedagogisk högskoleexamen har dock legat runt cirka 70 procent under perioden 2005/06 och 2015/16 men minskade något till 2016/17. Andelen lärare med en pedagogisk högskoleexamen är lägre i utbildningar som bedrivs av annan utbildningsanordnare än i kommunens egna utbildningar (63 jämfört med 72 procent). Av lärarna är cirka fyra av fem kvinnor och drygt en fjärdedel är födda utomlands. Utbild- ningsbakgrunden bland lärarna som bedriver utbildning motsvarande sfi i folkhögskolas regi är inte känd. 
  
 25Högskoleförordningens (1993:100) bilaga 2 examensordningen. 
  
 26Källa: Universitets- och högskolerådets antagningsstatistik. 
  
 259 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 Källa: Skolverkets officiella statistik. 
  
 10.2.3Prognos över behovet av lärare i sfi 
  
 Även om sfi, till skillnad från resten av vuxenutbildningen, inte svarar mot en annan del av skolväsendet, sammanfaller som ovan nämnts kraven för behörighet i sfi i stor utsträckning med kraven för behörighet att undervisa i svenska som andraspråk i skolväsendets övriga delar. Lärartillgången i sfi är därmed beroende av lärartill- gången i ämnet svenska som andraspråk i skolväsendet som helhet. Behovet av lärare i sfi på några års sikt är också svårt att beräkna då behovet i stor utsträckning beror på händelser i omvärlden och poli- tiska beslut om flyktingmottagning och invandring. 
  
 Svenska som andraspråk har generellt sett en låg andel lärare med legitimation och behörighet för ämne och skolform, t.ex. var bara cirka 30 procent av lärarna i svenska som andraspråk i gymnasie- skolan legitimerade och behöriga läsåret 2015/2016. Enligt Skol- verkets prognos från juni 2015 över behovet av olika lärarkategorier behöver totalt drygt 2 750 lärare i svenska som andraspråk exa- mineras  
 2015–2019 
  för att täcka behovet i grundskolans årskurs  
 7–9, 
  gymnasieskolan och sfi.27 Om examinationstakten under perioden är lika stor som de senaste åren kommer det att examineras 405 lärare i svenska som andraspråk med denna inriktning. Till detta kommer behovet av lärare i svenska som andraspråk i andra årskurser och skolformer. Med det kraftigt ökade antalet nyanlända, inte minst under 2015 och 2016, är Skolverkets prognos dessutom en kraftig 
  
 27 Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier. 
  
 Dnr. U2014/4128/S. 
  
 260 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 underskattning. Samtidigt har intresset för att utbilda sig i svenska som andraspråk ökat. 
  
 Sveriges kommuner och landsting, SKL, beräknade under 2016 att det behövs ca 5 000 lärare i sfi från 2017 och framåt, dvs. trenden med en kraftig utökning av antalet yrkesverksamma lärare i sfi kom- mer att fortsätta. Beräkningarna tar hänsyn till ökningen i flykting- mottagandet och uppskattade pensionsavgångar bland lärarna men inte en eventuell ökning av övriga utlandsfödda. Bristen på lärare i sfi är därmed akut.28 
  
 10.3Pågående insatser för att stärka sfi och svenska som andraspråk 
  
 Ett flertal statliga insatser pågår för att stärka undervisningen i sfi liksom i svenska som andraspråk. Vid sidan av dessa finns också exempel på lokala insatser för att stärka undervisningen i svenska för nyanlända elever och vuxna. 
  
 Skolverket har haft i uppdrag att ta fram ett stödmaterial i alfa- betisering och läs- och skrivinlärning som kan vara till stöd och hjälp för de lärare som ska undervisa elever i sfi respektive svenska som andraspråk på grundläggande nivå inom kommunal vuxenutbildning. Stödmaterialet ska utgöra ett pedagogiskt red- skap för både erfarna lärare och lärare som nyligen har nått behö- righet och därmed saknar erfarenhet och kompetens inom ämnes- området.29 Stödmaterialet publicerades i december 2016. 
  
 Skolverket har utifrån ett regeringsuppdrag 2016 tagit fram för- slag på en reviderad kursplan för sfi i syfte att tydliggöra hur studievägarna inom sfi kan målgruppsanpassas och göras sam- manhållna. 30 
  
 Inom ramen för Lärarlyftet II har Skolverket under 2016 haft ett särskilt fokus på att möta den ökade efterfrågan på kurser i ämnet 
  
 28Sveriges Kommuner och Landsting, (2016). Åtgärdsförslag för att hantera lärarbristen inom sfi. Dnr. 16/04974. 
  
 29Regeringens beslut angående Uppdrag att ta fram ett stödmaterial i alfabetisering och läs- och skrivinlärning. Dnr. U2015/3466/GV. 
  
 30Regeringens beslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2016 avseende Statens skolverk. 
  
 Dnr. U2015/01806/GV. 
  
 261 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 svenska som andraspråk. Drygt en tredjedel av de nya deltagarna i Lärarlyftet under 2016, totalt nästa 700 personer, läste en kurs i svenska som andraspråk.31 
  
 En särskild statsbidragsförordning beslutades av regeringen under 2016.32 Bidraget kan lämnas till huvudmän för fortbildning av lärare som syftar till att ge dem behörighet att undervisa i ämnet svenska som andraspråk, behörighet att undervisa i kommunal vuxenutbildning i sfi eller motsvarande utbildning eller för att ge läraren kunskaper inom ämnet svenska som andraspråk. Statsbid- raget ska motsvara 70 procent av arbetsgivarens kostnad under tiden läraren deltar i utbildningen och är därmed mer förmånlig än t.ex. det statsbidrag som utbetalas till de huvudmän vars lärare deltar i Lärarlyftet i övriga ämnen. Endast en liten del av de av- satta medlen utnyttjades under 2016. 
  
 Skolverket har sedan 2015 haft regeringens uppdrag att genom- föra en kampanj för att motivera fler att vilja bli  
 sfi-lärare 
  och att underlätta för utbildningsanordnare att anställa behöriga  
 sfi-lär- 
  are. Kampanjen fokuserade under 2016 på att bl.a. locka tillbaka behöriga  
 sfi-lärare 
  som i dag inte längre arbetar inom skolan. 
  
 Sedan 2012 kan statsbidrag lämnas till utbildningsanordnare av sfi enligt förordning (2012:993) om statsbidrag för utbildning i sven- ska för invandrare. Syftet med bidraget är att höja kvaliteten i och öka individanpassningen av undervisningen. Under 2016 utnytt- jades i det närmaste samtliga medel som avsatts för verksamheten. 
  
 10.4Utredningens förslag 
  
 Utredningens förslag: Nuvarande krav på legitimation och be- hörighet för att få anställas och bedriva undervisning i sfi utan tidsbegränsning bör kvarstå. 
  
 En lärare som ska bedriva undervisning i sfi ska få anställas under högst tre år även om läraren saknar legitimation och be- hörighet. Detta gäller om läraren samtidigt deltar i utbildning i 
  
 31Skolverket (2017). Skolverkets årsredovisning 2016. 
  
 32Förordning (2016:709)om statsbidrag för fortbildning av lärare när det gäller svenska som andraspråk och kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare. 
  
 262 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 svenska som andraspråk. Anställningstiden får förlängas till högst fyra år om det finns särskilda skäl. Förändringen föreslås träda i kraft den 1 juli 2018 och gälla till och med 30 juni 2023. I övrigt föreslås att nuvarande krav på legitimation och behörighet för att undervisa i sfi även fortsatt ska gälla. 
  
 Goda möjligheter att delta i utbildning i svenska som andra- språk bör finnas för lärare verksamma i sfi liksom lärare verksam- ma inom utbildning motsvarande sfi i folkhögskolan om de sak- nar utbildning i ämnet. Detta bör även finnas för de lärare som meddelats behörighet i svenska som andraspråk utan att ha ämnesstudier i undervisningsämnet. 
  
 Skolverket bör ges i uppdrag att ta fram ytterligare stödmate- rial för undervisningen i sfi liksom att informera om de nya reg- lerna vad gäller möjlighet till förlängd visstidsanställning. 
  
 Det bör övervägas om en lärarexamen med inriktning mot arbete i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare och svenska som andraspråk i vuxenutbildningen i övrigt ska införas. 
  
 Bristen på behöriga lärare i sfi är stor samtidigt som antalet elever i verksamheten även fortsatt förväntas ligga på rekordnivåer. Omfat- tande insatser genomförs för att öka andelen behöriga lärare men behörighetsläget har trots detta försämrats. 
  
 För att klara den akuta situationen har många obehöriga lärare rekryterats till sfi. Några av dessa har legitimation, andra inte. Även fortsatt behöver antalet lärare i sfi kunna utökas snabbt vilket med nuvarande brist på behöriga lärare och med tanke på den tid en lärar- utbildning tar att genomföra, betyder att andelen obehöriga kan komma att öka ytterligare. För att undervisningen ska kunna genom- föras med så hög kvalitet som möjligt behöver de obehöriga lärarna få tillgång till utbildning och stöd. Det är utredningens mening att undervisningens kvalitet och den samlade lärarkompetensen i sfi kan stärkas om de lärare i sfi som saknar legitimation ges förbättrade förutsättningar att steg för steg utbilda sig samtidigt som de är kvar i verksamheten i stället för att som i dag anställas under ett år i taget. Goda möjligheter att delta i behörighetsgivande fortbildning behö- ver också fortsatt finnas för legitimerade lärare som saknar behörig- het att bedriva undervisningen. 
  
 263 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 Möjlighet till förlängd visstidsanställning under utbildning 
  
 Utredningen föreslår att den lärare som ska bedriva undervisning i sfi som deltar i utbildning i svenska som andraspråk ska kunna an- ställas under högst tre år även om läraren saknar legitimation och be- hörighet. Tiden ska kunna förlängas till 4 år om särskilda skäl finns, t.ex. lång sjukfrånvaro eller föräldraledighet. För den lärare som redan har ämneskunskaper i svenska som andraspråk finns i dag motsvarande möjlighet att läsa in en behörighetsgivande examen inom ramen för den försöksverksamhet med anställning under tiden viss kompletterande utbildning som pågår.33 
  
 Utredningens förslag skapar en ökad ekonomisk trygghet för den blivande läraren vilket bedöms bidra till att fler personer som redan har en anställning ska vara beredda att byta yrke och delta i utbild- ning. Förslaget möjliggör att läraren inom tiden för anställningen genom studier på halvtid kan nå sådana ämneskunskaper som krävs för att antas till en kompletterande pedagogisk utbildning. Detta samtidigt som arbetstiden inte begränsas i en sådan utsträckning att huvudmannen i praktiken har svårt att använda läraren i verksam- heten. För den som under en längre period har varit verksam i sfi eller annan undervisning som avser svenska som nybörjarspråk i andra verksamheter bör yrkeserfarenheten kunna tillgodoräknas och därmed utbildningstiden kunna begränsas. Nationellt centrum för svenska som andraspråk har kloka idéer om hur en ämnesutbildning för yrkesverksamma men obehöriga  
 sfi-lärare 
  skulle kunna planeras och genomföras. Utredningen menar att det är viktigt att den kom- petens som finns vid det nationella centret, liksom de tankar centret har om hur en sådan utbildning kan planeras, tas tillvara. 
  
 Utredningens förslag innebär att en stor grupp personer omgå- ende kan bli yrkesverksamma i sfi samtidigt som kvaliteten på under- visningen stegvis kan höjas då kontinuerlig utbildning genomförs. Utredningen menar dock att personer som saknar legitimation och behörighet inte bör kunna anställas tillsvidare utan att målet på lång sikt även fortsättningsvis bör vara att samtliga lärare i sfi ska vara legitimerade och behöriga. Ett fortsatt krav på en behörighetsgiv- ande examen och relevanta ämneskunskaper är av största vikt för att 
  
 33 Förordning (2016:350) om försöksverksamhet med anställning under viss kompletterande utbildning. 
  
 264 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 säkerställa att elever i sfi undervisas av väl kvalificerade lärare. Möjligheten till en förlängd visstidsanställning bör därför bara finnas tillfälligt under en period när sfi sätts under särskild press och gälla de som anställs före den 1 juli 2023. Tiden kan förlängas om lärar- situationen i sfi även fortsatt bedöms vara problematisk efter 2023 men utredningen menar att möjligheten inte bör finnas tillsvidare. Förslaget för sfi skiljer sig därmed från utredningens förslag för yrkeslärare där möjligheten till en förlängd visstidsanställning före- slås finnas tillsvidare. En viktig skillnad är dock att yrkeslärarna, till skillnad från aktuella lärare i sfi, redan har de ämneskunskaper som krävs för att undervisa i ämnet. Skolverket bör få i uppdrag att infor- mera om de nya möjligheterna till förlängd visstidsanställning. 
  
 Alternativt förslag 
  
 Utredningen menar att det ovan beskrivna förslaget är det som bäst kan svara mot behovet att snabbt kunna utöka antalet  
 sfi-lärare 
  och samtidigt värna kvaliteten i undervisningen men väljer också att lämna ett alternativt förslag. Detta då utredningens huvudförslag som beskrivits ovan inte svarar mot det uppdrag som regeringen har lämnat till utredaren. Enligt uppdraget ska utredaren analysera om det finns lärare med annan utbildning än en lärarexamen som genom kompetensutvecklingsinsatser ska kunna få anställas tillsvidare som lärare, ansvara för undervisningen och självständigt sätta betyg i sfi. 
  
 I utredningens direktiv lyfts personer med folkhögskollärar- examen fram som ett exempel på en grupp som skulle kunna anstäl- las i sfi. Utredningen menar dock att antalet personer med en folk- högskollärarexamen är så begränsat att gruppen ensam inte klarar situationen i sfi. De senaste 20 åren har i snitt drygt 60 personer per år avlagt en folkhögskollärarexamen. Folkhögskolan har också ett stort behov av lärare med folkhögskollärarexamen i sin verksamhet. 
  
 Omfattande erfarenheter av att undervisa vuxna i svenska som nybörjarspråk finns dock i dag inom bl.a. folkhögskolor och studie- förbund även bland många andra lärare än de som har en folkhög- skollärarexamen. Detta särskilt efter att flera olika statliga satsningar på nybörjarsvenska genomförts de senaste åren. Dessa erfarenheter skulle kunna vara till stor nytta i sfi om de också kompletterades med utbildning i ämnet svenska som andraspråk. Ett möjligt alter- 
  
 265 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 nativ kan därmed vara att personer som varit verksamma som lärare eller motsvarande inom utbildning för vuxna under vissa förutsätt- ningar skulle få ansvara för undervisningen i sfi och få anställas utan tidsbegränsning. 
  
 Utredningen menar att ett alternativt förslag för att hantera bris- ten på lärare i sfi därför är att en lärare som under minst fyra av de senaste tio åren har varit yrkesverksam som lärare, dvs. har haft arbetsuppgifter som liknar undervisning i skolväsendet, på minst halvtid i utbildning som avser svenska som nybörjarspråk inom kommunal vuxenutbildning, folkhögskola, studieförbund eller mot- svarande utbildning för vuxna, bör kunna anställas utan tidsbegräns- ning. Detta bör dock endast vara möjligt om läraren har ämnes- kunskaper i svenska som andraspråk som motsvarar minst 30 hög- skolepoäng. 
  
 Huvudregeln är att Skolverket ansvarar för bedömningen om en lärares utbildning och erfarenhet är av sådan omfattning och karaktär att den kan ge behörighet i ett visst ämne. Det alternativa förslag som här skrivs fram skulle innebära att ansvaret för bedömningen om en lärare har den erfarenhet och de ämneskunskaper som krävs för en anställning flyttas till huvudmannen, detta då inget krav på behörighetsgivande examen ställs och därmed legitimation och be- hörighet inte kommer att meddelas av Skolverket. Detta riskerar att leda till att bedömningen inte blir likvärdig mellan olika huvudmän. Utredningen menar dock att det trots detta finns flera skäl till varför huvudmannen skulle ansvara för bedömningen. Ett är att undvika de administrativa ställtider som annars kan uppstå om t.ex. Skolverket skulle få i uppdrag att genomföra bedömningen. Ett annat skäl är att kostnaden, bl.a. för den enskilde läraren, begränsas. 
  
 Goda möjligheter behövs till ämnesutbildning i svenska som andraspråk med ett vuxenpedagogiskt perspektiv 
  
 Det är nödvändigt att det för obehöriga  
 sfi-lärare 
  finns goda möj- ligheter att delta i utbildning i svenska som andraspråk. Detta om- fattar både funktionella utbildningsvägar liksom tillräckligt goda ekonomiska förutsättningar.34 Flera omfattande satsningar genom- 
  
 34 Skolverket (2017). Redovisning av uppdrag att undersöka om det finns köer till kommunal vuxenutbildning i svenska som invandrare. Dnr. 2017:293. 
  
 266 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 förs redan i dag för att öka skolväsendets kompetens vad gäller svenska som andraspråk, bl.a. inom ramen för Lärarlyftet II och flera statsbidragssatsningar. Insatserna behöver dock utökas och omfatta fler lärargrupper än i dag för att skapa goda förutsättningar för lärare hos samtliga huvudmän att kunna delta i utbildning och svara mot det stora behov av lärare som finns. Utredningen vill också lyfta fram vikten av att samtliga lärare som är verksamma i sfi, oavsett om det är sfi i kommunal regi eller annan, som saknar ämneskunskaper i svenska som andraspråk snarast bereds möjlighet att delta i det pågående Lärarlyftet II. Även lärare som blivit behöriga i svenska som andraspråk utan att ha ämnesstudier bör skyndsamt beredas plats. 
  
 Utredningen ska i det betänkande som enligt direktivet ska läm- nas i december 2017 bl.a. ta ställning till vilken form som bäst lämpar sig för behörighetsgivande fortbildning. Utredningen tar med sig frågan om utbildningsvägar för  
 sfi-lärare 
  i det arbetet liksom frågan om de ekonomiska förutsättningarna att delta i sådan utbildning. Utredningen återkommer i slutbetänkandet också om möjligheten att läsa svenska som andraspråk inom ramen för fler utbildningar. 
  
 Stödinsatser för att främja kvalitén 
  
 För att främja kvaliteten i undervisningen föreslår utredningen att stödinsatser ska utvecklas och finnas tillgängliga. Detta är särskilt viktigt för de många nya obehöriga lärarna i sfi. För att dessa lärare som saknar en behörighetsgivande utbildning ska få bättre förutsätt- ningar att bedriva undervisningen på ett ändamålsenligt sätt menar utredningen att Skolverket bör få i uppdrag att ta fram ytterligare stödmaterial, t.ex. i form av standardiserade undervisningsmodeller, som kan användas av de lärare i sfi som så önskar. Den nya obehö- riga lärare som t.ex. saknar kunskaper om undervisningsmetoder kan ha stor nytta av att ha ett sådant stödmaterial att utgå från i arbetet även i andra delar av sfi än alfabetisering och läs- och skrivinlärning där motsvarande material redan finns. Detta, tillsammans med t.ex. det digitala språkinlärningspaket i syfte att stärka asylsökandes kun- skaper i svenska som länsstyrelserna har i uppdrag att ta fram, bör kunna ge den nya  
 sfi-läraren 
  tillräckligt goda förutsättningar för att kunna bedriva undervisningen på ett ändamålsenligt sätt. 
  
 267 
  
 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 SOU 2017:51 
  
 För att ytterligare bidra till undervisningens kvalitet menar utred- ningen att det är viktigt att varje huvudman arbetar för att skapa goda villkor för lärarna i sfi t.ex. genom att utse handledare åt nyan- ställda och avsätta tid för utbildning och handledning. Utredningen menar att det också kan finnas anledning för huvudmännen att överväga hur verksamheten kan organiseras i övrigt, t.ex. hur annan personal än lärare, exempelvis flerspråkiga s.k. lärarassistenter, kan bidra. 
  
 Lärarexamen med inriktning mot vuxnas lärande och svenska som andraspråk? 
  
 I dag finns ingen lärarexamen som svarar mot de särskilda kom- petensbehov som finns i sfi. Lärarutbildningarna är via examens- ordningen reglerade för att svara mot grund- och gymnasieskolans behov och ger endast begränsade möjligheter till profilering. Sfi stäl- ler särskilda krav på kompetens hos läraren, både för att undervis- ningen svarar mot andra krav än de som ställs inom ramen för sven- ska som andraspråk men inte minst då de elever som läraren möter har så varierande bakgrund och skiftande förutsättningar. Utred- ningen menar att det är olyckligt att det inte finns en utbildningsväg som svarar mot det särskilda kompetensbehov som finns i en del av skolväsendet som, liksom övriga delar av skolväsendet, är så viktig för många individers framtid och möjlighet att etablera sig i sam- hället. Det bör därför övervägas om en lärarexamen med inriktning mot arbete i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare och svenska som andraspråk i vuxenutbildningen i övrigt ska införas eller hur detta behov av särskild kompetens på annat sätt kan tillgodoses. 
  
 På längre sikt behövs också skärpta behörighetskrav 
  
 Man kan utifrån den komplexitet som utbildningen i sfi rymmer ifrågasätta om dagens behörighetskrav att en komplettering om 30 högskolepoäng i svenska som andraspråk ger den kunskap som krävs för att undervisningen ska hålla hög kvalitet.  
 Sfi-utredningen 
  menade att kravet på ämnesstudierna på sikt borde utökas och i stället om- fatta 60 högskolepoäng inriktade mot vuxendidaktik, andraspråks- inlärning och interkulturell kommunikation inklusive arbetslivets 
  
 268 
  
 SOU 2017:51 Lärarförsörjningen i den kommunala vuxenutbildningen i svenska för invandrare (sfi) 
  
 kommunikationsstrategier.35 Utredningen gör motsvarande bedöm- ning som  
 Sfi-utredningen 
  gjorde men menar att det inte rimligt att i det läge vi är i i dag föreslå några skärpningar i kraven på utbildning för behörighet, även om det är önskvärt i framtiden. 
  
 35 SOU 2013:76. Svenska för invandrare - valfrihet, flexibilitet och anpassning. 
  
 269 
  
 11Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 Sedan 2011 reglerar skollagen huvudmannens skyldighet vad gäller att låta nya lärare och förskollärare genomföra en introduktions- period. Uppföljningar pekar dock på att långt ifrån alla lärare och förskollärare i praktiken får genomföra en introduktionsperiod av den omfattning och med det innehåll som regelverket föreskriver. 
  
 Enligt direktivet ska utredaren undersöka vad som krävs för att säkerställa att huvudmannen erbjuder varje nyexaminerad lärare och förskollärare en introduktionsperiod och lämna förslag på sådana åtgärder. 
  
 Sedan utredningens direktiv beslutades har 2015 års Skolkom- mission presenterat sitt slutbetänkande.1 Slutbetänkandet innehåller bl.a. förslag till att ett nationellt professionsprogram för lärare och skolledare ska inrättas inom vilket Skolkommissionen bedömer att en del bör utgöras av ett introduktions- och mentorsprogram. Detta förslag kan komma att påverka innehållet i, och därmed den nuvar- ande regleringen av, introduktionsperioden. Här föreslås därför endast mindre justeringar av skollagen och behörighetsförordningen i avvaktan på att kommissionens förslag har remissbehandlats och beretts i Regeringskansliet. 
  
 1 SOU 2017:35. Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. 
  
 271 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 SOU 2017:51 
  
 11.1Varför är introduktionen i yrket så viktig? 
  
 Att gå från utbildning till yrkesliv innebär en stor förändring. Få, om ens någon, är en fullfjädrad lärare eller förskollärare när examen utfärdas, särskilt om inte omfattande erfarenhet av arbete i skolan eller förskolan finns sedan tidigare. Förmodligen kan ingen utbild- ning heller fullständigt förbereda för yrket, i alla fall inte under lop- pet av en sådan utbildningslängd som är attraktiv för studenten och ekonomiskt försvarbar för samhället och individen. Den nyexami- nerade läraren eller förskolläraren behöver i stället få adekvat och tillräckligt stöd under sin första tid i skolan eller förskolan, både för att undervisningen ska hålla så hög kvalitet som möjligt men också för att den nya läraren eller förskolläraren ska vilja och orka vara kvar i yrket. Lärare behöver också kontinuerlig fortbildning, inte minst då dagens snabba förändringar i kraven på lärarna, t.ex. i form av förändrade elevgrupper och krav på kompetens i nya om- råden, leder till att lärare i lägre grad än tidigare kan förlita sig på kunskaperna inhämtade i sin grundutbildning under sitt yrkesliv.2 
  
 Forskning pekar på att nyexaminerade lärare tenderar att vara idealistiska och orealistiska i förväntningarna på den egna undervis- ningen. De kan inte planera sin undervisning lika effektivt som mer erfarna kollegor och har även svårare att hantera oväntade händelser. De upplever arbetssituationen som tuff med till synes oändliga ar- betsuppgifter och har svårigheter att prioritera. Klassrumssituation- en och disciplinfrågor är två områden som nyexaminerade lärare ofta lyfter fram som svåra att hantera. Lärarna är inte heller förberedda på den arbetsbelastning och det ansvar de förväntas klara av. Känslan av otillräcklighet är ett stressmoment som ofta leder till att nya lärare har svårt att koppla av från arbetet. För att inte bli betraktad som okvalificerad drar sig inte sällan nyexaminerade lärare också från att rådfråga mer erfarna kollegor. 3 En fungerande introduktion kan bidra till att den nya läraren ska kunna hantera situationen på ett bra sätt. 
  
 2OECD (2016). Teaching excellence through Professional Learning and Policy Reform – Barker from around the world. 
  
 3Se t.ex. Stevenson, Å  Fransson, G (2001), De första ljuva åren – Lärares första tid i yrket, Garcia, A (2006), Första tiden i yrket – från student till lärare. En studie av de svårigheter nyblivna lärare möter under sin första tid i yrket och Taylor, U (2006), På väg mot en yrkes- identitet: mentorskap som stöd för nyblivna lärares professionaliseringsprocess. 
  
 272 
  
 SOU 2017:51 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 Det finns i dag starkt stöd för att en välfungerande introduktion i yrket ökar lärareffektiviteten och främjar nya lärares välmående lik- som bidrar till att en minskad andel väljer att lämna yrket. Vissa för- utsättningar behöver dock finnas för att ett introduktionsprogram ska ge dessa positiva effekter, t.ex. behöver introduktionsprogram- met ha ett tydligt syfte och upplägg och det måste finnas tillräckliga resurser avsatta. De resurser som krävs är framför allt tid, de nya lärarnas undervisningstid behöver begränsas för att skapa utrymme för handledning, utbildning och reflektion. På samma sätt behöver mentorerna tid för att kunna genomföra sitt uppdrag.4 En enklare introduktion till arbetsplatsen räcker alltså inte för att nå de efter- strävansvärda effekterna utan en mer omfattande insats krävs. 
  
 11.2Är tidiga avhopp från lärar- och förskolläraryrkena ett problem? 
  
 En väl fungerande introduktion i yrket ger inte bara möjligheter att öka yrkesskickligheten och därmed höja kvaliteten i undervisningen utan påverkar också viljan att vara kvar i yrket vilket är viktigt t.ex. ur ett ekonomiskt perspektiv för såväl samhället som den enskilda individen. Att få utbildade personer att stanna i yrket är särskilt viktigt i tider av omfattande brist på lärare och förskollärare när varje utbildad lärare och förskollärare behövs i skolväsendet. 
  
 Det är relativt vanligt att nyexaminerade lärare och förskollärare inte fortsätter i yrket. Detta är dock inte särskilt just för nyexami- nerade lärare och förskollärare utan gäller för många yrkesgrupper. Av de med lärarexamen som började arbeta som lärare 2010 arbetade drygt sju av tio som lärare fem år senare. Det är en något högre andel än bland de lärare och förskollärare som började arbeta under 1990- och  
 2000-talen, 
  jämför tabell nedan. Som lärare räknas här de som bedriver egen undervisning i en elevgrupp inom grund- och gym- nasieskolan, grund- och gymnasiesärskolan, specialskolan, kommu- nal vuxenutbildning, eller i särskild utbildning för vuxna. 
  
 4  
 EPPI-Centre 
  (2004). The impact of newly qualified teachers (NQT) introduction program- mes on the enhancement of teacher expertise, professional development, job satisfaction or reten- tion rates: a systematic review of research literature on induction.  
 LÄST-projektet. 
  
 273 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 SOU 2017:51 
  
 100 
  
 95 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2005 
  
 2010 
  
 90 
  
 85 
  
 80 
  
 75 
  
 70 
  
 65 
  
 60 
  
 55 
  
 50 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 10 
  
 11 
  
 12 
  
 13 
  
 14 
  
 15 
  
 Observera att skalan på den lodräta axeln inte börjar på noll. 
  
 Källa SCB (2016) ”Vanligt arbeta kort tid som lärare”, artikel Nr 2016:37 
  
 Att någon inte längre arbetar som lärare kan bero på tillfällig tjänst- ledighet (exempelvis föräldraledighet) dvs. att man med stor sanno- likhet återkommer som lärare, men det kan också bero på att person- en bytt yrke eller övergått till en tjänst eller skolform som inte om- fattas av registret över pedagogisk personal, t.ex. förskola. Detta förklarar dock bara en del av den minskande andelen lärare arbetar i någon av de beskrivna skolformerna . 
  
 11.3Regleringen av introduktionsperioden 
  
 Central reglering av introduktionsperioden sedan 2011 
  
 En del i den legitimations- och behörighetsreform som sjösattes 2011 var det nya, centralt fastställda, kravet på genomförd intro- duktionsperiod. För att få legitimation som lärare eller förskollärare krävdes under reformens tre första år både en behörighetsgivande 
  
 274 
  
 SOU 2017:51 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 examen och att en minst ett år lång introduktionsperiod hade genomförts med tillfredsställande resultat.5 
  
 Introduktionsperioden syftade både till att hjälpa den nya läraren eller förskolläraren in i yrkesrollen men skulle också fungera som en avstämning av lämpligheten för yrket. Under introduktionsperioden skulle en mentor ge råd och stöd till den nya läraren eller förskol- läraren, medan rektorn eller förskolechefen ansvarade för bedöm- ningen i slutet av lärarens eller förskollärarens introduktionsperiod. Mentorn skulle dock inför bedömningen bidra med sin kunskap om den nya lärarens eller förskollärarens sätt att utöva yrket. Bedöm- ningen av lämpligheten att undervisa sammanfattades i ett yttrande eller intyg över lärarens eller förskollärarens vilket bifogades legiti- mationsansökan. 
  
 För att finansiera det nya kravet på introduktionsperiod och admi- nistrationen kring utlåtandet tillfördes huvudmännen 236,5 miljoner kronor per år tills vidare.6 
  
 Kravet på att ha genomfört en introduktionsperiod med tillfreds- ställande resultat för att få legitimation avskaffades 2014.7 
  
 Dagens reglering i skollag och behörighetsförordning 
  
 Sedan 2014 ska en huvudman som har anställt en lärare eller förskol- lärare som har behörighetsgivande examen se till att läraren eller för- skolläraren i omedelbar anslutning till att anställningen påbörjas genomför en introduktionsperiod inom undervisning som i huvud- sak svarar mot lärarens eller förskollärarens behörighet, om inte lära- ren eller förskolläraren tidigare har genomfört en sådan introduk- tionsperiod.8 Huvudmannens skyldighet förändrades därmed från det tidigare att på begäran se till att en nyanställd lärare eller för- skollärare får genomföra en introduktionsperiod, till att huvudman- nen i dag ska se till att en nyanställd lärare eller förskollärare genom- för en introduktionsperiod. 
  
 5Prop. 2010/11:20. Legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 6Prop. 2010/11:20. 
  
 7Prop. 2013/14:220. Ändrade regler om introduktionsperiod och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 82 kap. 22 a § skollagen (2010:800). 
  
 275 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 SOU 2017:51 
  
 Vissa undantag finns dock från det generella kravet.9 Huvudman- nens skyldighet gäller endast lärare eller förskollärare med behörig- hetsgivande examen. Huvudmannen har dock ingen skyldighet att se till att en lärare eller förskollärare får påbörja en introduktionsperiod när hon eller han anställs för högst 30 dagar eller när en lärare eller förskollärare anses behörig på grund av en utländsk lärar- eller för- skollärarutbildning.10 
  
 Introduktionsperioden ska enligt behörighetsförordningen om- fatta minst ett läsår eller motsvarande på heltid. Den nya läraren eller förskolläraren ska under perioden få stöd av en legitimerad och erfaren mentor. I förordningen slås också fast att rektorn eller för- skolechefen ska se till att det finns en plan för introduktions- perioden.11 
  
 Skolverkets föreskrifter 
  
 Skolverket har bemyndigats att meddela föreskrifter om introduk- tionsperioden.12 Av Skolverkets föreskrifter framgår bland annat vad introduktionsperioden syftar till men också t.ex. 
  
 att introduktionen ska planeras utifrån den nya lärarens eller förskollärarens tidigare kunskaper, erfarenheter och förmåga att fungera självständigt i yrkesrollen, 
  
 att läraren eller förskolläraren själv ska kunna påverka hur det egna utvecklingsbehovet ska tillgodoses, 
  
 att introduktionsperioden ska omfatta så många av yrkets uppgif- ter som möjligt, för lärare t.ex. att planera och genomföra under- visning och utvecklingssamtal, bedömning och dokumentation, betygssättning och frågor om bemötande, samverkan och ledar- skap, 
  
 att mentorn ska ge läraren individuellt stöd och regelbundet följa arbetet, och 
  
 92 kap. 22 a § 2 st. skollagen (2010:800). 
  
 105 kap. 4 § förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollär- are. 
  
 115 kap. förordning om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 122 kap. 22 a § 3 st. skollagen. 
  
 276 
  
 SOU 2017:51 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 hur den nya läraren eller förskolläraren ska kompenseras om hon eller han inte har varit i tjänst.13 
  
 En relativt omfattande och tydlig reglering finns därmed vad gäller introduktionsperioden Regleringen kompletteras dessutom av det stödmaterial om introduktionsperioden som Skolverket har tagit fram och som berörda kan använda sig av i fall de så önskar.14 
  
 11.4Frågan har uppmärksammats länge 
  
 Vikten av en väl fungerande introduktion har under lång tid upp- märksammats inte minst av flera av arbetsmarknadens parter inom skol- och förskoleområdet. Redan i anslutning till Avtal 2000, som träffades mellan dåvarande Kommunförbundet, Lärarförbundet och Lärarnas Riksförbund 1996, fanns skrivningar om introduktionsår för nyanställda lärare. Detta introduktionsår syftade till att under- lätta nyanställda lärares inträde i läraryrket, vilket skulle ske genom att det lokalt upprättades kommunala introduktionsprogram utifrån det ramverk som angavs i avtalet. Så blev dock inte alltid fallet, många skolhuvudmän avstod från att införa introduktionsprogram och de som upprättades var av varierande kvalitet.15 
  
 I samband med att Sveriges Kommuner och Landsting (SKL), Marks samt Lärarförbundets och Lärarnas Riksförbunds Samverkans- råd avtal HÖK 12 förlängdes 2015 gjordes vissa överenskommelser om att ett gemensamt utvecklingsarbete, bl.a. kring introduktions- period och mentorskap, skulle genomföras. Parterna ska inom ramen för arbetet bl.a. göra en gemensam nuläges- och behovsanalys av egna åtgärder samt föreslå utvecklingsinsatser för lagstiftaren. Arbetet ska också lämna gemensamma förslag till regeringen på vad som bör ingå i lärarutbildningen, t.ex. under den verksamhetsförlagda delen, re- spektive under introduktionsperioden. Arbetet ska slutföras i sin 
  
 13Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2014:44) om introduktionsperiod för lärare och förskollärare. 
  
 14Skolverket (2015). Introduktionsperiod för lärare och förskollärare. Skolverkets stödmaterial om introduktionsperiod för nyanställda lärare och förskollärare. Nytt stödmaterial från 2015. 
  
 15Morberg, Å.  Fransson, G. (red.) (2001). De första ljuva åren: lärares första tid i yrket. 
  
 277 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 SOU 2017:51 
  
 helhet den 31 december 2017.16 Arbetsgruppen genomför också en informationsinsats för att uppmärksamma företrädare på det regel- verk som finns liksom fördelarna med en introduktionsperiod. 
  
 11.5Följs regelverket? 
  
 Skolinspektionens uppföljning 2014, ”i huvudsak väl fungerande” 
  
 Skolinspektionens rapport från 2014 beskriver det arbete som ge- nomfördes under den tid som introduktionsperioden var ett krav för legitimation.17 Skolinspektionens huvudsakliga slutsatser i rapporten, som främst bygger på enkäter till skolhuvudmän, skolledare samt nyexaminerade lärare och förskollärare, är att de flesta nya lärare och förskollärare uppfattade att deras introduktionsperiod hade utgjort ett viktigt stöd och hjälpt dem att fungera självständigt i den nya yrkesrollen. Ofta lyftes mentorns stora betydelse i detta arbete. AV uppföljningen framkom även bl.a. att: 
  
 Utarbetandet och användandet av de planer som ska beskriva introduktionsperiodens innehåll fungerade mindre bra. 
  
 15 procent av de nya lärarna och förskollärarna menade att deras introduktionsperiod omfattade mindre än ett läsår. 
  
 Rektorerna och förskolecheferna fick dra det praktiska lasset och endast hälften av huvudmännen följde upp hur arbetet genom- fördes. 
  
 Hälften av rektorerna eller förskolecheferna frigjorde inte men- torn eller den nya läraren eller förskolläraren från andra arbets- uppgifter för att skapa tid för introduktionen. 
  
 16Sveriges Kommuner och Landsting, Arbetsgivarförbundet Pacta samt Lärarförbundets och Lärarnas Riksförbunds Samverkansråd. Prolongering av Huvudöverenskommelse om lön och allmänna anställningsvillkor samt rekommendation om lokalt kollektivavtal m.m. – HÖK 12. 
  
 17Skolinspektionen (2014). Lärares och förskollärares introduktionsperiod. Dnr. 2014:1396. 
  
 278 
  
 SOU 2017:51 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 Nyexaminerades, skolledares och kommunala huvudmäns erfarenheter 2016 
  
 Inom ramen för det redan nämnda pågående partsarbetet i vilket SKL, Pacta samt Lärarförbundets och Lärarnas Riksförbunds Sam- verkansråd deltar(se avsnitt 11.4 ovan) har parterna genomfört en nulägesanalys av om, och i så fall hur, introduktionsperioden genomförs. Tre olika enkätundersökningar har genomförts, en har besvarats av nyexaminerade lärare och förskollärare, en av rektorer och förskolechefer och en av kommunala skolhuvudmän. 
  
 Av nulägesanalysen framgår att hälften av de nyexaminerade lärarna och förskollärarna som svarat uppger att de har fått genom- föra en introduktionsperiod, bland de nyexaminerade förskollär- arna är andelen högre än bland lärarna. Den vanligaste förklaringen till varför en introduktionsperiod inte har genomförts är att frågan inte har lyfts, ett antal nyexaminerade uppger också att det inte har varit möjligt att ordna en introduktionsperiod vid hans eller hennes skola eller förskola. Av de rektorer och förskolechefer som svarat på enkäten och som har anställt en nyexaminerad lärare eller för- skollärare uppger närmare 80 procent att alla nyexaminerade har fått genomföra en introduktionsperiod. Även i denna grupp är ”att frågan inte har lyfts” den vanligaste förklaringen till varför en period inte har genomförts. 
  
 Endast cirka var tredje nyexaminerad lärare i grund- och gym- nasieskolan uppger att de har fått genomföra ett helt läsårs intro- duktion, bland förskollärarna har nästan hälften fått ett års intro- duktion. Hälften av de nyexaminerade har också fått tid avsatt för introduktionsperioden, vanligen upp till en timme i veckan. Den absoluta merparten av de som har genomfört en introduktions- period har haft en mentor. Relativt få mentorer har däremot haft en särskild utbildning för sitt mentorskap. 
  
 Parternas nulägesanalys visar också att den kompensation som kommunerna får från staten som ersättning för ansvaret att intro- ducera nya lärare och förskollärare i knappt hälften av fallen används specifikt till utbildningsområdet. Endast i 1 av 10 fall betalas en separat ersättning ut till den skola eller förskola som anställer en nyexaminerad. 
  
 279 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 SOU 2017:51 
  
 Sammanfattningsvis framgår det av enkäterna att de flesta ny- examinerade lärarna och förskollärarna som hade fått genomföra en introduktionsperiod tyckte att den var värdefull. Även rektorerna och förskolecheferna tycker att introduktionsperioden fungerade ganska eller mycket bra.18 
  
 De tre enkätundersökningarna ger därmed en delvis varierande bild av hur många som får genomgå en introduktionsperiod och hur perioden genomförs. Sammantaget har rektorerna och förskolechef- erna en mer positiv bild än de nyexaminerade lärarna och förskol- lärarna. Även om det finns skillnader mellan grupperna går det att se vissa mönster. Ett sådant mönster är att inte alla nyexaminerade som anställs får möjlighet att genomföra en introduktionsperiod. Detta överensstämmer också med de uppföljningar som Lärarförbundet vid några tillfällen har gjort bland ett antal av sina nyexaminerade lärare och förskollärare. 19 En annan är att den vanligaste orsaken till att en introduktionsperiod inte genomförs är att frågan inte kommit upp vilket utredningen tolkar som en brist på information och kun- skap hos den nyexaminerade och hos skolledaren, något som part- erna också bekräftar. En tredje är att de som har fått genomföra en introduktionsperiod tycker att det har varit värdefullt. 
  
 11.6Varför ser ut som det gör? 
  
 Av det ovanstående kan konstateras att en väl fungerande intro- duktion ger tydliga vinster både för arbetsgivare och arbetstagare, att det finns en relativt tydlig reglering, att flera av arbetsmarknadens parter sedan två decennier har arbetat för att utveckla introduk- tionen och att staten har tillfört medel för verksamheten. Trots detta verkar många lärare och förskollärare inte få den introduktion de har rätt till, även om det också finns exempel på utmärkt fungerande insatser och arbete. 
  
 Utredningen bedömer att det finns flera anledningar till varför inte samtliga berättigade lärare och förskollärare får genomföra en introduktionsperiod. Förändringen av skollagens krav på genomfört introduktionsår 2014 beslutades samtidigt som beslut om flera andra 
  
 18Underlag från den partsgemensamma arbetsgruppen 161208. 
  
 19 
 www.lararforbundet.se/artiklar/farre-larare-far-introduktionsar-efter-andrade-regler 
  (Hämtad senast 170520). 
  
 280 
  
 SOU 2017:51 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 mycket omfattande förändringar rörandes lärares och förskollärares legitimation och behörighet fattades. När ett genomfört introduk- tionsår inte längre var ett krav för att meddelas legitimation kan förändringen ha uppfattats som att det inte längre ställdes något krav på introduktionsperiod alls snarare än att kravet justerades. Tid och kraft har också i berörda verksamheter behövt prioriteras för att anpassa organisation och tjänster efter de nya legitimations- och behörighetsreglerna, regler som också vid flera tillfällen har för- ändrats. Även den omfattande lärarbristen bedöms ha bidragit till att introduktionsperioden inte genomförs i den utsträckning som fastlagts. Det kan vara svårt för den enskilde rektorn att avsätta tid, både för den erfarna läraren men också för den nyexaminerade, för att genomföra ett introduktionsår när antalet behöriga lärare är begränsat. Eleverna behöver en lärare på plats i klassrummet. 
  
 Från flera håll har det också påpekats att regelverket inte är tillräckligt tydligt. Parterna har i ett gemensamt ärende till regering- en uppmärksammat att den nyexaminerade inte får en introduk- tionsperiod i sin första anställning utan i den första anställning ”inom undervisning som i huvudsak svarar mot lärarens eller för- skollärarens behörighet”. Detta kan för vissa lärare och förskollärare innebära en längre tids tjänstgöring i skolväsendet innan man får en möjlighet att genomföra en introduktionsperiod. 
  
 11.7Utredningens förslag 
  
 Utredningen föreslår: Skollagen ska justeras för att tydliggöra att det är vid första anställningen som introduktionsperioden ska genomföras för lärare eller förskollärare med behörighetsgivande examen. Av skollagen ska också framgå att huvudmannen ska sträva efter att läraren eller förskolläraren får genomföra intro- duktionsperioden inom undervisning som i huvudsak svarar mot lärarens eller förskollärarens behörighet. Förändringen föreslås träda i kraft den 1 juli 2018. 
  
 Skolinspektionen bör få i uppdrag att granska huvudmännens genomförande av introduktionsperioden. 
  
 281 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 SOU 2017:51 
  
 Introduktionsperiod ska genomföras vid första anställningen 
  
 Det är anmärkningsvärt att inte fler nya lärare och förskollärare i dag får möjlighet att genomföra en introduktionsperiod med tanke på den reglering som finns samt det arbete som har pågått under en längre tid. Ingen tvekan ska råda kring huvudmannens ansvar att se till att en nyexaminerad lärare eller förskollärare får genomföra en introduktionsperiod inkluderande t.ex. mentorsstöd vid sin första anställning. Utredningen föreslår därför att skollagens skrivning om kravet på introduktionsperiod justeras så att de oklarheter som fram- kommit klarläggs. Att en nyexaminerad lärare eller förskollärare får genomföra en introduktionsperiod med goda förutsättningar bedöms vara av största vikt både för undervisningens kvalitet och för den nya lärarens eller förskollärarens vilja och möjlighet att stanna i yrket. 
  
 Lärare och förskollärare med behörighetsgivande examen ska ha rätt till introduktionsperiod 
  
 I dag omfattar skollagen vissa undantag från regeln att en lärare eller förskollärare med behörighetsgivande examen ska genomföra en in- troduktionsperiod. Kravet gäller t.ex. inte lärare eller förskollärare som anses behöriga på grund av utländsk lärar- eller förskollärar- utbildning. Kravet gäller inte heller innan den nyexaminerade läraren eller förskolläraren bedriver sådan undervisning som i huvudsak sva- rar mot lärarens eller förskollärarens behörighet. 
  
 Utredningen menar att det är av stor vikt att samtliga lärare och förskollärare med en behörighetsgivande examen som är nya i det svenska skolväsendet får genomföra en introduktionsperiod. Detta då en introduktionsperiod både bör fungera som en introduktion till arbetsplatsen men också fördjupa och utveckla lärarens eller för- skollärarens yrkeskunskaper som en fortsättning på den behörig- hetsgivande utbildningen och tidigare erfarenheter. Enligt Skol- verkets föreskrifter ska planen för introduktionsperioden anpassas efter individens tidigare kunskaper, erfarenheter och förmåga att fungera självständigt i yrkesrollen. Introduktionsperioden för en person med utbildning och lärarerfarenhet från ett annat land kan därmed ha ett annat innehåll än för den som nyligen har examinerats från en svensk lärar- eller förskollärarutbildning. Att innehållet i 
  
 282 
  
 SOU 2017:51 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 introduktionsperioden varierar betyder inte att behovet av att få genomföra den är olika. 
  
 Utredningen menar att förändringarna i skollagen bör träda i kraft snarast möjligt efter riksdagens beslut och föreslår därför att förändringarna träder i kraft 1 juli 2018. Rätten till introduktions- period enligt de nya reglerna föreslås omfatta de lärare och för- skollärare som anställs efter detta datum. 
  
 Uppföljning bör genomföras 
  
 Utredningen föreslår att Skolinspektionen får i uppdrag att göra en uppföljning av den rapport som presenterades 2014 för att ut- vecklingen inom området ska kunna följas. Uppföljningen bör t.ex. omfatta hur huvudmännen tillhandahåller introduktionsperioden samt hur verksamheten organiseras för att säkerställa att lärarna och förskollärarna får skickliga mentorer under perioden. En uppföljning av i vilken utsträckning introduktionsperioden genomförs liksom hur den genomförs är ett instrument för att försäkra sig om att huvudmannen tar det ansvar som skollagen föreskriver samt ger en möjlighet att fånga upp eventuella behov till ytterligare förändringar av gällande regelverk. I praktiken kan ett sådant uppdrag också fun- gera som ett sätt att markera vikten av verksamheten. Uppdraget till Skolinspektionen bör lämnas i samband med att ovan beskrivna ändring av skollagen beslutas. 
  
 Skolkommissionens förslag om ett professionsprogram 
  
 Utredningen menar att det finns ett behov av att ytterligare se över hur introduktionsperioden på bästa sätt kan planeras, vilka kvalifika- tioner som bör krävas för att få fungera som mentor och hur inne- hållet i perioden bör utformas och regleras. Ett sådant arbete bör dock göras inom ramen för arbetet med att utforma det samman- hållna professionsprogram som 2015 års Skolkommission föreslår i syfte att främja lärares och skolledares professionella utveckling och skolutveckling.20 En del i professionsprogrammet menar Skolkom- missionen bör vara ett nationellt introduktions- och mentorspro- 
  
 20 SOU 2017: 35. Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. 
  
 283 
  
 Introduktionsperiod för ökad kvalitet i undervisningen och en bra start i yrkeslivet 
  
 SOU 2017:51 
  
 gram. Utgångspunkten i programmet är att nyexaminerade lärares utveckling guidas av mer erfarna lärare med lång yrkeserfarenhet. Skolkommissionens förslag kan därmed ha stor betydelse för om, och i så fall hur, det nuvarande introduktionsåret kan komma att förändras. Utredningen bedömer dock att det är så angeläget att samtliga nya lärare och förskollärare får genomföra en introduk- tionsperiod att den föreslagna skollagsändringen bör göras omgå- ende även om ett arbete som kan komma att påverka introduktions- perioden inleds i enlighet Skolkommissionens förslag. 
  
 Ytterligare frågor 
  
 Utredningen har övervägt att lägga förslag om att regeringen ska lämna uppdrag kring informationsinsatser för att öka medvetenheten om regelverket kring introduktionsperioden bland huvudmän och lärare och förskollärare. Utredningen har dock valt att inte göra det- ta, bl.a. då flera av arbetsmarknadens parter har inlett ett sådant arbete. Om Skolinspektionens uppföljning visar på att endast en låg andel av de nya lärarna och förskollärarna även fortsatt får möjlighet att genomföra en introduktionsperiod kan det dock finnas anledning att ompröva bedömningen. 
  
 284 
  
 12 Ledning av förskolan 
  
 Ett starkt pedagogiskt ledarskap är lika viktigt i förskolan som i sko- lan. Utredaren ska därför enligt direktivet utreda om förskolechefen ska benämnas rektor och ha rätt till kompetensutveckling liksom rektorer i andra skolformer. Utredaren ska analysera behov och kon- sekvenser av att förskolechefer benämns rektorer i skollagen. I det fall utredaren finner att förskolechefer bör bli rektorer i skollagens mening ska utredaren lämna sådana förslag och en tidsplan samt föreslå hur den obligatoriska befattningsutbildningen kan anpassas även till förskolechefernas uppdrag. 
  
 12.1Ändring av förskolechefernas benämning 
  
 12.1.1Förskolans uppdrag 
  
 Förskolans uppdrag är att lägga grunden för ett livslångt lärande. Den första läroplanen för förskolan trädde i kraft 1998 och syftade till att skapa förutsättningar för en likvärdig förskola med hög kva- litet samt att tydliggöra förskolans pedagogiska roll. Läroplanens struktur utformades i överensstämmelse med skolans övriga läro- planer. Ett enhetligt läroplanssystem framhölls gynna hela utbild- ningssektorn.1 I och med att skollagen (2010:800) trädde i kraft blev förskolan en egen skolform vilket avsågs förtydliga dess roll som första steget i utbildningskedjan.2 
  
 Syftet med utbildningen i förskolan är att den ska stimulera barns utveckling och lärande samt erbjuda barnen en trygg omsorg. Verk- samheten ska utgå från en helhetssyn på barnet och barnets behov och utformas så att omsorg, utveckling och lärande bildar en helhet. 
  
 1Prop. 1997/98:93. Läroplan för förskolan. 
  
 2Prop. 2009/10:165. Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet. 
  
 285 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 Förskolan ska även främja allsidiga kontakter och social gemenskap och förbereda barnen för fortsatt utbildning.3 
  
 Av alla 9 800 förskoleenheter som finns i Sverige är 7 100 för- skoleenheter i kommunal regi och 2 700 förskoleenheter i enskild regi.4 All utbildning inom skolväsendet ska vara likvärdig oavsett var i landet den anordnas.5 Förskolor kan dock ha olika förutsättningar att bedriva sin verksamhet bl.a. beroende på om den ligger i ett storstadsområde eller på landsbygden, om den har kommunal eller enskild huvudman samt beroende på antalet barn och personal på förskolan (se avsnitt12.2.2). 
  
 12.1.2Regleringen av begreppet förskolechef 
  
 Begreppet förskolechef reglerades för första gången i skollagen 2010. Regleringen innebär att det pedagogiska arbetet vid en förskoleenhet ska ledas och samordnas av en förskolechef.6 Tidigare fanns vid sidan av de allmänna reglerna i kommunallagen ingen reglering vare sig av ansvarig ledning eller vem som fattade beslut inom ramen för för- skolan. Detta gällde även efter 1998 och tillkomsten av den första läroplanen för förskolan (Lpfö 98). Bedömningen var att det åvilade kommunen att avgöra hur ledningen av förskolan skulle utformas. Före 2010 behandlades heller inte ledningsansvaret för förskolan i läroplanen för förskolan. Regeringen bedömde dock i arbetet inför beslutet 2010 att för att tydliggöra förskolans ställning som en del av utbildningssystemet samt för att förstärka dess kvalitet och likvär- dighet skulle det ansvar som åvilar ledningen för förskolan regleras i skollagen på samma sätt som för rektorer.7 
  
 I arbetet inför propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet inkom en rad invändningar avseende att den som innehar ledningsansvaret i förskolan skulle benämnas förskole- chef. Sveriges Kommuner och Landsting ansåg att förskolechefen inte har några uppgifter av rättssäkerhetskaraktär och att det därigenom inte krävdes att dennes ansvar reglerades i lag. Sveriges 
  
 38 kap. 2 § skollagen (2010:800). 
  
 4Skolverkets officiella statistik. 
  
 51 kap. 9 § skollagen. 
  
 62 kap. 9 § skollagen. 
  
 7Prop. 2009/10:165. 
  
 286 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 skolledarförbund däremot ansåg att eftersom förskolan föreslogs bli egen skolform samt att det är en läroplansstyrd verksamhet borde även denna ledas av en rektor. Trots invändningarna beslutade riks- dagen att reglera förskolans ledning i skollagen i linje med regering- ens förslag. Beslutet låg också i linje med den allmänna utvecklingen i kommunerna i fråga om synen på förskolan som en integrerad del av utbildningssystemet. I och med att ledningen för förskolan reg- lerades blev den statliga styrningen av skolväsendets hela lednings- organisation tydligare.8 
  
 12.1.3Gällande rätt – rektorers och förskolechefers uppdrag 
  
 Förskolan är en läroplansstyrd skolform och har samma övergripande mål och bestämmelser som de andra skolformerna. Av skollagen framgår att, i likhet med en rektors ledningsansvar för en skolenhet, har en förskolechef ledningsansvar för en förskoleenhet.9 
  
 Förskolechefen som den pedagogiska ledaren för verksamheten har det övergripande ansvaret för att verksamheten bedrivs i enlighet med målen i läroplanen och uppdraget i dess helhet. Ledarna för förskola och skola ska även leda det pedagogiska arbetet och ansvara för att barns och elevers utbildning är likvärdig och rättssäker.10 
  
 Ansvarsområdet för en förskolechef eller en rektor kan omfatta en eller flera förskole- eller skolenheter. Det får dock inte vara otydligt vem som har det övergripande ansvaret enligt skolförfatt- ningarna, vilket innebär att ansvaret inte kan delas av flera.11 Ett barn kan därför endast ha en förskolechef och på samma sätt kan en elev endast ha en rektor. 
  
 Som rektor eller förskolechef får bara den anställas som genom utbildning och erfarenhet har pedagogisk insikt.12 Samma behörig- hetskrav gäller därmed för förskolechefer och rektorer. Det finns inte heller några skillnader mellan rektor och förskolechef avseende 
  
 8Prop. 2009/10:165. 
  
 92 kap. 9 § skollagen. 
  
 10Prop. 2009/10:165. 
  
 11Prop. 2009/10:165. 
  
 12I prop. 1990/91:18 Om ansvaret för skolan behandlades vad som avsågs med att en rektor 
  
 skulle ha en pedagogisk insikt och underströks att ansvaret för utbildningens kvalitet, som för rättssäkerheten kräver goda förutsättningar för att klara av uppdraget. Därav kunde pedagogisk insikt endast vara uppnåeligt genom utbildning och erfarenhet. Se även 2 kap. 11 § skollagen. 
  
 287 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 rätten att besluta om sin enhets inre organisation eller ansvar för att fördela resurser inom enheten efter barnens och elevernas olika för- utsättningar och behov. Förskolechef och rektor har även samma möjligheter att delegera vissa arbetsuppgifter och beslut i vissa frågor åt någon annan inom verksamheten som har tillräcklig kompetens och erfarenhet.13 
  
 Lawrence och förskolechef har även ett likvärdigt ansvar vad gäller arbetet med att förebygga, upptäcka och utreda kränkande behand- ling och diskriminering i förskolan och skolan. Dessutom regleras förskolechefens och rektors ansvar för det systematiska kvalitets- arbetet på förskole- och skolnivå likvärdigt. Däremot skiljer upp- dragen sig åt i vissa delar och rektors ansvarsområden är fler än förskolechefens. Särskilt kan nämnas att rektor har ansvar att fatta beslut om åtgärdsprogram, ansvara för betygsättningen samt ansvar att vidta disciplinära åtgärder, vilket är uppgifter som inte ledningen för förskolan har.14 
  
 I samband med beslutet att förskolan blev en egen skolform revi- derades även läroplanen för förskolan (Lpfö98) och ett avsnitt om förskolechefens ansvar infördes.15 Regleringen är jämförbar med av- snitten om rektors ansvar i övriga läroplaner.16 I Lpfö98 tydliggörs förskolechefens ansvar som pedagogisk chef för förskollärare, barn- skötare och övrig personal i förskolan.17 Det ansvar som de olika läroplanerna lägger på rektor respektive förskolechef sammanfaller i viss utsträckning. Exempelvis slås det fast att både förskolechefen och rektorn har det övergripande ansvaret för verksamheten. Men, på samma sätt som skollagens reglering av rektors och förskolechefs 
  
 132 kap. 10 § skollagen. 
  
 143 kap. 9 och 14 §§, 4 kap. 4, 5 kap.  
 6–23 
  §§ och 6 kap. 10 § skollagen. 
  
 15Förordning om ändring i förordningen (SKOLFS 1998:16) om läroplan för förskolan (SKOLFS 2010:35). Skolverket erhöll i april 2017 ett regeringsuppdrag att göra en översyn av Lpfö98. Syftet är att öka kvaliteten i undervisningen i förskolan och därmed förskolans måluppfyllelse. Uppdraget ska redovisas till Regeringskansliet senast den 23 mars 2018 
  
 (Regeringens beslut angående Uppdrag om en översyn av läroplanen för förskolan. Dnr. U2017/01929/S.). 
  
 16Jmf. avsnitt 2.8 förordning (SKOLFS 2010:37) om läroplan för grundskolan, förskoleklas- sen och fritidshemmet, avsnitt 2.8 förordning (SKOLFS 2010:255) om läroplan för grund- särskolan, avsnitt 2.8 förordning (SKOLFS 2010:250) om läroplan för specialskolan samt för förskoleklassen samt fritidshemmet, avsnitt 2.8 förordning (SKOLFS 2010:251) om läroplan för sameskolan samt för förskoleklassen och fritidshemmet i vissa fall, 
  
 avsnitt 2.6 förordning (SKOLFS 2011:144) om läroplan för gymnasieskolan, avsnitt 2.6 förordning (SKOLFS 2013:148) om läroplan för gymnasiesärskolan och avsnitt 2.4 förordning (SKOLFS 2012:101) om läroplan för vuxenutbildningen. 
  
 17Avsnitt 2.7 förordning om läroplan för förskolan (SKOLFS 1998:16). 
  
 288 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 ansvarsområden skiljer sig åt i några avseenden, gör också läroplan- ernas reglering det. Rektors ansvar är även i läroplanerna mer om- fattande än förskolechefens.18 
  
 Skolinspektionen har också uppmärksammat att det finns paral- leller mellan förskolechefens ledningsansvar för förskolan och rek- tors ledningsansvar över skolan och nämner särskilt likheterna i det ansvar och de krav som formuleras i skollag och läroplan.19 
  
 12.1.4Förslag – från förskolechef till rektor 
  
 Utredningens förslag: Den som leder och samordnar det peda- gogiska arbetet vid en förskoleenhet ska benämnas rektor. I de fall där det blir otydligt vilken rektor som avses ska benämningen kompletteras med skolform. 
  
 Utredningen menar att det saknas vägande skäl att skilja på benäm- ningen av skolledningen inom olika skolformer i skolväsendet. Utredningen bedömer i stället att det finns flera fördelar med att förskolechefen benämns rektor. Utredningen föreslår därför att benämningen av ledningen för förskolan ska vara rektor, i likhet med benämningen i övriga skolformer. 
  
 Utredningen kan konstatera att förskolechefens ansvar för led- ningen av utbildningen helt sammanfaller med rektors inom en rad övergripande områden. Utifrån jämförelsen av förskolechefens och rektorns uppdrag som pedagogiska ledare för en läroplansstyrd skolform, menar utredningen att det är logiskt att samtliga som leder och samordnar det pedagogiska arbetet i förskolan benämns som rektor. Att benämna alla skolledare lika ger en viktig signal om att det inte finns någon betydande skillnad i uppdrag och bedöms därigenom också kunna bidra till att öka attraktiviteten i att arbeta som chef i förskolan. En förändring av titeln ger inte någon effekt vad gäller innehållet i ledningsansvaret, utan en förändring ökar tydligheten kring förskolan som en inledande och viktig del av ett 
  
 18Särskilt kan nämnas rektors ansvar att fatta beslut om åtgärdsprogram och att vidta disci- plinära åtgärder samt ansvaret för betygsättningen. 
  
 19Skolinspektionen (2016), Förskolechefens ledning – Om att ta ansvar för den pedagogiska verksamheten. 
  
 289 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 sammanhållet utbildningssystem i skolväsendet. Denna förändring efterfrågas också av huvuddelen av de förskolechefer som utred- ningen har varit i kontakt med. 
  
 Det är av stor vikt att det är tydligt vad ledningsansvaret omfattar i de olika skolformerna liksom vem som innehar ledningsansvaret för en skola respektive för en förskola. Regelverket är tydligt när det gäl- ler vilket tillämpningsområdet är genom kapitelindelning och genom klargöranden i bestämmelserna vilka skolformer som berörs av regle- ringen.20 Utredningen menar därför att en förändrad benämning inte skulle resultera i några större svårigheter. I de fall det blir otydligt vilken rektor som avses ska benämningen kompletteras med skol- form, t.ex. rektor i förskola. Att fler benämns som rektor innebär möjligen en risk för ökad otydlighet kring vem som ansvarar för den aktuella enheten. Redan i dag kan liknande problematik uppstå då det kan finnas flera skolenheter inom en skola och därigenom en möjlighet att organisera verksamheten med flera rektorer, även om en rektor kan ha ansvar för flera skolenheter. I dag löser huvudmän och skolor detta genom att tydliggöra vilken rektor som ansvarar för vilken skolenhet. En enhetlig benämning av ledningen för förskola och skola skulle snarare underlätta för allmänheten att förstå skolans och förskolans organisation och styrning och samverka med dem. 
  
 12.2Förskolechefers kompetensutvecklingsbehov 
  
 12.2.1Förskolechefers utbildningsbakgrund 
  
 Som rektor eller förskolechef får enligt skollagen bara den anställas som genom utbildning och erfarenhet har pedagogisk insikt.21 Båda kraven måste vara uppfyllda, dvs. den pedagogiska insikten måste ha förvärvats både genom utbildning och erfarenhet.22 Däre- mot finns inget krav på att utbildningen eller erfarenheten ska vara inriktad mot den skolform eller de årskurser som rektorn eller för- skolechefen ska vara ansvarig för. Skolinspektionen har tydliggjort att med utbildning avses pedagogiska utbildningsmoment på hög- skolenivå. Med erfarenhet har samma myndighet godkänt flerårig 
  
 20Jmf. 3 kap. 6 och 13 §§ samt 5 kap. 2 § skollagen. 
  
 212 kap. 11 § skollagen. 
  
 22Prop. 2009/10:165. 
  
 290 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 erfarenhet från rektorstjänster. Erfarenhet från andra samhällsom- råden än skolväsendet får också tillgodoräknas.23 
  
 I Skolverkets publikation Beskrivande data 2015 (rapport 434) ges en fördjupad beskrivning av rektorers och förskolechefers förut- sättningar där bl.a. deras utbildningsbakgrund beskrivs. Enligt rap- porten fanns det 4 900 förskolechefer i landet läsåret 2014/15.24 En överväldigande majoritet av dessa, drygt 90 procent, var kvinnor, jämfört med 60 procent kvinnliga rektorer i övriga skolformer. Där- emot är det ingen skillnad mellan offentliga och enskilda huvudmän när det gäller könsfördelningen. Av förskolecheferna hade ca 85 pro- cent en pedagogisk högskoleexamen, dvs. en förskollärarexamen, en lärarexamen eller en fritidspedagogexamen läsåret 2014/15, se dia- gram 12.1, vilket är ungefär samma andel som bland rektorerna. Knappt 55 procent av förskolecheferna hade en legitimation.25 
  
 23Skolinspektionen (2014).  
 Bedömnings-PM, 
  Pedagogisk insikt genom utbildning och erfaren- het – behörighetskrav för rektorer och förskolechefer. 
  
 24Siffran 4 900 förskolechefer var densamma läsåret 2015/16. Skolverket (2017). Beskrivande data 2016. 
  
 25Skolverket (2016). Beskrivande data 2015. 
  
 291 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 Viss pedagogisk 
  
 Ingen utbildning för 
  
 utbildning 
  
 arbete med barn 
  
 7,1% 
  
 Gymnasial utbildning 3,0% 
  
 för arbete med barn 
  
 4,0% 
  
 Fritidspedagogexamen 
  
 5,1% 
  
 Lärarexamen 
  
 11,1% 
  
 Förskollärarexamen 
  
 69,7% 
  
 Källa. Skolverket, Beskrivande data 2015 
  
 12.2.2Förskolechefernas arbete i barngruppen och förskoleenheternas storlek 
  
 Förhållandevis många förskolechefer arbetar delvis i barngruppen, totalt 37 procent, varav 3 procent inom kommunala förskolor och 76 procent fristående förskolor. Detta skiljer sig betydligt från rektorerna för vilka undervisning ingår i 6 procent av grundskole- rektorernas och 7 procent av gymnasieskolerektorernas tjänster.26 Förskolechefen ansvarar vanligen för fler förskoleenheter men något färre antal anställda och betydligt färre barn jämfört med antal elever för rektorer i grundskola och gymnasieskola, se Tabell 12.1. 
  
 26 Skolverket (2016). Beskrivande data 2015. 
  
 292 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 Källa. Skolverket, Beskrivande data 2015 
  
 Förskolechefer inom enskild verksamhet ansvarar för ett färre antal anställda och färre barn jämfört med förskolechefer i kommunal verksamhet, se tabell 12.2. Förskolechefer vid fristående förskolor ansvarar därmed i allmänhet för betydligt mindre förskoleenheter. Detta är en förklaring till varför fler förskolechefer inom dessa verksamheter delvis arbetar i barngruppen som ovan nämnts, jämfört med förskolechefer i kommunal verksamhet.27 
  
 Källa. Skolverket, Beskrivande data 2015 
  
 12.2.3Kvalitetsgranskningar av förskolans ledning 
  
 Av Skolinspektionens kvalitetsgranskningsrapport från 2012 om för- skolans arbete med det förstärkta pedagogiska uppdraget framgår att ledningen för förskolan kunde bli tydligare och att förskolechefens ansvar för att leda den pedagogiska verksamheten behövde stärkas inom flera områden. Skolinspektionen tydliggjorde i rapporten en rad områden där förskolecheferna behövde förbättra arbetet med 
  
 27 Skolverket (2016). Beskrivande data 2015. 
  
 293 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 styrnings- och ledningsuppdraget. System behövde skapas för att medarbetarna skulle få förutsättningar att återkoppla till förskole- chefen och därigenom möjliggöra för förskolechefen att ta det ansvar som regleras i skollag och läroplan. Skolinspektionen såg även brister i hur förskolecheferna kommunicerade verksamhetens mål och visioner med medarbetarna och även i arbetet med att inspirera dem att bli delaktiga i utvecklingsarbetet. Granskningen visade också på brister avseende hur det systematiska kvalitetsarbetet genomfördes och i hur verksamheten utformades i enlighet med läroplanen.28 
  
 Skolinspektionen tydliggjorde vidare att huvudmän i varierande grad möjliggör för att förskolecheferna skulle kunna delta i befatt- ningsutbildningen eller annan mer omfattande ledarskapsutbildning. De förskolechefer som får möjlighet att delta anser att utbildningen givit dem ”viktiga redskap för deras ledarskap”.29 
  
 Under 2016 publicerade Skolinspektionen en kvalitetgransknings- rapport avseende förskolechefens ledningsuppdrag.30 Av rapporten framgår att förskolechefer som är tydliga i sin delegering av lednings- ansvar (roll- och ansvarsfördelning) i större utsträckning kan leda verksamheten till att uppfylla de nationella målen. En otydlig an- svarsfördelning kan leda till att personalen inte arbetar mot samma mål, vilket resulterar i svårigheter för förskolechefen att leda och ut- veckla den pedagogiska verksamheten. Vidare uppmärksammade Skolinspektionen att om förskolechefen inte kan anpassa verksam- heten och fokusera på de områden som förskolan har behov av att utveckla innebär det negativa konsekvenser för den pedagogiska verksamheten.31 Att förskolechefen har goda kunskaper om det sys- tematiska kvalitetsarbetet är en förutsättning för att uppnå en ökad måluppfyllelse. 
  
 Skolinspektionen visade också att förskolecheferna inte alltid tyd- liggör förskollärarnas ansvar för det pedagogiska arbetet och under- 
  
 28Skolinspektionen (2012). Förskola, före skola – lärande och bärande, Kvalitetsgransk- ningsrapport (2012:7) om förskolans arbete med det pedagogiska uppdraget. 
  
 29Skolinspektionen (2012). s. 48 f. 
  
 30I granskningen ingick 35 förskolor, varav 9 fristående verksamheter, i totalt 35 olika kom- muner över landet. 
  
 31Skolinspektionen (2016). Förskolechefens ledning – Om att ta ansvar för den pedagogiska verksamheten. 
  
 294 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 visningen vilket medför svårigheter för förskollärarna att i sin tur ta ansvar för densamma.32 
  
 Skolinspektionens granskningar visar att förskolechefer vid fristå- ende förskolor är mer ensamma och inte har samma nätverk som förskolecheferna inom kommunal verksamhet. Undantag gäller så- dana förskolor som tillhör en större koncern. Det förekommer även att kommunerna bjuder in förskolecheferna från enskild huvudman till kompetensutveckling som kommunerna arrangerar. Även Skol- inspektionen har kunnat se att förskolechefer i enskild regi arbetar i högre utsträckning i barngrupperna och konstaterar att dessa för- skolechefer kan få svårt att få tid att delta i kompetensutveckling.33 
  
 Kommunernas ansvar för fristående förskolor 
  
 Skolinspektionen har tillsyn över skolväsendet i stort. Däremot har kommunerna enligt skollagen tillsyn över de fristående förskolor som de har godkänt.34 Således har kommunerna bl.a. ett ansvar att tillse att fristående förskolor rekryterar förskolechefer som uppfyller skollagens behörighetskrav, dvs. att de genom utbildning och erfa- renhet har pedagogisk insikt. Skolinspektionen har uppmärksammat att kommunernas tillsyn av fristående förskolor sker med varierande kvalitet.35 Av Skolinspektionens bedömningsunderlag med anledning av regelbunden tillsyn av förskolan framgår att myndigheten ska kontrollera att kommunala huvudmän ser till att anställda förskole- chefer som leder och samordnar verksamheterna i förskolan har pedagogisk insikt genom utbildning och erfarenhet. Vidare framgår att Skolinspektionen i samband med tillsynen även ska inspektera om kommunen utövar tillsyn över fristående förskola. Dock framgår inte om det innebär att inspektionen granskar att kommunerna tillser att förskolecheferna vid de fristående förskolornas uppfyller behörighetskraven.36 
  
 32Skolinspektionen har sammanställt de iakttagelser och slutsatser som framkommit efter granskning av 82 förskolor. Skolinspektionen har dock angett att det inte avser att ge en nationell bild av förhållandena. Skolinspektionen (2016). Förskolans pedagogiska uppdrag 
  
 – Om undervisning, lärande och förskollärares ansvar. 
  
 33Skolinspektionen (2012). 
  
 342 kap. 7 § andra stycket och 26 kap. 3 § 1 och 4 § skollagen. 
  
 35Skolinspektionen (2016). Förskolans kvalitet och måluppfyllelse  
 2015–2017, 
  Delrapport 1. 
  
 36Skolinspektionen. Bedömningsunderlag förskola och annan pedagogisk verksamhet. 
  
 295 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 12.2.4Befattningsutbildning för rektorer 
  
 Rektorer som anställts efter den 15 mars 2010 ska enligt skollagen genomgå en särskilt reglerad befattningsutbildning, det s.k. rektors- programmet.37 Utbildningen motsvarar 30 högskolepoäng på avan- cerad nivå. Utbildningen är kostnadsfri men huvudmannen står för deltagarens lön under utbildningstiden, för resekostnader samt för kostnaderna för kurslitteratur. 
  
 Av skollagen framgår att varje huvudman ska se till att rektorerna går en särskild befattningsutbildning eller en utbildning som kan jämställas med denna. Utbildningen ska påbörjas snarast möjligt efter det att rektorn har tillträtt sin anställning och vara genomförd inom fyra år efter tillträdesdagen. Syftet med den särskilda befatt- ningsutbildningen är att ge rektorer och annan personal med mot- svarande ledningsfunktion kunskaper om de krav som anges i de föreskrifter som gäller inom skolan, förskolan och fritidshemmet samt att utveckla deras roll som ledare så att verksamhetens kvalitet kan säkerställas. Befattningsutbildningen syftar även till att alla elever ska få tillgång till en likvärdig och rättssäker utbildning och därigenom ge eleverna de bästa förutsättningarna för att nå de natio- nella målen.38 Även förskolechefer kan genomgå rektorsprogrammet men utbildningen är inte obligatorisk för dem. 
  
 I samband med att obligatoriet infördes riktades det kritik, bl.a. från Skolverket och Lärarförbundet, mot att inte också förskoleche- fer skulle omfattas. Den dåvarande regeringen motiverade förslaget med att en ”förskolechefs uppgifter skiljer sig från en rektors i fråga om bl.a. omfattningen av myndighetsutövning, utvärdering och re- sultatuppföljning. Regeringen bedömer att det därför inte är rimligt att befattningsutbildningen blir obligatorisk för förskolechefer utan att den även fortsättningsvis bör tillhandahållas som en frivillig ut- bildning.”39 
  
 37Förordning (2011:183) om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer. 
  
 382 kap. 12 § skollagen och 2 kap. 1 § förordning om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer. Se även prop. 2009/10:27. Obligatorisk befatt- ningsutbildning för nyanställda rektorer. 
  
 39Prop. 2009/10:27, s. 10. 
  
 296 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 Befattningsutbildningens innehåll 
  
 Målet med befattningsutbildningen är att deltagarna får sådana kunskaper att de kan ansvara för att elever och barn får sådana kun- skaper att de kan ansvara för att elever och barn får en likvärdig och rättssäker utbildning, skapa förutsättningar för måluppfyllelse på såväl individ- som verksamhetsnivå, och ansvara för att verksam- heten som helhet utvecklas. Utbildningen består av tre kurser om vardera 10 högskolepoäng, vilka är: 
  
 skoljuridik och myndighetsutövning, 
  
 mål och resultatstyrning, och 
  
 skolledarskap.40 
  
 Befattningsutbildningen ”som helhet ska knyta ihop hur lagar och förordningar påverkar ledarskapets möjligheter och hur en systema- tiserad kunskap om den egna ledarrollen, verksamhetens förutsätt- ningar, processer och resultat kan användas för att utmana och ut- veckla verksamhetens arbetsformer, organisation och genomförande med fokus på barns och elevers utveckling, lärande och undervis- ningens kvalitet.”41 
  
 12.2.5Förskolechefer i befattningsutbildningen 
  
 Efter att den särskilda befattningsutbildningen startade 2009 ökade andelen deltagande förskolechefer från 7 till strax över 20 procent år 2013. Under 2016 stod förskolecheferna för ca 18 procent av det totala antalet sökande till utbildningen. Skolverket konstaterar att andelen förskolechefer därmed minskat något och bedömer att det kan vara en effekt av den fortbildning för förskolechefer som star- tade höstterminen 2015 (se avsnitt 12.2.6).42 
  
 Av de förskolechefer som påbörjat befattningsutbildningen (1 449 st.) är fördelningen i utbildningsbakgrund enligt tabell 12.3 
  
 402 kap. 2 och 3 §§ förordning om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer. 
  
 41Skolverket (2015). Rektorsprogrammet – Måldokument för  
 2015–2021, 
  s. 7. 
  
 42Skolverkets årsredovisning 2016. 
  
 297 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 nedan. Deltagarnas utbildningsbakgrund skiljer sig därmed inte från förskolechefernas som helhet. 
  
 Källa. Skolverket, 070314. 
  
 Inom gruppen ”annan utbildning” är det endast ett fåtal av förskole- cheferna som deltar i befattningsutbildningen som endast har gym- nasial utbildning. Vad gäller godkända förskolechefer av de 842 som hittills haft möjlighet att avsluta befattningsutbildningen redogör tabellen nedan för andelen deltagare med godkända resultat, liksom andelen deltagare som har avbrutit respektive tagit studieuppehåll. Rektorernas utbildningsresultat sammanfaller i hög grad med för- skolechefernas. 
  
 Källa. Skolverket, 070428 
  
 De flesta förskolechefer som deltar i befattningsutbildningen har en förskollärarexamen. Bara några få procent har endast en gymnasial utbildning, vilket skulle kunna innebära svårigheter att delta i en utbildning på avancerad nivå. Skolverket har kunnat konstatera att förskolecheferna har klarat av befattningsutbildningen lika väl som rektorerna. Av alla förskolechefer som har deltagit i utbildningen 
  
 298 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 blev 6,5 procent av de från offentlig verksamhet ej godkända, jämfört med 7 procent från enskild verksamhet. Den grupp som bäst har klarat att genomgå befattningsutbildningen är de som arbetar som rektor tillika förskolechef.43 
  
 Vid en jämförelse av förskolechefer och rektorers deltagande utifrån om de arbetar i enskild eller offentlig verksamhet framgår att det är fler förskolechefer verksamma hos enskilda huvudmän som inte fullföljer utbildningen jämfört med verksamma i offentlig regi. Avgörande för möjligheten att genomföra utbildningen är att det har funnits möjlighet att avsätta tid samt att stöd från huvudmannen.44 
  
 Deltagarnas uppfattning om befattningsutbildningen 
  
 Skolverkets uppföljning av befattningsutbildningens fyra första år  
 (2009–2013) 
  visar att över 95 procent av de som har avslutat ut- bildningen anser den vara ganska eller mycket bra. Förskolecheferna tillhörde dock den grupp deltagare som ansåg att utbildningen kunde anpassas mer till den skolform som de var ansvariga för.45 
  
 12.2.6Pågående satsning för fortbildning av förskolechefer 
  
 Förutom befattningsutbildningen, pågår mellan åren  
 2015–2018 
  även en fortbildning för rektorer och en fortbildning för förskolechefer. Syftet med fortbildningen för förskolechefer är att utveckla deras pedagogiska ledarskap. Utbildningen fokuserar däremot inte på skol- juridik såsom befattningsutbildningen. Fortbildningen ska motsvara 7,5 högskolepoäng och vara inriktad mot pedagogiskt ledarskap. För att få delta i utbildningen krävs att förskolechefen har arbetat som förskolechef i minst ett år på halvtid eller motsvarande.46 
  
 43Resultat för förskolechefer tillika rektor vid enskilda såsom offentlig verksamhet som del- tagit i befattningsutbildningen: avbrutit 12,8%, studieuppehåll 2%, ej godkända 6% och godkända 78% (Källa. Skolverket 170428). 
  
 44Skolverket (2014). De första fyra åren med det treåriga rektorsprogrammet – En uppföljning av tre kursgruppers utbildning. 
  
 45Skolverket (2014). 
  
 46Fortbildningen av rektorer är en fortsättningsutbildning för dem som har slutfört befattningsutbildningen. Se även 3 a kap.  
 1-4 
  §§ förordning om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer. 
  
 299 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 Av budgetpropositionen för 2017 framgår att fortbildnings- satsningen pågår t.o.m. 2018. För närvarande finns det således inte förutsättningar för att fortbildning för förskolechefer kan fortgå längre än t.o.m. 2018. Detsamma gäller även för den pågående fort- bildningen för rektorer. Den förordning som reglerar fortbildning- arna gäller dock tillsvidare. 
  
 12.2.7Förslag – anpassning av den obligatoriska befattningsutbildningen 
  
 Utredningens förslag: Förskolechefer ska omfattas av ett krav på obligatorisk befattningsutbildning. 
  
 Förskolechefer ska påbörja en obligatorisk befattningsutbild- ning om 7,5 högskolepoäng snarast möjligt efter det att förskole- chefen tillträtt sin anställning. Utbildningen ska vara genomförd inom två år från tillträdesdagen. Skyldighet att genomföra utbild- ningen föreslås inte ifråga om förskolechefer som tidigare genom- gått en befattningsutbildning, en äldre statlig rektorsutbildning eller genom annan utbildning eller yrkeserfarenhet har förvärvat kunskaper som en högskola som anordnar befattningsutbildning har jämställt med sådan utbildning. 
  
 Förändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2019 och gälla de förskolechefer som anställs efter detta datum. 
  
 I nedanstående avsnitt använder utredningen begreppet förskolechef även om vi tidigare i kapitlet föreslår en ändring av benämningen till rektor. 
  
 Behovet av en befattningsutbildning för förskolecheferna 
  
 Förskolecheferna har ett viktigt uppdrag att säkerställa att utbild- ningen i förskolan håller en hög kvalitet och ger barn goda förutsätt- ningar för en framtida skolgång och ett livslångt lärande. För att barnen ska kunna utvecklas så långt som möjligt är det angeläget att förskolecheferna har den kompetens som krävs för att kunna organi- sera verksamheten på ett ändamålsenligt och rättssäkert sätt. Utred- ningen menar att avsaknaden av en obligatorisk utbildning för för- 
  
 300 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 skolechefernas avseende deras ansvar att leda och samordna det pedagogiska arbetet kan innebära negativa konsekvenser för verk- samheten då det kan leda till att den inte utformas i enlighet med skolförfattningarna. 
  
 Skolinspektionens granskningar visar att förskolechefer har ett behov av kompetensutveckling. Förskolecheferna behöver genom ökad kunskap ges bättre möjligheter att ta det övergripande ansvaret och ge förutsättningar för personalen inom förskolan att ta ansvar för att undervisningen genomförs så att barnen stimuleras och utma- nas i sin utveckling och sitt lärande. Studier visar dock att förskole- chefer inte deltar i kompetensutveckling i samma utsträckning som rektorer.47 Utredningen föreslår mot bakgrund av det ovanstående att även förskolechefer ska omfattas av krav på en särskild befatt- ningsutbildning. 
  
 Målet med en befattningsutbildning för förskolecheferna 
  
 Målet med den föreslagna befattningsutbildningen är att förskole- chefernas kompetens ska stärkas så att de ges bättre förutsättningar för att leda verksamheten. Utredningen föreslår mot bakgrund av detta att befattningsutbildningen ska stärka förskolechefernas kun- skaper inom områdena skoljuridik, mål- och resultatstyrning samt skolledarskap. 
  
 En befattningsutbildning om 7,5 högskolepoäng 
  
 Utredningen anser som utgångspunkt att det bästa ur ett kvalitets- liksom ur ett likvärdighetsperspektiv vore att alla förskolechefer fick genomgå en befattningsutbildning av samma omfattning och med motsvarande innehåll som den redan befintliga. 
  
 Det finns dock flera praktiska omständigheter som gör att utred- ningen inte föreslår att förskolecheferna ska omfattas av ett lika om- fattande krav. Framför allt finns det ett stort antal mycket små förskoleenheter för vilka ett sådant förslag bedöms få betydande negativa organisatoriska och ekonomiska konsekvenser. Det finns 
  
 47 Skolinspektionen (2012). Av befattningsutbildningens deltagare består den av ca 20 pro- cent förskolechefer (Skolverket [2014]). 
  
 301 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 också, även om likheterna är stora mellan förskolechefens och rek- torns uppdrag, vissa skillnader mellan uppdragen. Exempelvis ligger det inte inom förskolechefens uppdrag att ansvara för myndig- hetsutövning såsom att besluta om åtgärdsprogram eller betyg. 
  
 Förskoleenheterna är generellt sett mindre än skolenheterna och förskolechefen är i mycket högre utsträckning än rektorn verksam i barngruppen. Av alla förskolechefer arbetar 37 procent delvis i barn- grupp men 76 procent av förskolecheferna vid fristående förskolor är verksamma i barngrupp. I en förskola med få anställda kan det vara svårare att tillfälligt flytta personal inom verksamheten. Det kan därmed finnas särskilda organisatoriska svårigheter för förskole- chefer verksamma i små förskolor att delta i en längre utbildning. 
  
 Befattningsutbildningen för rektorer sker till största del genom egenstudier och vid ett flertal internattillfällen vilket resulterar i, för- utom omkostnader för vikarier, även i omkostnader för t.ex. resa och logi samt kursmaterial för huvudmannen. I mindre förskolenheter behöver kostnaden för deltagande i utbildningen fördelas över ett färre antal barn vilket innebär att verksamheten i övrigt kan komma att påverkas i högre utsträckning än i större förskoleenheter och sko- lor med fler barn och elever. 
  
 Utredningen gör mot ovanstående bakgrund bedömningen att det inte i dagsläget är möjligt att ställa krav på en befattningsutbild- ning av samma omfattning för förskolechefer som för rektorer utan att det får oönskade konsekvenser. Utredningen föreslår i stället att förskolecheferna ska genomföra en obligatorisk befattningsutbild- ning om 7,5 högskolepoäng vilket motsvarar 5 veckors heltidsstudier. Utredningen vill dock framhålla att det faktum att en påfallande stor andel av förskolorna är så små att förskolechefen bedöms få svårig- heter att kunna delta i en längre befattningsutbildning stämmer till eftertanke vad gäller förskolornas förmåga att hantera andra utma- ningar. 
  
 Utredningen vill samtidigt understryka att förslaget ska ses som ett första steg mot en mer omfattande obligatorisk befattningsut- bildning för förskolechefer i framtiden. 
  
 Befattningsutbildningen för förskolechefer ska ha påbörjats inom två år från det att förskolechefen tillträtt sin anställning och vara genomförd inom två år efter tillträdesdagen. För att kunna genom- föra utbildningen krävs att det finns möjlighet för deltagarna att avsätta tid för utbildningen samt att deltagarna i övrigt får det stöd 
  
 302 
  
 SOU 2017:51 
  
 Ledning av förskolan 
  
 som krävs för att genomföra utbildningen. I dag är ca 20 procent av deltagarna på befattningsutbildningen förskolechefer och utredning- en förutsätter att förskolechefer även i framtiden uppmuntras att genomgå den längre utbildningen. Att ett krav om en lägsta nivå på befattningsutbildningen införs (om 7,5 högskolepoäng) bör enligt utredningen inte inverka negativt på det frivilliga deltagandet i be- fattningsutbildningen om 30 högskolepoäng. Utredningen antar att de större förskoleenheterna som både har organisatoriska såsom ekonomiska förutsättningar för förskolechefens deltagande även framgent kommer att prioritera deltagande i befattningsutbildningen om 30 högskolepoäng. Utredningen har övervägt och utrett om för- skolechefer vid större förskolenheter skulle omfattas av kravet på den längre utbildningen men har funnit det svårt att sätta en gräns för när ett mer omfattande krav ska ställas, t.ex. utifrån antalet barn eller anställda i verksamheten som inte riskerar att få oönskade konsekvenser. Utredningen menar dock att förutsättningarna för att förskolecheferna ska kunna omfattas av krav på en mer omfattande obligatorisk befattningsutbildning bör följas noggrant för att kraven ska kunna höjas när möjlighet finns. 
  
 Utbildningens utformning 
  
 Utredningen föreslår att Skolverket, på liknande sätt för den nu- varande befattningsutbildningen, ges i uppdrag att utforma måldoku- ment för befattningsutbildningen för förskolechefer och ansvara för framtagandet samt genomförandet av densamma. Måldokumentet föreslås omfatta syftet med utbildningen, utbildningens innehåll och mål samt hur examination avses ske. 
  
 Utredningen ser stora fördelar med att utbildningen ges på deltid och distans, t.ex. via nätbaserad undervisning i realtid, under ett år. För att möjliggöra att förskolechefer ska kunna genomföra utbild- ningen krävs som ovan angivet goda förutsättningar för deltagarna att kunna avsätta den tid för utbildningen kräver. Genom att lägga undervisningen på deltid och distans underlättas deltagandet framför allt för förskolecheferna som ansvarar för de mindre fristående förskoleenheterna. Det kommer dock sannolikt krävas någon eller några fysisk träffar vid det eller de lärosäten som ansvarar för den obligatoriska utbildningen för förskolecheferna. 
  
 303 
  
 Ledning av förskolan 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utredningen föreslår att befattningsutbildningen om 7,5 hög- skolepoäng anpassas utifrån förskolechefernas uppdrag men omfat- tar samma ämnesområden som den längre befattningsutbildningen. Utredningen anser även att det ska finnas möjligheter att få tillgodo- räkna sig delar av befattningsutbildning om 7,5 högskolepoäng i det fall en förskolechef genomgår den längre befattningsutbildningen. 
  
 Behovet av att få skapa nätverk bland deltagarna i befattnings- utbildningen för rektorer har av Skolverkets utvärderingar visat sig vara betydelsefullt. Framför allt har förskolechefer inom fristående verksamheter i högre grad haft behov av nätverk då det inte finns organiserade samarbetet på samma sätt som inom kommunala verk- samheter. Utredningen har därför en förhoppning om att befatt- ningsutbildning för förskolechefer kan generera sådana nätverk, som möjliggör att dessa skolledare kan samverka i olika frågor som rör deras verksamheter även om utbildningen huvudsakligen sker på distans. 
  
 Fortsatt behov av fortutbildning 
  
 Av budgetproposition för 2017 framgår att fortbildningssatsningen för förskolechefer pågår t.o.m. 2018 men därefter finns det inga uppgifter avseende framtida fortbildningsinsatser för denna grupp. Utredningen ska i det betänkande som lämnas i december bl.a. lämna förslag kring behörighetsgivande fortbildning och förslag som bidrar till att säkerställa att huvudmannen tar sitt ansvar för kompetens- utveckling och tar med sig frågan om behov av ytterligare statliga insatser för att stärka förskolechefernas kompetens i det arbetet. 
  
 Tidsplan 
  
 Lagen om ändring i skollagen (2010:800) föreslås träda i kraft den 1 januari 2019. Vidare föreslås att ändringen ska tillämpas på anställ- ningar som tillträds efter detta datum. 
  
 304 
  
 13 Konsekvenser av förslagen 
  
 Enligt direktivet ska utredaren redogöra för ekonomiska och prak- tiska konsekvenser av sina förslag. Utöver vad som följer av kom- mittéförordningen (1998:1478) ska utredaren även redovisa kon- sekvenserna ur ett barnrättsperspektiv utifrån FN:s konvention om barnets rättigheter och FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning samt konsekvenserna utifrån principerna om  
 icke-diskriminering. 
  
 I enlighet med det som framgår av kommittéförordningen ska en utredning redovisa vilka konsekvenser som utredningens förslag får för kostnader och intäkter för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda. En beräkning av eventuella konsekvenser samt, i förekommande fall, förslag till finansiering ska också redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekven- ser i övrigt ska dessa redovisas. Om förslagen har betydelse för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebygg- ande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställd- heten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de inte- grationspolitiska målen, ska detta också redovisas.1 
  
 Om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade regler ska föreskrifternas konsekvenser redovisas i en konsekvensutred- ning.2 
  
 1 
 14–15 
  a §§ kommittéförordningen (1998:1474). 
  
 26 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. 
  
 305 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2017:51 
  
 13.1Konsekvenser för staten 
  
 Statens skolverk 
  
 Utredningens förslag kommer att få konsekvenser för Skolverkets arbete med prövning för legitimation och behörighet. Detta då förslagen innebär att 
  
 Fler examina kommer att vara behörighetsgivande och därmed kunna ligga till grund för beslut om legitimation och behörighet (fritidspedagoger). 
  
 Fler kommer att omfattas av ett krav på legitimation och behörig- het för att få anställas tills vidare och få ansvara för och bedriva undervisning (lärare i yrkesämnen). 
  
 Ett flertal lärare kommer att ha möjlighet att ansöka om komplet- tering av behörighet (inom undervisning som speciallärare, base- rat på erfarenhet, legitimerade lärare i fritidshemmet, behörighet i årskurs  
 4–6 
  m.fl.) 
  
 Det är svårt att uppskatta antalet personer som kan komma att ansöka om legitimation eller utökad behörighet med anledning av de föreslagna reglerna, dels då t.ex. statistik över hur många yrkes- verksamma lärare i yrkesämnen som redan i dag är legitimerade och behöriga inte finns tillgänglig, dels då det är svårt att avgöra vilket intresse som finns bland enskilda lärare och förskollärare att ansöka om ytterligare behörighet. Skolverket bedömer dock att den abso- luta majoriteten av alla fritidspedagoger som efter 2013 har ansökt om legitimation också har meddelats en lärarlegitimation redan med dagens reglering varför utredningen bedömer att den gruppen bör vara mycket begränsad. Vad gäller lärare i yrkesämnen har drygt 8 000 legitimationer som omfattar minst ett yrkesämne hit- tills utfärdats samtidigt som antalet yrkesverksamma lärare i yrkes- ämnen är drygt 10 000. Handläggningen av ansökningar som rör yrkeslärare kan därför under en period komma att öka, särskilt när fler har genomgått en behörighetsgivande utbildning. 
  
 Ansökningar om legitimation är avgiftsbelagda om inte läraren eller förskolläraren har avlagt behörighetsgivande examen eller fått ett behörighetsbevis av Högskoleverket före den 1 juli 2011. Av- 
  
 306 
  
 SOU 2017:51 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 giften ska motsvara full kostnadstäckning. Utredningen bedömer att antalet lärare och förskollärare som med anledning av den före- slagna regleringen kommer att ansöka om legitimation och som även omfattas av undantaget på kravet att erlägga avgift är begrän- sat. Endast begränsade statliga kostnader i detta hänseende kom- mer därför att uppstå och dessa beräknas därför kunna hanteras inom befintlig ram. 
  
 Vissa kostnader för staten kan dock uppstå i arbetet att hantera överklaganden av beslut som är fattade grundat på sådana ansök- ningar. Vilken denna kostnad blir är beroende på antalet ansök- ningar som den nya regleringen genererar. Generellt sett överklagas  
 2–4 
  procent av alla Skolverkets beslut i legitimationsärenden. Ut- redningen bedömer att de administrativa kostnaderna som kommer att uppstå vid Skolverket och Domstolsverket p.g.a. överklagade beslut är marginella och därför kan hanteras inom befintliga ramar. 
  
 Utredningen föreslår också att Skolverket får ett antal uppdrag med anledning av förslagen som rör legitimations- och behörig- hetsreglerna för vilka myndigheten bör tillföras medel. Detta gäller följande förslag: 
  
 Kompetensutvecklingsinsats för modersmålslärare. Utredningen beräknar en insats för cirka 700 modersmålslärare per år under åren  
 2018–2022. 
  Om antagande görs att samtliga modersmåls- lärare med pedagogisk högskoleexamen är anställda utan tids- begränsning innebär förslaget att samtliga modersmålslärare utan pedagogisk högskoleexamen som är anställda utan tidsbe- gränsning kan delta i utbildningssatsningen liksom cirka hälften av de modersmålslärare som har en tidsbegränsad anställning. Utredningens förslag om ett statsbidrag är beräknat på mot- svarande sätt som det statsbidrag som utgår för matematik och 
  
 speciallärarutbildning inom ramen för Lärarlyftet II, dvs. att 1 000 kronor per högskolepoäng utgår i statsbidrag till huvud- mannen under lärarens studietid, dvs. 30 000 kr per lärare. Ut- bildningskostnaden är beräknad till 50 000 kronor per lärare och är därmed beräknat något högre än den ersättning som univer- sitet och högskolor erhåller inom ramen för utbildningsområdet undervisning respektive det humanistiska utbildningsområdet vilket är i enlighet med erfarenheter från Lärarlyftet II. Kost- nader för Skolverkets administration föreslås inrymmas i de be- räknade medlen. 
  
 307 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2017:51 
  
 Statsbidrag för behörighetsgivande utbildning för lärare i yrkes- ämnen. Den nuvarande möjligheten till statsbidrag utökas och förlängs t.o.m. 2022 när undantaget från legitimation och behö- righet för lärare i yrkesämnen tas bort. Förslaget innebär att Skolverket får möjlighet att fördela statsbidrag till ytterligare cirka 1 100 lärare i yrkesämnen. Tillsammans med den redan pågående satsningen liksom bedömningen att det bland yrkes- lärarna finns ett antal lärare som har gått en yrkeslärarutbildning men inte tagit ut en examen, bland annat flertalet av de som hittills erhållit statsbidrag se avsnitt 9.3, bedömer utredningen att de 3 900 yrkeslärare som i dag saknar en pedagogisk hög- skoleexamen kommer att ha goda möjligheter att nå en sådan. 
  
 Stödmaterial för undervisning i ämnet modersmål och i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare. De uppdrag som Skol- verket föreslås få att för att utveckla och göra tillgängliga mate- rial som kan fungera som stöd i undervisningen beräknas till 5 miljoner kronor var, vilket motsvarar den summa som Skol- verket har haft för uppdraget att ta fram ett stödmaterial för alfabetisering och läs- och skrivinlärning i svenska för invand- rare och svenska som andraspråk på grundläggande nivå inom kommunal vuxenutbildning. 
  
 Informationsinsatser. Utredningen föreslår också att Skolverket ska informera lärare, förskollärare, skolhuvudmän och andra intressenter om de nya legitimations- och behörighetsreglerna liksom att den kampanj om lärar- och förskolläraryrkena som 
  
 bedrivs ska fortsätta även under 2019. Utredningen beräknar 2 miljoner kronor under 2 år för informationsinsatserna samt 7 miljoner kronor, dvs. samma summa som beräknats för kam- panjen under  
 2016–2018, 
  för kampanjen under 2019. 
  
 Uppdragen att se över ämnesplanerna för yrkesämnen respektive föreskrifterna om vilka yrkeskunskaper som krävs för att under- visa i ett yrkesämne bedöms rymmas inom Skolverkets nuvarande förvaltningsanslag. 
  
 Utredningen föreslår också att Skolverket får i uppdrag att utforma samt att ansvara för en befattningsutbildning för förskolechefer i samverkan med vissa universitet och högskolor. Medel bör därför tillföras Skolverket för att en utbildning för 500 förskolechefer per 
  
 308 
  
 SOU 2017:51 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 år ska kunna delta i en utbildning som motsvarar 7,5 högskole- poäng, men även för sådant administrativt arbete som utbildningen kräver såsom utvärdering av utbildningen, ansökningsförfarande samt för den fortlöpande dialogen mellan Skolverket och berörda lärosäten. Utredningen menar att den fördelning som råder mellan stat och huvudman i nuvarande befattningsutbildning också ska gälla den nya, dvs. att staten står för utbildningskostnaden medan huvudmannen svarar för kostnader förknippade med resor och logi. Utredningen beräknar utbildningskostnaden per deltagare till 22 000 kronor, vilket motsvarar kostnaden för den pågående fort- bildningen för förskolechefer. Inklusive administration beräknas Skolverkets kostnad per deltagare till 22 700 kronor. 
  
 Universitet och högskolor 
  
 Universitet och högskolor har ett ansvar för att planera sitt utbild- ningsutbud efter arbetsmarknadens behov och studenternas efter- frågan. Ett ökat krav på legitimation och behörighet för vissa lärar- grupper kommer med stor sannolikhet innebära en ökad efterfrågan på högskoleutbildning i relevanta områden, detta gäller inte minst yrkeslärarutbildningen samt i viss mån även de kompletterande studier som speciallärare ska kunna fullgöra för att utöka sina specia- liseringar. 
  
 Högskolorna har de senaste åren tillförts omfattande medel för att öka antalet platser i lärar- och förskollärarutbildning. En upp- följning av om dessa medel har ökat antalet nybörjarplatser och antalet helårsstudenter i den utsträckning som avsetts bör göras innan ytterligare medel tillförs. Högskolorna kommer också att behöva bidra i den fortbildningssatsning för modersmålslärare som Skolverket föreslås få ansvar för samt i befattningsutbildningen för förskolechefer. Dessa satsningar föreslås dock finansieras genom de anslag som Skolverket förvaltar varför lärosätena i dessa delar inte kommer att få ökade kostnader. 
  
 Universitets- och högskolerådet 
  
 Universitets- och högskolerådet (UHR) ansvarar för vissa uppgifter relevanta för yrkeslärarutbildningen. Bland annat har UHR i upp- 
  
 309 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2017:51 
  
 drag att fr.o.m. höstterminen 2017 samordna sådan validering av yrkeskunskaper som, i enlighet med förordningen (2010:2021) om tillträde till utbildning som leder till yrkeslärarexamen, är nödvändig för att bedöma om sökande till yrkeslärarutbildning uppfyller kraven på särskild behörighet för utbildningen. Myndigheten ansvarar från samma datum också för att fördela medel för genomförda vali- deringar till lärosäten med yrkeslärarutbildning. Med fler sökande till yrkeslärarutbildningen kommer arbetet inom området att bli mer omfattande. I dag finns dock ingen ersättning per genomförd valide- ring fastlagd och det nya sättet att arbeta kan ge vissa effektivitets- vinster varför det är svårt att bedöma hur omfattande den ökade kostnaden blir. Utredningen beräknar dock att anslaget bör ökas från 11,5 miljoner kronor per år till 13,5 miljoner kronor per år från och med 2019 vilket beräknas motsvara arbete med ytterligare cirka 200 valideringar per år. 
  
 UHR föreslås också få i uppgift att se över föreskriften om kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper för särskild behörighet till utbildning som leder till yrkeslärarexamen vilket bedöms rymmas inom ramen för myndighetens nuvarande förvaltningsanslag. 
  
 Statens skolinspektion 
  
 Uppdraget till Skolinspektionen att genomföra en uppföljning av introduktionsperioden beräknas kunna genomföras inom nuvar- ande ram på myndighetens förvaltningsanslag. 
  
 13.2Konsekvenser för skolhuvudmän 
  
 Förslagen innebär, genom utökade möjligheter att ta till vara yrkes- erfarenhet samt möjligheterna till utökade behörigheter för redan legitimerade lärare och förskollärare utan ytterligare utbildning, att skolhuvudmännens möjligheter att använda behöriga lärare i under- visningen ökar. Utökade möjligheter för t.ex. legitimerade lärare i fritidshemmet att komplettera sin behörighet i ytterligare ämnen bedöms också bidra till att arbetet med att anpassa verksamheten ut- ifrån förändrade behov, t.ex. när elevkullars storlek skiftar, under- lättas då lärarna kan användas inom fler årskurser och ämnen. 
  
 310 
  
 SOU 2017:51 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 Förslagen innebär däremot också att vissa lärare och förskollärare kommer att behöva delta i utbildningsinsatser vilket i vissa fall innebär att de under en period inte kan genomföra undervisning i samma omfattning som annars. 
  
 Förslaget om att lärare i yrkesämnen också ska omfattas av krav på legitimation och behörighet påverkar huvudmannens möjligheter att anställa lärare i dessa ämnen liksom behovet av att anställda lärare i yrkesämnen som saknar behörighetsgivande examen deltar i ut- bildning. Detta kommer att skapa utmaningar för huvudmännen, inte minst då det samtidigt råder lärarbrist inom flera yrkesområden. Möjligheten till en förlängd visstidsanställning för obehöriga yrkes- lärare som deltar i behörighetsgivande utbildning samt förslaget om möjlighet till statsbidrag bedöms dock ge huvudmannen förbättrade möjligheter att genomföra förändringen. Utredningen vill betona att ett krav på legitimation och behörighet inte bör beslutas utan att utredningens förslag om statsbidrag beslutas samtidigt. Förslaget innebär också att lärare med legitimation, alternativt rektor, efter 2026 kommer att behöva besluta om betyg tillsammans med de lärare i yrkesämnen som saknar legitimation vilket kan påverka det administrativa arbetet. En konsekvens av förslaget om ändring i skollagen blir också att statsbidrag för höjda löner till lärare, det s.k. lärarlönelyftet, inte kommer att kunna lämnas för lärare i yrkes- ämnen som saknar legitimation fr.o.m. 1 juli 2022 om inte huvud- mannen tidigare har erhållit motsvarande statsbidrag för läraren. 
  
 Förslaget om möjlighet till förlängd visstidsanställning för personer som ska bedriva undervisning i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare när läraren samtidigt deltar i utbildning i svenska som andraspråk förväntas förenkla rekryteringen av lärare till sfi. Goda möjligheter finns i dag för en huvudman att erhålla statsbidrag under den tid en lärare deltar utbildning i svenska som andraspråk. Utredningens förslag innebär också att lärare utan behörighetsgivande examen verksamma i kommunal vuxenutbild- ning i svenska för invandrare liksom i utbildning motsvarande sfi i folkhögskolan ska kunna delta i det pågående Lärarlyftet II och erhålla statsbidrag inom ramen för de medel som finns avsatta. Utredningen återkommer i slutbetänkandet vad gäller eventuell förändring och/eller förlängning av dessa statsbidrag i samband med att frågan om behörighetsgivande fortbildning analyserar. 
  
 311 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2017:51 
  
 Förslaget om att en lärare som inte uppfyller kraven i 2 kap. 13 § skollagen (2010:800) trots det ska kunna bedriva undervisning inom den del av den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen som ger utbildningen dess spetskaraktär innebär förbättrade möjligheter för en huvudman att kunna rekrytera lärare med de efterfrågade sär- skilda specialistkunskaperna men som saknar behörighet. Dessa lärare ska även kunna anställas utan tidsbegränsning. 
  
 Introduktionsperioden 
  
 Sammansättningen av gruppen som omfattas av kravet på att få genomföra introduktion vid sin första anställning förändras något då även personer med utländsk utbildning föreslås ingå. Denna grupp kan, utöver nyexaminerade lärare och förskollärare, också bestå av lärare och förskollärare med omfattande erfarenhet av undervisning från ett annat land vilket gör att planeringen av introduktions- periodens innehåll kan skilja sig åt från andra lärare och förskollära- res. Det kan också påverka vilka lärare och förskollärare som är lämpliga att fungera som mentorer. 
  
 En statlig kompensation om 236,5 miljoner kronor utgår årligen sedan 2011 för genomförande av introduktionsperioden, i enlighet med den kommunala finansieringsprincipen. Regeringen menade när regleringen om introduktionsperioden infördes att avgöra hur mycket tid som bör tas i anspråk för introduktionen i varje enskilt fall varför en schablonersättning skulle utgå. Dessutom varierar antalet nyanställda lärare och förskollärare med behörighetsgivande examen mellan olika år. Ingen förändring av medlen gjordes då regelverket förändrades 2014. Utredningen bedömer att de för- ändringar som här föreslås ryms inom de redan avsatta medlen. De förändringar som föreslås innebär i första hand att tiden för när introduktionsperioden ska genomföras kan komma att förändras. 
  
 Förskolans ledning 
  
 Ett nytt krav på att en obligatorisk befattningsutbildning ska genomföras för den förskolechef som inte tidigare gått motsvar- ande utbildning kommer att få konsekvenser för huvudmannen, bl.a. kommer tid att behöva frigöras för att förskolechefen ska 
  
 312 
  
 SOU 2017:51 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 kunna delta i utbildningen. Utredningen menar att denna tid bör kunna rymmas inom ramen för det ansvar för kompetensutveckling som huvudmannen enligt skollagen har för personal vid förskole- och skolenheter.3 Kommunerna behöver däremot tillföras medel för den ökade kostnad som uppstår för resor, logi samt för lit- teratur vilket utredningen beräknar till cirka 7 000 kronor per del- tagare, totalt 3,5 miljoner kronor per år. Beloppet föreslås tillföras kommunerna i enlighet med den kommunala finansieringsprin- cipen. Utredningens föreslag om en kortare utbildning som främst ska genomföras på distans begränsar huvudmannens kostnader betydligt jämfört med den nuvarande befattningsutbildningen. 
  
 Särskilt om konsekvenser för enskilda skolhuvudmän 
  
 Enskilda huvudmän utför i dag undervisning i de skolformer som påverkas av förslagen i detta betänkande. De enskilda huvudmännen omfattas i dag av samma krav på att använda legitimerade och behö- riga lärare och förskollärare i undervisningen som de kommunala huvudmännen och de konsekvenser som anges ovan för samtliga skolhuvudmän gäller därmed också de enskilda. Utredningen lägger inte några förslag som enbart rör enskilda huvudmän. Vad gäller för- slaget om lärare i yrkesämnen har dock de enskilda skolhuvud- männen en betydligt lägre andel lärare med pedagogisk högskole- examen vilket kan innebära att förslaget om att gruppen ska omfattas av krav på legitimation och behörighet kan komma att påverka dessa huvudmän i högre grad. 
  
 Förslaget om en befattningsutbildning för förskolechefer om 7,5 högskolepoäng omfattar såväl enskilda som kommunala huvud- män. Inte heller inom detta område lägger utredningen några förslag som innebär att olika krav ställs för olika huvudmän. Utredningen har dock uppmärksammat att de små förskoleenheterna vid vilka förskolecheferna bedöms ha svårare att delta i utbildning, till över- vägande del har enskilda huvudmän och har anpassat förslagen därefter, se avsnitt 12.2. Utredningen anser därför att konsekvenser för enskilda företag beaktats. 
  
 3 2 kap. 34 § skollagen (2010:800). 
  
 313 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2017:51 
  
 13.3Sammanfattning ekonomiska konsekvenser 
  
 *Utöver de medel som redan avsatts. 
  
 Finansiering 
  
 Utredningen menar att förslagen i första hand bör finansieras genom tillskott av nya resurser inom ramen för budgetarbetet. Enligt kommittéförordningen ska dock utredningen föreslå finan- siering för de förslag som läggs fram. Utredningen lämnar därför här förslag till möjliga omprioriteringar av befintliga anslag. 
  
 Utredningen bedömer att delar av förslaget om en utbildnings- insats för modersmålslärare liksom kostnaderna för att ta fram stödmaterial för undervisning i modersmål och sfi bör kunna rym- mas inom ramen för de medel som avsatts för Skolverkets uppdrag att genomföra insatser för att stärka utbildningens kvalitet för ny- anlända barn och elever och vid behov för barn och elever med annat modersmål än svenska (U2017/00300/S). För utbildnings- 
  
 314 
  
 SOU 2017:51 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 insatsen för modersmålslärare bör även medel anslagna för kom- pletterande utbildning för personer med utländsk högskoleutbild- ning kunna användas. 
  
 Utredningen föreslår att t.ex. ytterligare grupper ska kunna in- rymmas i det pågående Lärarlyftet II utan att ytterligare medel tillförs. På samma sätt som flera andra utbildningssatsningar för yrkesverksamma lärare och förskollärare pågår dock Lärarlyftet en- bart till och med 2018, för speciallärare till 2019, varför det inte är möjligt att på sikt göra en omfördelning av medlen. På samma sätt avslutas Skolverkets uppdrag om att bedriva fortbildning för för- skolechefer (U2015/03528/S) liksom fortbildningen för rektorer (U2011/01198/S) under 2018 varför det inte heller är rimligt att föreslå en omfördelning av dessa medel för att kunna genomföra befattningsutbildningen för förskolechefer. Utredningen föreslår därför att medel från den nuvarande rektorsutbildningen används för att kunna genomföra den föreslagna befattningsutbildningen för förskolechefer. Detta betyder att färre biträdande rektorer och/ eller förskolechefer ges möjlighet att delta i den nuvarande utbild- ningen vilket kan ifrågasättas men behöver vägas mot nyttan av att till antalet fler förskolechefer ges möjlighet att delta i en befatt- ningsutbildning. 
  
 Som finansiering av satsningarna på statsbidrag för behörighets- givande utbildning för lärare i yrkesämnen och UHR:s utökade kostnader för validering av yrkeslärare liksom Skolverkets informa- tionsuppdrag föreslås att medel överförs från statsbidraget för gymnasial lärlingsutbildning. Statsbidraget för gymnasial lärlings- utbildning är omfattande och har hittills haft en låg nyttjandegrad varför det bedöms som sannolikt att det inte heller under kom- mande år kommer att nyttjas fullt ut. 
  
 13.4Konsekvenser för den enskilda läraren och förskolläraren 
  
 Legitimations- och behörighetsförslagen 
  
 Förslaget om att lärare som undervisar i yrkesämnen också ska omfattas av krav på legitimation och behörighet kommer att påverka den enskilde läraren. Avsikten med de skärpta behörighetsreglerna är att andelen obehöriga lärare i yrkesämnen ska minska. Detta kan 
  
 315 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2017:51 
  
 betyda att de personer som underisar i yrkesämnen men som saknar pedagogisk högskoleexamen behöver vidareutbilda sig och att en ny yrkeslärare inte kan anställas tillsvidare om hon eller han saknar legitimation. Den yrkeslärare som samtidigt deltar i behörighets- givande utbildning ska dock kunna anställas för en längre period än den generella regeln om ett år. Lärare i yrkesämnen som saknar legitimation kommer inte självständigt kunna besluta om betyg efter utgången av juni 2026. Detta kan innebära ett ökat administrativt arbete för de som får besluta om betyg. 
  
 Förslagen i övrigt innebär i de flesta fall möjligheter för den en- skilde läraren, förskolläraren eller fritidspedagogen att få legitimation eller ytterligare behörighet utifrån befintlig utbildning eller yrkes- erfarenhet. Den som har påbörjat en utbildning till fritidspedagog eller motsvarande ska kunna ansöka om att få en examen för ut- bildningen enligt förordning (2011:689) om vissa behörighetsgiv- ande examina för legitimation som lärare och förskollärare och om högskoleutbildningar för vidareutbildning av lärare och förskollärare som saknar lärar- eller förskollärarexamen. 
  
 Ansökningar om legitimation och kompletterande behörigheter är avgiftsbelagda. Avgiften ska motsvara full kostnadstäckning. Kostnaden kommer att belasta den enskilde. Enligt förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskol- lärare är avgiften 1 500 kronor för ansökan om legitimation, och 750 kronor för ansökan om komplettering av legitimation. De fri- tidspedagoger som innan den 1 juli 2011 har avlagt en sådan examen som med förslagen blir behörighetsgivande är undantagna från krav- et på avgift t.o.m. 30 juni 2019. 
  
 Förslaget om att en lärare som inte uppfyller kraven i 2 kap. 13 § skollagen trots det kan bedriva undervisning inom den del av den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen som ger utbildningen dess spetskaraktär kan resultera i att en behörig lärare i ämnet kan få förändrade arbetsuppgifter om huvudmannen anställer person med specialistkunskaper. Den legitimerade och behöriga läraren får också ett ansvar att planera undervisningen och besluta om betyg till- sammans med personen med specialistkompetens vilket kan leda till att de administrativa arbetsuppgifterna ökar. 
  
 316 
  
 SOU 2017:51 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 Introduktionsperioden 
  
 Förslagen förväntas bidra till att fler nya lärare och förskollärare får genomföra en introduktionsperiod liksom att fler erfarna lärare och förskollärare får fungera som mentorer. Förslaget förväntas också bidra till att introduktionsperioden får genomföras tidigare i anställ- ningen än i dag. Förslaget bedöms leda till att fler nyexaminerade lärare och förskollärare än i dag ges bättre möjligheter att utveckla undervisningens kvalitet och att känna sig trygga i sin yrkesroll. En introduktionsperiod som planeras utan att tid avsätts för genom- förandet påverkar dock, både den nya läraren eller förskollärarens liksom mentorns, arbetsbelastning negativt. Det är därför av största vikt att huvudmannen, i samband med att planen för perioden bestäms, också ser över lärarnas eller förskollärarnas totala arbets- belastning. 
  
 Förskolans ledning 
  
 Förslaget om att ändra benämningen för förskolecheferna förväntas innebära att yrkets attraktivitet stärks på sikt. 
  
 Förslaget om att skolledningen för förskolan får en obligatorisk befattningsutbildning kommer att innebära att förskolechefen får bättre förutsättningar att leda och samordna det pedagogiska arbetet. Den tid som förskolechefen deltar i utbildning i stället för att vara i verksamheten kommer dock att påverka den enskilde förskolechef- ens och förskollärarens vardagssituation. Det är därför av stor vikt att förskolechefens totala arbetsbelastning ses över under utbild- ningstiden. 
  
 13.5Konsekvenser för barn och elever 
  
 Skolans arbete ska ta sin utgångspunkt i barnkonventionen i syfte att stärka respekten, skyddet och främjandet av barns mänskliga rättig- heter. Samtliga förslag syftar till att förstärka kvaliteten i under- visningen i skolan vilket bidrar positivt till barns och elevers situa- tion och utvecklingsmöjligheter. De förslag som innebär att t.ex. läraren eller förskolläraren behöver delta i fortbildningsinsatser med- för dock att det enskilda barnet eller elevens situation tillfälligt kan 
  
 317 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2017:51 
  
 påverkas när ordinarie lärare, förskollärare eller förskolechef inte finns i verksamheten. Utredningen menar dock att de positiva kon- sekvenserna av förslagen överväger också ur ett barnperspektiv. 
  
 Desto snabbare en lärare eller förskollärare når en högre grad av yrkesskicklighet och en större trygghet i yrkesrollen desto snab- bare kan en högre kvalitet i undervisningen förväntas. Detsamma gäller för en rektor och förskolechef. En introduktionsperiod av hög kvalitet liksom en genomförd befattningsutbildning bedöms därmed bidra till att fler barn och elever ges goda möjligheter att utvecklas och nå kunskapsmålen. 
  
 Särskilt om konsekvenser för barn och elever med funktionsnedsättning 
  
 Det är av yttersta vikt att alla elever har tillgång till kvalificerade och kompetenta lärare med legitimation och behörighet. Elever med funktionsnedsättningar behöver dessutom ha tillgång till kom- petens utöver den som lärare får i den ordinarie lärarutbildningen. De ändrade behörighetsregler som föreslås för grundsärskola, specialskola, gymnasiesärskola samt särskild utbildning för vuxna, liksom de förändringar som föreslås vad gäller särskilt stöd bedöms kunna justera ett antal otydligheter i gällande reglering och öka flexibiliteten i fråga om för vilken undervisning en lärare med fördjupad specialpedagogisk kompetens kan användas utan att undervisningens kvalitet bedöms försvagas. Förslagen innebär ock- så en möjlighet att kunna ta tillvara den personal som har lång erfarenhet av att bedriva undervisning inom det specialpedagogiska fältet vilket är särskilt viktigt när det råder en omfattande brist på behöriga lärare. När inte det huvudsakliga sättet att kvalitetssäkra undervisningen, dvs. genom att ställa krav på legitimation och be- hörighet, i praktiken inte är möjligt att använda menar utredningen att obehöriga men erfarna lärare har bättre möjligheter att skapa förutsättningar för och barnens och elevernas lärande än obehöriga och oerfarna. 
  
 318 
  
 SOU 2017:51 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 13.6Övriga konsekvenser 
  
 Konsekvenser för jämställdheten 
  
 Drygt 75 procent av de anställda i fritidshemmet med en fritids- pedagogexamen var kvinnor 2016. Möjligheten att få en legitima- tion baserad på en fritidspedagogexamen utan krav på studier i ett undervisningsämne påverkar därmed främst kvinnor. Likaså är fler- talet modermålslärare, cirka två tredjedelar, kvinnor varför även den föreslagna fortbildningsinsatsen huvudsakligen bedöms påver- kar kvinnor. Samtidigt vet vi att kvinnor generellt sett oftare än män har en pedagogisk högskoleexamen och legitimation varför det i detta fall är mer svårbedömt. 
  
 Andelen lärare i yrkesämnen med en pedagogisk högskoleut- bildning är lägre i flera mansdominerade yrkesämnesområden än flertalet kvinnodominerade. Detta betyder att fler män än kvinnor kommer att behöva delta i behörighetsgivande utbildning för att klara kravet på legitimation och behörighet att undervisa. De yrkes- områden där manliga lärare är i majoritet är också de områden där eleverna främst utgörs av pojkar. Generellt sett har pojkar sämre skolresultat än flickor. Insatser för att höja undervisningens kvalitet i dessa delar förväntas bidra till att resultaten kan förbätt- ras. 
  
 Av alla förskolechefer är cirka 7 procent män och 93 procent kvinnor.4 Utredningens förslag både vad gäller att ändra benäm- ningen av förskolechef till rektor men även avseende den obligato- riska befattningsutbildningen, resulterar i att ge ett kvinnodomi- nerat yrke som förskolechef en högre attraktivitet men även bättre förutsättningar för att genomföra uppdraget som skolledare för förskolan. 
  
 Konsekvenser för de integrationspolitiska målen 
  
 Modersmålsundervisning av hög kvalitet är av många skäl viktigt för elever med utländsk bakgrund. Undervisning i sfi med hög kvalitet är av stor betydelse för att vuxna med ett annat modersmål ska kunna lära sig grundläggande vardagssvenska. Satsningar för att öka 
  
 4 Skolverket (2017). PM – Barn och personal i förskolan hösten 2016. Dnr 2017:671. 
  
 319 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2017:51 
  
 kvaliteten i undervisningen i modersmål samt sfi förväntas därför bidra till ökade möjligheter att de integrationspolitiska målen kan nås. Satsningar för att stärka kvaliteten i undervisningen generellt bedöms vara positivt för barn och elever med utländsk bakgrund vilka i genomsnitt lägre skolresultat än elever med svensk bakgrund. 
  
 Lärare och förskollärare med en utländsk behörighetsgivande utbildning omfattas av samma regelverk som de med en svensk lärarutbildning vilket bedöms vara positivt, precis som för övriga lärare, för deras möjlighet att genomföra en undervisning av hög kvalitet samt vilja och möjlighet att stanna i yrket. 
  
 Konsekvenser för Sveriges medlemskap i Europeiska unionen 
  
 Enligt rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP (EGT L 175, s. 43) finns en skyldighet för medlemsstaterna att in- föra bestämmelser för att förhindra missbruk genom användandet av på varandra följande visstidsanställningskontrakt eller visstidsanställ- ningsförhållanden. I departementspromemorian Genomförande av deltids- och visstidsdirektiven (Ds 2001:6) görs bedömningen att skollagens regler om möjlighet att tidsbegränsa avtal om anställning av obehöriga lärare (2 kap. 21 § skollagen) är en objektiv grund för förnyad visstidsanställning och att skollagen därför inte behöver ändras med anledning av visstidsdirektivet (s. 63 f.). Arbetsdomstol- en har i mål AD 2013 nr 42 accepterat denna bedömning. Utred- ningen bedömer att skälen till förslagen om möjlighet till förlängd visstidsanställning när den obehöriga yrkesläraren eller läraren som undervisar inom kommunal vuxenutbildning i svenska som andra- språk deltar i utbildning utgör en objektiv grund för förnyad viss- tidsanställning och att förslaget inte strider mot visstidsdirektivet. 
  
 Lärar- och förskolläraryrkena är reglerade yrken och omfattas därmed av det s.k. yrkeskvalifikationsdirektivet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkän- nande av yrkeskvalifikationer, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/55/EU). Enligt direktivet är den mottag- ande medlemsstaten skyldig att bedöma de kvalifikationer som med- borgaren har förvärvat i en annan medlemsstat och erkänna dessa om 
  
 320 
  
 SOU 2017:51 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 de motsvarar de kvalifikationer som gäller i den mottagande med- lemsstaten. 
  
 Utredningens förslag innebär att en lärare i yrkesämnen med utländsk examen efter 2022 alltid kommer att behöva legitimation och behörighet för att anställas och bedriva undervisning utan tids- begränsning. Samma krav kommer att ställas på den med svensk utbildning. Förslagen innebär även att lärare med en utländsk exa- men kommer att få möjlighet att genomföra en introduktionsperiod. Introduktionsperioden utgör dock ingen sådan kvalifikation som krävs för behörighet att utöva yrket i Sverige varför inte förslaget får några konsekvenser i detta avseende. Detta gäller även förslaget om obligatorisk befattningsutbildning för förskolechefer då förslaget avser ett krav på fortbildning eller vidareutbildning hos en person som har anställts och inte ett krav för tillträde till yrket. 
  
 Övriga konsekvenser 
  
 Utredningen bedömer att förslagen inte medför några sådana kon- sekvenser inom något annat område som avses i 15 § kommitté- förordningen än det ovanstående. 
  
 321 
  
 14 Författningskommentar 
  
 14.1Förslaget till 
  
 lag om ändring i skollagen (2010:800) 
  
 2 kap. 
  
 21 § I fråga om tidsbegränsning av en anställning som lärare eller för- skollärare i skolväsendet gäller, utöver bestämmelserna i lagen (1982:80) om anställningsskydd, att den som ska bedriva undervisning 
  
 1.enligt 18 § får anställas för högst ett år i sänder, 
  
 2.inom ramen för en sådan försöksverksamhet som avses i 22 b § får anställas för högst två år, 
  
 3.enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 22 c § får anställas för högst tre år. 
  
 I fall som avses i första stycket 2 får anställningstiden förlängas till högst tre år, om det finns särskilda skäl. 
  
 I de fall som avses i första stycket 3 får anställningstiden förlängas till högst fyra år om det finns särskilda skäl. 
  
 I paragrafen finns bestämmelser om tidsbegränsning av en lärares anställning när den inte uppfyller kraven på legitimation i 2 kap. 13 § skollagen. Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse förutom att första stycket 3 har tillkommit. 
  
 Bestämmelsen ska läsas tillsammans med 2 kap. 22 c § skollagen samt förordning om anställning vid viss utbildning i svenska som andraspråk. 
  
 En lärare som ska bedriva undervisning i kommunal vuxenut- bildning i svenska för invandrare ska få anställas under högst tre år även om läraren saknar legitimation och behörighet. Detta gäller om läraren samtidigt deltar i utbildning som motsvarar högskole- 
  
 323 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2017:51 
  
 utbildning på grundnivå eller avancerad nivå i svenska som andra- språk. Anställningstiden får förlängas till högst fyra år om det finns särskilda skäl. Med särskilda skäl avses exempelvis att den stude- rande inte kunnat genomföra högskoleutbildningen i svenska som andra språk inom utsatt tid med anledning av en lång sjukfrånvaro eller föräldraledighet. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 10.4. 
  
 22 a § En huvudman som har anställt en lärare eller förskollärare som har behörighetsgivande examen ska se till att läraren eller förskolläraren i omedelbar anslutning till att anställningen påbörjas genomför en intro- duktionsperiod om inte läraren eller förskolläraren tidigare har genomfört en sådan introduktionsperiod. Huvudmannen ska sträva efter att läraren eller förskolläraren får genomföra introduktionsperioden inom undervisning som i huvudsak svarar mot lärarens eller förskollärarens behörighet. 
  
 Första stycket gäller inte lärare och förskollärare som anställs för att med stöd av 17 eller 18 §§ eller föreskrifter som meddelas med stöd av 13 § tredje stycket bedriva viss undervisning utan att vara behörig enligt 13 § första stycket. Om läraren eller förskolläraren inom samma anställ- ning avlägger en behörighetsgivande examen ska dock huvudmannen se till att läraren eller förskolläraren genomför en sådan introduktionsperiod som avses i första stycket. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om introduktionsperioden och om ytterligare undantag från första stycket. 
  
 Paragrafen motsvarar i huvudsak den tidigare lydelsen. Paragrafen reglerar den introduktionsperiod som en nyanställd lärare och för- skollärare ska erhålla i omedelbar anslutning till att anställningen påbörjas. Ändringen i första stycket innebär en justering av bestäm- melsen för att tydliggöra att det är vid en lärares eller förskollärares första anställning som introduktionsperioden ska genomföras för lärare eller förskollärare med behörighetsgivande examen. 
  
 Ändringen i andra stycket är också en justering av bestämmelsen genom att samtliga lärare och förskollärare med en behörighets- givande examen som är nya i det svenska skolväsendet får genom- föra en introduktionsperiod. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 11.7. 
  
 324 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningskommentar 
  
 22 c § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, med undantag från 13 §, meddela föreskrifter om tidsbegränsade anställningar av personer som ska bedriva undervisning i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare och som samtidigt genomför en utbildning som mot- svarar högskoleutbildning på grundnivå eller avancerad nivå i svenska som andraspråk. 
  
 Paragrafen, som är ny, innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 
  
 I paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att, med undantag från huvudregeln i 13 § att en lärare ska vara legitimerad och behörig för viss undervisning för att få bedriva undervisningen om dessa personer samtidigt genomför en utbildning i svenska som andraspråk som motsvarar högskoleutbild- ning på grundnivå eller avancerad nivå. 
  
 Bestämmelsen ska läsas tillsammans 21 § andra stycket 3 och fjärde stycket samt med förordning om anställning vid viss utbildning i svenska som andraspråk. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 10.4. 
  
 14.2Förslaget till 
  
 lag om ändring i skollagen (2010:800) 
  
 2 kap. 
  
 9 § Det pedagogiska arbetet vid en förskole- eller skolenhet ska ledas och samordnas av en rektor. Rektorn ska särskilt verka för att utbildningen ut- vecklas. 
  
 Rektorn ska benämnas på detta sätt. Benämningen ska förbehållas den som har en anställning som rektor. 
  
 En ställföreträdare får utses för en rektor. 
  
 Paragrafen motsvarar i huvudsak den tidigare lydelsen. I paragrafen finns bestämmelser om den som har ledningsansvaret för förskola och skola. Ändringen innebär att titeln förskolechef ersätts med rektor. Därigenom benämns ledningen för förskolan på samma sätt som rektor för övriga skolformer. I övrigt har inte det juridiska an- svaret för en förskole- eller skolenhet ändrats. Endast i sådana fall där det riskerar att bli otydligt vid vilken förskole- eller skolenhet som 
  
 325 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2017:51 
  
 rektor är ansvarig för ska det anges om ansvaret avser en rektor vid en förskoleenhet. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 12.1.4. 
  
 10 § Rektorn beslutar om sin enhets inre organisation och ansvarar för att fördela resurser inom enheten efter barnens och elevernas olika förutsätt- ningar och behov. Rektorn fattar i övrigt de beslut och har det ansvar som framgår av särskilda föreskrifter i denna lag eller andra författningar. 
  
 Rektorn får uppdra åt en anställd eller en uppdragstagare vid förskole- eller skolenheten som har tillräcklig kompetens och erfarenhet att fullgöra enskilda ledningsuppgifter och besluta i frågor som avses i första stycket, om inte annat anges. 
  
 Paragrafen motsvarar i huvudsak den tidigare lydelsen. I paragrafen finns bestämmelser om rektorns beslutanderätt och möjlighet att delegera sin beslutanderätt. Ändringen består i att titeln förskolechef har ersatts med rektor men innebär i övrigt inte att det juridiska ansvaret för en förskole- eller en skolenhet har ändrats. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 12.1.4. 
  
 11 § Som rektor får bara den anställas som genom utbildning och erfaren- het har pedagogisk insikt. 
  
 Paragrafen motsvarar i huvudsak den tidigare lydelsen. Ändringen består i att titeln förskolechef har ersatts med rektor. Behörighets- kravet för att inneha ledningsansvaret för en förskole- eller skolen- het har dock inte ändrats. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 12.1.4. 
  
 12 § Varje huvudman ska se till att rektorerna går en särskild befattnings- utbildning eller en utbildning som kan jämställas med denna. Utbild- ningen ska påbörjas snarast möjligt efter det att rektorn har tillträtt sin anställning och vara genomförd inom fyra år efter tillträdesdagen eller, när det gäller sådan befattningsutbildning som rektorer vid förskoleenheter ska gå inom två år efter tillträdesdagen. 
  
 Skyldigheten för en huvudman enligt första stycket gäller inte i fråga om rektorer som 
  
 326 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningskommentar 
  
 –tidigare gått befattningsutbildning eller en äldre statlig rektorsutbildning, 
  
 –genom annan utbildning eller yrkeserfarenhet har förvärvat kunskaper som av en högskola som anordnar befattningsutbildning har jämställts med sådan utbildning, eller 
  
 –den 1 juli 2019 är verksamma som rektorer vid en förskoleenhet eller den 15 mars 2010 är verksamma som rektorer i övriga skolformer. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utbildning enligt första stycket. 
  
 Paragrafen motsvarar i huvudsak den tidigare lydelsen men har kompletterats med en reglering om befattningsutbildning för rek- torer verksamma vid en förskoleenhet. Första stycket tredje meningen reglerar sådan befattningsutbildning som rektorer ansvariga för en förskolenehet ska genomföra. I likhet med vad som gäller för övriga rektorer avseende när befattningsutbildning ska påbörjas och av- slutas, ska en befattningsutbildning som rektor vid en förskoleen- het påbörjas snarast efter det att den har tillträtt sin tjänst och vara genomförd inom två år från tillträdesdagen. 
  
 Andra stycket reglerar när en rektor inte behöver genomgå en utbildning enligt första stycket. Ändringen innebär att en rektor som deltagit i en sådan utbildning som utformats för rektorer vid förskoleenheter dock måste genomgå den längre befattningsutbild- ningen om den blir rektor vid en skolenhet. Enligt tillägget i tredje stycket omfattas inte rektorer som anställts senast den 1 juli 2019 av obligatoriet i första stycket tredje meningen. Med utbildning i tredje stycket avses både den befattningsutbildning som riktar sig gentemot rektor i förskolan som skolan. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 12.2.4. 
  
 15 § En legitimerad lärare eller förskollärare har ansvar för den undervis- ning som han eller hon bedriver. 
  
 Detsamma gäller en lärare som är undantagen från krav på legitimation enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 13 § tredje stycket och den som bedriver undervisning i fall som avses i 17 § och 18 § andra stycket 1 och 2. 
  
 I paragrafen finns bestämmelser om ansvaret för undervisningen. Av paragrafen framgår att legitimerade lärare och förskollärare 
  
 327 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2017:51 
  
 samt vissa andra lärare har ett individuellt ansvar för den under- visning de bedriver. 
  
 Av andra stycket framgår vilka andra lärare än de som har legiti- mation som har individuellt ansvar för undervisningen. Paragrafen motsvarar i huvudsak den tidigare lydelsen förutom att hänvis- ningen till 18 § andra stycket 2 har tagits bort och får till följd att lärare som saknar legitimation och behörighet för att bedriva under- visning i ett yrkesämne inte får ansvara för undervisningen. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4. 
  
 17 § Lärare som inte uppfyller kraven i 13 § får trots det bedriva 
  
 1.annan undervisning på ett främmande språk än språkundervisning om de har 
  
 a)en utländsk lärarutbildning som motsvarar en svensk lärarexamen, och 
  
 b)kompetens att undervisa på det främmande språket, och 
  
 1.1undervisning i fristående skolor och fristående fritidshem med särskild pedagogisk inriktning. 
  
 Paragrafen motsvarar i huvudsak den tidigare lydelsen men den tidigare punkten 2, om att en lärare som inte uppfyller kraven enligt 13 § trots det får bedriva undervisning i fritidshem om han eller hon har en svensk eller utländsk högskoleutbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsvarande, har tagits bort. En fritidspedagogexamen eller motsvarande ska hädanefter vara be- hörighetsgivande för lärarlegitimation. Någon anledning till att fort- satt undanta denna grupp från krav på legitimation finns därför inte. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3. 
  
 17 a § Lärare som inte uppfyller kraven i 13 § får trots det bedriva under- visning inom den del av den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen i gymnasieskolan som ger dess spetskaraktär. En sådan lärare ska 
  
 1.vara lämplig att bedriva undervisning, och 
  
 2.ha uppvisat hög konstnärlig skicklighet inom det estetiska område utbild- ningen avser. 
  
 328 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningskommentar 
  
 I paragrafen finns bestämmelser som kompletterar 13 § i fråga om vilka som ska användas för undervisning. 
  
 Med undervisning inom den del av den riksrekryterande este- tiska spetsutbildningen som ger dess spetskaraktär avses den del av undervisningen som kräver sådana ämneskunskaper som ligger utöver vad en student kan erhålla inom en ämneslärarutbildning inom de estetiska ämnena bild, dans, musik eller teater. För att upprätthålla en spetsnivå krävs sådana specialiserade kunskaper inom det estetiska ämnesområdet av den undervisande läraren än vad en lärarlegitimation och behörighet ger. 
  
 Av andra meningen första punkten framgår att lärare som ska be- driva undervisning inom den del av den riksrekryterande estetiska spetsutbildningen som ger dess spetskaraktär ska vara lämplig att bedriva undervisningen. För att kunna rekrytera en sådan lärare krävs att huvudmannen gjort en bedömning avseende personens förmåga att fullgöra den undervisning som läraren anställs för och som van- ligen fullgörs av legitimerad och behörig lärare. Bedömningen görs utifrån kraven i styrdokumenten samt elevernas individuella behov av undervisning. Det ska också finnas skäl att anta att personen har en tillräcklig pedagogisk kompetens. 
  
 Av andra meningen andra punkten framgår att läraren även ska ha uppvisat en hög konstnärlig skicklighet inom det estetiska område som utbildningen avser. För att erhålla sådan konstnärlig skicklighet, s.k. särskilda specialistkunskaper, krävs att kunskaperna och färdig- heterna inhämtats genom andra erfarenheter, antingen omfattande konstnärlig utbildning alternativt genom arbetslivserfarenheter. 
  
 Den lärare som avses i 17 a § ska ge tillräckligt underlag till den ansvariga och behöriga läraren för att den ska kunna sätta betyg. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2. 
  
 18 § Om det inte finns någon att tillgå inom huvudmannens organisation som uppfyller kraven enligt 13 § eller om det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna eller barnen, får en annan lärare eller för- skollärare bedriva undervisningen. En sådan lärare eller förskollärare ska 
  
 1.vara lämplig att bedriva undervisningen, och 
  
 2.i så stor utsträckning som möjligt ha en utbildning som motsvarar den utbildning som är behörighetsgivande. 
  
 329 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2017:51 
  
 En person som avses i första stycket får bedriva undervisning under högst ett år i sänder. Detta gäller dock inte om undervisningen avser 
  
 1.modersmål, eller 
  
 2.individuella kurser eller orienteringskurser i kommunal vuxenutbildning. 
  
 I paragrafen finns bestämmelser som reglerar förutsättningarna för att huvudmannen ska få göra undantag från 2 kap. 13 § första stycket. Paragrafen motsvarar i huvudsak den tidigare lydelsen förutom att undantaget för att bedriva undervisning i ett yrkesämne har tagits bort. När ändringen träder i kraft får en lärare som saknar legiti- mation och behörighet för undervisningen bedriva undervisning i ett yrkesämne högst ett år i sänder. 
  
 Av övergångsbestämmelserna till denna lag framgår att lärare som saknar legitimation och som bedriver undervisning i ett yrkes- ämne är behöriga att besluta om betyg om den ingått avtal om an- ställning utan tidsbegränsning före den 1 juli 2022, dock längst till utgången av juni 2026. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4. 
  
 20 § Endast den som har legitimation får anställas som lärare eller för- skollärare i skolväsendet utan tidsbegränsning. 
  
 Den som inte har legitimation som lärare får dock anställas som lärare i skolväsendet utan tidsbegränsning, om han eller hon ska undervisa i modersmål eller orienteringskurser i kommunal vuxenutbildning. Detta gäller bara om 
  
 1.det saknas sökande som har legitimation, 
  
 2.den sökande har tillräcklig kompetens för att undervisa i det aktuella ämnet eller på den aktuella kursen, och 
  
 3.det finns särskilda skäl att anta att den sökande är lämplig att bedriva undervisningen. 
  
 Även en lärare som är undantagen från krav på legitimation enligt före- skrifter som meddelats med stöd av 13 § tredje stycket och den som ska bedriva undervisning som avses i 17 § och 17 a § får anställas som lärare eller förskollärare i skolväsendet utan tidsbegränsning. 
  
 I paragrafen finns bestämmelser om förutsättningarna för en huvud- man att anställa en lärare. Paragrafen motsvarar i huvudsak den 
  
 330 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningskommentar 
  
 tidigare lydelsen förutom att lärare utan legitimation som ska under- visa i ett yrkesämne inte längre undantas från paragrafens första stycke. När ändringen avseende att undantag från legitimation för yrkeslärare tas bort i paragrafens andra stycke kommer dessa inte längre kunna anställas utan tidsbegränsning. 
  
 Tredje stycket har även kompletterats med en reglering avseende lärare som omfattas av 17 a §, dvs lärare som ska bedriva under- visning inom den del av den riksrekryterande estetiska spetsutbild- ningen som ger dess spetskaraktär. Dessa lärare föreslås kunna anställas utan tidsbegränsning. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4 och 6.2. 
  
 21 § I fråga om tidsbegränsning av en anställning som lärare eller för- skollärare i skolväsendet gäller, utöver bestämmelserna i lagen (1982:80) om anställningsskydd, att den som ska bedriva undervisning 
  
 1.enligt 18 § får anställas för högst ett år i sänder, 
  
 2.inom ramen för en sådan försöksverksamhet som avses i 22 b § får anställas för högst två år, 
  
 3.som avses i 22 c § får anställas för högst tre år, 
  
 4.ett yrkesämne och samtidigt genomför en sådan utbildning som leder till en yrkeslärarexamen får anställas under högst tre år. 
  
 I fall som avses i första stycket 2 får anställningstiden förlängas till högst tre år, om det finns särskilda skäl. 
  
 I de fall som avses i första stycket 3 och 4 får anställningstiden för- längas till högst fyra år, om det finns särskilda skäl. 
  
 I paragrafen finns bestämmelser om tidsbegränsning av en lärares anställning när den inte uppfyller kraven på legitimation i 2 kap. 13 § skollagen. Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse förutom att första stycket 4 är ny. 
  
 Första stycket 4 reglerar att en olegitimerad lärare som ska be- driva undervisning i ett yrkesämne kan anställas under högst tre år om hon eller han samtidigt genomför sådan utbildning som leder till en yrkeslärarexamen. Enligt tredje stycket kan en sådan an- ställningstid förlängas till högst fyra år om det finns särskilda skäl. Med särskilda skäl avses exempelvis att den studerande inte kunnat genomföra yrkeslärarutbildningen inom utsatt tid med anledning 
  
 331 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2017:51 
  
 av en lång sjukfrånvaro eller föräldraledighet. Anställningstiden får dock inte överstiga fyra år. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4. 
  
 22 a § En huvudman som har anställt en lärare eller förskollärare som har behörighetsgivande examen ska se till att läraren eller förskolläraren i omedelbar anslutning till att anställningen påbörjas genomför en intro- duktionsperiod om inte läraren eller förskolläraren tidigare har genomfört en sådan introduktionsperiod. Introduktionsperioden ska i huvudsak genomföras inom undervisning som svarar mot lärarens eller förskollära- rens behörighet. 
  
 Första stycket gäller inte lärare och förskollärare som anställs för att med stöd av 17, 17 a eller 18 §§ eller föreskrifter som meddelas med stöd av 13 § tredje stycket bedriva viss undervisning utan att vara behörig en- ligt 13 § första stycket. Om läraren eller förskolläraren inom samma an- ställning avlägger en behörighetsgivande examen ska dock huvudmannen se till att läraren eller förskolläraren genomför en sådan introduktions- period som avses i första stycket. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om introduktionsperioden och om ytterligare undantag från första stycket. 
  
 Paragrafen reglerar den introduktionsperiod som en nyrekryterad lärare ska erhålla i omedelbar anslutning till att anställningen på- börjas. Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse förutom en ändring i andra stycket. Ändringen innebär att även sådana lärare enligt 2 kap. 17 a § är undantagna kravet på en intro- duktionsperiod under förutsättning att hon eller han inte avlägger en behörighetsgivande examen inom samma anställning. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 11.7. 
  
 4 kap. 
  
 4 § Kvalitetsarbetet på enhetsnivå ska genomföras under medverkan av lärare, förskollärare, övrig personal och elever. Barn i förskolan, deras vårdnadshavare och elevernas vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta i arbetet. 
  
 Rektorn ansvarar för att kvalitetsarbete vid enheten genomförs enligt första och andra styckena. 
  
 332 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningskommentar 
  
 Paragrafen innehåller bestämmelser om förskole- och skolenheternas systematiska kvalitetsarbete. Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse förutom att titeln förskolechef i andra stycket har ersatts med rektor. Ändringen innebär således ingen förändring avseende ansvaret för det systematiska kvalitetsarbetet vid förskole- och skolenheterna, utan detta ankommer fortfarande på ledningen för förskolan respektive skolan. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 12.1.4. 
  
 6 kap. 
  
 10 § En lärare, förskollärare eller annan personal som får kännedom om att ett barn eller en elev anser sig ha blivit utsatt för kränkande behandling i samband med verksamheten är skyldig att anmäla detta till rektorn. En rektor som får kännedom om att ett barn eller en elev anser sig ha blivit utsatt för kränkande behandling i samband med verksamheten är skyldig att anmäla detta till huvudmannen. Huvudmannen är skyldig att skynd- samt utreda omständigheterna kring de uppgivna kränkningarna och i förekommande fall vidta de åtgärder som skäligen kan krävas för att för- hindra kränkande behandling i framtiden. 
  
 Första stycket första och andra meningarna ska tillämpas på motsva- rande sätt om ett barn eller en elev anser sig ha blivit utsatt för trakas- serier eller sexuella trakasserier på sätt som avses i diskrimineringslagen (2008:567). 
  
 För verksamhet som avses i 25 kap. och för fritidshem som inte är integrerade med en skolenhet eller förskoleenhet gäller första och andra styckena för den personal som huvudmannen utser. 
  
 Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet att anmäla, ut- reda och vidta åtgärder mot kränkande behandling. Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse förutom att i första stycket har titeln förskolechef har ersatts med rektor. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 12.1.4. 
  
 8kap. 
  
 9§ Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling ska ges det stöd som deras speciella behov kräver. 
  
 Om det genom uppgifter från förskolans personal, ett barn eller ett barns vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att ett barn är i 
  
 333 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2017:51 
  
 behov av särskilt stöd, ska rektorn se till att barnet ges sådant stöd. Barnets vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta vid utformningen av de särskilda stödinsatserna. 
  
 Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet att ge särskilt stöd och att utreda behov av sådant stöd, som gäller för barn i för- skolan. Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse förutom att i andra stycket har titeln förskolechefen har ersatts med rektorn. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 12.1.4. 
  
 14.3Förslaget till 
  
 lag om ändring i skollagen (2010:800) 
  
 21 § I fråga om tidsbegränsning av en anställning som lärare eller för- skollärare i skolväsendet gäller, utöver bestämmelserna i lagen (1982:80) om anställningsskydd, att den som ska bedriva undervisning 
  
 1.enligt 18 § får anställas för högst ett år i sänder, 
  
 2.inom ramen för en sådan försöksverksamhet som avses i 22 b § får anställas för högst två år, 
  
 3.ett yrkesämne och samtidigt genomför en sådan utbildning som leder till en yrkeslärarexamen får anställas under högst tre år. 
  
 I fall som avses i första stycket 2 får anställningstiden förlängas till högst tre år, om det finns särskilda skäl. 
  
 I de fall som avses i första stycket 3 får anställningstiden förlängas till högst fyra år, om det finns särskilda skäl. 
  
 I paragrafen finns bestämmelser om tidsbegränsning av en lärares anställning när den inte uppfyller kraven på legitimation i 2 kap. 13 § skollagen. Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse förutom att första stycket 3, om att personer som ska bedriva undervisning i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare och som samtidigt genomför en utbildning som motsvarar högskole- utbildning på grundnivå eller avancerad nivå i svenska som andra språk, har upphävts. Regleringen i den tidigare lydelsen av 21 § 4 om att den som ska bedriva undervisning i ett yrkesämne och samtidigt 
  
 334 
  
 SOU 2017:51 
  
 Författningskommentar 
  
 genomför en yrkeslärarutbildning för att nå en yrkeslärarexamen får anställas under högst tre år, regleras i stället i 21 § 3. 
  
 14.4Förslaget till ändring i lag (2010:801) om införande av skollagen (2010:800) 
  
 33 § I fråga om lärare eller förskollärare som saknar legitimation för att bedriva undervisning i skolväsendet och som har ingått avtal om anställning som lärare, förskollärare eller fritidspedagog före den 1 juli 2011 tillämpas under tiden för anställningen 2 kap. 3 § första och andra styckena eller 2 a kap. 3 § andra stycket i 1985 års skollag i stället för 2 kap. 13, 17 och 18 §§ i den nya skollagen, dock längst till utgången av juni 2015 eller, när det gäller undervisning i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna, längst till utgången av juni 2021. 
  
 Lärare som saknar legitimation för att besluta om betyg enligt 3 kap. 16 § i den nya skollagen och som har ingått avtal om anställning som lärare, förskollärare eller fritidspedagog före den 1 juli 2011 är under tiden för anställningen behöriga att besluta om betyg, dock längst till utgången av juni 2015 eller, när det gäller betyg i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna, längst till utgången av juni 2021. 
  
 Första stycket gäller inte lärare och förskollärare som avses i 2 kap. 17 § i den nya skollagen och som före den 1 juli 2011 har ingått avtal om anställning för att bedriva sådan undervisning som avses i samma paragraf. I fråga om en lärare som avses i 2 kap. 17 § första stycket 1 i den nya skollagen gäller detta dock bara om han eller hon uppfyller de krav som anges där. 
  
 Andra stycket gäller inte lärare som har ingått avtal om anställning utan tidsbegränsning före den 1 juli 2011 för att bedriva sådan undervisning som avses i 2 kap. 20 § andra eller tredje stycket i den nya skollagen. 
  
 Paragrafen innehåller övergångsbestämmelser om lärare och förskol- lärare som saknar legitimation för att bedriva undervisning i skol- väsendet. 
  
 Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse för- utom att den övergångsperiod som gäller i fråga om krav på legiti- mation och behörighet för att få bedriva undervisning och besluta om betyg i skolväsendet förlängs till utgången av juni 2021 när det gäller undervisning i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.4. 
  
 335 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2017:51 
  
 14.5Förslaget till ändring i lag (2010:801) om införande av skollagen (2010:800) 
  
 I fråga om lärare eller förskollärare som saknar legitimation för att bedriva undervisning i skolväsendet och som har ingått avtal om anställning som lärare, förskollärare eller fritidspedagog före den 1 juli 2011 tillämpas under tiden för anställningen 2 kap. 3 § första och andra styckena eller 2 a kap. 3 § andra stycket i 1985 års skollag i stället för 2 kap. 13, 17 och 18 §§ i den nya skollagen, dock längst till utgången av juni 2015 eller, när det gäller undervisning i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna, längst till utgången av juni 2021. 
  
 Lärare som saknar legitimation för att besluta om betyg enligt 3 kap. 16 § i den nya skollagen och som har ingått avtal om anställning som lärare, förskollärare eller fritidspedagog före den 1 juli 2011 är under tiden för anställningen behöriga att besluta om betyg, dock längst till utgången av juni 2015 eller, när det gäller betyg i grundsärskolan, specialskolan, gymnasiesärskolan eller särskild utbildning för vuxna, längst till utgången av juni 2021. 
  
 Första stycket gäller inte lärare och förskollärare som avses i 2 kap. 17 § i den nya skollagen och som före den 1 juli 2011 har ingått avtal om anställning för att bedriva sådan undervisning som avses i samma paragraf. I fråga om en lärare som avses i 2 kap. 17 § första stycket 1 i den nya skollagen gäller detta dock bara om han eller hon uppfyller de krav som anges där. 
  
 Andra stycket gäller inte lärare som har ingått avtal om anställning utan tidsbegränsning före den 1 juli 2011 för att bedriva sådan undervisning som avses i 2 kap. 20 § andra eller tredje stycket i den nya skollagen 
  
 Paragrafen innehåller övergångsbestämmelser om lärare och förskol- lärare som saknar legitimation för att bedriva undervisning i skol- väsendet. 
  
 Paragrafen överensstämmer i sin helhet med tidigare lydelse för- utom att hänvisningen till 2 kap. 17 § skollagen i paragrafens andra stycke har ändrats med anleding av att 2 kap. 17 § första stycket 2 har tagits bort. En fritidspedagogexamen eller motsvarande ska vara be- hörighetsgivande för lärarlegitimation varför dessa inte längre ska vara undantagna kravet på legitimation enligt 2 kap. 17 §. I undervisningen i fritidshemmet ska det dock fortsatt få finnas annan personal med sådan utbildning eller erfarenhet att elevernas utveckling och lärande främjas i fritidshemmet enligt 2 kap. 14 § skollagen. 
  
 Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3. 
  
 336 
  
 Referenslista 
  
 Lagar 
  
 Språklag (2009:600). 
  
 Skollag (2010:800). 
  
 Lag (2010:801) om införande av skollagen (2010:800). 
  
 EU-rätt 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 sep- tember 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/55/EU (yrkes- kvalifikationsdirektivet). 
  
 Rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP (viss- tidsdirektivet). 
  
 Förordningar och föreskrifter 
  
 Skolförordningen (1971:235). Högskoleförordning (1993:100). Kommittéförordning (1998:1474). 
  
 Förordning (2007:222) om statsbidrag för fortbildning av lärare samt fritidspedagoger och motsvarande. 
  
 Förordning (2007:223) om uppdragsutbildning för fortbildning av lärare och viss annan personal. 
  
 Förordning (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. 
  
 337 
  
 Referenslista 
  
 SOU 2017:51 
  
 Förordning (2008:793) om försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning. 
  
 Förordning (2008:1101) om högskoleutbildning som kompletterar avslutad utländsk utbildning. 
  
 Gymnasieförordning (2010:2039). Förordning (2011:7) om dansarutbildning. 
  
 Förordning (2011:183) om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, för- skola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och för- skolechefer. 
  
 Skolförordning (2011:185). 
  
 Förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 Förordning (2011:355) om försöksverksamhet med riksrekryterande spetsutbildning i grundskolans högre årskurser. 
  
 Förordning (2011:686) om kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämneslärarexamen. 
  
 Förordning (2011:1108) om vuxenutbildning. 
  
 Förordning (2012:144) om statsbidrag för kompetensutveckling av lärare i yrkesämnen. 
  
 Förordning (2013:60) om statsbidrag för behörighetsgivande ut- bildning för lärare i yrkesämnen. 
  
 Förordning (2013:693) om ändring i förordningen (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 
  
 Förordning (2014:854) om vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år och statsbidrag för sådan utbildning. 
  
 Förordning (2016:100) om statsbidrag för höjda löner till lärare och vissa andra personalkategorier. 
  
 Förordning (2016:350) om försöksverksamhet med anställning under viss kompletterande utbildning. 
  
 Förordning (2016:709) om statsbidrag för fortbildning av lärare när det gäller svenska som andraspråk och kommunal vuxenutbild- ning i svenska för invandrare. 
  
 Förordning (2016:958) om ändring i högskoleförordningen (1993:100). 
  
 338 
  
 SOU 2017:51 
  
 Referenslista 
  
 Förordning (SKOLFS 1998:16) om läroplan för förskolan. 
  
 Förordning (SKOLFS 2009:2) om kursplan för kommunal vuxen- utbildning i svenska för invandrare. 
  
 Förordning (SKOLFS 2010:35) om ändring i förordning (SKOLFS 1998:16) om läroplan för förskolan. 
  
 Förordning (SKOLFS 2010:37) om läroplan för grundskolan, för- skoleklassen och fritidshemmet. 
  
 Förordning (SKOLFS 2010:144) om läroplan för gymnasieskolan. 
  
 Förordning (SKOLFS 2010:250) om läroplan för specialskolan samt för förskoleklassen och fritidshemmet i vissa fall. 
  
 Förordning (SKOLFS 2010:251) om läroplan för sameskolan samt för förskoleklassen och fritidshemmet i vissa fall. 
  
 Förordning (SKOLFS 2010:255) om läroplan för grundsärskolan. Förordning (SKOLFS 2012:101) om läroplan för vuxenutbildningen. Förordning (SKOLFS 2013:148) om läroplan för gymnasiesärskolan. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2010:144) om ämnesplan i ämnet specialidrott. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:14) om examensmål för yrkesdansarutbildningen i gymnasieskolan. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:15) om kurser för yrkes- dansarutbildningen. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:16) om ämnesplan och kun- skapskrav för ämnet dansgestaltning för yrkesdansare i yrkes- dansarutbildningen. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:17) om ämnesplan och kun- skapskrav för ämnet dansteknik för yrkesdansare i yrkes- dansarutbildningen. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2011:159) om vad som krävs för att en lärares kompetens ska vara relevant för vissa ämnen i gymnasieskolan. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkesämne. 
  
 Skolverkets allmänna råd (SKOLFS 2014:40) om arbete med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram. 
  
 339 
  
 Referenslista 
  
 SOU 2017:51 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2014:44) om introduktionsperiod för lärare och förskollärare 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2015:13) om ämnesplan för ämnet gymnasieingenjören i praktiken inom vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2015:26) om poängplan för vidare- utbildning i form av ett fjärde tekniskt år. 
  
 Skolverkets föreskrifter (SKOLFS 2016:30) om urval till vidareut- bildningen i form av ett fjärde tekniskt år. 
  
 Föreskrifter om ändring (SKOLFS 2017:1) av Skolverkets före- skrifter (SKOLFS 2011:159) om vad som krävs för att en lärares kompetens ska vara relevant för vissa ämnen i gymnasieskolan. 
  
 Föreskrifter (SKOLFS 2017:2) om ändring av Skolverkets före- skrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkesämne. 
  
 Universitets och högskolerådets föreskrifter (UHRFS 2013:4) om kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper för särskild behörig- het till utbildning som leder till yrkeslärarexamen. 
  
 Rättsfall 
  
 Arbetsdomstolen, mål AD 2013 nr 42. 
  
 Internationella överenskommelser 
  
 FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. FN:s konvention om barnets rättigheter (barnkonventionen). 
  
 Propositioner och lagrådsremisser 
  
 Proposition 1975:26. Riktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken med mera. 
  
 Proposition 1990/91:18. Om ansvaret för skolan. Proposition 1997/98:93. Läroplan för förskolan. Proposition 2004/05:11. Kvalitet i förskolan. 
  
 340 
  
 SOU 2017:51 
  
 Referenslista 
  
 Proposition 2008/09:199. Högre krav och kvalitet i gymnasieskolan. 
  
 Proposition 2009/10:27. Obligatorisk befattningsutbildning för ny- anställda rektorer. 
  
 Proposition 2009/10:165. Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet. 
  
 Proposition 2009/10:89. Bäst i klassen – en ny lärarutbildning. Proposition 2010/11:19. Ett steg framåt – en ny dansarutbildning. Proposition 2010/11:20. Legitimation för lärare och förskollärare. Proposition 2011/12:50. En gymnasiesärskola med hög kvalitet. Propositon 2012/13:01. Budgetproposition för 2013. 
  
 Proposition 2012/13:187. Vissa skollagsfrågor. 
  
 Proposition 2013/14:188. Gymnasieingenjörsutbildning för konkur- renskraft och tillväxt. 
  
 Proposition 2013/14:220. Ändrade regler om introduktionsperiod för lärare och förskollärare. 
  
 Proposition 2014/15:44. Möjligheter till fjärrundervisning. 
  
 Proposition 2015/16:23. Anställning under viss kompletterande ut- bildning. 
  
 Proposition 2016/17:1. Budgetproposition 2017. 
  
 Riksdagsskrivelser 
  
 Riksdagsskrivelse 2010/11:81 Överlämnande av utbildningsutskottets betänkande 2010/11:UbU4 En ny dansarutbildning m.m. 
  
 Övrigt från regeringen och Utbildningsdepartementet 
  
 Dir. 2016:116. Förbättrade möjligheter för elever att utveckla sitt nationella minoritetsspråk. 
  
 Departementspromemorian Genomförande av deltids- och viss- tidsdirektiven (Ds 2001:6.) 
  
 Regeringens promemoria Legitimation för lärare och förskollärare. U2010/2818/S. 
  
 341 
  
 Referenslista SOU 2017:51 
  
 Regeringens 
  
 beslut angående Uppdragen att förstärka tillgången 
  
 på lärare i 
  
 nationella minoritetsspråk. Dnr A2013/2958/DISK, 
  
 A2014/3289/DISK. 
  
 Regeringens beslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2014 avseende Statens skolverk. U2014/4412/GV 
  
 Regeringens beslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2016 avseende Statens skolverk. Dnr. U2015/01806/GV. 
  
 Regeringens beslut angående Uppdrag att ta fram ett stödmaterial i alfabetisering och läs- och skrivinlärning. Dnr. U2015/3466/GV. 
  
 Regeringens beslut om Regleringsbrev för budgetåret 2017 för Statens skolverk. U2016/01673/GV, U2016/01708/S, U2016/04154/GV m.fl. 
  
 Regeringens beslut angående Uppdrag att genomföra en fortsatt informationskampanj om lärar- och förskolläraryrkena. 
  
 U2016/02129/S. 
  
 Regeringens ändringsbeslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2016 avseende länsstyrelserna. Dnr. Fi2016/02461/RS. 
  
 Regeringens beslut angående Uppdragen om samverkan för bästa skola. Dnr U2015/03357/S samt U2017/00301/S. 
  
 Regeringens beslut angående Regleringsbrev för budgetåret 2017 avseende Universitets- och högskolerådet. Dnr U2016/05494/135 och U2016/05632/UH. 
  
 Regeringens promemoria Validering med mervärde. Ds 2016:24. 
  
 Regeringens beslut angående Uppdrag om en översyn av läroplanen för förskolan. Dnr. U2017/01929/S. 
  
 Utbildningsdepartementet. Utbildning för bättre etablering, Presen- tation av Roy, Oliver och Jones Knutsson 160111. 
  
 Statens offentliga utredningar (SOU) 
  
 SOU 2008:52. Legitimation och skärpta behörighetsregler. 
  
 SOU 2009:27. Ta klass. 
  
 SOU 2013:76. Svenska för invandrare – valfrihet, flexibilitet och anpassning. 
  
 342 
  
 SOU 2017:51 
  
 Referenslista 
  
 SOU 2016:12. Ökade möjligheter till modersmålsundervisning och studiehandledning på modersmål. 
  
 SOU 2016:35. Vägen in i det svenska skolväsendet. 
  
 SOU 2016:77. En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. 
  
 SOU 2017:35. Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. 
  
 Myndigheter 
  
 Arbetsförmedlingen (2016). Arbetsförmedlingens lägesbedömning av arbetet med snabbspåren. 
  
 Högskoleverket (2012). Behovet av en särskild specialpedagog- examen och specialpedagogisk kompetens i den svenska skolan 
  
 (rapport 2012:11 R). 
  
 Länsstyrelserna (2016). Mottagande och etablering av nyanlända 2015, Enkätundersökning riktad till Sveriges samtliga kommuner. 
  
 SCB (2016). Arbetskraftsbarometern 2016 – Vilka utbildningar ger jobb? 
  
 SCB (2016). ”Vanligt arbeta kort tid som lärare”. Artikel Nr 2016:37. 
  
 Skolinspektionen. Bedömningsunderlag förskola och annan peda- gogisk verksamhet, version 1.1. 
  
 Skolinspektionen (2012). I maginalen – En granskning av moders- målsundervisning och tvåspråkig undervisning i de nationella minoritetsspråken. Rapport 2012:2. 
  
 Skolinspektionen (2012), Förskola, före skola – lärande och bärande, Kvalitetsgranskningsrapport (2012:7) om förskolans arbete med det pedagogiska uppdraget. 
  
 Skolinspektionen (2014).  
 Bedömnings-PM. 
  Pedagogisk insikt genom utbildning och erfarenhet – behörighetskrav för rektorer och för- skolechefer. 
  
 Skolinspektionen (2014). Lärares och förskollärares introduktions- period. Dnr. 2014:1396. 
  
 Skolinspektionen (2016). Förskolechefens ledning – Om att ta ansvar för den pedagogiska verksamheten. 
  
 343 
  
 Referenslista SOU 2017:51 
  
 Skolinspektionen (2016). Förskolans kvalitet och måluppfyllelse  
 2015–2017. 
  Delrapport 1. 
  
 Skolinspektionen (2016). Förskolans pedagogiska uppdrag – Om undervisning, lärande och förskollärares ansvar. 
  
 Skolverket (2008). Med annat modersmål – elever i grundskolan och skolans verksamhet. Rapport 321. 
  
 Skolverket (2011). Fritidshemmet – lärande i samspel med skolan. Skolverket (2013). Attityder till skolan 2012. 
  
 Skolverket (2013). Skolverkets lägesbedömning 2013 (Rapport 387). 
  
 Skolverket (2014). Beskrivande data 2013 (Rapport 399). 
  
 Skolverket (2014). Invandrare som påbörjat utbildning i svenska för invandrare. Dnr 2013:299. 
  
 Skolverket (2014). De fyra första åren med rektorsprogrammet – En uppföljning av tre kursgruppers utbildning. 
  
 Skolverket (2014). Yrkeslärare per program (Rapport 414). 
  
 Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier. Dnr 2014:725. 
  
 Skolverket (2015). Introduktionsperiod för lärare och förskollärare. Skolverkets stödmaterial om introduktionsperiod för nyanställda lärare och förskollärare. Nytt stödmaterial från 2015. 
  
 Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag enligt förordning (2011:355) avseende omfattning och utvärdering av försöksverk- samhet med riksrekryterande spetsutbildning i grundskolans högre årskurser läsåret 2014/15. Dnr 2015:357. 
  
 Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag att förstärka tillgången på lärare i nationella minoritetsspråk. Dnr 2015:798. 
  
 Skolverket (2015). Redovisning av uppdrag enligt förordning (2011:355) avseende omfattning och utvärdering av försöksverk- samhet med riksrekryterande spetsutbildning i grundskolans högre årskurser läsåret 2014/15. Dnr 2015:357. 
  
 Skolverket (2015). Skolverkets lägesbedömning 2015. 
  
 Skolverket (2015). Rektorsprogrammet. Måldokument för  
 2015–2021. 
  Skolverket (2016). Attityder till skolan 2015. 
  
 Skolverket (2016). Beskrivande data 2015 (Rapport 434). Skolverket (2017). Beskrivande data 2016. 
  
 344 
  
 SOU 2017:51 
  
 Referenslista 
  
 Skolverket (2017). Skolverkets årsredovisning 2016. 
  
 Skolverket (2017). Elever och skolenheter i grundskolan läsåret 2016/17. Dnr 2016:1320. 
  
 Skolverket (2017). Konsekvensutredning – Omklassificering av ämnet specialidrott och ändrade bestämmelser för behörighet i ämnet spe- cialidrott. Dnr 2016:1530. 
  
 Skolverket (2017), PM – Barn och personal i förskolan hösten 2016. (Dnr 2017:671). 
  
 Skolverket (2017). Redovisning av uppdrag att undersöka om det finns köer till kommunal vuxenutbildning i svenska som invand- rare. Dnr. 2017:293. 
  
 Skolverkets officiella statistik.  
 www.skolverket.se/statistik-och- 
  utvardering. 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting, Arbetsgivarförbundet Pacta samt Lärarförbundets och Lärarnas Riksförbunds Samverkansråd. 
  
 Prolongering av Huvudöverenskommelse om lön och allmänna anställningsvillkor samt rekommendation om lokalt kollektivavtal m.m. – HÖK 12. 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting (2016). Åtgärdsförslag för att hantera lärarbristen inom sfi. Dnr. 16/04974. 
  
 Universitetskanslersämbetet (2017). Utvärdering av tre komplette- rande pedagogiska utbildningar (Rapport 2017:7). 
  
 Universitets- och högskolerådets antagningsstatistik.  
 www.uhr.se/studier-och-antagning/Antagningsstatistik/ 
  
 Övrigt 
  
 Biesta, Green (2010). Good Education in Age of Measurement, Ethics, Politics, Democracy. Paradigm Publishers. 
  
 Cuban, L. (1993). How teachers taught: Constancy and change in American classrooms,  
 1880–1990. 
  Teachers College Press. 
  
 Cuban, Miller, Phillips (2010). Cutting Through the Hype – The Essential Guide to School Reform. Morgan.  
 EPPI-Centre 
  (2004). The impact of newly qualified teachers (NQT) 
  
 introduction programmes on the enhancement of teacher expertise, professional development, job satisfaction or retention rates: a 
  
 345 
  
 Referenslista 
  
 SOU 2017:51 
  
 systematic review of research literature on induction. LÄST- projektet. 
  
 Saunders, Phillips (2009). Visible learning: a synthesis of over 800 meta- analyses relating to achievement. London: Routledge. 
  
 Norton, M. (1995). Invandrarbarns möjligheter, om kunskapsutveckling och språkutveckling i förskola och skola. 
  
 Peterson, Bass, Lynch (2012). Utmärkt undervisning. Framgångsfaktorer i svensk och internationell belysning. Natur 
  
  Kultur. 
  
 Thomas, Lynch (2013). Improbable Scholars. The Rebirth of A Great American School System and A Strategy For America’s Schools. 
  
 Oxford University Press. 
  
 Taylor, U. (2006). På väg mot en yrkesidentitet: mentorskap som stöd för nyblivna lärares professionaliseringsprocess. 
  
 Organisation for Economic  
 Co-operation 
  and Development, OECD (2005). Teachers matter : attracting, developing and retaining effective teachers. OECD Publishing. 
  
 Organisation for Economic  
 Co-operation 
  and Development, OECD (2016). Teaching excellence through Professional Learning and Policy Reform – Nguyen from around the world. OECD Publishing. 
  
 Stevenson, Å.  Fransson, G. (red.) (2001). De första ljuva åren: lärares första tid i yrket. Lund: Studentlitteratur. 
  
 Garcia, A (2006). Första tiden i yrket – från student till lärare. En studie av de svårigheter nyblivna lärare möter under sin första tid i yrket. 
  
 SUHF (2016). Inventering av språkämnen – sammanställning med kommentarer 161106. 
  
 Svenskt Näringsliv (2016). Rekrytering – när teknik utveckling och digitalisering förändrar jobben. 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting (2016). Åtgärdsförslag för att hantera lärarbristen inom sfi. Dnr. 16/04974. 
  
 TCO (2016). Mer än var fjärde nyanländ finns i ett bristyrke. 
  
 346 
  
 SOU 2017:51 
  
 Referenslista 
  
 Fletcher, Hayes, V. (2002). A National Study of School Effec- tiveness for Language Minority Student’  
 Long-Term 
  Academic Achievement Final Report: Project1.1. 
  
 www.gih.se/Utbildning/Varautbildningar/Program/Lararprogrammet/  
 Inriktning-mot-arbete-i-gymnasieskolan/ 
  (Hämtad senast 170523). 
  
 www.lararforbundet.se/artiklar/farre-larare-far-introduktionsar- 
  
 efter-andrade-regler 
  (Hämtad senast 170520). 
  
 347 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2016:76 
  
 Bättre skola genom mer attraktiva skolprofessioner 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 15 september 2016 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ska lämna förslag som syftar till att ge bättre förutsättningar för lärare, förskollärare, rektorer och förskolechefer att utföra sina uppdrag och bl.a. se över behörighets- och legitima- tionsreglerna. Utredaren ska arbeta i dialog med de som medverkar i den nationella samlingen för läraryrket. 
  
 Utredaren ska bl.a. 
  
 se över och vid behov lämna förslag på justeringar av legitima- tions- och behörighetsreglerna, 
  
 se över hur lärare och förskollärare kan stärkas i sin profession, bl.a. hur en god introduktion i lärar- och förskolläraryrkena kan säkras, 
  
 se över vissa examina, 
  
 se över karriärvägsreformen, 
  
 se över lärares, rektorers och förskolechefers administrativa arbetsbörda, 
  
 utreda om förskolechefer i förskolan ska benämnas rektorer i skollagen, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 349 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 Den del av uppdraget som avser justeringar av legitimations- och behörighetsreglerna, uppdraget att utreda om förskolechefer i för- skolan bör benämnas rektorer i skollagen och uppdraget att se över hur en god introduktion i lärar- och förskolläraryrkena kan säkras ska redovisas senast den 1 juni 2017. Uppdraget i övrigt ska redovi- sas senast den 1 december 2017. 
  
 Allt sämre resultat i grundskolan och varierande kvalitet i förskolan 
  
 Den svenska skolan står inför betydande utmaningar inte minst i form av sjunkande resultat i grundskolan och en mycket stor brist på lärare. Resultaten i de internationella kunskapsmätningarna har tydligt försämrats, både över tid och i jämförelse med omvärlden. Utvecklingen har pågått under lång tid, men har accelererat under de senaste åren. Sverige uppvisar t.ex. den sämsta resultatutveck- lingen av alla länder i OECD (Organisation för Economic Co- operation and Development) i den senaste  
 PISA-mätningen 
  i mate- matik, läsförståelse och naturvetenskap (PISA 2012, Statens Skol- verks rapport 398).  
 PISA-undersökningen 
  visar också att skillnader i resultat mellan skolor har ökat. 
  
 Skolinspektionens granskningar visar att kvaliteten varierar i förskolan och att olika förskolor lyckas olika bra med att uppfylla förskolans pedagogiska uppdrag och att möta barnens behov av närvaro, tröst och uppmärksamhet (se t.ex. Förskolans kvalitet och måluppfyllelse  
 2015–2017, 
  delrapport 1, dnr 2015:3 364). 
  
 Skickliga lärare och förskollärare är en nyckelfaktor 
  
 Skickliga och engagerade lärare är en nyckelfaktor för att vända resultatutvecklingen i den svenska skolan, men utvecklingen av läraryrkets status och attraktivitet är oroande. Enligt den interna- tionella studien TALIS 2013 (The Teaching and Learning Inter- national Survey) ansåg endast fem procent av Sveriges lärare att läraryrket har hög status, och bara varannan lärare skulle välja att bli lärare igen. Under ett antal år har Sverige haft problem med rekryteringen till läraryrket. Insatser har gjorts för att stärka lärar- yrkets status och attraktivitet och för att locka fler till utbildning- 
  
 350 
  
 SOU 2017:51 Bilaga 1 
  
 arna. Intresset för utbildningarna har också ökat kraftigt sedan 2011, efter den senaste reformen av lärarutbildningarna, men är fortfarande inte tillräckligt högt för att kunna svara mot arbets- marknadens efterfrågan. 
  
 Det är förskollärares och annan personals uppgift att följa, sti- mulera och utmana barnens utveckling och lärande (Läroplan för förskolan Lpfö 98, reviderad 2010). Förskollärare har ett särskilt ansvar, i den verksamhet som personalen genomför gemensamt, för att läroplanens mål och intentioner uppfylls och att det målin- riktade arbetet främjar varje barns utveckling och lärande (prop 2009/10:165, s. 263). Störst betydelse för kvaliteten i för- skolan har personalens utbildning och kompetens (Sheridan S., Harris I., Förskolan – arena för barns lärande, 2010). 
  
 Samtidigt väntas skolväsendets rekryteringsbehov av lärare, för- skollärare och fritidspedagoger under de kommande åren vara mycket stort. Enligt de senaste prognoserna, som tar sin utgångs- punkt i Statens skolverks lärarprognos (2015), kan bristen komma att uppgå till 60 000 lärare, förskollärare och fritidspedagoger fram till 2019. Den aktuella flyktingsituationen har inneburit att Sverige under 2015 har tagit emot drygt 71 000 barn under 18 år, varav 35 300 ensamkommande. Såväl det stora antalet barn och elever i behov av utbildning inom förskola, skola och vuxenutbildning och övriga skolformer som statliga satsningar på fler anställda i förskola och skola, kan innebära att rekryteringsbehovet ökar ytterligare. 
  
 Ansvaret för skolväsendet 
  
 Den ansvarsfördelning som gäller för skolväsendet innebär att huvud- männen har ansvaret för att verksamheten genomförs på ett sådant sätt att de nationella mål som riksdag och regering fastställt för verksamheten kan nås. Det innebär t.ex. att huvudmännen har det fullständiga arbetsgivaransvaret för personalen i skolväsendet. Inom vissa skolformer finns det dock möjlighet att lägga ut utbild- ning på entreprenad. Samtidigt kan det finnas behov av att på natio- nell nivå stödja och stimulera utvecklingen i skol- och utbildnings- verksamheterna, t.ex. genom olika insatser för att stärka bl.a. för- skollärar- och läraryrkenas status. Det är ett gemensamt ansvar för stat och skolhuvudmän att vända den negativa utvecklingen. 
  
 351 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 En nationell samling för läraryrket 
  
 Regeringen har en tydlig ambition att förbättra resultaten i skolan. En förutsättning för det är att det finns tillgång till skickliga lärare. Samtidigt som det är av yttersta vikt att på kort sikt svara mot be- hovet av lärare i skolväsendet finns det behov av att stärka lärar- yrkets status och attraktivitet för att på sikt säkra tillgången till kompetenta lärare. Ett sådant arbete behöver ske på såväl nationell som lokal nivå. I budgetpropositionen för 2015 (prop. 2014/15:1) och i 2015 års ekonomiska vårproposition (prop. 2014/15:100) avi- serade regeringen därför en nationell samling för läraryrket. Med en nationell samling för läraryrket vill regeringen bidra till att skapa en samsyn kring de utmaningar som finns för lärar- och förskollärar- yrkena. Detta görs genom att regeringen i dialog med Friskolornas riksförbund, Idéburna skolors riksförbund, Lärarförbundet, Lärarnas Riksförbund, Lärarutbildningskonventet, Sveriges förenade student- kårer, Sveriges Kommuner och Landsting, Sveriges Skolledarförbund och Sveriges universitets- och högskoleförbund tar del av deras syn på vad som bör göras och gemensamt diskuterar strategier och tänkbara åtgärder. I arbetet inom ramen för den nationella samlingen har ett antal förslag till insatser identifierats som viktiga för att bl.a. höja läraryrkets status och göra det mer attraktivt och för att stärka rektorers och förskolechefers förutsättningar att utföra sina upp- drag. Även förslag till insatser för att stärka förskollärares och fritidspedagogers professionsutveckling har identifierats. Flera för- slag har redan genomförts men ett antal frågor som kräver ytterligare utredning har identifierats. 
  
 2015 års skolkommission (U2015:03) har regeringens uppdrag att lämna förslag som syftar till höjda kunskapsresultat, förbättrad kvalitet i undervisningen och en ökad likvärdighet i skolan (dir. 2015:35). I delbetänkandet Samling för skolan – Nationella målsättningar och utvecklingsområden för kunskap och likvärdig- het (SOU 2016:38) görs bedömningen att det behöver vidtas kraft- fulla åtgärder för att komma till rätta med den akuta bristen på be- höriga lärare. Skolkommissionen kommer att redovisa konkreta förslag inom området i sitt slutbetänkande som lämnas i januari 2017. 
  
 Genom detta direktiv till en ny utredning tar regeringen ett samlat grepp om övriga frågor som behöver utredas i syfte att lämpliga åt- 
  
 352 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 gärder ska kunna vidtas. Arbetet inom ramen för utredningen ska ske i dialog med parterna i nationell samling för läraryrket. 
  
 Uppdraget att se över och vid behov lämna förslag 
  
 på justeringar av legitimations- och behörighetsreglerna 
  
 Som huvudregel får endast den som har legitimation anställas som lärare eller förskollärare i skolväsendet utan tidsbegränsning (2 kap. 20 § skollagen [2010:800]). För att få bedriva undervisning ska en lärare eller förskollärare som huvudregel dessutom vara behörig för den undervisning han eller hon ska bedriva (2 kap. 13 § skollagen). Vidare har en legitimerad lärare eller förskollärare ett individuellt ansvar för den undervisning som han eller hon bedriver (2 kap. 15 § skollagen). För att självständigt få sätta betyg krävs som huvud- regel att läraren har legitimation (3 kap. 16 § skollagen). 
  
 Det är Skolverket som på regeringens uppdrag ansvarar för att meddela legitimationer och i samband med detta bedöma och ange lärarens eller förskollärarens behörighet. Den som inte har legiti- mation som lärare eller förskollärare kan dock under vissa förut- sättningar anställas utan tidsbegränsning om han eller hon ska un- dervisa i modersmål eller i ett yrkesämne i gymnasieskolan, gymna- siesärskolan eller motsvarande skolformer i den kommunala vuxen- utbildningen eller om undervisningen avser individuella kurser eller orienteringskurser i kommunal vuxenutbildning. Detta gäller bara under förutsättning att det saknas sökande som har legitimation, att den sökande har tillräcklig kompetens för att undervisa i det aktuella ämnet eller på den aktuella kursen, och om det finns sär- skilda skäl att anta att den sökande är lämplig att bedriva undervis- ningen (2 kap. 20 § skollagen). En sådan lärare som har anställts utan tidsbegränsning får självständigt besluta om betyg (se t.ex. 8 kap. 1 c § gymnasieförordningen [2010:2039]). 
  
 Det finns även undantagsbestämmelser för de lärare som bedriver annan undervisning på ett främmande språk (engelska) än språk- undervisning och för de lärare som bedriver undervisning i fristående skolor med särskild pedagogisk inriktning, Waldorf (2 kap. 17 § skol- lagen och 1 kap. 3 och 4 §§ förordningen [2011:326] om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare). 
  
 353 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 Hur kan legitimations- och behörighetsreformen justeras för att bättre svara mot behoven i skolväsendet? 
  
 Legitimations- och behörighetsreformen är en viktig del i arbetet för att stärka lärar- och förskollärarprofessionerna. Ytterst syftar reformen till att varje elev och barn ska få möta kompetenta och behöriga lärare och förskollärare. Grundprincipen i reformen, att en behörighetsgivande examen krävs för legitimation, ska därför gälla även fortsättningsvis, men det är angeläget att en så pass ge- nomgripande reform analyseras och vid behov justeras. För att reformen ska ha legitimitet är det viktigt att den tjänar sitt syfte, dvs. att den bidrar till att stärka och säkra kvaliteten i undervis- ningen genom att säkerställa att lärare och förskollärare har adekvat och tillräcklig utbildning för den undervisning de bedriver. 
  
 Sedan reformen genomfördes 2011 har en rad förändringar i re- gelverket gjorts, exempelvis i form av beslut om ytterligare över- gångsbestämmelser. Det finns dock skäl att överväga om ytterligare justeringar av regelverket behövs. Det finns exempelvis lärare som ifrågasätter varför de inte får lärarlegitimation eller en viss behörig- het trots att de anser sig ha rätt och tillräcklig utbildning. Kravet på behörighetsgivande examen som grund för legitimation ska stå fast, men det är viktigt att identifiera de eventuella problem som uppstår utifrån reglerna för legitimation och behörighet och föreslå lös- ningar. 
  
 Det kan i vissa fall röra sig om att ett fåtal högskolepoäng fattas i lärarens utbildning, men där möjligheten att få sina kunskaper och färdigheter validerade för tillgodoräknande inte fungerar tillfreds- ställande i praktiken. 
  
 Det kan vidare handla om behörighet som speciallärare. Det kan finnas välutbildade lärare inom det specialpedagogiska fältet som med vissa justeringar av gällande regelverk och med viss komplette- rande utbildning skulle kunna uppnå behörighet som speciallärare. Det handlar också om vilken utbildning som ska krävas för behö- righet att undervisa i riksgymnasiesärskolan för döva och hörsel- skadade där det i praktiken kan finnas ett behov av kompetens både vad gäller teckenspråk och utvecklingsstörning. 
  
 Det handlar dessutom om vilka krav som ska ställas för be- hörighet att undervisa vid vissa utbildningar i gymnasieskolan som avviker från gymnasieskolans nationella program, t.ex. estetiska 
  
 354 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 spetsutbildningar, riksidrottsgymnasier och nationellt godkända idrottsutbildningar. Dessa utbildningar har behov av specialistkom- petens i vissa ämnen, vilket i praktiken kan vara svårt att förena med kravet på en lärarexamen. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 identifiera eventuella problem som följer av reglerna för legiti- mation och behörighet, 
  
 bedöma om det finns behov av att justera reglerna om legitima- tion och behörighet utan att reformens grundprincip förändras för att underlätta kompetensförsörjning, 
  
 föreslå hur behovet av specialistkompetens för undervisningen i specialidrott och estetiska ämnen i spetsutbildningar i gymna- sieskolan kan tillgodoses genom att utreda vilka krav på behö- righet som ska ställas, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Ska undantagen för modersmålslärare och yrkeslärare på sikt upphöra? 
  
 Det finns i dag undantag från kravet på legitimation för bl.a. mo- dersmålslärare och yrkeslärare. Dessa lärare får under vissa förut- sättningar anställas utan tidsbegränsning och självständigt sätta betyg utan att kravet på legitimation är uppfyllt. 
  
 I samband med riksdagens behandling av propositionen Vissa skolfrågor (prop. 2012/13:187) beslutade riksdagen att tillkänna- ge att regeringen bör återkomma till riksdagen med en plan för hur fler yrkesgrupper kan innefattas i legitimationsreformen (bet. 2013/14:UbU6, rskr. 2013/14:27). I utbildningsutskottets betänkande Vissa bestämmelser om legitimation och behörighet för lärare och förskollärare (bet. 2013/14:UbU6) anges att målet ska vara att även yrkeslärare, lärare i den kommunala vuxenutbild- ningen, modersmålslärare, fritidspedagoger m.fl. ska kunna bli och vara legitimerade. 
  
 Såväl yrkeslärare som modersmålslärare kan redan i dag få legi- timation om de uppfyller kraven för detta. Däremot finns det un- dantag från kraven på legitimation och behörighet för att undervisa 
  
 355 
  
 Bilaga 1 SOU 2017:51 
  
 i yrkesämnen, modersmål, individuella kurser och orienterings- kurser. 
  
 När det gäller yrkeslärare bedömer Skolverket i sin prognos över behovet av olika lärarkategorier (U2015/03512/S) att Sverige står inför en mycket stor brist. Yrkeslärare är också den lärarkate- gori som i högst utsträckning lämnar läraryrket för att arbeta ut- anför skolväsendet. Cirka 60 procent av lärarna i yrkesämnen hade läsåret 2015/2016 en pedagogisk högskoleexamen. Även bristen på lärare i modersmål är mycket omfattande. Endast 34 procent av de tjänstgörande modersmålslärarna i grundskolan hade en pedagogisk högskoleexamen läsåret 2015/2016. Motsvarande andel i gymnasie- skolan var 38 procent. Utöver detta råder det även en brist på mo- dersmålslärare som inte har en pedagogisk högskoleexamen. Med anledning av den stora tillströmningen av nyanlända elever beräk- nas bristen öka ytterligare. 
  
 Regeringen bedömer att kvaliteten i undervisningen i yrkesäm- nen och i modersmål skulle kunna öka om fler lärare i dessa ämnen hade en behörighetsgivande utbildning. Om möjligheten till un- dantag från kravet på legitimation upphör kan det utgöra ett inci- tament för fler att skaffa en behörighetsgivande utbildning. Det är också möjligt att yrkes- och modersmålslärarnas status stärks om möjligheten till undantag upphör, vilket å ena sidan på lång sikt skulle kunna förbättra rekryteringsläget. Å andra sidan bedöms ett strängare legitimationskrav på kort sikt innebära ännu större svå- righeter att rekrytera yrkes- och modersmålslärare. Det kan också innebära att de lärare som i dag undervisar tas från undervisningen för att genomgå behörighetsgivande utbildning. Om en sådan för- ändring ska göras måste den göras på lång sikt och föregås av en analys över vilka eventuella insatser som krävs för att förändringen ska vara genomförbar. 
  
 Det är vanligt att modersmålslärare som s.k. ettämneslärare un- dervisar endast ett fåtal elever per skola, vilket innebär att de har flera arbetsplatser och mycket restid. Modersmålsundervisningen kan också äga rum efter ordinarie skoltid. Sådana förutsättningar gör troligtvis inte att attraktiviteten i yrket ökar. Regeringen anser därför att det bör utredas om, och i så fall hur, möjligheten att genom enkla vägar komplettera behörighet med ytterligare ett ämne, t.ex. moderna språk, skulle kunna vara ett sätt att få fler att och söka sig till och stanna i yrket. 
  
 356 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 Utredaren ska därför 
  
 överväga om undantagen från kraven på legitimation och be- hörighet för lärare i modersmål och i yrkesämnena bör upphöra och hur en sådan förändring i så fall ska kunna genomföras, 
  
 om undantagen föreslås upphöra, föreslå en tidsplan för när undantagen för dessa lärare ska upphöra med hänsyn till till- gången på lärare med behörighetsgivande utbildning, 
  
 föreslå insatser för hur andelen behöriga lärare i yrkesämnen och modersmål kan öka, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Hur kan lärarförsörjningen till kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare (sfi) säkerställas? 
  
 Sverige tog 2015 emot ett historiskt stort antal asylsökande och de närmaste åren kommer att präglas av att nyanlända ska etablera sig i Sverige. Detta har bidragit till att behovet av fler behöriga lärare i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare (sfi) har ökat kraftigt. Bland personer som undervisar vuxna, t.ex. lärare med folk- högskollärarexamen, finns erfarenhet och kunskap som kan tas till vara för att undervisa i sfi. Exempelvis skulle lärare med folkhög- skollärarexamen genom kompetensutveckling kunna bli lämpliga för uppgiften. Det är samtidigt viktigt att balansera ett akut behov av fler lärare mot långsiktiga strategier för att stärka läraryrkets attrak- tivitet och för att öka andelen legitimerade och behöriga lärare. Grundprincipen i reformen, att en behörighetsgivande examen krävs för legitimation, ska därför gälla även fortsättningsvis. 
  
 Utredaren ska 
  
 utreda om det finns lärare med annan utbildning än en lärarexa- men, t.ex. personer med folkhögskollärarexamen, som genom kompetensutvecklingsinsatser ska kunna få anställas tillsvidare som lärare, ansvara för undervisningen och självständigt sätta betyg i sfi, 
  
 föreslå hur lärarförsörjningen till sfi kan säkras och vid behov lämna förslag till justeringar av bestämmelserna om legitimation och behörighet för denna lärargrupp, 
  
 357 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 föreslå insatser för att andelen behöriga  
 sfi-lärare 
  i skolväsendet ska öka, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Bör legitimationssystemet utvecklas för att omfatta fritidspedagoger? 
  
 Med nuvarande reglering finns endast möjligheten att bli legitime- rad lärare eller förskollärare, inte legitimerad fritidspedagog. Frågan om utbildning i fritidspedagogik i sig ska utgöra grund för legiti- mation och om det ska vara möjligt att få legitimation som fritids- pedagog har diskuterats sedan legitimations- och behörighetsyste- met infördes. I dag kan en fritidspedagog eller motsvarande som kompletterar sina studier med behörighetsgivande utbildning i praktiskt eller estetiskt ämne bli legitimerade som lärare. Det finns också en inriktning mot arbete i fritidshem inom grundlärarutbild- ningen. Om fritidspedagoger eller motsvarande skulle omfattas av legitimationssystemet skulle det dock kunna bidra till att stärka yrkets status och attraktivitet. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 överväga om fritidspedagoger eller motsvarande ska omfattas av legitimationssystemet och i så fall hur en sådan förändring ska kunna genomföras, inklusive en tidsplan för genomförandet, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Uppdraget att se över hur lärare och förskollärare kan stärkas i sin profession 
  
 Hur kan en god introduktion i lärar- och förskolläraryrkena säkras? 
  
 Det är av stor vikt att lärare och förskollärare får en god introduk- tion i yrket. Huvudmannen ska enligt skollagen se till att en ny lärare eller förskollärare med behörighetsgivande examen genomför en introduktionsperiod med stöd av en mentor och att det finns en plan för introduktionsperioden (2 kap. 22 a § skollagen och 5 kap. 1 och 2 §§ förordningen [2011:326] om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare). 
  
 358 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 Kravet på en genomförd introduktionsperiod för att få legitimation avskaffades den 1 juli 2014 och ersattes då av den nuvarande regler- ingen (prop. 2013/14:220, bet. 2013/14:UbU17, rskr. 2013/14:264). I skrivelsen Medskick till regeringen om introduktionsperioden och karriärstegsreformen för lärare (2016) gör Marks, Lärarförbundet, Lärarnas riksförbund och Sveriges Kommuner och Landsting bedöm- ningen att det finns brister, både i omfattning och kvalitet, när det gäller hur rätten till introduktionsperiod tillgodoses. Vidare har antalet nyexaminerade lärare och förskollärare som uppger att de får en introduktionsperiod minskat rejält. Från att ha legat runt 70 procent ett antal år sjönk siffran hösten 2014 till 51 procent. 
  
 Forskning pekar på att nyexaminerade lärare tenderar att vara idealistiska och orealistiska i förväntningarna på den egna under- visningen. De kan dessutom inte planera sin undervisning lika ef- fektivt som mer erfarna kollegor och har även svårare att hantera oväntade händelser. Såväl svensk som internationell forskning visar vidare att det främst är klassrumssituationen och disciplinfrågor som nyexaminerade lärare har svårt att hantera. Lärarna är inte för- beredda på den arbetsbelastning och det ansvar de förväntas klara av. Känslan av otillräcklighet är ett stressmoment för den nyexami- nerade läraren, som ofta har svårt att koppla av från arbetet. Det är därför av största vikt att nyexaminerade lärare får en introduk- tionsperiod. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 undersöka vad som krävs för att säkerställa att huvudmannen er- bjuder varje nyexaminerad lärare och förskollärare en introduk- tionsperiod, 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag och, vid behov, förslag på andra åtgärder. 
  
 Hur ska behovet av kompetensutveckling 
  
 och behörighetsgivande fortbildning tillgodoses? 
  
 Huvudmannen ska enligt skollagen se till att personalen vid för- skole- och skolenheterna ges möjlighet till kompetensutveckling. Huvudansvaret för kompetensutvecklingen ska även fortsättnings- vis ligga på huvudmannen. Skolinspektionens rapport Kompe- 
  
 359 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 tensförsörjningen – en nyckelfråga för skola och förskola (2015) visar att såväl huvudmän som rektorer och förskolechefer känner en oro över hur de ska kunna säkra personalens kompetensutveck- ling och att de har svårt att se att de mål man satt upp vad gäller förskollärar- och lärarkompetens kommer att nås. Nära hälften av de 500 rektorer och förskolechefer som ingått i undersökningen uppger att det kommer att vara svårt att garantera personalens kompetensutveckling inom de närmsta åren. OECD:s undersök- ning TALIS (The Teaching and Learning International Survey) 2013 visar att lärare i Sverige i mindre utsträckning deltar i kompe- tensutvecklande aktiviteter än lärare i andra  
 OECD-länder. 
  
 Lärares kompetens är den viktigaste kvalitetsfaktorn för elevers lärande. I Skolverkets projekt ”Handledning för lärande” erbjöds samtliga lärare på tio högstadieskolor med studieresultat under genomsnittet ett paket av kompetenshöjande insatser. Utvärder- ingen som gjorts av Institutet för arbetsmarknads- och utbildnings- politisk utvärdering (IFAU), visar att det upplevda klimatet i klass- rummet blivit bättre och att eleverna tycker att lärarna undervisar bättre, samtidigt som avgångsbetygen i årskurs nio höjts. 
  
 En viktig del i arbetet med att göra lärar- och förskolläraryrkena mer attraktiva och att åstadkomma en ökad professionalisering av yrkena är insatser i syfte att öka möjligheten till likvärdig och be- hovsanpassad kompetensutveckling. Det kan handla om att utveckla lärares ämneskunskaper och läroplanskunskaper, liksom pedagogiska och ämnesdidaktiska kunskaper. Utbildningen i skolväsendet ska vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet, och den kompetens som finns på universitet och högskolor är viktig vid kompetens- utveckling och behörighetsgivande fortbildning av lärare och för- skollärare. 
  
 Regeringen genomför för närvarande flera satsningar på kom- petensutveckling och behörighetsgivande fortbildning för lärare och förskollärare bl.a. i form av specialdestinerade statsbidrag som huvudmän kan ansöka om. Exempelvis pågår satsningar som Ma- tematiklyftet (fortbildning i didaktik för lärare som undervisar i matematik) och Läslyftet (kompetensutveckling i  
 språk-, 
  läs- och skrivdidaktik). Vidare omfattar de nationella skolutvecklingspro- grammen såväl riktade som generella kompetensutvecklingsin- satser. 
  
 360 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 Även Lärarlyftet II (behörighetsgivande fortbildning för lärare och förskollärare) har förlängts och förstärkts. Utifrån reglerna för legitimation och behörighet är det viktigt att det över tid finns till- gång till behörighetsgivande fortbildning i någon form, så att lärare och förskollärare kan komplettera sin utbildning och uppnå behö- righet eller skaffa sig ytterligare behörighet. 
  
 I Skolkommissionens delbetänkande Samling för skolan – Nationella målsättningar och utvecklingsområden för kunskap och likvärdighet (SOU 2016:38) redovisar kommissionen sin långsik- tiga plan när det gäller kompetensförsörjning. Kommissionen gör bl.a. bedömningen att ett nationellt professionsprogram för lärare bör införas och att kompetensutvecklingen av lärare och rektorer ska systematiseras och göras mer likvärdig. Kommissionen anger i delbetänkandet att den avser att i sitt slutbetänkande återkomma med konkreta förslag till utformningen av insatserna. Skolkom- missionen ska slutredovisa sitt uppdrag i januari 2017. 
  
 Utredaren ska 
  
 ta ställning till vilken form som bäst lämpar sig för behörig- hetsgivande fortbildning, och om den bör bli permanent, 
  
 hålla sig informerad om Skolkommissionens arbete och de för- slag som kommissionen lämnar när det gäller professionsut- veckling och vid behov lämna kompletterande förslag som bi- drar till att säkerställa att huvudmannen tar sitt ansvar för kom- petensutveckling, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Vilka möjligheter bör finnas att ge lärare som är anställda hos utbildningsanordnare som bedriver utbildning på entreprenad tillgång till statliga insatser för lärare? 
  
 Inom vissa skolformer finns möjlighet att överlämna uppgifter som hänför sig till undervisningen på enterprenad (23 kap skollagen). Inom skolväsendet för vuxna bedrivs en allt större andel av utbild- ningen på entreprenad, dvs. av privata anordnare som upphandlats av den kommunala huvudmannen. Andelen elever som studerar hos en privat anordnare av vuxenutbildning har nära nog fördubblats under de senaste tio åren och uppgick 2014 till 46 procent. Det är 
  
 361 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 vanligt förekommande att kommuner samverkar kring kommunal vuxenutbildning i syfte att bredda utbildningsutbudet för den en- skilde. 
  
 Huvudmännen för kommunal vuxenutbildning och särskild ut- bildning för vuxna har en viktig uppgift i att tillhandahålla utbild- ning för nyanlända, både när det gäller utbildning i svenska språket inom utbildning i svenska för invandrare och svenska som andra- språk, men även när det gäller t.ex. yrkesutbildning. För att Sverige ska kunna ge nyanlända vuxna en utbildning som ger förutsätt- ningar för etablering i det svenska samhället är en vuxenutbildning av god kvalitet helt avgörande. Detta förutsätter i sin tur att det finns kunniga lärare som utvecklar undervisningen. 
  
 De lärare som är anställda hos privata utbildningsanordnare som bedriver utbildning inom skolväsendet för vuxna på uppdrag av en kommun kan i dag ofta inte ta del statliga insatser för lärare, t.ex. fortbildning, kompetensutveckling och karriärtjänster. För att ta del av dessa insatser förutsätts det ofta i praktiken att läraren är anställd direkt av en huvudman. 
  
 Skolverkets officiella statistik för läsåret 2015/2016 visar att andelen lärare med pedagogisk högskoleexamen var lägre (66 procent) hos privata utförare av kommunal vuxenutbildning än hos kom- munala anordnare (83 procent). I sfi hade 62 procent av de privat- anställda lärarna en pedagogisk högskoleexamen, medan mot- svarande andel av de kommunalt anställda var 74 procent. Det finns därmed ett behov av att se över hur privatanställda lärares behov av behörighetsgivande fortbildning och annan kompetensutveckling bör tillgodoses. Utifrån rätten till lika tillgång till utbildning i skol- väsendet bör även elever i utbildning som bedrivs på entreprenad få möta lärare som har möjlighet till kompetensutveckling. 
  
 Det är också mycket få lärare inom den kommunala vuxenut- bildningen som innehar karriärtjänster. Detta konstateras av Skol- verket i rapporten Vem är försteläraren? (2014). Skolverket identi- fierar en trolig anledning till detta i det faktum att många lärare i den kommunala vuxenutbildningen är anställda av enskilda anord- nare som bedriver utbildning på entreprenad åt kommuner. Efter- som regelverket för karriärvägssystemet förutsätter att huvud- mannen också är arbetsgivaren är det i praktiken oftast inte möjligt för lärare som är anställda av en enskild anordnare att få en karriär- tjänst. En konsekvens av detta är att vuxenutbildningen går miste 
  
 362 
  
 SOU 2017:51 Bilaga 1 
  
 om den skolutveckling som förstelärare och lektorer bedöms kunna bidra till. 
  
 För att vuxenutbildningen ska kunna rekrytera skickliga lärare som kan utveckla kvaliteten i undervisningen är det viktigt att lä- rare betraktar det som attraktivt att arbeta i dess skolformer. Eftersom en stor del av den kommunala vuxenutbildningen upp- handlas av privata anordnare har många lärare som arbetar hos dessa inte tillgång till statliga insatser, t.ex. behörighetsgivande fortbildning och karriärtjänster. Av denna anledning kan det över- vägas om inte alla lärare inom skolväsendet för vuxna ska kunna ta del av statliga insatser oberoende av om de är anställda direkt av en huvudman eller hos en enskild anordnare som bedriver utbildning på uppdrag av en kommun eller landsting. 
  
 Det är dock viktigt att medel som satsas på lärare verkligen går till lärare. Vid ekonomiskt stöd till utbildning som bedrivs på entreprenad finns en viss risk att statliga medel finansierar sådant som entreprenören egentligen annars skulle bekosta, och som redan innefattas i den ersättning som kommunen betalar för tjäns- ten. Ett eventuellt regelverk behöver därför utformas så att det säkerställs att medlen går till det ändamål de är avseedda för, och inte ersätter annan finansiering. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 överväga om lärare som är anställda av utbildningsanordnare som bedriver utbildning på entreprenad i högre utsträckning bör kunna ta del av statliga satsningar för lärare, och i så fall vilka, eller om det i stället ska betraktas som anordnarnas ansvar att tillhandahålla motsvarande insatser, 
  
 föreslå hur regelverken för statliga satsningar för lärare skulle kunna justeras om utredaren bedömer att fler lärare som är an- ställda av anordnare som bedriver utbildning på entreprenad bör kunna ta del av dem, 
  
 föreslå hur regelverken kan utformas så att statsbidrag fullt ut går till bidragets ändamål, 
  
 särskilt analysera risker för överkompensation till anordnarna, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 363 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 Uppdraget att se över vissa examina 
  
 Möjlighet att läsa ämnena modersmål och svenska som andraspråk inom ramen för fler examina 
  
 Enligt skollagen ska en elev som har en vårdnadshavare med ett annat modersmål än svenska erbjudas modersmålsundervisning om språket är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet och eleven har grundläggande kunskaper i språket. En elev som tillhör någon av de nationella minoriteterna har utökad rätt till modersmålsundervis- ning. Det råder i dag en omfattande brist på lärare i modersmål och bristen bedöms komma att öka, bl.a. på grund av de många nyan- lända eleverna. Det är därför nödvändigt att fler personer utbildar sig till modersmålslärare. För att bli behörig modersmålslärare krävs i dag att ämnet modersmål läses inom ramen för en ämneslä- rarexamen eller att en tidigare avlagd behörighetsgivande examen kompletteras med ämnesstudier i modersmålet. Trots den stora bristen på lärare i modersmål har endast 5 av de 27 lärosäten som har tillstånd för att utfärda ämneslärarexamen tillstånd för något modersmål. Svenska lärosäten saknar också kompetens inom många av de språk som efterfrågas i skolväsendet vilket påverkar både möjligheterna att utbilda nya lärare och möjligheterna att t.ex. validera redan tillägnade språkkunskaper. 
  
 Det är därför viktigt att förbättra möjligheterna att utbilda sig till modersmålslärare. Det kan ske genom att det ges möjlighet att läsa modersmål inom ramen för fler behörighetsgivande examina än vad som i dag är möjligt. Ett annat sätt är att skapa andra vägar till behörighet i fler av de av skolväsendet efterfrågade språken. 
  
 Även för ämnet svenska som andraspråk är de möjliga utbild- ningsvägarna begränsade trots att ämnet förekommer i stora delar av skolväsendet. Vägen till behörighet går även här via en ämneslä- rarutbildning eller att en tidigare examen kompletteras med ytterli- gare ämneskunskaper. Det finns därför skäl att se över möjlighet- erna att läsa ämnet svenska som andraspråk inom ramen för fler behörighetsgivande examina än vad som i dag är möjligt. Det kan också behövas generella justeringar av t.ex. grundlärarexamen för att ytterligare stärka lärares kompetens när det gäller barns och elevers språkinlärning och språkutveckling, såväl när det gäller barn 
  
 364 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 och elever med svenska som modersmål som de med ett annat mo- dersmål än svenska. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 föreslå hur fler behörighetsgivande examina kan omfatta ämnena modersmål eller svenska som andraspråk, 
  
 föreslå hur andra vägar till behörighet i fler av de av skolväsen- det efterfrågade modersmålen ska kunna skapas, 
  
 föreslå hur lärares och förskollärares kompetens inom språkin- lärning och språkutveckling ytterligare kan stärkas, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Uppdraget att se över karriärvägsreformen 
  
 Den 1 juli 2013 infördes ett s.k. målsättningsstadgande i skollagen som innebär att skolhuvudmän ska sträva efter att inrätta karriär- steg för särskilt yrkesskickliga lärare (prop. 2012/13:136, bet. 2012/13:UbU15, rskr. 2012/13:266). Vidare infördes en upp- lysningsbestämmelse om möjligheten för huvudmän att söka stats- bidrag för karriärstegen förstelärare och lektor. En lärare kan göra karriär bl.a. genom att utses till förstelärare eller lektor med därtill kopplat statsbidrag som innebär ett genomsnittligt lönepåslag med 5 000 kronor per månad för en förstelärare och 10 000 kronor per månad för en lektor (förordningen [2013:70] om statsbidrag till skolhuvudmän som inrättar karriärsteg för lärare). Syftet med kar- riärvägsreformen är att möjliggöra för skickliga lärare att göra kar- riär utan att behöva lämna undervisningen och därigenom bidra till yrkets attraktivitet och till förbättrad undervisning och förbättrade studieresultat. 
  
 Regeringen beslutade 2014 om ett extra statsbidrag till skolhu- vudmän som inrättar karriärsteg för fler lärare i förskoleklasser och grundskolor i utanförskapsområden (förordning [2014:145] om extra statsbidrag till skolhuvudmän som inrättar karriärsteg för lärare i förskoleklasser och grundskolor i utanförskapsområden). Vidare beslutade regeringen i mars 2016 om en satsning som inne- bär att skolhuvudmän som gör insatser enligt särskilda överens- kommelser inom ramen för Skolverkets uppdrag om samverkan för bästa skola och uppdraget om insatser för att stärka utbildningens 
  
 365 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 kvalitet för nyanlända kan få ytterligare statsbidrag för att inrätta karriärsteg i form av förstelärare och lektorer. Statsbidrag kan nu även lämnas för insatser för personer i ledande befattning (förord- ningen [2016:329] om statsbidrag till skolhuvudmän för insatser inom ramen för samverkan för bästa skola och för att stärka ut- bildningens kvalitet för nyanlända). 
  
 I budgetpropositionen för 2015 (prop. 2014/15:1, utg. omr. 16) uttalade regeringen att karriärvägsreformen var ett första steg för att lyfta lärarnas löner men att regeringen vill ta ytterligare ansvar genom en särskild lärarlönesatsning (prop. 2014/15:1, s. 160 f.). I mars 2016 inrättades följaktligen ett statsbidrag för höjda löner till särskilt kvalificerade lärare, förskollärare eller fritidspedagoger (förordningen [2016:100] om statsbidrag för höjda löner till lärare och vissa andra personalkategorier). Det genomsnittliga lönepåsla- get inom denna satsning är minst 2 500 och högst 3 500 kronor. Fr.o.m. 2017 beräknas 3 miljarder kronor avsättas årligen för detta ändamål. Statsbidraget ges endast till de huvudmän som höjer lönen utöver vad som följer av den ordinarie lönerevisionen. En given utgångspunkt för regeringen har varit att svensk lönebildning ska skötas av de förhandlande parterna på arbetsmarknaden. En tydlig skillnad mellan karriärsvägsreformen och lönesatsningen är att inga nya särskilda befattningar inrättas, utan det är en satsning på att höja lönerna för särskilt kvalificerade lärare. 
  
 Karriärvägsreformen behöver ses över 
  
 Statskontoret har regeringens uppdrag att följa upp och analysera hur reformen om inrättandet av karriärsteg för särskilt yrkesskick- liga lärare genomförts och fungerar (U2014/04127/S). Stats- kontorets uppföljning visar bl.a. att karriärvägsreformen har ett brett deltagande. Undantaget är de små, enskilda huvudmännen som av olika skäl deltagit i lägre utsträckning. Statskontoret kon- staterar dock också att genomförandet av karriärvägsreformen endast till viss del har skapat förutsättningar för att nå målet om ett attraktivare läraryrke och bättre skolresultat. Även om reformen har fått stor spridning och har gett avtryck på lärarnas löner, har huvudmännen inte lyckats skapa legitimitet för reformen bland lärarna. I en enkätundersökning som Statskontoret genomfört inom 
  
 366 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 ramen för uppdraget anger en majoritet av lärarna att de är ganska eller mycket negativt inställda till karriärvägsreformen. De lärare som själva har en karriärtjänst är dock betydligt mer positiva till reformen än andra lärare. 
  
 Det är viktigt att de erfarenheter som bl.a. Statskontoret redovi- sat i sin uppföljning omhändertas. Att en majoritet av lärarna är negativt inställda till reformen måste naturligtvis tas på allvar. Statskontorets rekommendationer riktar sig i stor utsträckning till huvudmännen. Det är angeläget att huvudmännen analyserar hur reformen på bästa sätt kan användas så att den får legitimitet hos professionen. Det finns emellertid också skäl att utreda om det är möjligt att genom eventuella justeringar av bestämmelserna skapa bättre förutsättningar för lärare med karriärtjänster att förbättra undervisningens kvalitet. Utgångspunkten ska fortsatt vara att svensk lönebildning ska skötas av de förhandlande parterna på ar- betsmarknaden. Det finns också skäl att analysera hur karriärvägs- systemet och lärarlönesatsningen samverkar. För att satsningarna ska få positiva effekter för såväl den enskilda lärarens yrkesut- veckling som för hela skolans verksamhet är det viktigt att analy- sera hur de två satsningarna kan samverka för att bidra till bästa möjliga skolutveckling. När det gäller karriärvägsreformen kan det t.ex. finnas skäl att analysera och överväga om det kan skapas inci- tament som på sikt leder till fler lektorer i skolväsendet. 
  
 Skolkommissionen gör i sitt delbetänkande bedömningen att det bör införas ett nationellt professionsprogram för lärare och skolledare. Enligt Skolkommissionen bör det inom ramen för pro- grammet etableras ett antal kvalifikationsnivåer som utgör tydliga utvecklingssteg och karriärmöjligheter för lärare. Kommissionen avser att återkomma i slutbetänkandet med konkreta förslag till utformningen av det nationella professionsprogrammet. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 undersöka om det är möjligt att, med beaktande av Skolkom- missionens förslag, åtgärda uppmärksammade brister genom ändringar av gällande regelverk för karriärvägsreformen, 
  
 analysera om eventuella justeringar av karriärvägssystemet behöver göras för att det på bästa sätt ska samverka med lärarlönesats- ningen, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 367 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 Hur ska erfarna lärare stimuleras att söka sig till skolor med svåra förutsättningar? 
  
 Utbildningen inom skolväsendet ska enligt skollagen vara likvärdig oavsett var i landet den anordnas (1 kap. 9 §). Svenska grundskolor har sedan  
 1990-talet 
  blivit alltmer segregerade med avseende på elevers bakgrund. Skillnaderna i resultat mellan skolor har också ökat under samma period (Skolverket, [2012] Likvärdig utbildning i svensk grundskola?). Ökande skillnader i resultat mellan grund- skolorna kan vara en indikation på att likvärdigheten i de svenska grundskolorna har försämrats. Denna utveckling är allvarlig och kräver kraftfulla åtgärder på huvudmannanivå. Även från statens sida är det angeläget att i utformningen av olika satsningar analy- sera hur de på bästa sätt kan bidra till att förbättra förutsättning- arna för att alla elever ska ha samma möjligheter att nå kunskaps- målen. 
  
 I rapporten Specialdestinerade statsbidrag – ett sätt att styra mot en mer likvärdig skola? (RiR 2014:25) konstaterar Riksrevi- sionen att bl.a. karriärvägssatsningen inte används kompensatoriskt och därmed sannolikt inte bidrar till en ökad likvärdighet. Riksrevisionen rekommenderar regeringen att överväga om de rik- tade statsbidrag som varit föremål för granskningen ska utformas och riktas till de skolor och huvudmän som är i större behov av statliga bidrag. Skolverket drar liknande slutsatser i rapporten Finns förstelärarna där de bäst behövs? (2015) och konstaterar att förstelärarna inte i högre grad finns på skolor med svårare förut- sättningar. Detta bekräftas även av Statskontorets första delrapport Uppföljning av karriärstegsreformen (2015:12) där de redovisar att huvudmännen generellt inte gjort någon prioritering av svaga skolor vid sin fördelning av karriärtjänsterna. Enligt Statskontorets andra delrapport (Uppföljning av karriärstegsreformen Delrap- port 2, 2016:1) har dock huvudmännen haft en viss kompensatorisk ambition. Någon sådan behovsprioritering har dock inte kunnat konstateras när det gäller gymnasieskolan. 
  
 Regeringen har under mandatperioden fattat beslut om statsbi- drag till skolhuvudmän för insatser inom ramen för samverkan för bästa skola och för att stärka utbildningens kvalitet för nyanlända fördelat efter socioekonomiska parametrar. Syftet är att skapa bättre förutsättningar för att en större andel erfarna och skickliga 
  
 368 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 lärare eller personer i ledande befattning ska attraheras till skolor med svåra förutsättningar. Eftersom satsningen startar först höst- terminen 2016 är det ännu inte möjligt att säga något om utfallet. 
  
 Den del av karriärvägssystemet som rör statsbidrag för karriär- tjänster i utanförskapsområden har visat sig vara behäftad med en del problem. Statskontorets uppföljning visar t.ex. på flera problem i statsbidragets konstruktion. Bland annat bedöms inte de faktorer som styr urvalet av skolor vara träffsäkra, vilket får till följd att skolor med lika stora eller till och med större behov än de bidrags- berättigade faller utanför satsningen. Statskontoret konstaterar vidare att huvudmännen har haft svårt att tillsätta tjänsterna, vilket till stor del kan förklaras av att det generellt är svårt att rekrytera skickliga lärare till skolor i utanförskapsområden. 
  
 Det är angeläget att åtgärder som vidtas syftar till att skapa karriärmönster i lärarkåren som uppmuntrar erfarna lärare att söka sig också till skolor med större utmaningar. Avsikten är att den av regeringen nyligen beslutade satsningen på öronmärkta medel till skolor som har ingått överenskommelser inom bl.a. ramen för Skolverkets uppdrag om samverkan för bästa skola ska bidra till sådana karriärmönster. Det finns emellertid skäl att överväga åtgär- der i syfte att förstärka drivkrafterna för erfarna lärare och personer i ledande befattning att söka sig till skolor med svåra förutsätt- ningar. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 analysera och föreslå vilka åtgärder som, inom ramen för befintliga satsningar, kan vidtas för att erfarna lärare och personer i ledande befattning i större utsträckning ska söka sig till skolor med svåra förutsättningar, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 369 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 Uppdraget att se över lärares, rektorers och förskolechefers administrativa arbetsbörda 
  
 Hur kan arbetssituationen för lärare, rektorer och förskolechefer förbättras? 
  
 Att arbeta som rektor, förskolechef eller lärare är komplext och utmanande. Av departementspromemorian Tid för undervisning – lärares arbete med skriftliga individuella utvecklingsplaner (Ds 2013:23) framgår att lärares arbetsuppgifter har ökat över tid. Ökningen handlar bl.a. om fler uppgifter kopplade till dokumen- tation och till uppföljning och utvärdering av elevernas kunskaps- utveckling. Även andra rapporter visar att svenska lärares tid för undervisning, planering och efterarbete står tillbaka för bl.a. admi- nistrativa och dokumenterande arbetsuppgifter. Enligt OECD- studien TALIS (2013) ägnar svenska lärare mer av sin tid åt admini- strativa arbetsuppgifter och mindre åt undervisning och kompetens- utveckling än lärare i andra  
 OECD-länder. 
  
 Som ett led i att frigöra tid för undervisningen avskaffades 2013 kravet på skriftliga individuella utvecklingsplaner i de årskurser där betyg sätts. För årskurs  
 1–5 
  i grundskolan ska individuella ut- vecklingsplaner upprättas en gång per läsår, i stället för varje termin (se t.ex. 10 kap. 13 § skollagen). Senare ändrades skollagen ytterli- gare i syfte att förtydliga reglerna om stöd och särskilt stöd och att förenkla lärarnas arbete med åtgärdsprogram och annan doku- mentation (3 kap. skollagen). 
  
 Regeringen bedömer att det finns behov av att överväga fler åt- gärder för att minska lärares administrativa börda för att frigöra tid för undervisning och uppgifter som hör till undervisningen. Lära- rens tid för förberedelser och uppföljning är av största vikt för kvaliteten i undervisningen. En omfattande och viktig del av lärar- yrket är t.ex. kontakter med föräldrar. Genom att identifiera och lyfta fram goda exempel på sådana kontakter och även på hur lära- res administrativa börda i övrigt kan minska, kan lärares arbete underlättas. 
  
 Enligt Lärarförbundets rapport Låt lärare vara lärare, del 2 (2016) är det administrativa arbetet ett av de områden där arbetsbelastningen för lärare ökat mest. I rapporten konstateras att, trots nationella reformer som syftat till att minska vissa administrativa krav har genomförts, tycks många huvudmän och skolledningar fortfarande 
  
 370 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 ha kvar olika former av dokumentation utöver sådan dokumentation som följer av nationella styrdokumenten. Skolkommissionen gör i sitt delbetänkande bedömningen att huvudmännen bör beakta den administrativa bördan för lärare och rektorer och vara restriktiva med att belasta dem med egna mål, anvisningar och redovisningskrav vid sidan av det som anges i nationella styrdokument. Det finns därför ett behov av att undersöka vilka administrativa uppgifter utöver de som följer av de nationella målen som läggs på lärare och skälen till detta samt se över vilka möjligheter det finns att minska mängden sådana uppgifter. 
  
 Rektors- och förskolechefsfunktionerna är centrala för skol- och förskoleverksamheternas kvalitet och utveckling. Rektorn och förskolechefen har som pedagogiska ledare det övergripande ansva- ret för att verksamheterna som helhet utvecklas och inriktas på att nå de nationella målen. Det är därför viktigt att rektorer och för- skolechefer har goda förutsättningar att utveckla sitt pedagogiska ledarskap utifrån kraven i skollagen, läroplaner och andra författ- ningar. 
  
 Granskningar från bl.a. Skolinspektionen visar att många rekto- rer och förskolechefer anser att de på grund av en stor mängd ad- ministrativa uppgifter inte har möjlighet att avsätta tillräckligt med tid för pedagogisk ledning av verksamheten. Detta bekräftas, när det gäller rektorer, i betänkandet Rektorn och styrkedjan (SOU 2015:22). I betänkandet konstateras att många av rektorer- nas problem beror på svagheter i den så kallade styrkedjan. Utreda- ren föreslår därför ett flerårigt nationellt handlingsprogram i syfte att stärka skolans styrkedja i relation till de nationella målen. För- slaget om ett nationellt handlingsprogram innefattar en statlig re- kryteringsutbildning för blivande rektorer, en obligatorisk för- djupningsutbildning efter rektorsprogrammet, en utbildning för skolchefer, utbildning av lärare om skolans styrsystem samt utbild- ning och dialog med förtroendevalda. Betänkandet har remitterats och bereds för närvarande i Regeringskansliet. 
  
 Regeringen ser alltjämt ett behov av ytterligare åtgärder för att förbättra arbetssituationen för rektorer, förskolechefer och lärare i syfte att öka förutsättningarna för förbättrade elevresultat i skolan. Konkreta åtgärder kan behöva vidtas för att ytterligare minska den administrativa arbetsbördan för lärare, rektorer och förskolechefer. 
  
 371 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 Utredaren ska därför 
  
 utifrån en analys av arbetssituationen och organisatoriska fak- torer föreslå åtgärder för att minska lärares, rektorers och för- skolechefers administrativa arbete, 
  
 identifiera och lyfta fram goda exempel på hur lärares admi- nistrativa börda kan minska samtidigt som exempelvis kontak- ten med barns och elevers vårdnadshavare och föräldrar kan ge- nomföras på ett effektivt och förtroendefullt sätt, 
  
 undersöka vilka administrativa uppgifter utöver de som följer av de nationella målen som läggs på lärare och skälen till detta samt se över vilka möjligheter det finns att minska mängden sådana uppgifter, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Uppdraget att utreda om förskolechefer 
  
 i förskolan bör benämnas rektorer i skollagen 
  
 Enligt skollagen ska det pedagogiska arbetet vid en skolenhet ledas och samordnas av en rektor. Det pedagogiska arbetet vid en för- skoleenhet ska ledas och samordnas av en förskolechef. Dessa ska särskilt verka för att utbildningen utvecklas. I propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165, s. 250 f.) som låg till grund för den nuvarande skollagen föreslogs att det ansvar som åvilar ledningen för förskolan skulle regleras i skol- lagen. Syftet var att befästa förskolans ställning som en del av utbildningssystemet och förstärka dess kvalitet och likvärdighet. Vidare föreslogs att verksamheten i förskola skulle ledas av en förskolechef. En del remissinstanser hade invändningar mot att särskilja ledningen för skolan respektive förskolan och ansåg, bl.a. mot bakgrund av att förskolan i och med den nuvarande skollagen är en egen skolform, att även förskolan skulle ledas av en rektor. Den dåvarande regeringen ansåg dock att den som har ledningsansvaret i förskolan ska benämnas förskolechef. I och med en sådan reglering ville den dåvarande regeringen framhålla den särart som verksamheten i förskolan har jämfört med verksamheten i skolan. 
  
 Enligt skollagen får som rektor eller förskolechef bara den an- ställas som genom utbildning och erfarenhet har pedagogisk insikt 
  
 372 
  
 SOU 2017:51 
  
 Bilaga 1 
  
 (2 kap. 11 §). När det gäller rektorer är det vidare obligatoriskt att genomgå en särskild reglerad befattningsutbildning, det s.k. rektors- programmet (förordningen [2011:183] om befattningsutbildning för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion i skola, förskola och fritidshem samt fortbildning för rektorer och förskolechefer). Enligt skollagen ska varje huvudman se till att rek- torerna går den särskilda befattningsutbildningen eller en utbild- ning som kan jämställas med denna. Utbildningen ska påbörjas snarast möjligt efter det att rektorn har tillträtt sin anställning och vara genomförd inom fyra år efter tillträdesdagen (2 kap. 12 §). Det är möjligt även för nyanställda förskolechefer att genomgå rektors- programmet. Utbildningen är dock inte obligatorisk för förskole- chefer. Av de som antogs till rektorsprogrammet 2015 var endast omkring 20 procent förskolechefer. 
  
 Ett starkt pedagogiskt ledarskap är lika viktigt i förskolan som i skolan. Det bör därför utredas om förskolechefen bör ha samma yrkestitel och samma rätt till kompetensutveckling som rektorer i andra skolformer. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 analysera behov och konsekvenser av att förskolechefer be- nämns rektorer i skollagen, 
  
 i det fall utredaren finner att förskolechefer bör bli rektorer i lagens mening, lämna sådana förslag och en tidsplan samt föreslå hur den obligatoriska befattningsutbildningen kan anpassas även till förskolechefernas uppdrag, och 
  
 lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 Utredaren ska redogöra för ekonomiska och praktiska konsekven- ser av sina förslag. Utöver vad som följer av  
 14–15 
  a §§ kommitté- förordningen (1998:1474) ska utredaren även redovisa konsekven- serna ur ett barnrättsperspektiv utifrån FN:s konvention om bar- nets rättigheter och FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning samt konsekvenserna utifrån principen om  
 icke-diskriminering. 
  
 373 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2017:51 
  
 Samråd och redovisning av uppdraget 
  
 Utredaren ska arbeta i dialog med de som medverkar i den natio- nella samlingen för läraryrket. 
  
 Utredaren ska inhämta synpunkter från Statens skolverk, Williams tens skolinspektion, Specialpedagogiska skolmyndigheten, Statens institutionsstyrelse, Sameskolstyrelsen, Skolforskningsinstitutet och Statskontoret. Utredaren ska även inhämta synpunkter från andra relevanta myndigheter och organisationer, bl.a. universitet och högskolor med examenstillstånd för utbildningar som leder till  
 förskollärar-, 
  
 yrkeslärar-, 
  
 speciallärar-, 
  
 specialpedagog-, 
  
 grundlärar- , 
  ämneslärar- eller folkhögskollärarexamen samt elev- och barnrätts- organisationer. Utredaren ska informera sig om annat pågående ut- redningsarbete som kan vara av betydelse för uppdragets genom- förande, t.ex. Skolkommissionens arbete (U 2015:03). 
  
 Den del av uppdraget som avser justeringar av legitimations- och behörighetsreglerna, uppdraget att utreda om förskolechefer i förskolan bör benämnas rektorer i skollagen och uppdraget att se över hur en god introduktion i lärar- och förskolläraryrkena kan säkras ska redovisas senast den 1 juni 2017. Uppdraget ska i övrigt redovisas senast den 1 december 2017. 
  
 (Utbildingsdepartementet) 
  
 374 
  
 Statens offentliga utredningar 2017 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1.För Sveriges landsbygder 
  
 –en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. N. 
  
 2.Kraftsamling för framtidens energi. M. 
  
 3.Karens för statsråd och statssekreterare. Fi. 
  
 4.För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det folkhälsopolitiska ramverket. S. 
  
 5.Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2. S. 
  
 6.Se barnet! Ju. 
  
 7.Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag 
  
 i brottmål – en bättre hantering av stora mål. Ju. 
  
 8.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2017. Kärnavfallet – en fråga i ständig förändring. M. 
  
 9.Det handlar om oss. 
  
 –unga som varken arbetar eller studerar. U. 
  
 10.Ny ordning för att främja god sed och hantera oredlighet i forskning. U. 
  
 11.Vägskatt. Volym 1 och 2. Fi. 
  
 12.Att ta emot människor på flykt. Sverige hösten 2015. Ju. 
  
 13.Finansiering av infrastruktur med privat kapital? Fi. 
  
 14.Migrationsärenden 
  
 vid utlandsmyndigheterna. Ju. 
  
 15.Kvalitet och säkerhet 
  
 på apoteksmarknaden. S. 
  
 16.Sverige i Afghanistan  
 2002–2014. 
  UD. 
  
 17.Om oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången. Genomförande av EU:s oskuldspresumtionsdirektiv. Ju. 
  
 18.En nationell strategi för validering. U. 
  
 19.Uppdrag: Samverkan. Steg på vägen mot fördjupad lokal samverkan 
  
 för unga arbetslösa. A. 
  
 20.Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till högskoleutbildning. U. 
  
 21.Läs mig! Nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer. Del 1 och 2. S. 
  
 22.Från värdekedja till värdecykel – så får Sverige en mer cirkulär ekonomi. M. 
  
 23.digitalforvaltning.nu. Fi. 
  
 24.Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret för arbetsmiljön? A. 
  
 25.Samlad kunskap – stärkt handläggning. S. 
  
 26.Delningsekonomi. På användarnas villkor. Fi. 
  
 27.Vissa frågor inom fastighets- och stämpelskatteområdet. Fi. 
  
 28.Ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö. A. 
  
 29.Brottsdatalag. Ju 
  
 30.En omreglerad spelmarknad. Del 1 och 2. Fi. 
  
 31.Stärkt konsumentskydd 
  
 på bostadsrättsmarknaden. Ju. 
  
 32.Substitution i Centrum 
  
 –stärkt konkurrenskraft med kemikaliesmarta­ lösningar. M. 
  
 33.Stärkt ställning för hyresgäster. Ju. 
  
 34.Ekologisk kompensation – Åtgärder för att motverka nettoförluster av biologisk mångfald och ekosystem- tjänster, samtidigt som behovet av markexploatering tillgodoses. M. 
  
 35.Samling för skolan. Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. U. 
  
 36.Informationssäkerhet för samhälls­ viktiga och digitala tjänster. Ju. 
  
 37.Kvalificerad välfärdsbrottslighet 
  
 –förebygga, förhindra, upptäcka och beivra. Ju. 
  
 38.Kvalitet i välfärden – bättre upphandling och uppföljning. Fi. 
  
 39.Ny dataskyddslag. Kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds­ förordning. Ju. 
  
 40.För dig och för alla. S. 
  
 41.Meddelarskyddslagen – fler verksam- heter med stärkt meddelarskydd. Ju. 
  
 42.Vem har ansvaret? M. 
  
 43.På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörj- ningen. S. 
  
 44.Entreprenad, fjärrundervisning och distansundervisning. U. 
  
 45.Ny lag om företagshemligheter. Ju. 
  
 46.Stärkt ordning och säkerhet i domstol. Ju. 
  
 47.Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa. Förslag för ett långsiktigt arbete för en god och jämlik hälsa. S. 
  
 48.Kunskapsbaserad och jämlik vård. Förutsättningar för en lärande hälso- och sjukvård. S. 
  
 49.EU:s dataskyddsförordning och utbildningsområdet. U. 
  
 50.Personuppgiftsbehandling för forskningsändamål. U. 
  
 51.Utbildning, undervisning och ledning 
  
 – reformvård till stöd för en bättre skola. U. 
  
 Statens offentliga utredningar 2017 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Arbetsmarknadsdepartementet 
  
 Uppdrag: Samverkan. Steg på vägen mot fördjupad lokal samverkan för unga arbetslösa. [19] 
  
 Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret för arbetsmiljön? [24] 
  
 Ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö. [28] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Karens för statsråd och statssekreterare. [3] Vägskatt. Volym 1 och 2. [11] 
  
 Finansiering av infrastruktur med privat kapital? [13] 
  
 digitalforvaltning.nu. [23] 
  
 Delningsekonomi. På användarnas villkor. [26] 
  
 Vissa frågor inom fastighets- och stämpel- skatteområdet. [27] 
  
 En omreglerad spelmarknad. Del 1 och 2. [30] 
  
 Kvalitet i välfärden – bättre upphandling och uppföljning. [38] 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Se barnet! [6] 
  
 Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål 
  
 – en bättre hantering av stora mål. [7] 
  
 Att ta emot människor på flykt. Sverige hösten 2015. [12] 
  
 Migrationsärenden 
  
 vid utlandsmyndigheterna.[14] 
  
 Om oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången. Genomförande av EU:s oskuldspresumtionsdirektiv. [17] 
  
 Brottsdatalag. [29] 
  
 Stärkt konsumentskydd 
  
 på bostadsrättsmarknaden. [31] Stärkt ställning för hyresgäster. [33] 
  
 Informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster. [36] 
  
 Kvalificerad välfärdsbrottslighet 
  
 – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra. [37] 
  
 Ny dataskyddslag. Kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds­ förordning. [39] 
  
 Meddelarskyddslagen – fler verksam- heter med stärkt meddelarskydd. [41] 
  
 Ny lag om företagshemligheter. [45] Stärkt ordning och säkerhet i domstol. [46] 
  
 Miljö- och energidepartementet 
  
 Kraftsamling för framtidens energi. [2] 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2017. Kärnavfallet – en fråga i ständig förändring. [8] 
  
 Från värdekedja till värdecykel – så får Sverige en mer cirkulär ekonomi. [22] 
  
 Substitution i Centrum 
  
 – stärkt konkurrenskraft med kemikaliesmarta­ lösningar. [32] 
  
 Ekologisk kompensation – Åtgärder för att motverka nettoförluster av biologisk mångfald och ekosystemtjänster, sam- tidigt som behovet av markexploatering tillgodoses. [34] 
  
 Vem har ansvaret? [42] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 För Sveriges landsbygder 
  
 – en sammanhållen politik för 
  
 arbete, hållbar tillväxt och välfärd. [1] 
  
 Socialdepartementet 
  
 För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det 
  
 folkhälsopolitiska ramverket. [4] 
  
 Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2.[5] 
  
 Kvalitet och säkerhet 
  
 på apoteksmarknaden. [15] 
  
 Läs mig! Nationell kvalitetsplan 
  
 för vård och omsorg om äldre personer. Del 1 och 2. [21] 
  
 Samlad kunskap – stärkt handläggning. [25] För dig och för alla. [40] 
  
 På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörjningen. [43] 
  
 Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa. Förslag för ett långsiktigt arbete för en god och jämlik hälsa. [47] 
  
 Kunskapsbaserad och jämlik vård. Förutsättningar för en lärande hälso- och sjukvård. [48] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Det handlar om oss. 
  
 – unga som varken arbetar eller studerar. [9] 
  
 Ny ordning för att främja god sed 
  
 och hantera oredlighet i forskning. [10] En nationell strategi för validering [18] 
  
 Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till hög­ skoleutbildning. [20] 
  
 Samling för skolan. 
  
 Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. [35] 
  
 Entreprenad, fjärrundervisning och distansundervisning. [44] 
  
 EU:s dataskyddsförordning och utbildningsområdet. [49] 
  
 Personuppgiftsbehandling 
  
 för forskningsändamål.[50] 
  
 Utbildning, undervisning och ledning 
  
 – reformvård till stöd för en bättre skola. [51] 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Sverige i Afghanistan  
 2002–2014. 
  [16]