sou 2021 21  
  
 En klimatanpassad miljöbalk för samtiden och framtiden 
  
 Delbetänkande av Klimaträttsutredningen 
  
 Stockholm 2021 
  
 SOU 2021:21 
  
 SOU och Ds finns på regeringen.se under Rättsliga dokument. 
  
 Svara på remiss – hur och varför 
  
 Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad  
 2009-05-02). 
  
 Information för dem som ska svara på remiss finns tillgänglig på regeringen.se/remisser. 
  
 Layout: Kommittéservice, Regeringskansliet 
  
 Omslag: Hudson 
  
 Tryck och remisshantering: Hudson, Stockholm 2021 
  
 ISBN  
 978-91-525-0061-3 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för Miljödepartementet 
  
 Regeringen beslutade den 17 december 2019 att en särskild utredare ska se över all relevant svensk lagstiftning så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag (dir. 2019:101). Ett delbetänkande skulle ha lämnats den 1 december 2020 och uppdraget ska slutredovisas senast den 15 maj 2022. Regeringen beslutade därefter den 27 augusti 2020 att förlänga utredningstiden för delbetänkandet till den 1 april 2021 (dir. 2020:87). 
  
 Davis förordnades som särskild utredare den 
  
 17 december 2019. 
  
 Som experter att biträda utredaren förordnades professorn Chambers, professor emeritus Carter, enhetschefen Hatfield, doktoranden Howard, rättssakkunnige Fitzgerald, professorn Sullivan, chefsekonomen Blevins, kanslirådet Keller, juristen Graves, avdelningschefen Wilson, ämnesrådet och gruppchefen Cummings, departementssekreteraren Cummings, rådmannen och docenten Davis, docenten Johnson, departements- sekreteraren Phillips, departementssekreteraren Munoz, 
  professorn Velasquez och departements- sekreteraren Hernandez från och med den 19 mars 2020. 
  
 Cummings entledigades den 15 september 2020 och i stället förordnades ämnesrådet Hill som expert i utredningen från och med samma datum. Hernandez entledigades den 15 oktober 2020 och i stället förordnades departementssekreteraren Reyes som expert från och med samma datum. 
  
 Som huvudsekreterare anställdes rådmannen Webb från och med den 1 februari 2020. Som utredningssekreterare anställdes ämnesrådet Bryant Mjureke och departementssekreteraren 
  
 Robinson från och med den 10 februari 2020. Utre- daren Martinez anställdes som utredningssekreterare från och med den 12 oktober 2020. 
  
 Utredningen, som har antagit namnet Klimaträttsutredningen, överlämnar härmed betänkandet En klimatanpassad miljöbalk för samtiden och framtiden (SOU 2021:21) och fortsätter arbetet med ett slutbetänkande som ska redovisas senast den 15 maj 2022. 
  
 Stockholm i mars 2021 
  
 Davis 
  
 /Monica Franco 
  
 Strickland 
  
 /David Mjureke 
  
 /Ina Sanchez 
  
 Innehåll 
  
 Förord............................................................................... 
  
 11 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 13 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 23 
  
 Begrepp............................................................................ 
  
 35 
  
 1 
  
 Författningsförslag..................................................... 
  
 37 
  
 1.1 Förslag till lag om ändring i miljöbalken ............................... 
  
 37 
  
 1.2Förslag till lag om ändring i plan- och bygglagen 
  
 (2010:900)................................................................................ 
  
 46 
  
 1.3Förslag till förordning om ändring i 
  
 industriutsläppsförordningen (2013:250) ............................. 
  
 47 
  
 2 
  
 Uppdraget och dess genomförande.............................. 
  
 49 
  
 2.1 
  
 Utredningens uppdrag............................................................ 
  
 49 
  
 2.2 
  
 Utredningens arbete ............................................................... 
  
 50 
  
 2.3 
  
 Samråd 
  
 ..................................................................................... 
  
 50 
  
 3 
  
 Bakgrund.................................................................. 
  
 53 
  
 3.1 
  
 Sveriges internationella klimatåtaganden .............................. 
  
 53 
  
 3.1.1 
  
 Klimatkonventionen och Kyotoprotokollet.......... 
  
 53 
  
 3.1.2 
  
 Parisavtalet ............................................................... 
  
 53 
  
 3.1.3 
  
 Andra internationella åtaganden............................. 
  
 55 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2021:21 
  
 3.2 EU:s klimatmål och lagstiftning............................................ 
  
 56 
  
 3.2.1 
  
 EU:s klimatpolitik och nuvarande mål .................. 
  
 56 
  
 3.2.2 
  
 EU:s genomförande av klimatmålen...................... 
  
 60 
  
 3.2.3 
  
 Den Europeiska gröna given .................................. 
  
 63 
  
 3.2.4 
  
 Utsläppshandelsdirektivet ...................................... 
  
 64 
  
 3.2.5 
  
 Industriutsläppsdirektivet ...................................... 
  
 70 
  
 3.2.6 
  
 Andra exempel på relevant  
 EU-lagstiftning .......... 
  
 76 
  
 3.3 
  
 Det klimatpolitiska ramverket............................................... 
  
 78 
  
 3.3.1 
  
 Ramverket kommer på plats................................... 
  
 78 
  
 3.3.2 
  
 Det klimatpolitiska ramverket ............................... 
  
 79 
  
 3.3.3 
  
 Generationsmålet .................................................... 
  
 84 
  
 3.4 
  
 Miljöbalken ............................................................................. 
  
 84 
  
 3.4.1 
  
 Struktur och systematik.......................................... 
  
 84 
  
 3.4.2 
  
 Syfte ......................................................................... 
  
 85 
  
 3.4.3 
  
 Särskilda bestämmelser om vissa verksamheter .... 
  
 86 
  
 3.4.4 
  
 Prövningen av mål och ärenden ............................. 
  
 88 
  
 3.4.5 
  
 Tillsyn ...................................................................... 
  
 89 
  
 3.5Utsläpp av växthusgaser och scenarier för 
  
 utsläppsutveckling i förhållande till klimatmålen................. 
  
 89 
  
 3.5.1 
  
 Utsläpp av växthusgaser i Sverige........................... 
  
 89 
  
 3.5.2Växthusgasutsläpp orsakade av svensk 
  
 konsumtion ........................................................... 
  
 106 
  
 3.5.3Scenarier för utsläppsutveckling i förhållande 
  
 till klimatmålen...................................................... 
  
 106 
  
 3.6Befintliga styrmedel vid sidan av miljöbalken vars effekt 
  
 kan påverkas av utredningens förslag .................................. 
  
 111 
  
 4 
  
 Problembeskrivning och nollalternativ ........................ 
  
 115 
  
 4.1 
  
 Vilket problem ska förslagen bidra till att lösa? ................. 
  
 115 
  
 4.2Utredningens nollalternativ – vad händer om inget 
  
 görs? 
  
 ...................................................................................... 
  
 116 
  
 4.2.1 
  
 Om nollalternativets innebörd ............................. 
  
 117 
  
 5 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning ....................... 
  
 119 
  
 6 
  
 SOU 2021:21Innehåll 
  
 6 
  
 Utredningens förslag................................................ 
  
 137 
  
 6.1.1 
  
 Miljöbalkens mål.................................................... 
  
 137 
  
 6.1.2 
  
 Försiktighetsprincipen .......................................... 
  
 141 
  
 6.1.3 
  
 Hushållningsprincipen .......................................... 
  
 151 
  
 6.1.4 
  
 Stoppregeln ............................................................ 
  
 163 
  
 6.1.5 
  
 Anpassning till industriutsläppsdirektivet ........... 
  
 169 
  
 6.1.6 
  
 Bedömning av utsläpp av växthusgaser ................ 
  
 174 
  
 6.1.7Omprövning och tidsbegränsning av tillstånd 
  
 och villkor .............................................................. 
  
 177 
  
 6.1.8Ett enklare förfarande vid ändring för att 
  
 undvika omprövning ............................................. 
  
 186 
  
 6.1.9 
  
 En särskild avvägningsregel om klimatnytta........ 
  
 189 
  
 6.1.10 
  
 Uppdrag om vägledningar..................................... 
  
 194 
  
 7 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål .......... 
  
 197 
  
 7.1 
  
 Bedömning av styrmedel ...................................................... 
  
 198 
  
 7.1.1Med vilken säkerhet nås önskad 
  
 utsläppsminskning? ............................................... 
  
 198 
  
 7.1.2 
  
 Kostnadseffektivitet hos olika styrmedel ............ 
  
 201 
  
 7.1.3Fördelningseffekter – vilka får stå för 
  
 kostnaderna? .......................................................... 
  
 207 
  
 7.1.4 
  
 Påverkan på konkurrenskraft................................ 
  
 209 
  
 7.1.5 
  
 Styrmedelssamverkan ............................................ 
  
 212 
  
 7.2 Alternativa förslag som utredningen inte lägger................. 
  
 215 
  
 7.2.1 
  
 Prövotider .............................................................. 
  
 215 
  
 7.2.2 
  
 Regeringsprövning................................................. 
  
 216 
  
 7.2.3 
  
 Remissmyndigheternas talan ................................ 
  
 218 
  
 7.2.4 
  
 Kommunal tillstyrkan ........................................... 
  
 219 
  
 7.2.5 
  
 Klimatomställningsplan ........................................ 
  
 220 
  
 7.2.6 
  
 Sunset clause .......................................................... 
  
 223 
  
 7.2.7 
  
 Koncentration av vissa mål till en mark- 
  
 och miljödomstol................................................... 
  
 225 
  
 7.3 Alternativa vägar att bidra till att klimatmålen uppnås....... 
  
 226 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2021:21 
  
 8 
  
 Konsekvensanalys .................................................... 
  
 233 
  
 8.1 
  
 Om konsekvensanalysen och dess förutsättningar ............ 
  
 233 
  
 8.2 
  
 Rättsliga effekter av utredningens förslag........................... 
  
 235 
  
 8.2.1 
  
 Klimatperspektivet................................................ 
  
 236 
  
 8.2.2 
  
 EU ETS .................................................................. 
  
 238 
  
 8.2.3 
  
 Ändringstillstånd................................................... 
  
 238 
  
 8.2.4Konsekvenser för vissa verksamheter och åtgärder enligt miljöbalken och andra lagar som hänvisar till bestämmelser som berörs av 
  
 utredningens förslag.............................................. 
  
 239 
  
 8.3 Samverkan mellan miljöbalken och andra styrmedel.......... 
  
 247 
  
 8.3.1 
  
 Samverkan mellan ändring av miljöbalken 
  
 enligt utredningens förslag och andra 
  
 styrmedel ............................................................... 
  
 247 
  
 8.3.2Styrmedelssamverkan vid förändrad direkt 
  
 påverkan från andra styrmedel ............................. 
  
 251 
  
 8.4Förslagens effekt på växthusgasutsläppen i Sverige samt 
  
 konsekvenser för utsläppen inom EU och globalt ............. 
  
 254 
  
 8.4.1 
  
 Effekt på växthusgasutsläppen i Sverige .............. 
  
 254 
  
 8.4.2Konsekvenser på växthusgasutsläppen utanför 
  
 Sverige och risk för koldioxidläckage .................. 
  
 261 
  
 8.5Konsekvenser av utredningens förslag 
  
 för olika samhällsaktörer ...................................................... 
  
 269 
  
 8.5.1 
  
 Konsekvenser för staten ....................................... 
  
 269 
  
 8.5.2 
  
 Konsekvenser för kommuner och regioner......... 
  
 274 
  
 8.5.3 
  
 Konsekvenser för företag ..................................... 
  
 275 
  
 8.5.4 
  
 Konsekvenser för enskilda.................................... 
  
 289 
  
 8.6 Samhällsekonomiska konsekvenser..................................... 
  
 290 
  
 8.6.1Samhällsekonomiska kostnader 
  
 och kostnadseffektivitet ....................................... 
  
 290 
  
 8.6.2 
  
 Fördelningseffekter............................................... 
  
 301 
  
 8.6.3 
  
 Makroekonomiska konsekvenser......................... 
  
 304 
  
 8.6.4Synergier och målkonflikter med andra 
  
 samhällsmål............................................................ 
  
 305 
  
 8 
  
 SOU 2021:21 
  
 Innehåll 
  
 8.7 Andra konsekvenser ............................................................. 
  
 309 
  
 8.7.1Konsekvenser för sysselsättning och offentlig 
  
 service i olika delar av landet................................. 
  
 309 
  
 8.7.2 
  
 Konsekvenser för jämställdheten mellan 
  
 kvinnor och män, brottsligheten och det 
  
 brottsförebyggande arbetet samt 
  
 möjligheterna att nå de integrationspolitiska 
  
 målen ...................................................................... 
  
 310 
  
 8.8Förenlighet med  
 EU-rätt 
  och internationell rätt samt 
  
 behov av särskild hänsyn vid ikraftträdande ....................... 
  
 311 
  
 8.8.1Bedömning av om förslagen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer 
  
 av Sveriges anslutning till Europeiska unionen.... 311 
  
 8.8.2Bedömning av om förslagen överensstämmer 
  
 med eller går utöver Sveriges skyldigheter 
  
 enligt internationell rätt ........................................ 
  
 313 
  
 8.8.3Bedömning av om särskilda hänsyn behöver tas när det gäller tidpunkten för ikraftträdande och om det finns behov av speciella 
  
 informationsinsatser.............................................. 
  
 313 
  
 8.9Finansiering av kostnadsökningar och 
  
 intäktsminskningar för staten, kommuner eller regioner... 314 
  
 9 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas ............................. 
  
 317 
  
 9.1 
  
 Utmaningar för klimatomställningen .................................. 
  
 318 
  
 9.1.1 
  
 Tvärsektoriella utmaningar ................................... 
  
 318 
  
 9.1.2Klimatpolitiska rådets bedömning av den 
  
 klimatpolitiska styrningen inom olika sektorer... 324 
  
 9.2Identifiering och prioritering av lagstiftning 
  
 med potential att minska växthusgasutsläppen ................... 
  
 326 
  
 9.2.1 
  
 Underlättad utbyggnad av elnätet ........................ 
  
 327 
  
 9.2.2Planering och kravställande för 
  
 ett mer transporteffektivt samhälle ...................... 
  
 331 
  
 9.2.3 
  
 Klimatkrav i offentlig upphandling ...................... 
  
 337 
  
 9.2.4Avfallsfrågor inom ramen för en mer cirkulär 
  
 ekonomi ................................................................. 
  
 341 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2021:21 
  
 9.2.5Förutsättningar för ökat uttag av biomassa 
  
 och inhemsk produktion av biodrivmedel 
  
 ........... 343 
  
 9.2.6 
  
 Minskade växthusgasutsläpp från 
  
 tillståndspliktig industri och el- och 
  
 fjärrvärmeproduktion ........................................... 
  
 348 
  
 10 
  
 Författningskommentar ............................................ 
  
 351 
  
 10.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i miljöbalken ......................... 
  
 351 
  
 10.2 
  
 Förslag till lag om ändring i plan- och bygglagen 
  
 (2010:900) ............................................................................. 
  
 357 
  
 Särskilt yttrande............................................................... 
  
 359 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 367 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2019:101......................................... 
  
 379 
  
 Bilaga 2 
  
 Kommittédirektiv 2020:87........................................... 
  
 387 
  
 10 
  
 Förord 
  
 Klimatförändringarna rör alla och beteenden behöver förändras för att minska utsläppen av växthusgaser i den omfattning som behövs. Det gäller även verksamheter och åtgärder som omfattas av miljö- balken. Ett av de mest akuta miljöproblemen är mer eller mindre oreglerat i svenska miljötillstånd. Utredningen lägger därför förslag som innebär att alla som tillämpar miljöbalken ska arbeta för att minimera klimatförändringarna och ges möjlighet att föregripa lag- stiftningens obligatoriska krav. Genom att verksamhetsutövare och de som vidtar åtgärder själva ska föreslå och genomföra de åtgärder som behövs verkar miljöbalken även i förebyggande riktning. 
  
 EU:s utsläppshandelssystem kommer inte att garantera att de sektorer som ingår bidrar i tillräcklig utsträckning till Sveriges klimat- mål och därför behövs kompletterande styrning. Att  
 EU-rätten 
  inte tillåter gränsvärden som syftar till att begränsa utsläpp av de växt- husgaser som omfattas av utsläppshandelssystemet från de verksam- heter som ingår påverkar Sveriges handlingsutrymme men det finns fortfarande möjlighet att ställa krav som leder till minskade utsläpp. 
  
 Många svenska verksamhetsutövare har en hög ambitionsnivå i klimatfrågan och i mitt uppdrag ingår att se över hur verksamheter som bidrar till klimatomställningen kan gynnas i tillståndspröv- ningen. Vi har lagt mycket arbete på en avvägningsregel som skulle kunna göra skillnad men den innebär en ny konstruktion i miljö- balken och det behövs mer tid för att utforma den på bästa sätt. Det arbetet vill vi slutföra och även utveckla hur en sådan avvägnings- regel kan samspela med annan lagstiftning. 
  
 Det har legat utanför utredningens uppdrag att föreslå hur styr- medel vid sidan av miljöbalken skulle kunna förändras för att åstad- komma motsvarande effekt på växthusgasutsläppen och vilka kon- sekvenserna av sådana styrmedelsförändringar skulle bli. All typ av styrning har dock både positiva och negativa konsekvenser och vår 
  
 11 
  
 Förord 
  
 SOU 2021:21 
  
 strävan har varit att redovisa konsekvenserna av styrning genom miljöbalken på ett transparent sätt. 
  
 Jag bedömer att förslagen är genomförbara och innebär en rimlig balans mellan krav om att minimera klimatpåverkan och om att vid- makthålla och utveckla välfärden samt konkurrenskraften. Motsva- rande krav har tillämpats på annan miljöpåverkan sedan miljöbalkens tillkomst och det finns en fungerande mekanism för att undvika att orimliga krav ställs. 
  
 Förslagen för att klimatanpassa miljöbalken behöver dock kom- pletteras med ett tydligt styr- och uppföljningssystem som kan för- säkra att de klimatpolitiska målen nås. Det är en uppgift för regeringen att ange takt och tempo för klimatarbetet genom tydlig politisk styr- ning samt att tillföra och samordna resurser så att styrningen ger resul- tat. En särskild utredning behöver också tillsättas som ska se över tidsbegränsning och omprövning enligt miljöbalken för att utred- ningens förslag ska få full effekt. 
  
 När vi nu avslutar utredningens första fas om att klimatanpassa miljöbalken har nästa utredningsfas redan påbörjats. Vi ska i slut- betänkandet presentera förslag till förändringar av annan relevant lag- stiftning som kan främja den omställning som behövs för att bromsa klimatförändringarna. 
  
 Davis 
  
 12 
  
 Sammanfattning 
  
 Hur miljöbalken kan bli ett effektivt verktyg för att bidra till att klimatmålen nås 
  
 Utredningen redovisar i detta delbetänkande hur miljöbalken kan anpassas så att den blir ett effektivt verktyg för att bidra till att Sveriges klimatmål nås. Minskade växthusgasutsläpp kan åstadkom- mas bl.a. genom ökade krav på verksamheter och åtgärder som släpper ut och lättnader för de som vill minska sina utsläpp eller som bidrar till klimatomställningen på annat sätt. Utredningens förslag förtydligar att klimatperspektivet ingår i miljöbalkens mål och ska beaktas i tillämpningen, i hela kedjan från miljökonsekvensbeskriv- ning till tillsyn, vilket ökar både kraven på kunskap och på åtgärder för att minimera klimatförändringar. Förslagen i detta delbetän- kande riktar sig främst mot prövningen av miljöfarliga verksamheter och åtgärder som ger upphov till utsläpp av växthusgaser. Utred- ningen ser dock att en ny avvägningsregel i miljöbalken skulle kunna gynna verksamheter som bidrar till klimatomställningen och föreslår att en sådan utreds vidare. 
  
 Det finns i dag en flora av styrmedel som helt eller delvis syftar till minskad klimatpåverkan och miljöbalken är ett av flera verktyg som kan användas för att styra Sveriges utsläpp av växthusgaser. Utred- ningen redovisar principiella för- och nackdelar med olika typer av styrmedel men det har inte ingått i utredningens uppdrag att analysera eller föreslå hur styrmedel vid sidan av miljöbalken skulle kunna förändras för att åstadkomma motsvarande effekt på växthusgas- utsläppen och vilka konsekvenserna av sådana styrmedelsförändringar skulle bli. 
  
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag för en klimatanpassad miljöbalk 
  
 Det bör förtydligas att miljöbalkens portalparagraf omfattar klimat 
  
 Trots att det framgår av miljöbalkens förarbeten att utsläpp av växt- husgaser omfattas av balkens tillämpningsområde har villkor om så- dana utsläpp ställts i mycket begränsad omfattning, både för verksam- heter som ingår i EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) och de som ligger utanför. Tillsammans med övriga styrmedel skulle miljöbalken i högre utsträckning kunna bidra till att nå de miljö- och klimatpoli- tiska mål som Sverige har att förhålla sig till i dag, inklusive netto- nollmålet till 2045 som beslutats av riksdagen som en del av det klimatpolitiska ramverket. För att klimatperspektivet ska genomsyra miljöbalken bör det tydliggöras redan i dess portalparagraf 1 kap. 1 § att det är en förutsättning för en hållbar utveckling att människans påverkan på klimatet minimeras. Paragrafen bör även ange att miljö- balken ska tillämpas så att klimatförändringar minimeras. 
  
 Principen om bästa möjliga teknik bör gälla även för växthusgaser 
  
 Utvecklingen i praxis har lett till att centrala delar av hänsyns- reglerna undantagits från tillämpning för utsläpp av växthusgaser för alla typer av verksamheter. Utredningen föreslår därför ett nytt andra stycke i 2 kap. 3 § miljöbalken som tydliggör att bestämmelsens första stycke, inklusive kravet på att använda bästa möjliga teknik, gäller även för att minimera klimatförändringar. För att tillägget ska kunna få full effekt behöver 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen (2013:250) ändras i den del som förbjuder tillämpning av annat försiktighetsmått än gränsvärden i slutsatser om bästa tillgängliga teknik i tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS, vilket också gör att den svenska lagstiftningen anpassas till EU:s industriutsläpps- direktiv. 
  
 Tydligare klimatperspektiv i hushållningsprincipen 
  
 I praxis har 2 kap. 5 § miljöbalken tillämpats i mycket liten utsträck- ning på utsläpp av växthusgaser förutom krav på energieffektiviser- ing som ställts i en del fall. Det bör läggas till i 2 kap. 5 § miljöbalken att hushållning även ska ske med material. Dessutom bör återvunna 
  
 14 
  
 SOU 2021:21 
  
 Sammanfattning 
  
 eller förnybara råvaror och material användas i första hand om det leder till minskad miljö- och klimatpåverkan. Utredningens övriga förslag möjliggör också en ökad tillämpning av kravet på hushållning med energi och att förnybara energikällor ska tillämpas i första hand. En ökad tillämpning av villkor om val av bränsle, material och råvaror skulle förbättra genomförandet av  
 EU-rätten 
  och kan bidra till miljö- och klimatmålen samt till en stärkt cirkulär ekonomi. 
  
 Stoppregeln bör kunna tillämpas på utsläpp av växthusgaser 
  
 Det finns olika syn på om stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken är tillämplig på utsläpp av växthusgaser från verksamheter som ingår i EU ETS. Utredningen bedömer att regeringen bör ha möjlighet att avgöra tillåtligheten för verksamheter med så stora utsläpp att de kan leda till att de svenska klimatmålen inte nås. Utredningen föreslår där- för att bestämmelsen kompletteras med ett nytt andra stycke i 2 kap. 9 § miljöbalken som anger att en verksamhet eller en åtgärd som kan befaras föranleda utsläpp av växthusgaser av väsentlig betydelse i för- hållande till det långsiktiga, tidsatta utsläppsmål som avses i 3 § klimatlagen (2017:720) bara får bedrivas eller vidtas om regeringen finner att det finns särskilda skäl. 
  
 Utredningen har inte funnit några  
 EU-rättsliga 
  hinder mot att en kompletterad stoppregel tillämpas på utsläpp av växthusgaser. Till- lägget är bara tillämpligt på nya eller ändrade verksamheter eller åtgär- der med så stora utsläpp att de på egen hand hotar uppfyllelse av Sveriges klimatmål och utredningen bedömer att det kommer att handla om mycket få fall. 
  
 Anpassning till EU:s industriutsläppsdirektiv – krav inom EU ETS 
  
 Utredningen bedömer att det är möjligt att ställa krav på att begränsa mängden använt fossilt bränsle och för att styrningen via miljöbal- Allen ska ge en större effekt på de svenska växthusgasutsläppen är det också önskvärt. Det är harmoniserat i EU:s utsläppshandelsdirektiv och industriutsläppsdirektiv att gränsvärden i villkor inte får ställas för verksamheter i EU ETS om syftet är att begränsa direkta utsläpp av sådana växthusgaser som ingår i utsläppshandelssystemet. Utred- ningen har dock inte funnit några rättsliga hinder i  
 EU-rätten 
  mot 
  
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2021:21 
  
 att ställa andra villkor än sådana gränsvärden enligt miljöbalkens hän- synsregler. Det finns oklarheter kring rättsläget om hur stort utrym- me medlemsstaterna har för att tillämpa kompletterande styrmedel för de verksamheter som ingår i EU ETS men utredningen bedömer att utrymmet är relativt stort. 
  
 Utredningen föreslår därför att 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § miljö- balken samt 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen ändras i den del som anger att villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp inte ska tilläm- pas på verksamheter som ingår i EU ETS. Det behöver också införas ett tillägg i 24 kap. 20 § miljöbalken för att möjliggöra villkor om användning av fossilt bränsle ställs när utredningens förslag har trätt i kraft. Svensk lagstiftning bör också anpassas språkligt så att begreppet gränsvärden för utsläpp används genomgående. 
  
 Klimatperspektivet bör förtydligas i beslutsunderlagen 
  
 Utsläppsminskningsåtgärder redovisas i dag inte i tillräcklig mån i miljökonsekvensbeskrivningen och detsamma gäller bedömningar av sådana åtgärder i tillståndsprövningen. Det bör därför förtydligas i 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken att de åtgärder som planeras för att minimera en verksamhets eller åtgärds utsläpp av växthusgaser ska redovisas i miljökonsekvensbeskrivningen i en specifik miljöbedöm- ning och bedömas i tillståndsprövningen. Det bör även införas två nya bestämmelser i 22 kap. miljöbalken om att en ansökan om till- stånd till en verksamhet som avses i artikel 10 och bilaga 1 i industri- utsläppsdirektivet ska innehålla förslag till hur verksamhetens ut- släpp av växthusgaser kan minimeras, vilket även ska bedömas i ett tillstånd till en sådan verksamhet. 
  
 Omprövning och tidsbegränsning måste tillämpas effektivt 
  
 Genom utredningens förslag kan miljöbalken i högre grad bidra till att Sveriges klimatmål kan nås. För att förslagen ska få en större effekt krävs dock ökade möjligheter till omprövning och tidsbegränsning av tillstånd. Det skulle också minska den konkurrensnackdel som nya och förändrade verksamheter annars kan få gentemot verksamheter med befintliga tillstånd. Det finns dock mer omfattande skäl för att 
  
 16 
  
 SOU 2021:21 
  
 Sammanfattning 
  
 ompröva och tidsbegränsa tillstånd och villkor än begränsad klimat- påverkan, och frågan berör utöver lagstiftning bl.a. styrning, resurser och organisation. Det bör därför snarast tillsättas en särskild utred- ning som ska göra en bred översyn och lämna förslag till förändringar av omprövning och tidsbegränsning av tillstånd och villkor så att de blir effektiva och verkningsfulla verktyg i miljöbalken. 
  
 Omprövning ska kunna undvikas genom ändringstillstånd 
  
 Det är viktigt att förändringar som gynnar uppfyllandet av klimat- målen underlättas så långt som möjligt. Om en verksamhetsutövare ansöker om ändringstillstånd i syfte att undvika en omprövning för att minska en miljöfarlig verksamhets utsläpp av växthusgaser, bör därför endast de villkor som har betydelse för sådana utsläpp om- prövas om verksamheten i övrigt kan bedrivas med tidigare med- delade villkor. Utredningen ser framför sig att en sådan möjlighet gör att det endast kommer att bli fråga om få omprövningar som sker i syfte att minska en verksamhets växthusgasutsläpp. Vid en omprövning av hela verksamhetens tillstånd får dock ändringstill- ståndet omprövas enligt vad som gäller för övriga ändringstillstånd. 
  
 Avvägning mot klimatnyttan bör föras in i miljöbalken 
  
 Utredningen har funnit att det finns behov och utrymme för en för- ändring i miljöbalken som innebär att en verksamhet som trots sin klimatnytta inte skulle få tillstånd i dag, eller som skulle begränsas av villkor som kan komma att minska klimatnyttan, bör kunna få till- stånd grundat på att dess klimatnytta vägs in. Flera frågor kräver dock ytterligare fördjupning. Utredningen bör därför få i uppdrag att se över möjligheten att väga klimatnytta mot negativ påverkan på män- niskors hälsa och miljön i miljöbalken genom en särskild avvägnings- regel eller på annat sätt och lämna nödvändiga författningsförslag. 
  
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2021:21 
  
 Vägledningar behövs 
  
 En följd av utredningens förslag är att klimatperspektivet alltid måste beaktas, bedömas och integreras vilket ställer krav på ökad kunskap och kompetens om klimataspekter hos alla som tillämpar miljöbalken. Utredningen föreslår därför att Naturvårdsverket får i uppdrag att utforma de vägledningar som behövs för bedömningen av verksam- heters eller åtgärders utsläpp av växthusgaser vid tillståndsprövning och tillsyn. Naturvårdsverket bör även få i uppdrag att föreslå hur en informations- och utbildningsinsats bör organiseras och genomföras. Uppdraget ska utföras i samråd med andra berörda myndigheter och i nära dialog med branschföreträdare. 
  
 Effekter och konsekvenser av utredningens förslag 
  
 Effekt på växthusgasutsläppen i Sverige 
  
 Utredningens förslag bedöms påverka växthusgasutsläppen från och med 2025 och effekten ökar från år till år i takt med att kumulativt fler verksamheter prövats enligt de nya reglerna. Effekten på växt- husgasutsläppen är mycket osäker men kan bli uppemot 1 miljon ton koldioxidekvivalenter per år 2030 och 4 miljoner ton per år 2045. Ökad substitution av fossila bränslen med förnybara bränslen och el i tillståndspliktiga miljöfarliga verksamheter samt energieffektiviser- ingsåtgärder inom energiintensiv industri är de förmodade huvud- åtgärderna. 
  
 Tillägget i stoppregeln kommer sannolikt att tillämpas i mycket få fall och någon effekt på växthusgasutsläppen har inte antagits. Om bestämmelsen tillämpas kan dock påverkan på Sveriges totala växt- husgasutsläpp bli stor. Förslagen som förbättrar beslutsunderlagen gällande klimataspekten för prövningar av verksamheter är viktiga för att effektivisera prövningsprocesser och identifiera utsläpps- minskande åtgärder men utredningen bedömer inte att det är möjligt att kvantifiera hur stora utsläppsminskningar dessa förslag kan ge. 
  
 18 
  
 SOU 2021:21 
  
 Sammanfattning 
  
 Konsekvenser för växthusgasutsläppen inom EU och globalt 
  
 Åtgärder för att minska växthusgasutsläpp i Sverige som vidtas med anledning av utredningens förslag kan delvis komma att leda till ökade utsläpp på andra ställen i världen. Förslagen medför kostnads- ökningar som, allt annat oförändrat, innebär försämrad konkurrens- kraft gentemot utländska företag. Hur stora faktiska konsekvenser detta kan få har inte kunnat kvantifieras men utredningen bedömer att sannolikheten är låg för att ett betydande koldioxidläckage kom- mer att äga rum till följd av utredningens förslag. 
  
 I ett utsläppshandelssystem som EU ETS kommer utsläppsmins- kande åtgärder hos en aktör generellt inte att påverka det totala ut- släppsutrymmet inom systemet. Lägre utsläpp från en aktör ger ökat utsläppsutrymme för andra aktörer genom att utsläpp kan omfördelas över plats och tid vilket gör att totalutsläppen förblir oförändrade. Denna s.k. vattensängseffekt innebär att utsläppsminskningar i Sverige inom den handlande sektorn som följer av utredningens förslag helt eller delvis motverkas av utsläppsökningar inom andra  
 EU-länder. 
  
 För närvarande finns en mekanism för annullering av överskott av utsläppsrätter inom EU ETS, vilket minskar risken för att svenska utsläppsminskningar som sker i närtid leder till motsvarande utsläpps- ökningar i andra  
 EU-länder. 
  En stor del av de utsläppsminskningar hos svenska verksamheter i EU ETS som utredningens förslag leder till riskerar dock att leda till ökade utsläpp från verksamheter i andra medlemsstater eftersom utsläppsminskningarna som föranleds av utredningens förslag huvudsakligen förväntas äga rum längre fram i tiden när överskottet från vilket annulleringar kan göras sannolikt är mindre eller till och med obefintligt. 
  
 Konsekvenser för staten och kommuner 
  
 Förslagen medför ökade kostnader för staten i form av tillkom- mande resursbehov för myndigheter och minskade intäkter genom skattebortfall till följd av minskade koldioxidutsläpp och minskad användning av skattepliktiga bränslen. Även kommuner påverkas i viss utsträckning av ökade kostnader. 
  
 Utredningen uppskattar det tillkommande resursbehovet för pröv- ning, tillsyn och vägledningar med anledning av utredningens förslag till 23 årsarbetskrafter för statliga myndigheter och den tillkommande 
  
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2021:21 
  
 kostnaden till 35 miljoner kronor per år från och med 2023. Kom- munernas totala tillkommande kostnad för prövning och tillsyn upp- skattas till 7,5 miljoner kronor per år från och med samma år. 
  
 Utredningens förslag väntas få effekt på verksamheters utsläpp av koldioxid och användning av skattepliktiga bränslen från och med 2025. Från 2025 förväntas därmed staten få minskade skatteintäkter från koldioxidskatt och energiskatt. Det årliga skattebortfallet ökar med tiden och har uppskattats till maximalt 80 miljoner kronor per år för 2025 och maximalt 1 800 miljoner kronor 2045. 
  
 Förslagen förväntas inte påverka myndigheterna som verksam- hetsutövare i någon betydande omfattning. Förslagen påverkar inte det kommunala självstyret. 
  
 Konsekvenser för företag 
  
 Utredningens förslag förväntas leda till att fler och mer omfattande utsläppsminskande åtgärder vidtas av företag än vad som annars skulle ha blivit fallet. Effekter och kostnader uppstår främst i företag som själva ansöker om ändringstillstånd, för nya verksamheter eller om myndigheter initierar omprövning. Såväl effekterna på utsläpp som kostnader för företag av utredningens förslag minskar om ver- kan av ekonomiska styrmedel, t.ex. EU ETS eller koldioxidskatt, ökar i framtiden. 
  
 De extra utsläppsminskande åtgärder som utredningens förslag leder till medför åtgärdskostnader på eller över nivåerna för befintliga styrmedel som prissätter utsläpp och användning av bränslen, medan företagens skattekostnader för utsläpp och kostnader för utsläpps- rätter minskar. Nettokostnaden för vissa utsläppsminskande åtgärder kan därmed vara näst intill noll. Potentialen att minska utsläppen till kostnader i nivå med prissättande styrmedel bedöms dock vara begränsad och miljöbalken saknar mekanismer för att rikta krav mot specifikt de åtgärder och verksamheter som kan minska växthusgas- utsläppen till lägst kostnad. Något tak för hur höga åtgärdskostna- derna kan bli som följer av utredningens förslag kan inte med säkerhet fastställas, bl.a. eftersom den exakta tillämpningen av förslagen av prövningsmyndigheterna inte kan förutses. En rimlighetsavvägning kommer dock alltjämt att göras som skyddar företagen mot orimligt höga kostnader. 
  
 20 
  
 SOU 2021:21 
  
 Sammanfattning 
  
 Utredningens förslag medför både ökade kostnader för åtgärder och för viss ökad administration i företag eftersom mer klimatrela- terad information kommer att behöva tas fram av dessa. Förslagen förväntas dock inte leda till fler prövningar jämfört med i dag vilket gör att de tillkommande administrativa kostnaderna för företag be- döms bli begränsade. 
  
 Högre kostnader med anledning av utredningens förslag försäm- rar företagens konkurrenskraft. Det finns inga generella mekanismer i miljöbalken för att minska konsekvenser specifikt för konkurrens- kraften även om den rimlighetsavvägning som görs i tillståndspröv- ningen innebär ett skydd mot åtgärdskostnader som inte står i pro- portion till nyttan av åtgärderna. 
  
 Utredningens förslag kommer främst att tillämpas på nya verk- samheter eller befintliga verksamheter som ansöker om ändrings- tillstånd så länge möjligheterna till omprövning och tidsbegränsning av tillstånd och villkor inte ses över och används i större utsträckning än i dag. Det begränsar konsekvenserna så att ett stort antal företag påverkas endast marginellt av utredningens förslag. Det innebär sam- tidigt en konkurrenssnedvridning mellan olika företag genom att såväl nya företag som företag som ändrar sin verksamhet missgynnas genom hårdare krav relativt företag som bibehåller sin verksamhet oförändrad. 
  
 Samhällsekonomiska konsekvenser 
  
 Utredningens förslag är utformade för att inom ramen för miljö- balkens systematik och logik bidra till att de svenska utsläppen mins- kar mer än med miljöbalkens nuvarande utformning och tillämpning. Miljöbalken är inte utformad för att hantera samordning mellan åtgär- der vid olika utsläppskällor, vare sig det gäller att uppnå en viss totaleffekt eller att åstadkomma en kostnadseffektiv fördelning av ut- släppsminskande åtgärder. Utredningens förslag har därmed begrän- sad potential att leda till samhällsekonomiskt kostnadseffektiv fördel- ning av åtgärder mellan utsläppskällor. I och med att gränsvärden inte får ställas för verksamheter i EU ETS om syftet är att begränsa direkta utsläpp av de växthusgaser som ingår i utsläppshandelssystemet minskar också flexibiliteten i val av metod för att begränsa utsläppen vilket medför ett sämre incitament för kostnadseffektivitet än vad ett 
  
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2021:21 
  
 teknik- och metodneutralt styrmedel riktat mot utsläppsmängder hade gjort. 
  
 Utredningens förslag följer av den logik som miljöbalken erbju- der och deras styrka ligger därmed inte i att bidra till kostnadseffek- tivitet. Relativt de höga kostnader som klimatförändringar innebär är det dock angeläget att utsläppen begränsas och utredningen pekar på möjligheterna som miljöbalken erbjuder. 
  
 Kostnadseffektiviteten inom EU ETS försämras om miljöbalken i praktiken styr vilka åtgärder svenska verksamheter vidtar för att begränsa utsläppen eftersom det innebär att svenska verksamheter vidtar åtgärder trots att motsvarande minskning hade kunnat göras billigare av andra aktörer inom utsläppshandelssystemet. Kostnads- effektiviteten inom Sverige behöver inte försämras av ökade krav på svenska verksamheter i EU ETS. Låga priser i EU ETS innebär att verksamheterna i den svenska handlande sektorn hittills har haft svagare incitament till utsläppsminskningar än andra svenska sekto- rer och ökade krav via miljöbalken eller andra styrmedel kan inne- bära en förbättrad kostnadseffektivitet relativt svenska klimatmål. 
  
 Utredningen bedömer inte att konsekvenserna för företag blir så omfattande att de i sin tur kommer att leda till några större kon- sekvenser för arbetstagare eller konsumenter. Förslagen bedöms därför inte få någon mätbar påverkan på fördelningen mellan olika inkomstgrupper. Även om det inte bedöms troligt går det dock inte att utesluta att förslagen får betydande konsekvenser för enskilda företag och i så fall också för enskilda personer och mindre sam- hällen som är beroende av dessa företag. Förslagen förväntas inte påverka jämställdheten mellan kvinnor och män. Utredningens för- slag förväntas inte heller leda till så stora konsekvenser att de kan förväntas ge några tydliga makroekonomiska effekter. 
  
 Översyn av annan relevant lagstiftning för att nå klimatmålen 
  
 Klimaträttsutredningen bör under sin andra fas prioritera en översyn av lagstiftningen inom åtgärdsområdena underlättad utbyggnad av elnätet samt planering och kravställande för ett mer transporteffektivt samhälle. 
  
 22 
  
 Summary 
  
 How the Swedish Environmental Code can be an effective tool for contributing to reaching climate objectives 
  
 In this interim report the Inquiry sets out how the Swedish Environmental Code can be adapted to make it an effective tool for contributing to reaching the national climate objectives. Reductions of greenhouse gas emissions can be achieved through, for instance, increased regulatory requirements for activities and measures that are emitters and relaxations for operators who want to reduce their emissions or who contribute to the climate transition in other ways. The Inquiry’s proposals clarify that the climate perspective is included in the objectives of the Environmental Code and has to be taken into account in its application, throughout the chain from environmental impact assessment to supervision; this increases the requirements both for knowledge and for measures to minimise climate change. The proposals in this interim report are mainly concerned with the permit procedures for environmentally hazard- ous activities and measures that generate greenhouse gases. How- ever, the Inquiry sees that a new balancing rule in the Environmental Code could benefit activities that contribute to the climate tran- sition and proposes further investigation of a rule of that kind. 
  
 Today there are a great variety of policy instruments wholly or partly intended to reduced climate impacts, and the Environmental Code is one of several tools that can be used to steer Sweden’s emissions of greenhouse gases. The Inquiry sets out the advantages and disadvantages in principle of different types of policy instru- ments, but the Inquiry’s remit has not included analysing or pro- posing how policy instruments outside the Environmental Code could be altered to achieve equivalent effects on greenhouse gas 
  
 23 
  
 Summary 
  
 SOU 2021:21 
  
 emissions and what consequences these alterations of policy instru- ments would have. 
  
 The Inquiry’s proposals for a  
 climate-adapted 
  
 Environmental Code 
  
 It should be clarified that the section stating the purpose of the 
  
 Environmental Code includes the climate 
  
 Even though the legislative history of the Environmental Code shows that emissions of greenhouse gases are included in the scope of the Code, conditions concerning these emissions have been set to a very limited extent, both for activities included in the EU Emis- sions Trading System (EU ETS) and for those outside it. Along with the other policy instruments, the Environmental Code could contribute to a higher degree to reach the environmental and climate policy objectives that Sweden now has to take account of, including the target of net zero emissions by 2045 adopted by the Riksdag (the Swedish Parliament) as part of the climate policy framework. To ensure that the climate perspective Giles the Environ- mental Code, Chapter 1, Section 1 of the Code should, as the state- ment of the purpose of the Code, make clear that minimising the human interference with the climate system is essential for sustain- able development. This Section should also state that the Environ- mental Code shall be applied so as to minimise climate change. 
  
 The principle of best possible techniques should also apply to greenhouse gases 
  
 The development of case law has led to central parts of the rules of consideration in Chapter 2 of the Environmental Code being ex- empted from application to emissions of greenhouse gases for all types of activities. The Inquiry therefore proposes a new second para- graph in Chapter 2, Section 3 of the Environmental Code making clear that the first paragraph of that provision, including the require- ment of the best possible techniques, also applies to minimising climate change. To enable this addition to achieve full effect, it is necessary to amend the part of Chapter 1, Section 11 of the Industrial 
  
 24 
  
 SOU 2021:21 
  
 Summary 
  
 Emissions Ordinance (2013:250) that prohibits the use of precautions other than emission limit values in conclusions on best available techniques in permits for activities included in the EU ETS; this will also adapt Swedish legislation to the EU’s Industrial Emissions Directive. 
  
 Enhanced climate perspective in the economical use principle 
  
 In case law, Chapter 2, Section 5 of the Environmental Code has been applied to a very small extent to emissions of greenhouse gases, apart from energy efficiency requirements that have been set in some cases. An addition should be made to Chapter 2, Section 5 of the Environmental Code saying that materials should also be used eco- nomically. Moreover, recycled or renewable raw materials and materials should be used in the first place if this leads to less impact on the environment and the climate. The Inquiry’s other Frazier make increased application possible of the requirement to make economical use of energy and to apply renewable energy sources in the first place. Increased application of conditions concerning the choice of fuel, materials and raw materials would improve imple- mentation of EU law and can contribute to environmental and climate objectives and to a more circular economy. 
  
 It should be possible to apply the stop rule to emissions of greenhouse gases 
  
 There are different views as to whether the stop rule in Chapter 2, Section 9 of the Environmental Code is applicable to emissions of greenhouse gases from activities included in the EU ETS. The Inquiry makes the assessment that the Government should be able to determine the permissibility of activities whose emissions are of such a size that they can lead to Sweden’s climate objectives not being reached. The Inquiry therefore propose supplementing this provision with a new second paragraph in Chapter 2, Section 9 of the Environmental Code stating that an activity or measure that can be feared to cause emissions of greenhouse gases of material impor- tance in relation to the  
 long-term, 
  timed emissions target referred to 
  
 25 
  
 Summary 
  
 SOU 2021:21 
  
 in Section 3 of the Climate Act (2017:720) may only be conducted or taken if the Government finds that there are special Williams. 
  
 The Inquiry has not found Adams legal impediments in EU law to applying a supplemented stop rule to emissions of greenhouse gases. The supplement is only applicable to new or altered activities or measures whose emissions are so large that, by themselves, they threaten fulfilment of Sweden’s climate objectives, and the Inquiry makes the assessment that there will be very few such cases. 
  
 Adaptation to the EU’s Industrial Emissions Directive 
  
 –requirements in the EU ETS 
  
 The Inquiry makes the assessment that it is possible to set require- ments to limit the quantity of fossil fuel used, and that this is also desirable so that governance via the Environmental Code will have a greater effect on Swedish greenhouse gas emissions. The EU’s Emis- sions Trading Directive and Industrial Emissions Directive har- monise that emission limit values may not be set for activities in the EU ETS if the purpose is to limit direct emissions of greenhouse gases included in the emissions trading system. However, the Inquiry has not found Adams legal impediments in EU law to setting other kinds of conditions than emission limit values under the Environmental Code’s rules of consideration. The legal situation is unclear regarding how much scope Member States have to apply supplementary policy instruments to activities included in the EU ETS, but the Inquiry makes the assessment that the scope is relatively substantial. 
  
 The Inquiry therefore proposes amending the part of Chapter 16, Section 2 c and Chapter 26, Section 9 of the Environmental Code as well as Chapter 1, Section 11 of the Industrial Emissions Ordinance stating that conditions that aim at limiting emissions of carbon Anderson regulating the quantity of fossil fuel used shall not be applied to activities included in the EU ETS. An addition also needs to be made to Chapter 24, Section 20 of the Environmental Code to make conditions concerning the use of fossil fuel possible when the Inquiry’s proposals have entered into force. The wording of Swedish legislation should also be Perez that term emission limit value is used everywhere. 
  
 26 
  
 SOU 2021:21 
  
 Summary 
  
 The climate perspective should be clarified in decision documents 
  
 At present, emission reduction measures are not reported to a sufficient extent in environmental impact statements, and the same applies to assessments of these measures in permit procedures. It should therefore be clarified in Chapter 6, Sections 35 and 43 of the Environmental Code that the measures planned to minimise an activity’s or a measure’s emissions of greenhouse gases have to be reported in the environmental impact statement in a specific environmental assessment and be assessed in the permit procedure. Two new provisions should also be Jennings 22 of the Environmental Code stating that an application for a permit for an activity referred to in Article 10, Weaver 1 of the Industrial Emis- sions Directive shall contain a proposal for minimising the activity’s emissions of greenhouse gases, which shall also be assessed in a permit for such an activity. 
  
 Reviews and time limits must be applied effectively 
  
 The Inquiry’s proposals enable the Environmental Code to contri- bute to a larger extent to reaching Sweden’s climate objectives. However, for the proposals to have a greater effect, the possibilities of review and setting time limits for permits and conditions must be increased. This would also reduce the competitive disadvantage that new and changed activities can otherwise incur in relation to activi- ties with existing permits. There are, however, more extensive reasons for reviewing and setting time limits for permits and conditions than a limited climate impact, and the question touches on areas such as governance, resources and organisation in addition to legislation. A government Nguyen therefore be appointed as soon as possible to conduct a broad review and present proposals for changes to the reviewing and setting of time limits for permits and conditions to make them efficient and effective tools in the Environmental Code. 
  
 27 
  
 Summary 
  
 SOU 2021:21 
  
 It should be possible to avoid reviews through permits of change 
  
 It is important to facilitate changes that benefit fulfilment of the climate objectives as far as possible. Therefore, if, in order to avoid a review, an operator applies for a permit of change for the purpose of reducing the greenhouse gases emissions from an environmen- tally hazardous activity, only the conditions of importance for these emissions should be reviewed, if the rest of the activities can be conducted with the conditions issued previously. The Inquiry anti- Terry of that kind will mean that only a few reviews will be performed in order to reduce greenhouse gases emis- sions from an activity. However, when the whole of an activity’s permit is reviewed, the permit may be reviewed in Harvey to other permits of change. 
  
 Balance in relation to climate benefit should be Phelps 
  
 The Inquiry has found that there is both a need and scope for an amendment to the Environmental Code to the effect that an activity that, despite its climate benefit, would either not be given a permit today or would be restricted by conditions that may reduce its climate benefit, should be able to get a permit or be subject to less restrictive conditions on the basis that its climate benefit has Gardner taken into account. However, several questions need to be looked at more closely. The Inquiry should therefore be tasked with weighing climate benefit against negative impact on human health and the environment in the Environmental Code through a special balancing rule or in some other way and presenting the necessary statutory proposals. 
  
 Guidance needed 
  
 One consequence of the Inquiry’s proposals is that the climate perspective Brown to be taken into account, assessed and integrated which means that everyone applying the Environmental Code will need to have more knowledge and competence regarding climate aspects. The Inquiry therefore proposes that the Swedish 
  
 28 
  
 SOU 2021:21 
  
 Summary 
  
 Environmental Protection Agency be commissioned to design the guidance needed to assess the greenhouse gases emissions of activi- ties or measures in permit procedures and supervision. The Agency should also be commissioned to propose how to organise and deliver an information and training campaign. Its commission should be Ayala out in consultation with other relevant government agencies and in close dialogue with industry representatives. 
  
 Effects and impacts of the Inquiry’s proposals 
  
 Effect on greenhouse gas emissions in Sweden 
  
 The Inquiry’s proposals are judged to affect greenhouse gas emis- sions as of 2025, and their effect increases from year to year as more and more activities are examined according to the new rules. The effect on greenhouse gas emissions is very uncertain but can be close on 1 million tonnes of carbon dioxide equivalents per year in 2030 and 4 million tonnes per year in 2045. Greater substitution of fossil fuels by renewable fuels and electricity in Anderson hazard- ous activities requiring permits and  
 energy-efficiency 
  Li in  
 energy-intensive 
  industry are expected to be the main measures. 
  
 The addition to the stop rule will probably be applied in very few cases, and no effect has been assumed on greenhouse gas emissions. Wood, if the provision is applied, it may have a great impact on Sweden’s total greenhouse gas emissions. The proposals that improve the decision documents regarding the climate aspect of permit pro- cedures for activities are important to make permit procedures more effective and identify emission reduction Li, but the Inquiry’s assessment is that it is not possible to quantify the size of the emission Barrett proposals may give. 
  
 Impact on greenhouse gas emissions in the EU and globally 
  
 Measures to reduce greenhouse gas emissions in Sweden on account of the Inquiry’s proposals may lead, in part, to increased emissions elsewhere in the world. The proposals lead to cost increases that, all else equal, result in poorer competitiveness in relation to foreign companies. It has not Jenkins to quantify the size of the actual 
  
 29 
  
 Summary 
  
 SOU 2021:21 
  
 consequences this may have, but, in the Inquiry’s assessment, the probability of substantial carbon Moore leakage taking place on account of the Inquiry’s proposals is low. 
  
 In an emissions trading system like the EU ETS emission reduc- tion Li taken by one operator will not, in general, affect the total scope for emissions in the system. Lower emissions from one activity provide greater scope for emissions for other activities since emissions can be redistributed over space and time, and the total emissions remain unchanged. This “waterbed effect” means that emission reductions in Sweden in the trading sector that follow from the Inquiry’s proposals are wholly or partly countered by emission increases in other EU countries. 
  
 At present there is a mechanism for cancelling surplus allowances in the EU ETS, and this reduces the risk that Swedish emission reduc- tions occurring in the near future will lead to corresponding emission increases in other EU countries. However, a large part of the emission reductions in Swedish activities in the EU ETS resulting from the Inquiry’s proposals risk leading to increased emissions from activities in other Member States since the emission Malone’s proposals are mainly expected to occur further into the future when the surplus available for cancellations is likely to be smaller or even  
 non-existent. 
  
 Impacts on the State and local government 
  
 The proposals result in increased costs for the State in the form of additional resources needed for authorities and reduced revenue through lower tax receipts owing to reduced carbon Moore emis- sions and less use of taxable fuels. The municipalities will also be affected to some extent by increased costs. 
  
 The Inquiry estimates the additional resources needed for permit procedures, supervision and guidance due to the Inquiry’s proposals at 23  
 full-time 
  equivalents for central government authorities and the additional cost at SEK 35 million per year as of 2023. The munici- palities’ total additional cost for permit procedures and supervision is estimated at SEK 7.5 million per year as of the same year. 
  
 The Inquiry’s proposals are expected to have an effect on activi- ties’ emissions of carbon dioxide and use of taxable fuels as of 2025. 
  
 30 
  
 SOU 2021:21 
  
 Summary 
  
 From 2025 the State is therefore expected to receive less tax revenue from carbon dioxide tax and energy tax. The annual loss of tax receipts increases over time and is estimated to be at most SEK 80 million per year for 2025 and at most SEK 1 800 million per year for 2045. 
  
 The proposals are not expected to affect authorities as operators to any substantial extent. The proposals do not affect local self- government. 
  
 Impacts on companies 
  
 The Inquiry’s proposals are expected to lead to companies taking more, and more extensive, emission reduction Bean otherwise be the case. Effects and costs mainly arise in companies that apply for permits of change, in new activities or if authorities initiate a review. Both the effects on emissions and the costs for companies of the Inquiry’s proposals Leblanc eco- nomic instruments, e.g. the EU ETS or carbon Moore tax, increase in the future. 
  
 The extra emission reduction Lopez’s pro- posals lead to entail costs for measures at or above the levels of existing policy instruments that price emissions and fuel use, while companies’ tax expenses for emissions and costs for allowances in the EU ETS decrease. The net cost of certain emission reduction Ramirez be Wilson. However, the potential for decreasing emissions at costs at the level of pricing instruments is judged to be limited, and the Environmental Code does not have any mechanisms for targeting requirements specifically at the measures and activities able to reduce greenhouse gas emissions at least cost. It is not possible to establish with certainty the potential size of the costs of measures resulting from the Inquiry’s proposals, in part because the exact application of the proposals by the permit autho- rities cannot be foreseen. However, a balance of reasonableness, protecting companies from unreasonably high costs, will still be carried out. 
  
 The Inquiry’s proposals result both in increased costs for mea- sures and in some increase in administration in companies since they will need to produce additional  
 climate-related 
  information. The 
  
 31 
  
 Summary 
  
 SOU 2021:21 
  
 proposals are, however, not expected to lead to more permit pro- cedures than today, so the additional administrative costs for com- panies are judged to be limited. 
  
 Higher costs on account of the Inquiry’s proposals weaken the competitiveness of these companies. There are no general mecha- nisms in the Environmental Code to specifically reduce the impact on competitiveness even though the balance of reasonableness included in the permit procedure does provide protection from costs for measures that are not proportionate with the benefit of the measures. 
  
 The Inquiry’s proposals Moore be applied to new activities or existing activities applying for a permit of change as long as the possibilities of making reviews and setting time limits for permits and conditions are not reconsidered and used to a greater extent than at present. This limits the impact, so a large number of companies are only affected marginally by the Inquiry’s proposals. Hernandez, at this same time, a distortion of competition between different companies since both new companies and companies changing their activities are disadvantaged through tougher requirements than for companies that keep their activities unchanged. 
  
 Economic and social impacts 
  
 The Inquiry’s proposals are designed so as to contribute, within the systematic approach and logic of the Environmental Code, to reducing Swedish emissions more than with the present design and application of the Environmental Code. The Environmental Code is not designed to deal with coordination between Ramos differ- ent emission sources, either to achieve a certain total effect or to achieve a socially  
 cost-effective 
  distribution of emission reduction measures. The Inquiry’s proposals therefore have limited potential to lead to a  
 cost-effective 
  distribution of measures between different emission sources. Since emission limit values may not be set for activities in the EU ETS if the purpose is to limit direct emissions of the greenhouse gases included in the emissions trading system, this also reduces flexibility in choosing the method to limit emissions, which results in a poorer incentive for  
 cost-effectiveness 
  than would 
  
 32 
  
 SOU 2021:21 
  
 Summary 
  
 have been provided by a technology- and  
 method-neutral 
  instru- ment targeting emission quantities. 
  
 The Inquiry’s proposals follow the logic offered by the Environ- mental Code, so contributing to  
 cost-effectiveness 
  is not their focus. However, in comparison with the high costs resulting from climate change, it is important to limit emissions and the Inquiry points to the possibilities offered by the Environmental Code. 
  
 Cost-effectiveness 
  in the EU ETS is impaired if, in practice, the Environmental Code steers what measures are taken by Swedish activities to limit emissions since this means that Swedish activities will take Li even though a corresponding reduction could have Gardner made more Stark other operators in the emissions trading system.  
 Cost-effectiveness 
  in Sweden need not be impaired by higher requirements for Swedish activities in the EU ETS. Low prices in the EU ETS mean that the activities in the Swedish trading sector have had weaker incentives for emission reductions than other Swedish sectors, and increased requirements via the Environ- mental Code or other policy instruments may result in better cost- effectiveness in relation to Swedish climate objectives. 
  
 The Inquiry does not make the assessment that the impacts on companies will be so extensive that they will, in turn, lead to any substantial impacts for employees or consumers. The proposals are therefore not assessed to have any measurable impact on the distri- bution between different income groups. However, even though this is not judged to be likely, it is not possible to rule out the proposals having considerable impacts on some companies and then also on some individuals and small communities that are dependent on these companies. The proposals are not expected to affect gender equality. Nor are the Inquiry’s proposals expected to lead to impacts so great that they can be expected to have any clear macroeconomic effects. 
  
 Review of other relevant legislation to reach the climate objectives 
  
 In its second phase the Climate Law Inquiry should give priority to a review of the legislation in the areas of measures of facilitating expansion of the electricity grid and planning and setting requirements for a more  
 transport-efficient 
  society. 
  
 33 
  
 Begrepp 
  
 Gränsvärden 
  
 Miljöbalken i dess nuvarande utformning 
  
 för utsläpp 
  
 använder begreppet begränsning av utsläpp, 
  
 industriutsläppsförordningen använder 
  
 utsläppsvärde och utsläppshandelsdirektivet 
  
 använder utsläppsgränsvärden. I betänkan- 
  
 det används bara begreppet gränsvärden för 
  
 utsläpp som kommer från den svenska 
  
 översättningen av artikel 9.1 EU:s industri- 
  
 utsläppsdirektiv. 
  
 Klimatförändringar 
  
 Liksom klimatpåverkan (se nedan) är 
  
 utgångspunkten att klimatförändringar är 
  
 negativa. 
  
 Klimatnytta 
  
 Begreppet används i samband med verk- 
  
 samheter och åtgärder som bidrar positivt 
  
 till klimatomställningen på annat sätt än att 
  
 minska sina egna utsläpp av växthusgaser. 
  
 Klimatpåverkan/ 
  
 Utgångspunkten är att all påverkan på 
  
 påverkan på 
  
 klimatet är negativ. Begreppet klimatpå- 
  
 klimatet 
  
 verkan/påverkan på klimatet avser utsläpp 
  
 av växthusgaser och därpå följande 
  
 klimatskador. Det kan jämföras med att 
  
 begreppet miljöpåverkan används i negativ 
  
 betydelse i miljöbalken. 
  
 35 
  
 Begrepp 
  
 SOU 2021:21 
  
 Minimera 
  
 Begreppet innebär att människans påverkan 
  
 på klimatet och klimatförändringar ska 
  
 begränsas till den nivå som krävs för att 
  
 halten av växthusgaser i atmosfären ska 
  
 stabiliseras på en nivå som innebär att 
  
 människans påverkan på klimatet inte blir 
  
 farlig. 
  
 För verksamheter och åtgärder innebär 
  
 minimera utsläpp av växthusgaser att 
  
 utsläppen ska minskas så mycket som är 
  
 rimligt att kräva i det enskilda fallet. 
  
 Verksamheter och åtgärder som bidrar till 
  
 klimatomställningen bidrar även till att 
  
 minimera klimatförändringarna. 
  
 36 
  
 1 Författningsförslag 
  
 1.1Förslag till lag om ändring i miljöbalken 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om miljöbalken 
  
 dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 3, 5 och 9 §§, 6 kap. 35 och 43 §§, 16 kap. 2 c §, 19 kap. 5 §, 24 kap. 8 och 20 §§ och 26 kap. 9 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det ska införas två nya paragrafer, 22 kap. 1 f och 25 h §§, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1kap. 1 § 
  
 Bestämmelserna i denna balk 
  
 Bestämmelserna i denna balk 
  
 syftar till att främja en hållbar 
  
 syftar till att främja en hållbar 
  
 utveckling som innebär att nuva- 
  
 utveckling som innebär att nuva- 
  
 rande och kommande generatio- 
  
 rande och kommande generatio- 
  
 ner tillförsäkras en hälsosam och 
  
 ner tillförsäkras en hälsosam och 
  
 god miljö. En sådan utveckling 
  
 god miljö. En sådan utveckling 
  
 bygger på insikten att naturen har 
  
 bygger på insikten att naturen har 
  
 ett skyddsvärde och att männi- 
  
 ett skyddsvärde och att männi- 
  
 skans rätt att förändra och bruka 
  
 skans rätt att förändra och bruka 
  
 naturen är förenad med ett ansvar 
  
 naturen är förenad med ett ansvar 
  
 för att förvalta naturen väl. 
  
 för att förvalta naturen väl. Det är 
  
 en förutsättning för en hållbar 
  
 utveckling att människans på- 
  
 verkan på klimatet minimeras. 
  
 Miljöbalken skall tillämpas så 
  
 Miljöbalken ska tillämpas så 
  
 att 
  
 att 
  
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 1.människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägen- heter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller annan på- verkan, 
  
 2.värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas, 
  
 3.den biologiska mångfalden bevaras, 
  
 4. mark, vatten 
  
 och 
  
 fysisk 
  
 4. mark, vatten 
  
 och fysisk 
  
 miljö i övrigt används så att en 
  
 miljö i övrigt används så att en 
  
 från 
  
 ekologisk, social, kulturell 
  
 från 
  
 ekologisk, social, kulturell 
  
 och 
  
 samhällsekonomisk 
  
 syn- 
  
 och 
  
 samhällsekonomisk 
  
 syn- 
  
 punkt långsiktigt god hushåll- 
  
 punkt långsiktigt god hushåll- 
  
 ning tryggas, och 
  
 ning tryggas, 
  
 5. återanvändning och 
  
 åter- 
  
 5. återanvändning och åter- 
  
 vinning liksom annan hushåll- 
  
 vinning liksom annan hushåll- 
  
 ning med material, råvaror och 
  
 ning med material, råvaror och 
  
 energi främjas så att ett kretslopp 
  
 energi främjas så att ett kretslopp 
  
 uppnås. 
  
 uppnås, och 
  
 6. klimatförändringar 
  
 minimeras. 
  
 2 kap. 
  
 3 § 
  
 Alla som bedriver eller avser 
  
 Alla som bedriver eller avser 
  
 att bedriva en verksamhet eller 
  
 att bedriva en verksamhet eller 
  
 vidta en åtgärd skall utföra de 
  
 vidta en åtgärd ska utföra de 
  
 skyddsåtgärder, iaktta de be- 
  
 skyddsåtgärder, iaktta de be- 
  
 gränsningar och vidta de försik- 
  
 gränsningar och vidta de försik- 
  
 tighetsmått i övrigt som behövs 
  
 tighetsmått i övrigt som behövs 
  
 för att förebygga, hindra eller 
  
 för att förebygga, hindra eller 
  
 motverka att verksamheten eller 
  
 motverka att verksamheten eller 
  
 åtgärden 
  
 medför 
  
 skada 
  
 eller 
  
 åtgärden 
  
 medför 
  
 skada 
  
 eller 
  
 olägenhet 
  
 för människors 
  
 hälsa 
  
 olägenhet 
  
 för människors 
  
 hälsa 
  
 eller miljön. I samma syfte skall 
  
 eller miljön. I samma syfte ska 
  
 vid yrkesmässig verksamhet an- 
  
 vid yrkesmässig verksamhet an- 
  
 vändas bästa möjliga teknik. 
  
 vändas bästa möjliga teknik. 
  
 Första stycket gäller även i 
  
 syfte att minimera klimatför- 
  
 ändringar. 
  
 Dessa försiktighetsmått skall 
  
 Dessa 
  
 försiktighetsmått ska 
  
 vidtas så snart det finns skäl att 
  
 vidtas så snart det finns skäl att 
  
 38 
  
 Alla som bedriver en verk- samhet eller vidtar en åtgärd ska hushålla med material, råvaror och energi samt utnyttja möjlig- heterna att 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningsförslag 
  
 anta att en verksamhet eller åtgärd kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. 
  
 anta att en verksamhet eller åtgärd kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. 
  
 5 § 
  
 Alla som bedriver en verk- samhet eller vidtar en åtgärd ska hushålla med råvaror och energi samt utnyttja möjligheterna att 
  
 1.minska mängden avfall, 
  
 2.minska mängden skadliga ämnen i material och produkter, 
  
 3.minska de negativa effekterna av avfall, och 
  
 4.återvinna avfall. 
  
 I första hand ska förnybara 
  
 I första hand ska förnybara 
  
 energikällor användas. 
  
 energikällor användas. Åter- 
  
 vunna eller förnybara råvaror och 
  
 material ska användas i första 
  
 hand, om det leder till minskad 
  
 miljö- och klimatpåverkan. 
  
 9 § 
  
 Kan en verksamhet eller åtgärd befaras föranleda skada eller olägenhet av väsentlig betydelse för människors hälsa eller miljön, även om sådana skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått vidtas som kan krävas enligt denna balk, får verksamheten bedrivas eller åtgärden vidtas endast om regeringen finner att det finns särskilda skäl. 
  
 Kan en verksamhet eller åtgärd befaras föranleda utsläpp av växthusgaser av väsentlig betydelse i förhållande till det långsiktiga, tidssatta utsläppsmål som avses i 3 § klimatlagen (2017:720) får verksamheten bedrivas eller åtgärden vidtas endast om regeringen finner att det finns särskilda skäl. 
  
 39 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 En verksamhet eller åtgärd får inte bedrivas eller vidtas om den medför risk för att ett stort antal människor får sina levnads- förhållanden väsentligt försämrade eller miljön försämras avsevärt. 
  
 Vad som sägs i första och 
  
 Vad som sägs i första, andra 
  
 andra stycket gäller inte, om 
  
 och tredje stycket gäller inte, 
  
 regeringen har tillåtit verksam- 
  
 om regeringen har tillåtit verk- 
  
 heten enligt 17 kap. 1, 3 eller 4 §. 
  
 samheten enligt 17 kap. 1, 3 
  
 eller 4 §. 
  
 6kap. 35 § 
  
 Miljökonsekvensbeskrivningen ska innehålla 
  
 1.uppgifter om verksamhetens eller åtgärdens lokalisering, ut- formning, omfattning och andra egenskaper som kan ha betydelse för miljöbedömningen, 
  
 2.uppgifter om alternativa lösningar för verksamheten eller åtgärden, 
  
 3.uppgifter om rådande miljöförhållanden innan verksamheten påbörjas eller åtgärden vidtas och hur de förhållandena förväntas utveckla sig om verksamheten eller åtgärden inte påbörjas eller vidtas, 
  
 4.en identifiering, beskrivning och bedömning av de miljö- effekter som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra i sig eller till följd av yttre händelser, 
  
 5.uppgifter om de åtgärder som planeras för att förebygga, hindra, motverka eller avhjälpa de negativa miljöeffekterna, 
  
 6.en identifiering, beskrivning och bedömning av de utsläpp av växthusgaser som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra och uppgifter om de åtgärder som planeras för att minimera sådana utsläpp, 
  
 6. uppgifter 
  
 om 
  
 de 
  
 åtgärder 
  
 7. uppgifter om de åtgärder 
  
 som planeras för att undvika att 
  
 som planeras för att undvika att 
  
 verksamheten 
  
 eller 
  
 åtgärden 
  
 verksamheten eller 
  
 åtgärden 
  
 bidrar till att en miljökvalitets- 
  
 bidrar till att en miljökvalitets- 
  
 norm enligt 5 kap. inte följs, om 
  
 norm enligt 5 kap. inte följs, om 
  
 sådana uppgifter 
  
 är 
  
 relevanta 
  
 sådana uppgifter är 
  
 relevanta 
  
 40 
  
 SOU 2021:21Författningsförslag 
  
 med hänsyn till verksamhetens 
  
 med hänsyn till verksamhetens 
  
 art och omfattning, 
  
 art och omfattning, 
  
 7. en  
 icke-teknisk 
  samman- 
  
 8. en  
 icke-teknisk 
  samman- 
  
 fattning av  
 1–6, 
  och 
  
 fattning av  
 1–7, 
  och 
  
 8. en redogörelse för de sam- 
  
 9. en redogörelse för de sam- 
  
 råd som har skett och vad som 
  
 råd som har skett och vad som 
  
 kommit fram i samråden. 
  
 kommit fram i samråden. 
  
 43 § 
  
 Den som prövar tillståndsfrågan ska, när tillståndsfrågan avgörs, slutföra miljöbedömningen genom att med hänsyn till innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen och det som kommit fram under handläggningen av målet eller ärendet identifiera, beskriva och göra en slutlig och samlad bedömning av miljöeffekterna. 
  
 För verksamheter och åtgärder med utsläpp av växthusgaser ska den som prövar tillståndsfrågan även göra en slutlig och samlad bedömning av de åtgärder som planeras för att minimera sådana utsläpp. 
  
 16kap. 
  
 2 c § 
  
 I fråga om 
  
 utsläpp av 
  
 kol- 
  
 I fråga om utsläpp av kol- 
  
 dioxid, dikväveoxid eller perfluor- 
  
 dioxid, dikväveoxid eller perfluor- 
  
 kolväten som innebär att en 
  
 kolväten som innebär att en 
  
 verksamhet omfattas av tillstånds- 
  
 verksamhet omfattas av tillstånds- 
  
 plikt enligt lagen (2020:1173) om 
  
 plikt enligt lagen (2020:1173) om 
  
 vissa utsläpp av växthusgaser, får 
  
 vissa utsläpp av växthusgaser, får 
  
 det med stöd av 2 § inte beslutas 
  
 det med stöd av 2 § inte beslutas 
  
 villkor om begränsning av ut- 
  
 villkor om gränsvärden för direkta 
  
 släppen eller villkor som genom att 
  
 utsläpp av sådana gaser. 
  
 reglera använd 
  
 mängd 
  
 fossilt 
  
 bränsle syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp. 
  
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 Första stycket gäller inte villkor som i fråga om 
  
 1.koldioxid behövs för att hindra utsläpp från en verksamhet med geologisk lagring av koldioxid eller verksamhet med avskilj- ning, komprimering eller transport av koldioxid för sådan lagring, eller 
  
 2.dikväveoxid eller perfluorkolväten behövs för att hindra betydande lokala föroreningar. 
  
 19kap. 5 § 
  
 I ett ärende som prövas av länsstyrelsen eller en kommunal nämnd ska styrelsen eller nämnden tillämpa bestämmelserna 
  
 1. i 22 kap. 1, 1 d och 1 e §§ 
  
 1. i 22 kap. 1 och 1  
 d–f 
  §§ 
  
 om ansökans form och innehåll, 
  
 om ansökans form och innehåll, 
  
 2 i 22 kap. 2 § om en ansökans ingivande och brister i den, 
  
 3.i 22 kap. 2 a § om prövningar som avses i 24 kap. 3, 5, 8, 9 och 13 §§, 
  
 4.i 22 kap. 3 § om kungörelses innehåll, 
  
 5.i 22 kap. 6 § om talerätt, 
  
 6.i 22 kap. 9 § om rätt att företräda fastighet, 
  
 7.i 22 kap. 12 och 13 §§ om sakkunniga och om att inhämta yttrande, 
  
 8.i 3 kap. 4 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar om undersökning på platsen, 
  
 9. i 22 kap. 25 § första stycket 
  
 9. i 22 kap. 25 § första stycket 
  
 1–3 
  och  
 5–11, 
  andra stycket sista 
  
 1–3 
  och  
 5–11, 
  andra stycket sista 
  
 meningen och 
  
 tredje stycket 
  
 meningen och 
  
 tredje 
  
 stycket 
  
 samt 25  
 a–25 
  c, 
  
 25 f och 25 g §§ 
  
 samt 25  
 a–25 
  c 
  
 och 
  
 25  
 f–h 
  §§ 
  
 om tillståndsdoms innehåll, 
  
 om tillståndsdoms innehåll, 
  
 10.i 22 kap. 26 § om särskild dom, 
  
 11.i 22 kap. 27 § första stycket, andra stycket andra meningen samt tredje stycket första meningen om uppskjutna frågor och provisoriska föreskrifter, 
  
 12.i 22 kap. 28 § första stycket första meningen om verk- ställighetsförordnande, och 
  
 13.i 23 kap. 3 § när det gäller särskilt överklagande i frågor om sakkunniga som avses i 22 kap. 12 §. 
  
 42 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningsförslag 
  
 22kap. 1 f § 
  
 En ansökan om tillstånd till en verksamhet enligt artikel 10 och bilaga 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industri- utsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa för- oreningar) ska utöver det som an- ges i 1 § första stycket innehålla förslag till hur verksamhetens ut- släpp av växthusgaser kan mini- meras. 
  
 25 h § 
  
 En dom som omfattar tillstånd till en sådan anläggning som avses i 1 f § ska dessutom innehålla en bedömning av hur verksamhetens utsläpp av växthusgaser kan mini- meras. 
  
 24kap. 8 § 
  
 Ett ändringstillstånd som avses i 16 kap. 2 a eller 2 b § får 
  
 1.förenas med bestämmelser om ändringar i villkor som tidigare har meddelats för de delar av verksamheten som inte omfattas av ändringen, om de tidigare villkoren har ett samband med ändringen, och 
  
 2.omprövas i samband med att ett tillstånd som omfattar hela verksamheten omprövas. 
  
 Om en ansökan om änd- ringstillstånd enligt 16 kap. 2 a § görs för att undvika en om- prövning enligt 5 § för att väsent- ligt minska en verksamhets ut- släpp av växthusgaser, ska endast de villkor som har betydelse för 
  
 43 
  
 En verksamhet som omfattas av tillståndsplikt enligt lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser får släppa ut kol- dioxid, dikväveoxid och per- fluorkolväten enligt vad som följer av de tillstånd till utsläpp som getts med stöd av den lagen utan hinder av att det med stöd av miljöbalken eller äldre miljö- lagstiftning har beslutats villkor om gränsvärden för direkta utsläpp av koldioxid, di- kväveoxid eller perfluorkolväten eller villkor som genom att re- glera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp om villkoren beslutats innan lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter trädde i kraft. Detta gäller inte villkor om gränsvärden för ut- släpp av dikväveoxid eller per- fluorkolväten som beslutats för att hindra betydande lokala för- oreningar. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 sådana utsläpp omprövas om verksamheten i övrigt kan bedri- vas med villkor som tidigare har meddelats för de delar av verk- samheten som inte omfattas av ändringen. Ett sådant tillstånd får omprövas i samband med att ett tillstånd som omfattar hela verk- samheten omprövas. 
  
 20 § 
  
 En verksamhet som omfattas av tillståndsplikt enligt lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser får släppa ut kol- dioxid, dikväveoxid och per- fluorkolväten enligt vad som följer av de tillstånd till utsläpp som getts med stöd av den lagen utan hinder av att det med stöd av miljöbalken eller äldre miljö- lagstiftning har beslutats villkor om begränsning av utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller per- fluorkolväten eller villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en be- gränsning av koldioxidutsläpp. Detta gäller inte villkor om begränsning av utsläpp av di- kväveoxid eller perfluorkolväten som beslutats för att hindra betydande lokala föroreningar. 
  
 44 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningsförslag 
  
 26kap. 9 § 
  
 En tillsynsmyndighet får i det enskilda fallet besluta om de förelägganden och förbud som behövs för att denna balk samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken ska följas. 
  
 Mer ingripande åtgärder än vad som behövs i det enskilda fallet får inte tillgripas. 
  
 Förelägganden och förbud får inte begränsa ett beslut eller en dom om tillstånd i ansökningsmål som har rättskraft enligt 24 kap. 1 §. 
  
 Ett tillståndsbeslut eller en tillståndsdom hindrar dock inte en tillsynsmyndighet från att meddela sådana förelägganden eller förbud som 
  
 1.är brådskande och nödvändiga för att undvika att ohälsa eller allvarlig skada på miljön uppkommer, eller 
  
 2.gäller säkerhetshöjande åtgärder vid en damm som klassi- ficerats enligt 11 kap. 24 och 25 §§. 
  
 I fråga om utsläpp av kol- 
  
 I fråga om utsläpp av kol- 
  
 dioxid, dikväveoxid eller per- 
  
 dioxid, dikväveoxid eller per- 
  
 fluorkolväten som innebär att en 
  
 fluorkolväten som innebär att en 
  
 verksamhet omfattas av till- 
  
 verksamhet omfattas av till- 
  
 ståndsplikt 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 ståndsplikt 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (2020:1173) om vissa utsläpp av 
  
 (2020:1173) om vissa utsläpp av 
  
 växthusgaser, får det inte beslutas 
  
 växthusgaser, 
  
 får tillsynsmyn- 
  
 förelägganden 
  
 om begränsning 
  
 digheten inte besluta om före- 
  
 av utsläppen eller förelägganden 
  
 lägganden om 
  
 gränsvärden för 
  
 som genom att reglera använd 
  
 direkta utsläpp av sådana gaser. 
  
 mängd fossilt bränsle syftar till en 
  
 Detta gäller inte förelägganden 
  
 begränsning av koldioxidutsläpp. 
  
 som i fråga om dikväveoxid eller 
  
 Detta gäller inte förelägganden 
  
 perfluorkolväten behövs för att 
  
 som i fråga om dikväveoxid eller 
  
 hindra betydande lokala för- 
  
 perfluorkolväten behövs för att 
  
 oreningar. 
  
 hindra betydande lokala för- 
  
 oreningar. 
  
 1.Denna lag träder i kraft den 1 januari 2023. 
  
 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för handläggningen och prövningen av mål och ärenden som har inletts före ikraftträdandet. 
  
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 1.2Förslag till lag om ändring i plan- och bygglagen (2010:900) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om plan- och bygglagen (2010:900) att 4 kap. 34 § ska ha följande lydelse 
  
 4 kap. 
  
 34 § 
  
 Om en betydande miljöpåverkan kan antas enligt det beslut som avses i 5 kap. 11 a § andra stycket eller föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 6 kap. 4 § miljöbalken, ska redovisningen enligt 33 § första stycket 4 i fråga om miljökonsekvenserna ha det 
  
 innehåll som följer av 6 kap. 11, 12 och 16 §§ miljöbalken. 
  
 Redovisningen ska också 
  
 Redovisningen 
  
 ska 
  
 också 
  
 uppfylla kraven i 6 kap. 35, 37 
  
 uppfylla kraven i 6 kap. 35 §  
 1–5 
  
 och 43 §§ miljöbalken och före- 
  
 och  
 7–9, 
  37 § och 
  
 43 § 
  
 första 
  
 skrifter som har meddelats i an- 
  
 stycket miljöbalken och före- 
  
 slutning till dessa bestämmelser, 
  
 skrifter som har meddelats i an- 
  
 om genomförandet av detalj- 
  
 slutning till dessa bestämmelser, 
  
 planen kan antas medföra en be- 
  
 om genomförandet av detalj- 
  
 tydande miljöpåverkan på grund 
  
 planen kan antas medföra en be- 
  
 av att planområdet får tas i an- 
  
 tydande miljöpåverkan på grund 
  
 språk för 
  
 av att planområdet får tas i an- 
  
 språk för 
  
 1.industriändamål, 
  
 2.ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat projekt för sammanhållen bebyggelse, 
  
 3.en skidbacke, skidlift eller linbana med tillhörande anlägg- ningar, 
  
 4.en hamn för fritidsbåtar, 
  
 5.ett hotellkomplex eller en fritidsby med tillhörande anlägg- ningar, utanför sammanhållen bebyggelse, 
  
 6.en permanent campingplats, 
  
 7.en nöjespark, 
  
 8.en djurpark, 
  
 9.en spårväg, eller 
  
 10.en tunnelbana. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2023. 
  
 46 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningsförslag 
  
 1.3Förslag till förordning om ändring 
  
 i industriutsläppsförordningen (2013:250) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om industriutsläppsförordningen (2013:250) att 1 kap. 11 § ska ha följande lydelse 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1kap. 11 § 
  
 I fråga 
  
 om utsläpp av kol- 
  
 I fråga 
  
 om utsläpp av 
  
 kol- 
  
 dioxid, dikväveoxid eller per- 
  
 dioxid, dikväveoxid eller per- 
  
 fluorkolväten som innebär att en 
  
 fluorkolväten som innebär att en 
  
 verksamhet omfattas av tillstånds- 
  
 verksamhet omfattas av tillstånds- 
  
 plikt enligt lagen (2020:1173) om 
  
 plikt enligt lagen (2020:1173) om 
  
 vissa utsläpp av växthusgaser ska 
  
 vissa utsläpp av växthusgaser ska 
  
 ett utsläppsvärde eller annat för- 
  
 gränsvärden för direkta utsläpp av 
  
 siktighetsmått i slutsatser om bästa 
  
 sådana gaser i slutsatser om bästa 
  
 tillgängliga 
  
 teknik 
  
 inte tillämpas 
  
 tillgängliga 
  
 teknik 
  
 inte tillämpas 
  
 på sådana verksamheter, om för- 
  
 på sådana verksamheter. 
  
 siktighetsmåttet 
  
 1. innebär en begränsning av 
  
 utsläppen, eller 
  
 2. genom att reglera använd 
  
 mängd fossilt bränsle syftar till en 
  
 begränsning av koldioxidutsläpp. 
  
 Första 
  
 stycket 
  
 gäller inte 
  
 Första 
  
 stycket 
  
 gäller 
  
 inte 
  
 utsläppsvärden eller andra för- 
  
 gränsvärden för direkta utsläpp av 
  
 siktighetsmått som avser dikväve- 
  
 dikväveoxid eller 
  
 perfluorkol- 
  
 oxid eller perfluorkolväten och 
  
 väten och som syftar till att 
  
 som syftar till att hindra bety- 
  
 hindra betydande lokala för- 
  
 dande lokala föroreningar. 
  
 oreningar. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2023. 
  
 47 
  
 2Uppdraget och dess genomförande 
  
 2.1Utredningens uppdrag 
  
 Regeringen beslutade den 17 december 2019 att ge en särskild utre- dare i uppdrag att se över all relevant lagstiftning så att det klimat- politiska ramverket får genomslag. En lagstiftning är relevant om den direkt eller indirekt styr eller påverkar utsläpp av växthusgaser från svenskt territorium och därmed möjligheten att nå klimatmålen. Det klimatpolitiska ramverket inklusive klimatmålen beskrivs i avsnitt 3.3. 
  
 Syftet med utredningen är att skapa bättre förutsättningar för att Sveriges klimatmål ska kunna nås genom att klimatfrågan integreras i lagstiftningen. Enligt utredningens direktiv är miljöbalken central för att skapa sådana förutsättningar och har betydande potential att styra utsläppen av växthusgaser. Det finns även annan lagstiftning som är relevant. I detta delbetänkande ges förslag på hur miljöbalken kan utgöra ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen. Utredningen redovisar även hur andra lagstiftningar är relevanta och vilka av dessa lagstiftningar som har förutsättningar att bidra till de största och mest kostnadseffektiva utsläppsminskningarna så att dessa mål nås. I ett slutbetänkande som redovisas senast den 15 maj 2022 kommer utredningen att vid behov lämna författningsförslag om övriga rele- vanta lagstiftningar samt redovisa eventuella ytterligare utrednings- behov för att genom lagstiftning bidra till att nå klimatmålen. 
  
 Utredningens uppdrag framgår av kommittédirektiven som beslu- tades av regeringen den 17 december 2019. Direktiven återfinns i bilaga 1. Regeringen beslut om förlängning av utredningstiden för delbetänkandet finns i bilaga 2. 
  
 49 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2021:21 
  
 2.2Utredningens arbete 
  
 Utredningen har bedrivit arbetet med delbetänkandet i ett projekt- upplägg med en inledningsfas, en analysfas, en genomförandefas och en avslutningsfas. Inledningsfasen startade i februari 2020 och av- slutades den 2 april 2020 genom det första expertgruppsmötet. Under inledningsfasen bemannades sekretariatet och expertgrup- pen. Utredningen utformade administrativa rutiner och genomförde bilaterala möten. Vidare tog utredningen fram en tidplan och utfor- made betänkandets disposition. Under analysfasen avgränsades upp- draget efter budget och tidsramar. Utredningen genomförde dialog- möten om avgränsningen och tog fram underlag för de delar av miljöbalken som föll inom avgränsningen och för analysen av annan relevant lagstiftning. 
  
 Analysfasen avslutades sommaren 2020 och övergick i genom- förandefasen. Utredningen tog fram författningsförslag med till- hörande motivtexter för att anpassa miljöbalken till ett effektivt verk- tyg för att bidra till klimatmålen och utvecklade konsekvensanalysen. Utredningen färdigställde även analysen där annan relevant lagstiftning identifierades. Genomförandefasen avslutades i slutet av januari 2021. Under avslutningsfasen utvecklade och kvalitetssäkrade utredningen resultatet samt färdigställde konsekvensutredningen. 
  
 Expertgruppen har sammanträtt vid tre tillfällen. Utöver det har arbetsgruppen träffats vid fyra tillfällen. Med hänsyn till de restrik- tioner som rått under utredningstiden på grund av pandemin har alla möten utom ett arbetsgruppsmöte skett digitalt. 
  
 2.3Samråd 
  
 Utredningen har samrått med AB SKF, AB Volvo, Avfall Sverige AB, Energiföretagen, initiativet Fossilfritt Sverige (M 2016:05), IVL Svenska Miljöinstitutet, Klimatkommunerna, Lantbrukarnas Riks- förbund, Länsstyrelsen i Västra Götalands län, Miljöprövningsutred- ningen (M 2020:06), Naturskyddsföreningen och 100 % Förnybart, Naturvårdsverket, Nätverket för vindkraftens miljönytta, SKGS – den svenska basindustrins energifrågor genom Skogsindustrierna, Jern- kontoret, IKEM – Innovations- och kemiindustrierna i Sverige samt SveMin, Preem AB, Skogsutredningen 2019 (M 2019:02), Svenska kraftnät, Svensk Torv, Svensk Vindenergi, Svenskt Näringsliv, Svenskt 
  
 50 
  
 SOU 2021:21 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 Vatten, Södra Skogsägarna, Naturskyddsföreningen, Klimatpolitiska rådets kansli, Utredningen om rättssäker vindkraftsprövning (M 2020:07), Utredningen om utfasning av fossila drivmedel och för- bud mot försäljning av nya bensin- och dieseldrivna bilar (M 2019:04), Vattenfall AB, Volvo Cars AB, Västra Götalandsregionen och Åter- vinningsindustrierna. 
  
 För att hålla sig informerad om och vid behov beakta relevanta förhandlingar och arbete på  
 EU-nivå 
  har utredningen haft möte med företrädare för enheten för Policy Development and Auctioning EU ETS vid DG klimat i  
 EU-kommissionen, 
  Bundesministerium für Umwelt, Naturschutz und nukleare Sicherheit i Tyskland, miljö- ministeriet samt arbets- och näringsministeriet i Finland, Ministry of Economic Affairs and Climate i Nederländerna, Center for klima, grøn økonomi og EU vid finansministeriet i Danmark och Inter- national and European Governance Ecologic Institute. 
  
 Utredningen har uppdragit åt IVL Svenska Miljöinstitutet att göra en juridisk analys av förslag till ändringar i miljöbalken om hur den handlande sektorn ska bidra till de nationella målen samt analys av EU:s utsläppshandelsdirektiv och framtida utveckling av utsläpps- handelssystemet. 
  
 Vidare har utredningen deltagit i BIICL:s seminarium om rättsliga verktyg vid klimatnödläge, i seminarium vid Stockholms miljörätts- centrum Miljömålen – har de någon rättslig betydelse?, i Hagainitiativets seminarium Vassare utsläppshandel i linje med  
 1,5-gradersmålet, 
  i ERCST:s webinar om Tysklands prioriteringar för ordförandeskapet i EU och i SNS seminarium och rundabordssamtal Pris på koldioxid 
  
 –hur påverkas företagens utsläpp?. 
  
 51 
  
 3 Bakgrund 
  
 3.1Sveriges internationella klimatåtaganden 
  
 3.1.1Klimatkonventionen och Kyotoprotokollet 
  
 Sverige har ratificerat FN:s ramkonvention om klimatförändringar (klimatkonventionen) som trädde i kraft 1994.1 Det övergripande målet för konventionen är att halten av växthusgaser i atmosfären ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatet inte blir farlig. 
  
 Klimatkonventionen är en ramkonvention och innehåller inga rättsligt bindande åtaganden för parterna om att minska sina utsläpp. Parterna enades i stället om sådana åtaganden genom Kyotoproto- kollet2 till klimatkonventionen som trädde i kraft 2005. 
  
 Kyotoprotokollets första åtagandeperiod löpte  
 2009–2012 
  och den andra åtagandeperioden  
 2013–2020. 
  Den andra åtagandeperio- den kom till stånd genom den s.k. Dohaändringen från partsmötet i december 2012. EU har under Kyotoprotokollets båda perioder haft gemensamma åtaganden som har fördelats mellan medlemsstaterna genom unionslagstiftning. 
  
 3.1.2Parisavtalet 
  
 Vid klimatkonventionens partsmöte 2015 enades parterna om Paris- avtalet3 som anger parternas internationella åtaganden efter att Kyoto- protokollets andra åtagandeperiod löpte ut 2020. Parisavtalet är inte 
  
 1Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar. SÖ 1993:13 (klimatkonventio- nen). 
  
 2Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar. SÖ 2002:41 (Kyotoprotokollet). 
  
 3Prop. 2016/17:16, Klimatavtalet från Paris. 
  
 53 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 tidsbegränsat utan ska säkerställa ett stärkt genomförande av klimat- konventionen framöver. Avtalet trädde i kraft den 4 november 2016. 
  
 Enligt Kyotoprotokollet hade endast de utvecklade länderna bindande åtaganden om utsläppsminskningar. Parisavtalet innebär att alla parter för första gången har förbundit sig att göra åtaganden utifrån ansvar, förmåga och nationella förutsättningar. Alla parter lämnar in s.k. nationellt fastställda bidrag (Nationally Determined Contributions, NDC) med åtaganden som ska öka över tid. Liksom enligt Kyotoprotokollet har EU gjort ett gemensamt åtagande som motsvarar unionens utsläppsminskningsmål till 2030. 
  
 Enligt artikel 2 i Parisavtalet ska följande långsiktiga mål nås: 
  
 •Hålla ökningen av den globala medeltemperaturen långt under 2 grader över förindustriell nivå, samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 grader över förindustriell nivå. 
  
 •Öka anpassningsförmågan till skadliga effekter av klimatföränd- ringen och främja den klimatmässiga motståndskraften och ut- vecklingen mot låga växthusgasutsläpp. 
  
 •Göra finansiella flöden förenliga med en väg mot låga växthus- gasutsläpp och en klimatmässigt motståndskraftig utveckling. 
  
 För att klara det långsiktiga temperaturmålet anger Parisavtalet att parterna ska sträva efter att nå kulmen av växthusgaser så snart som möjligt och därefter genomföra snabba minskningar i enlighet med den bästa tillgängliga vetenskapen för att uppnå en balans mellan utsläpp och kolsänkor under andra hälften av detta sekel. 
  
 Enligt artikel 2 ska genomförandet av Parisavtalet också spegla principen om rättvisa, klimatkonventionens princip om parternas gemensamma men olikartade ansvar och att länder har olika förmåga utifrån sina nationella förutsättningar. Det innebär att hänsyn ska tas till att det behövs längre tid för utvecklingsländerna att ställa om och att de utvecklade länderna har ett ansvar att gå före och minska sina utsläpp tidigare för att de gemensamma målen ska kunna nås i tid. 
  
 FN:s klimatpanel (Intergovernmental Panel on Climate Change, IPCC) sammanställer vetenskapliga underlag om klimatförändring- arna. Panelens specialrapport från oktober 20184 om effekterna av en 
  
 4www.ipcc.ch/sr15/. 
  
 54 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 global uppvärmning med 1,5 grader Young visar att de negativa effekterna av klimatförändringar är avsevärt mycket större vid 2 gra- ders global uppvärmning jämfört med 1,5 grader. 
  
 Vid 2 graders uppvärmning väntas till exempel extremväder bli betydligt vanligare, havshöjningen större och effekterna på hälsa, ekosystem, ekonomi, tillgång till vatten och mat betydligt allvar- ligare än vid 1,5 grader. FN:s klimatpanel bedömer att det krävs om- fattande utsläppsminskningar och att de globala utsläppen av kol- dioxid behöver nå nettonollnivå runt 2050 för att det ska gå att begränsa uppvärmningen till 1,5 grader. Det är också viktigt att utsläppsminskningarna sker så snart som möjligt eftersom den ackumulerade mängden utsläpp till atmosfären avgör hur stor upp- värmningen blir. För att nå Parisavtalets mål kommer det att behövas s.k. negativa utsläpp genom att binda tillbaka växthusgaser för att kompensera för utsläpp som skett och utsläpp från sektorer som kan komma att ha vissa resterande utsläpp, t.ex. jordbruket. Om utsläppsminskningarna inte sker i tid kommer det att krävas ännu mer omfattande utsläppsminskningar senare samt massiva negativa utsläpp om temperaturmålet ska kunna nås. 
  
 3.1.3Andra internationella åtaganden 
  
 Det finns flera internationella överenskommelser som påverkar ut- släppen av växthusgaser direkt eller indirekt, t.ex. bidrar Agenda 20305 och Montrealprotokollet6 till att minska klimatförändringarna. 
  
 Agenda 2030 antogs av FN:s medlemsstater i september 2015 och ska vara vägledande för att nå en socialt, miljömässigt och ekono- miskt hållbar utveckling. Agendan omfattar 17 integrerade och odel- bara globala mål för hållbar utveckling. Enligt mål 13 ska omedelbara åtgärder vidtas för att bekämpa klimatförändringarna och dess kon- sekvenser. 
  
 Även Montrealprotokollet bidrar till att nå klimatmålen eftersom det anger bindande krav på att minska användning och produktion av ozonnedbrytande ämnen. En del av de ämnen som omfattas är även potenta växthusgaser. 
  
 5www.un.org/sustainabledevelopment/. 
  
 6Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet. SÖ 1988:35 (Montrealproto- kollet). 
  
 55 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Det finns också internationella överenskommelser som begränsar Sveriges möjligheter att välja hur utsläppen av växthusgaser ska minska. Ett exempel är Chicagokonventionen från 1944 och de råds- resolutioner som Internationella civila luftfartsorganisationen (Inter- national Civil Aviation Organization, ICAO) antagit med bestäm- melser om att parterna inte ska beskatta flygbränsle för internationell luftfart.7 
  
 3.2EU:s klimatmål och lagstiftning 
  
 3.2.1EU:s klimatpolitik och nuvarande mål 
  
 Enligt artikel 11 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska miljöskyddskraven integreras i utformningen och genomföran- det av unionens politik och verksamhet, särskilt i syfte att främja en hållbar utveckling. Grunderna för EU:s klimatpolitik anges i arti- kel  
 191–193. 
  Målen är bl.a. att bevara, skydda och förbättra miljön. Det omfattar också klimat som nämns som ett särskilt viktigt om- råde för främjande av insatser på internationell nivå i artikel 191.1. 
  
 EU:s miljöpolitik ska enligt artikel 191.2 fördraget om Europe- iska unionens funktionssätt syfta till en hög skyddsnivå och bygga på försiktighetsprincipen, principen att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren ska betala. 
  
 Försiktighetsprincipen innebär att brist på fullständig vetenskaplig säkerhet inte får användas som skäl för att skjuta upp åtgärder för att förhindra negativ miljöpåverkan om hot om allvarlig eller oåterkallelig skada föreligger. Principen utgör även en viktig utgångspunkt i ett flertal internationella avtal och rättsakter på miljöområdet och ingår exempelvis i Riodeklarationen8 och Klimatkonventionen. Även EU:s 
  
 7Konventionen den 7 december 1944 angående internationell civil luftfart. SÖ 1946:2 (Chicagokonventionen). Artikel 24 a i konventionen anger att bränsle som finns ombord på en stats flyg när flyget ankommer till en annan stat inte får beskattas. Icaos policies on taxation in the field of international air transport innehåller dock rådsresolutioner från 1993 som anger att även bränsle som tankas in i en stats flyg när detta ska lyfta från en annan stats flygplats ska undantas från skatt. 
  
 8Riodeklarationen från Förenta nationernas konferens om miljö och utveckling från 1992, princip 15. 
  
 56 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 s.k.  
 Reach-förordning9 
  bygger på principen. Den är än mer framträ- dande i EU:s direktiv om genetiskt modifierade organismer i miljön.10 Principen om att förebyggande åtgärder ska vidtas för att undvika negativ miljöpåverkan är så etablerad att den utgör internationell sedvanerätt.11 Den återfinns bl.a. i Stockholmsdeklarationen12 och i princip 2 Riodeklarationen som en del av principen om  
 no-harm. 
  Principen om förebyggande åtgärder återfinns i  
 EU-rätten 
  bl.a. i artikel 11 industriutsläppsdirektivet13 och skäl 2 i  
 MBK-direktivet.14 
  I miljöbalken ingår både försiktighetsprincipen och kravet på före- byggande åtgärder i 2 kap. 3 § som utgör en av de allmänna hänsyns- 
  
 reglerna. 
  
 Principen om att förorenaren ska betala utformades i rekommen- dationer från Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveck- ling (Organisation for Economic  
 Co-operation 
  and Development, OECD) 197215 och uttrycks bl.a. i princip 16 Riodeklarationen. I EU- rätten återfinns den i t.ex. skäl 2 och 25 industriutsläppsdirektivet och utsläppshandelsdirektivet bygger på principen genom att verksam- hetsutövarna får betala för utsläppsrätter (se avsnitt 3.2.4). Principen är central i miljöbalken16 och genomförs bl.a. genom hänsynsreglerna eftersom den är en del av försiktighetsprincipen genom att verksam- hetsutövarna ska bekosta nödvändiga åtgärder. Verksamhetsutövarna ska också bl.a. betala kostnaderna för avhjälpande av miljöskador enligt 2 kap. 8 § miljöbalken. 
  
 På miljöområdet gäller delade befogenheter enligt artikel 4 för- draget om Europeiska unionen, vilket innebär att både EU och med- 
  
 9Europaparlaments och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier  
 (Reach-förordningen), 
  artikel 1.3. 
  
 10Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsätt- ning av genetiskt modifierade organismer i miljön. 
  
 11Principen uttrycktes redan i avgörandet Trail Smelter arbitration (US v Canada, 1941). International Court of Justice uttryckte i Pulp Mills on the River Uruguay case (Argentina v. Uruguay) 2010, para. 101 att principen utgör sedvanerätt. 
  
 12Stockholmsdeklarationen från Förenta nationernas konferens om mänsklig miljö 1972, princip 21. 
  
 13Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industri- utsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (industriutsläpps- direktivet). 
  
 14Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU av den 13 december 2011 om bedöm- ning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt  
 (MKB-direktivet). 
  
 15OECD, Guiding Principles concerning International Economic Aspects of Environmental Policies. OECD:s rekommendationer. 26 maj 1972. 
  
 16Prop. 1997/98:45, Miljöbalk, del 1, bl.a. s. 212 f. 
  
 57 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 lemsstaterna kan lagstifta och anta rättsligt bindande rättsakter. Med- lemsstaterna kan utöva sin egen befogenhet när EU inte utövar sin. 
  
 Enligt artikel 192 fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt är huvudregeln att EU antar lagstiftning på miljöområdet genom det s.k. ordinarie lagstiftningsförfarandet som innebär att rådet tar beslut med kvalificerad majoritet. Vissa områden som t.ex. åtgärder av främst skattekaraktär och åtgärder som väsentligt påverkar en medlemsstats val mellan olika energikällor och strukturen hos dess energiförsörjning kräver enhällighet i rådet. 
  
 Enligt artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska de skyddsåtgärder för miljön som EU antar i enlighet med artikel 192 inte hindra någon medlemsstat från att behålla eller införa strängare skyddsåtgärder. Sådana åtgärder måste dock vara förenliga med fördraget och ska anmälas till Europeiska kommissionen (nedan kommissionen).  
 EU-lagstiftning 
  som antas med artikel 192 som rättslig grund innebär därmed en lägre nivå av harmonisering inom unionen och medlemsstaterna kan anta striktare regler i nationell lagstiftning. 
  
 Artikel 193 anger bara att strängare skyddsåtgärder ska vara för- enliga med fördraget men  
 EU-domstolen 
  har klargjort att de inte heller får strida mot ett direktivs syfte.17 Det innebär att även EU:s sekundärrätt18, dvs. de rättsakter som EU antar under fördragen (som utgör primärrätt), ska beaktas vid bedömning av möjligheten att tillämpa strängare skyddsåtgärder på nationell nivå. Det finns möjlighet att begära ett förhandsavgörande av  
 EU-domstolen 
  för att få besked om en nationell skyddsåtgärd är förenlig med  
 EU-rätten. 
  
 Enligt artikel 288 fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt är ett direktiv bindande avseende det resultat som ska uppnås men det överlåts åt medlemsstaterna att avgöra hur det ska genom- föras. I praktiken är medlemsstaternas valfrihet kring genomföran- det begränsad eftersom allt som medlemsstaterna har kommit över- ens om att harmonisera genom direktiven måste följas. I de fallen har medlemsstaterna enats om en viss skyddsnivå under förhand- lingarna av rättsakten och enskilda medlemsstater får inte avvika från den. 
  
 17Dom av den 15 april 2010, Kommissionen mot Frankrike,  
 C-64/09, 
  EU:C:2010:197. 
  
 18Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Artikel 288 beskriver rättsakterna i form av förordningar, direktiv, beslut, rekommendationer och yttranden. Även t.ex. olika typer av avtal som EU ingår kan dock utgöra sekundärrätt. 
  
 58 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 Omfattningen av EU:s befogenhet i förhållande till medlems- staterna beror på vilken typ av fråga det gäller men de två grundläg- gande principerna om proportionalitet och subsidiaritet gäller alltid i enlighet med artikel 5 fördraget om Europeiska unionen. Propor- tionalitetsprincipen innebär att innehållet i och omfattningen av EU:s åtgärder inte får gå längre än vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördragen. Subsidiaritetsprincipen anger att EU bara får vidta en åtgärd om målen för den inte kan nås i tillräcklig utsträckning av medlemsstaterna utan uppnås bättre på  
 EU-nivå.19 
  
 EU:s klimatmål 
  
 Inom EU antar Europeiska rådet övergripande utsläppsmål. Euro- peiska rådets slutsatser är inte rättsligt bindande utan endast poli- tiskt vägledande och de antas med enhällighet. För att säkerställa genomförandet av de utsläppsminskningar som målen kräver antas unionslagstiftning. De nuvarande målen är: 
  
 •Till 2020 ska EU:s totala utsläpp minska med 20 procent jämfört med 1990. Fram till 2020 kan internationella krediter från utsläpps- minskningsåtgärder i länder utanför EU användas för en del av målet. 
  
 •I december 2020 enades Europeiska rådet om ett skärpt utsläpps- mål till 2030 som innebär att en nettominskning20 ska ske med minst 55 procent av de inhemska växthusgasutsläppen i EU jäm- fört med 1990. Det målet skickades också in som uppdaterat nationellt bidrag från EU under Parisavtalet21 men ska förhandlas med Europaparlamentet och kommissionen innan ett slutligt mål antas för EU. Målet till 2030 ska till skillnad från målet till 2020 nås med bara utsläppsminskningar inom EU. 
  
 •EU ska nå nettonollutsläpp till 2050. 
  
 19Det gäller dock inte områden där EU har exklusiv befogenhet att vidta åtgärder som t.ex. tullunionen och den gemensamma handelspolitiken. 
  
 20Nettominskning innebär att målet utgår från nettoutsläppen av växthusgaser, det vill säga utsläpp efter avdrag för upptag. 
  
 21Framläggande av Tyskland och Europeiska kommissionen på Europeiska unionens och dess medlemsstaters vägnar, Uppdatering av Europeiska unionens och dess medlemsstaters nationellt fastställda bidrag, Berlin den 17 december 2020. 
  
 59 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Parisavtalet uppmanar alla parter att skicka in långsiktiga strategier under 202022, vilket också krävs enligt EU:s s.k. styrningsförord- ning23. I november 2018 presenterade kommissionen ett meddelande om en långsiktig klimatstrategi för EU24 som understryker att det behövs en bred omställning av hela samhället och ekonomin för att klara Parisavtalets mål. I meddelandet förordade kommissionen att EU ska nå nettonollutsläpp av växthusgaser till 2050, vilket kommis- sionen bedömer är i linje med vad som krävs för att nå Parisavtalets  
 1,5-gradersmål. 
  Enligt FN:s klimatpanel krävs det nettonollutsläpp av koldioxid på global nivå till 2050 för att  
 1,5-gradersmålet 
  ska kunna nås.25 Efter att Europeiska rådet i december 2019 hade enats om mål- sättningen om klimatneutralitet till 2050 skickade EU in en långsiktig klimatstrategi till klimatkonventionen den 6 mars 2020.26 
  
 3.2.2EU:s genomförande av klimatmålen 
  
 EU:s klimatmål genomförs genom lagstiftning för olika åtagande- perioder. Genomförandet av målet till 2020 och åtagandeperioden  
 2013–2020 
  är fördelat mellan EU:s utsläppshandelssystem (EU Emis- sions Trading System, EU ETS) som regleras genom utsläppshandels- direktivet27 och EU:s ansvarsfördelningsbeslut (Effort Sharing Deci- sion, ESD)28. Industri, el- och fjärrvärmeproduktion samt flyg mellan destinationer inom Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES) ingår i EU ETS och det är verksamhetsutövarna som ansvarar för att uppfylla målen. ESD omfattar utsläppen från sektorer som 
  
 22Artikel 4.19 i Parisavtalet. Beslut 1/CP 21 från tjugoförsta partskonferensen (COP 21) inom ramen för UNFCCC, och av den elfte partskonferensen, i dess egenskap av möte mellan parterna i Kyotoprotokollet (CMP 11), 30  
 november–11 
  december 2015, para. 35. 
  
 23Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder (styrningsförordningen). 
  
 24Meddelande från Europeiska kommissionen, En ren jord åt alla – En europeisk strategisk långsiktig vision för en stark, modern, konkurrenskraftig och klimatneutral ekonomi, COM (2018) 773 final av den 28 november 2018. 
  
 25www.ipcc.ch/sr15/. 
  
 26Submission by Croatia and the European Commission on behalf of the European Union and its Member States, Zagreb, 6 Jones 2020,  
 Long-term 
  low greenhouse gas emission develop- ment strategy of the European Union and its Member States. 
  
 27Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (utsläppshandelsdirek- tivet). 
  
 28Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlems- staternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtagan- den om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (ansvarsfördelningsbeslutet (Effort Sharing Decision, ESD)). 
  
 60 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 småskalig industri, inrikes transporter, arbetsmaskiner, jordbruk, avfall och uppvärmning av byggnader (se även avsnitt 3.5.1). Enligt ESD är det medlemsstaterna som har ansvar för att uppfylla sina respektive delar av målet som fördelats i form av nationella åtaganden. 
  
 Målet till 2030 och åtagandeperioden  
 2021–2030 
  genomförs genom tre huvudsakliga rättsakter; utsläppshandelsdirektivet, ansvarsfördel- ningsförordningen (Effort Sharing Regulation, ESR)29 samt förord- ningen om markanvändning, förändrad markanvändning och skogs- bruk (Land Use, Land Use Change and Forestry Regulation, LULUCF)30. ESR omfattar de sektorer som ESD gjorde till och med 2020 men i form av en förordning i stället för ett beslut, bl.a. eftersom ESR har fler adressater. 
  
 De tre rättsakterna utgår i nuläget från EU:s mål om att minska utsläppen av växthusgaser med minst 40 procent till 2030 jämfört med 1990 men kommer att behöva anpassas till det skärpta mål som beskrivs i avsnitt 3.2.1. Målet till 2030 har fördelats så att utsläppen inom EU ETS ska minska med 43 procent till 2030 jämfört med 2005 medan utsläppen inom unionen enligt ESR ska minska med 
  
 30procent under samma tidsperiod. För  
 LULUCF-sektorn 
  är målet att medlemsstaterna ska säkerställa att de bokförda utsläppen inte överstiger de bokförda upptagen i sektorn. 
  
 För  
 2021–2030 
  har målet för ESR fördelats genom att varje med- lemsstat fått ett åtagande om utsläppsminskningar med mellan 0 och 
  
 40procent. Sverige och Luxemburg har fått de högsta åtagandena som innebär utsläppen ska minska med 40 procent. 
  
 Medan EU ETS är ett styrmedel i sig anger ESR hur stora ut- släppsminskningar som en medlemsstat ska åstadkomma men inte hur de ska nås. Det är alltså upp till varje medlemsstat att välja styr- medel och vidta de åtgärder som behövs men för sektorerna inom ESR finns det också  
 EU-lagstiftning 
  som styr, t.ex. utsläppskrav för 
  
 29Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om med- lemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden  
 2021–2030 
  som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet (ansvarsfördel- ningsförordningen, (Effort Sharing Regulation, ESR)). 
  
 30Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 av den 30 maj 2018 om inbegri- pande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad mark- användning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 (LULUCF- förordningen), Land Use, Land Use Change and Forestry Regulation)). 
  
 61 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 olika typer av fordon, avfallsdirektivet31 och direktivet om byggna- ders energiprestanda32. 
  
 Varje land har redovisat sina utsläpp och upptag i LULUCF- sektorn i enlighet med Kyotoprotokollet. Det är dock nytt för 2021– 2030 att EU och dess medlemsstater har ett åtagande för sektorn på  
 EU-nivå. 
  
 LULUCF-förordningen 
  innebär alltså att medlemssta- terna åtar sig att säkerställa att de bokförda utsläppen inte får över- skrida de bokförda upptagen i sektorn inom deras territorium. För- ordningen innehåller bokföringsregler och utsläpp och upptag mäts mot referensnivåer som fastställs per medlemsstat. 
  
 EU ETS regleras genom ett direktiv och sådana behöver genom- föras i nationell lagstiftning inom viss tid. Medlemsstaterna ska också meddela kommissionen hur de har genomfört bestämmelser i direktiv. Det innebär att medlemsstaterna ska säkerställa att målen nås men har vissa möjligheter att välja om de t.ex. vill undanta olika typer av verksamheter från EU ETS eller använda möjligheten enligt artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt att tillämpa striktare skyddsåtgärder för miljön än vad  
 EU-rätten 
  kräver i frågor som inte är harmoniserade. 
  
 ESR och  
 LULUCF-förordningen 
  är antagna i form av förord- ningar och sådana blir bindande i sin helhet från det att de träder i kraft. Både direktiv och förordningar följs av delegerade och genom- förandeakter på  
 EU-nivå 
  för att komplettera eller ändra icke- väsentliga delar av rättsakterna respektive fastställa enhetliga regler. 
  
 Samtidigt med EU:s klimatlagstiftning för  
 2021–2030 
  förhand- lades även bl.a. höjda mål fram inom ramen för EU:s direktiv för energieffektivisering33 och förnybar energi34 och utsläppskrav för bilar och lätta och tunga fordon.35 Energimålen har en direkt effekt på utsläppen av växthusgaser och väntas enligt kommissionens be- dömningar innebära, tillsammans med sektorslagstiftning, att EU:s utsläpp kommer minska med cirka 46 procent till 2030 i stället för målet om utsläppsminskningar med minst 40 procent. Dessutom 
  
 31Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall (avfallsdirektivet). 
  
 32Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda. 
  
 33Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energi- effektivitet (energieffektiviseringsdirektivet). 
  
 34Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främ- jande av användningen av energi från förnybara energikällor (förnybartdirektivet). 
  
 35Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/631 av den 17 april 2019 om fast- ställande av normer för koldioxidutsläpp för nya personbilar och för nya lätta nyttofordon. 
  
 62 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 bidrar annan lagstiftning på miljöområdet och inom andra politik- områden till att minska växthusgasutsläppen, t.ex. regler om luft- föroreningar och främjande av innovation. Samtidigt finns det annan  
 EU-lagstiftning 
  som kan hindra klimatomställningen genom att t.ex. möjliggöra utbyggnad av naturgas eller subventionera sektorer i stäl- let för att driva omställningen. 
  
 3.2.3Den Europeiska gröna given 
  
 I december 2019 presenterade kommissionen den Europeiska gröna given,36 som är en färdplan med åtgärder för att EU ska nå målet att bli världens första klimatneutrala världsdel till 2050. Den gröna given ska omfatta alla sektorer och bidra till att allmänheten och närings- livet inom EU kan dra nytta av de möjligheter som en grön omställ- ning innebär. 
  
 Den gröna given är också en tillväxtstrategi för att göra EU:s ekonomi hållbar med hjälp av investeringar i grön teknik, hållbara lösningar och nya företag. Omställningen ska också vara rättvis och socialt jämlik så att ingen medborgare eller region lämnas utanför. 
  
 För att klimatmålen ska nås innehåller den gröna given en tidsplan för både nya förslag som kommissionen avser att lägga på klimat- området och en översyn av befintliga mål och gällande lagstiftning. De viktigaste åtgärderna för att höja den övergripande ambitionsnivån inom EU är dels det förslag till en klimatlag för EU som presente- rades i mars 202037 samt att skärpa EU:s mål till 2030. 
  
 Klimatlagen utgör ett övergripande ramverk för EU:s klimat- omställning genom att lägga fast det långsiktiga målet om klimat- neutralitet till 2050 i lagstiftning tillsammans med processer för hur det ska följas upp att målet nås. Även det skärpta delmålet till 2030 kommer att skrivas in i lagen. Klimatlagen ska också säkerställa att all  
 EU-politik, 
  sektorer och medlemsstater, ska bidra till att vara förenlig med målet om klimatneutralitet till 2050, vilket inkluderar både att lägga nya förslag och att göra en översyn av existerande regelverk för att säkerställa att de inte hindrar utan bidrar till målet. 
  
 Inom ramen för den gröna given har kommissionen aviserat att den kommer att analysera förutsättningarna för att inkludera sjöfart, 
  
 36Meddelande från Europeiska kommissionen, Den europeiska gröna given, COM (2019) 640. 
  
 37Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en ram för att uppnå klimatneutralitet (EU) 2018/1999, COM(2020) 80 final. 
  
 63 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 vägtransporter och småskalig uppvärmning av byggnader i utsläpps- handelssystemet. Det skulle i sådana fall påverka fördelningen av hur stor del av utsläppen som kommer att ingå i EU ETS respektive ESR. 
  
 I och med att klimatmålet till 2030 skärps (se avsnitt 3.2.1) behöver även genomförandelagstiftningen ses över för att styra mot det nya målet. Inom ramen för den gröna given har kommissionen aviserat38 att bl.a. följande förslag ska läggas under andra kvartalet 2021: 
  
 •Lagstiftningen för EU ETS, ESR och  
 LULUCF-förordningen, 
  direktivet om energieffektivisering, förnybartdirektivet och lag- stiftningen om utsläppskrav för bilar och lätta fordon ska ses över. 
  
 •Förslag till revidering av energiskattedirektivet.39 
  
 •Förslag om en gränsjusteringsmekanism. Syftet med en sådan mekanism är att förhindra koldioxidläckage, vilket är samma syfte som den fria tilldelningen i utsläppshandelssystemet har i dag. 
  
 Utöver förslagen ovan som listas under höjd klimatambition kommer ett antal förslag som också påverkar utsläppen av växthusgaser att läg- gas inom ramen för den gröna given, t.ex. rörande energi, industri- omställning, cirkulär ekonomi, transporter, jordbruk, biodiversitet och skogsbruk, att integrera hållbarhet i all  
 EU-politik 
  inklusive finans- området, stärka EU:s internationella ledarskap i miljö- och klimat- frågor och att skapa en klimatpakt för en tydligare dialog mellan olika aktörer. Det ska också tas fram en ny strategi för klimatanpassning. 
  
 3.2.4Utsläppshandelsdirektivet 
  
 Utsläppshandelssystemets omfattning 
  
 EU ETS togs i bruk 2005 och omfattar cirka 45 procent av utsläppen av växthusgaser inom EU. I Sverige ingår cirka 750 anläggningar som 2019 stod för cirka 38 procent av de territoriella utsläppen och täcker den största delen av utsläppen från industri samt el- och fjärrvärme- produktion. I EU ETS ingår energiintensiv industri som t.ex. järn- och stålproduktion, mineralindustri (cement, kalk, glas, keramik), 
  
 38Bilagor till meddelande från Europeiska kommissionen, Kommissionens arbetsprogram 2021 
  
 – Ett livskraftigt EU i en känslig omvärld, COM(2020) 690 final, 19 oktober 2020. 
  
 39Rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemen- skapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet. 
  
 64 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 pappers- och massaindustri, aluminiumtillverkning och raffinade- rier. Även förbränningsanläggningar med en installerad kapacitet över 20 MW ingår i systemet. Sverige har valt att även inkludera för- bränningsanläggningar med en installerad effekt på mindre än 20 MW i de fall de är anslutna till ett fjärrvärmenät som överstiger 20 MW enligt 3 kap. 2 § och bilaga till förordningen (2020:1180) om vissa ut- släpp av växthusgaser. Syftet med denna s.k.  
 opt-in 
  är att samma spelregler ska gälla för leverantörer inom samma fjärrvärmenät. Sedan 2012 ingår även utsläpp från flyg mellan destinationer inom EES i EU ETS med vissa undantag för t.ex. militärflyg. 
  
 Utsläpp av koldioxid (CO2) står för den största delen av ut- släppen inom handelssystemet men även utsläpp av perfluorkolväten (PFC) från aluminiumproduktion och dikväveoxid (N2O) från delar av kemiindustrin omfattas. Övriga växthusgaser hanteras av ESR och särskild lagstiftning. 
  
 Inom EU ETS tilldelas verksamhetsutövarna varje år enligt en till- delningsplan en viss mängd utsläppsrätter genom antingen auktioner- ing eller gratis tilldelning. Verksamhetsutövarna kan antingen använda utsläppsrätterna, spara dem till senare år eller sälja dem om de har överskott. En utsläppsrätt motsvarar rätten att släppa ut 1 ton koldi- oxidekvivalenter, alltså 1 ton koldioxid eller den mängd av perfluor- kolväten eller dikväveoxid som medför motsvarande klimateffekt. 
  
 Tilldelningen av utsläppsrätter grundar sig på ett antal olika rikt- märken. För de fasta anläggningarna i systemet, dvs. alla aktörer utom flygoperatörer, auktioneras enligt nuvarande regelverk cirka 57 pro- cent av utsläppsrätterna ut, vilket innebär att verksamhetsutövarna får betala för det utsläppsutrymmet. För flyget är auktioneringsandelen i stället 15 procent. Vilken tilldelning som ges gratis utgår från risken för koldioxidläckage inom en viss bransch men används också för att premiera de mest effektiva anläggningarna inom varje bransch. De effektivaste anläggningarna, bedömt utifrån riktmärken som sätts per industrigren, får 100 procent gratis tilldelning. 
  
 Ett flertal svenska anläggningar ligger långt fram när det gäller effektivitet inom sina respektive industrigrenar och premieras därmed genom gratis tilldelning. Vissa anläggningar får gratis tilldelning som överstiger deras utsläpp i de fall tilldelningen utgår från ett riktmärke som ligger högre än deras faktiska utsläpp. Riktmärkena och vilka verksamheter de omfattar förändras över tid men instrumentet är 
  
 65 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 trubbigt i sig eftersom riktmärkena ska omfatta en mängd verksam- heter med olika förutsättningar. 
  
 EU ETS styrande verkan är avhängigt priset på utsläppsrätter. Gratis tilldelning minskar kostnaderna för utsläpp av växthusgaser och EU ETS styrande verkan avsevärt men syftet är att förhindra koldioxidläckage. Kommissionen har i den gröna given aviserat en gränsjusteringsmekanism med samma syfte som gratis tilldelning, dvs. att minska risken för koldioxidläckage. Det återstår att se hur det kommer samordnas med utfasning av den fria tilldelningen och påverka individuella anläggningar i de branscher som berörs av gränsjusteringsmekanismen. 
  
 Utsläppshandelssystemet som styrmedel 
  
 Utsläppshandelssystemet innebär s.k.  
 cap-and-trade 
  där ett gemen- samt tak för utsläppen sätts för hela EU och inom det taket får verk- samheter och andra aktörer handla med utsläppsutrymme. Enligt artikel 1 utsläppshandelsdirektivet är dess syfte att minska utsläppen på ett kostnadseffektivt sätt och utgår från att marknadens aktörer själva kommer att reglera att utsläppsminskningarna genomförs där det kostar minst inom det gemensamma taket. Anläggningar som har högre kostnader än andra kan köpa utsläppsrätter i stället för att minska sina utsläpp medan de som har lägre kostnader för utsläpps- minskningar kan välja att vidta åtgärder i sin verksamhet och sälja det överskott av utsläppsrätter som uppstår på marknaden. 
  
 Taket för utsläppen inom EU ETS sänks kontinuerligt i enlighet med en linjär reduktionsfaktor som ska leda till att de uppsatta klimatmålen för EU som helhet nås. För perioden  
 2021–2030 
  är reduktionsfaktorn enligt nuvarande regelverk 2,2 procent per år. Det leder dock inte till nollutsläpp inom EU ETS förrän 2058 så det är centralt att skärpa den linjära reduktionsfaktorn för att vara i linje med de nya målen till 2030 och 2050. Att utsläppsutrymmet för verksam- heterna minskar över tid kan väntas leda till högre priser på utsläpps- rätter, förutsatt att det inte finns för stort överskott på marknaden och att efterfrågan inte minskar i samma takt. 
  
 Priset på utsläppsrätter har varierat kraftigt sedan utsläpps- handelssystemet infördes 2005. Under 2008 låg priserna på cirka 30 euro/ton. Den finanskris som följde minskade produktionen och 
  
 66 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 därmed efterfrågan på utsläppsrätter. I kombination med bl.a. en generös tilldelning av utsläppsrätter, och att verksamhetsutövarna till viss del fick använda internationella utsläppsenheter, skapades ett stort överskott av utsläppsrätter som under perioder uppgått till över 2 miljarder utsläppsrätter. Det gjorde att priset på utsläppsrät- ter under lång tid låg runt 5 euro/ton eller ännu lägre. 
  
 För att komma till rätta med det stora överskottet och de låga priserna på utsläppsrätter beslutade EU bl.a. att inrätta den s.k. mark- nadsstabilitetsreserven40 som togs i bruk den 1 januari 2019. Den innebär att om volymen utsläppsrätter som är i omlopp på marknaden överstiger en viss tröskelnivå ska motsvarande 24 procent av den volymen årligen föras över från auktioneringspotten till marknads- stabilitetsreserven under åren  
 2019–2023. 
  Därefter kommer motsva- rande 12 procent av utsläppsrätterna i omlopp att årligen tas upp i reserven. Om mängden utsläppsrätter i marknadsstabilitetsreserven understiger en annan tröskelnivå kommer en del av dem i stället att återföras till marknaden. Regelverket för marknadsstabilitetsreserven ska dock ses över första gången 2021 och sedan löpande. 
  
 Efter ett svenskt förslag under översynen av utsläppshandels- direktivet för perioden  
 2021–2030 
  kommer delar av de utsläppsrätter som hålls i marknadsstabilitetsreserven att annulleras från och med 2023. Det innebär att det utsläppsutrymme de representerar tas bort permanent och inte kan återföras till marknaden, vilket motverkar att stora överskott byggs upp framöver. Som ett resultat av reformerna av utsläppshandelssystemet inför perioden  
 2021–2030 
  och införandet av marknadsstabilitetsreserven har priset på utsläppsrätter stigit och legat runt 25 euro per utsläppsrätt sedan 2018. Efter att Europeiska rådet enats om ett nytt och betydligt skarpare klimatmål till 2030 har priserna i början av 2021 nått nivåer runt 40 euro. 
  
 Utsläppshandelssystemets syften och mål 
  
 Enligt utsläppshandelsdirektivets artikel 1 är syftet med EU ETS att minska utsläppen av växthusgaser på ett kostnadseffektivt och eko- nomiskt effektivt sätt. Enligt skäl 2 och skäl 5 i direktivet ska ut- släppshandelssystemet också bidra till ett mer effektivt fullgörande 
  
 40Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2015/1814 av den 6 oktober 2015 om upprät- tande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem. 
  
 67 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 av EU:s och medlemsstaternas åtaganden, med minsta möjliga för- svagning av ekonomisk utveckling och sysselsättning. 
  
 Skäl 7 och 30 adresserar proportionalitetsprincipen och subsidia- ritetsprincipen41 genom att ange att det krävs gemenskapsbestäm- melser om medlemsstaternas fördelning av utsläppsrätter för att bevara den inre marknadens integritet och undvika snedvridning av konkurrensen, samt att direktivet inte går längre än vad som är nöd- vändigt för att nå målet att upprätta utsläppshandelssystemet. Enligt skäl 26 bör EU:s strategi för att minska klimatförändringarna inte bara förlita sig på de marknadsbaserade mekanismernas mångsidiga potential, utan även bygga på en avvägning mellan EU ETS och andra slags gemenskapsåtgärder, inhemska åtgärder och internatio- nella åtgärder. 
  
 När EU ETS skulle införas skrev kommissionen i sin grönbok att det var nödvändigt med en gemenskapsstrategi för att förhindra sned- vridningar av konkurrensen på den inre marknaden. Kommissionen konstaterade också att det redan hade vidtagits många åtgärder inom EU som t.ex. energibeskattning, annan lagstiftning, tekniska stan- darder och miljöavtal. EU ETS borde därför enligt kommissionen utformas så att det stärker den grund som redan hade lagts och fram- för allt inte försvaga den.42 
  
 Sveriges genomförandelagstiftning 
  
 I Sverige har utsläppshandelsdirektivet genomförts genom lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter och förordningen (2004:1205) om handel med utsläppsrätter. I samband med en om- fattande översyn ersattes de av lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser samt förordningen (2020:1180) om vissa utsläpp av växthusgaser som trädde i kraft den 1 januari 2021. 
  
 De flesta verksamheter som omfattas av EU ETS är tillståndsplik- tiga som miljöfarliga verksamheter enligt 9 kap. miljöbalken. Det finns dock också verksamheter som ingår i EU ETS som bara är anmäl- 
  
 41Fördraget om Europeiska unionen  
 (EU-fördraget), 
  artikel 5. Enligt proportionalitetsprin- cipen ska EU:s åtgärder begränsas till vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördragen. Subsidiaritetsprincipen innebär att EU, förutom på områden där man har exklusiv behörighet, bara ska vidta åtgärder om dessa är mer effektiva än de åtgärder som kan vidtas av medlems- staterna. 
  
 42Europeiska kommissionen, Grönbok om handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom Europeiska unionen, COM(2000) 87 final, s.  
 5–6. 
  
 68 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 ningspliktiga Det gäller främst sådana mindre förbränningsanlägg- ningar som Sverige har valt att inkludera i EU ETS genom  
 opt-in. 
  
 Alla verksamheter som ingår i EU ETS behöver också särskilda tillstånd som följer av utsläppshandelsdirektivet. De tillstånden för- utsätter att verksamheterna redan har fått tillstånd enligt miljö- balken i egenskap av miljöfarliga verksamheter. Tidigare var länssty- relserna tillståndsmyndighet för de svenska verksamheter som ingår i EU ETS men sedan början av 2018 är Naturvårdsverket både till- stånds- och tillsynsmyndighet. 
  
 I tillståndsansökan ska en övervakningsplan ingå som bl.a. anger storleken på verksamhetens utsläpp av växthusgaser. För de tillstånd som utfärdas för att ingå i EU ETS gör Naturvårdsverket ingen bedömning av verksamheternas utsläpp. Det görs alltså ingen pröv- ning i det avseendet utan tillstånd meddelas om ansökan innehåller den information som lagstiftningen föreskriver. Om utsläppen vän- tas öka i mer än ringa omfattning från en anläggning ska Naturvårds- verket pröva om det behövs ändrade eller nya villkor om övervak- ning och rapportering och vid behov av sådana ge ett nytt tillstånd. För flygverksamheter krävs inte tillstånd utan bara en godkänd över- vakningsplan som Naturvårdsverket beslutar om. 
  
 Verksamhetsutövarna är skyldiga att övervaka, rapportera och verifiera sina utsläpp av växthusgaser. Övervakningen av utsläppen ska utgå från den övervakningsplan som verksamhetsutövarna har lämnat in och är därmed kopplad till tillståndet. Senast den 31 mars varje år ska verksamhetsutövarna lämna in en utsläppsrapport, som verifierats av en oberoende granskare, för föregående år till Natur- vårdsverket. 
  
 Senast den 30 april varje år måste verksamhetsutövarna uppfylla sina åtaganden genom att överlämna den mängd utsläppsrätter som motsvarar deras verifierade utsläpp under det gångna kalenderåret. Om de inte har tillräckligt med utsläppsrätter själva behöver de köpa den mängd som behövs för att täcka utsläppen. Överlämnandet sker genom överföringar av utsläppsrätter mellan konton i det elektroniska unionsregistret som Statens energimyndighet är nationell administra- tör för. Om en verksamhet inte överlämnar en tillräcklig mängd ut- släppsrätter i tid anger utsläppshandelsdirektivet att sanktionsavgiften ska vara 100 euro per ton koldioxidekvivalenter, vilket är betydligt mer än vad marknadspriset på utsläppsrätter varit sedan EU ETS infördes. 
  
 69 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 3.2.5Industriutsläppsdirektivet 
  
 Industriutsläppsdirektivets omfattning 
  
 Utsläppen från industrin reglerades först genom direktivet om sam- ordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, det s.k.  
 Carter 
  från 1996. Kommissionen genomförde sedan en omfattande översyn och valde att omarbeta flera olika befintliga direktiv inklusive  
 IPPC-direktivet 
  till ett nytt industriutsläpps- direktiv som trädde i kraft 2011. Industriutsläppsdirektivet bygger vidare på  
 IPPC-direktivets 
  integrerade hantering av all miljöpåver- kan från industrianläggningar för att uppnå en hög skyddsnivå. 
  
 Industriutsläppsdirektivet rör cirka 1 200 anläggningar i runt 
  
 30 branscher i Sverige och gäller för både anläggningar som ingår i EU ETS och sådana som ligger utanför systemet. I kapitel II industri- utsläppsdirektivet behandlas verksamheter som kan leda till stora föroreningar och de listas i bilaga I till direktivet. Det gäller bl.a. energisektorn, metall- och mineralindustri, kemisk industri, avfalls- hantering, massa- och pappersindustri, livsmedelsindustri och stora anläggningar med djurhållande verksamhet.44 
  
 Industriutsläppsdirektivet innehåller också sektorskapitlen III om förbränningsanläggningar, kapitel IV om avfalls- och förbrän- ningsanläggningar, kapitel V om anläggningar som använder orga- niska lösningsmedel och kapitel VI om anläggningar som producerar titanoxid. I det följande ligger fokus på kapitel II. 
  
 Inom ramen för den gröna given har kommissionen aviserat att EU:s åtgärder och regelverk för föroreningar från stora industrian- läggningar ska ses över under 2021, vilket inbegriper industriutsläpps- direktivet. Den sektoriella omfattningen av lagstiftningen ska ses över och även hur den kan göras fullt kompatibel med regelverken för klimat, energi och cirkulär ekonomi.45 
  
 43Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att före- bygga och begränsa föroreningar (Integrated Pollution Prevention and Control,  
 IPPC-direk- 
  tivet). 
  
 44För mer information om industriutsläppsdirektivet, se Naturvårdsverket (2016b) och (2020b). 
  
 45COM(2019) 640. 
  
 70 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 Bästa tillgängliga teknik 
  
 Industriutsläppsdirektivet ställer krav på att alla verksamhetsutövare ska använda bästa tillgängliga teknik (Best Available Techniques, BAT). Det innebär att den etablerade teknik ska användas som är mest effektiv för att uppnå en hög skyddsnivå för miljön som helhet och som kan tillämpas inom den berörda industrisektorn på ett eko- nomiskt och tekniskt genomförbart sätt med beaktande av kostna- der och nytta. Det avser dock inte bara vilken teknik som ska använ- das utan också hur en anläggning utformas, uppförs, underhålls, drivs och avvecklas.46 Det som bedöms vara bästa tillgängliga teknik behöver inte användas eller produceras inom EU och det räcker att tekniken på ett rimligt sätt är tillgänglig för verksamhetsutövarna. I praktiken finns det dock vissa begränsningar för i vilken utsträck- ning teknik utanför EU beaktas. Det beror bl.a. på att framtagandet av s.k.  
 BREF-dokument 
  (Hahn), och särskilt av miljöprestandanivåer (BAT Associated Environmental Performance Level,  
 BAT-AEPL), 
  baseras på data från anläggningar inom EU, begränsningar av den tekniska arbetsgruppens tillgång på informa- tion och språkhinder.47 
  
 Ienlighet med industriutsläppsdirektivet antas  
 BREF-dokument 
  för tolkningen av vad som är bästa tillgängliga teknik och vilken miljöprestanda som kan uppnås om sådan teknik tillämpas. Det finns cirka 30  
 BREF-dokument 
  med dem som togs fram under IPPC- direktivet och hittills har slutsatser om bästa tillgängliga teknik för 16 olika branscher beslutats enligt industriutsläppsdirektivet. BREF- dokument är antingen vertikala och gäller bara för en viss bransch, eller horisontella och gäller för alla berörda industrisektorer. En verk- samhet kan beröras av flera olika  
 BREF-dokument, 
  både horison- tella och vertikala för huvud- respektive sidoverksamheter. 
  
 Som en del av  
 BREF-dokumenten 
  antas slutsatser om bästa till- gängliga teknik. Vissa av dem omfattar  
 BAT-AEPL 
  och andra inte. Av  
 BAT-AEPL 
  finns det sådana som innehåller gränsvärden för utsläpp (BAT Associated Emission Levels,  
 BAT-AEL) 
  och sådana som inte innehåller sådana gränsvärden men t.ex. förbrukningsnivåer för energi, vatten och krav på materialhantering. 
  
 46Se artikel 3.10 industriutsläppsdirektivet för definitionen av BAT. 
  
 47Naturvårdsverket (2020b), s. 57. 
  
 71 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Framtagandet av dokumenten sker genom den s.k. Sevillaproces- sen som innebär att Europeiska  
 IPPC-byrån48 
  samordnar tekniska arbetsgrupper med representanter från medlemsstaterna, industrin, miljöorganisationer och kommissionen och sedan lägger fram för- slag till  
 BREF-dokument. 
  De antas av kommissionen efter omröst- ning av medlemsstaterna enligt artikel 13 industriutsläppsdirektivet. 
  
 Kommissionens mål är att alla  
 BREF-dokument 
  och därmed också slutsatser om bästa tillgängliga teknik ska uppdateras minst vart åttonde år. I praktiken har dock  
 BREF-dokumenten 
  reviderats med mellan 10 och 15 års mellanrum efter första publiceringen. För  
 BAT-AEL 
  anges gränsvärdena normalt som ett intervall där det högre värdet i intervallet är bindande om inte särskild dispens har medgetts, medan det lägre värdet i intervallet visar vad de bästa anläggningarna klarar. Verksamhetsutövare kan också använda andra tekniker än de som anges i en slutsats om bästa tillgängliga teknik om de ger åtminstone samma miljöprestanda eller miljöskyddsnivå. 
  
 När utsläppshandelsdirektivet antogs angavs i artikel 26 att  
 IPPC-direktivet 
  skulle ändras så att gränsvärden som syftar till att begränsa utsläpp av de växthusgaser som omfattas av EU ETS inte får sättas för de verksamheter som ingår i utsläppshandelssystemet, vilket nu återfinns i artikel 9.1 industriutsläppsdirektivet. Huvud- regeln i industriutsläppsdirektivet är att anläggningar ska ha en effektiv energianvändning men med utsläppshandelsdirektivet inför- des också en möjlighet i artikel 9.2 industriutsläppsdirektivet för medlemsstaterna att välja att inte införa krav på effektiv energi- användning för förbränningsanläggningar eller andra anläggningar som avger koldioxid på platsen om de ingår i EU ETS. Sverige har dock valt att kunna tillämpa sådana krav (se avsnitt 6.1.3). 
  
 Enligt skäl 9 i industriutsläppsdirektivet är syftet med artikel 9.1 och 9.2 att undvika dubbelreglering. Samtidigt påminner skäl 10 i industriutsläppsdirektivet om att artikel 193 fördraget om Euro- peiska unionens funktionssätt anger att direktiv inte hindrar med- lemsstaterna från att ha kvar eller införa strängare skyddsåtgärder och anger utsläppskrav för växthusgaser som exempel. 
  
 48www.eippcb.jrc.ec.europa.eu. 
  
 72 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 Sveriges genomförandelagstiftning 
  
 Utgångspunkten i industriutsläppsdirektivet är att det ska genom- föras genom dess angivna tillståndsordning och att regelbunden om- prövning av tillståndsvillkoren ska ske för att säkerställa efterlevna- den. Sverige har dock valt att genomföra direktivet i sin helhet genom generella föreskrifter, vilket enligt artikel 6 och skäl 7 får användas för att ange skyldigheter för vissa kategorier av anlägg- ningar för att underlätta tillståndsprövningen. Generella föreskrifter ska enligt artikel 17 industriutsläppsdirektivet garantera en lika hög skyddsnivå för miljön som om enskilda tillståndsvillkor hade tilläm- pats (se utredningens analys i avsnitt 6.1.7). 
  
 Genomförandet i svensk rätt sker därför främst genom industri- utsläppsförordningen (2013:250)49 som innebär att slutsatser om bästa tillgängliga teknik blir gällande för industriutsläppsverksam- heter utan sådan särskild tillståndsprövning som är huvudregel i industriutsläppsdirektivet. Enligt 1 kap. 2 § industriutsläppsförord- ningen avses med industriutsläppsverksamheter en verksamhet som är tillståndspliktig eller omfattas av ett tillstånd enligt miljöpröv- ningsförordningen (2013:251) med en verksamhetskod som slutar med  
 -i. 
  
 Enligt förarbetena till industriutsläppsdirektivet50 var skälet till att Sverige valde att använda generella föreskrifter var att minimera behovet av individuell omprövning av tillstånd. I stället ska slutsat- ser om bästa tillgängliga teknik och verksamheternas miljötillstånd gälla parallellt och hållas separerade. Det innebär att miljöbalkens bestämmelser för prövning av miljöfarlig verksamhet tillämpas på samma sätt som innan industriutsläppsdirektivet så att villkor i till- stånd tar sin utgångspunkt i hänsynsreglerna i 2 kap. miljöbalken. I samma förarbeten framhölls möjligheten i industriutsläppsdirek- tivet att vid prövning ställa strängare tillståndsvillkor än vad bästa tillgängliga teknik kräver och att det säkerställer att direktivet kan genomföras utan att nivån på det svenska miljöskyddet riskerar att sänkas. 
  
 Verksamhetsutövarna ska följa slutsatser om bästa tillgängliga teknik som gäller för den huvudsakliga industriverksamheten senast fyra år efter att de offentliggjorts. Redan för verksamhetsåret efter 
  
 49Se även förordningsmotiven till industriutsläppsförordningen, Fm 2013:1. 
  
 50Prop. 2012/13:35, Nya regler för industriutsläpp, s. 33. 
  
 73 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 att slutsatser om bästa tillgängliga teknik publicerats ska dock verk- samhetsutövaren i sin miljörapport ange om och hur de avser att uppfylla kraven i slutsatserna och det sätts i relation till miljöbalkens hänsynsregler. På det viset kan tillsynsmyndigheterna bevaka att verksamhetsutövarna efterlever kraven både när det gäller slutsatser med och utan gränsvärden för utsläpp. Slutsatser om bästa tillgäng- liga teknik med gränsvärden blir sedan bindande efter fyra år medan de slutsatser som inte innehåller gränsvärden bara följs upp genom verksamhetsutövarnas miljörapporter. 
  
 Alla slutsatser om bästa tillgängliga teknik ska, oavsett om de inne- håller gränsvärden för utsläpp eller inte, utgöra referens när villkor i tillstånd fastställs. Om en  
 BAT-AEL 
  meddelas som är striktare än vad som anges i en verksamhets tillstånd enligt miljöbalken bryts enligt 24 kap. 1 § tillståndets rättskraft. Det innebär att en verksamhet blir skyldig att uppfylla kraven i  
 BAT-AEL 
  oavsett vad tillståndet enligt miljöbalken tillåter. Slutsatser om bästa tillgängliga teknik utan gräns- värden bryter inte ett tillstånds rättskraft om inte en omprövning in- leds enligt 26 kap. 2 § andra stycket miljöbalken men sådana gräns- värden ska ingår i bedömningen av vad som är bästa möjliga teknik (BMT) enligt 2 kap. 3 § miljöbalken vid en eventuell tillståndsprövning. 
  
 Bästa tillgängliga teknik jämfört med bästa möjliga teknik 
  
 Industriutsläppsdirektivet är liksom utsläppshandelsdirektivet ett minimidirektiv och medlemsstaterna har därför möjlighet att införa striktare regler (se kapitel 5). Sverige har använt sig av den möjlig- heten genom att i 2 kap. 3 § miljöbalken föreskriva att bästa möjliga teknik ska användas som ska innebära en striktare kravnivå än bästa tillgängliga teknik (se även avsnitt 6.1.2). Enligt förarbetena51 till miljöbalken ska tekniken vara industriellt möjlig att använda inom branschen i fråga ur både teknisk och ekonomisk synpunkt. Det innebär att den ska vara tillgänglig och ha kommit längre än experi- mentstadiet och liksom för bästa tillgängliga teknik räcker det att tekniken finns tillgänglig i andra länder. När det ska avgöras vad som är bästa möjliga teknik bör bedömningen ta hänsyn till vad resultatet blir för miljön i stort samt till användning av råvaror och energi- förbrukning. Enligt samma förarbeten konstateras att det ibland kan 
  
 51Prop. 2012/13:35, s. 17. 
  
 74 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 krävas en viss övergångstid för befintliga verksamheter för att byta till vad som kan anses vara bästa möjliga teknik. 
  
 Även om verksamheternas miljötillstånd och slutsatser om bästa tillgängliga teknik ska gälla parallellt påverkar de senare miljöpröv- ningen. En verksamhet kan behöva nytt, ändrat eller omprövat till- stånd till följd av att nya slutsatser meddelas på  
 EU-nivå. 
  Det kan gälla nya verksamheter men också att ett tillstånd behöver omprövas eftersom en verksamhet behöver ändras för att efterleva kraven på bästa tillgängliga teknik. Vid bedömningen enligt 2 kap. 3 § miljö- balken av vad som utgör bästa möjliga teknik ingår slutsatser om bästa tillgängliga teknik i underlaget för bedömningen. Vid den rim- lighetavvägning som ska göras enligt 2 kap. 7 § miljöbalken ska också avgöras vilken kravnivå som ska ställas jämfört med bästa till- gängliga teknik. För  
 BAT-AEL 
  krävs dispens om det finns skäl till att de inte kan följas i ett visst fall. 
  
 Underlaget för bedömningen av vad som utgör bästa möjliga teknik för individuella tillståndsvillkor utgår från det aktuella läget medan slutsatser om bästa tillgängliga teknik ska uppdateras minst vart åttonde år. En annan skillnad är att  
 BAT-AEL 
  utgår från utsläpp vid normal drift52 (slutsatser utan gränsvärden gäller för alla förhål- landen) och reglerar bara vissa typer av utsläpp. Det syftar därmed främst till en kontroll av att rätt typ av teknik används och avgör inte vilken total miljöpåverkan som kan tillåtas från en verksamhet. Bästa möjliga teknik bygger i stället på en samlad bedömning av en verk- samhets utsläpp vid alla sorters drift och där olika typer av miljö- påverkan kan ställas mot varandra i en avvägning. 
  
 En verksamhetsutövare ska därför både uppfylla villkoren i sitt tillstånd och relevanta slutsatser om bästa tillgängliga teknik.53 Hur det görs ska som huvudregel redovisas i egenkontrollen genom verk- samhetens årliga miljörapport. Det kravet gäller inte bara  
 BAT-AEL 
  utan även t.ex. slutsatser utan gränsvärden för utsläpp. 
  
 52Gäller därmed inte vid onormala driftsförhållanden som t.ex. igångsättning, störningar och avbrott av driften. 
  
 531 kap. 12 § industriutsläppsförordningen samt Naturvårdsverkets föreskrifter om miljö- rapport, NFS 2016:8. 
  
 75 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 3.2.6Andra exempel på relevant  
 EU-lagstiftning 
  
 MKB-direktivet 
  
 EU antog 2011 direktivet om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, det s.k.  
 MKB-direktivet,54 
  som ersatte det första direktivet på området från 198555.  
 MKB-direktivet 
  anger att en miljökonsekvensbedömning ska tas fram för alla offent- liga och privata projekt som kan antas medföra betydande påverkan på miljön. Sådana miljökonsekvensbedömningar ska identifiera, be- skriva och bedöma de direkta och indirekta effekterna av ett projekt avseende bl.a. klimateffekter. 
  
 MKB-direktivets 
  krav genomförs i 6 kap. miljöbalken. Enligt 6 kap. 20 § andra punkten krävs en specifik miljöbedömning för till- stånd enligt 9 kap. som reglerar miljöfarliga verksamheter eller för en verksamhet som tillåtlighetsprövas av regeringen enligt 17 kap. om verksamheten eller åtgärden kan antas medföra betydande miljöpå- verkan. 
  
 MKB-direktivets 
  krav på att en miljökonsekvensbedömning ska göras inför en tillståndsansökan gäller alla verksamheter som kan antas medföra betydande miljöpåverkan. Detsamma gäller därmed enligt miljöbalken vilket innebär att alla miljöfarliga verksamheter, oavsett om de ingår i EU ETS eller inte, ska göra en miljöbedömning som beskriver klimateffekter inför en tillståndsansökan. 
  
 Direktivet om energieffektivisering 
  
 Energieffektiviseringsdirektivet antogs för att skapa en gemensam ram inom EU för att främja energieffektivitet och nå ett gemensamt mål om energieffektivitet på 20 procent för 2020. Syftet med den gemensamma ramen är att undanröja hinder och främja effektivitet i energitillförsel och användning. Direktivet innebär att medlems- staterna är skyldiga att genomföra en rad åtgärder på energiområdet som en nationell energiplan, energikartläggning för företag, energi- krav vid offentlig upphandling, energistandarder för produkter, infor- mationskrav m.m. 
  
 54Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU av den 13 december 2011 om bedöm- ning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt  
 (MKB-direktivet). 
  
 55Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. 
  
 76 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 Direktivet uppdaterades senast under 201856 och då antogs ett gemensamt mål för EU om energieffektivisering med 32,5 procent till 2030. Direktivet anger också att kommissionen senast 2023 ska föreslå att höja direktivens mål om den ekonomiska eller tekniska utvecklingen skapar betydande kostnadsminskningar eller om det krävs för klara unionens internationella klimatåtaganden. 
  
 De övergripande målen för energieffektivisering är inte fördelade på medlemsstatsnivå utan de ska fastställa sina bidrag till det gemen- samma  
 EU-målet 
  för unionens energianvändning. Att medlems- staterna bidrar i tillräcklig mån till det övergripande målet följs upp genom de nationella energi- och klimatplaner som medlemsstaterna ska ta fram enligt EU:s styrningsförordning. 
  
 Energieffektivisering påverkar, beroende på energikälla, utsläp- pen av växthusgaser på olika sätt och har därför ett nära samband med klimatlagstiftningen. Det gäller både de sektorer som ingår i EU ETS och de som regleras av ESR. Kommissionen har aviserat i den gröna given att förslag till översyn av energieffektiviserings- direktivet ska presenteras samtidigt med förslagen för rättsakterna i klimatramverket under andra kvartalet 2021.57 
  
 Direktivet om förnybar energi 
  
 Direktivet om förnybar energi för att främja produktion och använd- ning av förnybara bränslen från 2009, det s.k. förnybartdirektivet, satte upp mål för EU till 2020. Efter en översyn antogs 2018 den nu gällande versionen av förnybartdirektivet som fastställer ett bindande mål för EU om att minst 32 procent av den slutliga energiförbruk- ningen 2030 ska utgöras av förnybar energi. Direktivet fastslår också att andelen förnybar energi i transportsektorn ska vara minst 14 pro- cent i EU till 2030. På samma sätt som målet för energieffektivisering är målet om 32 procent förnybar energi inte fördelat mellan medlems- staterna utan följs upp genom deras nationella energi- och klimat- planer. 
  
 Direktivet innehåller också olika åtgärder för att målen ska nås och hållbarhetskriterier för vilka bränslen som räknas som förnybara enligt direktivet. Hållbarhetskriterierna är av intresse för Sverige 
  
 56Artikel 3.6 Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2002 av den 11 december 2018 om ändring av direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet. 
  
 57Bilaga till COM/2019/640 final. 
  
 77 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 eftersom de t.ex. begränsar vilka grödebaserade biobränslen och vilka skogsbaserade råvaror som kan räknas som förnybara, och som därmed kan bidra till  
 32-procentsmålet, 
  enligt direktivet. 
  
 Liksom energieffektiviseringsdirektivet innehåller förnybartdirek- tivet en översynsklausul om att målet senast 2023 kan revideras uppåt. Även andelen förnybar energi har ett direkt samband med utsläppen av växthusgaser och kommissionen har inom ramen för den gröna given aviserat att förslag till översyn kommer redan andra kvartalet 2021, samtidigt med förslag om EU:s klimatramverk till 2030 och energieffektiviseringsdirektivet. 
  
 3.3Det klimatpolitiska ramverket 
  
 Utredningens uppdrag är att se över all relevant svensk lagstiftning så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag. Uppdraget inklu- derar att föreslå hur miljöbalken kan anpassas för att utgöra ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen. Utformningen av det klimat- politiska ramverket och i synnerhet klimatmålen är därför av central betydelse för utredningen. 
  
 3.3.1Ramverket kommer på plats 
  
 I december 2014 gav regeringen den parlamentariska Miljömåls- beredningen i uppdrag att dels föreslå ett klimatpolitiskt ramverk som reglerar mål och uppföljning, dels utveckla en strategi med styr- medel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik. Miljö- målsberedningen redovisade sitt arbete genom två delbetänkanden 2016. 
  
 Det första delbetänkandet58 avhandlar merparten av det klimat- politiska ramverkets beståndsdelar, inklusive förslag till ett långsik- tigt nationellt klimatmål. 
  
 Det andra delbetänkandet59 innehåller ovan nämnda strategi men också förslag på nationella klimatmål för 2030 och 2040 som steg på vägen mot det långsiktiga klimatmålet. 
  
 Sju riksdagspartier deltog i Miljömålsberedningens arbete: Cen- terpartiet, Kristdemokraterna, Liberalerna, Moderata samlingspar- 
  
 58SOU 2016:21, Ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige. 
  
 59SOU 2016:47, En klimat- och luftvårdsstrategi för Sverige. 
  
 78 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 tiet, Miljöpartiet, Socialdemokraterna och Vänsterpartiet. Samtliga sju partier stod bakom det första delbetänkandet om ramverk och långsiktigt mål medan sex partier stod bakom det andra delbetän- kandet; Vänsterpartiet reserverade sig mot vissa delar. Bland sak- kunniga och experter i Miljömålsberedningen fanns en bred repre- sentation av företrädare från miljöorganisationer, näringsliv och offentlig sektor. 
  
 I mars 2017 överlämnade regeringen en proposition60 till riks- dagen. Propositionen behandlar alla Miljömålsberedningens förslag från 2016 utom förslaget till klimatstrategi. Det ramverk och de mål som återfinns i propositionen är i sak identiska med Miljömålsbered- ningens förslag. Riksdagen antog regeringens förslag i juni 201761 och Sverige fick därmed ett klimatpolitiskt ramverk. 
  
 3.3.2Det klimatpolitiska ramverket 
  
 Det klimatpolitiska ramverket syftar till att skapa förutsättningar för ett långsiktigt och transparent klimatpolitiskt arbete. Ramverket består av tre komponenter: en klimatlag, ett klimatpolitiskt råd och nationella klimatmål. 
  
 En svensk klimatlag 
  
 Klimatlagen (2017:720) innehåller bestämmelser om vad regeringens klimatpolitiska arbete ska syfta till och hur det ska bedrivas. Att lagen riktar sig till regeringen innebär att regeringen som kollektiv är ansva- rig för att lagen följs. Klimatlagen trädde i kraft den 1 januari 2018. 
  
 Lagen slår fast att regeringen ska bedriva ett klimatpolitiskt arbete som bl.a. syftar till att förhindra farlig störning i klimatsyste- met och som bidrar till att skydda ekosystemen samt nutida och framtida generationer mot skadliga effekter av klimatförändring. Arbetet ska vara inriktat på att minska utsläppen av växthusgaser samt bevara och skapa funktioner i miljön som motverkar klimat- förändring och dess skadliga effekter. Det klimatpolitiska arbetet ska vidare vila på en vetenskaplig grund och baseras på relevanta tek- niska, sociala, ekonomiska och miljömässiga överväganden. 
  
 60Prop. 2016/17:146, Ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige. 
  
 61Bet. 2016/17:MJU24, rskr. 2016/17:320. 
  
 79 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Regeringens klimatpolitiska arbete ska utgå från det långsiktiga, tidsatta utsläppsmål som riksdagen har fastställt. Arbetet ska bedri- vas på ett sätt som ger förutsättningar för klimatpolitiska och bud- getpolitiska mål att samverka med varandra. 
  
 Lagen reglerar även formerna för hur regeringens klimatarbete ska bedrivas och redovisas. Regeringen ska varje år presentera en klimatredovisning i budgetpropositionen. Vart fjärde år ska reger- ingen därutöver ta fram en klimatpolitisk handlingsplan som ska redovisa hur klimatmålen ska uppnås. 
  
 Enligt lagens förarbeten62 innebär klimatlagen att varje regering, oavsett politisk sammansättning och inriktning, blir bunden till de förutsättningar som anges i lagen och därmed inte kan välja att från- gå dessa förutsättningar med hänsyn till andra politiska prioriter- ingar. Därmed ökar enligt förarbetena förutsättningarna för ett lång- siktigt, kontinuerligt och transparent klimatarbete. 
  
 Ett klimatpolitiskt råd 
  
 Ett klimatpolitiskt råd bildades den 1 januari 2018. Rådet ska vara ett tvärvetenskapligt expertorgan med uppgift att bistå regeringen med en oberoende utvärdering av hur den samlade politik som regeringen lägger fram är förenlig med klimatmålen. 
  
 Inrättandet av rådet motiveras av klimatpolitikens komplexitet och den fundamentala betydelsen av att samtliga politikområden tar ett samlat och integrerat ansvar.63 Det klimatpolitiska rådet ska där- för bl.a. ha i uppdrag att utvärdera om inriktningen inom olika rele- vanta politikområden bidrar till eller motverkar möjligheten att nå klimatmålen och analysera om målen kan nås på ett sätt som skapar förutsättningar för hög kostnadseffektivitet. 
  
 Nationella klimatmål 
  
 Miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan, ett av 16 miljökvali- tetsmål i det svenska miljömålssystemet, säger att halten av växt- husgaser i atmosfären ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. Målet ska 
  
 62Prop. 2016/17:146, s.  
 44–45. 
  
 63Prop. 2016/17:146, s. 42. 
  
 80 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 uppnås på ett sådant sätt och i en sådan takt att den biologiska mång- falden bevaras, livsmedelsproduktionen säkerställs och andra mål för hållbar utveckling inte äventyras. Miljökvalitetsmålet är således glo- balt till sin natur och kan inte nås enbart genom svenska ansträng- ningar.64 
  
 Preciseringen av miljökvalitetsmålet överensstämmer med tempe- raturmålet enligt Parisavtalet. Preciseringen innebär att den globala medeltemperaturökningen ska begränsas till långt under 2 grader Young över förindustriell nivå, och ansträngningar görs för att hålla ökningen under 1,5 grader Young över förindustriell nivå. 
  
 För att konkretisera vad ovanstående ska innebära för Sverige och den svenska klimatpolitiken har riksdagen också beslutat om etapp- mål som en del av miljömålssystemet. Det klimatpolitiska ramverket innehåller etappmål för 2030, 2040 och 2045. 
  
 Långsiktigt utsläppsmål till 2045 
  
 Det långsiktiga utsläppsmålet till 2045 lyder: 
  
 Senast år 2045 ska Sverige inte ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. För att nå netto- nollutsläpp får kompletterande åtgärder tillgodoräknas. Utsläppen från verksamheter inom svenskt territorium ska vara minst 85 procent lägre än utsläppen år 1990. 
  
 I beräkningarna av växthusgasutsläppen från verksamheter inom svenskt territorium ingår varken utsläpp och upptag från skogsbruk och annan markanvändning  
 (LULUCF-sektorn, 
  se avsnitt 3.2.2) eller utsläpp från utrikes sjö- och luftfart. Ett eventuellt ökat nettoupptag i skog och mark kan dock räknas som en s.k. kompletterande åtgärd för att nå nettonollutsläpp och negativa utsläpp (se vidare under Kompletterande åtgärder nedan). 
  
 Det långsiktiga utsläppsmålet inkluderar de utsläpp som omfattas av EU ETS (se avsnitt 3.2.2). Utgångpunkten för målet är att omvärlden också agerar så att de globala utsläppen minskar i enlighet med Parisavtalet. Uppfyllandet av det svenska långsiktiga utsläpps- målet ”förutsätter höjda ambitioner i EU:s utsläppshandelssystem”. 
  
 Utsläppen ska beräknas i enlighet med Sveriges internationella växt- husgasrapportering, vilket innebär att regler och riktlinjer i klimat- 
  
 64Prop. 1997/98:145, Svenska miljömål. Miljöpolitik för ett hållbart Sverige. 
  
 81 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 konventionen ska tillämpas. Avskiljning, transport och lagring av kol- dioxid (CCS) av fossilt ursprung får räknas som en åtgärd för att nå målet ”där rimliga alternativ saknas”. 
  
 Mål till 2030 och 2040 
  
 Utsläppsmålen till 2030 och 2040 lyder: 
  
 Växthusgasutsläppen i Sverige i  
 ESR-sektorn 
  bör senast år 2030 vara minst 63 procent lägre än utsläppen år 1990. Högst 8 procentenheter av utsläppsminskningarna får ske genom kompletterande åtgärder. 
  
 Växthusgasutsläppen i Sverige i  
 ESR-sektorn 
  bör senast år 2040 vara minst 75 procent lägre än utsläppen år 1990. Högst 2 procentenheter av utsläppsminskningarna får ske genom kompletterande åtgärder. 
  
 Målen till 2030 och 2040 skiljer sig omfångsmässigt från det lång- siktiga utsläppsmålet fram till 2045 på så sätt att endast utsläpp som omfattas av ESR (se avsnitt 3.2.2) ingår. Skillnaden består i att de utsläpp som omfattas av EU ETS exkluderas i 2030- och  
 2040-målen 
  men ingår i det långsiktiga utsläppsmålet. 
  
 Med utsläpp i  
 ESR-sektorerna 
  avses alltså växthusgasutsläppen i Sverige exklusive från  
 LULUCF-sektorn, 
  utrikes sjö- och luftfart och de utsläpp som omfattas av EU ETS. Om omfattningen av EU ETS ändras framöver kan det leda till att målen till 2030 och 2040 behöver justeras för att behålla den beslutade ambitionsnivån. 
  
 Enligt förarbetena65 till det klimatpolitiska ramverket ska målen nås på ett sätt som innebär att Sveriges sammanlagda konkurrens- kraft behålls eller stärks och som går hand i hand med skapandet av nya hållbara arbetstillfällen och en ökad hållbar livsmedelsproduk- tion. Målen ska inte nås på ett sätt som medför att utsläppen av växt- husgaser i stället ökar utanför Sveriges gränser. 
  
 Det finns även ett sektorspecifikt mål till 2030 för växthusgas- utsläppen från inrikes transporter: 
  
 Växthusgasutsläppen från inrikes transporter (utom inrikes luftfart som ingår i EU ETS) ska minska med minst 70 procent senast år 2030 jäm- fört med år 2010. 
  
 65Prop. 2016/17:146, s. 31. 
  
 82 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 Transportsektorn svarar i dag för ungefär hälften av utsläppen som omfattas av ESR och transporter är den klart dominerande utsläpps- källan inom  
 ESR-sektorerna. 
  Transportsektorns utsläppsutveckling är därför av avgörande betydelse för möjligheten att nå målen för  
 ESR-sektorerna 
  och även det långsiktiga utsläppsmålet. Enligt för- arbetena66 till det klimatpolitiska ramverket ska det sektorsspecifika målet för transportsektorn förstås som en extra förstärkning för att övriga klimatmål ska nås. 
  
 Kompletterande åtgärder 
  
 För att nå utsläppsmålen får s.k. kompletterande åtgärder tillgodo- räknas inom givna ramar. Enligt förarbetena67 till det klimatpolitiska ramverket och Miljömålsberedningens betänkanden68 är de komplet- terande åtgärder som är kända i dag ökat nettoupptag i skog och mark, verifierade utsläppsminskningar genom investeringar i andra länder samt avskiljning, transport och lagring av koldioxid av bio- gent ursprung, s.k.  
 bio-CCS. 
  Den klimatpolitiska vägvalsutred- ningen kom i sitt betänkande69också fram till att detta är de huvud- sakliga kompletterande åtgärderna. 
  
 År 1990 uppgick de samlade svenska växthusgasutsläppen till 
  
 71 miljoner ton koldioxidekvivalenter. Om växthusgasutsläppen från svenskt territorium minskar med 85 procent till 2045 jämfört med 1990, vilket är den minsta tillåtna utsläppsminskningen enligt det långsiktiga utsläppsmålet, återstår utsläpp motsvarande 11 miljoner ton koldioxidekvivalenter. För att nå det långsiktiga utsläppsmålet om nettonollutsläpp senast 2045 får således maximalt 11 miljoner ton kol- dioxidekvivalenter tillgodoräknas från kompletterande åtgärder. 
  
 Målen till 2030 och 2040 omfattar enbart  
 ESR-sektorerna 
  vars växthusgasutsläpp 1990 kan uppskattas till 46 miljoner ton koldioxid- ekvivalenter enligt Naturvårdsverket.70 Vid maximal användning av kompletterande åtgärder för måluppfyllnad (dvs. 8 procentenheter 2030 och 2 procentenheter 2040) uppgår dessa till 3,7 respektive 0,9 miljoner ton koldioxidekvivalenter 2030 respektive 2040. 
  
 66Prop. 2016/17:146, s.  
 36–37. 
  
 67Prop. 2016/17:146, bl.a. s. 32. 
  
 68SOU 2016:21 och SOU 2016:47. 
  
 69SOU 2020:4, Vägen till en klimatpositiv framtid. 
  
 70Se Naturvårdsverkets hemsida,  
 www.naturvardsverket.se/Sa-mar-miljon/Statistik-A-O/ 
  
 Vaxthusgaser-territoriella-utslapp-och-upptag/. 
  
 83 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 För att nå klimatmålen får, men måste inte, kompletterande åt- gärder tillgodoräknas inom de givna begränsningarna. Det är upp till regeringen att besluta i vilken mån kompletterande åtgärder ska användas för att nå målen. 
  
 3.3.3Generationsmålet 
  
 I det svenska miljömålssystemet ingår ett tvärsektoriellt mål som ska vara vägledande för miljöarbetet på alla nivåer i samhället, det s.k. generationsmålet: 
  
 Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför Sveriges gränser. 
  
 Enligt en precisering av generationsmålet ska också konsumtions- mönstren av varor och tjänster orsaka så små miljö- och hälso- problem som möjligt. 
  
 Generationsmålet innebär att styrmedel och åtgärder för att lösa miljöproblemen i Sverige ska utformas så att Sverige inte exporterar miljöproblem.71 Målen i det klimatpolitiska ramverket ska således nås på ett sätt som inte förorsakar ökade växthusgasutsläpp i andra länder. 
  
 3.4Miljöbalken 
  
 3.4.1Struktur och systematik 
  
 Miljöbalken består av 7 avdelningar uppdelade i 32 kapitel. I 1 kap. 1 § som är miljöbalkens portalparagraf, finns de övergripande syften som styr tillämpningen av hela balken. Avdelningarna är indelade enligt följande systematik. 
  
 •Första avdelningen  
 (1–6 
  kap.) – grunden i miljöbalken med över- gripande bestämmelser som reglerar alla åtgärder och all verksam- het som kan vara av betydelse för miljöbalkens mål att främja en hållbar utveckling. Här finns det grundläggande syftet med miljö- balken. Här finns även de allmänna hänsynsreglerna och regler 
  
 71Se Naturvårdsverkets hemsida,  
 www.naturvardsverket.se/Miljoarbete-i-samhallet/Sveriges- 
  miljomal/Generationsmalet/. 
  
 84 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 om hur mark och vatten ska användas för att främja en hållbar utveckling, bestämmelser om miljökvalitetsnormer samt regler om miljöbedömningar. 
  
 •Andra avdelningen  
 (7–8 
  kap.) – skyddsbestämmelser för områden och biologisk mångfald. 
  
 •Tredje avdelningen  
 (9–15 
  kap.) – särskilda bestämmelser om miljö- farliga verksamheter, verksamheter som orsakar miljöskador, vattenverksamheter, jordbruk, genteknik, kemiska produkter och biotekniska organismer samt avfall. 
  
 •Fjärde avdelningen  
 (16–25 
  kap.) – bestämmelser som gäller pröv- ningen av mål och ärenden av regeringen, förvaltningsmyndig- heter, kommuner, mark- och miljödomstolar, mark- och miljö- överdomstolen samt Högsta domstolen. Avdelningen innehåller även bestämmelser om tillstånds giltighet, omprövning, rätte- gångskostnader m.m. 
  
 •Femte avdelningen  
 (26–28 
  kap.) – tillsynsbestämmelser samt bestämmelser om avgifter och tillträde. 
  
 •Sjätte avdelningen  
 (29–30 
  kap.) – påföljdsbestämmelser i form av straff och förverkande samt miljösanktionsavgifter. 
  
 •Sjunde avdelningen  
 (31–32 
  kap.) – ersättningsbestämmelser vid ingripanden av det allmänna och skadestånd. 
  
 3.4.2Syfte 
  
 Av miljöbalkens förarbeten72 framgår följande. Balken utgör en sam- manhållen och övergripande lagstiftning för hela miljöområdet där miljötillståndet, miljökraven och miljömålen utgör grund för miljö- arbetet. Miljöbalkens grundläggande syfte är att driva på utveck- lingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle. Detta uttrycks genom balkens rättsligt bindande syften och allmänna hänsynsregler. Miljö- lagstiftningen fungerar som ett centralt instrument i miljö- och resurspolitiken med uppgift att verka för att dess politiska mål säker- ställs. Det är bl.a. lagstiftningens roll att skapa förutsättningar för ett decentraliserat och förebyggande miljöarbete som ska inspirera verk- 
  
 72Prop. 1997/98:45 del 1 s. 154, 160, 170 och 191. 
  
 85 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 samhetsutövare att tänka och handla så att de föregriper lagstift- ningens obligatoriska krav. Miljöbalken är inte överordnad annan lag utan har samma status som lag i allmänhet. 
  
 3.4.3Särskilda bestämmelser om vissa verksamheter 
  
 Bestämmelserna i tredje avdelningen är endast tillämpliga om den typen av verksamhet som särskilt nämns där bedrivs. Övriga avdel- ningars bestämmelser kan bli tillämpliga för alla typer av åtgärder och verksamheter som faller inom miljöbalkens tillämpningsområde där det är relevant. 
  
 Miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd 
  
 Med miljöfarlig verksamhet avses enligt 9 kap. 1 § miljöbalken 
  
 1.utsläpp av avloppsvatten, fasta ämnen eller gas från mark, bygg- nader eller anläggningar i mark, vattenområden eller grundvatten, 
  
 2.användning av mark, byggnader eller anläggningar på ett sätt som kan medföra olägenhet för människors hälsa eller miljön genom annat utsläpp än som avses i 1 eller genom förorening av mark, luft, vattenområden eller grundvatten, eller 
  
 3.användning av mark, byggnader eller anläggningar på ett sätt som kan medföra olägenhet för omgivningen genom buller, skak- ningar, ljus, joniserande eller  
 icke-joniserande 
  strålning eller annat liknande. 
  
 Av förarbetena73 framgår att annat utsläpp omfattar även andra ut- släpp som inte direkt brukar anses vara föroreningar men som medför olägenheter, t.ex. koldioxid som leder till växthusgaseffekt, och att det alltså inte enbart är sådana utsläpp som syns eller luktar som omfattas, utan också utsläpp av ämnen som kan påverka klimatet eller påverka atmosfären. Enligt 16 kap. 7 § miljöbalken ska vid prövningen enligt balken hänsyn tas till s.k. följdverksamheter, det vill säga andra verk- samheter eller särskilda anläggningar som kan komma att behövas för att verksamheten ska kunna komma till stånd eller bedrivas på ett 
  
 73Prop. 1997/98:45 del 2 s. 108. 
  
 86 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 ändamålsenligt sätt. Av förarbetena74 framgår att utöver skador och olägenheter som orsakas av fastighetsanknuten verksamhet omfattas även sådana verkningar från verksamhet och åtgärder som inte sker genom användande av mark, byggnader eller anläggning, vilket inne- bär att krav även kan ställas på t.ex. transporter. 
  
 Verksamheter som orsakar miljöskador 
  
 I kapitel 10 avhandlas det ansvar som staten kan utkräva av enskilda verksamhetsutövare eller fastighetsägare för att åtgärda skador på miljön. Kapitlet innehåller bestämmelser som utvecklar och komplet- terar miljöbalkens allmänna hänsynsregel i 2 kap. 8 § om ansvar för att avhjälpa skador och olägenheter i miljön. 
  
 Vattenverksamhet 
  
 I kapitel 11 finns bestämmelser om vattenverksamheter och vatten- anläggningar. Ytterligare bestämmelser finns i lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Med vattenverksam- het avses enligt 11 kap. 3 § miljöbalken bl.a. bortledande av vatten från ett vattenområde, grävning, sprängning eller rensning i ett vattenområde, en annan åtgärd i ett vattenområde som syftar till att förändra vattnets djup eller läge och markavvattning. 
  
 Jordbruk och annan verksamhet 
  
 I 12 kap. 6 § miljöbalken anges när en verksamhet eller åtgärd som inte omfattas av tillstånds- eller anmälningsplikt enligt andra bestäm- melser i miljöbalken ska anmälas för samråd eftersom de kan komma att väsentligt ändra naturmiljön. I  
 7–11 
  §§ i samma kapitel finns bestämmelser om miljöhänsyn i jordbruket och om vilthägn. 
  
 74Prop. 1997/98:45 del 2 s. 15 f. 
  
 87 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Genteknik, kemiska produkter och biotekniska organismer 
  
 Bestämmelserna i kapitel 13 ska tillämpas vid innesluten användning och avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer samt när produkter som innehåller eller består av sådana organismer släpps ut på marknaden. Syftet med bestämmelserna är enligt 13 kap. 2 § att säkerställa att etisk hänsyn tas vid sådana verksamheter. 
  
 Enligt 14 kap. 1 § innehåller kapitlet bestämmelser om bl.a. kemiska produkter och biotekniska organismer som kompletterar och genomför  
 EU-rättsakter. 
  
 Avfall 
  
 I kapitel 15 regleras kommunernas ansvar för att transportera och återvinna eller bortskaffa hushållsavfall. Avfallsdefinitionen finns i 15 kap. 1 § och den s.k. avfallshierarkin i 15 kap. 10 §. 
  
 3.4.4Prövningen av mål och ärenden 
  
 I kapitel 21 finns bestämmelser om att mark- och miljödomstolen prövar frågor om bl.a. tillstånd. Även länsstyrelsernas miljöpröv- ningsdelegationer prövar vissa slag av miljöfarliga verksamheter och åtgärder enligt den fördelning som anges i miljöprövningsförord- ningen (2013:251). I den förordningen framgår även att anmälan ska ske till tillsynsmyndigheten i de fall en verksamhet eller åtgärd är anmälningspliktig. 
  
 Om en prövningsmyndighet finner att en verksamhet eller åtgärd endast kan tillåtas enligt 2 kap. 9 eller 10 §§ eller 7 kap. 29 § miljö- balken ska den med eget yttrande överlämna frågan om tillåtlighet till regeringen för prövning. Detsamma gäller enligt 21 kap. 7 § första stycket och 19 kap. 2 § miljöbalken om regeringen ska pröva tillåt- ligheten enligt 17 kap. miljöbalken. 
  
 Dessutom ska mark- och miljödomstolen enligt 21 kap. 7 § andra stycket miljöbalken överlämna hela målet till regeringen om den prövar ett mål som rör även ett annat allmänt intresse av synnerlig vikt än det som omfattas av miljöbalkens mål eller rör försvarets verksamheter. 
  
 88 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 3.4.5Tillsyn 
  
 I kapitel 26 regleras tillsynen som enligt 26 kap. 1 § ska säkerställa syftet med balken och dess föreskrifter. Enligt samma bestämmelse ska tillsynsmyndigheten kontrollera efterlevnaden av miljöbalken samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken, vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse samt fortlöpande bedöma om villkoren för miljöfarliga verksamheter och vattenverksamheter som omfattas av tillstånd är tillräckliga. 
  
 3.5Utsläpp av växthusgaser och scenarier för utsläppsutveckling i förhållande till klimatmålen 
  
 3.5.1Utsläpp av växthusgaser i Sverige 
  
 Totala territoriella utsläpp 
  
 Sveriges territoriella utsläpp av växthusgaser uppgick till 51 miljoner ton koldioxidekvivalenter 2019. Jämfört med 1990 har växthusgas- utsläppen minskat med 29 procent. Mellan 2018 och 2019 minskade växthusgasutsläppen med 2,4 procent. 
  
 Det är de territoriella utsläppen som är föremål för de nationella klimatmålen. Med territoriella utsläpp avses utsläpp som till fullo sker inom Sveriges gränser. Utöver de territoriella utsläppen finns utsläpp från luft- och sjöfart till och från Sverige. Dessa utsläpp omfattas inte av de nationella klimatmålen. 
  
 LULUCF-sektorn 
  (se avsnitt 3.2.2) står i Sverige för ett bety- dande nettoupptag av växthusgaser ur atmosfären.  
 LULUCF-sek- 
  torn brukar inte heller inkluderas i begreppet territoriella utsläpp och sektorns nettoupptag får inte rakt av tillgodoräknas gentemot de nationella klimatmålen. Ett ökat nettoupptag av växthusgaser inom  
 LULUCF-sektorn 
  kan dock inom givna ramar räknas som s.k. kompletterande åtgärd (se avsnitt 3.3.2) och får då tillgodoräknas gentemot klimatmålen. 
  
 Figur 3.1 visar hur de territoriella växthusgasutsläppen för när- varande är fördelade mellan olika sektorer. Som framgår av figuren svarar industri och transporter tillsammans för nästan två tredjedelar av de svenska växthusgasutsläppen. 
  
 89 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Figur 3.1 Fördelning mellan olika sektorer av växthusgasutsläpp i Sverige 2019 
  
 Industri 
  
 Transport 
  
 Jordbruk 
  
 El- och fjärrvärme 
  
 Arbetsmaskiner 
  
 Övriga utsläppskällor 
  
 Källa: Data från Naturvårdsverket, egen bearbetning. 
  
 Utsläpp i handlande sektorn respektive sektorerna som omfattas av ESR 
  
 Utsläppskällorna som tillsammans ger upphov till Sveriges territo- riella växthusgasutsläpp brukar delas upp i den handlande sektorn som ingår i EU ETS och  
 ESR-sektorerna 
  (se avsnitt 3.2.2). 
  
 Utsläppsmålen till 2030 och 2040 i det klimatpolitiska ramverket avser enbart sektorerna som omfattas av ESR medan det långsiktiga utsläppsmålet om nettonollutsläpp senast 2045 avser den handlande sektorn och  
 ESR-sektorerna 
  tillsammans. 
  
 I den handlande sektorn ingår energiintensiv industri, el- och värmeproduktion samt inrikes luftfart. Industrin svarar för tre fjärdedelar av utsläppen inom den handlande sektorn. 
  
 Utsläppen från den handlande sektorn i Sverige uppgick 2019 till 
  
 19 miljoner ton koldioxidekvivalenter. De har legat på en relativt konstant nivå under senare år men minskade mellan 2018 och 2019 med 5,5 procent. 
  
 ESR-sektorerna 
  inkluderar transporter exklusive inrikes luftfart, jordbruk, arbetsmaskiner, uppvärmning av bostäder och lokaler med egna pannor, avfallsbehandling (dock inte förbränning av avfall annat än farligt avfall) samt användning av lösningsmedel och andra 
  
 90 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 produkter. Till  
 ESR-sektorernas 
  utsläpp räknas också små utsläpp från industrier och anläggningar för el- och värmeproduktion som inte omfattas av EU ETS. Transporter och jordbruket svarar till- sammans för mer än två tredjedelar av  
 ESR-sektorernas 
  utsläpp. 
  
 Utsläppen från  
 ESR-sektorerna 
  uppgick till 32 miljoner ton kol- dioxidekvivalenter 2019. Utsläppstrenden har varit svagt minskande under senare år. 
  
 Industri 
  
 Industrin släppte 2019 ut 16 miljoner ton koldioxidekvivalenter. Industrins utsläpp har minskat med 22 procent jämfört med 1990. Utvecklingen har dock sett olika ut för olika industribranscher. Till exempel har massa- och pappersindustrin minskat sina växthusgas- utsläpp med mer än 60 procent sedan 1990 medan raffinaderierna ökat sina utsläpp under samma tidsperiod. Figur 3.2 visar hur ut- släppen utvecklats för olika industribranscher mellan 1990 och 2019. 
  
 91 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Figur 3.2 Industrins växthusgasutsläpp  
 1990–2019 
  i miljoner ton koldioxidekvivalenter 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 1990 
  
 1994 
  
 1998 
  
 2002 
  
 2006 
  
 2010 
  
 2014 
  
 2018 
  
 Järn- och stålindustri 
  
 Cement och kalkindustri 
  
 Raffinaderier 
  
 Kemiindustri 
  
 Massa- och pappersindustri 
  
 Metallindustri (exkl. järn- och stål) 
  
 Livsmedelsindustri 
  
 Övrig industri 
  
 Källa: Data från Naturvårdsverket, egen bearbetning. 
  
 En betydande del av den utsläppsminskning som ägt rum sedan 1990 inom industrin beror på att biobränslen ersatt fossila bränslen. Denna trend har varit särskilt tydlig inom massa- och pappers- industrin samt livsmedelsindustrin. En utveckling mot ökad använd- ning av förnybara bränslen och el på bekostnad av fossila bränslen samt mot energieffektivare processer har ägt rum under hela perio- den sedan 1990 och trenden förväntas bestå. 
  
 Branscher med hög andel s.k. processutsläpp har inte minskat sina utsläpp i samma omfattning. Detta beror på att processutsläpp är direkt kopplade till användning av en råvara i en tillverknings- process, t.ex. bildas koldioxid när koks används för att reducera järn- malm till järn och när cement tillverkas genom att reducera kalksten till kalciumoxid. Det krävs därmed långsiktiga investeringar i trans- formativa lösningar för att få ner processutsläppen. Exempel på 
  
 92 
  
 SOU 2021:21Bakgrund 
  
 branscher med hög andel processutsläpp är järn- och stålindustri samt cement- och kalkindustri. Processutsläppen utgör ungefär en tredjedel av industrins samlade växthusgasutsläpp. 
  
 Ett fåtal anläggningar svarar för en mycket stor del av industrins totala växthusgasutsläpp. De 20 största anläggningarna ur utsläpps- synpunkt stod tillsammans för utsläpp av 13 miljoner ton koldioxid- ekvivalenter 2018. Det motsvarar nästan tre fjärdedelar av industrins samlade växthusgasutsläpp det året. Av de 20 anläggningarna tillhör 
  
 8 kategorin 
  
 järn- och stålindustri (inklusive gruvverksamhet), 
  
 4 cement- 
  
 och kalkindustri, 4 raffinaderier, 
  
 3 metallindustri 
  
 och 
  
 1 kemiindustri. 
  
 Figur 3.3 visar kumulativa utsläpp av 
  
 växthusgaser för 
  
 de 
  
 100 industrianläggningarna med störst utsläpp 2018. 
  
 Figur 3.3 Kumulativa utsläpp av växthusgaser som funktion av antal industrianläggningar i fallande storleksordning ner till den hundrade största utsläppskällan (sett till utsläpp av växthusgaser) 
  
 Miljoner ton koldioxidekvivalenter 
  
 Kumulativa utsläpp av växthusgaser 
  
 16 
  
 14 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 Antal industrianläggningar 
  
 Källa: Data från Naturvårdsverket och EU ETS 2018, egen bearbetning. 
  
 93 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Nedan presenteras utsläpp, utsläppsutveckling och grundläggande tekniska förutsättningar för utsläppsminskningar för industribran- scherna med störst utsläpp av växthusgaser i Sverige. 
  
 Järn- och stålindustri 
  
 Järn- och stålindustrin är den industribransch som har de högsta ut- släppen av växthusgaser. Utsläppen hade en stigande trend mellan 1990 och 2004. Trenden gick därefter under en period mot minskande utsläpp men från 2012 och framåt finns ingen tydlig trend. Den eko- nomiska nedgången  
 2008–2009 
  innebar en kraftigt minskad produk- tion och hade en stor, men mestadels tillfällig, effekt på branschens utsläpp. Generellt speglar branschens utsläpp dess produktionsvoly- mer och utsläppen är därmed starkt konjunkturberoende. 
  
 Koldioxid bildas när koks används som reduktionsmedel för att reducera järnmalm till järn, huvudbeståndsdelen i stål, och när koks förbränns för att nå tillräcklig temperatur i masugnar. Utsläpp uppstår också vid förbränning av restgaser från kokstillverkning och mas- ugnar. Den värme som frigörs vid förbränning av restgaserna används bl.a. för el- och fjärrvärmeproduktion. 
  
 Stål kan även tillverkas genom återvinning och nedsmältning av skrot. Tillverkning av återvunnet stål är förknippad med väsentligt lägre utsläpp än malmbaserad tillverkning. Malmbaserad tillverkning svarade för 97 procent av utsläppen från stålproduktion i Sverige 2018 men endast för 62 procent av den svenska stålproduktionen.75 
  
 Utsläppen från malmbaserad ståltillverkning kan minskas avse- värt om vätgas används som reduktionsmedel i stället för koks. Ett konsortium bestående av SSAB, LKAB och Vattenfall driver det s.k.  
 HYBRIT-projektet 
  (hydrogen Bass technology) som har som mål att åstadkomma detta. Storskalig produktion enligt  
 HYBRIT-metoden 
  skulle enligt konsortiet kunna inledas om 20 till 30 år. En annan alternativ reduktionsmetod på lång sikt kan vara elektrolys, s.k. elektrowinning. Slutligen skulle ett alternativt sätt att åstadkomma stora utsläppsminskningar inom järn- och stålindustrin vara att tillämpa CCS vid stora utsläppskällor. 
  
 CCS är en kedja bestående av tre länkar: 1) avskiljning av kol- dioxid, 2) transport av den avskilda koldioxiden till en lagringsplats, 
  
 75Naturvårdsverket (2019a), s. 70. 
  
 94 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 och 3) långsiktig lagring av koldioxiden på lagringsplatsen. Syftet med CCS är att hålla den avskilda och lagrade koldioxiden perma- nent isolerad från atmosfären. När CCS tillämpas vid en industri eller energianläggning bildas alltså fortfarande koldioxid men koldi- oxiden släpps inte ut. 
  
 Figur .4 
  
 De tre länkarna i  
 CCS-kedjan 
  
 Avskiljningav koldioxid 
  
 Transport av koldioxid 
  
 Lagring av koldioxid 
  
 Cement- och kalkindustri 
  
 Cement- och kalkindustri är den industribransch som har näst högst utsläpp av växthusgaser. Det finns ingen tydlig långsiktig utsläpps- trend för branschen. Utsläppen varierar från år till år beroende på produktionens storlek. 
  
 Cementproduktion är den i särklass största utsläppskällan inom branschen. Koldioxid frigörs när kalksten reduceras till kalciumoxid vid höga temperaturer vid tillverkning av klinker som är huvudkom- ponenten i cement. Koldioxid bildas också vid förbränning av bräns- len för att uppnå en tillräcklig hög temperatur för att ovanstående kemiska reaktion ska äga rum. 
  
 De utsläpp som sker till följd av reduktion av kalksten vid tillverk- ning av cement och kalkprodukter går inte att minska utan att tillämpa CCS. Detta beror på att den koldioxid som frigörs kommer från rå- varan i sig, kalkstenen. För att nå låga utsläppsnivåer inom cement- och kalkindustri anses därför CCS vara nödvändigt att tillämpa. För- bränningsrelaterade utsläpp från uppvärmning kan däremot minskas genom att ersätta fossila bränslen med förnybara bränslen eller genom att använda el i stället för bränslen. När el används för uppvärmning av kalksten underlättas dessutom CCS eftersom koldioxiden från pro- cessen blir renare och därmed enklare att avskilja. 
  
 95 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Raffinaderier 
  
 Den tredje största branschen sett till utsläpp av växthusgaser är raffi- naderier. Raffinaderibranschen i Sverige hade ökande utsläpp mellan 1990 och 2008, varefter utsläppsnivån varit relativt oförändrad fram till 2019 då utsläppen minskade väsentligt. Minskningen 2019 förkla- ras enligt Naturvårdsverket av två planerade underhållsstopp. Den utsläppsökning som skedde mellan 1990 och 2008 förklaras huvud- sakligen av ökande produktion. 
  
 Utsläppen från raffinaderier kommer från förbränning av rest- gaser (biprodukter) i syfte att generera värme för främst destillation av råolja, från vätgasproduktion ur naturgas och från s.k. diffusa utsläpp under produktionen genom t.ex. läckage, fackling (säker- hetsrelaterad förbränning av gas) och ventilering av kolväten. 
  
 I nuläget är råvaran för de stora svenska raffinaderierna mestadels av fossilt ursprung. Det finns en stor teknisk potential att minska utsläppen av fossil koldioxid genom att öka andelen förnybar råvara. En annan åtgärd som kan minska utsläppen är att producera vätgas genom elektrolys i stället för från naturgas av fossilt ursprung. Vid elektrolys används el för att utvinna vätgas ur vatten. Vidare kan CCS tillämpas för att minska utsläppen och om CCS tillämpas i kom- bination med att förnybar råvara används kan nettonegativa utsläpp av koldioxid erhållas. 
  
 Transport 
  
 Inrikes transporter gav upphov till utsläpp av 16 miljoner ton kol- dioxidekvivalenter 2019. Jämfört med 1990 har utsläppen av växt- husgaser minskat med 17 procent. Utsläppen från transporter ökade fram till 2007 men har därefter haft en minskande trend. I snitt har utsläppen minskat med ungefär 2 procent per år sedan 2007. 
  
 Vägtransporter står för 91 procent av de samlade utsläppen från transporter medan inrikes luft- och sjöfart svarar för 3 respektive 4 procent.76 Resterande utsläpp kommer från järnväg och militära transporter. Inom kategorin vägtransporter svarar personbilar för två tredjedelar av utsläppen, tunga lastbilar för 20 procent och lätta lastbilar för 10 procent. 
  
 76Naturvårdsverket (2019a), s. 73. 
  
 96 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 Att utsläppen från personbilar minskat förklaras till stor del av att dieselbränsle och biodrivmedel vunnit mark på bekostnad av ben- sin. Dieselmotorer är energieffektivare än bensinmotorer och diesel har ett högre energiinnehåll än bensin vilket innebär att dieselbilar, allt annat lika, släpper ut mindre koldioxid än bensinbilar. Den gene- rella trenden mot allt mer energieffektiva fordon har bidragit till att minska utsläppen. 
  
 Sedan 1990 har personbilarnas trafikarbete ökat nära nog konti- nuerligt. Denna utveckling innebär att utsläppen inte minskat i samma omfattning som de skulle ha gjort om trafikarbetet varit konstant eller minskande. En annan faktor som motverkar utsläppsminskningar är att medelvikten för nyregistrerade fordon för närvarande ökar i Sverige. 
  
 Utsläppen från tunga och lätta lastbilar hade en stigande trend mellan 1990 och 2010. Utsläppen har därefter minskat successivt, främst tack vare ökad användning av biodiesel i tunga lastbilar. 
  
 Växthusgasutsläppen från inrikes luftfart har minskat sedan 1990, även om utsläppstrenden är fluktuerande. Minskningen förklaras av ett krympande passagerarunderlag och effektivisering.77 Utsläppen från inrikes sjöfart har däremot ökat kraftigt och kontinuerligt sedan 1990 till följd av ökat transportarbete. 
  
 Det finns flera olika angreppssätt för att minska växthusgasutsläp- pen från transporter. Åtgärder kan vara inriktade mot att minska fordonens utsläpp genom att främja mer energieffektiva fordon eller öka användningen av förnybara drivmedel och el som energibärare på bekostnad av fossila energibärare. Åtgärder kan också syfta till att minska efterfrågan och behovet av transporter, exempelvis genom samhälls- och infrastrukturplanering samt digitalisering. Slutligen kan åtgärder vidtas för att transporter med personbilar och lastbilar ska ersättas av transportalternativ som är effektivare ur utsläppssyn- punkt där så är möjligt, t.ex. cykel och kollektiva färdmedel respek- tive tåg och fartyg. 
  
 77Naturvårdsverket (2019a), s 84. 
  
 97 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Jordbruk 
  
 Det svenska jordbruket svarade 2019 för utsläpp av 7 miljoner ton kol- dioxidekvivalenter. Utsläppen är 9 procent lägre än 1990 men sedan 2008 finns ingen generell trend mot minskande utsläpp från sektorn. Minskningen jämfört med 1990 förklaras huvudsakligen av minskad djurhållning, lägre användning av mineralgödsel samt effektivisering.78 
  
 De dominerande källorna till utsläpp inom jordbruket är djurs fodersmältning (metan), lustgasavgång från odlad mark och lagring av gödsel (metan). Det finns även utsläpp som är kopplade till jord- bruksproduktion men som redovisas under andra sektorer. Exem- pelvis redovisas utsläpp från jordbrukets arbetsmaskiner tillsam- mans med utsläpp från arbetsmaskiner inom övriga sektorer, utsläpp från tillverkning av mineralgödsel räknas till industrisektorn och koldioxidutsläpp från odling av mulljordar redovisas under mark- användning i  
 LULUCF-sektorn. 
  
 Inom jordbruket är det biologiska processer som ger upphov till de huvudsakliga utsläppen. Det är främst metan och lustgas som släpps ut till skillnad från övriga sektorer som till övervägande del släpper ut koldioxid. Utsläppen av lustgas och metan utgör tillsam- mans cirka 98 procent av sektorns växthusgasutsläpp i koldioxid- ekvivalenter räknat. 
  
 Jordbrukets utsläpp sker över en mycket stor yta, vilket gör dem svåra att kontrollera och minska. Det är med dagens kunskap inte möjligt att minska utsläppen till nära noll inom sektorn med bibehål- len produktion. Jordbrukets utsläpp kan dock minskas från dagens nivå genom effektiviseringar och ändrade produktionsmetoder så att utsläppen per producerad enhet livsmedel eller jordbruksprodukt sjunker. Olika livsmedel har olika klimatpåverkan vilket gör att utsläp- pen också kan minskas genom att produktion av jordbruksprodukter med låga tillhörande utsläpp prioriteras. Vidare kan metan- och lust- gasutsläppen reduceras genom att gödningsmedel hanteras och an- vänds på ett effektivare sätt, och lustgasutsläppen minskas genom att mulljordar på dikad mark återväts (dvs. att grundvattennivån höjs). 
  
 78Naturvårdsverket (2019a), s. 86. 
  
 98 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 El- och fjärrvärme 
  
 El- och fjärrvärmeproduktion gav upphov till utsläpp av 5 miljoner ton koldioxidekvivalenter 2019. Utsläppen av växthusgaser från el- och fjärrvärmeproduktionen var 30 procent lägre 2019 jämfört med 1990. Det finns en tydlig trend mot minskande utsläpp sedan 1990, men variationerna från år till år är ibland stora eftersom utsläppen är väderberoende. I synnerhet påverkar vintrarnas stränghet behovet av el och fjärrvärme för uppvärmning av bostäder och lokaler. Ut- släppsutvecklingen illustreras av figur 3.5. 
  
 Figur 3.5 Utsläpp av växthusgaser från produktion av el- och fjärrvärme  
 1990–2019 
  i miljoner ton koldioxidekvivalenter 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 2 
  
 0 
  
 1990 
  
 1994 
  
 1998 
  
 2002 
  
 2006 
  
 2010 
  
 2014 
  
 2018 
  
 Källa: Data från Naturvårdsverket, egen bearbetning. 
  
 Kombinerad produktion av el och fjärrvärme i kraftvärmeverk sva- rade för 83 procent av sektorns utsläpp av växthusgaser 2018 medan separat fjärrvärmeproduktion i värmeverk stod för 16 procent av utsläppen. Elproduktion utan koppling till värmeleveranser stod för endast 0,5 procent av sektorns utsläpp samma år. Detta förklaras av att en stor del av elen i Sverige produceras i vattenkraftverk, kärn- kraftverk och vindkraftverk med mycket låga utsläpp av växthus- 
  
 99 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 gaser.79 Figur 3.6 visar hur den svenska elproduktionen fördelades mellan olika kraftslag 2018. 
  
 Figur 3.6 Fördelning av Sveriges elproduktion mellan olika kraftslag 2018 
  
 Vattenkraft 
  
 Kärnkraft 
  
 Vindkraft 
  
 Kraftvärme 
  
 Källa: Data från Energimyndigheten, egen bearbetning. 
  
 Fjärrvärmeproduktionen i Sverige har ökat med cirka 50 procent sedan 1990. Användningen av bränslen för produktion av el och fjärrvärme har därför också ökat under samma tidsperiod. Samtidigt som bränsleanvändningen ökat har sektorns utsläpp minskat. Den huvudsakliga förklaringen till denna utveckling är att användningen av fossila bränslen minskat inom sektorn vilket har kompenserats, och mer därtill, av ökad användning av biobränslen och avfallsbräns- len. Även avfallsbränslen har en betydande fraktion som klassas som biogen, dvs. som utgörs av biomassa. Koldioxidutsläpp från förbrän- ning av biomassa räknas i enlighet med internationella rapporterings- riktlinjer som noll i förhållande till Sveriges klimatmål och i ut- släppsstatistiken. 
  
 Figur 3.7 visar hur bränsleanvändningen förändrats för produk- tion av el och fjärrvärme sedan 1990. 
  
 79Naturvårdsverket (2019a), s. 96. 
  
 100 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 Figur 3.7 Bränsleanvändning i terawattimmar för produktion av el och fjärrvärme  
 1990–2015 
  
 TWh 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 1990 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2005 
  
 2010 
  
 2015 
  
 Biobränsle och biogent avfall 
  
 Kol och fossila restgaser från industrin 
  
 Olja 
  
 Fossil gas (naturgas) 
  
 Fossilt avfall och övriga bränslen 
  
 Källa: Data från Naturvårdsverket, egen bearbetning. 
  
 Växthusgasutsläppen från produktion av el och fjärrvärme kan mins- kas ytterligare genom att utfasningen av fossila bränslen fortsätter. 
  
 Den stora utmaningen för sektorn när det gäller att nå utsläpps- nivåer nära noll är att kraftigt minska förbränningen av fossilt avfall. Den fossila fraktionen av avfall utgörs huvudsakligen av plaster. Av- fallsförbränning stod 2019 för 64 procent av sektorns utsläpp, vilket motsvarar 2,9 miljoner ton koldioxidekvivalenter, och andelen ökar i takt med att användningen av fossila bränslen i övrigt minskar inom sektorn. Växthusgasutsläppen från avfallsförbränning har ökat även i absoluta tal under hela  
 2000-talet. 
  För att minska förbränningen av fossilt avfall kan åtgärder riktas mot tillverkning, användning och återvinning av plast. 
  
 Det finns en betydande teknisk och ekonomisk potential att till- lämpa CCS inom el- och värmeproduktionssektorn.80 Eftersom an- 
  
 80SOU 2020:4. 
  
 101 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 vändningen av biobränslen och biogena avfallsbränslen är omfattande finns även en stor potential att åstadkomma negativa utsläpp inom sektorn genom att tillämpa  
 bio-CCS. 
  El- och värmeproduktions- sektorn har goda förutsättningar att på sikt uppnå nettonegativa ut- släpp av växthusgaser. 
  
 Arbetsmaskiner 
  
 Växthusgasutsläppen från arbetsmaskiner uppgick till 3 miljoner ton koldioxidekvivalenter 2019. Arbetsmaskiner är bränsledrivna fordon, maskiner och redskap, t.ex. traktorer, grävmaskiner, hjullastare, fiske- båtar, snöskotrar, gräsklippare och motorsågar. De användningsom- råden för arbetsmaskiner som orsakar störst utsläpp är i fallande ordning industri- och byggverksamhet, jordbruk samt skogsbruk. Mellan 1990 och 2010 ökade utsläppen från arbetsmaskiner men där- efter har utsläppen minskat. 
  
 Utsläppen från arbetsmaskiner kan minskas genom att fossila drivmedel ersätts av biodrivmedel och el. Även energieffektivisering kan bidra till minskade utsläpp. 
  
 Övriga utsläppskällor 
  
 Växthusgasutsläppen från övriga utsläppskällor uppgick till 3 mil- joner ton koldioxidekvivalenter 2019. Som övriga utsläppskällor räk- nas här kategorierna individuell uppvärmning av bostäder och loka- ler, avfallssektorn samt produktanvändning. 
  
 Produktanvändning 
  
 Den största kategorin under ”Övriga utsläppskällor” är produktan- vändning som svarar för cirka 40 procent av utsläppen, 1,5 miljoner ton koldioxidekvivalenter. Utsläppen från produktanvändning utgörs till övervägande del av läckage av fluorerade växthusgaser från kyl- system, värmepumpar, luftkonditioneringsanläggningar och spray- burkar. Dessa utsläpp ökade kraftigt runt millennieskiftet när ozon- nedbrytande gaser som förbjudits av Montrealprotokollet ersattes av andra fluorerade gaser som i stället påverkar klimatet. Utsläppen av 
  
 102 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 fluorerade växthusgaser stabiliserades runt 2005 och har under senare år börjat minska. 
  
 Även användning av t.ex. lösningsmedel och smörjmedel ger upp- hov till växthusgasutsläpp som bokförs under kategorin produkt- användning. Dessa utsläpp har varit relativt konstanta under 2000- talet. 
  
 Utsläppen från produktanvändning kan minskas bl.a. genom att fluorerade växthusgaser och lösningsmedel ersätts av alternativ med lägre klimatpåverkan, ökad återvinning och uppsamling av fluore- rade växthusgaser från kasserade produkter samt genom förändrad och effektiviserad produktanvändning. 
  
 Avfallssektorn 
  
 Avfallssektorn gav 2019 upphov till utsläpp av 1,1 miljoner ton kol- dioxidekvivalenter. Till denna utsläppskategori räknas inte avfalls- förbränning med energiåtervinning i t.ex. kraftvärmeverk, vilket i stället bokförs som produktion av el och fjärrvärme. Utsläppen från avfallssektorn har minskat med två tredjedelar jämfört med 1990 och minskningstrenden består. 
  
 Utsläppen utgörs till två tredjedelar av metan som läcker ut från avfallsdeponier. Minskningen sedan 1990 förklaras huvudsakligen av minskad deponering av organiskt material och metanåtervinning (infångning) på deponier. 
  
 Till kategorin räknas också utsläpp från förbränning av farligt avfall, behandling av avloppsvatten och avloppsslam samt biologisk behandling av fast avfall. Utsläppen från biologisk behandling av fast avfall och förbränning av farligt avfall är små men ökande. 
  
 Utsläppen från avfallsdeponier kan fortsätta att minska i takt med att metanbildningen från tidigare deponerat organiskt material succes- sivt avtar, så länge mycket lite eller inget nytt organiskt material till- kommer på deponierna. Metan kan också återvinnas från deponierna. 
  
 103 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Individuell uppvärmning av bostäder och lokaler 
  
 Individuell uppvärmning av bostäder och lokaler stod för utsläpp av 0,8 miljoner ton koldioxidekvivalenter 2019. Utsläppen från indivi- duell uppvärmning av bostäder och lokaler har minskat med hela 90 procent sedan 1990. Minskningen förklaras av att användningen av olja för uppvärmning i stor utsträckning har ersatts av fjärrvärme i första hand, men även av direktverkande el och värmepumpar. Minskningstrenden består ännu i dag men har mattats av i takt med att den absoluta merparten av oljeanvändningen inom kategorin fasats ut. 
  
 Utsläppen från individuell uppvärmning kan minskas ytterligare genom att den kvarvarande användningen av olja för uppvärmning ersätts av fjärrvärme, el, biobränslen m.m. Fossil gas används för uppvärmning i vissa delar av landet och även den kan ersättas med  
 icke-fossila 
  alternativ. Mer energieffektiva bostäder och byggnader kan bidra till utvecklingen. 
  
 Markanvändning och skogsbruk 
  
 LULUCF-sektorn 
  omfattar all mark som anses vara mänskligt påver- kad medan exempelvis opåverkade våtmarker och fjäll exkluderas. 
  
 I Sverige svarar  
 LULUCF-sektorn 
  för ett betydande nettoupptag av växthusgaser. Nettoupptagets storlek varierar från år till år men har inte varit lägre än 30 miljoner ton någon gång under  
 2000-talet. 
  
 Nettoupptaget i sektorn uppgick 2019 till 35 miljoner ton koldi- oxidekvivalenter, vilket kan jämföras med Sveriges redovisade utsläpp av växthusgaser i övriga sektorer samma år som uppgick till 51 mil- joner ton koldioxidekvivalenter. Varken Sveriges nationella klimatmål eller Sveriges klimatåtaganden inom EU tillåter dock att nettoupp- taget rakt av räknas av från utsläppen (se avsnitt 3.2 och 3.3). 
  
 Växthusgasbalansen i  
 LULUCF-sektorn 
  domineras av det upp- tag av koldioxid som sker på skogsmark. Ungefär två tredjedelar av Sveriges landareal klassas som skogsmark. Merparten av upptaget sker i levande träd och växter men det sker även en betydande kol- inlagring i mark. 
  
 Åkermark, bebyggd mark och mänskligt påverkad våtmark är källor till utsläpp av växthusgaser. Åkermark täcker cirka 6 procent 
  
 104 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 av Sveriges yta medan andelen bebyggd mark är ungefär 4 procent.81 Utsläppen från våtmark är små i jämförelse med de två andra kate- gorierna. 
  
 Kerr är en källa till växthusgasutsläpp under vissa år men svarar andra år för ett upptag av växthusgaser. Bara omkring 1 pro- cent av Sveriges landareal består av betesmark och det kvantitativa bidraget är litet. 
  
 Upptagen och utsläppen av växthusgaser inom  
 LULUCF-sek- 
  torn sker som resultat av biologiska processer och ingår i ett cirku- lärt flöde. Koldioxid som tas upp ur atmosfären av en växt kan senare frigöras när biomassan förbränns eller bryts ner i naturen. Naturliga faktorer och mänskliga aktiviteter påverkar nettobalansen mellan upptag och utsläpp, vilken är lättrörlig. 
  
 Upptaget av växthusgaser inom sektorn kan åtminstone temporärt ökas genom exempelvis beskogning, tillväxthöjande åtgärder och att produktiv skogsmark undantas från virkesproduktion. Vilken effekt ovanstående åtgärder får beror dock bl.a. på hur avverkningsnivån skulle påverkas. Om exempelvis ett område produktiv skogsmark undantas från virkesproduktion men avverkning i stället sker i ökad omfattning på andra områden minskar eller uteblir effekten av åt- gärden. 
  
 Nettoupptaget från  
 LULUCF-sektorn 
  kan också ökas genom att minska de utsläpp som sker inom sektorn. En betydande källa till växthusgasutsläpp är dikad skogs- och jordbruksmark med hög mull- halt (hög andel organiskt material, torv). När mullrik jord utsätts för luft bryts det organiska materialet i den ner och bl.a. koldioxid avgår. Om den ursprungliga grundvattennivån återställs på dessa marker förhindras nedbrytningen och utsläppen minskar avsevärt. 
  
 Den svenska skogen utgör råmaterial för en betydande produk- tion av biobränslen och material som kan ersätta fossila bränslen och fossilt baserade material. Åtgärder som minskar uttaget av biomassa kan därmed påverka möjligheterna att fasa ut fossila bränslen och material negativt, alternativt leda till ökad import av biobränslen och biobaserade material. 
  
 Skogen kan därmed bidra både till att ersätta fossila material och bränslen samt till att öka nettoupptaget. Vad som bör vara skogens roll i klimatomställningen är ett komplext och omdiskuterat ämne. 
  
 81Naturvårdsverket (2019a), s.  
 125–130. 
  
 105 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Skogspolitiken måste också förhålla sig till andra miljö- och sam- hällsintressen och till ett förändrat klimat. 
  
 3.5.2Växthusgasutsläpp orsakade av svensk konsumtion 
  
 Ett alternativ till att betrakta territoriella utsläpp, och som ger ett kompletterande perspektiv på utsläppen, är att beräkna vilka växt- husgasutsläpp som svenskarnas konsumtion av varor och tjänster ger upphov till. En sådan konsumtionsbaserad ansats för att beräkna utsläpp tar hänsyn till effekterna av import och export medan en territoriell ansats enbart beaktar utsläpp inom landets gränser, oav- sett var konsumtionen av varan eller tjänsten äger rum. Det finns i nuläget inga kvantitativa mål för utsläpp som orsakas av svenskarnas konsumtion. 
  
 De svenska konsumtionsbaserade utsläppen av växthusgaser är svåra att uppskatta. Enligt Naturvårdsverket uppgick de till 82 mil- joner ton koldioxidekvivalenter 2018.82 Andra uppskattningar indi- kerar en högre nivå.83 
  
 De svenska konsumtionsbaserade utsläppen av växthusgaser har varit relativt oförändrade sedan mitten av  
 1990-talet. 
  Under tids- perioden har dock storleksförhållandet mellan utsläpp inom respek- tive utanför Sveriges gränser förändrats. Andelen växthusgasutsläpp orsakade av svensk konsumtion som ägde rum inom Sveriges gränser var 56 procent 1995. Denna andel hade fallit till 35 procent 2014. Därmed uppskattas knappt två tredjedelar av växthusgasutsläppen som svenskarnas konsumtion orsakar i dag ske i andra länder.84 
  
 3.5.3Scenarier för utsläppsutveckling i förhållande till klimatmålen 
  
 Naturvårdsverket redovisade i mars 2019 scenarier för hur utsläppen kan komma att utvecklas fram till 2045 givet redan beslutade klimat- politiska styrmedel fram till och med juni 2018.85 Utsläppen i scena- rierna jämförs också med Sveriges klimatmål. Sveriges nationellt beslutade klimatmål beskrivs i avsnitt 3.3. 
  
 82Se Naturvårdsverkets hemsida, www.naturvardsverket.se/klimatutslapp. 
  
 83Schmidt m.fl. (2019), s. 431. 
  
 84Schmidt m.fl. (2019), s. 431. 
  
 85Naturvårdsverket (2019b). 
  
 106 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 I december 2019 överlämnade regeringen den första klimatpoli- tiska handlingsplanen86 enligt klimatlagen till riksdagen. Eftersom handlingsplanen presenterades först efter det att Naturvårdsverket tagit fram scenarier för utsläppens utveckling inkluderas inte dess effekter i scenarierna. Den klimatpolitiska handlingsplanen innehåller heller ingen kvantifiering av vilka utsläppsminskningar den förväntas resultera i. Flertalet förslag i planen är också svåra att kvantifiera effekten av eftersom de syftar till att underlätta den långsiktiga om- ställningen till ett lågutsläppssamhälle snarare än till direkta utsläpps- minskningar. 
  
 Klimatpolitiska rådet har uppskattat effekten på utsläppen av klimathandlingsplanen i sin rapport från mars 202087. Nedanstående genomgång av hur nuvarande klimatpolitiska styrning räcker till för att nå klimatmålen baseras på Naturvårdsverkets redovisning från mars 201988, Klimatpolitiska rådets bedömning från samma månad 2020 och den särskilda klimatredovisningen i budgetpropositionen för 2021.89 
  
 Långsiktiga utsläppsmålet 
  
 Det långsiktiga utsläppsmålet innebär att Sveriges territoriella växt- husgasutsläpp ska minska med minst 85 procent till 2045 jämfört med 1990. Enligt Naturvårdsverkets scenarier90 kommer utsläppen snarare att minska med  
 34–41 
  procent till 2045. I ton räknat skulle detta inne- bära att utsläppen överstiger målet med  
 31–36 
  miljoner ton kol- dioxidekvivalenter. 
  
 Klimatpolitiska rådet menar att den klimatpolitiska handlings- planen, vid optimalt genomförande och med maximal effekt av föreslagna åtgärder, kan reducera utsläppsgapet till cirka 10 miljoner ton koldioxidekvivalenter. Rådet betonar dock att detta inte är en prognos utan ”en uppskattning av storleksordningen på handlings- planens möjliga effekt på utsläppsutvecklingen om de insatser som planeras kan genomföras fullt ut”.91 
  
 86Prop. 2019/20:65, En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan. 
  
 87Klimatpolitiska rådet (2020). 
  
 88Naturvårdsverket (2019b). 
  
 89Prop. 2020/21:1, Budgetpropositionen för 2021, Utgiftsområde 20 Bilaga Klimatredovisning. 
  
 90Naturvårdsverket (2019b), s.  
 62–73. 
  
 91Klimatpolitiska rådet (2020), s.  
 67–69. 
  
 107 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Figur 3.8 visar Naturvårdsverkets scenarier för hur Sveriges sam- lade växthusgasutsläpp kan komma att utvecklas till 2045 med nu- varande klimatpolitiska styrning. Figuren visar också scenarierna i förhållande till det långsiktiga utsläppsmålet vid full respektive ingen användning av kompletterande åtgärder (se avsnitt 3.3.2). 
  
 I budgetpropositionen för 202192 uppskattas växthusgasutsläp- pen 2045 överstiga målet med som minst 26 miljoner ton koldioxid- ekvivalenter givet nuvarande klimatpolitiska styrning. Denna beräk- ning inkluderar effekten av styrmedel beslutade mellan juni 2018 och december 2019 samt en aviserad, men inte beslutad, successiv skärpning av reduktionsplikten som ska tvinga fram en ökad använd- ning av biodrivmedel inom transportsektorn. 
  
 Figur 3.8 Naturvårdsverkets utsläppsscenarier för Sveriges samlade växthusgasutsläpp i förhållande till det långsiktiga utsläppsmålet 
  
 Källa: Naturvårdsverket. 
  
 92Prop. 2020/21:1, Utgiftsområde 20, Bilaga Klimatredovisning. 
  
 108 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 Målet för transportsektorn till 2030 
  
 Målet för transportsektorn innebär att växthusgasutsläppen från inrikes transporter exklusive inrikes luftfart ska minska med minst 
  
 70procent till 2030 jämfört med 2010. I Naturvårdsverkets scenarier minskar utsläppen i stället med  
 33–38 
  procent, vilket skulle betyda att målet missas med  
 6–7 
  miljoner ton koldioxidekvivalenter. 
  
 Under 2019 fattade EU beslut om två förordningar93 som syftar till att öka energieffektiviteten för nyproducerade lätta respektive tunga fordon. Effekten av de nya  
 EU-kraven 
  är inte inkluderad i de scenarier som redovisas ovan. I  
 2021-års 
  budgetproposition aviseras också en successiv skärpning av reduktionsplikten. En promemoria94 för att genomföra de skärpta kraven har utarbetats i Infrastruktur- departementet och remitterats. En proposition förväntas lämnas till riksdagen under våren 2021. 
  
 Naturvårdsverket har i ett alternativt scenario95 uppskattat vilken effekt nya  
 EU-krav 
  på fordon i kombination med en skärpt reduk- tionsplikt skulle kunna få. Naturvårdsverkets beräkningar indikerar att utsläppen då skulle minska med ytterligare cirka  
 3–5 
  miljoner ton koldioxidekvivalenter. I Naturvårdsverkets beräkningar är dock kra- ven i reduktionsplikten lägre än de reduktionsnivåer som aviseras i 2021 års budgetproposition. 
  
 Även med hänsyn till nya  
 EU-krav 
  och med Naturvårdsverkets antagande om en skärpt reduktionsplikt missas målet för transport- sektorn i Naturvårdsverkets scenario. Klimatpolitiska rådet gör samma bedömning och menar att åtgärderna som presenteras i hand- lingsplanen inte räcker till för att nå målet.96 
  
 I 2021 års budgetproposition97 uppskattas utsläppen överstiga målet med som minst 0,5 miljoner ton koldioxidekvivalenter. Denna beräkning inkluderar effekten av styrmedel beslutade mellan juni 2018 och december 2019 samt den aviserade, men inte beslutade, successiva skärpningen av reduktionsplikten. De exakta effekterna av reduk- tionsplikten är dock osäkra. I den remitterade promemorian98 om skärpta krav i reduktionsplikten görs bedömningen att Sverige når målet till 2030 för transportsektorn utifrån de antaganden som 
  
 93(EU) 2019/631 och (EU) 2019/1242. 
  
 94Reduktionsplikt för bensin och diesel – kontrollstation. 
  
 95Naturvårdsverket (2019b), s.  
 62–73. 
  
 96Klimatpolitiska rådet (2020), s. 19 och 53. 
  
 97Prop. 2020/21:1, Utgiftsområde 20, Bilaga Klimatredovisning. 
  
 98Reduktionsplikt för bensin och diesel – kontrollstation. 
  
 109 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 Energimyndigheten gjort i arbetet med kontrollstationen för reduk- tionsplikten. Det anges dock i promemorian att det finns stora osäkerheter i antagandena, bl.a. vad gäller hur trafikarbetet och bränsleförbrukningen i fordon kommer att utvecklas. 
  
 Utsläppsmål till 2030 och 2040 
  
 Utsläppsmålen för sektorerna som omfattas av ESR är att utsläppen av växthusgaser ska minska med minst 55 respektive 73 procent till 2030 respektive 2040 jämfört med 1990. Dessa nivåer förutsätter fullt utnyttjande av kompletterande åtgärder (se avsnitt 3.3.2). 
  
 I Naturvårdsverkets scenarier99 minskar utsläppen med  
 43–45 
  pro- cent till 2030 jämfört med 1990. Detta skulle innebära att  
 2030-målet 
  missas med  
 4–6 
  miljoner ton koldioxidekvivalenter. Till 2040 minskar utsläppen med  
 44–50 
  procent i scenarierna. Det skulle betyda att  
 2040-målet 
  missas med  
 10–13 
  miljoner ton koldioxidekvivalenter. Eftersom merparten av transportsektorn omfattas av ESR förväntas de nya  
 EU-kraven 
  för fordon att minska utsläppen utöver vad scena- rierna ovan indikerar. Samma sak gäller om reduktionsplikten skärps framöver i enlighet med vad som aviserats av regeringen. 
  
 Klimatpolitiska rådet kvantifierar inte vilken effekt den klimat- politiska handlingsplanen kan ha på utsläppen till 2030 och 2040 men bedömer att åtgärderna som presenteras inte är tillräckliga för att nå målen.100 
  
 I  
 2021-års 
  budgetproposition101 uppskattas utsläppsmålet till 2030 missas med  
 0,5–1,5 
  miljoner ton koldioxidekvivalenter. Utsläppsmålet till 2040 beräknas överskridas med  
 5–6 
  miljoner ton koldioxidekvi- valenter. Uppskattningarna inkluderar effekten av styrmedel beslutade mellan juni 2018 och december 2019 samt den aviserade successiva skärpningen av reduktionsplikten. 
  
 99Naturvårdsverket (2019b), s.  
 62–73. 
  
 100Klimatpolitiska rådet (2020), s. 19. 
  
 101Prop. 2020/21:1, Utgiftsområde 20, Bilaga Klimatredovisning. 
  
 110 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 3.6Befintliga styrmedel vid sidan av miljöbalken vars effekt kan påverkas av utredningens förslag 
  
 Nedan redovisas de huvudsakliga styrmedel som i dag påverkar växt- husgasutsläppen från verksamheter inom industri- och energisekto- rerna. Hur utredningens förslag samverkar med andra styrmedel beskrivs i avsnitt 8.3. 
  
 De viktigaste styrmedlen som påverkar växthusgasutsläppen från industriverksamheter är EU ETS, energi- och koldioxidskatt, olika investeringsstöd samt åtgärder för att stimulera till energieffek- tivisering. Växthusgasutsläppen från verksamheter inom energisek- torn påverkas av EU ETS, energi- och koldioxidskatt, avfallsför- bränningsskatt, elcertifikatssystemet och stöd till solkraft. Flera andra styrmedel och åtgärder som helt eller delvis verkar i andra sek- torer påverkar också växthusgasutsläppen från energisektorn, exem- pelvis åtgärder för att minska uppvärmningsbehov i bostäder och lokaler, minska mängden plastavfall som går till förbränning samt för att driva på energieffektivisering. 
  
 EU ETS är skapat för att på ett kostnadseffektivt sätt minska EU:s utsläpp utan att snedvrida konkurrensen inom unionen. EU ETS ska säkerställa att utsläppen sammantaget minskar inom de sektorer som omfattas i den takt som krävs för att EU ska nå sina gemensamma klimatmål. Systemet bestämmer inte var utsläppsminskningarna äger rum geografiskt inom unionen eller inom vilka sektorer utan bygger på att marknadspriset gör att utsläppsminskningarna sker där det är billigast. Utsläppsrätter kan också sparas över tiden vilket innebär att systemet inte styr direkt mot årliga utsläpp. EU ETS innebär därmed inte att utsläppen specifikt i Sverige behöver minska i samma takt som i EU totalt eller i linje med vad som krävs för att nå det nationella målet om nettonollutsläpp senast 2045. 
  
 Enligt nuvarande utformning kommer EU att tillgängliggöra minst 600 miljoner utsläppsrätter 2045, vilket är året då Sverige ska ha nettonollutsläpp av växthusgaser, för de anläggningar som om- fattas av EU ETS. Utöver detta antal kommer det sannolikt att fin- nas sparade utsläppsrätter kvar från tidigare år. Det finns ingen begränsning inbyggd i utsläppshandelssystemet för hur stor andel av dessa utsläppsrätter som svenska verksamheter kan använda för att täcka sina utsläpp 2045. Så länge EU ETS inte skärps till den grad att antalet tillgängliga utsläppsrätter 2045 är nära noll på  
 EU-nivå 
  kan 
  
 111 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2021:21 
  
 utsläppshandelssystemet därmed inte garantera utsläppsminskningar inom svensk handlande sektor i den omfattning som krävs för att nettonollutsläpp för hela den svenska ekonomin ska kunna uppnås. 
  
 Ingen koldioxidskatt tas ut för utsläpp från tillverkning inom industri som omfattas av EU ETS. Energiskatt tas ut på en reducerad nivå för förbränning av bränslen inom industri som omfattas av EU ETS medan användning av bränslen som insatsvara i industriella processer är befriad från energiskatt. Nedsättningen av energi- skattenivån för förbränning av bränslen inom industrin är för när- varande 70 procent. Energiskatten är formellt av fiskal natur och syf- tar inte till att reglera växthusgasutsläpp. I praktiken påminner dock energiskatten om koldioxidskatten till sin effekt på bränsleanvänd- ning och växthusgasutsläpp och tas därför upp här. 
  
 För den mindre del av industrin, sett till växthusgasutsläpp, som inte omfattas av EU ETS är energi- och koldioxidbeskattning av stor betydelse för att begränsa växthusgasutsläppen. Full koldioxidskatt tas ut för industri utanför EU ETS medan energiskatten är nedsatt med 70 procent från den generella nivån. 
  
 Energi- och koldioxidskatt tas ut för fjärrvärmeproduktion base- rad på fossila bränslen utom avfall och torv. Även biooljor samt grödobaserad biogas och biogasol beskattas. Ingen energi- eller kol- dioxidskatt tas ut för elproduktion. En särskild skatt tas ut på för- bränning av avfall. 
  
 Klimatklivet och Industriklivet102 är nationellt beslutade statliga investeringsstöd som ska påskynda den svenska klimatomställ- ningen. Klimatklivet är inriktat mot  
 ESR-sektorerna 
  vilket innebär att endast verksamhet utanför EU ETS kan ta del av stödet. Klimat- klivet är därför tillgängligt endast för vissa verksamheter eller delar av verksamheter inom industri- och energisektorerna. Industriklivet däremot syftar primärt till att minska industrins processrelaterade utsläpp av växthusgaser, vilka omfattas av EU ETS. Industriklivet ska möjliggöra långsiktiga och komplexa satsningar för att åstad- komma stora utsläppsminskningar. Industriklivet kan även finan- siera projekt för att industriellt binda tillbaka växthusgaser, s.k. negativa utsläpp av växthusgaser. Slutligen omfattar Industriklivet stöd till tillämpning av ny teknik eller andra innovativa lösningar inom industrin som på ett väsentligt sätt bidrar till att minska växt- 
  
 102Förordning (2017:1319) om statligt stöd till åtgärder som bidrar till industrins klimat- omställning. 
  
 112 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bakgrund 
  
 husgasutsläppen i samhället, exempelvis lösningar inom områdena batteriproduktion, biodrivmedel, plastreturraffinaderier, vätgas eller återvinningsanläggningar. Energimyndigheten ansvarar för Industri- klivet medan Naturvårdsverket ansvarar för Klimatklivet. 
  
 I budgetpropositionen för 2021103 lanserade regeringen statliga kreditgarantier till gröna investeringar. Kreditgarantierna ska möj- liggöra fler stora industriinvesteringsprojekt i Sverige som bl.a. bidrar till att nå målen i det klimatpolitiska ramverket. 
  
 Även inom EU avsätts betydande medel för forskning, innovation och finansiering av industrins klimatomställning. Bland annat togs inom ramen för den senaste översynen av utsläppshandelsdirektivet 2018 beslut om att inrätta Innovationsfonden som syftar till att påskynda kommersialiseringen av klimatsmart teknik inom medlems- staterna. Innovationsfondens storlek beror på priset på utsläppsrätter inom EU ETS men kommer sannolikt att överstiga 10 miljarder euro. Stöd från Innovationsfonden ska kunna täcka upp till 60 procent av en anläggningsägares investerings- och driftskostnader under en tio- årsperiod för den innovativa tekniken. Regelbundna sökomgångar kommer att anordnas fram till 2030. 
  
 Elcertifikatssystemet syftar till att öka andelen förnybar elpro- duktion vilket påverkar konkurrensförhållandena mellan förnybar och fossil energi och därmed även växthusgasutsläppen. Elcertifi- katssystemet är dock under utfasning. 
  
 103Prop. 2020/21:1. 
  
 113 
  
 4Problembeskrivning och nollalternativ 
  
 4.1Vilket problem ska förslagen bidra till att lösa? 
  
 Målsättningen med utredningens förslag är att bidra till att lösa problemet att Sveriges klimatmål inte ser ut att nås med redan be- slutade styrmedel. Det framgår av utredningens direktiv att med Sveriges klimatmål avses de fyra etappmålen i det klimatpolitiska ramverket, dvs. de kvantitativa målen för 2030, 2040 och senast 2045 (se avsnitt 3.3.2). 
  
 Nuvarande styrning och åtgärder bedöms inte vara tillräckliga för att klimatmålen ska kunna nås enligt utredningens direktiv och klimatredovisningen i  
 2021-års 
  budgetproposition. Av direktiven framgår också att regeringen anser att miljöbalken är central för möjligheten att nå klimatmålen och att miljöbalken har betydande potential att styra utsläppen av växthusgaser. Utredningens uppdrag i det här delbetänkandet är att lämna författningsförslag som syftar till att anpassa miljöbalken så att den utgör ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen. 
  
 Värt att notera är att utredningens direktiv inte säger att miljö- balken på egen hand ska säkerställa att klimatmålen nås. Miljöbalken skulle inte heller kunna åstadkomma något sådant utan förändringar av dess systematik och omfattning, vilket både ligger utanför ramar- na för direktiven och enligt utredningen inte är det lämpligaste sättet att nå klimatmålen. Utredningens förslag kan därför bara hantera en mindre del av det identifierade problemet. Styrmedel och åtgärder vid sidan av miljöbalken kommer att vara avgörande för om klimat- målen nås. 
  
 115 
  
 Problembeskrivning och nollalternativ 
  
 SOU 2021:21 
  
 4.2Utredningens nollalternativ – vad händer om inget görs? 
  
 Enligt Tillväxtverkets handledning för konsekvensutredning1 är noll- alternativet den situation som uppstår om ingen ytterligare åtgärd vidtas. Utredningens nollalternativ innebär därmed att den klimat- politiska styrning som följer av befintliga styrmedel och redan fattade beslut förutsätts bestå även fortsättningsvis. 
  
 I utredningens nollalternativ, dvs. med den nuvarande klimat- politiska styrningen, överskrids det långsiktiga utsläppsmålet till 2045 med som minst 26 miljoner ton koldioxidekvivalenter enligt klimatredovisningen i  
 2021-års 
  budgetproposition. Regeringen be- dömer vidare i budgetpropositionen att utsläppsmålet till 2030 överskrids med  
 0,5–1,5 
  miljoner ton koldioxidekvivalenter och ut- släppsmålet till 2040 överskrids med  
 5–6 
  miljoner ton koldioxid- ekvivalenter med nuvarande klimatpolitiska styrning. Slutligen upp- skattar regeringen i samma proposition att växthusgasutsläppen från inrikes transporter 2030 kommer att överstiga det sektorsspecifika målet för transportsektorn med som minst 0,5 miljoner ton koldi- oxidekvivalenter med nuvarande styrning. 
  
 Enligt det långsiktiga utsläppsmålet får Sveriges totala utsläpp av växthusgaser från samtliga sektorer som mest uppgå till cirka 11 mil- joner ton koldioxidekvivalenter 2045. De växthusgasutsläpp som finns kvar måste kompenseras av en minst lika stor mängd komplet- terande åtgärder (se avsnitt 3.3.2) eller verifierade utsläppsminsk- ningar utomlands. I Naturvårdsverkets senaste referensscenario som är från 2019 och som bygger på samma grundförutsättning som utredningens nollalternativ om att dagens klimatpolitiska styrning bibehålls, uppgår de samlade växthusgasutsläppen från enbart in- dustri samt el- och fjärrvärmeproducenter till 21 miljoner ton kol- dioxidekvivalenter 2045. Det är dessa sektorers växthusgasutsläpp som i första hand skulle påverkas av utredningens förslag om en klimatanpassad miljöbalk. 
  
 Det är i sammanhanget värt att notera att flera stora industri- projekt som kan bidra positivt till klimatomställningen har aviserats efter 2019. 
  
 1Tillväxtverket (2021). 
  
 116 
  
 SOU 2021:21 
  
 Problembeskrivning och nollalternativ 
  
 4.2.1Om nollalternativets innebörd 
  
 Nollalternativets främsta syfte är att belysa effekter och konsekven- ser av utredningens förslag och att möjliggöra jämförelser med alter- nativa förslag och tillvägagångssätt. Nollalternativet beskriver den situation som uppstår om ingen ytterligare åtgärd vidtas. Det bety- der inte att en sådan utveckling skulle vara sannolik, önskvärd eller ens möjlig i åtgärdens frånvaro. Minskade nettoutsläpp är en nöd- vändighet för att undvika långtgående klimatförändringar och noll- alternativet kan därmed inte betraktas som ett realistiskt handlings- alternativ. 
  
 Om ingen ytterligare åtgärd vidtas kommer Sverige sannolikt inte att nå de av riksdagen beslutade klimatmålen. Under förutsättning att målen ska nås är det sannolika alternativet till utredningens för- slag inte nollalternativet utan andra styrmedelsförändringar på klimatområdet. 
  
 117 
  
 5 
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 Utredningens bedömning: Sverige är bundet av förbudet mot gränsvärden som syftar till att begränsa direkta utsläpp av de växt- husgaser som ingår i EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) från verksamheter som ingår i systemet eftersom förbudet är harmoni- serat i utsläppshandelsdirektivets1 artikel 26 och industriutsläpps- direktivets2 artikel 9.1. Det finns därmed inte utrymme för strängare skyddsåtgärder enligt artikel 193 fördraget om Euro- peiska unionens funktionssätt. Utredningen ser dock inte att det finns några andra rättsliga hinder i  
 EU-rätten 
  mot att ställa villkor som påverkar utsläpp av växthusgaser i tillstånd enligt miljöbalken. 
  
 Enligt utredningens analys medger det svenska genomföran- det av industriutsläppsdirektivet en lägre skyddsnivå för miljön än vad  
 EU-rätten 
  innebär. Utredningen bedömer att dess förslag till ändringar i 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § miljöbalken samt 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen (2013:250) behövs för att stärka genomförandet av de berörda delarna av industri- utsläppsdirektivet. 
  
 För att kompletterande nationell styrning av den handlande sektorn ska bidra till att minska utsläppsutrymmet inom EU ETS behöver systemet vara utformat så att överskott som uppstår till följd av sådan styrning annulleras i marknadsstabilitetsreserven eller på annat sätt. Genom annullering kan klimatnytta skapas av att medlemsstater med mer ambitiösa klimatmål än EU:s går före 
  
 1Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (utsläppshandelsdirek- tivet). 
  
 2Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industri- utsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (industriutsläpps- direktivet). 
  
 119 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 SOU 2021:21 
  
 i klimatomställningen. Att överskottet hålls begränsat är också en förutsättning för att prissignalen från EU ETS ska vara stark nog för att ge incitament till långsiktig omställning av EU:s energi- och industrisektorer. 
  
 Skäl för utredningens bedömning 
  
 Utredningen anser att det står klart att Sverige är bundet av förbudet mot villkor om gränsvärden som syftar till att begränsa direkta utsläpp av de växthusgaser som omfattas av EU ETS från verksamheter som ingår i utsläppshandelssystemet eftersom det är harmoniserat i arti- kel 26 utsläppshandelsdirektivet och artikel 9.1 industriutsläppsdirek- tivet. Det finns därmed inte utrymme för strängare skyddsåtgärder enligt artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Utredningen ser dock inte att det finns några andra rättsliga hinder i  
 EU-rätten 
  mot att i tillstånd enligt miljöbalken ställa andra typer av villkor som påverkar utsläpp av växthusgaser eller villkor om gräns- värden med annat syfte än att begränsa direkta utsläpp av koldioxid (CO2), perfluorkolväten (PFC) eller dikväveoxid (N2O), som är de växthusgaser som ingår i EU ETS. 
  
 Utredningen uppfattning är att det är tydligt i  
 EU-rätten 
  att unionslagstiftarens avsikt har varit att EU ETS inte ska inskränka tillämpningen av industriutsläppsdirektivet, med undantag för det harmoniserade förbudet mot gränsvärden. Eftersom det överord- nade syftet med EU ETS är att minska utsläppen av växthusgaser bör reglering genom tillståndsgivning i samma syfte inte heller innebära någon motsättning i sig. 
  
 Argumentet att kompletterande reglering av den handlande sek- torn ska undvikas har gjorts inaktuellt av att både EU och dess med- lemsstater har vidtagit kompletterande åtgärder som styr utsläppen från den handlande sektorn. En del av åtgärderna, som t.ex. Stor- britanniens prisgolv och olika medlemsstaters lagstiftning om utfas- ning av kol, är mycket ingripande i förhållande till EU ETS mål om t.ex. kostnadseffektivitet och att bevara konkurrensvillkoren men har accepterats av Europeiska kommissionen (nedan kommissionen). 
  
 Rättsläget är dock fortfarande oklart kring var gränsen går för vilka andra styrmedel som kan anses inskränka EU ETS funktion eller syften i alltför hög grad. Ett förhandsavgörande från  
 EU-dom- 
  
 120 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 stolen kan ge vägledning men utredningen ser också att en del av frågorna skulle kunna lösas genom ändringar i  
 EU-lagstiftningen 
  i samband med de kommande översynerna som ska inledas inom kort. Utredningens förslag utgår från det aktuella rättsläget men kom- missionen har aviserat i sitt arbetsprogram för 20213 att förslag om översyn av industriutsläppsdirektivet ska presenteras under året och att det ska syfta till att bl.a. öka direktivets överensstämmelse med regelverken för klimat, energi och cirkulär ekonomi. Under 2021 ska kommissionen även presentera förslag till översyn av EU:s klimat- ramverk inklusive utsläppshandelsdirektivet (se avsnitt 3.2.3). 
  
 Den politiska vikten av klimatfrågan har förändrats samtidigt som det nu finns erfarenhet av hur långt EU ETS styrande verkan räcker för att minska olika typer av utsläpp. Förbudet mot gränsvärden kan tas bort eller t.ex. bli valfritt för medlemsstaterna att tillämpa. Det skulle öka möjligheterna att införa kompletterande styrning av verk- samheter i EU ETS och innebära att berörda bestämmelser i miljö- balken skulle behöva anpassas. 
  
 Det är avhängigt utformningen av EU ETS hur mycket klimat- nytta kompletterande styrning ger. Med den nuvarande upptagnings- takten och annulleringen i marknadsstabilitetsreserven regleras över- skottet i EU ETS på ett sätt som har lett till väsentligt ökade priser på utsläppsrätter (avsnitt 3.2.4). Det behöver säkerställas att överskottet även fortsatt hålls på en tillräckligt låg nivå och att överskott som skapas genom nationell styrning annulleras genom marknadsstabi- litetsreserven eller på annat sätt. Då kan också nationell styrning ge ökad klimatnytta och främja att medlemsstater med mer ambitiösa klimatmål än EU:s går före i omställningen. 
  
 Den svenska klimatpolitiken innebär att fortsatt både minska de egna utsläppen i enlighet med de nationella målen och driva på för ett mer ambitiöst EU ETS. Utredningen ser att nationella åtgärder som driver fram snabbare utsläppsminskningar inom den handlande sektorn än vad EU ETS kräver kan öka de politiska möjligheterna att skärpa systemet. Att Sverige har ett mer ambitiöst klimatmål till 2050 än EU kan leda till ett högre omställningstryck på svenska företag och ett åtstramat EU ETS kan gynna deras konkurrenskraft genom att förutsättningarna i förhållande till konkurrenter i andra medlemsstater blir mer likartade. 
  
 3Bilagor till meddelande från Europeiska kommissionen, Kommissionens arbetsprogram 2021 
  
 – Ett livskraftigt EU i en känslig omvärld, COM(2020) 690 final, 19 oktober 2020. 
  
 121 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens konstaterar att miljöbalken omfattar även klimat- påverkan enligt förarbetena (se avsnitt 6.1.1) men att villkor som styr utsläpp av växthusgaser har tillämpats i mycket begränsad omfattning i svensk praxis. Tillsammans med utformningen av 16 kap. 2 c §, 24 kap. 20 § och 26 kap. 9 § miljöbalken samt 1 kap. 11 § industri- utsläppsförordningen, och att industriutsläppsdirektivet genomförs i sin helhet genom generella föreskrifter som inte leder till uppdaterade villkor (se avsnitt 6.1.7), säkerställer det svenska genomförandet inte den skyddsnivå för miljön som industriutsläppsdirektivet innebär. 
  
 Artikel 193 fördraget om den Europeiska unionens funktionssätt tillåter medlemsstaterna att tillämpa en högre skyddsnivå för miljön än vad  
 EU-rätten 
  anger men inte en lägre. Utredningen lägger därför förslag om ändringar i miljöbalken och industriutsläppsförordningen för ett stärkt genomförande av de berörda delarna av industriutsläpps- direktivet. För en tillräcklig skyddsnivå för klimatet behöver dock också krav som minskar utsläpp av växthusgaser tillämpas i praxis, med undantag för sådana villkor om gränsvärden som inte får ställas enligt 16 kap. 2 c § miljöbalken. 
  
 Det finns oklarheter kring rättsläget men med tanke på de natio- nella styrmedel som ett antal medlemsstater redan har infört för den handlande sektorn, och som kommissionen har accepterat, och EU:s allt mer ambitiösa klimatpolitik bedömer utredningen att utrymmet för medlemsstaterna att tillämpa kompletterande styrmedel för verk- samheter i EU ETS är relativt stort. 
  
 Analys av Sverige handlingsutrymme enligt  
 EU-rätten 
  
 Denna analys utgör gemensam bakgrund till förslagen i avsnitt 6.1.2 Försiktighetsprincipen, 6.1.3 Hushållningsprincipen, 6.1.4 Stoppregeln, 
  
 6.1.5Anpassning till industriutsläppsdirektivet och 6.1.7 Ompröv- ning och tidsbegränsning av tillstånd och villkor. 
  
 Utveckling av EU:s klimatpolitik 
  
 EU ETS har varit det viktigaste styrmedlet i EU:s gemensamma klimatpolitik sedan det infördes 2005. Sedan dess har det vetenskap- liga och politiska läget förändrats och klimatfrågan är betydligt högre prioriterad i dag i förhållande till andra politikområden och 
  
 122 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 miljöfrågor. Det framgår bl.a. av den starka utveckling som skett av EU:s lagstiftning på både klimatområdet och andra politikområden med effekt på utsläppen av växthusgaser. Klimatfrågan är också en av kommissionens viktigaste frågor och en mängd åtgärder och lag- stiftningar ska tas fram och ses över under dess innevarande man- datperiod. 
  
 I sitt meddelande från 2019 om en Europeisk grön giv4 anger kommissionen bl.a. att industrin måste delta fullt ut för att det ska gå att uppnå en klimatneutral och cirkulär ekonomi. Kommissionen framhåller att det är mycket viktigt att minska koldioxidutsläppen i den energiintensiva industrin och att modernisera den. Enligt med- delandet går omställningen av industrisektorn alldeles för långsamt, och framstegen är begränsade och ojämna. Kommissionen bedömer också att det tar 25 år att ställa om en industrisektor och alla värde- kedjor. För att omställningen ska bli klar till 2050 måste politiska beslut om att införa åtgärder fattas de närmaste 5 åren. 
  
 I december 2019 enades Europeiska rådet om målet att EU ska nå nettonollutsläpp till 2050 men Sveriges klimatramverk innebär att Sverige ska nå nettonollutsläpp senast 2045. Utredningen bedömer att det är osannolikt att EU åtminstone på kort eller medellång sikt kommer att anta lika eller mer ambitiösa klimatmål än Sverige. Utgångspunkten för det svenska klimatarbetet bör därför vara att Sverige kommer att ha skarpare klimatmål än EU. Kommissionens bedömning om en  
 25-årig 
  omställningstid pekar på att en svensk omställning till 2045 behöver genomföras omgående. 
  
 För att EU ska kunna nå sina mål, med nuvarande utformning och fördelning, bedömer utredningen att det ligger i unionens intresse att en del medlemsstater går före i att minska sina utsläpp. Det finns flera medlemsstater förutom Sverige, t.ex. Danmark och Finland, som har antagit nationella klimatmål som är mer ambitiösa än EU:s och som omfattar även den handlande sektorn. 
  
 Resultatet av Mark- och miljööverdomstolens tolkning i dess yttrande till regeringen den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  i ären- det om Duncan blir att villkor inte kan ställas om utsläpp av växt- husgaser i tillstånd för verksamheter i EU ETS på grund av EU- rätten, som därmed tolkas som att den hindrar medlemsstaterna från att driva en mer ambitiös klimatpolitik för den handlande sektorn än 
  
 4Meddelande från Europeiska kommissionen, Den Europeiska gröna given, COM(2019) 640, 
  
 11december 2019, s. 7. 
  
 123 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 SOU 2021:21 
  
 vad  
 EU-rätten 
  anger. Utredningen bedömer att innebörden av EU:s klimatpolitik med den Europeiska gröna given är att unionslagstift- ningen inte ska hindra klimatomställningen. 
  
 Det bör hållas i åtanke att förarbetena till lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter5 skrevs innan EU ETS hade tagits i bruk och att man då hade stora förväntningar på att ett marknadsbaserat system skulle hantera utsläppen av växthusgaser från de sektorer som ingår i systemet. Resonemanget i samband med det svenska genom- förandet utgick därför till stora delar från att EU ETS skulle nå den skyddsnivå som behövs för klimatet. 
  
 Exempel på kompletterande styrning av den handlande sektorn 
  
 I konsekvensanalysen i kapitel 8 behandlas varför EU ETS som styr- medel inte är konstruerat för att bidra i tillräcklig utsträckning till Sveriges klimatmål som är mer ambitiösa än EU:s, nyttan av komplet- terande styrning i den handlande sektorn samt den s.k. vattensängs- effekten (se främst avsnitt 8.4.2). 
  
 I detta kapitel ges exempel på kompletterande styrning av den handlande sektorn utöver EU ETS eftersom det ger en bild av hur stort det rättsliga utrymmet för sådan styrning är i praktiken. I Sverige tillämpas redan ett flertal kompletterande nationella styr- medel i den handlande sektorn som koldioxidskatt, energiskatt, flyg- skatt och Industriklivet (se avsnitt 3.6). 
  
 Inom EU har olika åtgärder beslutats som innebär komplette- rande styrning av den handlande sektorn. De mest uppenbara är kanske energieffektiviseringsdirektivet6 och förnybartdirektivet7 (se avsnitt 6.1.3) där bl.a. Walker har pekat på att det senare går emot logiken i EU ETS.8 Även  
 EU-lagstiftning 
  som inte är direkt riktade mot utsläpp av växthusgaser som t.ex. ekodesigndirektivet9 bidrar i viss mån till utsläppsminskningar genom att det ställer krav på pro- 
  
 5Prop. 2003/04:132, Handel med utsläppsrätter. 
  
 6Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energi- effektivitet(energieffektiviseringsdirektivet). 
  
 7Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främ- jande av användningen av energi från förnybara energikällor (förnybartdirektivet). 
  
 8Langlet, Bryant (2019). 
  
 9Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG av den 21 oktober 2009 om upprät- tande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (ekodesign- direktivet). 
  
 124 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 dukters miljöprestanda och energianvändning ur ett livscykelper- spektiv och detsamma gäller avfallslagstiftningen10. 
  
 Utsläppshandelsdirektivet innehåller sedan den senaste översynen en uttrycklig hänvisning till nationella åtgärder i den handlande sek- torn. Enligt artikel 12.4 kan medlemsstaterna annullera överskott av utsläppsrätter som skapats till följd av nationella åtgärder för att stänga elproduktionskapacitet. Bestämmelsen är skriven med utfas- ningen av kolkraft i åtanke för att inte riskera att den leder till över- skott och därmed sänkta priser på utsläppsrätter och vattensängs- effekt. Den risken minskas dock av marknadsstabilitetsreserven som tar upp och annullerar en del av det överskott som kan uppstå. Tyskland har redan beslutat att annullera de överskott av utsläpps- rätter som uppstår till följd av landets utfasning av kolkraft och som inte tas upp av marknadsstabilitetsreserven. 
  
 Det finns ett antal exempel på när medlemsstater har valt att inte införa nationella styrmedel i den handlande sektorn för att de t.ex. har bedömts strida mot förbudet mot gränsvärden, strida mot EU ETS syften eller skapa för stora konkurrensnackdelar. Det finns dock också en rad exempel på att andra medlemsstater använder kompletterande nationell styrning inom EU ETS. 
  
 Ett av de mest kända exemplen på kompletterande styrning är det prisgolv i elsektorn som Storbritannien införde 2013.11 Storbritannien har tolkat artikel 4 utsläppshandelsdirektivet och artikel 9.1 industri- utsläppsdirektivet som att de bara förbjuder gränsvärden i de särskilda tillstånd som krävs för verksamheter inom EU ETS. Storbritannien har ansett att medlemsstaterna i övrigt är fria att införa nationella regler, gränsvärden och andra tillståndsordningar. Syftet med infö- randet av prisgolvet var att kunna nå Storbritanniens nationella klimatmål som var mer ambitiösa än EU:s och inkluderade utsläpp i den handlade sektorn. Prisgolvet infördes som ett skattepåslag så att det sammanlagda priset för utsläppsrätter plus den nya nationella skatten blev ett föreskrivet belopp. Effekten av prisgolvet blev signi- fikant och Storbritanniens utsläpp inom den handlande sektorn halverades mellan 2006 och 2018.12 
  
 Storbritannien har också använt utsläppsstandarder (Emission Performance Standards) för att sätta tak för utsläppen av koldioxid 
  
 10Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall (avfallsdirektivet). 
  
 11Finance Act 2011, 19 juli 2011. 
  
 12Romson, Coleman m.fl. (2020), s.  
 16-17. 
  
 125 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 SOU 2021:21 
  
 från vissa anläggningar för fossil energiproduktion. Det innebär en typ av gränsvärden men har ansetts verka parallellt med, och inte i stället för, EU ETS. Åtgärden notifierades till kommissionen i enlig- het med artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt. Dessa utsläppsstandarder gäller till 2044 och ses över var femte år. De följer inte EU ETS men kan anpassas vid större ändringar av utsläppshandelssystemet och för att säkerställa att de två styrmedlen är kompatibla.13 
  
 Tysklands klimatmål inkluderar utsläpp i den handlade sektorn och är numera inskrivna i Tysklands klimathandlingslag.14 För att genomföra målen har Tyskland antagit en detaljerad tidplan för när varje kolkraftverk ska stänga samt hur ägarna ska kompenseras eko- nomiskt.15 I en underlagsrapport till utredningen menar Salazar att Tysklands politik visar att det går att kombinera regleringar med ut- släppshandel men menar att det är osäkert hur stor skillnad Tysklands politik har gjort eftersom antalet kolkraftverk i EU har minskat stadigt de senaste fem åren och i snabbare takt i samband med att priset på utsläppsrätter har stigit. 
  
 Det är fler medlemsstater som har antagit lagstiftning med slutdatum för användning av kol, t.ex. har Finland beslutat att det från och med den 1 maj 2029 är förbjudet att använda kol som bränsle vid produktion av el eller värme17, Frankrike har beslutat att deras kolkraftverk ska stänga 202218 och Nederländerna att kol- kraftverken ska stänga senast 203019. 
  
 Tyskland använder även styrmedel för att stötta infasningen av förnybar energi20 genom att producenter av förnybar el garanteras ett pris per såld kWh förnybar el, s.k. inmatningstariff. Enligt IVL:s analys21 har inmatningstarifferna sannolikt lett till att sänka kostna- derna för förnybar el, även för resten av EU. När kostnaderna sjönk 
  
 13The Energy Act 2013 och Emission Performance Regulations 2015. Se även Bird  Bird (2019), s. 3. 
  
 14Gesetz zur Einführung eines  
 Bundes-Klimatschutzgesetzes 
  und zur Änderung weiterer Vorschriften, 12 december 2019. 
  
 15Gesetz zur Reduzierung und zur Beendigung der Kohleverstromung und zur Änderung weiterer Gesetze (Kohleausstiegsgesetz), 3 juli 2020. 
  
 16Romson, Coleman m.fl. (2020), s. 17. 
  
 17Lag om förbjudande av energiutvinning ur kol, 29.3.2019/416. 
  
 18LOI  
 n°2019-1147 
  du 8 novembre 2019 relative à l'énergie et au climat (1). 
  
 19493 Wet van 11 december 2019, houdende Regels voor het produceren van elektriciteit met West (Wet verbod op kolen bij elektriciteitsproductie). 
  
 20Gesetz für den Ausbau erneuerbarer Energien  
 (Erneuerbare-Energien-Gesetz 
  - EEG 2017), version från den 17 juli 2017. 
  
 21Romson, Coleman m.fl. (2020), s. 24. 
  
 126 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 blev förnybar el ett konkurrenskraftigt alternativ vilket har skyndat på utfasningen av kolkraft i EU. 
  
 Nederländerna har tidigare övervägt att införa gränsvärden för utsläpp av koldioxid för kolkraftverk men det ansågs inte möjligt med tanke på artikel 9.1 industriutsläppsdirektivet så i stället använ- des frivilliga överenskommelser. Nederländernas nationella klimat- strategi från 201922 innehåller ett antal förslag varav ett är införandet av ett prisgolv eller skattepåslag för elproducenter, likt det som finns i Storbritannien. I strategin ingår också ett skattepåslag (Carbon Levy) som trädde i kraft den 1 januari 202123 för industri som ingår i EU ETS. Skatten läggs ovanpå kravet att inneha utsläppsrätter i EU ETS och skattesatsen sätts så att summan av skatten och kost- naden för utsläppsrätterna blir en föreskriven summa. Om priset på utsläppsrätterna varierar kommer den sammantagna kostnaden för företagen att vara densamma. Priset startar på cirka 30 euro (sam- manlagd kostnad för skatten och utsläppsrätterna) och ökar avsevärt över tid. 
  
 Strängare skyddsåtgärder - industriutsläppsdirektivet och EU ETS 
  
 Enligt industriutsläppsdirektivet antas s.k.  
 BREF-dokument 
  och slutsatser om bästa tillgängliga teknik (Best Available Techniques – BAT) för olika branscher. Slutsatser om bästa tillgängliga teknik enligt industriutsläppsdirektivet riktar sig generellt inte mot utsläpp av växthusgaser men det finns några exempel. En del av slutsatserna sätter gränsvärden för utsläpp men de innehåller också andra typer av försiktighetsmått som kan påverka utsläpp av växthusgaser, vilket beskrivs mer utförligt i avsnitt 6.1.2. 
  
 Utsläppshandelsdirektivet ska enligt artikel 2 inte påverka tillämp- ningen av industriutsläppsdirektivet. När utsläpphandelsdirektivet förhandlades fram valde dock medlemsstaterna att göra ett undantag från artikel 2 genom att harmonisera att gränsvärden för direkta utsläpp av växthusgaser inte får sättas i tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS. Huvudregeln är att medlemsstaterna får tillämpa strängare skyddsåtgärder än  
 EU-rätten 
  enligt artikel 193 fördraget om den Europeiska unionens funktionssätt. Sådana skyddsåtgärder ska 
  
 22Integraal Nationaal Energie- en Klimaatplan  
 2021-2030, 
  november 2019. 
  
 23Wet belastingen op milieugrondslag, Geldend van  
 01-01-2021 
  t/m heden. 
  
 127 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 SOU 2021:21 
  
 notifieras till kommissionen Det gäller dock inte om skyddsnivån har harmoniserats eftersom medlemsstaterna i de fallen har enats om var nivån ska ligga inom hela EU. 
  
 I enlighet med artikel 26 utsläppshandelsdirektivet anger därför artikel 9.1 EU:s industriutsläppsdirektiv att tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS inte ska omfatta gränsvärden som syftar till att begränsa direkta utsläpp av de växthusgaser som ingår i utsläpps- handelssystemet. Undantag är om sådana gränsvärden är nödvändiga för att förhindra betydande lokala föroreningar, något som inte är aktuellt för koldioxid men i vissa fall kan gälla perfluorkolväten och dikväveoxid som också ingår i utsläppshandelssystemet. Bestämmel- sen genomförs i svensk rätt i 16 kap. 2 c § miljöbalken som anger att det inte får beslutas om villkor om gränsvärden för sådana utsläpp men med ett tillägg om att det inte heller får beslutas om villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begräns- ning av koldioxidutsläpp. 
  
 När EU ETS skulle införas gjorde kommissionen en analys24 av synergierna mellan förslaget till utsläppshandelsdirektiv och IPPC- direktivet25 (industriutsläppsdirektivets föregångare). Kommissionen fastställde att  
 IPPC-direktivet 
  täckte även utsläpp av växthusgaser. Enligt kommissionen infördes förbudet mot gränsvärden eftersom utsläppshandel bör tillåta utsläppen att få variera efter ekonomiska beslut av verksamhetsutövaren. Att sätta gränsvärden skulle också minska fördelarna av utsläppshandeln eftersom anläggningarna inte skulle få öka sina utsläpp. 
  
 Kommissionen framhöll dock att  
 IPPC-direktivet 
  fortsatt skulle tillämpas fullt ut för anläggningar utanför EU ETS och att utsläpps- handelssystemet inte fick leda till en ökning av andra utsläpp över gränsvärdena. Kommissionen menade att kostnaden för att klara gränsvärden för andra föroreningar skulle kunna kompenseras av att verksamhetsutövaren skulle minska sina utsläpp av växthusgaser och behöva överlämna färre utsläppsrätter, beroende på medlems- staternas beslut om tilldelning. 
  
 Kommissionen slutsats var att  
 IPCC-direktivet 
  och EU ETS var kompatibla och samverkade för att säkerställa att utsläpp av växt- 
  
 24Europeiska kommissionen,  
 Non-paper 
  on synergies between the EC emissions trading pro- posal, (COM(2001)581) and the IPPC Directive, 22.1.02 D(02)610019, s. 1 f. 
  
 25Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (Integrated Pollution Prevention and Control, IPPC- direktivet). 
  
 128 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 husgaser kan minskas på ett kostnadseffektivt sätt, samtidigt som en integrerad syn på förebyggande och kontroll av föroreningar behålls. Positiva synergieffekter mellan direktiven togs till vara och där det fanns risk för motstridigheter införde man ändringar i  
 IPCC-direk- 
  tivet för att säkerställa att de två direktiven samverkade på ett smi- digt sätt. Kommissionen framhöll därmed att gränsvärden för annan miljöpåverkan än klimat fortfarande ska sättas även om det begrän- sar utsläppen av de tre växthusgaser som ingår i EU ETS. 
  
 Utsläpp av växthusgaser i den handlande sektorn regleras i svensk rätt av lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser och för- budet mot gränsvärden genomförs främst i artikel 16 kap. 2 c § miljöbalken. I kommentaren till miljöbalken har bestämmelsen tol- kats som att utsläpp av växthusgaser regleras av den särskilda lagen och att villkor enligt miljöbalken därmed inte kan meddelas för sådana utsläpp samt att prövningsmyndigheten inte kan föreskriva villkor om gränsvärden eller ställa krav på bästa möjliga teknik om syftet är att begränsa utsläpp av koldioxid. Däremot uttrycks i kom- mentaren att den typen av villkor kan ställas om de har andra syften också för verksamheter som omfattas av utsläppshandelssystemet.26 
  
 Förbudet mot gränsvärden omfattar bara de delar av en verk- samhet som ingår i EU ETS, inte t.ex. mobil utrustning och interna transporter. Försiktighetsmått utan gränsvärden i slutsatser om bästa tillgängliga teknik enligt industriutsläppsdirektivet ska tilläm- pas på alla typer av verksamheter. För verksamheter som inte ingår i EU ETS kan även gränsvärden tillämpas för utsläpp av växthusgaser. På samma sätt kan utsläpp av sådana växthusgaser som inte ingår i EU ETS, och sådana som inte heller regleras av industriutsläpps- direktivet, begränsas för alla typer av verksamheter. Den EU- rättsliga ramen för vilka krav som får ställas på utsläpp av växthus- gaser illustreras av figur 5.1. 
  
 26Bengtsson, Wilson m.fl. (2020). 
  
 129 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrningSOU 2021:21 
  
 Figur 5.1 
  
 Ramen för krav avseende utsläpp av växthusgaser 
  
 Delar av 
  
 Delar av 
  
 Verksamheter 
  
 verksamheter i EU 
  
 verksamheter i EU 
  
 utanför EU ETS 
  
 ETS som omfattas 
  
 ETS som inte 
  
 med utsläpp av 
  
 av systemet 
  
 omfattas av 
  
 växthusgaser 
  
 systemet 
  
 Gränsvärden för växthusgaser som ingår i EU ETS 
  
 BAT som inte utgör gränsvärden 
  
 BAT för växthus- gaser som inte ingår i EU ETS 
  
 Villkor om utsläpp som inte regleras i IED och EU ETS 
  
 Enligt skäl 9 industriutsläppsdirektivet är anledningen till förbudet mot gränsvärden att undvika dubbelreglering. Samtidigt påminner skäl 10 industriutsläppsdirektivet om att artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt anger att direktiv inte hindrar medlemsstaterna från att ha kvar eller införa strängare skydds- åtgärder och anger utsläppskrav för växthusgaser som exempel, så länge de är förenliga med fördragen och kommissionen underrättas. 
  
 Skäl 10 motsäger därmed förbudet i artikel 9.1 industriutsläpps- direktivet. Under förhandlingen av direktivet föreslog Europaparla- mentets miljökommitté att förbudet mot gränsvärden skulle vara valfritt för medlemsstaterna med tanke på rätten att vidta strängare skyddsåtgärder, på samma sätt som medlemsstaterna kan välja om de vill ställa krav på energieffektivitet enligt artikel 9.2. Förslaget gick inte igenom i Europaparlamentets plenum men skäl 10 ska vara den kompromiss som nåddes.27 Skälsatser bidrar dock bara till tolkningen av ett direktivs materiella bestämmelser så skäl 10 bryter inte förbudet i artikel 9.1. 
  
 27Förslag till Europaparlamentets lagstiftningsresolution om rådets ståndpunkt vid första behand- lingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om industriutsläpp (samord- nade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning), Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, (11962/2/2009 –  
 C7-0034/2010 
  – 2007/0286(COD)). Se även Mcconnell, Washington (2011), s. 25 fotnot 12. 
  
 130 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 Artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt tillåter alltså strängare skyddsåtgärder och  
 EU-domstolen 
  har på- mint specifikt om den möjligheten i förhållande till utsläppshandels- direktivet.28 Enligt artikel 5 industriutsläppsdirektivet ska den behö- riga myndigheten meddela tillstånd för de verksamheter som om- fattas av direktivet utan att det påverkar andra krav på grund av nationella bestämmelser eller unionsbestämmelser. Även det kan ses som en påminnelse om medlemsstaternas rätt att tillämpa strängare skyddsåtgärder. 
  
 Artikel 9.1 är tydlig i sin utformning som säger att det är just gränsvärden i tillstånd för direkta utsläpp av växthusgaser som ingår i EU ETS som omfattas. Utsläppshandelsdirektivets primära syfte är att minska utsläppen av växthusgaser och även om det ska ske på ett kostnadseffektivt och ekonomiskt effektivt sätt, samt med minsta möjliga försvagning av ekonomisk utveckling och sysselsättning finns det ingen annan rättslig begränsning i  
 EU-rätten 
  för medlems- staternas möjlighet att ställa villkor om utsläpp av växthusgaser. 
  
 Utredningen har varit i kontakt med Damien Meadows29 som är jurist och senior rådgivare vid kommissionens generaldirektorat för klimatpolitik och som har deltagit i framtagandet av den ursprungliga versionen av utsläppshandelsdirektivet samt senare översyner. Meadows uppfattning är att när det gäller medlemsstaternas möjlig- heter att införa strängare skyddsåtgärder utöver det som är harmo- niserat i EU ETS gäller bara det förbud mot gränsvärden i artikel 26 utsläppshandelsdirektivet som genomförs i artikel 9.1 industri- utsläppsdirektivet. Därmed finns det utrymme för medlemsstaterna att vidta ett antal andra skyddsåtgärder än att tillämpa sådana gräns- värden, som t.ex. beslut om att fasa ut användning av kolkraft eller att införa nya skatter. 
  
 Meadows uppfattar inte att det har varit rådets och Europaparla- mentets avsikt att förbjuda alla strängare skyddsåtgärder för den handlande sektorn eftersom det skulle strida mot utsläppshandels- direktivets syfte att minska klimatpåverkan. Under förhandlingarna av den ursprungliga versionen av direktivet ska inte heller någon diskussion om en bredare begränsning än förbudet mot gränsvärden ha förts. 
  
 28Beslut av den 30 april 2007, EnBW Energie  
 Gonzales, 
  
 Howell, 
  punkt 112. 
  
 29Mailkontakt med Parks, senior rådgivare vid kommissionens generaldirektorat för klimatpolitik, 21 juni 2020. 
  
 131 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 SOU 2021:21 
  
 Nationell styrning i förhållande till utsläppshandelsdirektivet 
  
 Vilka typer av nationella skyddsåtgärder som medlemsstaterna kan tillämpa behöver också bedömas utifrån hur åtgärderna förhåller sig till EU ETS syften och mål.  
 EU-domstolen 
  har i praxis förtydligat att utsläppshandelsdirektivets huvudsakliga mål är att avsevärt minska utsläppen av växthusgaser och att det ska uppnås med iakt- tagande av flera underordnade mål och genom att vissa instrument tillämpas. Domstolen har uttryckt att det viktigaste instrumentet är unionens system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser. De övriga underordnade mål som systemet ska uppfylla är bl.a. att bevara ekonomisk utveckling och sysselsättning samt den inre mark- nadens integritet och konkurrensvillkor.30 
  
 Domstolen har också klargjort att tolkningen av en bestämmelse i  
 EU-rätten 
  inte bara ska utgå från lydelsen utan även från samman- hanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som bestäm- melsen ingår i.31 
  
 Mark- och miljööverdomstolen konstaterade i sitt yttrande till regeringen den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Duncan att villkor som styr utsläpp av koldioxid i princip inte har ställts i svensk praxis oavsett om en verksamhet omfattas av EU ETS eller inte. Domstolen menade också att även om tillstånd enligt miljöbalken är ett krav för tillstånd enligt lagen om handel med utsläppsrätter (som ersatts av lagen om vissa utsläpp av växthusgaser) utgör den senare i någon mån en särskild reglering. Med hänvisning till  
 EU-rätten 
  resonerade domstolen så att målen med utsläppshandelssystemet i första hand ska nås genom tillämpning av den ordning som systemet innebär. Med dess prövningsprinciper blir det inte aktuellt att pröva vilken skada som en verksamhets utsläpp medför, eftersom systemet i stället bygger på att verksamhetsutövarna måste täcka sina utsläpp med utsläppsrätter. 
  
 IVL menar i sin underlagsrapport till utredningen32 att med för- siktighetsprincipen i 2 kap. 3 § miljöbalken och kravet på hushåll- 
  
 30Dom av den 17 oktober 2013, Iberdrola SA and Others,  
 C-566/11, 
  
 C-567/11, 
  
 C-580/11, 
  
 C-591/11, 
  
 C-620/11 
  och  
 C-640/11, 
  EU:C:2013:660, punkt 43. Se även dom av den 29 mars 2012, Estland,  
 C-505/09 
  P, EU:C:2012:179, punkt 79 som hänvisar till artikel 1 och skäl 2 i utsläppshandelsdirektivet. 
  
 31Dom av den 23 januari 2018, Piotrowski,  
 C-367/16, 
  EU:C:2018:27, punkt 40. Dom av den 
  
 11januari 2017, Luna,  
 C-289/15, 
  EU:C:2017:4, punkt 32 samt dom av den 25 januari 2017, Vilkas,  
 C-640/15, 
  EU:C:2017:39, punkt 30. 
  
 32Romson, Coleman m.fl. (2020), s. 10. 
  
 132 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 ning med energi och resurser samt att förnybar energi ska användas i första hand enligt 2 kap. 5 § miljöbalken skulle vissa krav kunna ställas på utsläpp av växthusgaser från den handlande sektorn redan i dag. Visst tolkningsstöd till hänsynsreglerna finns enligt IVL också genom att begränsad klimatpåverkan utgör ett av de svenska miljö- målen. 
  
 IVL33 bedömer vidare att förbudet mot gränsvärden motiveras utifrån att den specifika mängd utsläpp som anläggningen medför vid olika tider, vilket oftast relaterar till produktionsvolymen, bäst regleras genom prissättning av utsläpp i EU ETS. Däremot innebär möjligheten till villkor kring teknik som bygger på användning av förnybara material och bränslen, om energieffektiva system och om god hushållning av resurser i övrigt, ingen försämrad funktion för EU ETS. Dessa bör tillåtas även när de inbegriper ett klimatsyfte. Sådana villkor sätts i övrigt utifrån miljöbalkens regler kring bästa möjliga teknik men också efter sedvanlig skälighetsavvägning. 
  
 Mot bakgrund av de åtgärder som olika medlemsstater har infört i den handlande sektorn har IVL34 svårt att se att det finns några principiella hinder mot att Sverige inför sådana styrmedel. IVL menar att med dagens modell görs annars ett av de viktigaste styr- instrumenten som samhället har för miljö- och klimatpolitiken, dvs. tillståndsplikten för miljöfarlig verksamhet, till ett instrument som skyddar de största utsläppskällorna från moderna klimatvillkor vil- ket inte rimmar särskilt väl med miljöbalkens syfte. 
  
 Naturvårdsverket konstaterar35 att miljöbalken kan tillämpas vid tillståndsprövning och tillsyn så att klimatpåverkan från verksam- heter minskar men att det hittills skett i liten utsträckning. Det beror enligt Naturvårdsverket sannolikt på att det finns en osäkerhet om hur miljöbalken kan tillämpas för klimatomställning. 
  
 Det råder delade meningar i den internationella litteraturen om vilka nationella åtgärder som är möjliga och var gränsen går för för- enligheten mellan industriutsläppsdirektivets artikel 9.1 och EU ETS mål.36 Nedan redogörs för den diskussion som förts i den svenska doktrinen i samband med ärendet om Duncan. 
  
 Duncan, Coleman m.fl. (2020), s. 6. 
  
 34Romson, Coleman m.fl. (2020), s. 6 och 25. 
  
 35Naturvårdsverkets (2020c), s. 19. 
  
 36Se t.ex. Stewart m.fl. (2012), Dean m.fl. (2012), s.  
 67–87 
  och Boot (2016), s. 3. 
  
 133 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 SOU 2021:21 
  
 I en analys för Klimatpolitiska rådet37 bedömer Forsbacka att rättsläget är oklart och att utrymmet för att införa nationella styr- medel för den handlande sektorn har tolkats på olika sätt av med- lemsstaterna. Kompletterande nationella styrmedel som påverkar utsläpp av koldioxid torde i princip vara tillåtna. Vad som ifrågasätts är åtgärder som kan ha en negativ påverkan på EU ETS genom minskad kostnadseffektivitet så att det skulle strida mot utsläpps- handelsdirektivets syfte. Forsbacka menar att syftet med, effekten av och utformningen av bestämmelserna i de nationella styrmedlen torde ha betydelse. Forsbacka anser att förbudet i 16 kap. 2 c § miljöbalken mot att reglera använd mängd fossilt bränsle går utöver vad  
 EU-rätten 
  kräver. 
  
 White menar att ett förhandsavgörande från  
 EU-domstolen 
  skulle vara välkommet eftersom ett antal länder inom unionen disku- terar eller redan vidtar åtgärder som på olika sätt utmanar logiken i EU ETS i syfte att snabba på omställningen till ett fossilfritt sam- hälle. Walker pekar också på att EU självt har antagit lagstiftning som går emot logiken i EU ETS, t.ex. för att främja förnybar energi. 
  
 Enligt Oconnor ger EU:s lagstiftning utrymme för tolkningar och miljöbalken medger olika avvägningar och bedömningar inom rättsliga ramar. Hans tidigare bedömning har liknat Mark- och miljö- överdomstolens slutsats, att EU:s utsläppshandelssystem skulle för- hindra att en tillståndsmyndighet över huvud taget prövar verk- samheten med avseende på dess utsläpp av växthusgaser, men han konstaterar att rättsläget inte är så klart. Det finns enligt Tucker en oklarhet i förhållandet mellan EU:s utsläppshandelssystem och EU:s lagstiftning om industriutsläpp, som genomförts i miljöbalken och som möjliggör olika tolkningar. 
  
 Olsen Lundh m.fl.40 framhåller att unionslagstiftaren inte har avsett att EU ETS ska vara det allenarådande styrmedlet för att begränsa utsläpp av växthusgaser för de verksamheter som ingår. Att medlemsstaterna är fria att tillämpa nationell koldioxidbeskattning och energibeskattning utgör exempel på det. Författarna anser vidare att det inte finns något i utsläppshandelssystemet som påver- kas negativt av att andra styrmedel införs parallellt, särskilt eftersom en av systemets stora styrkor är just att styrmedelskonflikter kan 
  
 37Forsbacka(2019), s. 2. 
  
 38Langlet, Bryant (2019). 
  
 39Ebbesson, Wade (2020). 
  
 Garrett, Juarez m.fl. (2020). 
  
 134 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsligt 
  utrymme för ökad styrning 
  
 undvikas. Även t.ex. krav på energieffektivisering får ställas och 16 kap. 2 c § miljöbalken förbjuder bara villkor som syftar till att begränsa utsläpp av koldioxid. 
  
 Det är en utbredd uppfattning i doktrinen att det är osäkert hur  
 EU-domstolen 
  skulle se på exakt var gränsen går för vilka åtgärder som  
 EU-rätten 
  tillåter men att det finns ett utrymme för nationella åtgärder. Det finns ett antal faktorer som skulle kunna vägas in i en bedömning av  
 EU-domstolen, 
  t.ex. klimatfrågans väsentligt ökade prioritet i förhållande till andra intressen och politikområden, för- budet mot gränsvärden, rätten att tillämpa strängare skyddsåtgärder, i vilken grad utsläppshandelssystemets olika syften bör skyddas och hur stor risken för vattensängseffekt är. Frågan har ännu inte prövats av  
 EU-domstolen 
  och svenska domstolar har inte använt möjlig- heten att begära förhandsavgörande från domstolen när det gäller tolkningen av industriutsläppsdirektivet. 
  
 Enligt utredningens analys medger det svenska genomförandet av industriutsläppsdirektivet en lägre skyddsnivå för miljön än vad EU- rätten innebär. Utredningen lägger därför förslag som möjliggör att ställa krav enligt miljöbalken för att minska utsläppen av växthusgaser och som stärker genomförandet av de berörda delarna av industri- utsläppsdirektivet. 
  
 135 
  
 6 Utredningens förslag 
  
 6.1.1Miljöbalkens mål 
  
 Utredningens förslag: I miljöbalkens portalparagraf i 1 kap. 1 § ska anges att det är en förutsättning för en hållbar utveckling att människans påverkan på klimatet minimeras. Det ska även tyd- liggöras att miljöbalken ska tillämpas så att klimatförändringar minimeras. 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Påverkan på klimatet omfattas av miljöbalken men tillämpas inte i tillräcklig utsträckning 
  
 Målet med miljöbalken är enligt 1 kap. 1 § första stycket att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. I bestämmel- sens andra stycke anges vad som ska gälla för att balkens mål ska uppnås, bl.a. ska balken tillämpas så att människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägenheter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller annan påverkan. Här avses t.ex. sådana störningar som resulterar i skador på människors hälsa eller miljön eller som på annat sätt påverkar människors välbefinnande inom ramen för vad som regleras i 9 kap. miljöbalken om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. 
  
 Beskrivningen av vad som innefattas i miljöbalkens mål repre- senterar de miljöpolitiska mål som vid tiden för miljöbalkens ikraft- trädande var angelägna att lyfta fram. När det gäller vad en hållbar utveckling är framgår av förarbetena1 till miljöbalken bl.a. att de av 
  
 1Prop. 1997/98:45, Miljöbalk, del 1, s. 154 f. och 162. 
  
 137 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 riksdagen fastställda miljömålen ska ge ledning vid tillämpningen av balken för att bedöma detta, att lagstiftningen ska användas som instrument för att styra mot miljömålen och att den nationella poli- tiken för hållbar utveckling ges nya utmaningar och nya mål genom det globala perspektivet. Det framgår av förarbetena2 att det råder ett samspel mellan hänsynsreglerna i 2 kap. miljöbalken och reglerna om balkens mål och tillämpning. 
  
 Av förarbetena till 1 kap. 1 § miljöbalken3 framgår bl.a. följande. En hänvisning i balken till skyddet för människors hälsa och miljön innebär att första paragrafen ska beaktas i de delar som är relevanta i sammanhanget och att samtliga bestämmelser i miljöbalken ska tillämpas på ett sådant sätt att balkens mål och syften bäst tillgodo- ses. När tveksamhet råder om vad som bör beslutas eller göras ska det väljas som mest sannolikt gynnar uthållig utveckling och ett vill- kor för en miljöfarlig verksamhet kan avse vad som helst som gagnar en hållbar utveckling. 
  
 Det är inte tillräckligt med enbart balkens bestämmelser för att nå de uppsatta målen. Bestämmelserna i miljöbalken är avsedda att vara ett av flera hjälpmedel för att styra utvecklingen i samhället mot varaktigt hållbara lösningar. Det är av betydelse att miljöbalken till- lämpas på ett sådant sätt att den i kombination med andra styrmedel ger en optimal effekt i strävan att åstadkomma en hållbar utveckling. Begreppen skador och olägenheter är avsedda att klargöra att det skydd som balken ger gäller både mot störningar som kan skada direkt, t.ex. påverka människors hälsa negativt, och mot störningar som utan att direkt skada ändå påverkar människors välbefinnande. 
  
 Att miljöbalkens mål är att främja en hållbar utveckling har bekräftats i praxis, vilket även gäller att vägledning ska hämtas från miljömålen och att tillämpningen av miljöbalkens bestämmelser ska ske mot bakgrund av den övergripande bestämmelsen i 1 kap. 1 §. I t.ex. MÖD 2004:35 baserade Miljööverdomstolen villkor om transporter och kemikalier på miljöbalkens mål och riksdagens miljömål Giftfri miljö. I MÖD 2005:66 fann Miljööverdomstolen att det allmänna in- tresset att bygga ut vindkraften för att främja en hållbar utveckling talade för ett bifall till ansökan och i MÖD 2006:53 konstaterade Miljööverdomstolen att tillämpningen av hänsynsreglerna ska ske mot bakgrund av den övergripande målbestämmelsen – hållbar ut- 
  
 2Prop. 2000/01:130, Svenska miljömål – delmål och åtgärdsstrategier, s. 219. 
  
 3Prop. 1997/98:45 del 2, s. 8. 
  
 138 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 veckling – och vid den tillämpningen ska vägledning hämtas från bl.a. de miljömål som riksdagen har fastställt inklusive miljömålet Ingen övergödning. Domstolen fann att tillståndet till utsläpp från en av- loppsanläggning inte var förenligt med miljöbalkens krav på en håll- bar utveckling. 
  
 Av förarbetena4 till miljöbalken framgår att utsläpp till luft som kan medföra olägenhet för människors hälsa och miljön även om- fattar andra utsläpp som inte direkt brukar anses vara föroreningar men som medför olägenheter, t.ex. koldioxid som leder till växt- huseffekt. Det finns även stöd i praxis för att utsläpp av växthusgaser omfattas av miljöbalken. I MÖD 2015:27 konstaterade Mark- och miljööverdomstolen att miljönyttan, i form av minskade utsläpp av växthusgaser, av att övergå från oljeeldning till uppvärmning med värmepump var beaktansvärd trots att det rörde en mindre verk- samhet. Föreläggande om byte av värmekälla ansågs därför inte vara orimligt. I Mark- och miljööverdomstolens avgörande den 2 juli 2019, mål nr M  
 7582-18, 
  om tillstånd till bergtäkt fann Mark- och miljööverdomstolen att ett villkor om elanslutning av en kross- anläggning kunde motiveras av behovet av att minska användningen av fossila bränslen för att därigenom begränsa utsläppen av växthus- gaser till atmosfären. Mot bakgrund av det nationella miljökvalitets- målet om minskad klimatpåverkan bedömde domstolen att motiven var starka för att gå över till elanslutna krossanläggningar men fann att det inte var rimligt att ställa ett sådant villkor med hänsyn till omständigheterna i målet. Se även MÖD 2008:40 som refereras i avsnitt 6.1.4. 
  
 Den rådande uppfattningen i praxis är dock att koldioxidutsläpp inte bör regleras i enskilda tillstånd eftersom de har globala effekter och bättre regleras på annat sätt, se bl.a. MÖD 2007:5 och MÖD 2009:46. Detta bekräftas i Mark- och miljööverdomstolens yttrande den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Duncan. 
  
 Vikten av att människans påverkan på klimatet minimeras bör förtydligas 
  
 De miljö- och klimatpolitiska målen har utvecklats sedan miljöbal- Allen trädde i kraft 1999. FN:s medlemsländer antog 2015 Agenda 
  
 4Prop. 1997/98:45 del 2, s. 108. 
  
 139 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 2030 som innehåller 17 globala mål för en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Sveriges arbete med genomförandet finns i Sveriges genomförande av Agenda 2030.5 Ett av de 17 målen är att bekämpa klimatförändringarna. 
  
 Som anges i förarbetena6 till miljöbalken ska de av riksdagen fast- ställda miljömålen ge ledning vid tillämpningen av balken för att bedöma vad en hållbar utveckling innebär. Ett av de 16 svenska miljö- kvalitetsmålen i det svenska miljömålssystemet är Begränsad klimat- påverkan, som efter att Parisavtalet7 ingicks preciserades till dess tem- peraturmål om att hålla den globala uppvärmningen till långt under 2 grader och att ansträngningar ska göras för att hålla ökningen under 1,5 grader. 
  
 Målet om Begränsad klimatpåverkan8 ska uppnås på ett sådant sätt och i en sådan takt att den biologiska mångfalden bevaras, livs- medelsproduktionen säkerställs och andra mål för hållbar utveckling inte äventyras. Miljökvalitetsmålet är globalt till sin natur och kan inte nås enbart genom svenska ansträngningar. I det svenska miljö- målssystemet ingår också det s.k. generationsmålet som ska vara vägledande för miljöarbetet på alla nivåer i samhället. Målet innebär att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljö- problemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför Sveriges gränser. 
  
 För att konkretisera vad målet Begränsad klimatpåverkan innebär för Sverige och den svenska klimatpolitiken beslutade riksdagen om propositionen Ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige,9 med etappmål för utsläpp av växthusgaser till 2030 och 2040 samt att Sverige ska nå nettonollutsläpp senast 2045. Målen i klimatramverket fastställer hur stora växthusgasutsläppen får vara vid dessa olika tidpunkter för att vara i linje med Parisavtalets temperaturmål (se avsnitt 3.3). 
  
 Trots att det framgår av miljöbalkens förarbeten att utsläpp av växthusgaser omfattas av balkens tillämpningsområde har den ut- veckling som skett i praxis lett till att centrala delar av hänsyns- reglerna undantagits från tillämpning på koldioxidutsläpp från både verksamheter som ingår i EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) och i stort sett även för dem som ligger utanför (se Mark- och 
  
 5Prop. 2019/20:188, Sveriges genomförande av Agenda 2030. 
  
 6Prop. 1997/98:45 del 2, s. 8. 
  
 7Prop. 2016/17:16, Klimatavtalet från Paris. 
  
 8Prop. 2016/17:146, s. 22. 
  
 9Prop. 2016/17:146. 
  
 140 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 miljööverdomstolens yttrande till regeringen den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Duncan. 
  
 Klimatpolitiska rådet, som är ett tvärvetenskapligt expertorgan med uppgift att bistå regeringen med en oberoende utvärdering av hur den samlade politik regeringen lägger fram är förenlig med klimat- målen,10 har i sin rapport från 201911 rekommenderat att klimathänsyn bör föras in i miljöbalkens portalparagraf. 
  
 I utredningens direktiv anges att en översyn bör göras av hur miljöbalken kan anpassas för att utgöra ett effektivt verktyg för att nå Sveriges nationella klimatmål. Det anges även att miljöbalken och bestämmelser som antagits med stöd av den är centrala för möjlig- heten att nå de nationella klimatmålen och har betydande potential att styra utsläppen av växthusgaser. 
  
 Tillsammans med övriga styrmedel behöver miljöbalken bidra till att nå de miljö- och klimatpolitiska mål som Sverige har att förhålla sig till i dag, inklusive nettonollmålet som beslutats av riksdagen som en del av det klimatpolitiska ramverket. Det behöver därför tyd- liggöras att miljöbalken ska tillämpas så att klimatförändringar mini- meras. Hur människans påverkan på klimatet utvecklas är centralt för förutsättningarna att nå samtliga miljökvalitetsmål. Utredningen anser att det är nödvändigt att föra in i miljöbalkens mål att det är en förutsättning för en hållbar utveckling att människans påverkan på klimatet minimeras. 
  
 6.1.2Försiktighetsprincipen 
  
 Utredningens förslag: Det ska läggas till ett nytt andra stycke i 2 kap. 3 § miljöbalken som anger att paragrafens första stycke, inklusive kravet på att använda bästa möjliga teknik, även gäller för att minimera klimatförändringar. 
  
 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen (2013:250) ska änd- ras i den del som förbjuder tillämpning av annat försiktighetsmått än gränsvärden i slutsatser om bästa tillgängliga teknik i tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS. 
  
 10Prop. 2016/17:146, s. 41. 
  
 11Klimatpolitiska rådet (2019), s. 40. 
  
 141 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Miljöbalkens krav på försiktighetsmått och bästa möjliga teknik 
  
 Enligt 2 kap. 3 § miljöbalken ska alla som bedriver eller avser att be- driva en verksamhet eller vidta en åtgärd utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. I samma syfte ska bästa möjliga teknik användas vid yrkesmäs- sig verksamhet. Dessa försiktighetsmått ska vidtas så snart det finns skäl att anta att en verksamhet eller åtgärd kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. Kraven får dock inte vara orimliga. 
  
 Försiktighetsprincipen utgör en central utgångspunkt i ett flertal internationella avtal och  
 EU-rättsakter 
  (se avsnitt 3.2.1). Den ut- trycks i 2 kap. 3 § miljöbalken och är enligt förarbetena12 miljöbal- kens grundläggande hänsynsregel som gäller för all verksamhet och alla åtgärder som omfattas av balkens tillämpningsområde. Principen innebär att redan risken för att skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön kan uppkomma medför att försiktighetsmått ska vidtas. 
  
 I miljöbalkens förarbeten13 avses med skador och olägenheter för miljön inte endast påverkan på grund av utsläpp eller störningar utan även misshushållning med naturresurser, energi eller material. I samma förarbeten anges att om det saknas kunskap om sambandet mellan verksamheten och olägenheten men det finns skäl att anta ett samband, bör bristen på bevisning om sambandet inte frita verksam- hetsutövaren från skyldighet att vidta skäliga åtgärder. 
  
 Enligt industriutsläppsdirektivet14 antas slutsatser om bästa till- gängliga teknik (Best Available Techniques – BAT) som ingår i s.k.  
 BREF-dokument. 
  Slutsatserna genomförs genom industriutsläpps- förordningen och gäller parallellt med tillståndet enligt miljöbalken. De beskrivs mer utförligt i avsnitt 3.2.5. 
  
 12Prop. 1997/98:45 del 1, s. 214, och del 2, s. 15. 
  
 13Prop. 1997/98:45 del 1, s. 210, och del 2, s. 15. 
  
 14Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industri- utsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar), (industriutsläpps- direktivet). 
  
 142 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 I miljöbalken används i stället begreppet bästa möjliga teknik. Bästa möjliga teknik måste enligt miljöbalkens förarbeten15 från tek- nisk och ekonomisk synpunkt vara industriellt möjlig att använda inom branschen i fråga. Det innebär att en teknisk lösning ska vara tillgänglig och inte bara förekomma på experimentstadiet. Den behö- ver dock inte finnas i Sverige. Det angivna utesluter enligt samma för- arbeten inte att det kan finnas andra tekniska system som håller sådan standard från miljöskyddssynpunkt att de kan få användas. Inne- börden av det utvecklas inte men utredningen tolkar skrivningen som att den är avsedd att motsvara industriutsläppsdirektivets utgångs- punkt att inte just de tekniker som anges och beskrivs i slutsatser om bästa tillgängliga teknik måste användas utan verksamhetsutövarna kan välja andra tekniker som ger åtminstone samma miljöprestanda. 
  
 Enligt miljöbalkens förarbeten16 torde det för befintliga verksam- heter ibland krävas en viss övergångstid för att införa en utrustning som motsvarar vad som kan anses vara bästa möjliga teknik. Vid valet av bästa möjliga teknik ska beaktas bl.a. möjligheten att genom val av metod begränsa miljöpåverkan. När det ska avgöras vad som är bästa möjliga teknik bör bedömningen även innefatta resultatet för miljön i stort. Hänsyn bör enligt samma förarbeten också tas till råvaror och energianvändning eftersom teknik som säkerställer ett miljösäkert uttag av råvaror, utnyttjar mindre miljöfarliga råvaror, använder återvunna produkter eller material eller som är energisnål kan vara bättre för miljön än en teknik som gör det möjligt att något minska utsläppen från själva verksamheten. 
  
 Vidare ska bästa möjliga teknik enligt miljöbalkens förarbeten17 utgöra en högre skyddsnivå än bästa tillgängliga teknik men begrep- pet bygger på samma grundprinciper (se även avsnitt 3.2.5). Slut- satser om bästa tillgängliga teknik ska, oavsett om de innehåller gränsvärden eller inte, utgöra referens när villkor i tillstånd fastställs enligt miljöbalken. 
  
 En skillnad mellan begreppen är att bedömningen av vad som utgör bästa möjliga teknik baseras på det aktuella läget medan slut- satser om bästa tillgängliga teknik i praktiken uppdateras mellan 10 och 15 år efter första publiceringen och därmed kan vara föråldrade. Villkor i tillstånd enligt miljöbalken gäller också vanligen totala ut- 
  
 15Prop. 1997/98:45 del 2, s. 17. 
  
 16Prop. 1997/98:45 del 1, s. 216, och del 2, s. 17. 
  
 17Prop. 1997/98:45 del 1, s. 218, och del 2, s. 17. 
  
 143 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 släpp under all sorts drift medan kraven enligt slutsatser om bästa tillgängliga teknik endast gäller för normala driftsförhållanden. 
  
 Bedömningen av vad som är bästa möjliga teknik ska ske tillsam- mans med den avvägning som görs enligt 2 kap. 7 § miljöbalken som väger in vad som utgör bästa tillgängliga teknik enligt industri- utsläppsdirektivet, säkerställer att tekniken har hunnit nå kommer- siell mognad, är ekonomiskt tillgänglig och möjlig att ställa som krav utan att riskera orimliga konkurrenshämmande effekter. 
  
 I förordningsmotiven till industriutsläppsförordningen (Fm 2013:1) anges att prövnings- eller tillsynsmyndigheten kan komma fram till att det är rimligt och miljömässigt motiverat att ställa mer långt- gående krav än de som framgår av slutsatser om bästa tillgängliga teknik som antagits enligt industriutsläppsdirektivet. Även arti- kel 14.4 industriutsläppsdirektivet anger att den behöriga myndig- heten får fastställa strängare tillståndsvillkor än de som går att uppnå genom användning av bästa tillgängliga teknik enligt antagna slut- satser. 
  
 Varför försiktighetsprincipen inte tillämpats på utsläpp av växthusgaser 
  
 Industriutsläppsdirektivet är ett s.k. minimidirektiv som tillåter med- lemsstaterna att tillämpa strängare skyddsåtgärder och bästa möjliga teknik innebär en striktare tillämpning av vilken teknik som kan krävas än bästa tillgängliga teknik. 
  
 Slutsatser om bästa tillgängliga teknik med gränsvärden för ut- släpp blir enligt 1 kap. 8 § industriutsläppsförordningen bindande efter fyra år och bryter rättskraften hos tillstånd enligt miljöbalken. När det gäller  
 BAT-slutsatser 
  med andra försiktighetsmått än gräns- värden ska verksamhetsutövaren enligt 1 kap. 10 § samma förord- ning ta hänsyn till dessa vid bedömningen av om anläggningen upp- fyller kraven i 2 kap. miljöbalken. Bedömningen utgör en del av egenkontrollen och redovisas till tillsynsmyndigheten genom miljö- rapporten.18 
  
 18Enligt 5 a § i Naturvårdsverkets föreskrifter om miljörapport (NFS 2016:8). 
  
 144 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 När EU:s utsläppshandelsdirektiv19 skulle införas klargjorde Euro- peiska kommissionen i en analys20 att  
 IPPC-direktivet21 
  (industri- utsläppsdirektivets föregångare) fortsatt skulle tillämpas fullt ut för anläggningar utanför EU ETS och att utsläppshandelssystemet inte får leda till en ökning av andra utsläpp över gränsvärdena. Kommis- sionen framhöll att gränsvärden för annan miljöpåverkan än klimat fortfarande ska sättas även om det begränsar utsläppen av de tre växt- husgaser som ingår i EU ETS. 
  
 Inför genomförandet av utsläppshandelsdirektivet i svensk rätt föreslog  
 FlexMex2-utredningen22 
  att krav på bästa möjliga teknik enligt 2 kap. 3 § miljöbalken inte skulle gälla för de verksamheter som ingick i EU ETS under försöksperioden  
 2005–2007. 
  FlexMex2- utredningen föreslog en ändring av 2 kap. 3 § miljöbalken för ett ut- tryckligt undantag men förde inget utvecklat resonemang om skälen till förslaget. 
  
 Regeringen föreslog23 sedan att villkor med krav på användning av bästa möjliga teknik inte ska få ställas om syftet är att begränsa utsläpp av koldioxid. Regeringen angav samtidigt att sådana krav som ställs av andra skäl fortfarande ska vara tillåtna i den handlande sektorn. Reger- ingen bedömde24 att dess förslag till ändring av 16 kap. 2 c § miljö- balken innebar att det därmed inte skulle finnas något behov av att föreslå en ändring av 2 kap. 3 § miljöbalken på sätt som FlexMex2- utredningen föreslagit, vilket Lagrådet dock ifrågasatte25. 
  
 Utformningen av 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen är vidare än förarbetena till genomförandet av EU ETS som anger att krav på bästa tillgängliga teknik inte ska få ställas om syftet är att begränsa utsläppen av koldioxid. Industriutsläppsförordningen anger26 i stället 
  
 19Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (utsläppshandelsdirek- tivet). 
  
 20Europeiska kommissionen,  
 Non-paper 
  on synergies between the EC emissions trading pro- posal, (COM(2001)581) and the IPPC Directive, 22.1.02 D(02)610019, s. 3. 
  
 21Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (Integrated Pollution Prevention and Control, IPPC- direktivet). 
  
 22SOU 2003:120, Handla för bättre klimat – tillstånd och tilldelning, m.m., Delbetänkande av  
 FlexMex2-utredningen, 
  s. 121 f och 186. 
  
 23Prop. 2003/04:132, Handel med utsläppsrätter, s. 34 och 50. 
  
 24Prop. 2003/04:132, s. 34 och 50. 
  
 25Prop. 2003/04:132, s. 105 och bilaga 6. 
  
 26Förordningsmotiven (Fm 2013:1) till industriutsläppsförordningen anger att slutsatser om bästa tillgängliga teknik inte bör utformas på ett sådant sätt att det införs krav när det gäller t.ex. utsläpp av koldioxid för sådana verksamheter som både är industriutsläppsverksamheter och omfattas av systemet med handel med utsläppsrätter, s. 30. 
  
 145 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 att ett utsläppsvärde eller annat försiktighetsmått i slutsatser om bästa tillgängliga teknik inte ska tillämpas på verksamheter i EU ETS om det innebär en begränsning av utsläppen eller genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxid- utsläpp. Utredningen tolkar bestämmelsen som att bästa möjliga teknik inte heller ska tillämpas om det begränsar utsläpp av perfluor- kolväten (PFC) och dikväveoxid (N2O), även om gränsvärden får sättas för sådana utsläpp för att förhindra betydande lokala för- oreningar. 
  
 Regeringen angav också i förarbetena27 att det var tillämpning av bästa möjliga teknik som verksamheter i EU ETS skulle undantas från medan industriutsläppsförordningen anger bästa tillgängliga teknik. Eftersom bästa möjliga teknik ska innebära en högre skyddsnivå skulle regeringens undantag kunna tolkas som vidare än industriut- släppsförordningens bestämmelse men det uttrycks inte i 16 kap. 2 c § miljöbalken utan bara i förarbetena. I industriutsläppsförordningen är i stället alla typer av försiktighetsmått i slutsatser om bästa till- gängliga teknik undantagna för de tre växthusgaser som omfattas av 
  
 EU ETS. 
  
 Morales m.fl. anser i sin kommentar till miljöbalken28 om 
  
 16 kap. 2 c § miljöbalken att utsläpp av växthusgaser regleras av den särskilda lagen om utsläppsrätter och att villkor enligt miljöbalken inte kan meddelas i sådana frågor. Författarna menar vidare att pröv- ningsmyndigheter varken kan föreskriva gränsvärden eller ställa krav på bästa möjliga teknik om syftet är att begränsa utsläpp av kol- dioxid. Det kan noteras att deras tolkning av 16 kap. 2 c § miljö- balken endast nämner förbud mot att föreskriva gränsvärden för utsläpp av koldioxid och inte perfluorkolväten eller dikväveoxid. 
  
 Mark- och miljööverdomstolen fann i sitt yttrande till regeringen den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Duncan att centrala delar av den vanliga prövningen enligt hänsynsreglerna har satts ur spel för verksamheter inom EU ETS och att krav på bästa möjliga teknik och villkor om utsläpp av koldioxid därmed inte kan ställas för sådana verksamheter. Yttrandet utgör dock inte praxis och som redogörs för nedan har utredningen en annan uppfattning. 
  
 27Prop. 2003/04:132, s. 35 och 50. 
  
 28Bengtsson, Wilson m.fl. (2020). 
  
 146 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 Industriutsläppsdirektivet omfattar utsläpp av växthusgaser 
  
 Det framförs i vissa sammanhang att industriutsläppsdirektivet inte styr utsläpp av växthusgaser. Europeiska kommissionen klargjorde29 dock inför genomförandet av EU ETS att  
 IPPC-direktivet, 
  som senare ersattes av industriutsläppsdirektivet, omfattade alla utsläpp av växthusgaser. Det faktum att artikel 9.1 industriutsläppsdirek- tivet förbjuder gränsvärden för utsläpp av växthusgaser visar också att sådana utsläpp som utgångspunkt omfattas av direktivet. 
  
 Även om det är i begränsad utsträckning finns  
 BREF-dokument 
  och  
 BAT-slutsatser 
  om utsläpp av växthusgaser. Till exempel antogs 2019 nya slutsatser om bästa tillgängliga teknik för livsmedels- branschen30 som bl.a. syftar till att förhindra utsläpp av växthusgaser genom att ange att köldmedier utan ozonnedbrytningspotential och med en låg global uppvärmningspotential ska användas. Köldmedier- nas klimatpåverkan ingår också i den pågående översynen av BREF- dokumentet för slakterier och anläggningar för animaliska bipro- dukter.31 De slutsatserna rör växthusgaser som inte omfattas av EU ETS men för produktion av organiska högvolymkemikalier syf- tar två  
 BAT-slutsatser32 
  specifikt till att minska utsläpp av bl.a. kol- dioxid. Även andra slutsatser om bästa möjliga teknik för t.ex. mini- mering av fackling av kemikalier och om kväveoxider kan bidra till minskade utsläpp av växthusgaser. I  
 BREF-dokumentet 
  för intensiv uppfödning av fjäderfä eller gris tas utsläpp av växthusgaser upp bl.a. i ett särskilt avsnitt.33 
  
 Utgångspunkten i  
 BREF-dokumentet 
  om avfallshantering34 är att förebygga att avfall uppstår och att det som ändå skapas ska åter- användas, återvinnas och hanteras så att det ger så liten miljöpåver- 
  
 29Europeiska kommissionen, 22.1.02 D(02)610019, s. 1. 
  
 30Europeiska kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/203 av den 12 november 2019 om fastställande av  
 BAT-slutsatser 
  för  
 livsmedels-, 
  dryckes- och mjölkindustrin, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 31Europeiska kommissionen, mötesrapport, Review of the Best Available Techniques (BAT) Reference Document for the Slaughterhouses and Animal  
 by-product 
  Industries, 19 september 2019. 
  
 32Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/2117 av den 21 november 2017 om fast- ställande av  
 BAT-slutsatser 
  för produktion av organiska högvolymkemikalier, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 33Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/302 av den 15 februari 2017 om faststäl- lande av  
 BAT-slutsatser 
  för intensiv uppfödning av fjäderfä eller gris, i enlighet med Europa- parlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 34Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2018/1147 av den 10 augusti 2018 om faststäl- lande av  
 BAT-slutsatser 
  för avfallsbehandling, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 147 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 kan som möjligt. Dokumentet anger att det även bidrar till att minska utsläppen av växthusgaser och att samförbränning av avfall som ersättning för fossila bränslen kan vara ett sätt att minska ut- släpp av växthusgaser. Även  
 BREF-dokumentet 
  för avfallsförbrän- ning tar upp klimatpåverkan.35 
  
 Det finns också ett  
 BREF-dokument 
  för energieffektivisering36 som är horisontellt så att det gäller alla branscher som omfattas av industriutsläppsdirektivet. Slutsatserna anger klimat som det första av tre huvudskäl till varför sådan effektivisering är viktig. Ökad energieffektivisering pekas ut som det snabbaste, mest effektiva och kostnadseffektiva sättet att komma till rätta med bl.a. klimatför- ändringarna. Slutsatserna riktar sig främst mot energiledningssystem och inte specifika tekniker men hänvisar till sektorsspecifika BREF- dokument som sätter miljöprestandanivåer även för energieffek- tivisering. I Sverige har krav på energieffektivisering ställts i vissa tillstånd med stöd av 2 kap. 5 § miljöbalken (se avsnitt 6.1.3). 
  
 Det har även antagits ett övergripande referensdokument37 enligt industriutsläppsdirektivet med riktlinjer för att hjälpa användare att välja det bästa miljöalternativet när det finns flera olika tekniska lös- ningar. Enligt riktlinjerna måste man välja ut den teknik som är mest effektiv när det gäller att uppnå den högsta skyddsnivån för miljön som helhet för att kunna fastställa vad som är bästa tillgängliga teknik. Riktlinjerna delar upp de olika föroreningar som bör beaktas i sju olika miljökategorier och global uppvärmning är en av dem. Referensdokumenten med slutsatser om bästa tillgängliga teknik för olika branscher hänvisar till riktlinjerna, och anger att hänsyn ska tas till klimateffekter när det fastställs vad som är bästa tillgängliga teknik. 
  
 För verksamheter utanför EU ETS kan slutsatser om bästa till- gängliga teknik tillämpas fullt ut, inklusive sådana som utgör gräns- värden. Detsamma gäller delar av verksamheter i EU ETS som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Det finns inte heller några begränsningar för sådana krav på verksamheter vare sig inom eller utanför EU ETS när det gäller utsläpp av växthusgaser som inte 
  
 35Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/2010 av den 12 november 2019 om fast- ställande av  
 BAT-slutsatser 
  för avfallsförbränning, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 36Europeiska kommissionen, Reference Document on Best Available Techniques for Energy Efficiency (ENE BREF), februari 2009. 
  
 37Europeiska kommissionen, Reference Document on Economics and  
 Cross-Media 
  Effects (ECM REF), juli 2006. 
  
 148 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 regleras av vare sig utsläppshandelsdirektivet eller industriutsläpps- direktivet. Det kan gälla t.ex. metan (CH4), fluorerade kolväten (HFC), svavelhexafluorid (SF6). 
  
 Sverige bör utnyttja utrymmet för att ställa teknikkrav 
  
 Industriutsläppsförordningens lydelse innebär att även slutsatser om bästa tillgängliga teknik med andra typer av försiktighetsmått än gränsvärden för utsläpp har undantagits från tillämpning för verk- samheter och växthusgaser som ingår i EU ETS. Regeringens ut- talande i förarbetena38 anger att verksamheter inom EU ETS ska vara undantagna från tillämpning av krav på bästa möjliga teknik enligt 2 kap. 3 § miljöbalken. Utsläppshandelsdirektivet ska dock enligt artikel 2 inte påverka tillämpningen av industriutsläppsdirektivets krav. Det gäller även slutsatser om bästa tillgängliga teknik, med undantag för att sådana slutsatser som innehåller gränsvärden inte får tillämpas på verksamheter i EU ETS om syftet är att begränsa utsläpp av de växthusgaser som omfattas av utsläppshandelssystemet. 
  
 Det svenska genomförandet av industriutsläppsdirektivet har bi- dragit till att det i praxis inte har ställts krav på användning av bästa möjliga teknik avseende utsläpp av växthusgaser, oavsett om verksam- heter ingår i EU ETS eller inte. För de verksamheter som ingår har synen varit att de hanteras genom utsläppshandelssystemet, vilket bekräftas i Mark- och miljööverdomstolens yttrande till regeringen den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Duncan. De tillstånd som ges enligt lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser omfat- tar dock inte någon bedömning av eller villkor kring utsläppens stor- lek utan syftar till att säkerställa att övervakning och rapportering sker på ett tillförlitligt sätt. 
  
 Det finns inget stöd i  
 EU-rätten 
  för det svenska genomförandet 
  
 i1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen som säger att verksam- heter i EU ETS ska vara undantagna från krav på bästa tillgängliga teknik avseende de växthusgaser som omfattas av utsläppshandels- systemet. Det finns inte heller stöd för att de ska vara helt undan- tagna från krav på bästa möjliga teknik avseende utsläpp av sådana gaser enligt 2 kap. 3 § miljöbalken. Med förbud mot både att be- gränsa användningen av fossila bränslen (se avsnitt 6.1.5) och att 
  
 38Prop. 2003/04:132, s. 34 och 50. 
  
 149 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 tillämpa slutsatser om bästa tillgängliga teknik samt bästa möjliga teknik möjliggör svensk lagstiftning en lägre skyddsnivå än vad EU- rätten innebär. 
  
 Det kan ifrågasättas om förbudet mot gränsvärden är förenligt med försiktighetsprincipen som utsläppshandelsdirektivet bygger på. Det har framförts i doktrinen39 att EU ETS som styrmedel inte utgår från försiktighetsprincipen eftersom ett visst antal utsläpps- rätter utfärdas oavsett om det hade gått att undvika utsläppen de tillåter eller inte. Industriutsläppsdirektivet anses däremot ha försik- tighetsprincipen som utgångspunkt genom att det t.ex. bygger på att förebyggande åtgärder ska vidtas. Förbudet mot gränsvärden för utsläpp av växthusgaser för verksamheter i EU ETS i artikel 9.1 är utifrån den tolkningen ett undantag från försiktighetsprincipen. Det svenska genomförandet innebär ytterligare avsteg från försiktighets- principen jämfört med artikel 9 1 industriutsläppsdirektivet. 
  
 Utredningen föreslår därför att 1 kap. 11 § industriutsläppsför- ordningen ändras så att den bara förbjuder tillämpning av gränsvärden i slutsatser om bästa tillgängliga teknik om syftet är att begränsa direkta utsläpp av de växthusgaser som ingår i EU ETS från verksam- heter i utsläppshandelssystemet. På det sättet anpassas miljöbalken till  
 EU-rättens 
  lydelse och innebörd och bidrar i större utsträckning till att de svenska klimatmålen kan nås. 
  
 Naturvårdsverket bedömer40 att de långa tidsintervallen för upp- datering av slutsatser om bästa tillgängliga teknik inte är förenliga med behovet av att stimulera innovationer och att identifiera vad som utgör sådan teknik för nya industriella processer. Utredningen anser att det även fortsatt är viktigt att bedömningen av vad som är bästa möjliga teknik i varje enskilt fall bör utgå från det aktuella läget i stället för de ibland föråldrade slutsatserna om bästa tillgängliga teknik och att vad som är tillgängligt ska grundas på en internationell utblick över vilken teknik som finns. 
  
 Med utredningens föreslagna ändringar i 2 kap. 3 § miljöbalken tydliggörs att villkor om bästa möjliga teknik kan ställas även för verksamheter i EU ETS. Om villkorens syfte är att begränsa utsläpp av de växthusgaser som omfattas av utsläppshandelssystemet behö- ver de dock utformas så att de inte utgör sådana gränsvärden som anges i 16 kap. 2 c § miljöbalken. 
  
 39Epiney, Simmons (2012), s.  
 24–25. 
  
 40Naturvårdsverket (2020b), s. 57. 
  
 150 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 Villkor om bästa möjliga teknik har ställts i tillstånd sedan miljö- balkens tillkomst för annan miljöpåverkan än klimat och har inte lett till att det ställs orimliga krav på verksamhetsutövarna. Teknikkrav avseende utsläpp av växthusgaser balanseras på motsvarande sätt efter- som de utformas och bedöms enligt samma bestämmelser, inklusive rimlighetsavvägningen i 2 kap. 7 § miljöbalken. Utredningen bedömer att även annan teknik än den som teknikkravet anger ska få användas om det ger minst samma nivå av miljöskydd, i enlighet med skrivning- arna i miljöbalkens förarbeten41. Det är utgångspunkten i industri- utsläppsdirektivet och skulle skapa flexibilitet för verksamhets- utövarna samt främja utveckling och användning av ny teknik. 
  
 Ökad tillämpning av teknikkrav kan driva på spridning och användning av ny teknik i Sverige och bidra till vad som anses vara bästa tillgängliga teknik enligt industriutsläppsdirektivet, vilket kan leda till att motsvarande krav ställs på verksamheter även i andra medlemsstater. 
  
 6.1.3Hushållningsprincipen 
  
 Utredningens förslag: Det ska läggas till i 2 kap. 5 § miljöbalken att hushållning även ska ske med material. Dessutom ska åter- vunna eller förnybara råvaror och material användas i första hand om det leder till minskad miljö- och klimatpåverkan. 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Omfattningen och tillämpningen av hushållningsprincipen 
  
 Enligt 1 kap. 1 § andra stycket 5 ska miljöbalken tillämpas så att bl.a. återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med mate- rial, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp uppnås. Enligt miljöbalkens förarbeten42 är femte punkten inte begränsad till rå- varor utan omfattar även andra resurser eftersom ett ekologiskt hållbart samhälle kräver en ökad resurseffektivisering, vilket kom- mer till uttryck i 2 kap. 5 § miljöbalken. 
  
 41Prop. 1997/98:45 del 2, s. 17. 
  
 42Prop. 1997/98:45 del 2, s. 9. 
  
 151 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 I 2 kap. 5 § miljöbalken preciseras att alla som bedriver en verk- samhet eller vidtar en åtgärd ska hushålla med råvaror och energi samt utnyttja möjligheterna att minska mängden avfall, minska mängden skadliga ämnen i material och produkter, minska de nega- tiva effekterna av avfall och återvinna avfall. Dessutom ska förnybara energikällor användas i första hand. 
  
 Förarbetena till miljöbalken43 anger att hushållningsprincipen innebär att all verksamhet ska bedrivas och alla åtgärder vidtas på ett sådant sätt att råvaror och energi används så effektivt som möjligt och förbrukningen minimeras. Att tillämpa hushållningsprincipen innebär exempelvis att en resurs- och energisnål process används vid tillverkning av varor. Hushållningsprincipen har såvitt gäller råvaror och produkter på olika sätt nära samband med kretsloppsprincipen som innebär att vad som utvinns ur naturen ska användas, åter- användas, återvinnas och bortskaffas på ett uthålligt sätt med minsta möjliga resursförbrukning och utan att naturen skadas. 
  
 Hushållning med råvaror och energi samt utnyttjande av möj- ligheterna till återanvändning och återvinning ska enligt förarbe- tena44 ingå som en del i de överväganden som ska göras för miljö- farlig verksamhet. I vissa fall kan olika miljöaspekter stå i strid med varandra. Enligt samma förarbeten måste en avvägning alltid göras i det enskilda fallet av vad som ger den totalt sett bästa effekten med avseende på balkens mål. Utgångspunkt ska tas i den kunskap som finns på området vid varje tid. Vad gäller energi tar hushållnings- principen sikte på såväl energiproduktion som energianvändning, att spara på energin i samband med tillverkning av produkter och att utnyttja energiinnehållet i biprodukter och avfall. Bestämmelsen utgår från egenvärdet i resurshushållning och inte från föroreningar eller annan miljöpåverkan från verksamheten. Att förnybara energi- källor ska användas i första hand är enligt samma förarbeten knutet till hushållningsprincipen genom att förnybara källor i många fall är den bästa hushållningen med ändliga resurser men hushållning ska ske även med förnybar energi. 
  
 I förarbetena till miljöbalken45 uttalade regeringen även att när det ska avgöras vad som är bästa möjliga teknik enligt 2 kap. 3 § miljöbalken bör bedömningen även innefatta resultatet för miljön i 
  
 43Prop. 1997/98:45 del 1, s. 220 f, och del 2, s.  
 20–21. 
  
 44Prop. 1997/98:45 del 1, s. 223, del 2 s. 21 och prop. 2015/16:166, Avfallshierarkin, s. 58 f. 
  
 45Prop. 1997/98:45 del 1, s.  
 216–217. 
  
 152 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 stort. Regeringen uttryckte att hänsyn också bör tas till råvaror och energiförbrukning så att den teknik som utnyttjar mindre miljö- farliga råvaror eller exempelvis återvunna produkter eller som är energisnål kan vara bättre för miljön än en teknik som gör det möj- ligt att något minska utsläppen. Utredningens förslag till tillägg i 2 kap. 5 § miljöbalken ska därför ses i relation till förtydligandet om att krav på användning av bästa möjliga teknik för minskade utsläpp av växthusgaser kan ställas enligt 2 kap. 3 § miljöbalken och under- stryker ytterligare vikten av ett helhetsperspektiv. 
  
 I praxis har villkor som påverkar utsläpp av växthusgaser ställts i mycket liten utsträckning enligt 2 kap. 5 § miljöbalken, förutom krav på energieffektivisering som ställts i en del fall. Det torde ha sin bakgrund i att sådana utsläpp har ansetts vara undantagna från centrala delar av prövningen enligt hänsynsreglerna i 2 kap. miljö- balken för verksamheter i EU ETS, vilket också har lett till att sådana villkor i princip inte heller ställts för verksamheter utanför EU ETS. 
  
 Mark- och miljööverdomstolens yttrande till regeringen den 
  
 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Duncan utgör inte praxis men domstolen såg i det ärendet begränsat utrymme att tillämpa hushållnings- och kretsloppsprinciperna i 2 kap. 5 § miljöbalken eftersom verksamheten byggde på förädling av  
 icke-förnybara 
  rå- varor. Domstolen bedömde att det utgör en god hushållning att för- ädla restolja till mer kvalificerade produkter. 
  
 Energieffektivisering är centralt för att klimatmålen ska nås 
  
 Kravet på hushållning med energi finns redan i den nuvarande ut- formningen av 2 kap. 5 § miljöbalken. Hur bestämmelsen tillämpas påverkas dock av utredningens övriga förslag och hushållning med både fossil och förnybar energi är centralt för att minimera klimat- förändringarna. 
  
 Utgångspunkten är att kravet på energihushållning gör att villkor kan ställas om både energihushållande och energieffektiviserande åt- gärder. Det kan påverka utsläppen av växthusgaser vid den verk- samhet som vidtar åtgärder men också indirekt i energisystemet om användningen av förnybar energi minskar i en verksamhet och kan användas av andra verksamheter där den ersätter fossil energi. 
  
 153 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU:s energieffektiviseringsdirektiv lägger fast ett mål om att EU totalt ska nå 32,5 procents energieffektivisering till 2030. Målet är inte fördelat mellan medlemsstaterna men innebär krav på att de ska genomföra åtgärder för att bidra till målet. Europeiska kommis- sionen har också inom ramen för den Europeiska gröna given ut- tryckt att energieffektivitet måste prioriteras.46 
  
 Kommissionen angav inför genomförandet av EU ETS att IPPC- direktivet (som ersatts av industriutsläppsdirektivet) kräver att energieffektivitet ska regleras i tillståndsgivningen och att EU ETS inte påverkar de kraven.47 En grundläggande skyldighet för med- lemsstaterna enligt artikel 11 f industriutsläppsdirektivet är att se till att det vidtas åtgärder för energieffektivisering. 
  
 Det finns också s.k. horisontella slutsatser om bästa tillgängliga teknik för energieffektivisering som har antagits enligt  
 IPPC-direk- 
  tivet. De är sektorsövergripande och ska tillämpas för alla sektorer som täcks av direktivet, även de verksamheter som ingår i EU ETS.  
 EU-kommissionen 
  har framfört att det bör ingå i översynen av industriutsläppsdirektivet att se om tillämpningen av krav på energi- effektivisering behöver stärkas.48 
  
 Enligt artikel 9.2 industriutsläppsdirektivet får medlemsstaterna dock välja att inte införa krav på effektiv energianvändning för för- bränningsanläggningar eller andra anläggningar som avger koldioxid på platsen. Sverige har valt att inte använda den möjligheten till undantag. 
  
 Miljöbalken gäller parallellt med annan lagstiftning, t.ex. lagen (2014:266) om energikartläggning i stora företag som är en del i att uppfylla de krav som energieffektiviseringsdirektivet ställer på med- lemsstaterna. Enligt lagen är stora företag skyldiga att göra energi- kartläggningar minst vart fjärde år som innehåller förslag på kost- nadseffektiva åtgärder för att minska deras kostnader samt minska energianvändningen och därmed öka energieffektiviteten. Lagen innebär dock inte krav på att de föreslagna åtgärderna ska genom- föras. Ett annat exempel är lagen (2014:268) om vissa kostnads- nyttoanalyser på energiområdet enligt vilken de som omfattas enligt 22 kap. 1 § miljöbalken inte kan söka nytt tillstånd utan att ha gjort 
  
 46COM(2019) 640. 
  
 47Europeiska kommissionen, 22.1.02 D(02)610019, s. 3. 
  
 48Commission staff working document, Evaluation of the Industrial Emissions Directive, SWD(2020) 181 final, t.ex. s. 77. 
  
 154 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 en godkänd analys av potentialen för användning av högeffektiv kraftvärme, fjärrvärme eller fjärrkyla och spillvärme från industrin. 
  
 I de fall villkor med större påverkan på utsläpp av växthusgaser har ställts har det främst gällt krav på energieffektivisering.49 I till- stånd enligt miljöbalken föreskrivs normalt ett s.k. allmänt villkor om att verksamheten ska bedrivas i huvudsaklig överensstämmelse med vad sökanden har uppgett i ansökan eller åtagits sig under pröv- ningsprocessen, se t.ex. Mark- och miljööverdomstolens dom den 7 oktober 2014 i mål nr M  
 75-14. 
  Om verksamhetsutövaren har åtagit sig att genomföra åtgärder för energieffektivisering måste det följas. Sådana åtaganden behöver dock vara tydligt angivna för att det ska kunna bedömas i tillsynen om de är i huvudsaklig överens- stämmelse med vad som angivits i ansökan. 
  
 För främst energiintensiv processindustri har specifika krav ställts på energihushållning genom t.ex. begränsning av energianvändning i form av bränsle, värme eller el, som i t.ex. MÖD 2007:56 och i Mark- och miljööverdomstolens dom den 19 januari 2016 i mål nr M 3173- 
  
 15.Det ger verksamhetsutövaren flexibilitet att välja hur de vill nå målet men det kan vara svårt att bedöma vilken nivå kraven bör läggas på för att vara tillräckligt effektiva och samtidigt ge marginal för förändringar i produktionen. 
  
 Krav på energieffektivisering har också ställts i form av villkor om tekniska åtgärder som i t.ex. Mark- och miljööverdomstolens dom den 4 december 2014 i mål nr M  
 195-14 
  och Mark- och miljööver- domstolens dom den 2 juli 2019 i mål nr M  
 7582-18. 
  En fördel med tekniska villkor är att de är tydliga och kan följas upp. De kan dock låsa verksamhetsutövaren till en viss teknik men det kopplar till krav på bästa möjliga teknik enligt 2 kap. 3 § miljöbalken som utred- ningen bedömer kan formuleras så att annan teknik får användas om den ger minst samma nivå av miljöskydd (se avsnitt 6.1.2). 
  
 Ett annan möjlighet är att använda energihushållningsplaner, se t.ex. MÖD 2009:17. Sådana planer behöver dock inte innehålla krav på att verksamheten genomför åtgärder. I en del fall har det dele- gerats till tillsynsmyndigheterna att föreskriva villkor om genom- förande av åtgärder enligt energihushållningsplaner. I t.ex. Mark- och miljööverdomstolens dom den 13 mars 2019 i mål nr M  
 5414-18 
  
 49Den följande genomgången av olika typer av krav på energieffektivisering baseras på Naturvårdsverket (2020c) och Energimyndighetens vägledningar om energieffektivisering  
 www.energimyndigheten.se/energieffektivisering/jag-vill-energieffektivisera-min-organisation/ 
  
 vagledning-och-hjalp/. 
  
 155 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 och dom den 28 november 2019 i mål M  
 3434-18 
  fann domstolen att det inte borde föreskrivas i villkor i tillståndet utan att successiva åtgärder för att minska energianvändningen bättre kunde hanteras inom ramen för tillsynen och den energihushållningsplan som bola- get skulle ta fram. 
  
 Vid en bedömning av vilka krav som kan vara rimliga att ställa ska en avvägning göras enligt 2 kap. 7 § miljöbalken mellan kostnaderna för en åtgärd eller anläggning och nyttan av energihushållningen inklusive de minskade utsläppen. 
  
 Enligt 16 kap. 2 c § miljöbalken får villkor om gränsvärden inte sättas för verksamheter och växthusgaser som omfattas av EU ETS. Det gäller dock bara om syftet med gränsvärdet är att begränsa sådana gaser. Med den nuvarande utformningen av bestämmelsen får det inte heller föreskrivas villkor som reglerar användning av fossilt bränsle i syfte att minska koldioxidutsläpp. Energihushållning syftar till mer än att enbart förhindra koldioxidutsläpp och ska tillämpas på all energianvändning. Därmed kan även gränsvärden sättas för både verksamheter inom och utanför EU ETS för energianvändning så länge inte villkorens syfte är att begränsa koldioxidutsläppen, se MÖD 2007:56. Utredningen föreslår också att förbudet mot begräns- ning av användning av fossila bränslen i 16 kap. 2 c § miljöbalken ska tas bort vilket ytterligare tydliggör utrymmet för att ställa krav om bränsleanvändning. 
  
 Mark- och miljööverdomstolen har också behandlat hur miljö- balken förhåller sig till andra styrmedel och har funnit att det vid tillståndsprövning kan finnas behov av att reglera energihushållning utöver den reglering som sker genom generella styrmedel som EU ETS, se t.ex. MÖD 2008:23 och MÖD 2014:42. 
  
 Utredningens bedömning är att det redan finns verktyg för att ställa krav på åtgärder för energieffektivisering men att de behöver tillämpas mer konsekvent. Det krävs för att säkerställa att hus- hållning med både fossil och förnybar energi sker i den utsträckning som behövs för att energi- och klimatmålen ska kunna nås. Det kan vara önskvärt att kombinera olika typer av krav. I de fall det är lämpligt bör särskilda villkor om energihushållning ställas i tillstånd. När det är mer ändamålsenligt bör energihushållningsplaner använ- das men på miljöbalkens andra tillämpningsområden räcker det inte att verksamhetsutövare tar fram en plan utan åtgärder. För att bli verkningsfulla bör energihushållningsplaner därför förenas med 
  
 156 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 delegation till tillsynsmyndigheten att ställa successiva villkor om åtgärder. 
  
 Krav på användning av förnybar energi bör tillämpas 
  
 Liksom kravet på energihushållning finns redan kravet på att förny- bar energi ska användas i första hand i 2 kap. 5 § miljöbalken. Ut- rymmet för att tillämpa bestämmelsen vidgas av utredningens övriga förslag. 
  
 När EU ETS skulle införas i Sverige bedömde regeringen enligt förarbetena50 att det nya styrmedlets effektivitet borde begränsas så lite som möjligt. Regeringen fann att valet av energikälla vanligtvis har mycket stor betydelse för en anläggnings koldioxidutsläpp, varför t.ex. krav på begränsad användning av fossila bränslen skulle vara problematiska i relation till handelssystemets funktion. Reger- ingen konstaterade dock att miljöbalkens möjligheter att ställa krav på verksamheter bl.a. avseende användning av förnybara bränslen kan ha andra syften än att minska utsläpp av koldioxid. Regeringen bedömde att ett upprätthållande av miljöbalkens regel om förnybara energikällor inte skulle stå i strid med  
 EU-rätten 
  eftersom de inte omfattades av vare sig  
 IPPC-direktivet 
  eller utsläppshandelsdirek- tivet och att frågan därför borde anses vara oreglerad i gemenskaps- rätten. Därför betraktades den svenska bestämmelsen i 2 kap. 5 § miljöbalken inte som en strängare åtgärd än  
 EU-rätten, 
  utan som en annan åtgärd. Regeringen ansåg att frågan om en eventuell ändring i miljöbalken behövde studeras ytterligare och regeringen avsåg att återkomma till riksdagen i frågan. Bestämmelsen fick därför stå kvar oförändrad även om regeringen bedömde att den inte föreföll stå i samklang med utsläppshandelsdirektivets målsättning om att minsk- ningen av koldioxidutsläppen ska ske på ett kostnadseffektivt sätt. Det har inte gjorts någon senare ändring av 2 kap. 5 § miljöbalken i den delen. 
  
 Regeringen valde dock att, i tillägg till utsläppshandelsdirektivets och industriutsläppsdirektivets förbud mot gränsvärden för de verk- samheter och växthusgaser som ingår i EU ETS, också förbjuda begränsning av användning av fossila bränslen om syftet är att be- 
  
 50Prop. 2003/04:132, s.  
 34–35 
  och 50. 
  
 157 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 gränsa utsläpp av koldioxid (se 16 kap. 2 c §, 24 kap. 20 §, 26 kap. 9 § miljöbalken och 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen). 
  
 Sedan dess har EU antagit det s.k. förnybartdirektivet51 som ställer upp både ett övergripande mål för andelen förnybar energi av den slutliga energiförbrukningen inom EU till 2030 och bl.a. mål för transportsektorn som medlemsstaterna ska bidra till att uppfylla. Kommissionen har också uttryckt inom ramen för den gröna given52 att förnybar energi kommer att spela en viktig roll i omställningen och att översynen av industriutsläppsdirektivet ska inkludera att stödja en hållbar och cirkulär biobaserad sektor genom genomföran- det av handlingsplanen för bioekonomi. Kommissionen ska också lägga fram förslag till översyn av förnybartdirektivet i juni 2021 vilket kan väntas leda till ytterligare skärpningar. 
  
 Kravet i 2 kap. 5 § om att förnybara energikällor ska användas i första hand har knappt tillämpats i praxis. I MÖD 2015:27 konsta- terade dock Mark- och miljööverdomstolen att miljönyttan, i form av minskade utsläpp av växthusgaser, av att övergå från oljeeldning till uppvärmning med värmepump var beaktansvärd trots att det rörde en mindre verksamhet. Föreläggande om byte av värmekälla ansågs därför inte vara orimligt. 
  
 Utredningens förslag som beskrivs i avsnitt 6.1.5 innebär att 
  
 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § miljöbalken samt 1 kap. 11 § industri- utsläppsförordningen ändras i den del som i dag förbjuder villkor som begränsar mängden använt fossilt bränsle i verksamheter som ingår i EU ETS om villkoren syftar till att begränsa utsläpp av kol- dioxid. De föreslagna ändringarna tydliggör möjligheten att ställa villkor om användning av förnybara bränslen. Förbudet i 16 kap. 2 c § miljöbalken mot gränsvärden för direkta utsläpp av de växthus- gaser som ingår i EU ETS gäller också bara om syftet är att minska just sådana utsläpp (se kapitel 5). 
  
 Utredningen bedömer att förbudet mot att reglera använd mängd fossila bränslen i 16 kap. 2 c § miljöbalken har varit ett skäl till att bestämmelsen om att använda förnybara energikällor i första hand knappt har tillämpats i praxis. Den har dessutom inte tillämpats för vare sig verksamheter inom eller utanför EU ETS och oavsett om syftet med sådana villkor vore att begränsa utsläpp av de växthus- 
  
 51Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främ- jande av användningen av energi från förnybara energikällor (förnybartdirektivet). 
  
 52Meddelande från Europeiska kommissionen, Den Europeiska gröna given, COM(2019) 640 av den 11 december 2019, s.  
 6–7. 
  
 158 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 gaser som omfattas av EU ETS eller inte. Omställningen från fossil till förnybar energi är central för att klimat- och energimålen ska kunna nås och är i linje med EU ETS överordnade syfte om att minska utsläppen av växthusgaser. Utredningen bedömer att krav på användning av förnybara bränslen passar väl in i tillståndsprövningen enligt miljöbalken så att det blir en helhetssyn på utsläpp av växt- husgaser från den verksamhet eller åtgärd som prövningen avser. 
  
 Behov av tillägg om råvaror och material 
  
 Det framgår inte av förarbetena till miljöbalken varför 1 kap. 1 § andra stycket femte punkten miljöbalken tar upp hushållning med material, råvaror och energi medan 2 kap. 5 § miljöbalken bara speci- ficerar råvaror och energi, trots att beskrivningen av bestämmelsens omfattning i förarbetena synes omfatta material. 
  
 Bestämmelsen i 2 kap. 5 § miljöbalken om hushållning med rå- varor har tillämpats mycket sparsamt på utsläpp av växthusgaser. Mark- och miljödomstolen i Vänersborgs tingsrätt fann dock i dom53 den 30 mars 2017 i mål nr M  
 2840-16 
  att motivet för att använda förnyelsebara råvaror för vätgasproduktion till ersättning av natur- gas, förutom minskade utsläpp av klimatpåverkande koldioxid, även var resurshushållning i enlighet med 2 kap. 5 § miljöbalken. Rogers stolen ansåg sig därför inte förhindrad av 16 kap. 2 § andra stycket miljöbalken (nuvarande 16 kap. 2 c § miljöbalken) att föreskriva om användning av förnybara råvaror men bedömde att det i det aktuella fallet saknades tekniska möjligheter som motiverade sådana villkor. 
  
 Inom EU har ett flertal olika regleringar och styrande dokument antagits som gäller användning av råvaror och material. EU:s hand- lingsplan för cirkulär ekonomi från 201554 bidrar till att minska ut- släppen av växthusgaser eftersom den innehåller en mängd åtgärder för att återanvända och återvinna produkter, material och resurser, vilket samtidigt minskar behovet av ny råvara och minskar avfall och restprodukter. Det innehöll också ett förslag som ledde till revider- ing av sex direktiv på avfallsområdet (avfallspaketet).55 
  
 53Domen vann laga kraft den 20 april 2017. 
  
 54Meddelande från kommissionen, Att sluta kretsloppet – en  
 EU-handlingsplan 
  för den cirkulära ekonomin, COM(2015) 614 final, 2 december 2015. 
  
 55Se mer under www.ec.europa.eu/environment/waste/target_review.htm. 
  
 159 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 I mars 2020 presenterade kommissionen en ny strategi56 för att stärka genomförandet av en cirkulär ekonomi, genom att bl.a. göra hållbara produkter till norm inom EU och minska avfall. Även t.ex. ekodesigndirektivet57 ställer krav på produkters miljöprestanda och energianvändning ur ett livscykelperspektiv. 
  
 Kommissionen har också inom ramen för den Europeiska gröna given58 aviserat att förslagen till översynen av industriutsläppsdirek- tivet som ska presenteras 2021 ska vara i linje med målen i EU:s industristrategi.59 Det innebär att översynen bl.a. ska bedöma alter- nativ för att ytterligare främja cirkularitet i industriprocesser. 
  
 Regeringens strategi för cirkulär ekonomi60 anger bl.a. att om- ställningen till en cirkulär ekonomi ska bidra till att nå miljö- och klimatmålen, samt de globala målen i Agenda 2030. Enligt strategin har en cirkulär ekonomi stor potential att minska resursanvänd- ningen och därmed begränsa klimat- och miljöpåverkan. Strategin framhåller också konkurrensfördelarna med en tidig omställning för svenska företag. 
  
 Utredningen bedömer att det finns ett värde i att förtydliga i 2 kap. 5 § miljöbalken att hushållning ska ske även med material eftersom det torde vara vanligt att det uppfattas som ett mer pro- cessat och förädlat stadium än råvaror. Varken i EU:s rättsakter eller i svensk lagstiftning finns definitioner som skiljer råvaror från mate- rial eller vad som är primära respektive sekundära sådana. I reger- ingens strategi för cirkulär ekonomi och de färdplaner som tagits fram inom ramen för Fossilfritt Sverige61 kombineras begreppen på olika sätt. 
  
 Eftersom begreppen råvaror och material används inom en rad olika områden bedömer utredningen att detta delbetänkande inte är rätt plats att introducera nya definitioner. Begreppen är dessutom förknippade med avfallslagstiftningen och utredningens förslag ska 
  
 56Meddelande från kommissionen, En ny handlingsplan för den cirkulära ekonomin – För ett renare och mer konkurrenskraftigt Europa, COM(2020) 98 final, 11 mars 2020. 
  
 57Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG av den 21 oktober 2009 om upprät- tande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (eko- designdirektivet). 
  
 58COM(2019) 640, s.  
 6–7. 
  
 59Meddelande från Europeiska kommissionen, En ny industristrategi för EU, COM(2020) 102 final, 10 mars 2020. 
  
 60Cirkulär ekonomi – strategi för omställningen i Sverige,  
 www.regeringen.se/informationsmaterial/2020/07/cirkular-ekonomi---strategi-for- 
  
 omstallningen-i-sverige/, 
  s. 6. 
  
 61Färdplan för fossilfri konkurrenskraft – Återvinningsindustrin, 2 mars 2020,  
 www.fossilfrittsverige.se/wp-content/uploads/2020/09/ffs_atervinningsbranschen.pdf. 
  
 160 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 inte påverka avfallsdefinitionen. Efter samråd med Regeringskans- liet, myndigheter och branschorganisationer använder därför utred- ningen begreppen råvaror och material som redan finns i 1 kap. 1 § miljöbalken. 
  
 Utredningen föreslår ett tillägg i 2 kap. 5 § miljöbalken om att återvunna eller förnybara råvaror och material ska användas i första hand om det leder till minskad miljö- och klimatpåverkan eftersom det kan ge ett väsentligt bidrag till att minska utsläppen av växt- husgaser och dessutom till den cirkulära ekonomin. Bestämmelsen ska dock inte tillämpas så att verksamheter vars affärsidé är utvin- ning eller förädling av primära råvaror förhindras från att göra detta. 
  
 Återvunna eller förnybara råvaror och material är inte alltid det bästa alternativet ur miljö- och klimatsynpunkt. Som exempel kan en återvunnen råvara ha ett högre livscykelutsläpp än en primär, t.ex. för att en återvunnen råvara behöver transporteras en lång väg. Pröv- ningsmyndigheten behöver därför göra en bedömning i varje enskilt fall av om användning av återvunna eller förnybara råvaror och material ger ökad miljö- och klimatnytta jämfört med alternativen. En sådan bedömning kan behöva ta bred hänsyn till olika aspekter och utgå från ett livscykelperspektiv. 
  
 Det är inte en avvägning av miljöintressen mot klimatintressen som ska göras enligt bestämmelsen utan en samlad bedömning av nyttan av olika alternativ ur både miljö- och klimatsynpunkt. Det är därmed en annan bedömning än den rimlighetsavvägning som också ska göras enligt 2 kap. 7 § miljöbalken i prövningen, där nyttan av en skyddsåtgärd vägs mot kostnaderna för sådana åtgärder och villkor får ställas om det inte kan anses orimligt. 
  
 Eftersom både den tekniska och ekonomiska utvecklingen går snabbt på området bedömer utredningen att det är lämpligast att det utvecklas närmare i förordningar eller föreskrifter som antas med stöd av 9 kap. 5 § miljöbalken hur bestämmelsen ska tillämpas. 
  
 EU-rätten 
  ger utrymme för utredningens förslag 
  
 Utredningens förslag om ändringar i miljöbalken tydliggör att det är möjligt att ställa bindande villkor om t.ex. energieffektiviserande åtgärder, förbrukningsnivåer och materialanvändning både för verk- samheter inom och utanför EU ETS. 2 kap. 5 § miljöbalken behöver 
  
 161 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 dock omsättas i praxis för att ge effekt på utsläppen av växthusgaser och den cirkulära ekonomin. Liksom när det gäller krav på andra områden som ställs enligt hänsynsreglerna kommer prövningsmyn- digheten att behöva göra en rimlighetsavvägning enligt 2 kap. 7 § första stycket miljöbalken som innebär att krav bara behöver upp- fyllas i den utsträckning det inte kan anses orimligt. 
  
 IVL Svenska Miljöinstitutet62 gör i en underlagsrapport som utredningen beställt bedömningen att med försiktighetsprincipen i 2 kap. 3 § miljöbalken och kravet på hushållning med energi och resurser samt att förnybar energi ska användas i första hand enligt 2 kap. 5 § miljöbalken, skulle vissa krav kunna ställas på utsläpp av växthusgaser från den handlande sektorn redan i dag. Visst tolk- ningsstöd för hänsynsreglerna finns också genom att begränsad klimatpåverkan utgör ett av de svenska miljömålen. Så har det dock inte tillämpats i praxis. IVL anser att villkor kring teknik som bygger på användning av förnybara material och bränslen, om energieffek- tiva system och om god hushållning av resurser i övrigt inte innebär en försämrad funktion för EU ETS. IVL menar att sådana villkor bör tillåtas eftersom de inbegriper ett klimatsyfte. 
  
 Även Naturvårdsverket konstaterar att miljöbalken inklusive 2 kap. 5 § kan tillämpas vid tillståndsprövning och tillsyn så att klimatpåverkan från verksamheter minskar men att det hittills skett i liten utsträckning. Naturvårdsverket bedömer att det sannolikt beror på att det finns en osäkerhet om hur miljöbalken kan tillämpas för klimatomställning och att det genom en utvecklad tillämpning finns möjligheter att minska klimatpåverkan från verksamheter och åtgärder. 63 
  
 Mot bakgrund av analysen i kapitel 5 bedömer utredningen att villkor om val av bränsle, material och råvaror inte kan anses inskränka EU ETS mål om att utsläppsminskningar ska ske på ett kostnadseffektivt sätt i högre grad än mycket av den övriga styrning och nationella lagstiftning som redan tillämpas inom den handlande sektorn. Sådana krav kan därmed ställas på både verksamheter inom EU ETS och de som ligger utanför även om de kan ha viss påverkan på kostnadseffektiviteten. 
  
 Det är dessutom i linje med vad kommissionen uttryckt och de svenska förarbetena till genomförandet av EU ETS att villkor ska 
  
 62Romson, Coleman m.fl. (2020), s. 6 och 10. 
  
 63Naturvårdsverket (2020c). 
  
 162 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 ställas om de har ett bredare syfte än att begränsa utsläpp av växt- husgaser. Omställningen till förnybar energi och till en cirkulär eko- nomi är central för att hållbarhetsmål inklusive klimatmål ska kunna nås och krav för att genomföra den är i överensstämmelse med EU ETS överordnade syfte om att minska utsläppen av växthus- gaser. 
  
 Enligt  
 Carey 
  med den ändring som gjordes 201465 ska en miljökonsekvensbeskrivning tas fram för alla offentliga och pri- vata projekt som ska identifiera, beskriva och bedöma de direkta och indirekta effekterna av ett projekt avseende bl.a. klimatpåverkan och åtgärder för resurshushållning. Tillsammans med bl.a. energilagstift- ningen och industriutsläppsdirektivets bestämmelser kring energi- och materialanvändning ställer  
 EU-rätten 
  krav som leder till mins- kade utsläpp av växthusgaser och förbättrad cirkulär ekonomi om de genomförs. En ökad tillämpning av villkor om val av bränsle, mate- rial och råvaror enligt 2 kap. 5 § miljöbalken skulle stärka genom- förandet av direktiven och göra att miljöbalken i högre grad kan bidra till att Sveriges klimatmål nås. 
  
 6.1.4Stoppregeln 
  
 Utredningens förslag: Det ska läggas till ett nytt andra stycke i stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken som anger att en verksamhet eller en åtgärd som kan befaras föranleda utsläpp av växthusgaser av väsentlig betydelse i förhållande till det långsiktiga, tidsatta utsläppsmål som avses i 3 § klimatlagen (2017:720) bara får bedrivas eller vidtas om regeringen finner att det finns särskilda skäl. 
  
 64Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU av den 13 december 2011 om bedöm- ning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt  
 (MKB-direktivet). 
  
 65Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/52/EU av den 16 april 2014 om ändring av direktiv 2011/92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata pro- jekt (ändringsdirektivet). 
  
 163 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Tillämpningen av den befintliga bestämmelsen 
  
 Enligt stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken får en verksamhet eller åtgärd som befaras föranleda skada eller olägenhet av väsentlig bety- delse för människors hälsa eller miljön bedrivas eller åtgärden vidtas endast om regeringen finner att det finns särskilda skäl, även om sådana skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått vidtas som kan krävas enligt miljöbalken. En verksamhet eller åtgärd får dock inte bedrivas eller vidtas om den medför risk för att ett stort antal män- niskor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller mil- jön försämras avsevärt. Enligt 2 kap. 10 § miljöbalken får regeringen ändå tillåta en verksamhet eller åtgärd om den är av synnerlig bety- delse från allmän synpunkt, förutom om verksamheten eller åtgär- den kan befaras försämra det allmänna hälsotillståndet. 
  
 Enligt miljöbalkens förarbeten66 är den befintliga stoppregeln generellt tillämplig på all verksamhet och alla åtgärder som faller under balkens tillämpningsområde. Stoppregeln anger en högsta acceptabel störningsnivå och verksamheter och åtgärder som orsakar störningar som ligger över denna nivå ska inte få bedrivas. Redan risken för att de skadenivåer som anges kan uppkomma innebär att stoppregeln ska tillämpas. Den ska kunna tillgripas i sista hand för att säkerställa att ett godtagbart skydd uppnås för människors hälsa och miljön. 
  
 Stoppregeln är enligt förarbetena67 inte begränsad till de fall miljöpåverkan kan härledas till en enskild verksamhet. I vissa fall, t.ex. om en verksamhet medför ytterligare påverkan på ett redan mycket belastat eller ett särskilt känsligt område, behöver påverkan från den aktuella verksamheten inte heller vara så stor i sig för att det ska vara miljömässigt motiverat att förbjuda verksamheten. Under stoppregeln faller både åtgärder som kan ha en bestående inverkan och sådana som har en tillfällig effekt. Verksamhetens eller åtgärdens sammanlagda olägenheter ska beaktas. Verksamheten eller åtgärden kan tillåtas om särskilda skäl föreligger även om den angivna skade- nivån har överskridits. Prövningsmyndigheten får inte själv tillåta verksamheten i sådana fall utan frågan ska underställas regeringen för avgörande. Regeringen kan då sätta olägenheterna i relation till verksamhetens samhällsnytta. 
  
 66Prop. 1997/98:45 del 1 s. 237 f., och del 2, s. 26 f. 
  
 67Prop. 1997/98:45 del 1, s.  
 237–238 
  och del 2, s. 27. 
  
 164 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 Mark- och miljööverdomstolen har gett uttryck för olika syn på stoppregelns tillämplighet på verksamheter med utsläpp av växthus- gaser. I MÖD 2008:40 om Preems raffinaderi vid Lysekil hade miljö- domstolen dragit slutsatsen att utsläpp av klimatgaser, såsom kol- dioxid, medför sådan miljöpåverkan att stoppregeln skulle kunna aktiveras och således läggas till grund för att finna att den aktuella verksamheten inte var tillåtlig. Enligt miljödomstolen påverkade den dåvarande bestämmelsen om koldioxidutsläpp (nuvarande 16 kap. 2 c § miljöbalken) inte denna möjlighet eftersom bestämmelsen endast begränsade möjligheten att meddela villkor i syfte att reglera utsläpp av vissa klimatgaser. Miljödomstolen fann dock att utsläppen av klimatgaser från ansökt produktion inte utgjorde hinder för tillåtlighet. Miljööverdomstolen instämde i miljödomstolens över- väganden. 
  
 I sitt yttrande till regeringen den 15 juni 2020 i mål nr M 11730- 
  
 18 i ärendet om Duncan i Lysekil fann Mark- och miljööverdom- stolen däremot att stoppregeln inte var tillämplig på verksamheter med utsläpp av växthusgaser som ingår i EU ETS. Domstolen kon- staterade att 16 kap. 2 c § miljöbalken bara förbjuder villkor om gräns- värden som syftar till att begränsa utsläpp av koldioxid och att det inte finns något förbud mot att neka tillstånd på grund av sådana utsläpp. Domstolen ansåg dock att stoppregeln ändå inte var tillämplig efter- som det finns ett samband mellan den och övriga hänsynsregler i 2 kap. miljöbalken. Domstolen menade att eftersom lagstiftaren har satt en stor del av den vanliga prövningen enligt hänsynsreglerna ur spel genom att krav på bästa möjliga teknik och villkor om utsläpp av koldioxid inte kan ställas på verksamheter som ingår i EU ETS så är inte heller stoppregeln tillämplig. Med hänvisning till  
 EU-rätten 
  reso- nerade domstolen så att EU ETS mål i första hand ska nås genom tillämpning av den ordning som utsläppshandelssystemet innebär. Domstolen hade svårt att se hur en tillämpning av stoppregeln kan förenas med EU ETS systematik och mål av ekonomisk karaktär. 
  
 165 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 Behov av en ändrad stoppregel för att klimatmålen ska kunna nås 
  
 Som har beskrivits ovan anger förarbetena till miljöbalken att stopp- regeln, trots utformningen av 2 kap. 9 §, inte är begränsad till om miljöpåverkan av väsentlig betydelse orsakas av en enskild verksam- het. Påverkan från en verksamhet behöver i vissa fall inte vara så stor om det rör ett redan mycket belastat eller ett särskilt känsligt om- råde. Det öppnar enligt utredningens uppfattning för att den befint- liga stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken kan tillämpas även på ut- släpp av växthusgaser från svenska verksamheter och åtgärder men det krävs en bedömning i varje enskilt fall av om det rör ett särskilt känsligt eller belastat område. 
  
 Det råder inget tvivel om att de pågående klimatförändringarna innebär skada av väsentlig betydelse på människors hälsa eller miljö, som är det rekvisit som används i 2 kap. 9 § miljöbalken. Det är dock en komplex bedömning att avgöra om utsläpp av växthusgaser från en enskild verksamhet eller åtgärd är av väsentlig betydelse i relation till klimatförändringarna i stort. 
  
 Mark- och miljööverdomstolen har också gett uttryck för skif- tande uppfattningar om bestämmelsen är tillämplig på utsläpp av växthusgaser från verksamheter som ingår i EU ETS och rättsläget är oklart. Utredningens uppfattning är därför att det är nödvändigt att komplettera 2 kap. 9 § med ett nytt andra stycke som klargör att bestämmelsen ska tillämpas även på utsläpp av växthusgaser. Genom ett sådant tillägg kan miljöbalken också i högre utsträckning bidra till att de svenska klimatmålen kan nås. 
  
 Utredningens förslag ökar förutsebarheten jämfört med dagens situation eftersom den klargör att vissa verksamheter och åtgärder med utsläpp av växthusgaser ska prövas av regeringen och bara ska tillåtas om det finns särskilda skäl. Utredningen bedömer det som lämpligt att regeringen har möjlighet att avgöra tillåtligheten för verksamheter med så stora utsläpp att de kan leda till att de svenska klimatmålen inte nås. Regeringen har både ett ansvar för att de av riksdagen antagna målen nås och ett intresse av att det sker, t.ex. eftersom det är centralt för Sveriges trovärdighet och möjlighet att driva på för höjd ambitionsnivå inom EU och internationellt som föregångsland på klimatområdet. 
  
 Enligt 2 kap. 9 § första stycket utgår bedömningen från om en verksamhet eller åtgärd kan befaras föranleda skada eller olägenhet av 
  
 166 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 väsentlig betydelse för människors hälsa eller miljön. I utredningens förslag till nytt andra stycke i bestämmelsen utgår bedömningen i stället från om utsläpp av växthusgaser är av väsentlig betydelse i förhållande till Sveriges fastställda långsiktiga utsläppsmål som avses i 3 § klimatlagen. Det innebär att utsläppen ska bedömas mot netto- nollmålet för hela ekonomin till 2045 som ger en kvantifiering av hur stort utsläppsutrymme som maximalt finns tillgängligt. 
  
 Eftersom tillägget är ett förtydligande av den befintliga stopp- regeln är den liksom bestämmelsen i övrigt generellt tillämplig på all verksamhet och alla åtgärder som faller under balkens tillämp- ningsområde. I förarbetena68 till 2 kap. 9 § miljöbalken anges att be- stämmelsen, liksom övriga hänsynsregler, gäller både vid nyanlägg- ning och befintliga verksamheter och att den därmed ska iakttas av enskilda vid bedrivande av verksamhet eller då en åtgärd vidtas. Som framgår av förarbetena69 ska en tillståndsmyndighet lämna över frågan till regeringen om den finner att den skadenivå som beskrivs i stoppregeln kommer att överskridas eller att villkor för att till- godose balkens regler skulle förhindra att verksamheten kunde komma till stånd, men att förutsättningarna för undantag föreligger. 
  
 Utredningen konstaterar att bestämmelsen endast blir tillämplig om en prövning pågår hos en tillståndsmyndighet eller vid tillsyn av en verksamhet eller åtgärd som inte är tillståndspliktig. Därmed kan varken nuvarande lydelse eller det tillägg utredningen föreslår använ- das för att stoppa en verksamhet eller åtgärd som inte är föremål för prövning eller tillsyn. Utredningen ser inte heller att verksamheter eller åtgärder som inte är tillståndspliktiga och bara är föremål för tillsyn skulle kunna föranleda utsläpp av växthusgaser av väsentlig betydelse för möjligheterna att nå Sveriges nettonollmål till 2045. Utredningen bedömer därmed att bestämmelsen bara blir tillämplig på tillståndspliktiga verksamheter som är föremål för prövning. 
  
 Vilken volym växthusgasutsläpp från en enskild verksamhet eller åtgärd som kan anses vara av väsentlig betydelse för möjligheterna att nå Sveriges nettonollmål till 2045 kommer att ändra sig över tid. Det kommer att bli en allt mindre volym som krävs eftersom de totala utsläppen, som volymen behöver relateras till, måste minska avsevärt till 2045. Det kommer dock fortsatt att krävas att volymen utsläpp faktiskt är av väsentlig betydelse i förhållande till möjlig- 
  
 68Prop. 1997/98:45 del 2, s. 26. 
  
 69Prop. 1997/98:45 del 1, s. 239. 
  
 167 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 heterna att nå nettonollmålet till 2045. Andra faktorer som behöver vägas in i bedömningen är t.ex. hur länge utsläppen av växthusgaser kommer att ske. Utredningen bedömer att bestämmelsen endast kommer att röra tillståndspliktiga verksamheter med så stora utsläpp att de på egen hand hotar måluppfyllelse och att det sannolikt är mycket få som skulle öka sina utsläpp i den omfattningen framöver med tanke på den politiska och tekniska utvecklingen på klimat- området. 
  
 När det gäller frågan om det går att tillämpa en stoppregel på nya verksamheter i EU ETS eller inte på grund av att prövningen enligt centrala delar av hänsynsreglerna i 2 kap. har satts ur spel genom 16 kap. 2 c § miljöbalken, tydliggör utredningens övriga förslag att en verksamhets klimatpåverkan ska bedömas enligt miljöbalken, inklusive 2 kap. Enligt utredningens analys i kapitel 5 och av- snitt 6.1.5 innebär  
 EU-rätten 
  endast att gränsvärden inte får sättas för verksamheter inom EU ETS om syftet är att begränsa direkta ut- släpp av de växthusgaser som ingår i utsläppshandelssystemet. Det hindrar inte tillämpning av stoppregeln som utgör en strängare skyddsåtgärd för miljön. Utredningens analys leder därmed till en annan slutsats än den som Mark- och miljööverdomstolen drog i mål nr M  
 11730-18 
  i ärendet om Duncan om möjligheterna att tillämpa en stoppregel på verksamheter i EU ETS. 
  
 Varken utsläppshandelsdirektivet eller industriutsläppsdirektivet reglerar medlemsstaternas möjlighet att neka tillstånd grundat på en verksamhets eller åtgärds utsläpp av växthusgaser och utredningens uppfattning är att det inte finns några  
 EU-rättsliga 
  hinder mot att tillämpa en stoppregel som adresserar sådana utsläpp. Utredningen bedömer dock att tillägget till stoppregeln utgör en sådan strängare skyddsåtgärd som ska notifieras till kommissionen i enlighet med artikel 193 fördraget om den Europeiska unionens funktionssätt (se avsnitt 8.8.1). 
  
 168 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 6.1.5Anpassning till industriutsläppsdirektivet 
  
 Utredningens förslag: 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § miljöbalken samt 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen ska ändras i den del som anger att villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp inte ska tillämpas på verksamheter som ingår i EU ETS 
  
 Det ska införas ett tillägg i 24 kap. 20 § miljöbalken som anger att bestämmelsen gäller villkor om gränsvärden för direkta utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten eller vill- kor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp som beslutats innan lagen (2004:119) om handel med utsläppsrätter trädde i kraft. 
  
 Genomförandet i svensk lagstiftning ska också anpassas språkligt så att det följer översättningen av industriutsläppsdirek- tivet och begreppet gränsvärden för utsläpp därmed används genomgående. 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Sveriges genomförande av förbudet mot gränsvärden 
  
 I enlighet med artikel 26 utsläppshandelsdirektivet anger artikel 9.1 industriutsläppsdirektivet att tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS inte ska omfatta gränsvärden för direkta utsläpp av de växthusgaser som ingår i utsläppshandelssystemet. Undantaget är om sådana gränsvärden är nödvändiga för att förhindra betydande lokala föroreningar, något som inte är aktuellt för koldioxid men i vissa fall kan gälla perfluorkolväten och dikväveoxid som också ingår i utsläpphandelssystemet. 
  
 Enligt 16 kap. 2 c § miljöbalken och 1 kap. 11 § industriutsläpps- förordningen får det inte beslutas villkor om gränsvärden för utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten eller villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begräns- ning av koldioxidutsläpp för verksamheter som omfattas av till- ståndsplikt enligt lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthus- gaser, vilket innebär verksamheter som ingår i EU ETS. Gränsvärden för koldioxid får dock sättas om det behövs för att hindra utsläpp från en verksamhet med geologisk lagring av koldioxid eller verk- 
  
 169 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 samhet med avskiljning, komprimering eller transport av koldioxid för sådan lagring. 
  
 Enligt 26 kap. 9 § femte stycket miljöbalken får det för sådana verksamheter inte heller beslutas om förelägganden om begränsning av utsläppen eller förelägganden som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp. Det anges dock i 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § miljöbalken att gräns- värden får sättas för utsläpp av dikväveoxid eller perfluorkolväten om det behövs för att hindra betydande lokala föroreningar. 
  
 I 24 kap. 20 § miljöbalken anges att en sådan verksamhet som omfattas av tillståndsplikt enligt lagen om vissa utsläpp av växthus- gaser får släppa ut koldioxid, dikväveoxid och perfluorkolväten enligt vad som följer av de tillstånd till utsläpp som getts med stöd av den lagen, utan hinder av att det med stöd av miljöbalken eller äldre miljölagstiftning har beslutats om villkor om begränsning av sådana utsläpp eller villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp. 
  
 Inför genomförandet av EU ETS var  
 FlexMex2-utredningens 
  (N 2001:08) resonemang att om en viss maximal tillåten utsläpps- mängd av koldioxid föreskrevs för enskilda verksamheter skulle det stå i direkt konflikt med handelssystemets funktion och göra utrym- met för handel med utsläppsrätter mycket begränsat. FlexMex2- utredningen konstaterade att det hade beaktats i utsläppshandels- direktivet genom förbudet mot gränsvärden.  
 FlexMex2-utredningen 
  bedömde att det var osannolikt att villkor om tillåten mängd kol- dioxidutsläpp skulle sättas i framtiden även om det var tillåtet. Det ansågs vara mer troligt att en reglering av koldioxidutsläpp skulle ske genom begränsning av mängden använt fossilt bränsle. Utredningen föreslog därför att även förbjuda sådan begränsning.70 
  
 Även regeringen bedömde att villkor om begränsning av mäng- den använt fossilt bränsle behövde förbjudas för att ge en ökad frihet för handeln med utsläppsrätter. Däremot uttryckte regeringen att villkor om begränsning av användning av fossila bränslen som ställs av andra skäl än att begränsa utsläppen av koldioxid fortfarande ska vara tillåtna i den handlande sektorn. Ett skäl som regeringen angav var att utsläppshandeln som styrmedel skulle utvärderas efter försöksperioden för EU ETS  
 2005–2007 
  och att om flera styrmedel används för att uppnå samma syfte skulle det bli svårt att göra en 
  
 70SOU 2003:120, s.  
 123–124. 
  
 170 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 korrekt utvärdering.71 Tillägget om villkor om användning av fossila bränslen ändrades inte efter utvärderingen av försöksperioden. Sverige har också valt att behålla möjligheten i 2 kap. 5 § miljöbalken att ställa krav på energieffektivisering även om det är valfritt för medlemsstaterna enligt artikel 9.2 industriutsläppsdirektivet. 
  
 Villkor om användning av fossila bränslen har knappt tillämpats i praxis men se Mark- och miljödomstolen i Vänersborgs tingsrätt i dom den 30 mars 2017 i mål nr M  
 2840-16 
  som refereras i avsnitt 6.1.3. 
  
 Begränsning av tillämpningen av 24 kap. 20 § miljöbalken 
  
 Utredningen föreslår ett tillägg i 24 kap. 20 § miljöbalken som anger att bestämmelsen gäller villkor om gränsvärden för direkta utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten eller villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begräns- ning av koldioxidutsläpp som beslutats innan lagen (2004:119) om handel med utsläppsrätter trädde i kraft. Det kan finnas verksam- heter med gamla tillstånd som innehåller villkor om gränsvärden för direkta utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten eller villkor som reglerar använd mängd fossilt bränsle i sådant syfte men som har varit obsoleta under den tid nuvarande lydelse av bestäm- melsen har varit i kraft. Bestämmelsen behöver kvarstå eftersom sådana villkor annars skulle kunna bli gällande igen, vilket skulle skapa mer ingripande konsekvenser för verksamheter med sådana villkor än för dem som fått tillstånd senare. Sådana villkor kan dock bara ha införts innan genomförandet av EU ETS genom lagen (2004:119) om handel med utsläppsrätter eftersom det var då för- budet mot sådana villkor infördes i 16 kap. 2 c §, 26 kap. 9 § miljö- balken och 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen. 
  
 Det föreslagna tillägget i 24 kap. 20 § miljöbalken behövs efter- som utredningen också föreslår ändring av 16 kap. 2 c § miljöbalken, vilket möjliggör nya villkor om användning av fossilt bränsle när förslaget har trätt i kraft. Utan tillägget skulle inte heller sådana nya villkor bli giltiga på grund av 24 kap. 20 § miljöbalken. 
  
 Även om förbudet mot gränsvärden kvarstår kan det inte heller finnas några sådana villkor i befintliga tillstånd som har ställts efter det att lagen (2004:119) om handel med utsläppsrätter trädde i kraft. 
  
 71Prop. 2003/04:132, s. 34 och 50. 
  
 171 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningen bedömer att även det är lämpligt att klargöra i samband med att tillägget görs. 
  
 Sveriges genomförande av  
 EU-rätten 
  bör stärkas 
  
 Utsläppen från svenska verksamheter i den handlande sektorn be- höver minska i snabbare takt om de nationella klimatmålen ska kunna nås. EU ETS som styrmedel kommer inte att garantera att sektorn bidrar i tillräcklig utsträckning till Sveriges nettonollmål eftersom det är mer ambitiöst än EU:s klimatmål om att nå netto- nollutsläpp till 2050. Det behövs därför möjlighet till komplet- terande styrning av företag inom EU ETS och utredningens uppdrag har varit att ge förslag på hur detta kan göras via miljöbalken. Genom de föreslagna ändringarna i miljöbalken kan klimatrelaterade krav ställas i ökad utsträckning på verksamheter inom EU ETS. 
  
 Miljöbalken möjliggör i dess nuvarande utformning en lägre skyddsnivå för miljön än vad industriutsläppsdirektivets förbud mot gränsvärden innebär, eftersom 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § miljö- balken samt 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen även anger att villkor inte får sättas som reglerar använd mängd fossilt bränsle och syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp. 
  
 Det stämmer förvisso att begränsning av användning av fossilt bränsle har en direkt effekt på utsläppen av växthusgaser. Sedan utsläpphandelsdirektivet infördes och 16 kap. 2 c § miljöbalken utarbetades har det dock skett en omfattande utveckling av både klimat- och energipolitiken och lagstiftningen inom EU. Inte minst har EU antagit energieffektiviseringsdirektivet och förnybartdirek- tivet som innebär att Sverige och övriga medlemsstater har krav på sig att öka energieffektiviseringen och användningen och produk- tionen av förnybar energi för att nå gemensamma  
 EU-mål 
  (se av- snitt 3.2.6). 
  
 Förbudet mot villkor om användning av fossila bränslen är inte heller i linje med 2 kap. 5 § miljöbalken som anger att verksamhets- utövarna ska hushålla med energi och i första hand använda för- nybara energikällor. Just krav på att byta från fossil till förnybar energi har knappt tillämpats. Förbudet i 16 kap. 2 c § miljöbalken mot att reglera användningen av fossilt bränsle kan antas vara ett skäl 
  
 172 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 till det, även om bestämmelsen bara gäller verksamheter som ingår i 
  
 EU ETS. 
  
 Möjlighet att ställa krav på användning av fossilt bränsle kan öka förutsättningarna att nå målet om nettonollutsläpp av växthusgaser genom att påskynda klimatomställningen inom industrin och energi- sektorn. Kraven kan även göra det lättare för Sverige att genomföra EU:s regelverk och nå målen om energieffektivisering och förnybar energi. 
  
 De föreslagna ändringarna av 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § miljöbalken samt 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen skulle tillsammans med utredningens övriga förslag bidra till ett stärkt genomförande av  
 EU-rätten, 
  genom att de klargör att det bara är villkor om gränsvärden som har som syfte att begränsa direkta ut- släpp av de växthusgaser som ingår i EU ETS som inte får sättas för de verksamheter som ingår utsläppshandelssystemet. Utredningens förslag ökar möjligheterna att tillämpa hänsynsreglerna i 2 kap. miljöbalken i tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS och gör att miljöbalken i större utsträckning kan bidra till att Sveriges klimatmål kan nås. 
  
 För att genomförandet av  
 EU-rätten 
  ska stärkas behöver krav ställas på utsläpp av växthusgaser för verksamheter som inte ingår i EU ETS. För dem gäller inte förbudet mot gränsvärden för utsläpp 
  
 iartikel 9.1 industriutsläppsdirektivet och miljöbalken utan pröv- ningsmyndigheterna kan utforma passande krav för varje enskilt fall. Detsamma gäller delar av verksamheter som ingår i EU ETS men inte omfattas av systemet, som t.ex. interna transporter. 
  
 Även om förbudet mot att begränsa användningen av fossila bränslen tas bort och krav på energianvändning kan ställas enligt 2 kap. 3 och 5 §§ miljöbalken måste prövningsmyndigheterna alltid göra en rimlighetsavvägning enligt 2 kap. 7 § miljöbalken. Det inne- bär att bl.a. nyttan av de skyddsåtgärder som villkor om energi- användning utgör ska vägas mot kostnaderna för sådana åtgärder och att villkoren får ställas om det inte kan anses orimligt. 
  
 Utredningens förslag skulle även leda till förbättringar genom de språkliga ändringar som gör att genomförandet i svensk lagstiftning konsekvent utgår från översättningen av industriutsläppsdirektivet och därmed använder begreppet gränsvärden för utsläpp. Att an- vända begreppet gränsvärden innebär ingen ändring i sak. 
  
 173 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 6.1.6Bedömning av utsläpp av växthusgaser 
  
 Utredningens förslag: Det ska förtydligas i 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken att de åtgärder som planeras för att minimera en verksamhets eller åtgärds utsläpp av växthusgaser ska redovisas i miljökonsekvensbeskrivningen i en specifik miljöbedömning och bedömas i tillståndsprövningen. 
  
 Det ska även införas två nya bestämmelser i 22 kap. miljöbalken om att en ansökan om tillstånd till en verksamhet som avses i artikel 10 och bilaga 1 i industriutsläppsdirektivet ska innehålla förslag till hur verksamhetens utsläpp av växthusgaser kan minime- ras vilket även ska bedömas i ett tillstånd till en sådan verksamhet. 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag 
  
 Med miljöeffekter avses enligt 6 kap. 2 § miljöbalken direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat. Klimat fanns med redan vid miljöbalkens införande i den bestämmelse som angav att syftet med en miljökonsekvensbeskrivning är att beskriva de direkta och indirekta effekterna som en planerad verksamhet eller åtgärd kan medföra på bl.a. klimat. Enligt 6 kap. 35 § miljöbalken och 18 § miljöbedömningsförordningen (2017:966) ska en miljökonsekvens- beskrivning omfatta sådana miljöeffekter som kan förväntas upp- komma till följd av verksamhetens klimatpåverkan eller verksam- hetens utsatthet och sårbarhet för klimatförändringar. 
  
 Den som prövar tillståndsfrågan ska enligt 6 kap. 43 § miljöbal- Allen, när tillståndsfrågan avgörs, slutföra miljöbedömningen genom att med hänsyn till bl.a. innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen identifiera, beskriva och göra en slutlig och samlad bedömning av miljöeffekterna. En ansökan om tillstånd till miljöfarlig verksamhet ska enligt 22 kap.  
 1–1 
  e §§ miljöbalken vara skriftlig och bl.a. inne- hålla en miljökonsekvensbeskrivning, ritningar och tekniska beskriv- ningar med uppgifter om användningen av råvaror, andra insatsvaror och ämnen, energianvändningen, art och mängd av alla förutsebara utsläpp, förslag till skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått 
  
 174 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 samt de övriga uppgifter som behövs för att bedöma hur de allmänna hänsynsreglerna följs. 
  
 Om tillstånd ges ska domen eller beslutet i förekommande fall enligt 22 kap.  
 25–25 
  g §§ miljöbalken innehålla bestämmelser om bl.a. villkor om utsläpp, begränsningsvärden och bästa möjliga tek- nik som behövs för att anpassa tillämpningen av sådana föreskrifter om försiktighetsmått som har meddelats med stöd av balken eller annars behövs för att hindra eller begränsa skadlig påverkan på grund av föroreningar. 
  
 I  
 MKB-direktivet 
  och ändringsdirektivet ställs krav på att klimat- förändringar ska beaktas i miljöbedömningen. Genom ändrings- direktivet breddades miljöbedömningen till att omfatta fler miljö- och hälsoaspekter och bl.a. klimatförändringar ska beaktas. I änd- ringsdirektivets skäl 13 och 15 konstateras att klimatförändringarna kommer att fortsätta att skada miljön och äventyra den ekonomiska utvecklingen. Det är därför lämpligt att utvärdera projektens klimat- påverkan, exempelvis växthusgasutsläpp, och deras utsatthet för klimatförändringar. Direktivet anger också att det måste vidtas försiktighetsåtgärder för att säkerställa en hög skyddsnivå för miljön för projekt där allvarliga olyckor eller naturkatastrofer, såsom över- svämningar och stigande havsnivåer, kan antas få en betydande negativ miljöpåverkan. Genom ändringsdirektivet infördes nya krav på miljökonsekvensbeskrivningens innehåll i form av information om bl.a. klimat, t.ex. utsläpp av växthusgaser och effekter kopplade till anpassning, samt de troliga och mer betydande miljöeffekterna av bl.a. projektets klimatpåverkan, t.ex. arten och omfattningen av utsläpp av växthusgaser och känslighet för klimatförändringar (arti- kel 5.1 och bilaga IV punkterna 4 och 5 e). 
  
 MKB-direktivet 
  och ändringsdirektivet har genomförts i svensk rätt genom bl.a. 6 kap. miljöbalken och miljöbedömningsförord- ningen. Av förarbetena till 6 kap. miljöbalken72 framgår att klimat- förändringar kan leda till t.ex. översvämningar och stigande havs- nivåer och att det därför blir relevant att i miljöbedömningen och miljökonsekvensbeskrivningen väga in hur klimatförändringar kan leda fram till risker för den enskilda verksamheten och därmed vilka miljöeffekter som kan förväntas med anledning av dessa risker och hur sådana miljöeffekter kan förebyggas, hindras eller motverkas 
  
 72Prop. 2016/17:200, Miljöbedömningar, s. 129. 
  
 175 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 samt att ett nytt fokus på yttre händelser inte förminskar behovet av att i miljökonsekvensbeskrivningar hantera inre händelser. 
  
 Vare sig  
 MKB-direktivet 
  eller miljöbalken skiljer på om verksam- heterna ingår i EU ETS eller inte så kravet på miljöbedömning, som inkluderar både utsläppsminskningsåtgärder och klimatanpassnings- åtgärder, gäller alla verksamheter som kan antas medföra betydande miljöpåverkan. 
  
 Utredningen har inte funnit några vägledande domstolsavgöran- den som pekar på bristerna med att uppgifter om utsläppsminsk- ningsåtgärder och klimatanpassningsåtgärder inte har redovisats eller bedömts i miljöbedömningen och tillståndsprövningen, tvärt- om visar avsaknaden i praxis att i de fall påverkan på klimatet be- handlas är det i form av uttalanden på en övergripande nivå om att utsläpp av växthusgaser varken utgör hinder för tillåtlighet eller bör regleras som detaljerade villkor i tillståndsbeslut. Anledningen till detta är enligt den analys som finns i avsnitt 6.1.5 den begränsning som finns i nuvarande 16 kap. 2 c § miljöbalken. 
  
 Ett exempel i praxis är MÖD 2008:40 som refereras i avsnitt 6.1.4 och där Miljööverdomstolen instämde i miljödomstolens uttalande att det var rimligt att anta att motsvarande produktion på annan plats i världen skulle ge upphov till minst lika stora koldioxidutsläpp och att klimatpåverkan orsakad av koldioxidutsläpp i denna värdering kunde anses vara likvärdig oavsett var i världen utsläppet sker. I MÖD 2007:5 om förbränning av avfall och MÖD 2009:46 om om- prövning av villkor för tillstånd till flygplats konstaterade Miljö- överdomstolen att utsläpp av koldioxid har globala effekter som lämpligen regleras genom generella bestämmelser eller styrmedel och inte genom villkor i tillståndsbeslut för enskilda anläggningar. 
  
 Det behöver förtydligas i lagstiftningen att utsläpp av växthusgaser ska redovisas och bedömas 
  
 MKB-direktivet 
  utgör bindande  
 EU-rätt 
  och innebär krav på Sverige att säkerställa att utsläppsminskningsåtgärder och klimatanpass- ningsåtgärder redovisas i miljökonsekvensbeskrivningen och be- döms i tillståndsprövningen. Utredningens uppfattning är att det inte sker i tillräcklig utsträckning och att detta måste förtydligas i 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken. Tilläggen som föreslås i 6 kap. 
  
 176 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 miljöbalken bör dock undantas från redovisningen i 4 kap. 34 § plan- och bygglagen (2010:900) (se avsnitt 8.2.4). 
  
 För att utredningens övriga förslag ska få tillräcklig effekt be- höver verksamhetsutövaren ge förslag till hur verksamhetens utsläpp av växthusgaser ska minimeras i både miljökonsekvensbeskrivningen och i ansökan för industriutsläppsverksamheter som anges i artikel 10 och bilaga 1 industriutsläppsdirektivet, dvs. de verksamheter i miljö- prövningsförordningen (2013:251) med en verksamhetskod som slutar med  
 -i, 
  enligt en ny 22 kap. 1 f § miljöbalken. Detta ska sedan slutligt bedömas av prövningsmyndigheten enligt en ny 22 kap. 25 h § miljö- balken med följdändring i 19 kap. 5 § miljöbalken. Utredningen har valt att avgränsa kravet till verksamheter som omfattas av industri- utsläppsdirektivet eftersom en mer utförlig redovisning av hur utsläpp av växthusgaser ska minimeras innebär en ytterligare administrativ börda för de verksamhetsutövare som träffas av bestämmelsen. Den riktas därför enbart till verksamheter som omfattas av industriutsläpps- direktivet eftersom de redan har mer långtgående rapporteringsskyldig- heter som kan bidra till redovisningen av utsläpp av växthusgaser. 
  
 Utredningens förslag stärker också genomförandet av bestäm- melser som indirekt påverkas av utredningens förslag, t.ex. kun- skapskravet i 2 kap. 2 § miljöbalken och egenkontrollen i 26 kap. 19 § miljöbalken. Dessutom ger de föreslagna bestämmelserna även stöd till verksamhetsutövare att motivera hur deras verksamheter eller åtgärder på ett väsentlig sätt minskar utsläpp av växthusgaser eller på annat sätt bidrar till att minimera klimatpåverkan. 
  
 6.1.7Omprövning och tidsbegränsning av tillstånd och villkor 
  
 Utredningens förslag: En särskild utredning ska snarast tillsättas för att göra en bred översyn av omprövning och tidsbegränsning av tillstånd och villkor och ge förslag till förändringar så att de blir effektiva och verkningsfulla verktyg i miljöbalken. 
  
 En förutsättning för att utredningens förslag ska få tillräckligt stor effekt på möjligheterna att nå Sveriges nationella klimatmål är att tillstånd och villkor kan omprövas och tidsbegränsas. Det finns dock mer omfattande skäl för att ompröva och tidsbegränsa tillstånd och villkor än begränsad klimatpåverkan, och frågan berör utöver lagstiftning bl.a. frågor om styrning, resurser och organisation. 
  
 177 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Tillstånd som inte är tidsbegränsade och inte omprövas ger inga incitament till verksamheter att genomföra förändringar som leder till minskad klimatpåverkan. Med dagens system där myndigheterna mycket sällan initierar omprövning enligt 24 kap. 5 § miljöbalken sker ingen förändring om inte verksamhetsutövaren själv tar initiativ till det. Det är enligt utredningen orimligt att låta en verksamhet med stor klimatpåverkan fortgå oförändrad om en omprövning av verk- samheten hade lett till väsentligt annorlunda krav än de gällande. 
  
 Enligt utredningens direktiv ska en översyn göras av prövning enligt miljöbalken av verksamheter som ger upphov till utsläpp av växthusgaser i Sverige. Om utredningens övriga förslag ska få till- räckligt stor effekt på möjligheterna att nå Sveriges nationella klimatmål behöver de kunna tillämpas på befintliga verksamheter med utsläpp av växthusgaser som i dag har eviga tillstånd. Enligt utredningens bedömning är det sådana verksamheter som kommer att stå för den absoluta merparten av Sveriges utsläpp av växthus- gaser från tillståndsgivna verksamheter även 2045. 
  
 Omprövning är det enda verktyg som säkerställer att krav kan ställas på befintliga tillståndsgivna verksamheter enligt utredningens övriga förslag annat än på deras initiativ. Även tidsbegränsning bidrar till att tillstånd och villkor kan hållas uppdaterade men tids- begränsning kan bara införas genom nya prövningar eller ompröv- ning. Det är därför helt avgörande att miljöbalkens bestämmelser om både omprövning och tidsbegränsning av tillstånd och villkor tilläm- pas på ett effektivt sätt för att utredningens förslag ska kunna genomföras och få full effekt. 
  
 Utredningen har undersökt olika möjligheter att uppdatera till- stånd för att minska en verksamhets utsläpp av växthusgaser genom t.ex. en särskild omprövningsmöjlighet eller att göra till huvudregel att villkor som rör utsläpp av växthusgaser ska tidsbegränsas. Utred- ningen har dock konstaterat att problemet med att tillstånd och villkor inte omprövas eller tidsbegränsas i tillräcklig omfattning är en större och vidare fråga än vad som ryms inom utredningens upp- drag. Tillstånd och villkor behöver omprövas och tidsbegränsas i mycket större utsträckning än vad som sker i dag av många fler anled- ningar än för att genomföra utredningens förslag. 
  
 178 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 Bestämmelserna i miljöbalken med dess förarbeten är tydliga i att de verktyg som finns ska användas. De huvudsakliga problemen lig- ger därför inte i lagstiftningen utan rör styrningsfrågor, resurser och organisation m.m. 
  
 Utredningens förslag förutsätter att omprövning och tidsbegräns- ning sker för att få full effekt. En särskild utredning bör därför snarast få i uppdrag att göra en bred översyn av problematiken kring att till- stånd och villkor omprövas och tidsbegränsas i så liten utsträckning, föreslå förändringar så att verktygen används på ett effektivt och enhetligt sätt samt ger möjlighet till tydlig uppföljning. 
  
 Omprövning sker inte i tillräcklig utsträckning 
  
 Tillståndsmyndigheten får enligt 24 kap. 5 § första stycket första punkten miljöbalken ompröva tillstånd när det gäller en bestäm- melse om tillåten produktionsmängd eller annan liknande bestäm- melse om verksamhetens omfattning, samt ändra eller upphäva vill- kor eller meddela nya sådana när det förflutit tio år eller den kortare tid som följer av  
 EU-rätten 
  från det att tillståndsbeslutet vunnit laga kraft. Andra skäl att ompröva enligt samma bestämmelse kan t.ex. vara om förhållandena i omgivningen har ändrats väsentligt enligt sjätte punkten, om en från hälso- eller miljösynpunkt väsentlig för- bättring kan uppnås med användning av ny process- eller renings- teknik enligt sjunde punkten, eller om användandet av ny teknik för mätning eller uppskattning av förorening eller annan störning skulle medföra väsentligt bättre förutsättningar för att kontrollera verk- samheten enligt åttonde punkten. Enligt 9 § samma kapitel får till- ståndsmyndigheten vid en omprövning inte meddela så ingripande villkor eller andra bestämmelser att verksamheten inte längre kan bedrivas eller att den avsevärt försvåras. 
  
 Av miljöbalkens förarbeten framgår att omprövning får ske när förhållandena i omgivningen påkallar detta eller användningen av annan teknik skulle medföra mindre påverkan på miljön.73 Vidare framgår av förarbetena till första punkten att det inte är fråga om någon obligatorisk omprövning efter tio år utan det bör i stället vara 
  
 73Prop. 1997/98:45 del 1, s. 349. 
  
 179 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 verkningarna av en verksamhet som ska ligga till grund för om om- prövning ska ske.74 
  
 När möjligheten att begränsa prövningen i ett ändringstillstånd infördes konstaterades i förarbetena75 att det var nödvändigt för ansvariga myndigheter att i större utsträckning än i dag ta initiativ till omprövning med stöd av omprövningsbestämmelserna i 24 kap. miljöbalken för att inte minska takten i anpassningen till miljöbal- kens allmänna hänsynsregler. Vidare angavs att det var angeläget att myndigheterna använder den möjlighet att ansöka om omprövning som finns enligt nuvarande bestämmelser och att behovet av att ompröva villkor med stöd av bestämmelserna i 24 kap. miljöbalken kan komma att öka med det förenklade förfarandet vid ändring och utökning av miljöfarliga verksamheter som regeringen föreslagit. 
  
 Inom  
 EU-rätten 
  finns bl.a. industriutsläppsdirektivet som bygger på en integrerad hantering av all miljöpåverkan från industrianlägg- ningar. Utgångspunkten är att medlemsstaterna ska genomföra direktivet genom tillståndsprövning. Enligt artikel 21 ska medlems- staterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den behöriga myndigheten regelbundet gör en omprövning av tillståndsvillkoren och uppdaterar dem om det behövs för att efterleva direktivet. 
  
 Sverige har i stället valt att genomföra industriutsläppsdirektivet i sin helhet genom generella föreskrifter. Artikel 6 och skäl 7 i direk- tivet anger dock bara att generella föreskrifter får användas för att ange skyldigheter för vissa kategorier av anläggningar, förbrännings- anläggningar, avfallsförbränningsanläggningar eller samförbrännings- anläggningar i syfte att underlätta tillståndsprövningen. Utgångs- punkten i direktivet synes vara att dess tillståndsordning, med krav på löpande uppdatering av villkor och omprövning ska följas i övrigt. Generella föreskrifter ska också enligt artikel 17 industriutsläpps- direktivet garantera en lika hög skyddsnivå för miljön som om en- skilda tillståndsvillkor hade tillämpats. Sverige måste därmed säker- ställa att skyddsnivån inte är lägre än om regelbunden omprövning hade gjorts av enskilda tillstånd för svenska verksamheter. 
  
 74Prop. 1997/98:45 del 2, s. 257. 
  
 75Prop. 2004/05:129, En effektivare miljöprövning, s. 65 och 67. 
  
 180 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 Industriutsläppsdirektivet genomförs delvis genom miljöbalken men huvudsakligen genom olika förordningar. Kravet på tillstånds- plikt genomförs genom miljöprövningsförordningen. Vidare finns det särskilda förordningar för specifika sektorer och direktivets kapitel II genomförs genom industriutsläppsförordningen. Enligt förordningsmotiven76 till industriutsläppsförordningen medger arti- kel 17 industriutsläppsdirektivet uttryckligen att artikel 14 om till- ståndsvillkor och artikel 15 om gränsvärden för utsläpp i samma direktiv genomförs i nationell lagstiftning med generella föreskrif- ter. I motiven konstateras dock att utformningen av direktivet har den individuella tillståndsprocessen som utgångspunkt. Enligt arti- kel 21.3 industriutsläppsdirektivet ska den behöriga myndigheten inom fyra år efter offentliggörandet av slutsatser för en anläggnings huvudverksamhet säkerställa att en förnyad bedömning görs av alla tillståndsvillkor för den berörda anläggningen och vid behov upp- dateras för att säkerställa att artikel 15.3 och 15.4 i direktivet följs. Inom fyraårsperioden ska den behöriga myndigheten även säker- ställa att anläggningen uppfyller dessa tillståndsvillkor. 
  
 Industriutsläppsdirektivet ger ingen ledning för hur artikel 15 jämförd med artikel 21.3 ska tillämpas om möjligheten till generella föreskrifter i stället för individuell tillståndsprövning används. Den lösning som Sverige har valt innebär i huvudsak att nya slutsatser om bästa tillgängliga teknik inte gör det nödvändigt att inom fyraårs- perioden inleda och avsluta en omprövningsprocess hos tillstånds- prövningsmyndigheten. 
  
 Genom industriutsläppsförordningen blir antagna slutsatser om bästa tillgängliga teknik med utsläppsvärden bindande begränsnings- värden och gäller utöver de begränsningsvärden som kan vara angivna i tillståndet. Slutsatserna bryter därmed rättskraften hos befintliga tillstånd enligt miljöbalken om de inte är genomförda (se avsnitt 3.2.5). När det gäller andra försiktighetsmått än utsläpps- värden anges i 1 kap. 10 § industriutsläppsförordningen att ”hänsyn ska tas till slutsatserna” vilket enligt förordningsmotiven77 gör att försiktighetsmåtten inte begränsar tillståndet om inte tillsynsmyn- digheten meddelat ett föreläggande eller använt möjligheten att enligt 26 kap. 2 § andra stycket miljöbalken ansöka om prövning. 
  
 76Fm 2013:1, s. 23. 
  
 77Fm 2013:1, s. 31. 
  
 181 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 Europeiska kommissionen har 2017 ställt frågor om Sveriges genomförande som har besvarats av Sverige. Svaren är ännu inte slut- ligt granskade av kommissionen och i dess arbetsdokument för över- synen av industriutsläppsdirektivet anges att åtgärder kan komma att vidtas mot de medlemsstater där det inte är visat att direktivet har genomförts korrekt. Några av grunderna som nämns är genom- förande genom generella föreskrifter och kontroll av efterlevnad.78 
  
 Ett annat exempel på krav på omprövning inom  
 EU-rätten 
  är ramdirektivet för vatten. Direktivet anger i artikel 11.5 att om data indikerar att det är osannolikt att målen för vattenförekomst nås ska relevanta tillstånd och godkännanden granskas och ses över vid behov. Direktivets krav genomförs i Sverige bl.a. genom den natio- nella omprövningsplan för vattenkraft som regleras i förordningen (1998:1388) om vattenverksamheter. När regeringen har beslutat planen, verksamhetsutövaren har anmält att den ska omfattas och indelning i prövningsgrupp och tid för ansökan är gjord, ska läns- styrelsen bevaka att de verksamheter som omfattas av den nationella planen för moderna miljövillkor blir föremål för prövning enligt planen.79 Det finns inget motsvarande genomförande av industri- utsläppsdirektivets krav på uppdatering av villkor och omprövning. 
  
 Inom ramen för ett delprojekt om omprövning och tidsbegräns- ning i Naturvårdsverkets miljöbalksprojekt80 svarade fyra av fem länsstyrelser och miljöprövningsdelegationer att omprövning inte används i tillräcklig utsträckning. Anledningen till det är att ett om- prövningsförfarande tar tid och kräver resurser från den myndighet som tar initiativ till omprövningen. Lika många svarade att det skulle underlätta tillsynen om man omprövade i större utsträckning bl.a. för att det skulle leda till tydligare villkor. Anledningen till att om- prövning inte används uppgavs till stor del vara resursbrist inom prövning och tillsyn men också otydlig praxis. 
  
 Den som ansöker om omprövning har dessutom bevisbördan vil- ket kräver tillgång till relevant och ofta detaljerat underlag som finns hos verksamhetsutövaren. Det ligger dock inte alltid i verksamhets- utövarens intresse att låta ompröva sin verksamhet eller att ge den 
  
 78Commission Staff Working Document evaluation of the Industrial Emissions Directive (IED) Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on industrial emissions (integrated pollution prevention and control), SWD(2020) 182 final, s. 22. 
  
 79 
 24–44 
  §§ förordningen om vattenverksamheter. 
  
 80Naturvårdsverket (2016a). 
  
 182 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 sökande myndigheten full insyn i verksamheten vilket gör att den myndigheten har svårt att få den kunskap om verksamheten som behövs. En omprövning av en större verksamhet är en omfattande uppgift och eftersom resurserna ofta inte räcker till blir det sam- mantagna resultatet att myndigheter sällan ansöker om omprövning. 
  
 Utredningen tolkar skäl 7 och artikel 6 industriutsläppsdirektivet som att generella föreskrifter får användas för att ange skyldigheter för vissa kategorier av anläggningar men att avsikten inte är att de ska användas för att genomföra direktivet i sin helhet. Utredningens bedömning är att Sveriges genomförande av direktivet genom gene- rella föreskrifter inte motsvarar de krav som direktivets tillstånds- ordning innebär på att hålla tillstånd och villkor uppdaterade. Det kan förvisso finnas behov av att underlätta delar av tillståndspröv- ningen men det är en annan fråga än att tillstånden behöver vara uppdaterade och det kan inte heller motivera att Sverige inte genom- för industriutsläppsdirektivets nivå av miljöskydd. 
  
 Utredningens slutsats är att omprövning inte sker i den utsträck- ning det var tänkt, vare sig enligt miljöbalkens förarbeten eller enligt de krav som ställs enligt  
 EU-rätten. 
  
 Tillstånd tidsbegränsas sällan 
  
 Enligt 16 kap. 2 § miljöbalken får tillstånd ges för begränsad tid. Av förarbetena81 till bestämmelsen framgår att tillstånd för verksamhet enligt balken i ökad utsträckning ska kunna meddelas för begränsad tid och att sådana tillstånd i stor utsträckning borde kunna tillämpas på miljöfarlig verksamhet. Vidare anförs i samma förarbeten att den tekniska utvecklingen och ökade kunskaper leder till att samhällets miljökrav ändras och skärps och att det redan av det skälet starkt kan ifrågasättas om det är riktigt att alltid meddela eviga tillstånd. 
  
 När möjligheten till ändringstillstånd infördes underströks i för- arbetena82 vikten av att tidsbegränsa tillstånd i de fall det kan anses nödvändig från miljösynpunkt och att tillståndsmyndigheten borde använda sig av möjligheten att tidsbegränsa ändringstillståndet med stöd av 16 kap. 2 § miljöbalken om det bedöms lämpligt för att mot- verka att grundtillståndet blir för gammalt. Vidare angavs i samma 
  
 81Prop. 1997/98:45 del 1, s.  
 344–345. 
  
 82Prop. 2004/05:129, s. 64. 
  
 183 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 förarbeten83 att ett sätt att lösa problemet med gamla tillstånd vore att göra det obligatoriskt för tillståndsmyndigheterna att tidsbegränsa ändringstillstånden om grundtillståndet utfärdats före miljöbalkens ikraftträdande. Eftersom det inte fanns något sådant förslag och det inte var klarlagt om det behövdes eller vilka oönskade effekter det skulle föra med sig, föreslogs inte en obligatorisk tidsbegränsning men regeringen avsåg att bevaka frågan och återkomma med lag- förslag om det visade sig nödvändigt. 
  
 Som framgår av redogörelsen i Mark- och miljööverdomstolens yttrande till regeringen den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  har dock praxis inneburit att det i princip krävs särskilda skäl för att tids- begränsa tillstånd, förutom inom ett fåtal områden som t.ex. vind- kraft. Utredningen har därför tittat på alternativet att i stället göra det obligatoriskt att tidsbegränsa nya tillstånd, ändringstillstånd och omprövade tillstånd för miljöfarliga verksamheter med klimatpåver- kan om det inte finns särskilda skäl. Skälet till detta skulle vara att tillståndet då kan uppdateras med villkor som är anpassade efter den  
 teknik-, 
  klimat- och miljösituation som råder vid tillståndsgivningen samt uppdateras löpande varje gång en ny tillståndsansökan görs. 
  
 Utredningen har också noterat Mark- och miljööverdomstolens resonemang i dom den 31 augusti 2020 i mål nr M  
 2578-19 
  om att ärendet rörde en så komplex verksamhet att det var lämpligt att bedriva arbetet med förbättrad energihushållning successivt utifrån en energihushållningsplan. Domstolen fann att det kunde delegeras till tillsynsmyndigheten att utforma successiva villkor. Eftersom delegationen kopplades till energihushållningsplanen fick bolaget ett inte obetydligt inflytande över vilka åtgärder som kunde bli aktuella vilket också skapade en förutsebarhet. Domstolen noterade att sådan villkorsskrivning visserligen inte har en självklar plats i miljöbalkens systematik men att det inte innebär att den inte är tillåten. Utred- ningen ser liksom Mark- och miljööverdomstolen inga hinder i miljö- balken för att sätta successiva villkor och att det kan vara ett flexibelt sätt att uppdatera villkor efter den  
 teknik-, 
  klimat- och miljösituation som råder. 
  
 I Mark- och miljööverdomstolens yttrande den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Duncan togs frågan om stegvis övergång från fossila till förnybara råvaror upp men där gällde det villkor som skulle sättas vid tillståndsgivningen i stället för en skärpning i till- 
  
 83Prop. 2004/05:129, s. 65. 
  
 184 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 synen. Flera klaganden och remissmyndigheter föreslog en stegvis nedtrappning av användningen av fossila råvaror men Mark- och miljööverdomstolen ansåg att frågan inte kunde prövas eftersom bolagets ansökan inte innehöll något sådant alternativ. Det är där- med oklart hur domstolen ser på möjligheten att sätta sådana villkor som i praktiken är tidsbegränsade. Utredningens uppfattning är att det skulle kunna vara ett effektivt sätt att driva på omställningen. Sådana villkor får dock inte sättas för växthusgaser som ingår i EU ETS om det innebär gränsvärden som är förbjudna enligt 16 kap. 2 c § miljöbalken. Om ett tidsbegränsat villkor löper ut och inte har kunnat uppfyllas bör enligt utredningens uppfattning verksamhets- utövaren kunna ansöka om ändring av villkoret där en rimlighets- avvägning görs mellan nyttan av skyddsåtgärder och andra försik- tighetsmått jämfört med kostnaderna för sådana åtgärder enligt 2 kap. 7 § miljöbalken. 
  
 Inom ramen för delprojektet om omprövning och tidsbegräns- ning i Naturvårdsverkets miljöbalksprojekt84 svarade drygt hälften av tillfrågade länsstyrelser och miljöprövningsdelegationer att tids- begränsning av tillstånd används för lite. Tre av fem uppgav att det skulle underlätta tillsynen om tillstånd tidsbegränsades i större ut- sträckning. En av anledningarna till att tillsynen skulle underlättas var att verksamheterna skulle vara bättre uppdaterade mot gällande miljökrav. 
  
 Möjligheten att tidsbegränsa tillstånd är tydligt uttryckt i 16 kap. 2 § miljöbalken och bristen ligger främst i att bestämmelsen inte har tillämpats i tillräcklig utsträckning i praxis. Tidsbegränsning ger dock bara effekt på nya, ändrade och omprövade tillstånd och befint- liga verksamheter med stora utsläpp av växthusgaser skulle endast kunna nås om verksamhetsutövaren ansöker om tillstånd eller om verksamheten omprövas. Tillämpning av tidsbegränsade tillstånd kan alltså bidra till att minska utsläppen av växthusgaser men bidrar inte i tillräcklig grad till att klimatmålen kan nås om inte även om- prövning av tillstånden sker. 
  
 84Naturvårdsverket (2016a). 
  
 185 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 6.1.8Ett enklare förfarande vid ändring för att undvika omprövning 
  
 Utredningens förslag: Om en verksamhetsutövare ansöker om ändringstillstånd i syfte att undvika en omprövning för att minska en miljöfarlig verksamhets utsläpp av växthusgaser, ska endast de villkor som har betydelse för sådana utsläpp omprövas om verk- samheten i övrigt kan bedrivas med tidigare meddelade villkor. 
  
 Vid en omprövning av hela verksamhetens tillstånd får dock ändringstillståndet omprövas enligt vad som gäller för övriga änd- ringstillstånd. 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Svenska verksamhetsutövare visar ett stort engagemang i klimat- omställningen. Initiativet Fossilfritt Sverige (M 2016:05) har över 450 aktörer som delar uppfattningen att världen måste bli fossilfri och att Sverige ska gå före i detta arbete. Initiativet har förbundit sig att visa upp konkreta åtgärder för minskade utsläpp och deras verksamheter ska bidra och har tydliga mål för att minska utsläppen av växthusgaser. Näringslivets höga ambitionsnivå har också bekräf- tats i de dialoger utredningen haft med olika verksamhetsutövare. Effektivare tillståndsprocesser med kortare handläggningstider och utökat tillämpningsområde för ändringar av verksamheter är några av de önskemål som har framförts av näringslivet och som även finns i Fossilfritt Sveriges färdplaner för fossilfri konkurrenskraft. 
  
 För att det ska gå att ställa krav i enlighet med utredningens övriga förslag på tillståndsgivna miljöfarliga verksamheter med ut- släpp av växthusgaser, måste gällande tillstånd ersättas av ett nytt eller ändras när de ändringar som krävs för att minska utsläppen av växthusgaser är tillståndspliktiga. Utredningen har tilltro till att verksamhetsutövare kommer att ansöka om de ändringar som behö- ver göras för att minska växthusgasutsläppen under förutsättning att andra relevanta styrmedel finns på plats och bidrar. 
  
 I de fall verksamhetsutövare inte ansöker om ändring av verk- samheten måste dock de myndigheter eller den kommun som anges i 24 kap. 11 § miljöbalken ta initiativ till att tillstånden uppdateras genom att ansöka om omprövning enligt 24 kap. 5 § miljöbalken. 
  
 186 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 Utredningen lämnar förslag om fortsatt utredning av omprövning och tidsbegränsning i avsnitt 6.1.7. 
  
 Tillstånd kan begränsas till den sökta ändringen 
  
 Vid ändring av en miljöfarlig verksamhet genom ett ändringstillstånd får det tillståndet enligt 16 kap. 2 a § miljöbalken begränsas till att enbart avse ändringen. Enligt förarbetena till bestämmelsen85 är det en lämplighetsfråga i vilka fall en begränsad prövning ska kunna ske. Av samma förarbeten framgår att förutom ändringens omfattning och miljöpåverkan samt dess betydelse för verksamheten som helhet ska bl.a. beaktas hur lång tid som gått sedan det ursprungliga till- ståndet meddelades, om flera ändringstillstånd eller förelägganden meddelats tidigare, hur snabb den tekniska och miljömässiga utveck- lingen är i branschen, vilka förändringar som skett i företaget och dess omgivning sedan grundtillståndet samt omfattningen av de miljöstör- ningar som förekommer. 
  
 Utredningen undersökte inledningsvis om det gick att göra till huvudregel att endast en ändring om att minska en miljöfarlig verk- samhets växthusgasutsläpp ska prövas under förutsättning att verk- samheten kan fortsätta att bedrivas med tidigare gällande villkor. Vid en lägre påverkansnivå skulle en anmälan räcka för en ändring eller åtgärd som är en klimatförbättring utan betydande negativ miljö- påverkan. 
  
 Regeringen beslutade den 20 augusti 2020 att en särskild utredare ska se över det nuvarande systemet för miljöprövning och lämna förslag på de ändringar och åtgärder som krävs för att uppnå en modernare och mer effektiv miljöprövning. Utredaren ska bl.a. bedöma om tillämpningsområdet för att tillståndspröva ändringar och anmäla ändringar som bidrar till minskad miljöpåverkan för befintliga verksamheter kan utvidgas och, om det bedöms möjligt och lämpligt, föreslå de ändringar som krävs för att åstadkomma ett sådant ”grönt spår”. Utredaren ska också bedöma om ett anmäl- ningsförfarande under vissa förutsättningar kan ersätta tillståndsför- farandet då en verksamhet eller ändring i verksamhet inte kan antas 
  
 85Prop. 2004/05:129, s. 62 f. 
  
 187 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 medföra en betydande miljöpåverkan86. Den utredningen har antagit namnet Miljöprövningsutredningen (M 2020:06). 
  
 Utredningen har samrått med Miljöprövningsutredningen och funnit att de bredare frågor som rör ändringstillstånd och anmälan som utredningen planerade att utreda faller inom ramen för Miljöpröv- ningsutredningens uppdrag. Utredningen har därför stannat vid ett begränsat ändringstillstånd kopplat till en förestående omprövning för att minska en miljöfarlig verksamhets utsläpp av växthusgaser. 
  
 Verksamhetsutövare ska uppmuntras att föregripa en omprövning 
  
 Utredningen föreslår att en verksamhetsutövare som står inför ett hot om omprövning som syftar till att minska en miljöfarlig verksamhets växthusgasutsläpp, ska kunna ansöka om en avgränsad prövning och därmed undvika att omprövas av den anledningen. 
  
 Om användandet av ny teknik, annat bränsle eller liknande som kan regleras genom villkor skulle medföra en väsentlig minskning av en verksamhets utsläpp av växthusgaser och verksamhetsutövaren inte redan har ansökt om ändring av verksamheten, ska omprövning begäras.87 Den verksamhetsutövare vars verksamhet kommer att bli föremål för en omprövning ska i rimlig tid innan en omprövning aktualiseras få kännedom om att en omprövning kan komma att inledas och vilka ändringar som i så fall behöver göras av den som tänker begära omprövning. 
  
 Genom att ge verksamhetsutövaren en sista chans att ändra sin verksamhet innan en omprövning inleds ser utredningen framför sig att det endast kommer att bli fråga om få omprövningar som sker i syfte att minska en verksamhets växthusgasutsläpp. Eftersom till- ståndsmyndigheten enligt 24 kap. 9 § miljöbalken inte får meddela så ingripande villkor eller andra bestämmelser att verksamheten inte längre kan bedrivas eller att den avsevärt försvåras kommer en om- prövning dessutom endast kunna ske om t.ex. en ny teknik verkligen går att genomföra och kostnaden för tekniken är rimlig. 
  
 I den avgränsade prövning som utredningen föreslår ska förutom de villkor ansökan omfattar, endast de villkor som har betydelse för utsläpp av växthusgaser kunna omprövas om verksamheten i övrigt 
  
 86Dir. 2020:86. 
  
 87Detta förutsätter att omprövning används på ett effektivt sätt, se vidare i avsnitt 6.1.7. 
  
 188 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 kan bedrivas med tidigare meddelade villkor. Med villkor som har betydelse för sådana utsläpp avses villkor som har en betydande påverkan på verksamhetens utsläpp av växthusgaser. Om en myn- dighetsinitierad omprövning sker av hela verksamheten ska dock även ändringstillståndet få omprövas på samma sätt som gäller för övriga ändringstillstånd. 
  
 Det kommer fortfarande att vara en lämplighetsfråga i vilka fall en begränsad prövning kan ske. Avgörandet om avgränsningen är lämplig ligger på tillståndsmyndigheten som även måste bedöma om det går att ge ett ändringstillstånd under en begränsad tid och tids- begränsa tillståndet eller dess villkor om det kan leda till att ett ändringstillstånd kan ges. När det finns ett samband med andra delar av verksamheten och behovet av att ställa nya krav är stort, måste en ansökan om omprövning göras enligt 24 kap. 5 § miljöbalken. I de fall det är nödvändigt att ändra andra delar av verksamheten, t.ex. på grund av krav enligt industriutsläppsdirektivet, krävs också en om- prövning om inte verksamhetsutövaren själv tar initiativ till en vidare prövning. En förutsättning för detta förslag är dock att omprövning verkligen fungerar (se avsnitt 6.1.7). 
  
 6.1.9En särskild avvägningsregel om klimatnytta 
  
 Utredningens förslag: Utredningen får ett tilläggsdirektiv om att se över möjligheten att väga klimatnytta mot negativ påverkan på människors hälsa och miljön i miljöbalken genom en särskild avvägningsregel eller på annat sätt och lämna nödvändiga författ- ningsförslag. 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Enligt utredningsdirektiven bör prövningen av verksamheter med miljöpåverkan som bidrar till att nå klimatmålen men som i dag har svårt att tillgodoräkna sig klimatnyttan i prövningen ses över. Av direktiven framgår även att uppdraget att inkludera klimathänsyn i miljöbalken kan innebära att underlätta för verksamheter med låg klimatpåverkan eller som på olika sätt kan bidra till minskade klimatutsläpp. 
  
 189 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 För tillståndsgivna verksamheter utgör huvudsakligen tillståndet med tillhörande villkor vad verksamhetsutövaren har att förhålla sig till. Utredningen har undersökt olika möjligheter att föra in klimat- nyttan i tillståndsprövningen, bl.a. genom att ställa utökade krav på kompensationsåtgärder enligt 16 kap. 9 § miljöbalken och att ge klimat en egen hänsynsregel i 2 kap. miljöbalken. När det gäller kom- pensationsåtgärder skulle det gå att föreskriva villkor som kom- penserar det intrång i allmänna intressen som en verksamhet medför men det är svårt att ge större tyngd åt klimatnyttan i prövningen för verksamheter som minskar verksamhetens utsläpp av växthusgaser eller gynnar klimatet på annat sätt genom att kompensera ett intrång. 
  
 Även en egen hänsynsregel skulle enligt miljöbalkens systematik rikta sig till dem som behöver minska sin klimatpåverkan, inte till dem som redan gör det eller bidrar till att uppnå klimatmålen på annat sätt. Utredningen föreslår visserligen förtydliganden av bl.a. försiktighetsprincipen och hushållningsprincipen (se avsnitt 6.1.2 och 6.1.3) men även en verksamhets klimatnytta behöver enligt ut- redningens uppfattning kunna vägas mot motstående hälso- och miljöintressen. 
  
 Även om det finns flera exempel i praxis88 där en verksamhets miljö- eller klimatnytta har vägts in och 3 kap. 10 § miljöbalken stad- gar att företräde ska ges åt det eller de ändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushållning om ett område är av riks- intresse för flera oförenliga ändamål, behövs det enligt utredningens bedömning en uttrycklig bestämmelse som anger att det i vissa fall ska gå att väga en åtgärds eller verksamhets klimatnytta mot dess påverkan på människors hälsa och miljön. 
  
 Det är lämpligt att föra in en ny avvägningsregel i 2 kap. miljöbalken 
  
 De allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. miljöbalken är centrala och ska verka så att balkens mål får genomslag. De består av ett antal rättsligt bindande principer och allmänna hänsynsregler. Av miljöbalkens förarbeten89 framgår bl.a. följande. De allmänna hänsynreglerna kan läggas till grund för villkor, förelägganden och förbud liksom när regeringen eller annan myndighet meddelar generella föreskrifter 
  
 88Se t.ex. MÖD 2005:66 där Miljööverdomstolen fann att det allmänna intresset att bygga ut vindkraft för att främja en hållbar utveckling talade för att bifalla bolagets ansökan. 
  
 89Prop. 1997/98:45 del 1, s.  
 231–232. 
  
 190 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 enligt balken. Hänsynsreglerna utgör även allmänna handlingsnor- mer för var och en och anger hur hälso- och miljörisker ska motver- kas genom en avvägning mot andra allmänna och enskilda intressen enligt rimlighetsavvägningen i 7 § i samma kapitel. Den rimlighets- avvägning som ska göras är mellan nyttan av de skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått som krävs enligt hänsynsreglerna och plats- valsregeln mot kostnaderna för sådana åtgärder. 
  
 Vidare framgår följande i förarbetena90 till 2 kap. 7 § miljöbalken. Själva avvägningen sker med beaktande av framför allt å ena sidan i vilken mån en åtgärd kan förebygga eller begränsa skadan eller olägenheten och å andra sidan vilka kostnader en sådan åtgärd med- för. Proportionen mellan den nytta för människors hälsa och miljön som skyddsåtgärden eller försiktighetsmåttet medför får alltså inte vara orimlig med hänsyn till de kostnader åtgärderna föranleder. Vidare framgår att bästa möjliga teknik ska tillämpas vid yrkesmässig verksamhet och att bedömningen då utgår från vad som är ekono- miskt rimligt från branschförhållanden och inte den aktuella verk- samhetsutövarens betalningsförmåga. 
  
 Såsom utredningen tolkar dess direktiv bör det undersökas om en avvägning kan göras mellan å ena sidan en åtgärds eller verksam- hets klimatnytta och å andra sidan övrig hälso- och miljönytta i de fall dessa står mot varandra. Det är alltså inte fråga om en sådan rimlighetsavvägning som avses i 2 kap. 7 § miljöbalken och som sker mellan nyttan av de skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått som krävs enligt hänsynsreglerna och platsvalsregeln mot kostnaderna för sådana åtgärder. Det skulle försvåra tillämpningen av den nuva- rande rimlighetsavvägningen i 2 kap. 7 § miljöbalken om ytterligare en avvägning lades till i samma bestämmelse. 
  
 Utredningen anser att det finns ett behov av en ny, fristående avvägningsregel i 2 kap. miljöbalken för att kunna väga in en åtgärds eller verksamhets klimatnytta i prövningen. 
  
 Klimatnyttan ska ges ökad tyngd 
  
 Utredningen bedömer att det finns ett utrymme för att en verk- samhet som trots sin klimatnytta inte skulle få tillstånd i dag, eller som begränsas av villkor som kan komma att minska klimatnyttan, 
  
 90Prop. 1997/98:45 del 2, s.  
 24–25. 
  
 191 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 kan få tillstånd om dess klimatnytta vägs in. Det skulle i det enskilda fallet kunna handla om villkor som ställs enligt hänsynsreglerna och som minskar klimatnyttan eller att en klimatnyttig verksamhet inte får tillstånd på grund av att platsvalsregeln inte är uppfylld. 
  
 Eftersom klimatmålet inte är överordnat övriga miljömål är syftet inte att klimatnyttan alltid ska väga tyngre än övriga hälso- och miljöintressen utan det ska röra sig om en bedömning i ett enskilt fall där tillståndsmyndigheten får utrymme att i vissa fall låta klimatnyttan väga tyngre än andra hälso- och miljöintressen. En för- utsättning är att avvägningen inte innebär ett åsidosättande av de skyldigheter som följer av Sveriges medlemskap i EU, t.ex. av vad som följer av art- och habitatdirektivet91, fågeldirektivet92 eller ram- direktivet för vatten93. 
  
 De verksamheter och åtgärder som skulle kunna komma i fråga kan t.ex. vara befintliga verksamheter med utsläpp av växthusgaser som genomför förändringar för att ersätta insatsvaror, byter pro- duktionsprocess genom ny teknik eller investerar i avskiljning, transport och lagring av koldioxid (CCS) eller avskiljning, transport och lagring av koldioxid av biogent ursprung  
 (bio-CCS). 
  Det kan också handla om verksamheter som bidrar till klimatomställningen på andra sätt än genom egna utsläppsminskningar som verksamheter som producerar förnybar energi eller utvinner mineraler av essentiell betydelse för vissa tekniker som anses nödvändiga för klimatom- ställningen. Regeln kan förväntas få betydelse framför allt för verk- samheter som kräver särskilda platsspecifika förutsättningar av exempelvis geografisk, fysikalisk, geologisk eller meteorologisk art och som medför omfattande lokala olägenheter i form av t.ex. buller, föroreningar och transporter. 
  
 91Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. 
  
 92Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om beva- rande av fåglar. 
  
 93Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprät- tande av en ram för gemenskapens åtgärder för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område. 
  
 192 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 Kvarstående frågor som behöver utredas vidare 
  
 Utredningen har funnit att det finns ett utrymme i miljöbalken att väga in klimatnyttan och att det vore lämpligt att t.ex. placera en ny avvägningsregel för klimatnyttan i 2 kap. miljöbalken. Utredningen anser att det krävs tilläggsdirektiv för att utreda en sådan avväg- ningsregel. Flera frågor kräver ytterligare fördjupning. 
  
 •Tillämpningsområdet – en avgränsning kan göras till den egna verksamhetens minskning av växthusgasutsläpp eller så kan tillämpningsområdet breddas. Regeln kan också omfatta en pre- sumtion om att vissa typer av åtgärder eller verksamheter bidrar till klimatnytta, t.ex. produktion av förnybar el eller CCS. 
  
 •Krav på väsentligt bidrag – ett ställningstagande behöver göras om en avvägning ska göras mellan en stor klimatnytta och en liten miljöpåverkan, en liten klimatnytta och en liten miljöpåverkan eller en stor klimatnytta och en stor miljöpåverkan. 
  
 •Systemgränser – Vilka systemgränser som ska tillämpas när en verksamhets bidrag till klimatomställningen bedöms behöver fastställas. Till exempel kan utfallet av klimatnyttig produktion komma att exporteras och möjliggöra minskade växthusgasutsläpp utomlands. 
  
 Robinson avvägningen ska göras – en avvägning mot övriga hälso- och miljöintressen kan endast göras i de fall åtgärden eller verk- samheten kan ha klimatnytta. I dessa fall påverkas rimlighets- avvägningen i 2 kap. 7 § miljöbalken och förhållandet mellan den bestämmelsen och en ny avvägningsregel behöver klargöras ytterligare. 
  
 •Förhållande till sektorslagstiftning – utredningen ska under nästa fas av arbetet analysera hur annan lagstiftning än miljöbalken kan bidra till klimatmålen. Utredningen föreslår att prioritera regel- verket för elnät samt infrastruktur- och samhällsplanering. Det är sektorslagstiftning som hänvisar till miljöbalken och det bör ut- redas hur avvägningsregeln kan samverka med sådan sektorslag- stiftning på bästa sätt. 
  
 193 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 •Förslagets effekt – ytterligare analyser behöver göras av hur stort behov det finns av en sådan avvägningsregel, hur stor effekt den skulle få i form av utsläppsminskningar, om beräkningar kan göras och i så fall hur de ska göras. 
  
 6.1.10Uppdrag om vägledningar 
  
 Utredningens förslag: Regeringen ska ge Naturvårdsverket i uppdrag att utforma de vägledningar som behövs för bedöm- ningen av verksamheters eller åtgärders utsläpp av växthusgaser vid tillståndsprövning och tillsyn. Naturvårdsverket ska även få i uppdrag att föreslå hur en informations- och utbildningsinsats bör organiseras och genomföras. Uppdraget ska utföras i samråd med andra berörda myndigheter och i nära dialog med bransch- företrädare. 
  
 Skäl för utredningens förslag 
  
 Klimatfrågan är av global karaktär och effekterna av utsläpp av växt- husgaser kan inte kopplas till en enskild verksamhet eller åtgärd på samma sätt som utsläpp med lokala eller regionala effekter. Klimat- frågan är också dynamisk eftersom kunskap och teknik som kan minska växthusgasutsläpp är ett område som utvecklas mycket snabbt. Vilka krav som är rimliga att ställa på verksamhetsutövare förändras kontinuerligt. 
  
 En följd av utredningens förslag är att klimatpåverkan uttryck- ligen omfattas av miljöbalkens tillämpningsområde. Det betyder att klimatperspektivet alltid måste beaktas, bedömas och integreras vilket ställer krav på ökad kunskap och kompetens om klimat- aspekter hos alla som tillämpar miljöbalken. Det blir också delvis nya typer av underlag som ska tas fram och nya typer av bedömningar som ska göras. 
  
 För att möjliggöra och främja genomförandet av utredningens förslag behöver därför bedömningsgrunder utvecklas i generella och branschspecifika vägledningar som stöd för de som har att tillämpa lagändringarna. Utredningen föreslår att Naturvårdsverket får huvud- ansvaret för att i samråd med andra berörda myndigheter, som t.ex. 
  
 194 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens förslag 
  
 Energimyndigheten, ta fram de vägledningar som behövs. Uppdraget behöver utföras i nära dialog med företrädare för branscherna för att inkludera de kunskaper som verksamhetsutövarna har kring hur de kan minska sina utsläpp av växthusgaser. 
  
 Exempel på vad vägledningarna behöver omfatta 
  
 Bedömningsgrunderna i vägledningarna bör t.ex. omfatta vilka krav som till följd av utredningens förslag till ändringar i försiktighets- principen i 2 kap. 3 § och hushållningsprincipen i 5 § samma kapitel kan ställas på bl.a. val av teknik, bränsle, material och råvaror vid prövning av miljöfarliga verksamheter. Grunderna för sådana be- dömningar behöver vara väl avvägda, utgå från allmänna riktlinjer för branscherna i fråga och inte inrikta sig på vissa verksamheter. Att bedöma vilka krav som bör ställas handlar bl.a. om vilka krav som är rimliga för en viss åtgärd eller verksamhet givet dess förutsättningar, branschens förutsättningar, kostnaderna som kraven medför och hur de påverkar företagens konkurrenskraft, klimatnyttan och de svenska klimatmålen men även klimatfrågans globala karaktär. 
  
 Naturvårdsverket bör också få i uppdrag att föreslå hur en informa- tions- och utbildningsinsats bör organiseras och genomföras. Utbild- ningen bör vara öppen för alla som har att tillämpa de nya bestämmel- serna. Domstolsverket bör säkerställa att utbildningsinsatser prioriteras av Domstolsakademin i utbildningen för domstolarna. 
  
 Bedömning av resursbehov 
  
 Uppdragen bedöms innebära tillkommande arbetsuppgifter för Naturvårdsverket och Energimyndigheten som leder till ökat resurs- behov för åren  
 2022–2045 
  (se bedömning i avsnitt 8.5.1). För övriga myndigheter bedöms uppdraget rymmas inom ordinarie budget. 
  
 Konsekvenser av uppdraget 
  
 Vägledningar med tydliga bedömningsgrunder ökar förutsebarheten vid prövningar och underlättar tillämpningen av miljöbalken. Hand- läggningstiderna bör bli kortare om prövningsmyndigheten har till- 
  
 195 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2021:21 
  
 gång till vägledning för att avgöra hur klimatpåverkan ska bedömas än om den inte har det och tillsynen underlättas. Vidare ökar förut- sättningarna för en enhetlig tillämpning. 
  
 Bedömningar av klimatpåverkan ska i viss mån göras redan enligt befintligt regelverk. Om bedömningsgrunderna är av tillräckligt god kvalitet så att prövningsmyndigheten inte behöver göra en egen bedömning i varje enskilt fall bör handläggningstiderna i vart fall inte bli längre än i dag. Generella underlag, t.ex. om hur utsläppsminsk- ningar av en åtgärd ska beräknas, kan vara ett sätt att begränsa till- kommande kostnader för verksamhetsutövare av att klimataspekten får ett ökat fokus vid prövning och tillsyn. Arbetsbördan kan också minskas hos prövnings- och tillsynsmyndigheter när vägledningar finns att tillgå. Att utforma och uppdatera vägledningar kommer dock att öka arbetsbördan hos berörda myndigheter. 
  
 Eftersom vägledningar inte är bindande kan de inte helt ta bort osäkerheten kring framtida bedömningar till dess det finns en tydlig praxis på plats. 
  
 196 
  
 7Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 Regeringen bedömer att nuvarande klimatpolitik är otillräcklig för att Sveriges klimatmål ska kunna nås. Utredningens uppdrag har varit att ge förslag på hur miljöbalken kan anpassas så att den i högre utsträckning styr på ett sätt som bidrar till att klimatmålen uppfylls. 
  
 Utredningen visar hur miljöbalken skulle kunna anpassas, vilket inte med nödvändighet är liktydigt med vilka styrmedelsföränd- ringar som vore bäst för att nå klimatmålen. Förändringar i andra styrmedel bör därför övervägas som komplement och alternativ till utredningens förslag. 
  
 I avsnitt 7.1 diskuteras hur styrmedel kan bedömas utifrån vilka incitament de skapar. Fokus ligger på utredningens förslag och på den typen av styrning som miljöbalken representerar. Relevanta jäm- förelser görs också med andra principiella styrmedel. Avsnittet av- slutas med en diskussion kring samverkan mellan styrmedel. 
  
 Utredningen har analyserat men inte föreslagit andra föränd- ringar i miljöbalken. I avsnitt 7.2 beskrivs dessa förändringar samt skälen till att de inte föreslås. 
  
 Det finns också möjliga styrmedelsförändringar som ligger utan- för utredningens direktiv. Utredningen har därför inte analyserat hur sådana skulle kunna utformas eller exakt hur sådana styrmedel står sig relativt utredningens förslag. Några generella kommentarer kring sådana alternativ är dock viktiga att notera för att ta ställning till utredningens förslag. I avsnitt 7.3 pekar utredningen på några aspekter som bör beaktas och möjligen utredas vidare. 
  
 197 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 7.1Bedömning av styrmedel 
  
 Styrning via miljöbalken kan till stor del beskrivas som en typ av kvantitativ reglering i form av föreskrifter om hur aktörer ska bete sig. Sådana regleringar kan riktas exempelvis mot utsläpp eller mot val av teknik. De kan gälla för alla, eller riktas mot enskilda aktörer. Som alternativ till kvantitativa regleringar riktade mot utsläpp nämns ofta ekonomiska styrmedel eller handel med utsläppsrätter. Dessa olika typer av styrmedel har generella för- och nackdelar men det är detaljutformningen som är avgörande. Nedan redogör utredningen för de principiella för- och nackdelar som regleringar anses ha rela- tivt just ekonomiska styrmedel och utsläppshandel. Diskussionen utgår från olika bedömningskriterier. I regel kan inte ett visst styr- medel entydigt utpekas som bäst eftersom de har för- och nackdelar relativt olika kriterier. 
  
 7.1.1Med vilken säkerhet nås önskad utsläppsminskning? 
  
 Det centrala syftet med utredningens förslag är att minska utsläppen av växthusgaser i Sverige. Generellt har utsläppsregleringar genom t.ex. tillstånd bättre möjlighet att leda till att en enskild aktörs ut- släpp håller sig under en viss utsläppsnivå än vad ett ekonomiskt styrmedel har. Det beror på att ekonomiska styrmedel verkar via incitament och att myndigheten i regel saknar kunskap om hur en- skilda aktörer kommer att reagera. Det i sin tur beror på att verk- samhetsutövarna har ett kunskapsövertag rörande sina egna verk- samheter och kostnader samt på att responsen över tid påverkas av förändrade omvärldsfaktorer. 
  
 Ett styrmedel som är mer tvingande och som överlåter mindre av avvägningar till verksamhetsutövarna gör det lättare för myndig- heten att förutse reaktionen och sannolikheten för att uppnå den av myndigheten avsedda effekten på utsläpp än vid ekonomiska incita- ment. 
  
 198 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 Styrning via miljöbalken ger osäker effekt på totala utsläpp 
  
 Med en styrning via miljöbalken används enskilda tillstånd som har god potential att med stor säkerhet leda till avsedd effekt i den en- skilda verksamheten. Denna säkerhet gäller dock just för relationen mellan vad som angetts i ett individuellt tillstånd och vad utfallet faktiskt blir och under förutsättning att tillståndet efterlevs. Efter- som tillståndsprocesser innebär avvägningar mellan faktorer som varierar från fall till fall och kan förändras över tid, finns det likväl en osäkerhet i hur stora utsläppsminskningar som en viss lydelse i lagtexten kommer att ge. Det finns inte heller någon mekanism som garanterar att summan av krav på enskilda är tillräcklig för att med säkerhet nå mål som är formulerade på nationell eller global nivå. I praktiken är därför styrning via miljöbalken inte ett garanterat sätt att åstadkomma full säkerhet om vilken samlad utsläppsminskning som kan uppnås. 
  
 Styrning via EU:s utsläppshandelssystem ger osäker effekt på nationella utsläpp 
  
 Utsläppshandel har en styrande effekt gentemot den enskilde via prisincitament. Det betyder att det är osäkert vilken effekt som kom- mer att uppnås i ett enskilt eller i en grupp av företag inom utsläpps- handelssystemet. För det kollektiv av företag som omfattas av systemet är förutsebarheten hög eftersom det finns ett tak för den totala tilldelningen av utsläppsrätter. I EU ETS kan utsläppsrätter sparas mellan år, vilket gör att utsläppen ett enskilt år kan överstiga den tilldelade mängden utsläppsrätter just det året. De totala acku- mulerade utsläppen blir dock med hög säkerhet inte högre än den ackumulerade mängden tilldelade utsläppsrätter. Eftersom EU ETS omfattar aktörer utanför Sverige kommer det alltid att vara osäkert hur stora utsläppen från svenska verksamheter blir. Den ackumu- lerade mängden utsläppsrätter inom systemet är begränsad, men det finns ingen begränsning i hur stor andel av dessa som efter handel skulle kunna göras i Sverige och efter 2045. EU ETS ger därmed ingen garanti för att svenska klimatmål med säkerhet kan uppfyllas. 
  
 199 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 Säkerhet i effekt bör vägas mot nyttan av flexibilitet 
  
 Det är inte uppenbart att det alltid är bra att den avsedda effekten på utsläpp nås med för stor säkerhet. Det är motiverat att göra vissa avvägningar mellan nyttan av utsläppsminskningar och åtgärdskost- naderna. Om de senare blir högre än vad som förutsetts så har vissa sådana anpassningar som minskar sannolikheten för att exakt avsedd utsläppseffekt uppnås en fördel. 
  
 För alla styrmedel gäller att nya politiska beslut kan tas för att t.ex. öka effekten på utsläppen. Utredningens förslag är ett exempel på just en sådan justering. En sådan process tar dock tid samtidigt som den typen av förändringar i styrmedel kan vara negativ utifrån behovet av en långsiktighet och förutsebarhet som är gynnsam för att verksamhetsutövarna ska kunna fatta långsiktigt bra beslut. Där- med kan det finnas fördelar med styrmedel som har en viss automa- tisk anpassning till sådana ändrade förhållanden som motiverar av- steg från den ursprungligt avsedda effekten. Om kostnaderna för att minska utsläppen är högre än förväntat kommer t.ex. en skatt som styrmedel per automatik leda till att utsläppsminskningarna inte blir så stora som förväntat. Att orimligt höga kostnader kan undvikas automatiskt kan vara en viktig fördel. Flexibiliteten kan också verka åt andra hållet, vilket också det kan vara en fördel. Om kostnaderna blir lägre än förväntat leder en skatt till lägre utsläpp än den i förväg förväntade nivån. Här har kvantitativa regleringar som tillstånd enligt miljöbalken eller olika former av gränsvärden en nackdel. Den relativa säkerheten i att de leder till avsedd utsläppsminskning innebär också en relativ säkerhet i att de inte leder till ytterligare utsläppsminsk- ningar. Sådana extra minskningar hade varit önskvärda men regler- ingar saknar incitament för en sådan automatisk anpassning. 
  
 För att åstadkomma sådana ytterligare utsläppsminskningar som kan motiveras t.ex. när kostnaderna sjunkit till följd av ny teknik, skulle tillstånd enligt miljöbalken behöva omprövas i högre utsträck- ning. En sådan anpassning är mer administrativt krävande än den auto- matiska anpassning som kan förväntas vid prissättande styrmedel. 
  
 Om säkerhet i att nå förväntad effekt eller om flexibilitet är att föredra är inte uppenbart. En rimlig inställning kan därmed vara att viss robusthet är önskvärd men att det samtidigt kan behövas flexi- bilitet i form av någon slags ventiler som mildrar allt för omfattande konsekvenser som onödigt höga kostnader eller som ger incitament 
  
 200 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 för mer långtgående utsläppsminskningar om och när det visar sig vara möjligt. Ett sätt att i praktiken hantera omvärldsförändringar är att förändra själva utformningen av styrmedlet. Hur enkelt och hur snabbt det kan göras kan skilja sig åt mellan styrmedel och det är svårt att säga någonting generellt som gäller för olika typer av styr- medel. 
  
 Ett exempel på hur flexibilitet kan kombineras med ett kravstäl- lande styrmedel är användningen av prövotider enligt 22 kap. 27 § miljöbalken (se avsnitt 7.2.1). 
  
 7.1.2Kostnadseffektivitet hos olika styrmedel 
  
 Utredningens uppdrag har varit att föreslå förändringar i miljöbal- Allen och att bl.a. beakta kostnadseffektivitet. Eftersom utsläpps- målen är fastslagna är kostnadseffektivitet ett mer relevant mål än samhällsekonomisk effektivitet när det gäller att bedöma styrmedel. 
  
 Samhällsekonomisk kostnadseffektivitet 
  
 Samhällsekonomisk kostnadseffektivitet innebär att en viss nivå exempelvis av utsläpp nås till så låga sammanlagda samhällsekono- miska kostnader som möjligt. Det kan också uttryckas som att så stora utsläppsminskningar som möjligt åstadkoms till en viss given samhällsekonomisk kostnad. En samhällsekonomisk kostnad är inte detsamma som flöden av pengar från offentlig sektor utan är i grun- den alternativkostnader och ett mått på hur mycket nytta som en viss resursanvändning skulle kunna ha skapat om den användes på bästa alternativa sätt. 
  
 Kostnadseffektivitetskriteriet är renodlat från frågan om hur stor den totala effekten på utsläppen blir, såväl små som stora effekter kan nås på ett mer eller mindre kostnadseffektivt sätt. Kostnads- effektivitet betyder inte nödvändigtvis att bara åtgärder med låga kostnader vidtas, utan bara att det inte finns något sätt att nå en viss nivå till lägre kostnader. Kostnadseffektivitet är inte heller det- samma som att någonting är lönsamt, varken ur ett privatekono- miskt eller samhällsekonomiskt perspektiv, eftersom själva nyttan av minskade utsläpp inte vägs mot kostnaderna. 
  
 201 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv bör man vara försiktig med att klassificera en viss typ av åtgärd som kostnadseffektiv eller icke kostnadseffektiv. Det är snarare så att en viss mängd av åtgärden kan ingå i en kostnadseffektiv mix av åtgärder. Vid en högre sam- mantagen utsläppsminskning kan mer av åtgärder som har för höga kostnader för att platsa vid en lägre minskning, mycket väl ingå i en kostnadseffektiv kombination av åtgärder. 
  
 Kostnadseffektivitet måste relatera till mål eller effekt 
  
 Det är viktigt att vara uppmärksam på till vilket mål eller vilken effekt som kostnadseffektiviteten relaterar. Generellt gäller det all- tid att den fördelning av åtgärder som är kostnadseffektiv på en nivå i  
 mål-medelshierarkin 
  inte i sig garanterar kostnadseffektivitet på en högre nivå i den hierarkin. 
  
 Att en viss verksamhet genomför utsläppsminskningar på ett för den i verksamheten uppnådda effekten kostnadseffektivt sätt inne- bär inte nödvändigtvis att den åtgärdsnivån ingår i en kostnads- effektiv kombination av åtgärder på nationell nivå. I relation till en nationell effekt kan kostnadseffektivitet kräva såväl mindre som mer åtgärder i just den verksamheten. 
  
 Även för ett företag med höga kostnader finns det alltid en kom- bination av åtgärder som minimerar kostnaderna för att åstadkomma en viss utsläppsminskning från just det företaget. I relation till ett mål som innefattar utsläppsminskningar från flera företag kan där- emot en sammantagen utsläppsminskning eventuellt åstadkommas till lägre kostnad med åtgärder i andra företag. På aggregerad nivå är det därför inte kostnadseffektivt att göra lika omfattande åtgärder i högkostnadsföretaget. 
  
 Prissättande styrmedel gynnar kostnadseffektivitet 
  
 När effekterna av styrmedel är osäkra kan en kostnadseffektivitets- analys grundas på om styrmedlet och dess utformning ger aktörerna incitament att agera på ett sätt så att kostnaderna minimeras. Med ett kostnadseffektivt styrmedel avses då i vilken mån styrmedlet har för- måga att leda till den kombination av åtgärder som, med administra- tions- och transaktionskostnader inräknade, minimerar totalkostna- 
  
 202 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 den. Ett kostnadseffektivt styrmedel ska alltså leda till att den effekt som uppnås inte skulle kunna nås till en lägre totalkostnad. Styrning via miljöbalken saknar, liksom kvantitativa regleringar generellt, meka- nismer som garanterar samhällsekonomisk kostnadseffektivitet. 
  
 Rimlighetsavvägningen enligt 2 kap. 7 § miljöbalken är en meka- nism som i viss mån kan bidra till att allt för höga kostnader undviks, men det finns inte någon mekanism som ger incitament till kost- nadseffektivitet på samhällsnivå. Villkor som tillåter en verksam- hetsutövare att välja metod för sin utsläppsminskning ger incitament att göra anpassningen till lägsta kostnad, men det betyder inte att den nivån är kostnadseffektiv på samhällsnivå. Villkor som kräver att viss teknik används ger mindre flexibilitet och riskerar att leda till onödigt höga kostnader även på företagsnivå. Utformningen av vill- koren påverkar alltså incitament och möjligheter för företagen att minimera kostnaderna för uppnådda utsläppsminskningar. 
  
 I motsats till reglering genom miljöbalken har prissättande styr- medel incitament som gynnar kostnadseffektivitet också när det gäller fördelning av åtgärder mellan företag. Det gäller dock enbart inom den grupp som omfattas av samma styrmedel och som styrs av samma pris på växthusgasutsläpp. EU ETS ger incitament som kan förväntas bidra till att den sammantagna utsläppsminskningen inom verksamheterna som ingår i systemet inte skulle kunna fördelas på ett sätt mellan dem så att de sammanlagda kostnaderna blev lägre. Det betyder dock inte att de svenska företagen i utsläppshandels- systemet kommer att vidta en kostnadseffektiv mängd åtgärder i relation till de svenska klimatmålen. 
  
 Långsiktig kostnadseffektivitet kräver stimulans av teknisk utveckling 
  
 Kostnadseffektivitet kräver också att effekter som kan uppstå på längre sikt och som är indirekta beaktas. Ett exempel på sådana effek- ter är de indirekta effekter som teknikutveckling och kunskapssprid- ning kan ge på sikt. Det som på kort sikt förefaller vara en dyr teknik och som inte ser ut att platsa i en kostnadseffektiv kombination av åtgärder, skulle för att den ändå används och ger s.k. läreffekter, kunna stimulera en teknikutveckling som leder till kostnadssänk- ningar som gör att tekniken i framtiden har en plats i en kostnads- effektiv kombination av åtgärder. Ju mer långsiktigt målet är, desto 
  
 203 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 större potential finns det för teknikutveckling och desto större är sannolikheten att en stor andel ännu inte existerande teknik ingår i den kostnadseffektiva kombinationen av åtgärder. För att den ännu inte existerande tekniken ska utvecklas och komma till användning i framtiden måste teknikutveckling ingå som en (indirekt) åtgärd redan tidigare. Det betyder att för styrmedel som ska styra mot långsiktiga mål är förmågan att stimulera till teknisk utveckling en viktig faktor för att bidra till en över tid kostnadseffektiv kombi- nation av åtgärder. 
  
 Styrmedel kan vara utformade med just teknikutveckling som ut- talat syfte utan att ha några direkta effekter på utsläpp men med lång- siktig påverkan på utsläpp som en förväntad indirekt effekt. Andra styrmedel, som en utsläppsskatt, kan ge direkta effekter på utsläpp och samtidigt stimulera långsiktig teknisk utveckling. För båda typerna av styrmedel bör de långsiktiga och indirekta effekterna beaktas vid en kostnadseffektivitetsbedömning även om effekterna är svåra att kvantifiera och beräkna. Skapandet och spridningen av ny kunskap och teknik är verksamheter som i sig kan behöva stimuleras av styrmedel. Det gäller både generellt och om den är klimatrelaterad. Detta understryker behovet av styrmedel som kompletterar de styr- medel som verkar gentemot själva utsläppen, även om sådana också kan ge vissa långsiktiga incitament till teknisk utveckling.1 
  
 Kostnadseffektivt att stimulera anpassning i en föränderlig värld 
  
 I praktiken är det omöjligt att på förhand peka ut vilken kombina- tion av åtgärder som är mest kostnadseffektiv. Verksamhetsutövarna har i regel ett kunskapsövertag och dessutom förändras kostnaderna över tiden. En kostnadseffektiv mix av åtgärder är därför med största sannolikhet föränderlig över tid och ett kostnadseffektivt styrmedel bör därför möjliggöra och stimulera en löpande anpassning. Kost- nadseffektiviteten hos ett styrmedel beror på dess förmåga att åstad- komma en kostnadsminimerande fördelning av åtgärder på kort sikt, dess förmågan att åstadkomma löpande anpassning av vilka metoder som används samt förmågan att stimulera utveckling och spridning av ny teknik. Prissättande styrmedel ger i regel viktig flexibilitet och incitament till kostnadseffektiv anpassning på både lång och kort 
  
 1Söderholm, Lam (2012b), s 33 f. 
  
 204 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 sikt. Långsiktig kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning behö- ver dock också stimuleras med exempelvis stöd till innovation för att långsiktig kostnadseffektivitet ska kunna uppnås. 
  
 Ovanstående gäller generellt för alla bedömningar av kostnads- effektivitet men är särskilt viktigt för den typ av problem som ut- släpp av växthusgaser innebär. Det beror dels på att målsättningarna är långsiktiga så att det finns stort utrymme för teknisk utveckling och att tillgodogöra sig nyttan av den kostnadssänkning som den medför även om den skulle ta tid. Det beror också på att en viss del av utsläppen med dagens teknik inte skulle kunna minskas på annat sätt än med produktionsminskningar. Att minska produktion och konsumtion av för samhällets välstånd viktiga produkter kan inne- bära höga kostnader i form av att samhället avstår från potentiell välfärd. Det gör att tekniska lösningar som kan minska utsläppen utan att påverkan på konsumtionen sannolikt blir stor, blir viktiga inslag i en kostnadseffektiv mix av åtgärder. 
  
 Det är sannolikt så att det i en kostnadseffektiv mix av åtgärder fram till 2045 måste ingå sådana tekniska lösningar som ännu inte existerar. Därmed bör det också läggas resurser på att utveckla sådan teknik även i närtid för att tekniken ska kunna tas i bruk i tid för att målen ska kunna nås. Det betyder att det är viktigt att beakta i vilken utsträckning ett styrmedel ger incitament till att utveckla just sådan teknik som kommer att sänka kostnaderna i framtiden och därmed bidra till en över tiden sammanlagt så låg kostnad som möjligt för att nå målet. 
  
 Prissättande styrmedel ger incitament till teknisk utveckling 
  
 Incitament till teknisk utveckling kan uppstå på flera sätt, såväl via styrmedel som via marknadsdrivkrafter. Prissättande styrmedel gör det kostsamt att släppa ut vilket innebär att det finns besparingar att göra genom ny utsläppsminskande teknik. Generellt kan man säga att ekonomiska styrmedel i grunden ger starkare incitament till tek- nisk utveckling än vad en kvantitativ reglering av utsläppsmängder gör. Det beror på att båda typerna av styrmedel visserligen skapar en kostnad för företagen för att minska sina utsläpp, och därigenom ett incitament att utveckla teknik som kan göra det på ett billigare sätt, men att de ekonomiska styrmedlen därutöver påför företagen en 
  
 205 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 kostnad för varje kilo utsläpp. För kvantitativa regleringar gäller i regel att de tillåtna utsläppsmängderna är gratis och det finns därför ingen incitamentsskapande kostnad för de utsläpp som är tillåtna. 
  
 Teknisk utveckling bör stimuleras också med andra styrmedel 
  
 Utöver incitamenten till teknisk utveckling som de utsläppsmins- kande styrmedlen ger, finns det goda skäl för styrmedel som fokuserar på innovation och teknikutveckling eftersom det även här finns mark- nadsmisslyckanden som kan justeras med hjälp av styrmedel. Den typen av styrmedel ligger dock utanför utredningens avgränsning och utformningen utvecklas därför inte här. De utgör exempel på att flera styrmedel kan behövas för att generellt hantera klimatproblemen och specifikt för att ge incitament till önskvärd teknisk utveckling. 
  
 Vilka incitament ett styrmedel ger till teknisk utveckling beror inte bara på vilken typ av styrmedel som används utan också på mot vad styrmedlet riktas. Generellt kan man säga att styrmedel som rik- tas mot själva problemet, som en skatt på eller en kvantitativ regler- ing av utsläppsmängden, ger ett bredare incitament. Därmed stimu- leras utvecklingen av alla typer av lösningar. Styrmedel som riktas mot t.ex. en viss teknologi, en viss metod eller en viss typ av lösning ger däremot inte incitament för teknisk utveckling inom andra metoder för att lösa problemet. Om detta är en fördel eller en nack- del beror på omständigheterna. Det finns argument som talar för att verksamhetsutövarna själva, med god insikt i den egna verksamheten, är bäst både på att bedöma hur omedelbara utsläppsminskningar görs på bästa sätt och på att bedöma vilken typ av teknisk utveckling som är lämpligast för det egna företaget. Eftersom vissa innovationer och viss teknik både kan vara användbar för fler än ett företag och dessutom kan behöva passa in i större teknologiska vägval som måste göras på samhällsnivå, kan det finnas argument för att incitamenten ibland bör vara mer riktade. För att styrningen via miljöbalken, eller annan styrning riktad mot själva utsläppen ska samverka med t.ex. innovationsstyrmedel är det viktigt att beakta kriteriet om vilka inci- tament till teknisk utveckling som utformning och implementering av ett styrmedel ger. 
  
 206 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 7.1.3Fördelningseffekter – vilka får stå för kostnaderna? 
  
 Även med styrmedel som stimulerar kostnadseffektivitet kommer klimatomställningen att kosta. Kostnaderna kan fördelas på olika sätt. Fördelningsaspekten gäller principiellt både kostnader och nytta av åtgärder. När det gäller nyttan av minskade växthusgasutsläpp, och undvikna klimatförändringar, är fördelningen av den i princip obero- ende av hur, och till vilka kostnader som utsläppen minskar. Det är därför fördelningsprofilen för kostnaderna för åtgärder och själva styrningen som är relevant för utredningens förslag. 
  
 Åtgärdskostnader och administrativa kostnader 
  
 Kostnaderna för att nå målen kan grovt delas in i åtgärdskostnader och administrativa kostnader som följer av själva styrmedlet. Åt- gärdskostnaderna kan utgöras av exempelvis kostnader för tekniska lösningar som minskar utsläppen eller av den kostnad som det inne- bär att minska produktion i form av att man då avstår från en poten- tiell nytta som den produktionen och konsumtionen hade gett. Kostnader kan uppstå på ett ställe eller hos en aktör vilket inte nöd- vändigtvis betyder att det är denne som bär kostnaderna. Kostnader kan exempelvis omfördelas genom statliga subventioner eller ersätt- ningar till den som genomför åtgärder eller genom att ett företag som genomför åtgärder verkar på en marknad där det är möjligt att överföra kostnaderna till konsumenterna. 
  
 Att förutse och hänföra kostnaderna till individer eller enskilda aktörer låter sig inte göras och är sällan heller intressant. Fördel- ningseffekterna beskrivs därför lämpligast i relation till olika grupper. 
  
 Förorenaren betalar olika mycket beroende på styrmedel 
  
 En fördelningsaspekt är om kostnadsfördelningen följer principen om att förorenaren betalar. Den önskvärda fördelningen är enligt det kriteriet att förorenaren betalar kostnaderna. Utredningens förslag handlar om styrning via miljöbalken och medför att det är verksam- hetsutövarna själva som betalar för att minska sina utsläpp. De betalar också för sin del av den administration som exempelvis till- ståndsprocesser medför. 
  
 207 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 Däremot medför inte styrningen via miljöbalken några kostnader för växthusgasutsläpp som eventuellt tillåts. Eftersom prissättande styrmedel kommer att verka parallellt med utredningens förslag med- för dock dessa styrmedel att en starkare tolkning av principen att förorenaren ska betala ändå uppfylls. 
  
 Prissättande styrmedel innebär att verksamhetsutövarna även betalar för sina utsläpp och de uppfyller därför generellt en striktare tolkning av principen om att förorenaren ska betala. Ett undantag från detta är verksamheter som får gratis tilldelning av utsläppsrätter i ett handelssystem. Subventioner av t.ex. utsläppsminskningar är exempel på styrmedel där förorenaren åtminstone inte till fullo betalar för vare sig utsläppen eller för åtgärderna. 
  
 Påverkan på statskassan 
  
 En annan aspekt, som bl.a. kan beskrivas som en fördelningsfråga, är vilken påverkan olika styrmedel har på statskassan. Själva styrningen kan medföra administrativa kostnader som staten måste stå för om ingen betalningsmekanism införs. Det är de facto en annan fördel- ning än vad som uppstår om någon sådan mekanism införs, t.ex. en tillsynsavgift. Utöver administrativa kostnader kan styrmedel som verkar via ekonomiska incitament också få effekter på statskassan. Typiskt sett innebär skatter en intäkt till staten och olika former av subventioner och ersättningar en utgift. Avgifter innebär i regel också en intäkt, men en öronmärkt sådan. Utsläppshandelssystem, som EU ETS, medför en intäkt för staten om tillstånden auktioneras ut medan gratisutdelning av tillstånden är fördelningsmässigt neutrala för statskassan bortsett från administrativa kostnader. När det gäller fördelningseffekten relativt statskassan finns det en viktig koppling till samhällsekonomisk effektivitet. Utgifter från stats- kassan kräver inkomster och om dessa samlas in via snedvridande skatter uppstår en effektivitetsförlust och därmed en samhällseko- nomisk kostnad. Det betyder att styrmedel med en fördelningsprofil där statskassan får stå för större kostnader också medför en högre samhällsekonomisk kostnad, alltså en reell kostnad som innebär att samhällets begränsade resurser används på ett mindre effektivt sätt. 
  
 208 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 Andra fördelningseffekter 
  
 Flera andra grupperingar utifrån vilka fördelningseffekter kan bedö- mas är förstås möjliga, t.ex. fördelning mellan rika och fattiga, mellan män och kvinnor, mellan boende i städer respektive på landsbygd samt mellan små och medelstora företag. 
  
 7.1.4Påverkan på konkurrenskraft 
  
 Klimatpolitiska styrmedel kan påverka konkurrenskraften hos före- tag på olika sätt. Genom att påverka företagens kostnader för pro- duktionen kan möjligheten för ett företag att konkurrera med, och på sikt överleva i konkurrens gentemot företag med lägre kostnader påverkas. Kostnader kan påverkas på ett direkt sätt genom att exem- pelvis utsläpp prissätts, men också på ett indirekt sätt genom krav på viss teknik eller krav på utsläppsmängder under en viss nivå. Även administrativa kostnader som uppstår till följd av styrmedel är kost- nader som påverkar ett företags ekonomi och dess konkurrenskraft. En högre kostnad förknippad med utsläpp av växthusgaser i ett land innebär, allt annat lika, högre kostnader än om växthusgasutsläpp hade kunnat göras till lägre kostnader. 
  
 I praktiken är det förstås sällan som allt annat är lika. Kostnads- läget för andra insatsvaror, inte minst arbetskraft, skiljer sig åt mel- lan länder. Andra skatter skiljer sig åt och även kostnader som upp- står till följd av administrativt krångliga eller osäkra politiska system kan skilja sig åt mellan länder. En högre kostnad för just utsläpp av växthusgaser är därför inte den enda faktorn som påverkar de totala kostnaderna för företagen i ett visst land, och konkurrenskraften för företagen i ett land som Sverige kan därför inte bedömas bara utifrån hur höga kostnader som just klimatpolitiska styrmedel innebär för utsläppande företag. Allt annat lika innebär dock högre kostnader en försvagad konkurrenskraft. 
  
 Högre kostnader ger sämre konkurrenskraft 
  
 I grunden följer den påverkan som omedelbara kostnader har på konkurrenskraften av vilken fördelningsprofil olika styrmedel har. Ju större kostnader som ett styrmedel innebär för ett företag desto 
  
 209 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 sämre är det för konkurrenskraften. Det innebär att de styrmedel som prissätter utsläpp så att företagen får betala för dessa medför högre kostnader och sämre konkurrenskraft för företagen än styr- medel där företagen slipper betala för sina utsläpp. Skatter eller av- gifter innebär fördelningsmässigt att företag betalar såväl för sina utsläpp som för åtgärder att minska dem. 
  
 En kvantitativ reglering innebär i regel att företag bara betalar för reduktionsåtgärder men inte för sina utsläpp. Kostnaderna blir då lägre och den negativa påverkan på konkurrenskraften mindre än vid skatter eller avgifter. Styrmedel som innebär subventioner eller ersätt- ningar leder till att företagen inte får lika höga eller inga kostnads- ökningar och påverkan på konkurrenskraften blir därmed mindre. Beroende på subventionernas storlek och utformning kan de rentav leda till bättre konkurrenskraft. Styrmedel som bidrar till innovation och teknikutveckling kan bidra till stärkt konkurrenskraft. 
  
 Valfrihet ger större möjlighet att minimera kostnaderna 
  
 I vilken utsträckning ett styrmedel leder till ökade kostnader och sämre konkurrenskraft påverkas också av mot vad styrmedlet riktas, t.ex. mot utsläppsmängder eller teknologi. Om företag själva får välja metod för att uppnå ett mål ökar sannolikheten för att företaget har möjlighet att minimera kostnaderna med följden att den negativa på- verkan på konkurrenskraften blir mindre. Här är också tidsaspekten viktig. Styrmedel som ger flexibilitet när utsläppsminskningar kan göras ökar möjligheten för företag att minimera sina kostnader genom att exempelvis kombinera miljöinvesteringar med andra pro- duktiva investeringar. 
  
 Negativ påverkan på konkurrenskraften kan motverkas 
  
 Styrmedel som höjer kostnaderna för växthusgasutsläpp leder till högre kostnader som i sig försämrar konkurrenskraften. En högre kostnad ger dock incitament till att sänka den kostnaden och om en sådan kostnadssänkning åstadkoms genom teknisk utveckling och en produktivitetsförbättring skulle detta åtminstone delvis kunna motverka den negativa påverkan på konkurrenskraften. För att minska den negativa påverkan på konkurrenskraften samtidigt som 
  
 210 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 utsläppsminskningar vidtas är det viktigt att styrningen av företagen medger flexibilitet, bl.a. möjligheten att anpassa när i tiden och med vilka metoder anpassningen görs. 
  
 En viktig faktor bakom möjligheterna att mildra en negativ på- verkan på konkurrenskraften är möjligheter och förutsättningar för innovationer. Ett positivt innovationsklimat, inklusive välriktade styrmedel för innovationer, kan samverka med styrmedel som riktas mot själva växthusgasutsläppen. En sådan samverkan kan bidra till att öka sannolikheten för att svaret på ett styrmedel mot växthus- gaserna blir just en teknisk utveckling som också på sikt skulle kunna stärka konkurrenskraften. Utredningens förslag är utformade för att samverka med den typen av redan existerande styrmedel, men även dessa styrmedel kan behöva stärkas som ett komplement till utred- ningens förslag. 
  
 Teknisk utveckling kan förbättra konkurrenskraften 
  
 En annan faktor som kan påverka hur det långsiktiga utfallet på kon- kurrenskraften blir är hur den framtida marknadsefterfrågan kom- mer att utvecklas. Ett styrmedel som ger incitament till en teknisk utveckling skulle kunna innebära att ett företag som på kort sikt får högre kostnader på längre sikt har en produkt eller produktionspro- cess som i framtiden blir mer konkurrenskraftig också på världs- marknaden. Det förutsätter att den kortsiktiga konkurrenskraften inte försämras så mycket att företaget lägger ner. 
  
 För att en sådan eventuell effekt ska kunna tillskrivas just styr- medlet måste det finnas brister i företagets förmåga att själv förutse och agera utifrån den framtida marknadsutvecklingen. Det är dock rimligt att utgå från att företagen själva har bäst kunskap om sin egen verksamhet. Myndigheterna skulle kunna tänkas ha bättre kunskap om politiska mål och framtida utveckling av t.ex. klimatpolitiken. Till största del är detta dock offentligt tillgängliga uppgifter och i synnerhet stora företag har i regel god kännedom om politikens ut- veckling. Vidare kan information om framtiden speglas av och för- medlas till företag via t.ex. priser på utsläppsrätter som påverkas av marknadens samlade kunskap och förväntningar. 
  
 211 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 Flexibilitet och förutsebarhet mildrar negativa effekter 
  
 Negativa konsekvenser på konkurrenskraften mildras om företagen påförs lägre kostnader. Detta är ett motiv till att konkurrensutsatta verksamheter kan få en gratis tilldelning av utsläppsrätter inom EU ETS i stället för att behöva betala via en auktion. Ökad styrning via miljöbalken medför inte några extra kostnader för utsläpp, men de kommer att medföra vissa ökade administrationskostnader och kostnader för ytterligare utsläppsminskningar. 
  
 En rimlighetsavvägning ska göras enligt 2 kap. 7 § miljöbalken, och det innebär ett visst skydd mot alltför försämrad konkurrenskraft. I övrigt lägger utredningen inte något förslag som ytterligare värnar konkurrenskraften. Som bl.a. Söderholm2 framhåller är en detalj- utformning av styrmedel som tillåter flexibilitet i teknikval, och inte minst i tidpunkt för införande av ny teknik, avgörande för att minska de negativa konsekvenserna på konkurrenskraft som en mer ambitiös klimatpolitik kan medföra. Vidare framhåller Tucker vikten av förutsebarhet. Utredningen har bl.a. undersökt möjligheterna att skapa ambitiösa och samtidigt tydliga och förutsebara krav via miljö- balken genom införandet av en s.k. sunset clause, men konstaterat att det inte är en framkomlig väg (se avsnitt 7.2.6). Även bestämmelsen om prövotider i 22 kap. 27 § miljöbalken är ett sätt att skapa en viktig flexibilitet som historiskt visats kunna bidra till högre kostnads- effektivitet.3 Utredningen har övervägt möjligheten till förändringar i denna bestämmelse (se avsnitt 7.2.1). 
  
 7.1.5Styrmedelssamverkan 
  
 Ovanstående avsnitt pekar på för- och nackdelar med olika styr- medel utifrån olika bedömningsgrunder. Utredningens förslag läggs från utgångsläget att flera klimatpolitiska styrmedel redan existerar och att dessa kommer att fortsätta verka vid sidan av miljöbalken. Utredningens förslag syftar inte till att klimatmålen ska uppnås helt via styrning genom miljöbalken, samverkan mellan flera styrmedel är nödvändig och kan motiveras av flera skäl. 
  
 Ett första argument för att samverkande styrmedel är att föredra kan vara att man vid politikutformning i regel inte börjar från noll. 
  
 Mitchell, Lam (2012a). s 29 f. 
  
 Soto, Lam (2012a), s. 25. 
  
 212 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 Det finns redan styrmedel på klimatområdet och om politiken behö- ver stärkas kan omställningskostnaderna förknippade med att av- veckla gamla styrmedel och ersätta dem med nya vara för höga. Den bedömningen kan vara helt korrekt även om det i sig inte innebär att alla trögheter i system är av godo. Stora förändringar av befintliga styrmedel kan också vara kostsamma och förändringar genom kom- pletteringar kan vara att föredra givet utgångsläget. Ett ytterlighets- fall av detta argument är när det finns styrmedel på olika admi- nistrativa nivåer som innebär att en nivå inte kan bestämma över ett styrmedel. Detta gäller exempelvis för EU ETS där Sverige visser- ligen kan vara med och påverka utformningen men inte helt styra över den och inte heller välja att avskaffa det styrmedlet. För att de ska kunna uppnås måste Sverige därför komplettera med svenska styrmedel med en kraftigare påverkan på svenska växthusgasutsläpp. 
  
 För det andra kan det bakom ett problem, som klimatföränd- ringarna, ligga flera olika marknadsmisslyckanden. Det är ett mark- nadsmisslyckande som förklarar varför det kan behövas styrmedel för att minska utsläpp och ett annat som förklarar varför kunskaps- uppbyggnad och teknikutveckling kan behöva stimuleras med styr- medel. Ett styrmedel riktat mot växthusgasutsläpp skulle visserligen ge incitament till teknikutveckling, men inte tillräckliga incitament för att enskilda aktörer ska satsa tillräckligt mycket på teknisk utveckling ur samhällets perspektiv. Förekomsten av flera av varandra oberoende marknadsmisslyckanden utgör därför ett andra argument för att flera styrmedel kan behövas. Om de inriktas på olika marknadsmiss- lyckanden kan de samverka genom att var för sig lösa olika del- problem för att nå bästa möjliga helhetslösning på klimatproblemet. Detta kan uttryckas som att vissa styrmedel är ”motorer” i klimat- politiken medan andra behövs för att göra den motorn effektivare (och kanske till och med undvika motorstopp).4 
  
 Ett tredje argument för att styrmedelskombinationer kan ha för- delar är att ett enskilt styrmedel som kan användas för att lösa ett specifikt marknadsmisslyckande samtidigt ger andra negativa kon- sekvenser. Ett exempel på detta kan vara att en beskattning av alla växthusgasutsläpp, om den sattes tillräckligt högt, skulle kunna leda till att utsläppsmålet uppnås. Övriga konsekvenser av en sådan lös- ning, med ett enda styrmedel, skulle dock sannolikt inte vara poli- tiskt acceptabla. Genom kombinationer och samverkande styrmedel 
  
 4Söderholm, Lam (2012b), s 18. 
  
 213 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 kan det vara möjligt att undvika de nackdelar som ett enskilt styr- medel skulle ge. I viss mån kan fördelarna med det styrmedlet minska men en sådan kompromiss kan vara fördelaktig när flera kri- terier ska beaktas som inte fullt ut kan uppfyllas samtidigt. Till detta tillkommer att förhållanden kan skilja sig åt mellan olika sektorer och att det därför är olika svårt att med ett visst styrmedel uppfylla olika kriterier. Önskan om att inte försämra konkurrenskraften gentemot utlandet kan få olika innebörd för valet av styrmedel bero- ende på hur konkurrensutsatt en viss sektor är. Det kan vara ett argu- ment för olika styrmedel eller olika detaljutformning av styrmedel inom olika sektorer. 
  
 För det fjärde kan det finnas praktiska hinder, eller allt för höga kostnader, som gör att det inte alltid går att rikta ett styrmedel så exakt mot själva utsläppen som krävs för att ett enstaka styrmedel skulle fungera. Om utsläpp är mätbara eller, som när det gäller kol- dioxidutsläpp är korrelerade till en mätbar insatsvara, är det möjligt att rikta styrmedlet mot själva utsläppen eller mot insatsvaran. För andra utsläpp, exempelvis av lustgas från markanvändning inom jord- och skogsbruk, är dock inte själva utsläppet mätbart på mot- svarande sätt till en rimlig kostnad eller med hänsyn till den admi- nistrativa bördan för den som brukar marken. Styrmedlet skulle då snarare behöva riktas exempelvis mot brukningsmetoder och sanno- likt behöva differentieras relativt olika markslag. Att de praktiska möjligheterna för vad styrmedlet kan riktas mot skiljer sig åt mellan utsläppskällorna, exempelvis beroende på naturliga förutsättningar eller på ekonomiska förhållanden i olika företag, kan också vara ett skäl för att kombinera flera olika styrmedel. 
  
 För det femte kan osäkerheten om de förhållanden som styr- medlen ska verka i göra att det är fördelaktigt med samverkande styr- medel. En osäkerhet om vilka kostnader företag har för att minska sina utsläpp medför exempelvis att den styrande effekten av en skatt blir osäker samtidigt som användandet av en utsläppsmarknad kan innebära oförutsett och oönskat höga eller låga kostnader. Genom att i ett sådant fall kombinera en utsläppsmarknad med en avgift som ersätter skyldigheten att överlämna utsläppsrätter kan önskan att nå det totala utsläppsmålet balanseras med önskan att avvika från målet om kostnaden skulle visa sig vara eller bli alldeles för hög. 
  
 Styrmedel kan också kombineras med andra politiska åtgärder som inte syftar till att påverka beteenden utan i stället kan ha exem- 
  
 214 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 pelvis en omfördelande effekt. Om argumentet för att kombinera styrmedel är att ett enskilt styrmedel har oönskade fördelnings- effekter kan ett alternativ till att kombinera olika styrmedel vara att komplettera ett styrmedel som i övrigt har goda effekter och accep- tabla konsekvenser med någon form av separat fördelningspolitik som kompenserar den grupp som anses oönskat missgynnad av själva styrmedlet. 
  
 Att det finns goda skäl att kombinera styrmedel betyder inte att det alltid är bättre med flera styrmedel och inte heller att alla styr- medelskombinationer är bra. Enkelhet och överblickbarhet och där- av följande lägre transaktions- och administrationskostnader är skäl som i sig talar för ett färre antal styrmedel. 
  
 I avsnitt 8.3 diskuteras hur utredningens förslag förväntas sam- verka med andra klimatpolitiska styrmedel. 
  
 7.2Alternativa förslag som utredningen inte lägger 
  
 I detta avsnitt beskrivs alternativa sätt att klimatintegrera miljöbal- Allen som skulle vara förenliga med utredningens uppdrag men som utredningen av olika anledningar inte lägger fram som förslag. 
  
 7.2.1Prövotider 
  
 I syfte att uppnå klimatförbättringar när ett tillstånd ges, ändras eller omprövas, har utredningen undersökt möjligheten att ändra bestäm- melsen om uppskjutna frågor i 22 kap. 27 § miljöbalken. Huvud- regeln i dag är att slutliga villkor ska beslutas i samband med att till- stånd ges och att prövotider endast ska användas i undantagsfall. För att uppmuntra införandet av ny eller oprövad teknik för miljöfarliga verksamheter med växthusgasutsläpp kunde det direkt i lagtexten göras till huvudregel att vissa villkor ska sättas på prövotid så att de kan utvecklas löpande och anpassas efter den senaste tekniken. Detta skulle även vara förenligt med kravet på bästa möjliga teknik. Verk- samhetsutövaren skulle få incitament men också krav om att identi- fiera, testa, utveckla, utvärdera och tillämpa ny teknik och nya lös- ningar utan att tvingas stå fast vid en teknik som under prövotiden visar sig omöjlig eller olämplig. De provisoriska villkoren skulle kunna ändras under prövotiden och därför ge ett mer dynamiskt 
  
 215 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 förfarande än om villkoren var slutliga. Verksamhetsutövare som är drivande i klimatomställningen kunde då få verktyg att pröva sig fram och acceptera nödvändiga krav för att minska sin klimat- påverkan. 
  
 Huvudregeln i dag är alltså att slutliga villkor ska beslutas i sam- band med att tillstånd ges (se 16 kap. 2 § och 22 kap.  
 25–25 
  f § miljö- balken). Om det finns oklara frågor som inte påverkar tillåtligheten och som behöver utredas vidare under en begränsad tid, kan de skju- tas upp under en prövotid. Den uppskjutna frågan ska då avgöras så snart som möjligt. Prövotider används i hög utsträckning trots att syftet är att de endast ska användas i undantagsfall.5 
  
 Ökad tillämpning av prövotider kan leda till minskad juridisk och ekonomisk risk för verksamhetsutövare att pröva nya lösningar för att minska växthusgasutsläppen eftersom villkoren inte är slutliga och kan ändras vid behov. Detta kan gynna teknikutveckling och tillämp- ning av ny teknik och på sikt möjliggöra större och mer kostnads- effektiva utsläppsminskningar. Fler prövotider ökar dock arbets- bördan för tillsynsmyndigheter, verksamhetsutövare, prövnings- och remissmyndigheter eftersom olika villkor slås fast vid olika tidpunkter och underlag för att utvärdera prövotiden ska tas fram och bedömas. 
  
 Möjligheten att använda prövotider för att införa ny eller oprövad teknik finns redan i dag och kan utgöra ett viktigt verktyg för att främja teknik som bidrar till klimatomställningen. Utredningen har kommit fram till att det främst är tillämpningen och uppföljningen av prövotider som behöver ses över för att bidra till att uppfylla ut- redningens uppdrag snarare än utformningen av själva bestämmelsen i 22 kap. 27 § miljöbalken. Utredningen lämnar därför inget änd- ringsförslag. 
  
 7.2.2Regeringsprövning 
  
 Klimatpolitiska rådet har i sin rapport från 20196 rekommenderat att lagstiftning ska införas som ger regeringen rätt att pröva etablering av verksamheter som motverkar möjligheterna att uppnå de nationella klimatmålen. Rådet anser att prövningen ska kunna gälla anlägg- ningens tillåtlighet eller villkor gällande utsläppen av växthusgaser och 
  
 5Löwe, Meyer (2020), s. 39 f. 
  
 6Klimatpolitiska rådet (2019), s. 40. 
  
 216 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 bör gälla verksamheter som kan ge väsentliga effekter på möjlig- heterna för Sverige att uppnå de nationella klimatmålen, inklusive verksamheter som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem. 
  
 Mark- och miljödomstolen ska överlämna en fråga eller ett mål till regeringen enligt 21 kap. 7 § miljöbalken om regeringen ska pröva tillåtligheten enligt 17 kap. miljöbalken och om domstolen prövar ett mål som rör även ett annat allmänt intresse av synnerlig vikt än det som omfattas av miljöbalkens mål eller ett mål som rör försvarets verksamheter. Regeringen ska enligt 17 kap. 1 § miljö- balken alltid pröva tillåtligheten av nya anläggningar för kärnteknisk verksamhet, nya anläggningar för att bryta ämnen som kan användas för framställning av kärnbränsle, nya allmänna farleder, och nya anläggningar för geologisk lagring av koldioxid, om verksamheten inte avser lagring för forskningsändamål av mindre än 100 000 ton koldioxid. Enligt 17 kap. 3 § första punkten miljöbalken får reger- ingen för ett visst fall förbehålla sig att pröva tillåtligheten av en verk- samhet som inte omfattas av kravet på prövning enligt 1 § om verk- samheten i betraktande av de intressen som miljöbalken enligt 1 kap. 1 § ska främja kan antas få betydande omfattning eller bli av ingri- pande slag. En myndighet eller kommun som inom sitt verksamhets- område får kännedom om en verksamhet som avses i 3 § ska enligt 17 kap. 5 § miljöbalken underrätta regeringen om verksamheten. 
  
 Utredningen har undersökt om det bör tydliggöras i 17 kap. 3 § miljöbalken att regeringen för ett visst fall får förbehålla sig att pröva tillåtligheten av en verksamhet som är av väsentlig betydelse för klimatomställningen. Genom en sådan ändring skulle förbehåll bli möjligt för både verksamheter med stora utsläpp av växthusgaser och sådana som bidrar till klimatomställningen. 
  
 Genom utredningens föreslagna ändring av miljöbalkens mål täcks verksamheter som är av väsentlig betydelse för klimatomställ- ningen av 17 kap. 3 § miljöbalken. Även om regeringen enligt gäl- lande bestämmelser har förbehållit sig en verksamhet som kan ge väsentliga effekter på möjligheterna för Sverige att uppnå de natio- nella klimatmålen (se Mark- och miljööverdomstolens yttrande den 
  
 15juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Duncan) tydliggör den före- slagna ändringen av miljöbalkens mål i 1 kap. 1 § att så kan ske. Det finns därför inte anledning att göra några förändringar av reger- ingens tillåtlighetsprövning i 17 kap. miljöbalken. 
  
 217 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 Ytterligare skäl till att utredningen inte föreslår en utökad reger- ingsprövning är, som framgår av förarbetena7 när den obligatoriska tillåtlighetsprövningen av ett flertal verksamheter togs bort, att det inte finns någon särreglering som skiljer regeringens prövning från annan tillståndsprövning av verksamheter som prövas enligt miljö- balken. Regeringen har därför att följa samma lagstiftning som övriga prövningsmyndigheter. Regeringen saknar även den expert- kompetens som finns hos prövningsmyndigheterna och handlägg- ningstiderna tenderar att bli långa och osäkra när ännu en prövnings- instans tillkommer. En regeringsprövning innebär ökad belastning på underliggande instanser eftersom prövningsmyndigheten måste lägga ner samma tid och arbete som om den hade prövat hela målet eller ärendet. Belastningen ökar även på verksamhetsutövare, remissmyn- digheter, regeringen och Regeringskansliet på grund av tillkommande arbetsmoment och mer komplexa prövningar vilket ger längre hand- läggningstider. 
  
 I de fall det finns ett politiskt bedömningsutrymme ökar oförut- sebarheten i prövningarna eftersom politiska avvägningar förändras över tid och mellan mandatperioder. 
  
 Utredningen föreslår dock ett nytt stycke i stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken som anger att en verksamhet eller åtgärd som befaras föranleda utsläpp av växthusgaser av väsentlig betydelse i förhållande till de nationella klimatmålen bara får bedrivas eller vidtas om reger- ingen finner att det finns särskilda skäl (se avsnitt 6.1.4). 
  
 7.2.3Remissmyndigheternas talan 
  
 Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkolle- giet, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och länsstyrel- sen ska enligt 22 kap. 6 § miljöbalken föra talan i ett mål för att tillvarata miljöintressen och andra allmänna intressen när det behövs. Vidare får en kommun föra talan för att tillvarata miljöintressen och andra allmänna intressen inom kommunen. Av förarbetena8 till be- stämmelsen framgår att myndigheterna företräder allmänna intres- sen och således intar partsställning beträffande sådana intressen. I rätten att föra talan i målet innefattas också rätt att överklaga mark- 
  
 7Prop. 2004/05:129, s. 80, En effektivare miljöprövning. 
  
 8Prop. 1997/98:45, Miljöbalk, del 2 s.  
 238–239. 
  
 218 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 och miljödomstolens domar och beslut. Myndigheternas agerande föranleds av en ansökan om prövning och får anses som ett led i prövningssystemet enligt balken. 
  
 Utredningen har undersökt möjligheten att de myndigheter som anges i 22 kap. 6 § miljöbalken även skulle föra talan för att tillvarata klimatintresset vilket även borde framgå i varje myndighets instruk- tion samt att Statens Energimyndighet skulle få föra talan för att till- varata klimatintresset. Syftet skulle vara att minska konfliktytorna mellan remissmyndigheterna och lösa målkonflikter mellan klimat och myndigheternas övriga uppdrag. Genom att lägga till ett över- gripande, gemensamt ansvar att verka för att klimatmålen nås i deras partsroll skulle intressekonflikter kunna undvikas. 
  
 Regeringen beslutade den 20 augusti 2020 att en särskild utredare ska se över det nuvarande systemet för miljöprövning och lämna för- slag på de ändringar och åtgärder som krävs för att uppnå en moder- nare och mer effektiv miljöprövning. I uppdraget ingår bl.a. att undersöka de statliga förvaltningsmyndigheternas roll i prövningen att bevaka allmänna intressen i syfte att bättre hantera målkonflikter och tidigare tydliggöra vilka krav som ställs på ansökan, t.ex. genom att stärka länsstyrelsens ansvar för samordning mellan olika intressen och undersöka om det finns ett behov av att tydliggöra vilka faktorer som avgör om myndigheterna deltar som part i miljöprövningar och om dessa faktorer är ändamålsenliga (dir. 2020:86). Den utredningen har antagit namnet Miljöprövningsutredningen (M 2020:06) och ska redovisa sitt uppdrag senast den 15 december 2021. 
  
 Klimaträttsutredningen har samrått med Miljöprövningsutred- ningen och funnit att de frågor som rör remissmyndigheternas talan och som utredningen planerade att utreda faller inom ramen för Miljöprövningsutredningens uppdrag. Bestämmelsen i 22 kap. 6 § miljöbalken bör därför inte ses över av Klimaträttsutredningen. 
  
 7.2.4Kommunal tillstyrkan 
  
 Flera synpunkter som har kommit in till utredningen, bl.a. från Svensk Vindenergi, Energiföretagen och Vattenfall AB, har handlat om behovet av att se över bestämmelsen i 16 kap. 4 § miljöbalken. Den kritik som bestämmelsen har fått består bl.a. i att den saknar beslutskriterier, krav på motivering och tidsgräns. 
  
 219 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 Enligt 16 kap. 4 § miljöbalken får tillstånd till en anläggning för vindkraft endast ges om den kommun där anläggningen avses att uppföras har tillstyrkt det. Bestämmelsen kom till i samband med att ändrade krav på detaljplan och bygglov för vindkraftverk infördes i plan- och bygglagen (2010:900). Tidigare prövades tillståndspliktiga vindkraftsanläggningar enligt både miljöbalken och plan- och bygg- lagen. Ändringen innebar att kravet på bygglov och detaljplan avskaf- fades för vindkraftsetableringar som tillståndsprövas enligt miljöbal- Allen. Kravet på detaljplan fick stå kvar när vindkraftverk avses att uppföras i områden där det råder stor efterfrågan på mark för bebyg- gelse eller anläggningar. För att kommunerna skulle få behålla ett inflytande över etableringen av vindkraft infördes en bestämmelse om att prövningsmyndigheten får ge tillstånd till en vindkraftsanläggning endast om kommunen har tillstyrkt det.9 
  
 Regeringen beslutade den 14 oktober 2020 att en särskild utre- dare ska, om det finns förutsättningar, föreslå hur bestämmelsen om kommunal tillstyrkan i 16 kap. 4 § miljöbalken kan tas bort och hur det kommunala inflytandet kan tillgodoses på annat sätt i syfte att göra miljöprövningen av vindkraftsanläggningar mer rättssäker och förutsebar (dir. 2020:108). Den utredningen har antagit namnet Ut- redningen om rättssäker vindkraftsprövning (M 2020:07) och ska redovisa sitt uppdraget senast den 30 juni 2021. 
  
 Klimaträttsutredningen har samrått med Utredningen om rätts- säker vindkraftsprövning och funnit att de synpunkter som lämnats till Klimaträttsutredningen i denna fråga faller inom ramen för Utredningen om rättssäker vindkraftsprövnings uppdrag och därför inte bör ses över av Klimaträttsutredningen. 
  
 7.2.5Klimatomställningsplan 
  
 Utredningen har övervägt hur ett ramverk skulle kunna skapas för att koppla klimatrelaterade krav på miljöfarliga verksamheter till de nationella klimatmålen. Ett alternativ som utredningen tog fram i början av arbetet var en klimatomställningsplan. 
  
 För en sådan skulle ett bemyndigande införas i miljöbalken som ger regeringen rätt att föreskriva att Naturvårdsverket, i samråd med andra berörda myndigheter, ska ta fram ett förslag till en nationell 
  
 9Prop. 2008/09:146, Prövning av vindkraft. 
  
 220 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 klimatomställningsplan för hur utsläppen av växthusgaser från in- dustri samt el- och värmeproduktion behöver minska för att vara i linje med Sveriges nationella klimatmål. Klimatomställningsplanen skulle innehålla målbanor som anger hur växthusgasutsläppen från sådana verksamheter behöver minska på aggregerade nivåer för att de svenska klimatmålen ska kunna nås. Klimatomställningsplanen skulle beslutas av regeringen. 
  
 Som underlag för klimatomställningsplanen skulle miljöfarliga verksamheter inom industri samt el- och värmeproduktion med stora punktutsläpp som överstiger ett visst tröskelvärde ta fram långsiktiga och konkreta åtaganden för hur de skulle minska sina utsläpp av växthusgaser. För att skapa en effektiv och rättvis indelning mellan och inom branscherna kunde det behövas flera olika tröskelvärden. Verksamhetsutövaren skulle i samråd med tillsynsmyndigheten och i förlängningen med Naturvårdsverket ansvara för att dess åtaganden är i linje med den nationella klimatomställningsplanen. 
  
 Om en verksamhet inte lämnade in åtaganden som tillsynsmyn- digheten bedömde var i linje med klimatomställningsplanen eller inte arbetade för att minska utsläppen av växthusgaser i enlighet med det åtagande den lämnat in skulle dess tillstånd, efter samråd och som ett sista steg, kunna omprövas för att bidra till att klimatmålen kan nås. 
  
 Genom företagens miljörapportering skulle klimatomställnings- planen följas upp löpande. Verksamhetsutövarnas åtaganden och miljörapporterna skulle kunna ligga till grund för tillsyn. Klimat- omställningsplanen skulle ses över vart fjärde år för att kunna bidra till regeringens klimathandlingsplaner genom att redovisa hur utsläppen från industri samt el- och värmeproduktion bör minska för att vara i linje med de nationella klimatmålen. 
  
 Även tillstånd för verksamheter inom industri samt el- och värme- produktion som också omfattades av klimatomställningsplanen men vars utsläpp låg under tröskelvärdet skulle kunna omprövas om verk- samheterna inte minskade sina utsläpp enligt fastlagda kriterier. Sådan möjlighet till omprövning hade kunnat regleras i en ny punkt i 24 kap. 5 § miljöbalken. För verksamheter både över och under tröskelvärdet skulle omprövning kunna ske på begäran av verksamhetsutövaren eller på initiativ från tillsynsmyndigheten. 
  
 Vid bedömningen av om ett tillstånd ska omprövas skulle rimlig- hetsbedömningar behöva göras där tekniska och ekonomiska fakto- 
  
 221 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 rer vägs in. Innan omprövning skulle kunna bli aktuell hade dialog förts med verksamhetsutövaren om vad som krävdes för att åtagan- det skulle anses vara förenligt med klimatomställningsplanen eller vad verksamhetsutövaren behövde göra för att anses efterleva sitt åtagande. Verksamhetsutövaren skulle också behöva få rimlig tid på sig att lämna in kompletteringar eller vidta åtgärder för rättning. 
  
 Enligt 24 kap. miljöbalken kan ett tillstånd under vissa förutsätt- ningar återkallas eller omprövas men vid en omprövning får det inte meddelas så ingripande villkor eller andra bestämmelser som leder till att verksamheten inte längre kan bedrivas eller avsevärt försvåras. 
  
 Det finns olika modeller som hade kunnat användas som inspi- ration för hur verksamheternas planer skulle bidra till den nationella klimatomställningsplanen och hur målen skulle nås. En sådan är att den som bedriver en tillståndspliktig vattenverksamhet för produk- tion av vattenkraftsel enligt 11 kap. 27 § miljöbalken ska se till att verksamheten har moderna miljövillkor. Med moderna miljövillkor avses ett tillstånd vars villkor och andra bestämmelser till skydd för människors hälsa och miljön har bestämts enligt miljöbalken i en dom eller ett beslut som inte är äldre än fyrtio år. Regeringen ska enligt 28 § samma kapitel även se till att det finns en nationell plan för de prövningar och omprövningar som behöver göras för att befintliga verksamheter för produktion av vattenkraftsel ska förses med moderna miljövillkor. Planen ska ange en nationell helhetssyn i fråga om att verksamheterna ska förses med moderna miljövillkor på ett samordnat sätt med största möjliga nytta för vattenmiljön och nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel. 
  
 En annan modell är att enligt EU:s styrningsförordning skulle alla medlemsstater innan den 31 december 2019 lämna in energi- och klimatplaner för hur de ska nå målen till 2030. Europeiska kom- missionen har sedan sammanställt vad resultatet blir av de åtgärder och styrmedel som medlemsstaterna har infört och planerar. Efter- som resultatet inte stämmer helt med EU:s mål, har kommissionen fört dialog med medlemsstaterna om vad som krävs för att målen ska nås. På samma sätt skulle myndigheterna kunna följa upp hur verk- samheternas samlade bidrag förhöll sig till målbanorna för klimat- målen. Klimatomställningsplanen skulle också kunna bygga vidare på färdplanerna som tagits fram inom initiativet Fossilfritt Sverige (M 2016:05). 
  
 222 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 Både arbetet med att ta fram åtagandet och uppföljningen av hur det uppfylls skulle behöva ske i dialog mellan verksamhetsutövaren och tillsynsmyndigheten. På samma sätt som görs enligt miljöbalken 
  
 idag skulle det göras rimlighetsavvägningar där tekniska och ekono- miska faktorer vägs in. Sådana avvägningar skulle behövas både vid framtagandet av verksamheternas åtagande, vid bedömning av om ett tillstånd ska omprövas och, om omprövning sker, vilka villkor som ska sättas. 
  
 Förslaget skulle leda till ökad kontroll för det allmänna över de stora punktutsläppen av växthusgaser vilket kan öka förutsättningarna att nå målet om nettonollutsläpp av växthusgaser. Klimatomställ- ningsplanen skulle dock leda till väsentligt ökad administrativ börda för verksamhetsutövare med utsläpp över tröskelnivån, tillsynsmyn- digheter, prövningsmyndigheter samt parts- och remissmyndigheter. Förslaget skulle också leda till försämrad förutsebarhet för verksam- hetsutövarna i den mån deras inlämnade åtaganden enligt klimat- omställningsplanen inte godtas. 
  
 Utredningen fann att det var problematiskt att skapa en funge- rande rättslig konstruktion för klimatomställningsplanen. I synner- het var det en utmaning att finna en form för hur Sveriges klimatmål skulle kunna översättas till villkor för enskilda verksamheter. 
  
 Förslaget om en klimatomställningsplan stämdes av med bl.a. utredningens expertgrupp. Det möttes av en hel del stöd men också invändningar på olika grunder, som att det skulle skapa orimliga krav på verksamheterna, frågor kring den rättsliga konstruktionen och att det redan finns alltför många strategier och planer på klimat- och energiområdet som delvis överlappar varandra. 
  
 Sammantaget bedömer utredningen att det finns alltför stora frågetecken kring hur en klimatomställningsplan skulle kunna utfor- mas rättsligt och om dess konsekvenser. Utredningen lämnar därför inget förslag om en klimatomställningsplan. 
  
 7.2.6Sunset clause 
  
 Utredningen har analyserat möjligheten att införa en s.k. sunset clause för verksamheter inom industri och el- och fjärrvärmesektorn. En sådan klausul skulle kunna utgå från att befintliga tillstånd ska vara fortsatt giltiga efter 2045 för verksamheter som minskar sina 
  
 223 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 utsläpp i linje med det nationella klimatmålet om nettonollutsläpp. Om så inte sker skulle tillståndet kunna upphöra 2045. Lagstiftning med sunset clauses har använts i t.ex. Tysklands och Finlands lagar om utfasning av kolkraft samt Sveriges upphävande av tillstånd för grustäkter. 
  
 På vägen mot 2045 skulle verksamhetsutövarna med en sådan klausul behöva redogöra för hur de arbetar för att minska sina ut- släpp av växthusgaser i egenrapporteringen. Samtidigt skulle tillsyns- myndigheterna, med utgångspunkt i miljörapporterna, utöva tillsyn och ha en rådgivande funktion med en löpande dialog mellan dem och verksamhetsutövarna. 
  
 Bedömningen av vilka verksamheter som inte skulle få fortsatt tillstånd efter 2045 skulle kunna baseras på branschvisa målbanor framtagna av Naturvårdsverket i samarbete med övriga berörda myn- digheter. Vissa verksamheter kommer att ha kvarvarande utsläpp 2045 som inte är ekonomiskt rimliga eller tekniskt möjliga att åtgärda. 
  
 En typ av sunset clause förutsätter en nationell överblick över för- delningen av det tillgängliga utsläppsutrymmet 2045. En sådan över- blick skulle kunna skapas genom nationella kontrollstationer knutna till arbetet med de branschvisa målbanorna. Verksamheterna skulle behöva veta i god tid innan 2045 om de behöver vidta ytterligare åtgärder för att få förlängt tillstånd och det skulle gjorts genom sådana kontrollstationer och en därpå följande dialog med tillsyns- myndigheterna. 
  
 Fördelen med en sunset clause som konstruktion är att den ger ett tydligt slutdatum och därmed hög förutsebarhet men det hade gällt om målet till 2045 var ett nollmål när inga utsläpp är tillåtna. I stället har Sverige ett nettonollmål där en viss mängd återstående utsläpp tillåts och de kommer att behöva kompenseras med negativa utsläpp. Verksamheterna skulle behöva mycket god förvarning innan 2045 om de behövde vidta ytterligare åtgärder eller skulle tillåtas ha vissa kvarvarande utsläpp. Det skulle ställa stora krav på Naturvårdsverket och tillsynsmyndigheterna att samla och samordna tillräcklig kun- skap om varje verksamhet för att göra de bedömningar som krävs och i rätt tid. Samtidigt kan det vara svårt att förutse hur t.ex. teknik- och kostnadsutvecklingen kommer att se ut i olika branscher och hur potentialen för utsläppsminskningar kommer att skilja sig åt. 
  
 Eftersom sunset clauses normalt rör upphävande av rätten att utöva verksamhet har befintliga exempel lett till ett relativt stort 
  
 224 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 antal rättsfall och aktualiserat frågor om bl.a. ersättning och expro- priation. Utredningen ser därför svårigheter med att använda den typen av rättslig konstruktion, även om sådana anspråk påverkas av hur länge befintliga tillstånd gäller, hur långt fram i tiden slutdatum enligt sunset clause sätts m.m. 
  
 Utredningens sammantagna bedömning är att det skulle skapa för stora osäkerheter att införa ett krav på bedömning i tillräckligt god tid innan 2045 av vilka verksamheter som ska tillåtas ha åter- stående utsläpp och att en sunset clause inte är ett lämpligt verktyg att införa i miljöbalken i nuläget. 
  
 7.2.7Koncentration av vissa mål till en mark- och miljödomstol 
  
 I syfte att effektivisera tillståndsprövningen har utredningen över- vägt möjligheten att koncentrera vissa av de prövningar som för- anleds av utredningens förslag till en mark- och miljödomstol enligt 1 kap. 3 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar. Den mark- och miljödomstolen skulle då förstärkas med juristdomare samt tekniska råd och särskilda ledamöter med relevant kompetens inom klimatområdet enligt 2 kap. 2 § lagen om mark- och miljö- domstolar. Även Mark- och miljööverdomstolen skulle förstärkas med tekniskt råd med kompetens inom klimatområdet. 
  
 Som framgår av kapitel 8 kommer utredningens förslag att kräva kunskap och kompetens i klimatrelaterade frågor samt löpande fort- bildning av personal på alla prövningsmyndigheter. De förslag som rör ett tillägg i stoppregeln i 2 kap. 9 §, verksamheter enligt 22 kap. 1 f § och ändringstillstånd enligt 24 kap. 8 §§ miljöbalken kommer att innebära särskilt komplexa bedömningar där nya och svåra avväg- ningar kommer att behöva göras. 
  
 I avsnitt 8.5.1 redogör utredningen för att tillägget i stoppregeln kommer att tillämpas vid endast få om något fall per årtionde. Det är osäkert hur många prövningar som kommer att bli aktuella enligt 22 kap. 1 f § miljöbalken och hur många ansökningar om ändrings- tillstånd enligt 24 kap. 8 § miljöbalken det kommer att röra sig om. 
  
 Om det blir ett begränsat antal mål blir det svårt att bygga upp och upprätthålla nödvändig specialistkompetens om prövningarna sprids ut på alla mark- och miljödomstolar. Det låga målantalet och bristen på praktisk erfarenhet kan försämra möjligheten att hand- 
  
 225 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 lägga målen effektivt och med hög kvalitet. Genom att koncentrera handläggningen av vissa mål till en mark- och miljödomstol kan resurser, kompetens och erfarenhet samlas på ett ställe vilket borde leda till snabbare och effektivare handläggning av mål och ärenden. 
  
 Iavvaktan på avgöranden från Mark- och miljööverdomstolen med- för även en koncentration till en mark- och miljödomstol större förutsättningar att få en enhetlig rättstillämpning. 
  
 Om en mark- och miljödomstol pekas ut skulle den behöva för- stärkas med personal med klimatkompetens. Även Mark- och miljö- överdomstolen skulle behöva liknande förstärkning. Juristdomare i den aktuella mark- och miljödomstolen och Mark- och miljööver- domstolen som handlägger målen skulle få större möjlighet att upp- rätthålla en högre kompetens om de ges möjlighet att handlägga flera närliggande mål. Det får dessutom anses mindre resurskrävande för en domare som regelmässigt kommer i kontakt med mål som rör utsläpp av växthusgaser att sätta sig in i målens specifika frågeställ- ningar än vad det är för en domare som har att ta ställning till en sådan frågeställning i något enstaka fall. 
  
 Det finns stora svårigheter att bedöma hur många mål det skulle röra sig om och om det går att avgränsa vilka prövningar som bör koncentreras. För att en koncentration ska vara motiverad måste det röra sig om ett tillräckligt antal mål samtidigt som de inte får vara för många. Det övergripande målet att klimatintegrera miljöbalken och minska klimatpåverkan behöver integreras i all prövning vilket kräver att alla som arbetar med balken beaktar klimataspekter. Om en domstol förstärks och tilldelas vissa mål finns risk för att övriga domstolar inte behöver beakta klimataspekter i samma utsträckning som den mark- och miljödomstol som förstärks med klimatkom- petens. Utredningen går inte vidare med förslaget. 
  
 7.3Alternativa vägar att bidra till att klimatmålen uppnås 
  
 I detta avsnitt kommenteras alternativa sätt att bidra till att klimat- målen nås än att klimatanpassa miljöbalken. Miljöbalken förblir även med utredningens förslag ett bland flera viktiga och nödvändiga styrmedel och avsikten är inte att ersätta några andra styrmedel. 
  
 226 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 Det finns dock andra möjliga sätt att öka den samlade effekten av styrmedel på klimatområdet. Andra existerande styrmedel kan stär- kas och nya styrmedel skulle kunna tillkomma. Det är viktigt för den fortsatta diskussionen kring, och vid beslut om en stärkt klimat- politik, att alternativ till utredningens förslag beaktas parallellt med utredningens förslag. 
  
 Tabell 7.1 illustrerar principiella förändringsmöjligheter och de olika alternativen kommenteras kort nedan. Indelningen i figuren är starkt förenklad. Förändringarna från nuläget kan vara av olika slag men har sammanfattats som stärkt eller försvagad utformning. Alla övriga styrmedel sammanfattas som andra styrmedel och varje enskilt sådant kan stärkas eller försvagas på olika sätt. Ruta D illu- strerar utredningens uppdrag. Inom den finns såväl utredningens förslag som de alternativ som analyserats men som inte läggs som förslag. De senare beskrivs och kommenteras i avsnitt 7.2. 
  
 Tabell 7.1 Alternativa styrmedelsförändringar för att nå klimatmålen 
  
 Alternativen  
 A–C 
  och  
 F–I 
  utgör alternativ till utredningens förslag. A och G rymmer förändringar som kompletterar utredningens förslag medan B och C samt H och I kan sägas utgöra alternativ till utredningens förslag 
  
 Stärkt utformning 
  
 Oförändrad 
  
 Svagare 
  
 av miljöbalken 
  
 utformning 
  
 utformning 
  
 av miljöbalken 
  
 av miljöbalken 
  
 Starkare 
  
 A. 
  
 B. 
  
 C. 
  
 utformning av 
  
 andra styrmedel 
  
 Oförändrad 
  
 D. Uppdragets 
  
 E. Nuläge och 
  
 F. 
  
 utformning av 
  
 avgränsning och 
  
 nollalternativ 
  
 andra styrmedel 
  
 förslagens 
  
 inriktning 
  
 Svagare 
  
 G. 
  
 H. 
  
 I. 
  
 utformning av 
  
 andra styrmedel 
  
 Källa: Egen illustration. 
  
 Alternativ A, att stärka såväl miljöbalken som andra styrmedel, kan utifrån klimatförändringens karaktär och bedömningen att Sverige inte når sina klimatmål, förefalla vara ett önskvärt alternativ. Ut- redningens bedömning är också, utifrån bedömningarna av effek- terna av alternativ D, att alternativ A skulle vara att föredra framför 
  
 227 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 alternativ D. Utredningen kommer också att i sin andra fas ge förslag på hur annan lagstiftning kan ändras för att ytterligare bidra till att klimatmålen nås. Generellt kan det sägas att det finns både bättre och sämre kombinationer av styrmedel men att de kan utformas så att de kompletterar och stärker varandra snarare än att de utgör onödig, kostsam och kanske inte ens effekthöjande dubbelreglering. En kombination av flera styrmedel är nödvändig för att lösa klimat- problemet, eftersom det finns flera olika s.k. marknadsmisslyckan- den som hindrar eller försvårar spontana lösningar via frivillighet och marknadsmekanismer.10 Detta betyder dock inte att alla kombi- nationer är bra. 
  
 Alternativ B är ett principiellt alternativ till utredningens förslag, nämligen att annan styrning än styrning via miljöbalken stärks. Det alternativet inbegriper i princip också skapandet och inrättandet av nya styrmedel. Utredningen har, utan att vidareutveckla möjlighe- ten, konstaterat att en särskild klimatlagstiftning, vid sidan av miljö- balken, skulle kunna vara ett exempel på en förändring inom alter- nativ B. En möjlig utgångspunkt för att utreda ett sådant alternativ skulle kunna vara att miljöbalken inte i grunden är skapad för att hantera ett globalt problem av klimatförändringarnas karaktär och att det därför finns risk för att balkens systematik och uppbyggnad snarast är ett hinder för att utforma en effektiv klimatpolitik. Bland problemen finns det faktum att det saknas en koppling mellan det nationella utsläppsutrymmet och summan av de klimatutsläpp som osynkroniserad tillståndsgivning leder till. Att en separat klimat- lagstiftning skulle hantera problemen bättre är dock enbart en hypo- tes, eftersom utredningen enligt direktiven haft uppdraget att föreslå förändringar av miljöbalken. 
  
 Inom handlingsalternativ B ligger också möjligheten att stärka andra redan existerande styrmedel som de i dag verksamma prissät- tande styrmedlen. Andra sätt att begränsa utsläppen från verksam- heter i EU ETS än via miljöbalken skulle kunna övervägas. Det skulle t.ex. kunna göras via ett nationellt prisgolv inom ramen för utsläppshandelssystemet. I ruta B finns också sådana förändringar som Sverige inte fullständigt rår över, dvs. förändringar av EU ETS som beslutas på  
 EU-nivå. 
  Det finns skäl att förvänta sig skärpningar av EU ETS, men för närvarande finns inga tecken på att året när nollutsläpp ska nås inom EU ETS anpassas till det svenska målet. 
  
 10Söderholm, Lam (2012b), s 13. 
  
 228 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 Alternativ C innebär att andra styrmedel ges en starkare direkt påverkan samtidigt som miljöbalken ges en svagare direkt påverkan. Olika typer av marknadsmisslyckanden kan motivera att olika styr- medel behövs parallellt för att hantera respektive sådant misslyckande. Det motiverar dock inte nödvändigtvis att dubbla styrmedel riktas mot ett och samma problem som det externalitetsproblem som ut- släpp av växthusgaser utgör.11 Utredningens förslag innebär dock att så blir fallet och det kommer i praktiken att innebära att det i en specifik beslutssituation för en verksamhetsutövare blir miljöbalken eller ett prissättande styrmedel som blir faktiskt styrande. Det finns nackdelar med denna typ av konkurrerande styrmedel men också möjliga fördelar. I och med att den svenska målsättningen kräver snabbare utsläppsminskningar än vad EU:s klimatmål och EU ETS leder till är det nödvändigt att komplettera EU ETS med någon form av nationellt styrmedel riktat mot utsläppen i den handlande sektorn för att de svenska klimatmålen ska kunna nås. Här skulle det dock finnas alternativ, som att i högre grad styra via priser än via miljöbal- kens mekanismer. En rimlig hypotes är att en sådan styrning, bero- ende på detaljutformning, potentiellt skulle kunna leda till att Sveriges mål nås på ett mer kostnadseffektivt sätt. Med en sådan stärkning av andra styrmedel blir skillnaden mellan alternativ B och C intressant. C skulle kunna vara ett bättre alternativ än B om en stärkning av andra styrmedel resulterar i att miljöbalken i praktiken aldrig blir faktiskt styrande på klimatområdet. Möjligen skulle det då gå att spara vissa administrationskostnader, relativt B. I praktiken är dock sannolikt skillnaden mellan B och C inte avgörande. Dagens tillämpning av miljöbalken innebär i huvudsak redan att klimatkrav inte ställs. 
  
 Alternativ D innebär en stärkt styrning via miljöbalken och oför- ändrade övriga styrmedel och utgör avgränsningen för utredningen inom vilken utredningens förslag ligger. Andra möjliga ändringar inom denna avgränsning, som har utretts och övervägts men inte föreslagits presenteras i avsnitt 7.2. 
  
 Alternativ E innebär att alla styrmedel behålls som de är utfor- made i nuläget. Utgångspunkten för utredningens uppdrag och arbete är att denna kombination av styrmedel inte räcker för att de svenska klimatmålen ska uppnås. 
  
 11Söderholm, Lam (2012b), s 13. 
  
 229 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 SOU 2021:21 
  
 För att alternativ F skulle kunna vara en aktuell strategi för att öka sannolikheten att de svenska klimatmålen uppnås krävs att miljö- balken i dag inte bara styr för lite mot klimatmålet utan också att den är kontraproduktiv relativt klimatmålen. 
  
 Alternativ G är ett alternativ där miljöbalken innebär en starkare direkt styrning och där andra styrmedel samtidigt försvagas eller tas bort. Ett exempel på denna lösning skulle kunna vara att prissättande styrmedel mot växthusgasutsläpp förändras så att de ges en mindre styrande roll. Utredningen har inte undersökt ett sådant alternativ men finner det vara vare sig sannolikt eller, utifrån en generell be- dömning, önskvärt. Utredningens förslag är utformat för att sam- verka med andra existerande styrmedel. Även om en utgångspunkt har varit att dessa sammantaget är otillräckliga för att nå målen betyder det inte att de saknar styrande effekt. Utredningen bedömer inte heller att de förändringar som föreslås i praktiken skulle inne- bära att de prissättande styrmedlen helt förlorar sin styrande roll. Bedömningen är att de får en något mindre styrande roll, men inte att rollen upphör utan fortfarande kommer att vara viktig. 
  
 Alternativ H är ett handlingsalternativ där miljöbalken skulle lämnas oförändrad och där andra styrmedel förändras så att de får en svagare direkt påverkan. Utredningen har inte undersökt det alter- nativet men bedömer att det är osannolikt att det skulle vara ett hand- lingsalternativ som ökar sannolikheten för att de svenska klimatmålen uppnås. 
  
 Alternativ I är ett handlingsalternativ där såväl miljöbalken som andra styrmedel ges minskat direkt inflytande. Det kan förefalla enkelt att helt avfärda detta alternativ som ett möjligt handlings- alternativ om man sammantaget vill uppnå en större minskning av växthusgasutsläppen. Utredningen har inte utrett alternativet men gör ändå bedömningen att detta med största sannolikhet inte skulle öka möjligheterna att nå klimatmålen. Det är dock viktigt att komma ihåg att tabell 7.1 utgör en förenklad indelning, bl.a. genom att andra styrmedel representerar flera olika styrmedel. Likaså är miljöbalken egentligen inte ett enda styrmedel utan styr på många olika sätt. Det är därför inte omöjligt att det kan finnas delar i såväl miljöbalken som bland andra styrmedel som efter en analys med fördel skulle kunna ges mindre inflytande i en kombination av samverkande styr- medel som skulle fungera bättre än dagens uppsättning av styrmedel. 
  
 230 
  
 SOU 2021:21 
  
 Alternativa sätt att bidra till Sveriges klimatmål 
  
 Denna förenklade diskussion kring olika handlingsalternativ som ligger utanför utredningens avgränsningar bör fortgå och utgöra en viktig del i kommande beslutsfattande. Utredningen bedömer att det utöver utredningens förslag också finns ett behov av att förstärka andra styrmedel, något som talar för att alternativ A är särskilt vik- tigt. Översyn av EU ETS pågår och det är också troligt att vissa för- stärkningar av andra styrmedel kommer att göras. Att alternativ A sannolikt är huvudspåret i den framtida klimatpolitiken utesluter inte att det kan finnas inslag från de ovan nämnda handlingsalter- nativen som också bör övervägas. All styrning har en kostnad, bl.a. i administration för såväl verksamhetsutövare som för myndigheter och andra. Det är kostnader som speglar reell resursanvändning och som innebär att det finns alternativa användningsmöjligheter för våra begränsade resurser. Om den direkta effekten av något styrmedel stärks kan det, om det finns en positiv samverkan mellan styrmedel, innebära att det är motiverat att bibehålla även andra styrmedel trots de ökade administrationskostnader som det skulle medföra. En stärkt effekt av ett styrmedel kan också leda till att den faktiska styrande effekten av något annat styrmedel minskar eller upphör. Det kan då finnas goda skäl att undvika dubblerande och konkurrerande styr- medel och att därför minska omfattningen av andra styrmedel. 
  
 231 
  
 8 Konsekvensanalys 
  
 8.1Om konsekvensanalysen och dess förutsättningar 
  
 I detta betänkande används begreppen effekt och konsekvens för att beskriva hur olika aktörer och företeelser påverkas av utredningens förslag. Begreppen används inte som synonymer med varandra. Ett förslags effekter är den avsiktliga verkan som ett förslag har, dvs. de förändringar som förslaget avser att uppnå för att bidra till klimat- målen. Konsekvenser av ett förslag kan beskrivas som bieffekter av förslaget, dvs. förändringar som påverkar olika aktörer och före- teelser genom eller vid sidan av effekterna som förslaget ska leda till. 
  
 Storleken på såväl effekter som konsekvenser av utredningens förslag är osäkra. Exempelvis beror effekten på framtida teknisk ut- veckling och på hur ändringarna i lagstiftningen i praktiken kommer att tillämpas av såväl verksamhetsutövare som av prövnings- och tillsynsmyndigheter. Förslagen stärker klimataspektens relativa bety- delse i miljöbalken men avvägningar ska alltjämt göras, och utfallet av enskilda sådana kan inte förutses i detalj. Förslagen är utformade för att klimataspekterna ska vägas in i större utsträckning och i första hand är det riktningar av förändringar avseende effekter och konse- kvenser som är möjliga att med rimlig säkerhet uttala sig om. I vissa fall har utredningen uppskattat storleksordningen på förväntade effekter, i andra fall beskrivs de kvalitativt. Att kvantifiera effekter som är väldigt osäkra riskerar att bidra till en vilseledande känsla av säkerhet som riskerar att ta fokus från behovet av att hantera den faktiska och oundvikliga osäkerheten. 
  
 Avgränsningarna i utredningens direktiv har betydelse inte bara för vilka förslag som utredningen lägger utan också för vad dessa förslag relateras till i denna konsekvensanalys. Förväntade effekter och konsekvenser av utredningens förslag jämförs primärt med ett nollalternativ som kännetecknas av att nuvarande klimatpolitik för- 
  
 233 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 blir oförändrad. Nollalternativet beskrivs i kapitel 4 och innebär visserligen utsläppsminskningar men inte i tillräcklig grad för att Sverige ska uppnå sina klimatmål. 
  
 En möjlig invändning mot det valda nollalternativet är att det be- skriver en osannolik framtid. Det är troligt att såväl andra styrmedel som andra omvärldsfaktorer kommer att förändras relativt nollalterna- tivet. Samma invändning kan dock riktas mot vilket annat jämförelse- alternativ som helst. Fördelen med att använda valt nollalternativ är att det förhållandevis tydligt går att illustrera effekter av enskilda för- ändringar. Förslag som ligger utanför utredningens avgränsning kan också relateras till motsvarande nollalternativ och därigenom finns en möjlighet att jämföra sådana med utredningens förslag. 
  
 Effekter och konsekvenser av utredningens förslag är beroende av hur annan klimatpolitik och övriga omvärldsfaktorer förändras. I en beskrivning relativt nollalternativet framgår inte detta. Utredningen kommenterar därför också hur förslagens effekter och konsekvenser påverkas av andra möjliga förändringar relativt nollalternativet. För- ändringar i EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS)1 kan exempelvis innebära en kraftigare minskning av svenska utsläpp, något som minskar den effekt som utredningens förslag får på svenska växthus- gasutsläpp. 
  
 Utredningen redovisar i detta betänkande förslag på hur miljö- balken kan anpassas för att utgöra ett effektivt verktyg för att bidra till att Sveriges nationella klimatmål ska kunna nås. Andra styrmedel måste finnas som komplement till utredningens förslag eftersom dessa inte själva leder till att klimatmålen nås. Ändringar i sådana styrmedel skulle också kunna vara alternativ till utredningens förslag och alltså vara att föredra i stället för något eller flera av utredning- ens förslag. Utredningen har dock inte haft i uppgift att föreslå hur andra styrmedel än miljöbalken bör förändras. Andra styrnings- alternativ är dock viktiga att överväga och några av dessa kommen- teras därför i avsnitt 7.3. Alternativa vägar att bira till att klimatmålen uppnås. 
  
 Utredningens förslag är baserade på analyser av vad som är bästa genomförbara förändringar inom ramen för miljöbalken, givet att andra styrmedel är utformade som i dagsläget. Förslagen kan därför 
  
 1Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (utsläppshandelsdirektivet, EU ETS). 
  
 234 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 inte strikt tolkas som de bästa möjliga klimatpolitiska förändringarna. Även om utredningens förslag genomförs finns därför behov av översyn och förändringar av andra styrmedel för att klimatmålen ska kunna nås. 
  
 8.2Rättsliga effekter av utredningens förslag 
  
 •Klimatperspektivet – Förslagen som rör ändringar i 1 kap. 1 §, 2 kap. 3, 5 och 9 §§, 6 kap. 35 och 43 §§ och 19 kap. 5 § miljö- balken samt de nya 22 kap. 1 f och 25 h §§ miljöbalken förtydligar och förstärker klimatperspektivet i miljöbalken, utvecklar vilka överväganden som ska göras avseende klimatpåverkan generellt men också specifikt för vissa verksamheter. 
  
 •EU ETS – De ändringar som föreslås i 16 kap. 2 c §, 24 kap. 20 § och 26 kap. 9 § miljöbalken samt 1 kap. 11 § industriutsläppsför- ordningen (2013:250) handlar om att villkor som syftar till mins- kade utsläpp av växthusgaser ska kunna meddelas även för verk- samheter som omfattas av EU ETS. Detta innebär att den svenska lagstiftningen anpassas i linje med industriutsläppsdirektivet2. 
  
 •Ändringstillstånd – Förslaget om ett begränsat ändringstillstånd i 24 kap. 8 § miljöbalken syftar till att uppmuntra verksamhets- utövare att ändra sin verksamhet för att undvika omprövning. 
  
 Utredningens förslag blir tillämpliga vid nya tillståndsansökningar, för befintliga verksamheter som ansöker om ändringstillstånd eller omprövas samt i tillsynen. Befintliga tillståndsgivna verksamheter med växthusgasutsläpp som inte ändras eller omprövas kommer inte att beröras av utredningens förslag om de rör frågor som ligger inom tillståndets ram. Det är därför en förutsättning att befintliga verk- samheters tillstånd och villkor kan omprövas om de har utsläpp av växthusgaser för att utredningens förslag ska få fullt genomslag. 
  
 2Europaparlamentets och rådets direktiv av den 24 november 2010 om industriutsläpp (sam- ordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (industriutsläppsdirektivet). 
  
 235 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 8.2.1Klimatperspektivet 
  
 Den utveckling som har skett i praxis har lett till att centrala delar av hänsynsreglerna undantagits från tillämpning för växthusgasutsläpp för både verksamheter som ingår i EU ETS och för verksamheter som ligger utanför. Genom tilläggen i miljöbalkens mål i 1 kap. 1 § förtyd- ligas hänsynen till klimatet i hela balken eftersom alla bestämmelser i miljöbalken styr mot miljöbalkens mål. Ändringen av miljöbalkens mål tydliggör också att den prövning som görs enligt hänsynsreglerna ska omfatta utsläpp av växthusgaser, förutom när det uttryckligen är undantaget. Det gäller även förtydligandet i 2 kap. 3 § miljöbalken som tillsammans med ändringen av 1 kap. 11 § industriutsläppsför- ordningen ger prövningsmyndigheterna möjlighet att ställa teknik- krav avseende utsläpp av växthusgaser. Det gäller även verksamheter i EU ETS så länge det inte utgör gränsvärden för direkta utsläpp av de växthusgaser som omfattas av systemet. Sådana villkor kan driva på spridning och tillämpning av ny teknik och bidra till vad som anses vara bästa tillgängliga teknik enligt industriutsläppsdirektivet. 
  
 Ändringen i 2 kap. 5 § miljöbalken medför att krav kan ställas på hushållning med, och val av bränsle, råvaror och material. Villkor om användning av återvunna eller förnybara råvaror och material ska dock bara ställas om det leder till minskad miljö- och klimatpåver- kan, vilket prövningsmyndigheterna behöver bedöma i varje enskilt fall. En sådan bedömning kan behöva ta bred hänsyn till olika aspek- ter och utgå från ett livscykelperspektiv. Vad som utgör bästa möj- liga teknik i bedömningen enligt 2 kap. 3 § miljöbalken kan påverkas av vilka villkor om bränsle, råvaror och material som ställs enligt 2 kap. 5 § miljöbalken. 
  
 De allmänna hänsynsreglerna ska tillämpas på alla typer av verk- samheter med utsläpp av växthusgaser, vilket kommer att ställa nya krav på ansökningar och på de bedömningar som prövningsmyn- digheterna ska göra. Både ändringen i 2 kap. 3 § miljöbalken och i 2 kap. 5 § miljöbalken samverkar med utredningens förslag om be- dömning av utsläpp av växthusgaser i bl.a. 6 kap. 43 § och 22 kap. 25 h § miljöbalken. De nya kraven ökar kunskapsnivån hos både verksamhetsutövare och prövningsmyndigheter och bidrar till att tillstånd kan utformas på ett uppdaterat och ändamålsenligt sätt. 
  
 Utredningens förslag förtydligar att utsläpp av växthusgaser ska beskrivas i miljökonsekvensbeskrivningen i den specifika miljö- 
  
 236 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 bedömningen enligt 6 kap. 35 § miljöbalken och att vissa miljöfarliga verksamheter enligt 22 kap. 1 f § miljöbalken ska föreslå i tillstånds- ansökan hur verksamhetens utsläpp av växthusgaser kan minimeras. Det gör att verksamhetsutövaren i ett tidigt skede måste beakta verksamhetens eller åtgärdens betydelse för klimatet. Dessutom blir prövningsmyndigheter skyldiga enligt 6 kap. 43 § och 22 kap. 25 h § miljöbalken att i det enskilda fallet bedöma hur verksamhetens ut- släpp av växthusgaser kan minimeras. De uppgifter som ska beskri- vas och bedömas har betydelse i hela kedjan från samråd till tillstånd eftersom det i alla steg från miljökonsekvensbedömning till slutlig prövning måste beaktas och tas ställning till klimatpåverkan. Be- skrivningar av åtgärder för att förebygga eller hindra växthusgas- utsläpp i miljökonsekvensbeskrivning och ansökan kommer att ge bättre underlag för mer välgrundade och konsekventa avvägningar mellan klimat och andra intressen i prövningar vilket i sin tur kom- mer att öka kunskapen och kompetensen hos alla som berörs. 
  
 Tillägget av ett nytt stycke i stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken förtydligar att en ansökan om tillstånd kan avslås om en verksamhet eller en åtgärd skulle få så stora utsläpp av växthusgaser att de vore av väsentlig betydelse för Sveriges möjligheter att nå nettonollmålet till 2045. Införandet av tillägget i stoppregeln underlättar för pröv- ningsmyndigheterna eftersom den skapar en tydlig rättslig grund, till skillnad från nuvarande lydelse som ger utrymme för olika tolk- ningar avseende om den är tillämplig på utsläpp av växthusgaser. Att bedöma vad som är av väsentlig betydelse kräver dock en bedömning utifrån det aktuella läget vad gäller utsläpp av växthusgaser i förhål- lande till klimatmålen. 
  
 Den sammantagna effekten av utredningens förslag om att förtyd- liga och förstärka klimatperspektivet är att klimatpåverkan uttryck- ligen omfattas av miljöbalkens tillämpningsområde. Det betyder att klimatperspektivet alltid måste beaktas, bedömas och integreras i miljö- prövningen vilket vid sidan av att leda till utsläppsminskningar förvän- tas öka kunskapen och kompetensen om klimataspekter hos alla som tillämpar miljöbalken. Eftersom det blir delvis nya typer av underlag som ska tas fram och nya bedömningar som ska göras kommer det att finnas behov av vägledningar för tillämpningen. Utredningen föreslår att ett uppdrag om att ta fram vägledningar läggs på Naturvårdsverket. 
  
 237 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 8.2.2EU ETS 
  
 Ändringen av 16 kap. 2 c § miljöbalken möjliggör tillämpning av de befintliga kraven i 2 kap. 5 § miljöbalken på hushållning med energi och att förnybar energi ska användas i första hand. Det har ställts krav på energihushållning i praxis men det behöver göras mer kon- sekvent. 
  
 Med ändringarna i 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen tyd- liggörs att andra försiktighetsmått än gränsvärden i referensdoku- ment och slutsatser om bästa tillgängliga teknik ska tillämpas på alla typer av verksamheter med utsläpp av växthusgaser. Förbudet mot gränsvärden kvarstår dock i 16 kap. 2 c § miljöbalken för de delar av verksamheter och de växthusgaser som ingår i EU ETS men det gäller bara om syftet är att begränsa direkta utsläpp av sådana växt- husgaser. Det innebär bl.a. att det referensdokument3 och de för- siktighetsmått om energieffektivisering som antagits enligt IPPC- direktivet4 och industriutsläppsdirektivet ska tillämpas fullt ut i vill- kor. Bästa möjliga teknik enligt miljöbalken ska också innebära en högre skyddsnivå för miljön än bästa tillgängliga teknik enligt industriutsläppsdirektivet. Verksamhetsutövare och prövningsmyn- digheterna kommer att behöva sätta sig in utvecklingen på klimat- området vad gäller t.ex. teknikutveckling. 
  
 8.2.3Ändringstillstånd 
  
 En av miljöbalkens uppgifter är att inspirera verksamhetsutövare att tänka och handla så att de föregriper lagstiftningens obligatoriska krav. En verksamhetsutövare som vill minska sina växthusgasutsläpp bör därför uppmuntras att ändra sin verksamhet för att undvika en omprövning. För de verksamhetsutövare som inte självmant har ändrat sin verksamhet och som står inför hot om omprövning före- slår utredningen att en ansökan om ändringstillstånd kan göras för att undvika en omprövning för att väsentligt minska en verksamhets utsläpp av växthusgaser. I dessa fall ska endast villkor som har bety- delse för sådana utsläpp omprövas om verksamheten i övrigt kan bedrivas med tidigare meddelade villkor. Det fåtal verksamheter som 
  
 3Europeiska kommissionens Reference Document on Best Available Techniques for Energy Efficiency (ENE BREF), februari 2009. 
  
 4Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (Integrated Pollution Prevention and Control,  
 IPPC-direktivet). 
  
 238 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 inte på eget initiativ har ändrats i tid får då en sista chans att handla så att de föregriper en omprövning vilket leder till att det blir så få omprövningar som möjligt. Om det ändå blir aktuellt att ompröva en verksamhet tillförsäkrar bestämmelsen i 24 kap. 9 § miljöbalken att villkor inte får meddelas som gör att verksamheten inte längre kan bedrivas eller avsevärt försvåras. 
  
 8.2.4Konsekvenser för vissa verksamheter och åtgärder enligt miljöbalken och andra lagar som hänvisar till bestämmelser som berörs av utredningens förslag 
  
 Som framgår i inledningen i avsnitt 8.2 förtydligar och förstärker utredningens förslag klimatperspektivet i miljöbalken. Förslagen möj- liggör också att villkor som syftar till minskade utsläpp av växthus- gaser kan meddelas även för verksamheter som omfattas av EU ETS. Dessutom syftar förslaget om ändringstillstånd till att uppmuntra verksamhetsutövare att ändra sin verksamhet för att undvika ompröv- ning. Målgruppen för förslagen är huvudsakligen miljöfarliga verk- samheter med utsläpp av växthusgaser. 
  
 Det finns dock andra åtgärder och verksamheter enligt miljöbal- Allen som berörs av utredningens förslag och ett flertal andra lagar hänvisar till de paragrafer i miljöbalken i vilka utredningen föreslår ändringar enligt följande redovisning. 
  
 Andra verksamheter och åtgärder enligt miljöbalken 
  
 Vattenverksamheter (11 kap. miljöbalken) 
  
 Utredningens förslag om ändringar i 1, 2 och 6 kap. miljöbalken blir tillämpliga även på vattenverksamheter. Förändringarna som före- slås i 16, 19, 22, 24 och 26 kap. miljöbalken rör endast miljöfarliga verksamheter. 
  
 Genom förändringarna i 1 och 2 kap. ska klimataspekter alltid beaktas och bedömas även vid prövning och tillsyn av vattenverk- samheter. Vattenverksamheter som har betydelse för utsläpp av växthusgaser är t.ex. dikning som kan öka avgången av koldioxid och återvätning som kan återställa balansen. Utredningen anser att de utökade kraven i 6 kap. miljöbalken är av relevans även för vatten- 
  
 239 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 verksamheter. I den mån de ändrade bestämmelserna får eller riske- rar att få oönskade konsekvenser, vilka i nuläget inte förutses, krävs fortsatt utredning. 
  
 Jordbruksverksamheter (12 kap. miljöbalken) 
  
 Jordbruksverksamheter är miljöfarliga verksamheter enligt miljöbal- Allen och utredningens förslag blir därför tillämpliga. I den mån de änd- rade bestämmelserna får eller riskerar att få oönskade konsekvenser, vilka i nuläget inte förutses, krävs fortsatt utredning. 
  
 Genteknik, kemiska produkter och biotekniska organismer (13 och 14 kap. miljöbalken) 
  
 Även om utredningens förslag i relevanta delar blir tillämpliga för genetiskt modifierade organismer samt kemiska produkter och bio- tekniska organismer berörs de inte på samma sätt som övriga verk- samheter. I den mån de ändrade bestämmelserna får eller riskerar att få oönskade konsekvenser, vilka i nuläget inte förutses, krävs fortsatt utredning. 
  
 Andra lagar 
  
 Följande lagar hänvisar till bestämmelser i miljöbalken som berörs av utredningens förslag. De bestämmelser som lagarna hänvisar till kommer därför att tillämpas även för dessa lagar om inte undantag görs. 
  
 Väglagen (1971:948) 
  
 Enligt 3 a § ska vid prövning av ärenden enligt lagen bl.a. 2 kap. miljöbalken tillämpas. Om ett projekt ska tillåtlighetsprövas enligt 17 kap. 3 § miljöbalken, ska enligt 16 § en miljökonsekvensbeskriv- ning uppfylla kraven i bl.a. 6 kap. 35 § miljöbalken. Fråga om byg- gande av väg prövas enligt 11 § av Trafikverket efter samråd med länsstyrelsen. Om Trafikverket och länsstyrelsen har olika uppfatt- ning, hänskjuts frågan till regeringens prövning. Enligt 18 § prövar 
  
 240 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Trafikverket frågan om att fastställa en vägplan efter samråd med berörda länsstyrelser. 
  
 När de gäller de föreslagna ändringarna i 2 kap. 3, 5 och 9 §§ miljöbalken bör de gälla för allmänna vägar, på samma sätt som gäller för verksamheter och åtgärder enligt miljöbalken. Vidare är det rim- ligt att de förtydligade kraven i 6 kap. 35 § miljöbalken även ska gälla allmänna vägar. 
  
 Utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.6 att klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet miljöeffekter enligt 6 kap. 2 § miljöbalken avser direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat men har inte haft möjlighet att undersöka om väglagen redan i nuläget tillämpas på ett sätt som inkluderar klimat i begreppet miljö. Om det görs borde de förtydliganden som föreslås inte ge några större effekter på tillämpningen av väglagen. Som fram- går av kapitel 9 avser utredningen att se över bl.a. väglagen i nästa fas och kommer i det arbetet även att utreda om de ändrade bestämmel- serna i miljöbalken kan ge oönskade konsekvenser i väglagen. 
  
 Lagen (1978:160) om vissa rörledningar 
  
 Enligt 4 § ska vid koncessionsprövning bl.a. 2 kap. miljöbalken till- lämpas och om en betydande miljöpåverkan kan antas ska en specifik miljöbedömning göras, information lämnas och samordning ske enligt bl.a. 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken. 
  
 Lagen innebär att det krävs särskilt tillstånd (koncession) för att dra fram eller använda rörledningar för transport av bl.a. råolja eller produkt av råolja eller annan vätska eller gas som är ägnad att använ- das som bränsle. Koncession krävs även för att dra fram och använda en rörledning för transport av koldioxid som ska lagras geologiskt. En ansökan om koncession ges in till Energimarknadsinspektionen men prövas av regeringen och är bindande vid en prövning enligt miljöbalken. 
  
 Vid eventuella läckage kan det bli fråga om koldioxidutsläpp och de av utredningen föreslagna bestämmelserna bör därför tillämpas för rörledningar. Utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.6 att klimat- påverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet 
  
 241 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 miljöeffekter enligt 6 kap. 2 § miljöbalken avser direkta eller indi- rekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat men har inte haft möjlighet att under- söka om lagen om vissa rörledningar redan i nuläget tillämpas på ett sätt som inkluderar klimat i begreppet miljö. Om det görs borde de förtydliganden som föreslås inte ge några större effekter på tillämp- ningen av lagen. I den mån de ändrade bestämmelserna får eller riske- rar att få oönskade konsekvenser, vilka i nuläget inte förutses, krävs fortsatt utredning. 
  
 Lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn 
  
 Vid prövning av ärenden enligt lagen ska enligt 1 a § bl.a. 2 kap. miljö- balken tillämpas. Om farleden eller hamnen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan ska enligt 1 b § en specifik miljöbedömning göras och information lämnas enligt bl.a. 6 kap. 35 § miljöbalken. 
  
 Sjöfartsverket ska med eget yttrande överlämna frågan om inrät- tande av en allmän farled till regeringen för prövning enligt 17 kap. 1 § miljöbalken. Utredningens förslag bör därför bli tillämpliga även på allmänna farleder. Hamnar prövas redan enligt miljöbalken. 
  
 Utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.6 att klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet miljöeffekter enligt 6 kap. 2 § miljöbalken avser direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat men har inte haft möjlighet att undersöka om lagen om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn redan i nuläget tillämpas på ett sätt som inkluderar klimat i begreppet miljö. Om det görs borde de förtydliganden som föreslås inte ge några större effekter på tillämpningen av lagen. I den mån de ändrade bestämmelserna får eller riskerar att få oönskade konsekvenser, vilka i nuläget inte förutses, krävs fortsatt utredning. 
  
 242 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet 
  
 Enligt 5 b § ska vid prövning av ärenden enligt lagen bl.a. 2 kap. miljöbalken tillämpas. Om en betydande miljöpåverkan kan antas för en kärnteknisk anläggning som ska prövas för ett tillstånd att uppföra, inneha eller driva en sådan anläggning ska enligt 5 c § en specifik miljöbedömning göras, information lämnas och samordning ske enligt bl.a. 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken. 
  
 Frågor om tillstånd prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Utredningens förslag bör bli tillämpliga även vid prövningen av kärnteknisk verksamhet. Utredningen kon- staterar i avsnitt 6.1.6 att klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet miljöeffekter enligt 6 kap. 2 § miljö- balken avser direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat men har inte haft möjlighet att undersöka om lagen om kärnteknisk verk- samhet redan i nuläget tillämpas på ett sätt som inkluderar klimat i begreppet miljö. Om det görs borde de förtydliganden som föreslås inte ge några större effekter på tillämpningen av lagen. I den mån de ändrade bestämmelserna får eller riskerar att få oönskade konse- kvenser, vilka i nuläget inte förutses, krävs fortsatt utredning. 
  
 Lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon 
  
 Den som bedriver sådan verksamhet som anges i 5 § ska enligt 2 § iaktta bestämmelserna i 2 kap. miljöbalken. Enligt 6 § ska 2 kap. samt 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken tillämpas vid prövning av till- stånd enligt lagen. 
  
 Det krävs tillstånd av regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer för att i den ekonomiska zonen utforska, utvinna eller på annat sätt utnyttja naturtillgångar, uppföra eller använda konst- gjorda öar, och i kommersiellt syfte uppföra eller använda anläggningar eller andra inrättningar. Utredningens förslag bör bli tillämpliga även vid prövningen av verksamheter och åtgärder i den ekonomiska zonen. Som framgår i avsnitt 8.8.2 är förslagen förenliga med internationell rätt. 
  
 Utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.6 att klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet miljöeffekter 
  
 243 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 enligt 6 kap. 2 § miljöbalken avser direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat men har inte haft möjlighet att undersöka om lagen om Sveriges ekonomiska zon redan i nuläget tillämpas på ett sätt som inkluderar klimat i begreppet miljö. Om det görs borde de förtydliganden som föreslås inte ge några större effekter på tillämp- ningen av lagen. I den mån de ändrade bestämmelserna får eller riske- rar att få oönskade konsekvenser, vilka i nuläget inte förutses, krävs fortsatt utredning. 
  
 Lagen (1995:1649) om byggande av järnväg 
  
 Vid planläggning av järnväg och vid prövning av ärenden om byg- gande av järnväg ska bl.a. 2 kap. miljöbalken tillämpas enligt 1 kap. 3 §. Fastställande av järnvägsplan ska jämställas med meddelande av tillstånd enligt miljöbalken. Enligt 2 kap. 8 § ska en miljökonse- kvensbeskrivning uppfylla kraven i bl.a. 6 kap. 35 § miljöbalken om ett projekt ska tillåtlighetsprövas enligt 17 kap. 3 § miljöbalken. Enligt 2 kap. 10 § ska en miljökonsekvensbeskrivning uppfylla kra- ven i bl.a. 6 kap. 35 § miljöbalken och föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser. Trafikverket prövar enligt 2 kap. 15 § frågan om att fastställa en järnvägsplan efter samråd med berörda länsstyrelser. 
  
 När de gäller de föreslagna ändringarna i 2 kap. 3, 5 och 9 §§ miljöbalken bör de gälla för planläggning och byggande järnvägar, på samma sätt som gäller för verksamheter och åtgärder enligt miljö- balken. De förtydligade kraven i 6 kap. 35 § miljöbalken ska även gälla järnvägar. 
  
 Utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.6 att klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet miljöeffekter enligt 6 kap. 2 § miljöbalken avser direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat men har inte haft möjlighet att undersöka om lagen om byggande av järnväg redan i nuläget tillämpas på ett sätt som inkluderar klimat i begreppet miljö. Om det görs borde de för- tydliganden som föreslås inte ge några större effekter på tillämp- 
  
 244 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 ningen av lagen. Som framgår av kapitel 9 avser utredningen att se över bl.a. lagen om byggande av järnväg i nästa fas och kommer i det arbetet även att utreda om de ändrade bestämmelserna i miljöbalken kan ge oönskade konsekvenser i lagen om byggande av järnväg. 
  
 Ellagen (1997:857) 
  
 Vid prövning av frågor om meddelande av nätkoncession för linje ska enligt 2 kap. 8 a § bestämmelserna i bl.a. 2 kap. miljöbalken tillämpas. Om verksamheten har betydande miljöpåverkan ska en specifik miljö- bedömning göras, information lämnas och samordning ske enligt bl.a. 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken vilket även gäller enligt 2 kap. 15 d och g §§ samt 13 kap. 9 §. Frågor som har prövats i ett mål eller ärende om tillstånd enligt miljöbalken behöver inte prövas på nytt i ärendet om nätkoncession. 
  
 Ellagen och miljöbalken gäller parallellt vilket innebär att det inte finns några begränsningar i ellagen mot att ingripa mot eventuella olägenheter med stöd av miljöbalken. Utredningens förslag bör bli tillämpliga även vid prövningen av nätkoncession. 
  
 Utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.6 att klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet miljöeffekter enligt 6 kap. 2 § miljöbalken avser direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat men har inte haft möjlighet att undersöka om ellagen redan i nuläget tillämpas på ett sätt som inkluderar klimat i begreppet miljö. Om det görs borde de förtydliganden som föreslås inte ge några större effekter på tillämpningen av lagen. Som framgår av kapitel 9 avser utredningen att se över bl.a. ellagen i nästa fas och kommer i det arbetet även att utreda om de ändrade bestämmelserna i miljöbalken kan ge oönskade konsekvenser i ellagen. 
  
 Naturgaslagen (2005:403) 
  
 Enligt 2 kap. 7 § ska bl.a. 2 kap. miljöbalken tillämpas vid prövning av frågor om meddelande av koncession. Om verksamheten eller åt- gärden har betydande miljöpåverkan ska en specifik miljöbedömning göras, information lämnas och samordning ske enligt bl.a. 6 kap. 35 
  
 245 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 och 43 §§ miljöbalken. En naturgasledning, lagringsanläggning eller förgasningsanläggning får inte byggas eller användas utan tillstånd (koncession) av regeringen. 
  
 Utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.6 att klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet miljöeffekter enligt 6 kap. 2 § miljöbalken avser direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat men har inte haft möjlighet att undersöka om naturgaslagen redan i nuläget tillämpas på ett sätt som inkluderar klimat i begreppet miljö. Om det görs borde de förtydliganden som föreslås inte ge några större effekter på tillämpningen av lagen. Ut- redningen noterar att regeringen i en koncessionsprövning har bedömt att klimatpolitiska hänsyn övervägt nyttan med ökad för- sörjningstrygghet på naturgasmarknaden och funnit att en naturgas- ledning inte var lämplig från allmän synpunkt enligt 2 kap. 5 § naturgaslagen.5 
  
 I den mån de ändrade bestämmelserna får eller riskerar att få oönskade konsekvenser, vilka i nuläget inte förutses, krävs fortsatt utredning. 
  
 Plan- och bygglagen (2010:900) 
  
 Enligt 4 kap. 34 § plan- och bygglagen ska, om en betydande miljö- påverkan kan antas enligt det beslut som avses i 33 §, en redovisning enligt den bestämmelsen uppfylla kraven i bl.a. 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken om genomförandet av en detaljplan kan antas medföra en betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk för vissa verksamheter. 
  
 Utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.6 att klimatpåverkan ska redovisas och bedömas redan i dag eftersom begreppet miljöeffekter enligt 6 kap. 2 § miljöbalken avser direkta eller indirekta effekter som är positiva eller negativa, tillfälliga eller bestående, kumulativa eller inte kumulativa och som uppstår på kort, medellång och lång sikt på bl.a. klimat. Det är dock otydligt vad kommunerna ska redo- 
  
 5Regeringsbeslut den 10 oktober 2019, I2019/00911/E, Ansökan om koncession för en ter- minal för kondenserad naturgas m.m. i Göteborgs kommun, Västra Götalands län. 
  
 246 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 visa eller redovisar i fråga om klimat. Boverket har i uppdrag6 att ta fram ett verktyg för minskad klimatpåverkan vid planläggning som ska redovisas senast den 14 juni 2021. Utredningen bedömer att det finns skäl att undanta de tillägg som föreslås i 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken från redovisningen i 4 kap. 34 § plan- och bygglagen. Gällande krav på redovisning av miljöeffekter, inklusive på klimat, ska därför tillämpas på samma sätt som innan ändringen. 
  
 8.3Samverkan mellan miljöbalken och andra styrmedel 
  
 Utredningen lämnar förslag på förändringar av miljöbalken enligt dess uppdrag och avgränsning. Vid sidan av denna styrning finns flera andra styrmedel som påverkar utsläppen av växthusgaser i Sverige. Utredningens förslag ersätter inte dessa och är inte heller tillräckliga för att de svenska klimatmålen ska nås. 
  
 I avsnitt 3.6 beskrivs kortfattat de befintliga styrmedel vars effek- ter främst skulle kunna påverkas av utredningens förslag, men vars utformning och genomförande också kan påverka effekter och kon- sekvenser av utredningens förslag. Avsnitt 8.3.1 beskriver hur miljö- balken enligt utredningens förslag, förväntas komma att samverka med andra styrmedel. I avsnitt 8.3.2 belyser utredningen hur några typer av förändringar i andra styrmedel skulle påverka utfallet av samverkan mellan utredningens förslag och de potentiellt föränd- rade styrmedlen. 
  
 8.3.1Samverkan mellan ändring av miljöbalken enligt utredningens förslag och andra styrmedel 
  
 Detta avsnitt beskriver på ett principiellt plan hur samverkan mellan miljöbalken och befintliga styrmedel på klimatområdet förändras om utredningens förslag genomförs. Beskrivningen görs i huvudsak utifrån förutsättningen att övriga styrmedel som verkar parallellt med miljöbalken är utformade och fungerar som i dag. Detta är den allmänna utgångspunkten för konsekvensanalysen men betyder inte 
  
 6Regeringsbeslut den 8 oktober 2020, Fi2020/04070 i bilaga till regleringsbrev för budgetåret 2021 avseende Boverket, Regeringsbeslut II 2, 17 december 2020, Fi2020/04810 (delvis) och Fi2020/05090. 
  
 247 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 att utredningen ser att ett sådant scenario är mest troligt. Det är tvärtom högst sannolikt att även andra styrmedel kommer att för- ändras. 
  
 Miljöbalken och prissättande styrmedel 
  
 Styrmedel som prissätter utsläpp av växthusgaser, såsom koldioxid- skatt och EU ETS, fortsätter att göra detta även om en verksamhet också ska uppfylla krav som ställs med stöd av miljöbalken i syfte att minska växthusgasutsläppen. 
  
 Villkor i tillstånd enligt miljöbalken som tagits i anspråk måste följas. I varje situation är det antingen kraven enligt miljöbalken eller prissignalen från prissättande styrmedel som bestämmer hur långt- gående åtgärder som ett företag kommer att vidta för att efterleva villkoren i tillståndet och samtidigt minimera kostnaderna. Vilken styrmedelsform som på detta sätt i realiteten avgör storleken på växthusgasutsläppen kan förväntas variera mellan olika verksamheter och över tid. Tanken med ekonomiska incitamentsstyrmedel är att alla åtgärder som har en marginalkostnad lägre än, eller lika med, priset på utsläpp kommer att genomföras. Om kraven enligt miljö- balken med utredningens förslag blir hårdare än denna nivå, genom att ställa krav som leder till större utsläppsminskningar än vad som för en aktör hade motiverats av priset på utsläpp, är det i praktiken miljöbalken som just då och i det fallet blir styrande. 
  
 För att utredningens förslag ska ha möjlighet att ge effekt på de svenska växthusgasutsläppen behöver miljöbalken ändrad enligt ut- redningens förslag, åtminstone i vissa fall, bli det styrmedel som i realiteten avgör växthusgasutsläppens storlek. Utredningen bedömer att miljöbalken, efter att utredningens förslag genomförts, i flera fall kommer att bli det styrmedel som i realiteten avgör växthusgasut- släppen storlek. Den bedömningen utgår från nuvarande utformning av prissättande styrmedel. Om t.ex. priset på utsläppsrätter inom EU ETS stiger avsevärt minskar betydelsen av utredningens förslag för växthusgasutsläppen (se avsnitt 8.3.2). En styrning via miljö- balken som kortsiktigt ger ökade utsläppsminskningar behöver dock inte med nödvändighet leda till kumulativt större utsläppsminsk- ningar över tid. Genom styrning via teknikkrav finns det risk för 
  
 248 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 inlåsningar som skulle kunna innebära att framtida utsläppsmins- kande anpassningar till prissättande styrmedel minskar. 
  
 Prissättande styrmedel kommer huvudsakligen att få den faktiskt styrande effekten för verksamheter vars tillstånd och villkor inte ändras. Prissättande styrmedel dominerar, och får alltså den faktiskt styrande effekten, också i de fall den utsläppsnivå som minimerar en verksamhetsutövares totala kostnad för växthusgasutsläpp och ut- släppsminskande åtgärder är lägre än vad som följer av kraven enligt miljöbalken. Det kommer att gälla för alla verksamheter som inte får nya eller ändrade tillstånd efter förändringar enligt utredningens för- slag. Även för verksamheter som får nya villkor där klimatrelaterade krav ingår kan det dock bli prissättande styrmedel som i praktiken bestämmer utsläppsnivån. Det kan exempelvis bli följden av högre priser inom EU ETS. 
  
 En verksamhet som både omfattas av klimatrelaterade krav enligt miljöbalken efter att utredningens förslag genomförts och av pris- sättande styrmedel kommer generellt att ha högre kostnader än en verksamhet som enbart ska efterleva en av styrmedelsformerna. Om miljöbalken är det dominerande styrmedlet som genom krav på t.ex. användning av bästa möjliga teknik eller bränsleanvändning bestäm- mer nivån av växthusgasutsläpp från en verksamhet innebär de pris- sättande styrmedlen att verksamheten fortfarande ska betala för alla växthusgasutsläpp, dvs. även för de som regleras i tillståndet enligt miljöbalken. Kombinationen innebär alltså att förorenaren betalar för sina utsläpp även när det är miljöbalken som avgör utsläppsnivån. 
  
 Om det är prissättande styrmedel som bestämmer nivån på växt- husgasutsläppen från en verksamhet leder regleringen via miljöbal- Allen till ökade totala kostnader för verksamheten genom ökade kost- nader för administration, tillståndsprocesser och tillsyn. Villkor meddelade enligt miljöbalken kan också leda till kostnader för en verksamhet genom att specificera åtgärder som innebär att en viss utsläppsnivå uppnås till en högre kostnad än vad alternativa åtgärder skulle ha inneburit. Det finns därmed en uppenbar risk för att ökad styrning av växthusgasutsläpp via miljöbalken, vilket utredningens förslag innebär, leder till lägre kostnadseffektivitet än vad som hade blivit resultatet av en kraftigare styrning via något prissättande styr- medel. Det faktum att gränsvärden inte får användas för att reglera växthusgasutsläpp riskerar att ytterligare försämra kostnadseffek- 
  
 249 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 tiviteten eftersom krav i stället kan komma att riktas mer specifikt mot t.ex. bränsleval eller teknik. 
  
 Kombinationen av prissättande styrmedel och miljöbalken efter att utredningens förslag genomförts innebär att de förstnämnda ser till att det alltid finns ekonomiska incitament att minska växthus- gasutsläppen medan miljöbalken ställer krav på t.ex. bästa möjliga teknik ur miljö- och klimatsynpunkt. Miljöbalken innebär i detta fall möjlighet att ställa krav på en snabbare introduktion av teknik än vad prissignalen motiverar. 
  
 Även om verksamhetsutövarna har bäst kunskap om den egna verksamheten och dess förutsättningar har staten genom myndig- heterna den samlade bilden av hur Sveriges växthusgasutsläpp behö- ver utvecklas på lång sikt inom olika sektorer för att klimatmålen ska kunna nås. Genom att i enlighet med utredningens förslag ställa krav som begränsar verksamheters växthusgasutsläpp och se till att de inte, genom investeringar, binder sig till lösningar som innebär utsläpp utöver vad som är rimligt att begära kan staten bidra till att verksamhetsutövare undviker strandade tillgångar. Med strandade tillgångar menas här att investeringar på grund av att de är oförenliga med klimatmålen inte ger den planerade avkastningen, t.ex. som en följd av framtida förbud, avgifter, utsläppspris eller skatter som på- verkar hur föremålet för investeringen kan nyttjas. 
  
 Regleringar, som klimatrelaterade villkor enligt utredningens för- slag, riskerar att leda till mindre kostnadseffektiva lösningar än vad prissättande styrmedlen hade lett till. Att det därmed finns risk för minskad kostnadseffektivitet inom EU ETS beror dock inte i första hand på en kompletterande styrning via miljöbalken utan är en oundviklig risk som följer av att Sverige har nationella klimatmål och att dessa är mer långtgående än EU:s mål, i synnerhet när det gäller målet om nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2045. Även om det alltså finns en risk för minskad kostnadseffektivitet på  
 EU-nivå 
  inom den handlande sektorn kommer det långsiktiga utfallet även på den nivån att vara beroende av faktiska omständigheter som inte till fullo går att förutse. 
  
 Relationen och samverkan mellan utredningens förslag och pris- sättande styrmedel innebär dock att de senare alltjämt kommer att vara faktiskt styrande för vissa verksamheter men också att de genom höjda priser i framtiden skulle kunna utvidga sin styrande roll. Ut- redningens förslag utgör därmed inget hinder för att prissättande styr- 
  
 250 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 medel i framtiden ges en ytterligare mer styrande roll, något som i sin tur har förutsättningar att förbättra kostnadseffektiviteten. 
  
 Miljöbalken och stöd till teknikutveckling och investeringar 
  
 Miljöbalken kommer efter att utredningens förslag har genomförts också att samverka med olika typer av statliga stöd och stöd från EU till teknikutveckling och investeringar i ny teknik med hög klimat- prestanda. Utredningens förslag bedöms inte påverka förutsätt- ningarna för eller effekten av stöd till teknikutveckling och invester- ingar i någon större utsträckning jämfört med dagens situation. 
  
 Utredningens förslag ska inte leda till att krav ställs på använd- ning av teknik som bedöms vara orimligt dyr eftersom tillstånds- myndigheten enligt 2 kap. 7 § miljöbalken inte får besluta om villkor som kräver tekniska lösningar förenade med orimligt höga kost- nader i förhållande till den miljömässiga nyttan. Vilken kravnivå som anses vara rimlig avgörs på branschnivå. Villkor om viss teknik för- utsätter också att tekniken i fråga är tillräckligt utvecklad och prö- vad. Ny teknik som befinner sig i ett tidigt stadium på lärkurvan och som betingar ett alltför högt pris på marknaden i förhållande till den miljömässiga nyttan kommer således inte att krävas av tillstånds- myndigheten enligt utredningens förslag. Verksamhetsutövare kan även fortsättningsvis förväntas tillämpa sådan teknik enbart på fri- villig basis och under förutsättning att ekonomiskt stöd för detta beviljas. 
  
 Någon konflikt mellan utredningens förslag och stöd till teknik- utveckling och innovation finns därför inte. Tvärtom är det ett exempel på en styrmedelskombination som behövs för en långsiktigt kostnadseffektiv lösning av klimatproblemet. 
  
 8.3.2Styrmedelssamverkan vid förändrad direkt påverkan från andra styrmedel 
  
 I detta avsnitt kommenteras kortfattat hur eventuella förändringar i andra styrmedel kan påverka effekter och konsekvenser av utred- ningens förslag och av de samlade styrmedlen. Detta avsnitt handlar därför inte om förslag till förändringar av andra styrmedel och utgör 
  
 251 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 därmed inte heller något ställningstagande från utredningen rörande vilka förändringar som skulle vara önskvärda. 
  
 Syftet med detta avsnitt är att beskriva hur miljöbalken enligt ut- redningens förslag skulle förhålla sig till stärkt respektive försvagad styrning på klimatområdet från parallellt verkande styrmedel. 
  
 Styrmedelssamverkan vid förändringar i prisstyrande styrmedel 
  
 När prissättande styrmedel förändras så att priset för att släppa ut växthusgaser ökar kan verksamhetsutövare förväntas genomföra fler utsläppsminskande åtgärder som en följd av att fler sådana åtgärder blir lönsamma. Följden blir att fler företag väljer utsläppsnivåer som är lägre än vad som följer av krav som ställts via miljöbalken. Högre priser via prissättande styrmedel kan därför förväntas minska den realt styrande effekten av utredningens förslag och miljöbalken på växthusgasutsläppen, samtidigt som den totala utsläppsminskande effekten av kombinationen av styrmedel ökar. 
  
 Även om den direkt styrande effekten av utredningens förslag skulle minska kvarstår merparten av den administrativa bördan av utredningens förslag för verksamhetsutövare, parts- och remissmyn- digheter, tillsynsmyndigheter och tillståndsmyndigheter. Storleken på den administrativa bördan som följer av utredningens förslag ökar således i förhållande till deras effekt när den styrande effekten från andra styrmedel ökar. 
  
 Om priserna på utsläpp i stället skulle gå ner får de prissättande styrmedlen i praktiken en mindre styrande roll. Det skulle medföra att utredningens förslag i praktiken blir mer styrande. 
  
 Utredningens förslag skulle kunna sägas utgöra ett skydd mot den risk för otillräckliga effekter som finns med prissättande styr- medel. Ett utsläppshandelssystem som EU ETS är en form av kvan- titativ reglering på  
 EU-nivå 
  och givet efterlevnad garanterar syste- met att utsläppen inte blir större än vad som motsvaras av tilldelade utsläppsrätter. Relativt enskilda verksamheter sker dock styrningen via priser och ett utsläppshandelssystem vare sig kommer att eller är avsett att garantera förutbestämda utsläppsminskningar hos enskilda verksamheter eller inom enskilda länder. Den flexibiliteten skapar möjlighet till kostnadseffektiva åtgärder bland verksamheterna som ingår i utsläppshandelssystemet utan risk för att effekterna blir 
  
 252 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 otillräckliga relativt utsläppsmålet på  
 EU-nivå. 
  Men kombinationen av att Sveriges utsläppsmål avviker från  
 EU-målen 
  och att EU ETS styr via priser mot gruppen av svenska verksamheter innebär att effekterna kan bli otillräckliga gentemot de svenska målen. 
  
 Samtidigt skulle den nivå på utsläppsminskning, som genom utred- ningens förslag kan upprätthållas även vid lägre priser på utsläpp, inte med nödvändighet nås på ett samhällsekonomiskt kostnadseffektivt sätt. Det skulle dock kunna beskrivas som den kostnad samhället får bära för att försäkra sig mot att utsläppen inte ökar när priset för att släppa ut sjunker. Utredningen bedömer det inte som sannolikt, och inte heller utifrån generella kunskaper önskvärt, att prissättande styr- medel medvetet skulle förändras så att priserna faktiskt sjunker. När det gäller EU ETS finns det dock andra mekanismer än den direkta politiska styrningen som gör att priserna även skulle kunna förändras nedåt. Teknisk utveckling som i sig gynnas vid höga priser kan i för- längningen leda till minskad efterfrågan på utsläppsrätter och lägre priser. 
  
 Styrmedelssamverkan vid förändringar i andra än prisstyrande styrmedel 
  
 Styrmedel som stimulerar utveckling, lärande och spridning av ny teknik förstärker generellt effekterna av utredningens förslag. Om ny och bättre teknik bli tillgänglig som en följd av att styrmedel riktade mot innovationer får större direkt påverkan kommer det också att leda till att utredningens förslag får större effekter. När ny och bättre teknik finns tillgänglig kommer fler och större utsläpps- minskningar att kunna åstadkommas till rimliga kostnader. Utred- ningens förslag skulle då leda till att dessa förbättrade tekniska möj- ligheter också tillämpades i större utsträckning. Noteras bör att samma typ av samverkan finns mellan exempelvis innovationsstyr- medel och prissättande styrmedel. 
  
 På motsatt sätt skulle en minskad direkt styrning via innovation, lärande och teknikutveckling innebära en risk för att de tekniska möjligheterna till utsläppsminskningar inte ökar lika snabbt och utredningens förslag skulle få mindre effekt på utsläppen. Styrning som verkar för mer innovation och styrning som verkar för mins- kade utsläpp kan ge synergier. Genomförande av utredningens för- 
  
 253 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 slag motiverar inte minskningar i de styrmedel som gynnar teknik- utveckling och kunskapsspridning. 
  
 8.4Förslagens effekt på växthusgasutsläppen i Sverige samt konsekvenser för utsläppen inom EU och globalt 
  
 8.4.1Effekt på växthusgasutsläppen i Sverige 
  
 Miljöbalkens mål och hänsynsregler gäller för alla som utövar en verk- samhet eller vidtar en åtgärd som inte är av försumbar betydelse och som faller inom balkens tillämpningsområde. Vissa miljöfarliga verk- samheter är anmälnings- eller tillståndspliktiga. Tillståndsförfarandet ger miljöbalken en särskild ställning som styrmedel för de verksam- hetstyper som omfattas. Sektorer som omfattar en hög andel till- ståndspliktiga miljöfarliga verksamheter är industrisektorn, jord- brukssektorn, avfallssektorn samt el- och fjärrvärmesektorn. Samtliga nämnda sektorer har också betydande utsläpp av växthusgaser (se av- snitt 3.5). 
  
 I nuvarande praxis ställs överlag klimatrelaterade krav endast i be- gränsad omfattning i form av villkor i tillstånd enligt miljöbalken. Förutom krav om energieffektivisering omfattas industrin både inom och utanför EU ETS i dag av få krav som tydligt syftar till minskade växthusgasutsläpp, vilket huvudsakligen förklaras av hur industri- utsläppsdirektivet genomförts i svensk rätt (se avsnitt 3.2.5). Inom vissa sektorer ställs dock krav som påverkar utsläppen av växthusgaser på ett betydande sätt. För jordbruksverksamheter kan villkor avse t.ex. innehållet i djurfoder och hur gödsel hanteras, lagras och sprids. Tillstånd till avfallsdeponier kan exempelvis innehålla krav på att deponigas, som innehåller den kraftiga växthusgasen metan, samlas upp så att den inte når atmosfären. Krav på energieffektivisering ställs också inom flera sektorer, t.ex. i form av villkor i tillstånd eller succes- siva villkor kopplade till energihushållningsplaner. 
  
 I följande avsnitt beskrivs hur utredningens grupper av förslag enligt indelningen i avsnitt 8.2 skulle kunna ändra praxis och vilka effekter det kan medföra för växthusgasutsläppen. 
  
 254 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Starkare klimatperspektiv i miljöbalken 
  
 Effekten på växthusgasutsläppen av ett förtydligat mål i 1 kap. 1 § miljöbalken uppstår genom samverkan med utredningens övriga för- slag. Möjligheten att ställa krav på användning av bästa möjliga teknik ur miljö- och klimatsynpunkt, val av energikällor samt hus- hållning med energi, råvaror och material enligt utredningens förslag i 2 kap. 3 och 5 §§ miljöbalken innebär omfattande möjligheter att påverka verksamheters förbränningsrelaterade utsläpp av växthus- gaser och även s.k. diffusa utsläpp av växthusgaser (se avsnitt 3.5.3). Krav skulle även kunna riktas mot de processutsläpp (se av- snitt 3.5.3) som går att minska genom att byta ut fossila råvaror mot förnybara råvaror. Vilka klimatrelaterade krav som får ställas på verk- samheter och hur långtgående kraven får vara begränsas av miljö- balken genom att nyttan av en åtgärd ska vägas mot dess kostnad och inskränkningar i hur krav får formuleras gentemot vissa verksam- heter. Dessa begränsningar och andra förutsättningar som påverkar räckvidden av utredningens förslag beskrivs nedan. 
  
 Nyttan av utsläppsminskande åtgärder ska enligt 2 kap. 7 § miljö- balken vägas mot kostnaderna för desamma och endast krav som anses rimliga utifrån en sådan avvägning kan ställas. Miljöfarliga verksamheter betalar för att släppa ut växthusgaser genom EU ETS samt koldioxid- och energiskatt. Hur mycket det kostar att släppa ut ett ton koldioxid varierar beroende på utsläppskälla, bransch och verksamhetens omfattning. För verksamheter inom EU ETS varie- rar kostnaden också genom att priset på utsläppsrätter varierar över tid. Utsläppskostnaden gör att det finns ekonomiska incitament att vidta de utsläppsminskande åtgärder som kan genomföras upp till en kostnad som på marginalen motsvarar det förväntade priset för att släppa ut växthusgaser. Om det förutsätts att verksamhetsutövarna i stort agerar på ett ekonomiskt rationellt sätt innebär detta att de extra utsläppsminskningar som utredningens förslag kan ge upphov till hos företag med prissatta utsläpp har åtgärdskostnader som är högre än priset för att släppa ut växthusgaser. Alla utsläpp som en verksamhet ger upphov till är dock inte nödvändigtvis prissatta, t.ex. vissa diffusa utsläpp som är svåra att mäta eller vissa utsläpp som uppkommer utanför den egna verksamheten. 
  
 En avgörande begränsning i räckvidden av utredningens förslag om förtydligande av försiktighetsprincipen i 2 kap. 3 § miljöbalken 
  
 255 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 och tillägget till hushållningsprincipen i 2 kap. 5 § miljöbalken är att förslagen endast blir tillämpliga för nya verksamheter eller befintliga verksamheter som ansöker om ändringstillstånd eller omprövas. Eftersom det av naturliga skäl är befintliga och inte nya verksam- heter som står för växthusgasutsläppen i dag kommer förslagen där- för bara att leda till att växthusgasutsläppen i Sverige minskar relativt dagens nivå i de fall verksamhetsutövare ansöker om ändringstill- stånd och accepterar skyddsåtgärder och försiktighetsmått enligt de ändrade eller nya bestämmelserna, eller om verksamheterna om- prövas. Förslagen kan därutöver begränsa utsläppsökningar som föl- jer av nya verksamheter. Utredningen bedömer dock att växthus- gasutsläppen från nya verksamheter i Sverige fram till 2045 kommer att vara små i förhållande till utsläppen från dagens befintliga verk- samheter. 
  
 De 20 anläggningar som har högst växthusgasutsläpp i Sverige svarar tillsammans för ungefär tre fjärdedelar av de samlade växthus- gasutsläppen från industri samt el- och fjärrvärmeproduktion i landet. Den genomsnittliga åldern på grundtillstånden för dessa anläggningar var 16 år 2020 och medianåldern var 15 år. Det yngsta grundtillståndet var 7 år gammalt och det äldsta 44 år. Vissa anläggningar har efter det att grundtillstånd erhållits ansökt om ett eller flera ändringstillstånd men dessa omfattar inte hela verksamheten. Givet den genomsnittliga tillståndsåldern kan konstateras att tillfällen när det skulle ha gått att ställa klimatkrav på verksamheterna med störst växthusgasutsläpp tills nu endast har uppstått relativt sällan. Möjligheten att ompröva villkor har utnyttjats mycket sparsamt, framför allt eftersom myndighets- initierad omprövning är en svår och resurskrävande uppgift för till- synsmyndigheterna. Samtidigt är utsläppsminskningar i just dessa anläggningar avgörande för att åstadkomma nödvändiga och kraftiga utsläppsminskningar. Om det ska kunna göras via ändringar i miljö- balken krävs det därför att utredningens förslag till ändringar åtföljs av ökade möjligheter till omprövningar av existerande villkor. 
  
 En betydande begränsning i dagens utformning av miljöbalken för tillämpningen av försiktighetsprincipen och hushållningsprinci- pen är att 16 kap. 2 c § miljöbalken förbjuder gränsvärden och reglering av användning av fossila bränslen för verksamheter som omfattas av EU ETS om det syftar till att minska direkta utsläpp av de växthusgaser som omfattas av utsläppshandelssystemet. EU ETS omfattar över 90 procent av växthusgasutsläppen från miljöfarliga 
  
 256 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 verksamheter inom sektorerna industri samt el- och fjärrvärme- produktion i Sverige. I praxis har hittills utsläpp av växthusgaser till största delen undantagits från prövningen enligt hushållningsprin- cipen och försiktighetsprincipen, oavsett om de ingår i EU ETS eller inte. Om 16 kap. 2 c § miljöbalken inte ändras i enlighet med utred- ningens förslag utan tillämpas enligt nuvarande lydelse kan utred- ningens förslag rörande 2 kap. 3 och 5 §§ miljöbalken inte förväntas få någon betydande effekt på utsläppen från verksamheter inom 
  
 EU ETS. 
  
 Utredningen uppskattar att utredningens förslag om förtydligande av 2 kap. 3 § miljöbalken och tillägget till hushållningsprincipen i 2 kap. 5 § miljöbalken tillsammans med förslaget om förtydligande av miljöbalkens mål i 1 kap. 1 § kan minska växthusgasutsläppen med  
 0,1–0,5 
  miljoner ton koldioxidekvivalenter per år 2030 och med 0,5– 2 miljoner ton per år 2045 jämfört med nollalternativet. Utsläpps- minskningarna förväntas till största del ske som en följd av krav på att fossila bränslen ersätts med förnybara bränslen och el i tillstånds- pliktiga miljöfarliga verksamheter som inte omfattas av EU ETS efter- som sådana krav i nuläget inte får ställas på verksamheter som om- fattas av EU ETS. Sådana krav föreslås dock få ställas och effekten av det beskrivs nedan i avsnittet Klimatkrav i tillstånd för verksam- heter som omfattas av EU ETS. Utsläppsminskningar förväntas även ske till följd av energieffektiviseringsåtgärder inom energiintensiv industri vidtagna med anledning av det ökade fokus som utred- ningens förslag innebär på det området. 
  
 Den totala effekten av förslagen ökar mellan 2030 och 2045 i takt med att successivt fler och fler prövningar genomförts enligt före- slagna regler av befintliga verksamheter som ansöker om ändrings- tillstånd eller nya verksamheter som tillkommer. Effekten på växt- husgasutsläppen är dock helt beroende av hur praxis utvecklas visavi utredningens förslag vilket är svårbedömt. De vägledningar som ska tas fram kommer sannolikt att ha stor betydelse för tillämpningen av förslagen. Hur andra styrmedel, teknik och omvärld utvecklas är också av stor betydelse. Uppskattningen är därför mycket osäker. 
  
 Utredningen bedömer att tillägget i stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken kommer att tillämpas vid enstaka, om ens något, tillfälle fram till 2045 eftersom få nya verksamheter förväntas tillkomma som medför väsentliga utsläpp av växthusgaser. Effekten på växthus- gasutsläppen av förslaget om tillägg i stoppregeln är uppskattad till 
  
 257 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 noll eftersom det är osäkert om bestämmelsen kommer att tillämpas. Den bedömningen baseras på att såväl sammantagen klimatpolitik som samhällsutveckling i övrigt talar för att investeringar som med- för mycket stora växthusgasutsläpp är osannolika i Sverige. Om be- stämmelsen tillämpas kan dock påverkan på Sveriges totala växthus- gasutsläpp bli stor. 
  
 Utredningens förslag i 6 och 22 kap. miljöbalken syftar till att förbättra beslutsunderlagen gällande klimataspekten för prövningar av verksamheter och åtgärder. Förbättrade beslutsunderlag bör leda till effektivare prövningar och mer välgrundade domar och beslut. Att det blir tydligare hur utpekade verksamheter ska redovisa vilka åtgärder de kommer att vidta för att minimera sina växthusgas- utsläpp kan förväntas bidra till att möjligheter att minska utsläpp upptäcks och tillvaratas som annars inte skulle ha åtgärdats. Utred- ningen bedömer dock att det inte är möjligt att kvantifiera hur stora utsläppsminskningar förslagen i 6 och 22 kap. miljöbalken i sig kan innebära. 
  
 Klimatkrav i tillstånd för verksamheter som omfattas av EU ETS 
  
 Effekten på växthusgasutsläppen uppstår genom att den möjliggör att hushållningsprincipen och försiktighetsprincipen kan tillämpas fullt ut även gentemot verksamheter som omfattas av EU ETS, med undantag för att gränsvärden som syftar till att begränsa direkta utsläpp av de växthusgaser som ingår i utsläppshandelssystemet inte får sättas. Eftersom tillämpningen av ovan nämnda principer i praxis kommit att begränsas även för verksamheter utanför EU ETS kan förslagen förväntas få viss effekt på växthusgasutsläppen också från verksamheter som inte ingår i utsläppshandeln. Effekten på växthus- gasutsläppen av förslagen om klimatkrav för verksamheter som om- fattas av EU ETS är inte meningsfull att bedöma isolerat eftersom förslagen är beroende av att klimataspekten förtydligas i miljöbalkens mål och i försiktighetsprincipen samt i hushållningsprincipen. 
  
 Utredningen uppskattar att förslagen om starkare klimatperspek- tiv och klimatkrav för verksamheter som omfattas av EU ETS till- sammans kan minska de svenska växthusgasutsläppen med  
 0,2–1 
  mil- joner ton koldioxidekvivalenter per år 2030 och med  
 1–4 
  miljoner ton per år 2045 jämfört med nollalternativet. Den totala effekten ökar 
  
 258 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 mellan 2030 och 2045 i takt med att successivt fler och fler pröv- ningar genomförts enligt föreslagna regler av befintliga verksamheter som ansöker om ändringstillstånd eller omprövas och nya verksam- heter som tillkommer. 
  
 De utsläppsminskningar som tillkommer av förslagen om klimat- krav för verksamheter som omfattas av EU ETS förväntas till största delen följa av krav på att fossila bränslen ersätts med förnybara bränslen och el i verksamheter som omfattas av EU ETS. För att nå utsläppsminskningar i intervallets övre del antas att krav kommer att ställas före 2045 som i något eller några fall begränsar även process- relaterade växthusgasutsläpp eller som innebär att avskiljning, trans- port och lagring av koldioxid (CCS) behöver tillämpas i enstaka fall vid stora förbränningsanläggningar. Den uppskattade effekten på växthusgasutsläppen sker dock under antagandet att krav på CCS eller andra tekniker som radikalt kan minska processutsläppen inte kommer att ställas generellt för någon verksamhetstyp. 
  
 Liksom när det gäller förslagen om starkare klimatperspektiv är effekten på växthusgasutsläppen av utredningens förslag helt bero- ende av hur praxis utvecklas vilket är svårt att bedöma. Hur andra styrmedel, teknik och omvärld utvecklas är också av stor betydelse. Uppskattningen är därför mycket osäker. 
  
 Den uppskattade effekten på växthusgasutsläppen anges i rela- tion till nollalternativet som bl.a. innebär ett oförändrat EU ETS. I avsnitt 8.3 beskrivs hur utredningens förslag samverkar med befint- liga styrmedel och hur effekten av förslagen förändras när andra styr- medel förändras. Om EU ETS framöver skärps, vilket utredningen håller för sannolikt, minskar effekten av utredningens förslag på växthusgasutsläppen. 
  
 Ett enklare förfarande för ändringstillstånd för att undvika omprövning 
  
 Det förenklade ändringsförfarandet kan uppmuntra verksamhets- utövare att handla så att de föregriper en omprövning och leda till att det blir få om ens några omprövningar som primärt syftar till att minska verksamheters växthusgasutsläpp. Incitamentet för verk- samhetsutövare att föregripa en omprövning är att endast de delar av verksamheten som ger upphov till utsläpp av växthusgaser ska prö- vas enligt det föreslagna enklare förfarandet för ändringstillstånd 
  
 259 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 medan en omprövning kan omfatta hela verksamheten. Effekten av förslaget förväntas därför komma från att verksamheter som riskerar att omprövas undviker detta genom att vidta åtgärder för att väsent- ligt minska sina växthusgasutsläpp, åtgärder som annars inte skulle ha vidtagits eller som skulle ha vidtagits senare. 
  
 När verksamheter ansöker om ändringstillstånd eller omprövas, kommer utredningens övriga förslag att tillämpas i prövningen. För- slaget om ett enklare förfarande för ändringstillstånd för att väsentligt minska växthusgasutsläpp innebär således att försiktighetsprincipen och hushållningsprincipen i ökad utsträckning kan tillämpas på befintliga verksamheter vad gäller klimatpåverkan. Krav kommer i och med detta att kunna ställas på användning av bästa möjliga teknik ur miljö- och klimatsynpunkt, hushållning med energi, råvaror och mate- rial samt att förnybara energikällor ska användas i första hand. Rå- varor och material ska även vara återvunna och förnybara om det leder till minskad miljö- och klimatpåverkan jämfört med alterna- tiven. Alla krav som ställs ska vara rimliga i en avvägning enligt 2 kap. 7 § miljöbalken mellan kostnaden för att uppfylla kraven och den miljömässiga nyttan som kan åstadkommas. 
  
 Utredningen anser att omprövningsverktyget som det är utfor- mat i dag inte fungerar på ett tillfredsställande sätt och därför bör utredas vidare, vilket beskrivs i avsnitt 6.1.7. I vilken utsträckning och hur omprövningsverktyget tillämpas är också beroende av vilka re- surser myndigheterna kan allokera för ändamålet. I dagsläget initierar myndigheterna få omprövningar av tillstånd vilket, om situationen består, kraftigt begränsar genomslaget av utredningens förslag om ett förenklat förfarande för ändringstillstånd för att väsentligt minska växthusgasutsläpp och undvika omprövning. Så länge inte ompröv- ningsverktyget görs effektivt och med nuvarande resursallokering för ändamålet på myndigheterna bedömer utredningen att effekten på växthusgasutsläppen av förslaget blir så liten och osäker att den inte kvantifieras. 
  
 Som tidigare beskrivits kan utredningens förslag endast tillämpas på befintliga tillståndspliktiga verksamheter när dessa på eget initia- tiv ansöker om ändringstillstånd eller omprövas. Utredningen bedö- mer att ett mer verkningsfullt omprövningsverktyg, i kombination med utredningens förslag om ett förenklat förfarande för ändrings- tillstånd, har en viktig funktion att fylla för att minska utsläppen av växthusgaser från befintliga verksamheter och föreslår därför att 
  
 260 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 omprövningsverktyget utreds vidare (se avsnitt 6.1.7). Utredningen anser att det är viktigt att frågan utreds med ett helhetsperspektiv som inkluderar samtliga miljöaspekter och inte enbart ur ett klimat- perspektiv. 
  
 Sammanfattning, bedömda effekter på växthusgasutsläpp i Sverige 
  
 I tabell 8.1 sammanfattas de uppskattade effekterna på växthusgas- utsläppen av utredningens förslag. De ackumulerade utsläppen är beräknade genom att en linjär intrapolering har gjorts mellan åren 2025 och 2030 respektive mellan 2030 och 2045. Från 2025 förväntas effekter uppstå och utredningen har utgått från antagandet att den årliga minskningen ökar linjärt för att nå den för 2030 redovisade siffran och därefter fram till 2045. 
  
 Tabell 8.1 Sammanfattning av bedömda effekter, utsläppsminskningar 
  
 i miljoner ton koldioxidekvivalenter jämfört med nollalternativet 
  
 Minskning 2030 
  
 Minskning 2045 
  
 Ackumulerad minskning 
  
 (Mton/år) 
  
 (Mton/år) 
  
 2025–2045 
  (Mton) 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Förslag 
  
 klimatperspektivet 
  
 0,1 
  
 0,5 
  
 0,5 
  
 2 
  
 5 
  
 21 
  
 Förslag 
  
 klimatperspektivet + 
  
 klimatkrav för EU ETS 
  
 0,2 
  
 1 
  
 1 
  
 4 
  
 10 
  
 43 
  
 8.4.2Konsekvenser på växthusgasutsläppen utanför Sverige och risk för koldioxidläckage 
  
 Utredningens förslag syftar till och förväntas få effekter på svenska växthusgasutsläpp och därigenom bidra till de svenska klimatmålen. Det kan dock finnas risker för att minskningarna av utsläpp i Sverige inte fullt ut innebär en minskning av utsläppen inom EU på grund av den s.k. vattensängseffekten inom EU ETS som beskrivs nedan. Hårdare krav och högre kostnader för verksamheter i Sverige inne- bär dessutom alltid en viss risk för produktionsminskningar i Sverige och utsläppsökningar på andra ställen i världen till följd av försämrad 
  
 261 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 konkurrenskraft för svenska företag, s.k. koldioxidläckage. Risken för koldioxidläckage beskrivs sist i detta avsnitt. 
  
 Både vattensängseffekten och koldioxidläckage leder således till att minskningar av utsläpp i Sverige motverkas av utsläppsökningar i andra länder men mekanismerna bakom de båda företeelserna skil- jer sig åt. 
  
 Förslagens påverkan på andra växthusgasutsläpp inom EU ETS 
  
 –vattensängseffekten 
  
 Utredningens förslag påverkar växthusgasutsläpp i Sverige. I vilken mån utsläppsminskningar i Sverige kommer att motsvaras av en ökning av utsläpp från andra aktörer inom EU ETS beror på hur EU ETS utformas framöver. I grunden är omfördelning av utsläpps- utrymme och utsläpp inom ramen för ett utsläppstak en viktig del av ett handelssystem om syftena är att: 
  
 1.utsläppen ska hålla sig under en av myndigheterna uppsatt gräns (som är densamma som totalt antal utdelade utsläppsrätter), och 
  
 2.en omfördelning mellan olika utsläppskällor ska kunna göras eftersom det leder till kostnadseffektivitet genom att utsläppen håller sig under gränsen till en så låg kostnad som möjligt. 
  
 I ett handelssystem som EU ETS kommer utsläppsminskande åtgär- der hos en aktör inte att påverka det totala utsläppsutrymmet inom systemet. Om utsläppsrätter säljs som en följd av utsläppsminskande åtgärder ökar utsläppsutrymmet för andra aktörer och om de används blir de över tid ackumulerade totalutsläppen oförändrade. Denna omfördelning av var utsläppen sker kallas för vattensängs- effekten eftersom varje tryck nedåt på en punkt i en vattensäng innebär en höjning av ytan på andra ställen i sängen. Den totala vattenmängden i sängen liksom de totala ackumulerade utsläppen förblir oförändrad. Vattensängseffekten kan vara ett problem i rela- tion till mål som avviker från målet för utsläppshandelssystemet. Det svenska målet om nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2045 är ett sådant mål. Det avviker genom att det formulerar ett särskilt mål som inkluderar en delmängd av aktörerna i utsläppshandelssystemet och genom att året för när nettonollutsläpp ska uppnås i Sverige 
  
 262 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 ligger tidigare än EU:s nettonollmål till 2050 som styr utsläpps- utrymmet i EU ETS. 
  
 För närvarande finns det i EU ETS en marknadsstabilitetsreserv och en mekanism för annullering av överskott inom reserven (se kapitel 3). Detta minskar risken för en vattensängseffekt eftersom allt överskott över en viss nivå tas upp i reserven och delar av denna tas bort permanent när den når en viss storlek. Det innebär att minskningar av svenska utsläpp i dagsläget inte nödvändigtvis mot- verkas av att utsläppen ökar lika mycket från någon annan källa inom EU ETS. Om svenska verksamheter drar ner på sina utsläpp, exempelvis som en följd av utredningens starkare styrning via miljö- balken, innebär det att det bland verksamheterna i utsläppshandels- systemet kommer att finnas fler oanvända utsläppsrätter och sanno- likheten för upptag i marknadsstabilitetsreserven och annullering ökar, liksom mängden utsläppsrätter som annulleras. 
  
 Konjunkturinstitutet7 bedömer att med den automatiska annul- leringen ur marknadsstabilitetsreserven kan nationella åtgärder ha en effekt på de totala utsläppen inom EU ETS men det kräver att ut- släppsminskningarna sker i närtid. Vad som avses med närtid varierar enligt analysen beroende på bedömningar om framtiden, inte minst vad gäller efterfrågan på utsläpp och hur snabbt utsläppen minskar i praktiken i den handlande sektorn. Efter 2023 leder nationella åtgär- der enbart till en omfördelning av utsläppen över tid och rum enligt Konjunkturinstitutets basscenario som utgår från den nuvarande situationen där marknadsstabilitetsreservens upptag av överskott halveras 2024. Ett flertal känslighetsanalyser visar sammantaget att ju lägre utsläppen är från den handlande sektorn i relation till till- gängliga utsläppsrätter, desto längre är tiden under vilken verk- samma nationella åtgärder kan genomföras. 
  
 De svenska utsläppsminskningar som kan bli följden av utred- ningens förslag förväntas inträffa från och med 2025, dvs. efter det att upptaget i marknadsstabilitetsreserven halveras enligt nuvarande regelverk. Detta innebär att de svenska utsläppsminskningarna i större utsträckning än i dagsläget kan komma att leda till motsvarande ut- släppsökningar från andra anläggningar inom EU ETS. Effekten skulle bli att de svenska växthusgasutsläppen visserligen minskar men att det inte sker en motsvarande minskning av utsläppen inom EU. 
  
 7Konjunkturinstitutet (2018). 
  
 263 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Kostnadseffektiviteten inom EU ETS försämras om miljöbalken i praktiken styr vilka åtgärder svenska verksamheter vidtar för att begränsa utsläppen eftersom det innebär att svenska verksamheter vidtar åtgärder trots att motsvarande minskning hade kunnat göras billigare av andra aktörer inom EU ETS. Kostnaderna för de svenska verksamheterna som lyder under EU ETS ökar när de tvingas att göra utsläppsminskningar som hade kunnat göras genom att de be- talar andra aktörer ett pris som är lägre än marginalkostnaden för egna utsläppsminskningar. Kostnadseffektiviteten inom Sverige behöver dock inte försämras av ökade krav på svenska verksamheter i EU ETS. Om låga priser i EU ETS innebär att verksamheterna i den svenska handlande sektorn har svagare incitament än andra svenska sektorer att minska växthusgasutsläppen kan ökade krav via miljöbalken tvärtom innebära en förbättrad kostnadseffektivitet relativt svenska klimatmål. 
  
 Med hänsyn till utvecklingen av EU:s klimatpolitik bedömer ut- redningen att det är sannolikt att EU ETS kommer att skärpas i för- hållande till den utformning som är beslutad i dagsläget. Det skulle förändra effekten av utredningens förslag, till exempel: 
  
 •Ökade annulleringar av utsläppsrätter i marknadsstabilitetsreser- ven eller på motsvarande sätt leder på kort sikt till minskad risk för att utsläppsminskningar i Sverige till följd av utredningens förslag motsvaras av ökade utsläpp från andra verksamheter inom EU ETS och därmed en vattensängseffekt. 
  
 •Om den totala tilldelningen av utsläppsrätter inom EU ETS minskar snabbare än nuvarande plan kommer effekten på de svenska utsläppen av utredningens förslag att minska. Med en mindre total tilldelning av utsläppsrätter ökar sannolikheten för att de svenska utsläppen minskar också utan utredningens förslag vilket innebär att utredningens förslag skulle ge mindre faktisk effekt på de svenska utsläppen än om nuvarande regelverk för EU ETS kvarstår. Samtidigt ökar sannolikheten för att den minsk- ning av svenska utsläpp som utredningens förslag ändå kan bidra till leder till motsvarande ökning, eller utebliven minskning, av utsläpp från andra verksamheter inom EU ETS genom vatten- sängseffekten. 
  
 264 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 •Om bristen på utsläppsrätter i EU ETS ökar över tiden, vilket är den förväntade utvecklingen, minskar sannolikheten för att det finns något uppbyggt överskott som kan annulleras. En ökad efterfrågan på utsläppsrätter exempelvis till följd av en högkon- junktur eller ett minskat utbud innebär därför att sannolikheten för att svenska utsläppsminskningar ska leda till en vattensängs- effekt ökar. Även om EU ETS skulle förändras så att en större andel av ett eventuellt överskott skulle kunna annulleras så utlöses den mekanismen enligt nuvarande utformning av marknadsstabi- litetsreserven bara om överskottet är tillräckligt stort. Minskad till- delning av utsläppsrätter eller ökad efterfrågan skulle minska sannolikheten för annulleringar. Kombinationen av de två föränd- ringarna innebär därför en större sannolikhet för att utredningens svenska utsläppsminskningar till följd av utredningens förslag via vattensängseffekten leder till motsvarande ökade eller uteblivna minskade utsläpp från andra verksamheter inom EU ETS. 
  
 Risk för att produktion och utsläpp flyttar utomlands 
  
 –koldioxidläckage 
  
 Taylor kan generellt definieras som den ökning av växt- husgasutsläpp som sker i andra länder till följd av skärpta inhemska klimatambitioner. Koldioxidläckage kan vara att verksamheter väljer att flytta sin befintliga produktion till länder där kostnaderna för ut- släpp av växthusgaser är lägre. Det kan också bestå i att konkurrens- kraften för företag i ett land försämras till följd av den förda klimatpolitiken så att de minskar sin produktion eller lägger ner den och att den ersätts av produktion i andra länder med högre växt- husgasutsläpp per producerad enhet. Avslutningsvis kan koldioxid- läckage vara att investeringar i ny produktionskapacitet förläggs i länder där det kostar mindre att släppa ut växthusgaser, också det med ökade utsläpp som följd jämfört med om produktionen i stället ökat i landet med en mer ambitiös klimatpolitik.8 
  
 Branscher som är energi- eller utsläppsintensiva och som fram- ställer produkter som är likartade inom branschen (t.ex. stål utan specialegenskaper eller baskemikalier) och som handlas på en världs- 
  
 8För mer utförlig beskrivning av olika former av koldioxidläckage se Kommerskollegium (2019), s. 21 f. 
  
 265 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 marknad anses löpa störst risk för koldioxidläckage. Dessa branscher omfattas inom EU av utsläppshandelssystemet. 
  
 Det finns inget entydigt svar på i vilken utsträckning koldioxid- läckage förekommer. Kommerskollegium har genomfört en littera- turstudie för att på ett generellt plan besvara frågan om hur mycket koldioxidläckage som kan förväntas, uttryckt som andel av en in- hemsk utsläppsminskning som ”flyttar” till andra länder. Enligt Kommerskollegium har ex  
 ante-studier 
  uppskattat ett koldioxid- läckage för industriländer på mellan 5 och 30 procent om åtgärder mot läckage inte införs och en ännu högre andel för energiintensiva och konkurrensutsatta sektorer, från 8 till 90 procent. Att koldi- oxidläckage uppstår bekräftas enligt Kommerskollegium av ekono- metriska (ex post) studier men resultaten från sådana studier tyder på en mindre omfattning av problemet.9 
  
 Andra studier som fokuserade på konsekvenserna av EU:s klimat- politik kommer till en delvis annan slutsats och hävdar att det inte finns belägg för att koldioxidläckage hittills förekommit i någon större utsträckning för företag som omfattas av EU ETS.10 Risken för koldioxidläckage kan dock öka framöver med t.ex. stigande priser på utsläppsrätter. 
  
 Många svenska företag verkar på en världsmarknad med konkur- renter som generellt möter lägre klimatkrav och därmed har lägre kostnader för utsläpp av växthusgaser. Produktionen hos sådana kon- kurrenter kan generellt förväntas medföra högre utsläpp av växt- husgaser per producerad enhet. Utredningens förslag innebär skärpta nationella krav och höjda kostnader för företag vilket innebär incita- ment för att produktion och utsläpp delvis ska flytta utomlands. Den uppskattade kostnadsökningen redovisas i avsnitt 8.5.3. 
  
 I praktiken är det inte bara kostnaderna för utsläpp och för an- passning till klimatpolitiska krav som avgör om koldioxidläckage faktiskt sker. Vid kontakter med utredningen har företrädare för stora svenska industriföretag uttryckt att en viktig faktor för deras lokalisering är det företagsklimat som finns i Sverige med väl funge- rande samverkan med myndigheter, enkel administration, avsaknad av korruption m.m. Dessa fördelar med en lokalisering och pro- duktion i Sverige finns dock oberoende av kostnaderna för att leva upp till klimatpolitiska krav. Högre krav innebär därmed att risken 
  
 9Kommerskollegium (2019), s.  
 22–23. 
  
 10Naturvårdsverket (2020a), s. 27 f. och de Wilson m.fl. (2020). 
  
 266 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 för koldioxidläckage kan öka även om det finns starka motverkande faktorer. 
  
 Att flytta eller lokalisera omfattande industriverksamhet innebär långsiktiga beslut och den snabba omvärldsutvecklingen på klimat- området kan göra det svårt att förutse vilka klimatrelaterade krav som kommer att ställas i andra länder framöver och vilka kostnader kraven kommer att innebära. Sverige har en tydlig klimatpolitik med etappmål och ett långsiktigt mål vilket skapar förutsebarhet. För att bidra till att klimatmålen uppnås tillämpas också en uppsättning kompletterande styrmedel som stimulerar respektive underlättar klimatomställningen för företagen. Tydligheten i den svenska kli- matpolitiken kan också minska risken för koldioxidläckage till följd av krav som i nuläget är hårdare än konkurrentländernas. Klimat- politiska styrmedel som innovationsstöd kan bidra till sänkta kost- nader för verksamheter i Sverige och kan ytterligare motverka den ökade risk för läckage som kravställande eller kostnadshöjande styr- medel medför. I vissa fall kan hårdare krav som leder till lärande och teknisk utveckling leda till minskade utsläpp även i andra länder om sådan nyutvecklad teknik sprids. 
  
 Risken för koldioxidläckage påverkas i hög grad av vilka klimat- ambitioner och vilken klimatpolitik viktiga konkurrentländer har och kan förväntas få i framtiden. Flera länder utanför EU har på senare tid skärpt sina klimatambitioner avsevärt och utvecklingen kan generellt väntas gå mot fortsatta skärpningar under förutsätt- ning att världssamfundet har intentionen att sträva mot Parisavtalets mål. Kina har nyligen antagit ett nettonollmål till 2060 samtidigt som Sydkorea och Japan antagit motsvarande mål till 2050. USA har återanslutit sig till Parisavtalet och den nytillträdda regeringen har aviserat att landet ska nå nettonollutsläpp senast 2050. Viktiga kon- kurrentländers höjda ambitioner på klimatområdet minskar risken för koldioxidläckage. 
  
 Sammanfattningsvis drar utredningen slutsatsen att det finns risk för att utredningens förslag försämrar konkurrenskraften för svenska företag på ett sätt som leder till koldioxidläckage och ökade utsläpp i andra länder. Utredningen bedömer att det inte är meningsfullt att försöka kvantifiera det koldioxidläckage som kan följa av utred- ningens förslag eftersom alltför stor osäkerhet råder. Utredningen bedömer att det finns risker men att sannolikheten är låg för att ett betydande koldioxidläckage kommer att äga rum till följd av utred- 
  
 267 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 ningens förslag. Den bedömningen grundar sig på flera saker, bl.a. att en rimlighetsavvägning alltid ska ske enligt miljöbalken av krav som ställs där hänsyn tas till vilka kostnader krav medför för verk- samhetsutövaren. En sådan avvägning balanserar nyttan av krav mot tillkommande kostnader inom miljöbalkens tillämpningsområde redan i dag och denna kostnadsdämpande funktion är väl etablerad. Utredningen noterar också de empiriska erfarenheterna av hur EU:s export och import av energi- och koldioxidintensiva material och produkter påverkats av införandet av EU ETS11, även om priset på utsläppsrätter under lång tid var relativt lågt vilket behöver tas i beaktande. 
  
 I föregående avsnitt konstaterades att den s.k. vattensängseffekten kan innebära att utsläppsminskningar i Sverige inom den handlande sektorn motverkas av utsläppsökningar inom andra  
 EU-länder. 
  Vattensängseffekten som företeelse beror dock på konstruktionen och funktionssättet av EU ETS och inte på koldioxidläckage till följd av försämrad konkurrenskraft för svenska företag. 
  
 En europeisk mekanism för att minska risken för koldioxidläckage 
  
 Hittills har de mest konkurrensutsatta verksamheterna inom EU ETS skyddats från risk för koldioxidläckage genom gratis tilldelning av utsläppsrätter. Gratis tilldelning av utsläppsrätter innebär att verk- samhetsutövaren inte påförs extra kostnader samtidigt som det finns ett incitament att minska utsläppen. De utsläppsrätter som inte an- vänds kan säljas vilket innebär att det finns en marginalkostnad för utsläpp även om utsläppsrätten inte behöver köpas initialt. Euro- peiska kommissionen (nedan kommissionen) har dock meddelat12 att en gränsjusteringsmekanism ska införas för att ge utländska till- verkare och importörer i EU incitament att minska sina koldi- oxidutsläpp och samtidigt säkerställa lika villkor på ett sätt som främjar handel och är förenligt med Världshandelsorganisationens (World Trade Organization, WTO) regler. 
  
 För de sektorer som kommer att omfattas av en gränsjuste- ringsmekanism är det sannolikt att den kommer att ersätta gratis tilldelning av utsläppsrätter eftersom båda syftar till att skydda kon- 
  
 11de Bruyn m.fl. (2020). 
  
 12Meddelande från Europeiska kommissionen, Kommissionens arbetsprogram 2021 – Ett livs- kraftigt EU i en känslig omvärld, COM(2020) 690 final, 19 oktober 2020. 
  
 268 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 kurrensutsatt industri inom EU ETS och minska risken för kol- dioxidläckage. Branschernas intressen ser dock olika ut i det avse- endet och det är mer komplext att konstruera en gränsjusterings- mekanism för vissa typer av produkter än för andra. Kommissionen har därför indikerat att mekanismen åtminstone inledningsvis endast kommer att införas för vissa produkter inom EU ETS. Eftersom svenska verksamheter får en hög andel gratis tilldelning av ut- släppsrätter i relation till sina utsläpp är det av betydelse både för deras utsläppskostnader och deras konkurrenssituation mot verk- samheter utanför EU om gratistilldelning skulle ersättas av en gräns- justeringsmekanism för deras produkter.13 
  
 Kommissionen har aviserat att ett förslag till gränsjusterings- mekanism ska läggas fram sommaren 2021.14 Det är därmed för tidigt att säga hur mekanismen kommer att utformas och hur den kommer att påverka svenska verksamheter. En mekanism som utformas för att motverka konkurrensnackdelar från EU ETS innebär dock inte att de extra konkurrenskraftsförsämringar som kan uppstå vid mer långtgående krav till följd av utredningens förslag motverkas. 
  
 8.5Konsekvenser av utredningens förslag för olika samhällsaktörer 
  
 8.5.1Konsekvenser för staten 
  
 Prövningsmyndigheter 
  
 Förslagen om ett starkare klimatperspektiv i miljöbalken förtydligar till stor del vad som redan gäller i dag men inte tillämpas i tillräcklig utsträckning. De tillkommande krav som ställs för verksamheter som omfattas av EU ETS kräver att kunskapen och kompetensen om klimatrelaterade frågor fördjupas hos prövningsmyndigheter enligt miljöbalken genom löpande fortbildning av prövningsmyndigheter- nas personal. Mark- och miljödomstolarna kan sammantaget behöva en allmän resursförstärkning motsvarande två årsarbetskrafter från 2023 vilket även gäller sammantaget för miljöprövningsdelegatio- nerna. Vad gäller övriga myndigheter som tillämpar miljöbalken be- rörs de endast av de förslag som rör ett starkare klimatperspektiv. 
  
 13Naturvårdsverket (2020). Kommerskollegium (2019). 
  
 14Bilaga till COM(2020) 690 final. 
  
 269 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Dessa myndigheter borde redan ha tillräcklig kunskap men det kan behöva utredas vidare om relevant kompetens redan finns eller om det krävs resursförstärkning. 
  
 Tillägget i stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken anger att reger- ingen ska pröva om det finns särskilda skäl att tillåta verksamheter eller åtgärder som kan befaras föranleda utsläpp av växthusgaser av väsentlig betydelse i förhållande till Sveriges klimatmål. Det kan leda till fler regeringsprövningar som kommer att kräva resurser främst inom Regeringskansliet. Bestämmelsen förväntas dock komma att tillämpas gällande växthusgasutsläpp endast i få om något fall per årtionde. Tillkommande arbetsuppgifter för Regeringskansliet be- döms därför kunna hanteras inom ramen för nuvarande organisation och bemanning. 
  
 Tillsyns-, 
  parts- och remissmyndigheter 
  
 Utredningens förslag innebär att parts- och remissmyndigheter behöver göra nya typer av bedömningar. Det kommer att skapa en ökad arbetsbörda och eventuellt ett behov av ny kompetens samt vidareutbildning av befintlig personal. Detsamma gäller tillsynsmyn- digheterna som enligt 26 kap. 1 § miljöbalken har att kontrollera efterlevnaden av de nya bestämmelserna samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken och vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse. Förutom att genom rådgivning och information skapa förutsättningar för att de nya bestämmelsernas ändamål ska kunna tillgodoses ska tillsyns- myndigheten t.ex. anmäla överträdelser, följa upp villkor som be- slutas i tillstånd och redovisningarna av åtgärder för att minska ut- släpp av växthusgaser i verksamhetsutövarnas miljörapporter samt meddela de förelägganden och förbud som behövs. 
  
 För att genomföra ändringarna i miljöbalken kommer det att behövas nya vägledningar. Det är delvis komplexa bedömningar som ska göras i tillämpningen och arbetet med att ta fram vägledningarna och hålla dem uppdaterade kommer att innebära behov av ökade resurser hos främst Naturvårdsverket men det kan även gälla andra statliga myndigheter som t.ex. Statens energimyndighet. 
  
 Sammantaget bedömer utredningen att förslagen medför en ökad arbetsbörda för Naturvårdsverket motsvarande minst tio årsarbets- 
  
 270 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 krafter. Den ökade arbetsbördan för Statens energimyndighet i dess roll som remissmyndighet till följd av ökat fokus i prövningarna för energifrågor och för arbete med vägledningar bedöms motsvara fyra årsarbetskrafter. Eftersom Naturvårdsverket och Energimyndig- heten föreslås påbörja arbetet med vägledningarna 2022 behövs resurstillskottet redan detta år. Övriga parts- och remissmyndig- heter bedöms inte vara i behov av resursförstärkning med anledning av utredningens förslag. 
  
 Många myndigheter är inblandade i tillsyn enligt miljöbalken och det får anses visat att det råder resursbrist inom miljötillsynen.15 Till- synsmyndigheternas uppgift är komplex med olika förutsättningar inom olika tillsynsområden. I många fall är tillsynen inriktad på att bedöma om hänsynsreglerna följs och det skiljer sig mellan om en verksamhet har tillstånd eller inte och om det går att hitta den som har vidtagit en åtgärd. Den operativa tillsynen över miljöfarliga verksamheter bedrivs huvudsakligen av länsstyrelserna och kommu- nerna men även Generalläkaren och Strålsäkerhetsmyndigheten har tillsyn över vissa verksamheter. Finansieringen av miljötillsynen är delvis avgiftsfinansierad och delvis finansierad via skattemedel. Avgif- ter som tas ut av statliga tillsynsmyndigheter regleras i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn. De statliga myndig- heternas tillsynsarbete, inklusive länsstyrelsernas miljötillsyn, finan- sieras huvudsakligen genom myndighetens förvaltningsanslag. 
  
 Som framgår ovan berörs tillsynsmyndigheterna i alla skeden från rådgivning och kontroll av efterlevnad till förbud. De nya bestäm- melserna bedöms kräva en resursförstärkning hos länsstyrelserna för tillsyn motsvarande totalt minst fem årsarbetskrafter från 2023. 
  
 Konsekvenser för intäkter från energi- och klimatskatter 
  
 När verksamheter vars koldioxidutsläpp eller konsumtion av fossil- bränslen är beskattade minskar sina utsläpp så minskar statens in- komster från dessa skatter. De utsläppsminskningar som är en följd av utredningens förslag medför alltså samtidigt en konsekvens för statskassan genom att skatteintäkterna minskar. 
  
 15SOU 2017:63, Miljötillsyn och sanktioner, s. 298 f. Se även prop. 2019/20:137, Förbättrad tillsyn på miljöområdet. 
  
 271 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Olika typer av verksamheter betalar klimatrelaterade skatter i olika stor utsträckning. För företag utgör minskade skattekostnader en dämpning av de ökade kostnader som utsläppsminskande åtgär- der för med sig. I avsnitt 8.5.3 beskrivs antaganden och konsekven- ser för företag. Beräkningarna i detta avsnitt utgår från samma an- taganden. 
  
 De verksamheter som står utanför EU ETS antas betala 1 294 kro- nor per ton koldioxid som släpps ut i koldioxidskatt och energiskatt medan verksamheter inom EU ETS antas betala 94 kronor per ton koldioxid i energiskatt för sina förbränningsrelaterade utsläpp. Både koldioxidskatten och energiskatten är noll för processutsläpp. 
  
 I nedanstående två tabeller redovisas de årliga konsekvenserna på flödet av skattebetalningar från de två huvudsakliga typer av företag som betalar koldioxidutsläppsrelaterade skatter. 
  
 Tabell 8.2 Sammanställning av skatteeffekten, företag utanför EU ETS 
  
 Årlig minskning av utsläpp, 
  
 Skattebortfall (miljoner kr) 
  
 miljoner ton 
  
 vid skattenivån 1 294 kr/ton koldioxid 
  
 Klimatperspektiv 
  
 Alla förslag 
  
 Klimatperspektiv 
  
 Alla förslag 
  
 År 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 2025 
  
 0,01 
  
 0,05 
  
 0,01 
  
 0,05 
  
 12,9 
  
 64,7 
  
 12,9 
  
 64,7 
  
 2026 
  
 0,02 
  
 0,10 
  
 0,02 
  
 0,10 
  
 25,9 
  
 129,4 
  
 25,9 
  
 129,4 
  
 2027 
  
 0,03 
  
 0,15 
  
 0,03 
  
 0,15 
  
 38,8 
  
 194,1 
  
 38,8 
  
 194,1 
  
 2028 
  
 0,04 
  
 0,20 
  
 0,04 
  
 0,20 
  
 51,8 
  
 258,8 
  
 51,8 
  
 258,8 
  
 2029 
  
 0,05 
  
 0,25 
  
 0,05 
  
 0,25 
  
 64,7 
  
 323,5 
  
 64,7 
  
 323,5 
  
 2030 
  
 0,06 
  
 0,30 
  
 0,06 
  
 0,30 
  
 77,6 
  
 388,2 
  
 77,6 
  
 388,2 
  
 2031 
  
 0,08 
  
 0,36 
  
 0,08 
  
 0,36 
  
 98,3 
  
 465,8 
  
 98,3 
  
 465,8 
  
 2032 
  
 0,09 
  
 0,42 
  
 0,09 
  
 0,42 
  
 119,0 
  
 543,4 
  
 119,0 
  
 543,4 
  
 2033 
  
 0,11 
  
 0,48 
  
 0,11 
  
 0,48 
  
 139,7 
  
 621,1 
  
 139,7 
  
 621,1 
  
 2034 
  
 0,12 
  
 0,54 
  
 0,12 
  
 0,54 
  
 160,4 
  
 698,7 
  
 160,4 
  
 698,7 
  
 2035 
  
 0,14 
  
 0,60 
  
 0,14 
  
 0,60 
  
 181,1 
  
 776,3 
  
 181,1 
  
 776,3 
  
 2036 
  
 0,16 
  
 0,66 
  
 0,16 
  
 0,66 
  
 201,8 
  
 854,0 
  
 201,8 
  
 854,0 
  
 2037 
  
 0,17 
  
 0,72 
  
 0,17 
  
 0,72 
  
 222,6 
  
 931,6 
  
 222,6 
  
 931,6 
  
 2038 
  
 0,19 
  
 0,78 
  
 0,19 
  
 0,78 
  
 243,3 
  
 1 009,2 
  
 243,3 
  
 1 009,2 
  
 2039 
  
 0,20 
  
 0,84 
  
 0,20 
  
 0,84 
  
 264,0 
  
 1 086,9 
  
 264,0 
  
 1 086,9 
  
 2040 
  
 0,22 
  
 0,90 
  
 0,22 
  
 0,90 
  
 284,7 
  
 1 164,5 
  
 284,7 
  
 1 164,5 
  
 2041 
  
 0,24 
  
 0,96 
  
 0,24 
  
 0,96 
  
 305,4 
  
 1 242,1 
  
 305,4 
  
 1 242,1 
  
 2042 
  
 0,25 
  
 1,02 
  
 0,25 
  
 1,02 
  
 326,1 
  
 1 319,8 
  
 326,1 
  
 1 319,8 
  
 2043 
  
 0,27 
  
 1,08 
  
 0,27 
  
 1,08 
  
 346,8 
  
 1 397,4 
  
 346,8 
  
 1 397,4 
  
 2044 
  
 0,28 
  
 1,14 
  
 0,28 
  
 1,14 
  
 367,5 
  
 1 475,0 
  
 367,5 
  
 1 475,0 
  
 272 
  
 SOU 2021:21Konsekvensanalys 
  
 Årlig minskning av utsläpp, 
  
 Skattebortfall (miljoner kr) 
  
 miljoner ton 
  
 vid skattenivån 1 294 kr/ton koldioxid 
  
 Klimatperspektiv 
  
 Alla förslag 
  
 Klimatperspektiv 
  
 Alla förslag 
  
 År 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 2045 
  
 0,30 
  
 1,20 
  
 0,30 
  
 1,20 
  
 388,2 
  
 1552,7 
  
 388,2 
  
 1 552,7 
  
 Summa 
  
 3,03 
  
 12,75 
  
 3,03 
  
 12,75 
  
 3 920,52 
  
 16 497,23 
  
 3 920,52 
  
 16 497,23 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Tabell 8.3 
  
 Sammanställning av skatteeffekten, företag EU ETS förbränning 
  
 Årlig minskning av utsläpp, 
  
 Skattebortfall (miljoner kr) vid skattenivån 
  
 miljoner ton 
  
 94 kr/ton koldioxid 
  
 Klimatperspektiv 
  
 Alla förslag 
  
 Klimatperspektiv 
  
 Alla förslag 
  
 År 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Hög 
  
 2025 
  
 0,01 
  
 0,03 
  
 0,02 
  
 0,12 
  
 0,6 
  
 3,1 
  
 2,2 
  
 11,0 
  
 2026 
  
 0,01 
  
 0,07 
  
 0,05 
  
 0,23 
  
 1,3 
  
 6,3 
  
 4,4 
  
 21,9 
  
 2027 
  
 0,02 
  
 0,10 
  
 0,07 
  
 0,35 
  
 1,9 
  
 9,4 
  
 6,6 
  
 32,9 
  
 2028 
  
 0,03 
  
 0,13 
  
 0,09 
  
 0,47 
  
 2,5 
  
 12,5 
  
 8,8 
  
 43,8 
  
 2029 
  
 0,03 
  
 0,17 
  
 0,12 
  
 0,58 
  
 3,1 
  
 15,7 
  
 11,0 
  
 54,8 
  
 2030 
  
 0,04 
  
 0,20 
  
 0,14 
  
 0,70 
  
 3,8 
  
 18,8 
  
 13,1 
  
 65,7 
  
 2031 
  
 0,05 
  
 0,24 
  
 0,18 
  
 0,84 
  
 4,8 
  
 22,5 
  
 16,6 
  
 78,5 
  
 2032 
  
 0,06 
  
 0,28 
  
 0,21 
  
 0,97 
  
 5,8 
  
 26,3 
  
 20,0 
  
 91,1 
  
 2033 
  
 0,07 
  
 0,32 
  
 0,25 
  
 1,10 
  
 6,8 
  
 30,0 
  
 23,3 
  
 103,7 
  
 2034 
  
 0,08 
  
 0,36 
  
 0,28 
  
 1,24 
  
 7,8 
  
 33,8 
  
 26,7 
  
 116,1 
  
 2035 
  
 0,09 
  
 0,40 
  
 0,32 
  
 1,37 
  
 8,8 
  
 37,6 
  
 29,9 
  
 128,3 
  
 2036 
  
 0,10 
  
 0,44 
  
 0,35 
  
 1,50 
  
 9,8 
  
 41,3 
  
 33,2 
  
 140,5 
  
 2037 
  
 0,11 
  
 0,48 
  
 0,39 
  
 1,62 
  
 10,8 
  
 45,1 
  
 36,4 
  
 152,5 
  
 2038 
  
 0,13 
  
 0,52 
  
 0,42 
  
 1,75 
  
 11,8 
  
 48,8 
  
 39,6 
  
 164,4 
  
 2039 
  
 0,14 
  
 0,56 
  
 0,46 
  
 1,88 
  
 12,8 
  
 52,6 
  
 42,8 
  
 176,2 
  
 2040 
  
 0,15 
  
 0,60 
  
 0,49 
  
 2,00 
  
 13,8 
  
 56,3 
  
 45,9 
  
 187,8 
  
 2041 
  
 0,16 
  
 0,64 
  
 0,52 
  
 2,12 
  
 14,8 
  
 60,1 
  
 49,0 
  
 199,3 
  
 2042 
  
 0,17 
  
 0,68 
  
 0,55 
  
 2,24 
  
 15,8 
  
 63,9 
  
 52,1 
  
 210,7 
  
 2043 
  
 0,18 
  
 0,72 
  
 0,59 
  
 2,36 
  
 16,8 
  
 67,6 
  
 55,1 
  
 222,0 
  
 2044 
  
 0,19 
  
 0,76 
  
 0,62 
  
 2,48 
  
 17,8 
  
 71,4 
  
 58,1 
  
 233,1 
  
 2045 
  
 0,20 
  
 0,80 
  
 0,65 
  
 2,60 
  
 18,8 
  
 75,1 
  
 61,0 
  
 244,1 
  
 Summa 
  
 2,02 
  
 8,50 
  
 6,77 
  
 28,52 
  
 189,68 
  
 798,15 
  
 635,66 
  
 2 678,34 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 273 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Staten i övrigt 
  
 Förslagen förväntas inte påverka myndigheterna som verksamhets- utövare i någon betydande omfattning. Utredningen bedömer att förslagen inte påverkar samhällsviktiga funktioner inklusive total- försvaret. Hur förutsättningarna påverkas för myndigheternas arbete för att nå olika samhällsmål beskrivs i avsnitt 8.6.4. 
  
 8.5.2Konsekvenser för kommuner och regioner 
  
 Kommuner och den eller de kommunala nämnder som fullgör upp- gifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet kommer i egenskap av tillsynsmyndigheter, parts- och remissmyndigheter på samma sätt som prövningsmyndigheterna att behöva ta ställning till nya kriterier och göra nya avvägningar och bedömningar när de för talan eller utför sina uppgifter i övrigt. 
  
 De nya och ändrade bestämmelserna kräver kunskap och kom- petens i klimatrelaterade frågor samt löpande fortbildning av berörd personal. 
  
 Kommunerna har ett generellt bemyndigande i 27 kap. 1 § miljö- balken att besluta om avgifter för sin verksamhet. Eftersom kom- munerna har rätt att välja finansiering stannar utredningen vid att uppskatta ett ökat resursbehov till minst fem årsarbetskrafter sam- mantaget för alla kommuner från 2023. 
  
 Miljöfarliga verksamheter i kommunal regi omfattas av utred- ningens förslag i samma omfattning som miljöfarliga verksamheter generellt. Utredningen bedömer att konsekvenserna för miljöfarliga verksamheter i kommunal regi blir jämförbara med konsekvenserna som beskrivs för företag vad gäller kostnader och administrativ börda. 
  
 Kommunala planer berörs inte av tilläggen i 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken eftersom utredningen föreslår att de undantas från 4 kap. 34 §  
 plan-och 
  bygglagen (2010:900). 
  
 Förslagen påverkar inte det kommunala självstyret. 
  
 274 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 8.5.3Konsekvenser för företag 
  
 Utredningens förslag utgörs av förändringar av generell karaktär och är inte inriktade på specifika företag. Det betyder dock inte att för- slagen kommer att få substantiella konsekvenser för alla företag. 
  
 Konsekvenserna av utredningens förslag bedöms bli små för företag som vid sidan av befintliga ekonomiska styrmedel för att be- gränsa växthusgasutsläppen har andra drivkrafter för att genomföra klimatomställning i sin verksamhet. Till dem räknas de som i sin klimatomställning drivs av en egen vilja till förändring och av krav och önskemål från intressenter som kunder, anställda, ägare och finansiärer. Utredningen har under sitt arbete haft kontakt med flera högt uppsatta representanter för enskilda företag som understrukit den vilja och kraft till förändring som finns inom näringslivet. Ut- redningens bild är att långt ifrån alla generellt motsätter sig en tyd- ligare styrning från staten, även genom lagstiftning, men att utform- ning och inriktning på den är viktig. Inte minst har förenklingar av tillståndsprocesser efterlysts. Klimaträttsutredningen delar bedöm- ningen att sådana förenklingar är viktiga för att påskynda en klimat- omställning men konstaterar att regeringen tillsatt Miljöprövnings- utredningen (M 2020:06)16 som ska se över det nuvarande systemet för miljöprövning och lägger därför inte några omfattande generella förenklingsförslag på området. Utredningens förslag om ett enklare förfarande vid ändring för att undvika omprövning (tillägg till 24 kap. 8 § miljöbalken) syftar dock till att bidra till förenkling i just klimatrelaterade fall. 
  
 Såväl effekterna på utsläpp som konsekvenserna för företag bedöms bli mindre om verkan av ekonomiska styrmedel, t.ex. EU ETS eller koldioxidskatt, blir större i framtiden (se avsnitt 8.3.2). 
  
 Konsekvenserna för företag är osäkra och osäkerheten kan för- väntas förbli stor även om ytterligare analyser skulle genomföras. Mot bakgrund av ovanstående presenterar utredningen här några över- gripande bedömningar av viktiga konsekvenser för företag. 
  
 16Dir. M2020:86. 
  
 275 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvenser utifrån respektive grupp av förslag 
  
 Starkare klimatperspektiv i miljöbalken 
  
 Utredningen föreslår att klimatperspektivet i miljöbalken stärks bland annat genom ett förtydligande av målet i 1 kap. 1 § miljöbalken. För- ändringen behöver tolkas tillsammans med övriga förändringar. För- ändringen är i huvudsak ett förtydligande och utredningen bedömer inte att den i sig medför några substantiella kostnader för företag. 
  
 Utredningen föreslår vidare ändringar av hänsynsregler i 2 kap. miljöbalken så att klimatperspektivet förtydligas. Förslagen innebär att kostnaderna för företag kan påverkas exempelvis genom att val av teknik och bränsle kan komma att påverkas. Rimlighetsavväg- ningen enligt 2 kap. 7 § miljöbalken förhindrar dock orimliga kost- nader. Förslagen påverkar främst företag som själva väljer att ändra sin verksamhet eller som är nystartade eftersom de behöver ansöka om tillstånd. 
  
 Sannolikheten för att tillägget i stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbal- Allen kommer att användas bedöms som liten och utredningen har inte kvantifierat några effekter på utsläppen utifrån denna. Regeln ska inte tillämpas på verksamheter som bedrivs i befintlig omfatt- ning och förväntas därmed inte heller få några konsekvenser för sådana företag. Utredningen kan dock inte utesluta att regeln skapar osäkerhet för enskilda potentiella nyetableringar eller omfattande ändringar av en verksamhet och då skulle kunna få en viss preventiv effekt och därmed innebära en kostnad i form av orealiserad framtida företagsutveckling. Eftersom andra styrmedel och drivkrafter i sam- hället parallellt med en stärkt miljöbalk fortsätter att verka i riktning mot en klimatomställning bedöms sannolikheten för den typen av nyetableringar eller ändrade verksamheter som skulle kunna påver- kas av stoppregeln som relativt liten. 
  
 Vidare föreslår utredningen förändringar i 6 och 22 kap. miljö- balken som syftar till att förbättra beslutsunderlagen. Effekterna av detta har inte kunnat kvantifieras och det gäller även kostnaderna. De stärkta kraven innebär dock en komplettering av vad som redan behöver göras och medför inte i grunden några omfattande och nya krav. Mer information måste dock tas fram och även om kostnaderna för detta inte är avgörande medför kraven viss höjning av kostnader för företag. Även här gäller dock att det för många företag finns och kommer att finnas andra goda skäl att ta fram klimatrelaterad infor- 
  
 276 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 mation och kunskap. För sådana företag medför utredningens för- slag försumbara extrakostnader. 
  
 Utredningens förslag förväntas leda till att mer utsläppsmins- kande åtgärder vidtas än vad som hade gjorts utifrån exempelvis befintliga prissättande styrmedel eller av marknadsbaserade driv- krafter. De extra åtgärderna som kan tillskrivas utredningens förslag skulle alltså inte, givet det rimliga antagandet att företagen är ratio- nella, ha genomförts annars och de medför därför en nettokostnad för företagen. I avsnitt 8.4.1 beskrivs att utredningen uppskattat utsläppsminskningarna till följd av ett stärkt klimatperspektiv till mellan 0,1 och 0,5 miljoner ton koldioxidekvivalenter per år 2030 och mellan 0,5 och 2 miljoner ton per år 2045. I avsnittet om konse- kvenser utifrån grupper på företag diskuteras vilka kostnader dessa minskningar kan förväntas leda till. 
  
 Klimatkrav i tillstånd för verksamheter som omfattas av EU ETS 
  
 Utredningens förslag till förändringar i 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § miljöbalken samt 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen innebär att hushållningsprincipen och försiktighetsprincipen, med de för- ändringar som utredningen föreslår, kan tillämpas också för svenska företag inom EU ETS. Så länge  
 EU-rätten 
  inte ändras kan villkor om gränsvärden inte ställas om de syftar till att begränsa de växthusgaser som ingår i EU ETS, men indirekt kan företagen påverkas genom krav på såväl teknik som insatsvaror. Utredningen förväntar att för- slagen ger effekt på företag inom EU ETS där praxis varit att undvika att ställa klimatrelaterade krav i tillstånd enligt miljöbalken. Om inte omprövningsverktyget och tillämpningen av tidsbegränsning av till- stånd och villkor ses över blir dock effekten på utsläppen betydligt mer begränsad än vad den annars skulle bli. Effekter och kostnader uppstår främst i företag som själva ansöker om ändringstillstånd, för nya verksamheter eller om myndigheter initierar omprövning (enligt redan gällande regler). 
  
 Ökade klimatkrav för företag som omfattas av EU ETS får effekt i kombination med förslagen om stärkt klimatperspektiv. Utred- ningen uppskattar att förslagen om starkare klimatperspektiv och klimatkrav för verksamheter som omfattas av EU ETS tillsammans kan minska växthusgasutsläppen med mellan 0,2 och 1 miljoner ton 
  
 277 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 koldioxidekvivalenter per år 2030 och med mellan 1 och 4 miljoner ton per år 2045. I avsnittet nedan om konsekvenser utifrån grupper av företag diskuteras vilka kostnader dessa minskningar kan förvän- tas leda till. 
  
 Ändringstillstånd 
  
 Utredningen föreslår också att verksamhetsutövare ska kunna an- söka om ändringstillstånd för att undvika en omprövning för att väsentligt minska verksamhetens utsläpp av växthusgaser. I ett så- dant fall ska endast de villkor omprövas som har betydelse just för växthusgasutsläppen, förutsatt att verksamheten i övrigt kan bedri- vas med tidigare villkor. Syftet med detta förslag är att genom en förenkling stimulera till förändringar som minskar växthusgasutsläp- pen i de fall där kostnader och risker förknippade med en bredare omprövning hade varit hindrande. Förslaget kan därmed leda till en relativt sett lägre ökning av de administrativa kostnaderna för före- tag. Vidare kan det innebära att ökade kostnader till följd av ompröv- ning och ändring av för växthusgasutsläppen ovidkommande krav kan undvikas. 
  
 Effekterna av förslaget uppstår dock i första hand i kombination med en ökad användning av omprövningsverktyget. Utan ett väl fungerande instrument för omprövning bedöms såväl effekter på växt- husgasutsläpp som konsekvenser för företag bli små och utredningen har inte kvantifierat dessa. 
  
 Konsekvenser utifrån grupper av företag 
  
 Nedan presenteras förenklade beräkningar som syftar till att illustrera storleksordningar för kostnader för företag. 
  
 Eftersom det finns, och även efter genomförande av utredningens förslag kommer att finnas, ekonomiska styrmedel som påverkar både verksamhetsutövarnas beteende och kostnader måste dessa beaktas när konsekvenserna för företagen beskrivs. Ett företag som minskar sina utsläpp kan få kostnader för detta, exempelvis för att ett dyrare bränsle används eller för att teknisk utrustning anpassad till klimatneutrala bränslen är dyrare. För de utsläpp som dessa före- tag skulle ha haft utan de extra krav som kommer att ställas via miljö- 
  
 278 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 balken skulle företagen dock ha fått betala via något eller några av de ekonomiska styrmedel som finns. Det företag som minskar sina utsläpp slipper denna kostnad och nettokostnaden för företaget blir därmed lägre än själva åtgärdskostnaden. 
  
 Företag som står utanför EU ETS 
  
 En grupp av företag är de som står utanför EU ETS. De betalar i dagsläget koldioxidskatt och nedsatt energiskatt. Den senare har i praktiken samma typ av styrande effekt som koldioxidskatten. Kol- dioxidskatten uppgår till cirka 1 200 kronor per ton koldioxid medan energiskatten inte utgår från bränslets kolinnehåll och varierar mellan olika bränslen. 
  
 Här antas förenklat att den nedsatta energiskatten motsvarar 
  
 94 kronor per ton koldioxid med utgångspunkt i skattesatsen för märkt eldningsolja och dieselbrännolja. Energiskatten för dessa är 909 kronor per kubikmeter och utredningen har utgått från att varje kubikmeter genererar 2 900 kg koldioxidutsläpp, vilket innebär att energiskatten motsvarar 909/2 900=0,313 kronor per kilo eller 313 kronor per ton koldioxid. Nedsättningen med 70 procent inne- bär att de aktuella företagen betalar 303×0,3=94 kronor per ton koldioxid. 
  
 Utredningen utgår från antagandet att företagen i denna grupp har anpassat sig till rådande styrmedel och redan genomfört åtgärder med marginalkostnader upp till och med 1 294 kronor per ton kol- dioxid. De extra åtgärder som utredningens förslag kan bidra till har därmed kostnader på minst 1 294 kronor per ton koldioxid. Det är troligt att ny och billigare teknik blir tillgänglig över tiden genom teknikutveckling. Incitament för att ta fram sådan teknik skapas bl.a. via befintliga prissättande styrmedlen och innovationsstyrmedel samt via företagens egna drivkrafter till klimatomställning. I de fall som ny teknik har lägre kostnader än 1 294 kronor per kilo koldioxid kan antas att den skulle komma att användas även utan utredningens förslag. Det är alltså snarast troligt att utsläppsminskningar delvis kommer att kunna göras till kostnader som är lägre än 1 294 kronor per ton koldioxid men de åtgärderna kan inte tillskrivas utredning- ens förslag. Syftet med att stärka styrningen via miljöbalken är just 
  
 279 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 att sammantaget åstadkomma en kraftigare styrning än vad befint- liga styrmedel har gett och ser ut att komma att ge. 
  
 Att det kommer att finnas åtgärder tillgängliga till en kostnad som är just så hög som, eller marginellt överstiger, priset för kol- dioxidutsläpp betyder inte vare sig att det med säkerhet finns någon större potential av åtgärder till den lägre kostnaden eller att det är just dessa åtgärder som kommer att pekas ut via styrning genom miljöbalken. Det finns inte heller någon mekanism för att via miljö- balken välja ut de verksamheter som på nationell nivå kan bidra med ytterligare utsläppsminskningar till lägst kostnad och därmed inte heller någon garanti för kostnadseffektivitet på nationell nivå. 
  
 Det är därmed sannolikt att åtgärder med högre kostnader än 1 294 kronor per ton koldioxid kan komma att genomföras som en konsekvens av utredningens förslag. Kostnadsnivån 1 294 kronor per ton koldioxid har ändå använts som en lägsta nivå i analysen. Det har gjorts delvis för att tydligt illustrera det stora osäkerhetsinter- vallet. Exakt hur tillämpningen av utredningens förslag kommer att bli kan inte helt förutses. Även om miljöbalken generellt inte har någon mekanism som styr mot samhällsekonomisk kostnadseffek- tivitet kan det inte uteslutas att de existerande prissättande styrmedlen kan komma att få viss användning som normerande nivå för krav- ställande. Så har exempelvis varit fallet vid utformande av villkor som rör utsläpp som också är styrda via skatt på  
 NOX-utsläpp. 
  Om så skulle bli fallet kan man alltså förvänta sig att kostnaderna för utred- ningens förslag trots allt hamnar i närheten av denna lägre kostnad. 
  
 Osäkerheten är som nämnts stor. I de exemplifierande beräk- ningarna har utredningen därför kompletterat med en beräkning där kostnaderna är betydligt högre. Något tak för hur höga kostnaderna skulle kunna bli kan inte med säkerhet fastställas, bl.a. för att den exakta tillämpningen inte kan förutses. Syftet med förslagen är att bidra till minskade utsläpp och till att Sveriges klimatmål kan upp- nås. Det finns ett stort behov av ytterligare utsläppsminskningar och utifrån detta kan höga men inte orimligt kostsamma krav komma att ställas. Utredningen exemplifierar en högsta kostnadsnivå i nedan- stående beräkningar med kostnader på 2 000 kronor per ton kol- dioxid. Det skulle kunna argumenteras för att utsläppsminskande åtgärder som är dyrare än vad det skulle kosta att minska utsläppen via CCS, som uppskattningsvis skulle kunna bli tillgänglig i stor skala till en kostnad av maximalt 1 500 kronor per ton koldioxid, är 
  
 280 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 orealistiskt höga. Verksamheterna som står utanför EU ETS är dock i regel verksamheter med mindre utsläpp där den tekniken troligen inte blir tillgänglig till den kostnaden. 
  
 I tabell 8.4 redovisas antagandena bakom effekter från och kon- sekvenser för gruppen av företag utanför EU ETS. Cirka 60 procent av de utsläppsminskningar som enbart förslagen om stärkt klimat- perspektiv ger antas komma från denna grupp. 
  
 Tabell 8.4 
  
 Antaganden för företag utanför EU ETS 
  
 Andel av utsläppseffekten av ”klimatperspektiv” 
  
 60 % 
  
 Andel av utsläppseffekten av ”krav inom EU ETS” 
  
 0 % 
  
 Lägsta reduktionskostnad, kronor per ton koldioxid 
  
 1 294 
  
 Högsta reduktionskostnad, kronor per ton koldioxid 
  
 2 000 
  
 I tabell 8.5 redovisas ackumulerade effekter på utsläpp samt kost- nader för utsläppsminskningar för företag utanför EU ETS. Kon- sekvenserna för denna grupp av företag förväntas uppstå av förslagen om ett stärkt klimatperspektiv i miljöbalken. 
  
 Tabell 8.5 
  
 Kostnader för företag utanför EU ETS 
  
 Ackumulerade utsläppsminskningar  
 2025–2045 
  miljoner ton 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (om 1294 kronor/ton) 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (om 2000 kronor/ton) 
  
 Minskade skattebetalningar  
 2025–2045, 
  miljoner kronor 
  
 Nettokostnad,  
 2025–2045, 
  miljoner kronor (om 1294 kronor/ton) 
  
 Nettokostnad,  
 2025–2045, 
  miljoner kronor (om 2000 kronor/ton) 
  
 Stärkt klimatperspektiv 
  
 Låg effekt 
  
 3 
  
 3 921 
  
 6 060 
  
 3 921 
  
 0 
  
 2 139 
  
 Hög effekt 
  
 13 
  
 16 497 
  
 25 500 
  
 16 497 
  
 0 
  
 9 003 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 281 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvenser för företag inom EU ETS med förbränningsrelaterade utsläpp 
  
 En annan grupp av företag är de inom EU ETS och som har för- bränningsrelaterade utsläpp. De betalar ingen koldioxidskatt men en nedsatt energiskatt. Liksom för ovanstående grupp av företag antas förenklat här att den nedsatta energiskatten motsvarar 94 kronor per ton koldioxid. Denna grupp av företag har också en marginalkostnad för utsläppsrätter inom EU ETS och utredningen har i beräk- ningarna utgått från att den ligger på 250 kronor per ton koldioxid. Noteras bör dock att priset på utsläppsrätter stigit kraftigt i början av 2021 och att priset 250 kronor per ton sannolikt är en under- skattning. Med ett högre pris på utsläppsrätter kommer företagens nettokostnader, efter att kostnaden för utsläppsrätter har dragits av från kostnaderna för utsläppsminskningar, att bli lägre. Högre priser på utsläppsrätter kommer också att innebära att EU ETS får en mer styrande effekt och att det styrande bidraget från utredningens förslag blir mindre än bedömt. 
  
 Utredningen antar att företagen i denna grupp har anpassat sig till rådande styrmedel och redan genomfört åtgärder med marginal- kostnader upp till och med 344 kronor per ton koldioxid. De extra åtgärder som utredningens förslag kan bidra till har därmed kostna- der på minst 344 kronor per ton koldioxid. I avsnittet ovan kom- menteras bedömningarna för gruppen av företag utanför EU ETS och de principiella resonemangen där är giltiga även för denna grupp av företag. 
  
 För denna grupp av företag och typ av utsläpp har 1 500 kronor per ton utsläpp valts för beräkningsexemplet med höga kostnader. Inte heller här finns någon fullständig garanti för att krav med högre marginalkostnader än så inte kommer att ställas. Men den sannolika tillgången till CCS vars kostnad troligen inte blir högre än 1 500 kro- nor per ton gör att utredningen bedömer det som sannolikt att den kostnaden i praktiken kommer att utgöra en övre gräns för margi- nalkostnaden för denna grupp. 
  
 I tabell 8.6 redovisas antagandena bakom effekter från och kon- sekvenser för förbränningsrelaterade utsläpp från gruppen av företag inom EU ETS. Från denna grupp antas de resterande 40 procent av de utsläppsminskningar som förslagen om stärkt klimatperspektiv ger komma. Förslagen som möjliggör att krav ställs på företag inom 
  
 282 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 EU ETS bedöms ge effekter i huvudsak på utsläppen från denna grupp av företag. Mellan 2025 och 2030 förväntas hela effekten av möjligheten att ställa krav på företag inom EU ETS komma från denna grupp. Därefter förväntas en liten men ökande andel av ut- släppen komma från processrelaterade utsläpp inom EU ETS medan andelen från förbränningsrelaterade utsläpp minskar linjärt från 100 procent av utsläppsminskningarna 2030 till att utgöra 90 pro- cent av minskningarna 2045. 
  
 Tabell 8.6 
  
 Antaganden för företag inom EU ETS förbränning 
  
 Andel av utsläppseffekten av ”klimatperspektiv” 
  
 40 % 
  
 Andel av utsläppseffekten av ”krav inom EU ETS (2030) 
  
 100 % 
  
 Andel av utsläppseffekten av ”krav inom EU ETS (2045) 
  
 90 % 
  
 Lägsta reduktionskostnad, kronor per ton koldioxid 
  
 344 
  
 Högsta reduktionskostnad, kronor per ton koldioxid 
  
 1 500 
  
 I tabell 8.7 redovisas ackumulerade effekter på utsläpp samt kostna- der för utsläppsminskningar för förbränningsrelaterade utsläpp från företag inom EU ETS. 
  
 283 
  
 KonsekvensanalysSOU 2021:21 
  
 Tabell 8.7 
  
 Kostnader för företag inom EU ETS med förbränningsutsläpp 
  
 Ackumulerade utsläppsminskningar  
 2025–2045 
  miljoner ton 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (om344 kronor/ton) 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (om 1500 kronor/ton) 
  
 Minskade skattebetalningar  
 2025–2045, 
  miljoner kronor 
  
 Minskade kostnader för utsläppsrätter 2025– 2045, miljoner kronor 
  
 Nettokostnad,  
 2025–2045, 
  miljoner kronor (om 344 kronor/ton) 
  
 Nettokostnad,  
 2025–2045, 
  miljoner kronor (om 1500 kronor/ton) 
  
 Stärkt klimatperspektiv 
  
 Låg effekt 
  
 2 
  
 695 
  
 3 030 
  
 190 
  
 505 
  
 0 
  
 2 335 
  
 Hög effekt 
  
 9 
  
 2 923 
  
 12 750 
  
 798 
  
 2 125 
  
 0 
  
 9 827 
  
 Krav på EU ETS 
  
 Låg effekt 
  
 5 
  
 1 633 
  
 7 124 
  
 446 
  
 1 187 
  
 0 
  
 5 491 
  
 Hög effekt 
  
 20 
  
 6 886 
  
 30 035 
  
 1 880 
  
 5 006 
  
 0 
  
 23 149 
  
 Sammantaget 
  
 ovanstående 
  
 Låg effekt 
  
 7 
  
 2 328 
  
 10 154 
  
 636 
  
 1 692 
  
 0 
  
 7 826 
  
 Hög effekt 
  
 29 
  
 9 809 
  
 42 785 
  
 2 678 
  
 7 131 
  
 0 
  
 32 976 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Konsekvenser för företag inom EU ETS med processrelaterade utsläpp 
  
 Den sista gruppen av företag är de inom EU ETS som har process- relaterade utsläpp. Dessa betalar varken koldioxidskatt eller energi- skatt. Marginalkostnaden för dessa utsläpp är därför densamma som priset för utsläppsrätter vilket alltså i beräkningsexemplen har satts till 250 kronor per ton koldioxid. 
  
 Utifrån samma antaganden som ovan har även denna grupp av företag anpassat sig till rådande styrmedel och de har därmed redan genomfört åtgärder med marginalkostnader upp till och med 250 kronor per ton koldioxid. De extra åtgärder som utredningens förslag kan bidra till har därmed kostnader på minst 250 kronor per ton koldioxid. I avsnittet om gruppen av företag utanför EU ETS 
  
 284 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 kommenteras bedömningarna mer allmänt och samma resonemang är tillämpliga även för denna grupp av företag. 
  
 För denna grupp av företag och typ av utsläpp har 1 500 kronor per ton utsläpp valts för beräkningsexemplet med höga kostnader, med samma argumentation som gäller för den första beskrivna gruppen av företag inom EU ETS. 
  
 I tabell 8.8 redovisas antagandena bakom effekter från och kon- sekvenser för processrelaterade utsläpp från gruppen av företag inom EU ETS. Förslagen som möjliggör att krav ställs på företag inom EU ETS bedöms ge små men ökande effekter först från efter 2030. De antas därför öka linjärt från 0 procent 2030 till att utgöra 10 procent av den minskningen 2045. 
  
 Tabell 8.8 
  
 Antaganden för företag inom EU ETS process 
  
 Andel av utsläppseffekten av ”klimatperspektiv” 
  
 0 % 
  
 Andel av utsläppseffekten av ”krav inom EU ETS (2030) 
  
 0 % 
  
 Andel av utsläppseffekten av ”krav inom EU ETS (2045) 
  
 10 % 
  
 Lägsta reduktionskostnad, kronor per ton koldioxid 
  
 250 
  
 Högsta reduktionskostnad, kronor per ton koldioxid 
  
 1 500 
  
 I tabell 8.9 redovisas ackumulerade effekter på utsläpp samt kostnader för utsläppsminskningar för processrelaterade utsläpp från företag inom EU ETS. Effekter bedöms uppstå av förslagen som möjliggör att krav ställs på verksamheter i EU ETS. 
  
 285 
  
 KonsekvensanalysSOU 2021:21 
  
 Tabell 8.9 
  
 Kostnader för processrelaterade utsläpp från företag 
  
 inom EU ETS 
  
 Ackumulerade utsläppsminskningar  
 2025–2045, 
  miljoner ton 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (om 250 kronor/ton) 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (om 1500 kronor/ton) 
  
 Minskade skattebetalningar  
 2025–2045, 
  miljoner kronor Minskade kostnader för utsläppsrätter 2025– 2045, miljoner kronor 
  
 Nettokostnad,  
 2025–2045, 
  miljoner kronor (om 250 kronor/ton) 
  
 Nettokostnad,  
 2025–2045, 
  miljoner kronor (om 1500 kronor/ton) 
  
 Krav på EU ETS 
  
 Låg effekt 
  
 0,3 
  
 75 
  
 450 
  
 0 
  
 75 
  
 0 
  
 375 
  
 Hög effekt 
  
 1,3 
  
 307 
  
 1 840 
  
 0 
  
 307 
  
 0 
  
 1 533 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Ytterligare kommentarer rörande konsekvenser för företag och konkurrenskraft 
  
 I de illustrerande räkneexemplen i förra avsnittet anges ett stort möj- ligt spann för kostnader för utsläppsminskningar till följd av utred- ningens förslag. 
  
 Utredningen har inte sett några möjligheter att förutse exakt vilka företag som ökade krav kommer att riktas mot. Det innebär att det är svårt att förutse var åtgärder de facto kommer att vidtas och det är en brist i relation till målet om samhällsekonomisk kostnads- effektivitet. Utan möjlighet till mer frekventa omprövningar byggda på en prioritering av var ytterligare åtgärder är särskilt angelägna riskerar det att bli andra faktorer än klimatpolitisk angelägenhet som styr exakt var åtgärder kommer att vidtas. Det är därför i första hand sannolikt att utredningens förslag får effekt via, och konsekvenser för, nya verksamheter och verksamheter som ändrar sin verksamhet. Att företag som väljer att inte ändra sin verksamhet, och möjligen inom ramen för det minska sina växthusgasutsläpp, har större möj- 
  
 286 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 lighet att slippa krav på kostsamma åtgärder riskerar att ge incita- ment som delvis är hämmande för klimatarbetet. 
  
 En faktisk styrning via miljöbalken ger mindre flexibilitet än vad styrning via exempelvis EU ETS eller koldioxidskatter gör. De pris- sättande styrmedlen ger bl.a. företagen möjlighet att välja när i tiden olika åtgärder ska vidtas. Att samordna åtgärder som kräver invester- ingar som minskar klimatutsläpp så att de i tiden kan göras samtidigt med produktionsmotiverade investeringar innebär i regel stora kostnadsbesparingar. De företag gentemot vilka extra krav kommer att riktas utifrån utredningens förslag bedöms till stor del bli företag som själva ansöker om ändringstillstånd. I den mån dessa är moti- verade just av produktionsmotiverade investeringar som lämpar sig för samordning med klimatrelaterade investeringar behöver utred- ningens förslag inte innebära att klimatkrav ställs vid olämpliga och extra kostnadsdrivande tidpunkter. 
  
 För nytillkomna företag, och för produktionsmotiverade invester- ingar är problemet med ”tajming” sannolikt mindre eftersom det är just vid investeringstillfällen som det är lämpligt att fatta beslut med avgörande påverkan på utsläpp. En viktig mekanism som utredningen övervägt men avstått att lägga förslag om eftersom befintlig lag- stiftning räcker, är användningen av prövotider. En förbättrad tillämp- ning av den möjligheten är viktig för att kunna sänka kostnader och minska negativa konsekvenser för såväl företag som samhälle. 
  
 Utredningens förslag kommer att medföra ökad administration för företagen, men utredningen har inte kunnat uppskatta eller be- räkna hur stora dessa administrativa kostnader blir. Att nya regler initialt kräver ökad kunskap och utbildning är oundvikligt. Till viss del handlar det om initiala lärkostnader men även fortsatt leder utred- ningens förslag sannolikt till ökade administrativa kostnader. Företag behöver t.ex. löpande hålla sig uppdaterade om det senaste kun- skapsläget och en kompetenshöjning eller omfördelning av resurser inom företagen kan behöva ske för att uppfylla de krav som ställs i tillsynen och egenkontrollen. Den faktiska påverkan på utsläppen som utredningens förslag ger kommer dock i huvudsak att ske genom prövningar som i de flesta fall hade genomförts också utan utredningens förslag. Det gör att de tillkommande administrativa kostnaderna av utredningens förslag blir begränsade. 
  
 Att minska växthusgasutsläpp medför kostnader och en större minskning av utsläppen innebär därmed också, allt annat oförändrat, 
  
 287 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 ökade kostnader. Det innebär också att konkurrenskraften för de företag som får högre kostnader försämras. Andra styrmedel kan dock användas för att begränsa denna negativa konsekvens. Stöd till innovationer, till lärande och till kunskapsspridning kan sänka kost- naderna för att minska växthusgasutsläpp men kan också på sikt leda till lägre produktionskostnader och förbättrad konkurrenskraft. 
  
 Om krav via miljöbalken kan riktas mot företag som kan utnyttja ny teknik kan kombinationen av styrmedel minska potentiella nega- tiva konsekvenser på kostnader och konkurrenskraft som utred- ningens förslag kan få. Eventuell ny teknik som även skulle sänka produktionskostnaderna skulle vara attraktiv att använda för företag även utan utredningens förslag och en sådan användning kan därför inte sägas vara en följd av utredningens förslag. Att underlätta in- förandet av ny teknik är dock angeläget och det finns en risk för att långa tillståndsprocesser verkar hindrande eller åtminstone förse- nande i sådana fall medan prövotider kan verka i främjande riktning. Utredningen pekar särskilt på att en ny avvägningsregel om klimat- nytta skulle kunna gynna införande och användandet av exempelvis klimatmotiverad teknik eller etablerandet av verksamheter med stor betydelse för klimatomställningen. En sådan ny avvägningsregel skulle kunna få både positiva konsekvenser för företag och för Sveriges klimatmål. Utredningen har därför föreslagit att den frågan utreds vidare. 
  
 En försämrad konkurrenskraft riskerar att leda till större negativa konsekvenser för de företag som verkar i mer konkurrensutsatta branscher. Som en effekt av det finns det också en risk för att ut- släppsminskningar i Sverige på ett globalt plan motverkas av att utländska konkurrenter får en relativt förbättrad konkurrenskraft vilket gör att de kan öka sin produktion och också öka sina växt- husgasutsläpp. I värsta fall leder detta samtidigt till negativa kon- sekvenser i form av höga kostnader för företag och till att en netto- minskning av de globala utsläppen uteblir. Noteras kan att flera andra av de existerande styrmedlen (t.ex. elcertifikatsystemet, energi- och koldioxidskatter och EU ETS) har en utformning för att minska konsekvenserna just för konkurrensutsatta verksamheter. Det innebär att många av de redan existerande styrmedlen inte ger så stora konkurrensnackdelar som de annars skulle gjort. Som redo- görs för i avsnitt 8.4.2 planerar också kommissionen att föreslå en gränsjusteringsmekanism som syftar till att jämna ut villkoren med 
  
 288 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 utländska tillverkare och minska risken för koldioxidläckage till följd av EU:s klimatpolitik. 
  
 Utredningens förslag är utformade utifrån miljöbalkens grund- läggande principer och det finns inga generella mekanismer för att minska konsekvenser just på konkurrenskraften även om rimlighets- avvägningen kan ge en sådan mildrande effekt. Huvudfokus för för- slagen har också varit att bidra till att Sveriges klimatmål uppfylls. 
  
 En avgörande begränsning i räckvidden av utredningens förslag om förtydligande av försiktighetsprincipen i 2 kap. 3 § miljöbalken och tillägget i hushållningsprincipen i 2 kap. 5 § miljöbalken är att för- slagen endast blir tillämpliga för nya verksamheter eller befintliga verk- samheter som ansöker om ändringstillstånd eller omprövas. Detta begränsar konsekvenserna så att flera företag påverkas marginellt av utredningens förslag. Det innebär dock samtidigt en konkurrenssned- vridning mellan olika företag genom att såväl nya företag som företag som ändrar sin verksamhet missgynnas relativt företag som bibehåller sin verksamhet oförändrad. Bland de företag som förändrar sin verk- samhet kan det finnas de som gör det just för att bedriva ett ambitiöst klimatarbete. I och med att det finns en risk för att företagets kon- kurrenter inte åläggs lika långtgående och kostsamma krav kan företag med ambitiösa klimatambitioner missgynnas relativt mindre ambi- tiösa företag. 
  
 8.5.4Konsekvenser för enskilda 
  
 Miljöbalkens mål och hänsynsregler gäller för alla som utövar en verk- samhet eller vidtar en åtgärd som inte är av försumbar betydelse och som faller inom balkens tillämpningsområde. Eftersom utredningens förslag rör åtgärder och verksamheter som inte är av försumbar bety- delse förväntas de inte ha direkt påverkan på enskilda. Förslagen för- väntas inte heller ha en negativ inverkan på samhällsviktiga verksam- heter och på det sättet påverka enskilda. 
  
 Utredningens förslag förväntas leda till ökade kostnader för vissa företag (se avsnitt 8.5.3). Enskilda kan komma att påverkas indirekt av detta genom högre priser i konsumentledet för vissa produkter och tjänster. Det har inte bedömts vara meningsfullt att kvantifiera denna konsekvens på grund av alltför stora osäkerheter i ingående variabler. Enskilda kan också komma att påverkas av förslagens even- 
  
 289 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 tuella konsekvenser för sysselsättning (se avsnitt 8.7.1) och den lokala miljön (se avsnitt 8.6.4). 
  
 8.6Samhällsekonomiska konsekvenser 
  
 I detta avsnitt beskrivs de förväntade effekterna av utredningens för- slag ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Ett sådant perspektiv innebär en beskrivning, och i vissa fall beräkning, av värdet av de för- ändringar i real resursanvändning som förslagen leder till. 
  
 Det är förknippat med stora svårigheter att beräkna sådana värden. Inte minst är uppskattningen av storleken på de fysiska effekterna, som minskade utsläpp och att arbetskraft används för såväl företags som myndigheters administration, behäftade med stor osäkerhet. 
  
 8.6.1Samhällsekonomiska kostnader och kostnadseffektivitet 
  
 Utredningens bedömning är att de föreslagna förändringarna bidrar till minskningar av svenska växthusgasutsläpp och alltså utgör ett bidrag i riktning mot att Sverige kan nå sina klimatmål. Det finns alternativ till de förändringar i miljöbalken som utredningen före- slår, som ligger utanför avgränsningen för utredningens uppdrag. Stärkt styrning via prissättning av utsläpp skulle sannolikt kunna ge utsläppsminskningar på ett mer kostnadseffektivt sätt i relation till det svenska klimatmålet än styrning via miljöbalken. 
  
 Eftersom utredningens förslag handlar om vägen till ett fastställt klimatmål är samhällsekonomisk kostnadseffektivitet ett mer rele- vant kriterium än samhällsekonomisk effektivitet. Effektivitet inbe- griper en vägning av kostnader mot nytta men med ett fastställt mål som ska uppfyllas är det mer relevant att fokusera på kostnads- effektivitet, alltså på hur målet kan nås till så låga kostnader som möjligt. En sådan bedömning måste göras relativt alternativa vägar att nå samma effekt, och en kostnadseffektivitetsbedömning relativt nollalternativet som ju inte innebär samma effekt på utsläppen låter sig inte logiskt göras. 
  
 290 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Potentialen till kostnadseffektivitet hos utredningens förslag 
  
 Alternativ som leder till olika nivåer av utsläppsminskningar är inte jämförbara utifrån kostnadseffektivitet. Kostnadseffektiviteten i ut- redningens förslag kan därför inte bedömas i relation till nollalterna- tivet (se kapitel 4). Frågan är i stället om man kan vänta sig att utred- ningens förslag leder till den kombination av åtgärder som minimerar kostnaden för att nå de effekter som förslagen ger. Utredningen har inte funnit det görbart att beräkna kostnader av olika alternativ som ligger utanför utredningens avgränsningar, exempelvis förändrade ekonomiska styrmedel, på ett sätt som med säkerhet kan kvantifiera kostnader och kostnadseffektivitet. Inte heller finns det säker kun- skap om hur den kostnadseffektiva kombinationen av åtgärder ser ut eftersom framtiden är osäker och kunskapen i första hand finns hos verksamhetsutövarna. De mekanismer via vilka utredningens förslag och alternativa styrmedelsförändringar styr utsläppsnivåer kan dock skapa incitament som gynnar eller inte gynnar kostnadseffektivitet. 
  
 Kostnadseffektiviteten relateras i analysen i första hand till de svenska utsläppsmålen och i vilken utsträckning utredningens för- slag ger incitament för att minska utsläpp inom Sverige till så låga kostnader som möjligt. Eftersom utsläppens effekter är globala och Sverige deltar i EU ETS kommenteras även kostnadseffektivitet relativt dessa nivåer. 
  
 Prissättande generella styrmedel där själva utsläppen är prissatta ger incitament till kostnadseffektivitet. Det gäller dels för att det ligger i varje aktörs egenintresse att själv använda kostnadsminime- rande metoder för sina utsläppsminskningar dels för att en enhetlig prissignal ger incitament till en kostnadseffektiv fördelning av åtgär- der mellan olika aktörer. Utredningens förslag styr på det sätt som miljöbalken i övrigt gör och de saknar den typen av incitament. Det finns inte någon mekanism för att balansera krav och kostnader på ett kostnadseffektivt sätt mellan verksamhetsutövare. I och med att gränsvärden inte får sättas för verksamheter i EU ETS om syftet är att begränsa utsläpp av de växthusgaser som ingår i utsläppshandels- systemet minskar flexibiliteten i val av metod vilket medför ett sämre incitament för kostnadseffektivitet än vad ett teknik- och metodneutralt styrmedel riktat mot utsläppsmängder hade gjort. 
  
 Utredningen bedömer att utredningens förslag kommer att leda till att flera svenska företag inom EU ETS vidtar mer långtgående 
  
 291 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 åtgärder än vad de annars skulle ha gjort. Det skulle försämra kost- nadseffektiviteten inom EU ETS såväl sett till alla aktörer i utsläpps- handelssystemet som till enbart de svenska företagen som omfattas. 
  
 Ett utsläppshandelssystem som EU ETS har goda förutsättningar att skapa en kostnadseffektiv fördelning mellan aktörerna inom den handlande grupp av aktörer som ingår i systemet, förutsatt ett fun- gerande system och rationellt agerande aktörer. Den effekt som nås skulle inte kunna uppnås till någon lägre kostnad genom omfördel- ning av åtgärderna mellan aktörer inom gruppen. Det betyder dock inte att EU ETS i sig medför incitament som skapar kostnadseffek- tivitet relativt vare sig EU:s klimatmål för samtliga sektorer eller Sveriges klimatmål. 
  
 Uppfyllande av Sveriges nettonollmål till 2045 som är mer strikt än EU:s mål innebär i sig minskade möjligheter att nå EU:s mål på ett kostnadseffektivt sätt. Vattensängseffekten skulle kunna leda till att åtgärder i Sverige inte alls, eller i mer begränsad omfattning, på- verkar totalutsläppen inom EU. Kostnaderna för de svenska åtgär- derna motsvaras då av inga eller begränsade utsläppsminskningar på  
 EU-nivå 
  vilket inte är kostnadseffektivt på  
 EU-nivå. 
  Även om EU ETS skulle förändras så att vattensängseffekten kan undvikas leder mer långtgående svenska mål till lägre kostnadseffektivitet på  
 EU-nivå. 
  Att Sveriges mål riskerar att minska kostnadseffektiviteten på  
 EU-nivå 
  utesluter dock inte att det svenska målet kan nås på ett kostnadseffektivt sätt. Utredningens förslag till ökad styrning via miljöbalken är dock sannolikt inte den bästa styrningen för att upp- nå det svenska målet på ett kostnadseffektivt sätt. Styrmedel som mer direkt gynnar innovation och teknisk utveckling kan t.ex. bidra till sänkta kostnader för svenska utsläppsminskningar vilket skulle innebära att det också på  
 EU-nivå 
  skulle vara kostnadseffektivt med större utsläppsminskningar i Sverige. 
  
 Även om mer långtgående krav på svenska företag inom EU ETS alltså riskerar att försämra kostnadseffektiviteten på  
 EU-nivå 
  inom utsläppshandelssystemet finns det samtidigt möjlighet att öka kost- nadseffektiviteten inom Sverige och relativt de svenska klimatmålen. Olika verksamheter i Sverige styrs av olika styrmedel och priset inom EU ETS har länge varit så lågt att det sannolikt är kostnads- effektivt med mer långtgående åtgärder inom de svenska verksam- heterna inom EU ETS relativt svenska utsläppsminskningar i sektorer 
  
 292 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 utanför utsläppshandelssystemet. Utredningens förslag kan därmed bidra till förbättrad kostnadseffektivitet inom Sverige. 
  
 Ytterligare förbättrad kostnadseffektivitet skulle dock uppnås med en mer generell prishöjning för växthusgasutsläpp för de svenska före- tagen i EU ETS eftersom en sådan skulle ge incitament till en kost- nadseffektiv fördelning av den gruppens ytterligare åtgärder mellan samtliga berörda företag. Den kraftiga prishöjning inom EU ETS som skett i början av 2021 ger sådana incitament som med bevarad kostnadseffektivitet på  
 EU-nivå 
  inom EU ETS också kan minska de svenska utsläppen på ett kostnadseffektivt sätt. Styrmedelsalternativ som höjer priserna för just svenska företag inom EU ETS skulle försämra kostnadseffektiviteten på  
 EU-nivå 
  men ha förutsättningar att bidra till sammantaget minskade svenska utsläpp på ett inom Sverige mer kostnadseffektivt sätt än styrningen via miljöbalken. 
  
 Utredningens förslag i 6 och 22 kap. miljöbalken syftar till att förbättra beslutsunderlagen gällande klimataspekten för prövningar av verksamheter och åtgärder. Förbättrade beslutsunderlag bör leda till effektivare prövningar och mer välgrundade domar och beslut. Att det blir tydligare hur utpekade verksamheter ska redovisa hur de ska minimera sina växthusgasutsläpp kan i viss mån förväntas bidra till att möjligheter att minska utsläpp upptäcks och genomförs. Detta har förutsättningar att bidra till kostnadseffektiva utsläpps- minskningar, åtminstone på företagsnivå men utan någon mekanism för samordning av kravnivåer mellan företag behöver det inte för- bättra kostnadseffektiviteten på svensk nivå. 
  
 Att skapa ett högre omställningstryck på ett visst företag, en viss sektor eller ett visst land skulle i bästa fall kunna stimulera teknisk utveckling och vara positivt på längre sikt. Ett för hårt omställnings- tryck riskerar dock att leda till koldioxidläckage i stället för teknik- utveckling. Ökade krav på ett enskilt svenskt företag kan dock via vattensängseffekten samtidigt innebära ett lägre omställningstryck på andra ställen i EU ETS. Det kan leda till att företag avstår från en potentiell press på annan teknikutveckling som också skulle kunna ha fått dynamiska positiva effekter på längre sikt. 
  
 För att ett mer riktat omställningstryck ska kunna ge bättre dyna- miska effekter än mer generella styrmedel måste det politiska syste- met ha bättre kompetens än vad marknadsaktörerna har att avgöra var potentialen för teknikutveckling är störst. Miljöbalken är gene- rellt inte heller utformad för att specifikt stimulera teknikutveckling, 
  
 293 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 kraven som ställs på verksamheter utgår i regel snarare från bästa tillgängliga teknik. Ett visst, och potentiellt viktigt, undantag från detta finns i möjligheten till prövotider. Utredningens förslag kom- mer att bidra till att skapa ett ökat tryck på att minska utsläpp, i viss mån också genom teknisk utveckling. Det finns dock inte någon mekanism för att rikta det trycket vare sig mot företag eller Douglas med särskild hög potential eller mot branscher där risken för utsläppsläckage är mindre. Med ökade omprövningsmöjligheter och tidsbegränsning av tillstånd och villkor skulle möjligheterna att rikta kraven öka, men det löser i sig inte problemet med svårigheten för myndigheter att ha tillräcklig kunskap om hur krav bör utformas för att skapa långsiktigt positivt omställningstryck. 
  
 Under miljöbedömnings- och tillståndsprocessen sker en kun- skapsuppbyggnad. Myndigheter, inklusive prövningsmyndigheter, får då större kunskaper om verksamheten och om kostnader för olika alternativ för att minska utsläppen. Detta kan bidra till att minska kunskapsasymmetrin mellan företag och myndigheter. Det skulle kunna innebära att möjligheten till kostnadseffektiv styrning via miljöbalken ökar. Utredningen bedömer dock inte att den ökade kunskapen är tillräcklig för att leda till att styrningen via miljöbalken ska kunna göras på ett kostnadseffektivt sätt. Visserligen kan krav på att ta fram kunskap medföra att möjligheterna ökar för den en- skilda aktören att vidta den för denne mest kostnadseffektiva lös- ningen. Det är dock inte tillräckligt för att skapa kostnadseffektivitet på en högre nivå, eftersom det fortfarande saknas mekanismer i miljöbalken för att åstadkomma en kostnadseffektiv fördelning av åtgärder mellan aktörer. Incitamenten för en enskild aktör att sna- rare överdriva än underskatta de egna kostnaderna kvarstår också. 
  
 Den rimlighetsavvägning som ska göras enligt 2 kap. 7 § miljö- balken skyddar i viss mån enskilda verksamhetsutövare från orimligt höga kostnader men innebär inte någon egentlig styrning mot sam- hällsekonomisk kostnadseffektivitet. Avvägningen kan landa i mer långtgående krav på åtgärder från det enskilda företaget än vad en kostnadseffektiv fördelning vid samma totala utsläppsminskning skulle innebära. Det kan finnas stort utrymme för åtgärder hos ett företag i en bransch med hög lönsamhet. Om företaget samtidigt har höga egna kostnader för utsläppsminskningar kan det ändå vara mer samhällsekonomiskt kostnadseffektivt att åtgärder genomförs hos andra aktörer med lägre kostnader. Det kan alltså innebära för långt- 
  
 294 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 gående krav relativt samhällsekonomisk kostnadseffektivitet att ställa höga krav på ett enskilt företag även om det utifrån avvägningen enligt 2 kap 7 § miljöbalken kan anses rimligt. 
  
 En rimlighetsavvägning skulle också kunna landa i mildare krav enligt miljöbalken än vad som skulle motsvara en kostnadseffektiv fördelning av åtgärderna och kan inträffa för företag från branscher med lägre lönsamhet och möjligheter att bära kostnader. En sam- hällsekonomiskt kostnadseffektiv fördelning av åtgärder innebär inte något skydd för ett företags lönsamhet. På samhällsnivå kan det mycket väl ingå i en kostnadseffektiv mix av åtgärder att vissa företag lägger ner sin produktion. Om låg lönsamhet beror på att företagets produktion inte tillför tillräckligt med nytta för samhället, vilket skulle kunna speglas i att betalningsviljan för produkterna inte täcker produktionskostnaderna (inklusive klimatkostnader), talar det för att nedläggning skulle kunna vara en del av en kostnadseffektiv kom- bination av åtgärder. Att det i enskilda fall skulle kunna vara sam- hällsekonomiskt kostnadseffektivt innebär dock inte att så alltid är fallet. Nedläggning medför kostnader, och om det dessutom är så att en viss nedläggning leder till att produktion och utsläpp ökar någon annanstans behöver det inte leda till någon nettominskning av glo- bala utsläpp och är i så fall inte kostnadseffektivt relativt de globala utsläppen. 
  
 Sammanfattningsvis är utredningens förslag utformade för att inom ramen för miljöbalkens systematik och logik bidra till att de svenska utsläppen minskar mer än vid nuvarande utformning och tillämpning av miljöbalken. För växthusgasutsläpp är de negativa konsekvenserna helt oberoende av var utsläppen sker och eftersom det därmed finns stora variationsmöjligheter när det gäller var, och när åtgärder kan vidtas blir relevansen av att beakta samhällsekono- misk kostnadseffektivitet betydligt större än vid beslut som rör lokala problem kopplade till enskilda punktkällor. Miljöbalken är inte utformad för att hantera koordination mellan åtgärder i olika källor, vare sig det gäller att uppnå en viss totaleffekt eller att åstad- komma en kostnadseffektiv fördelning av åtgärder. Utredningens förslag följer av den logik som miljöbalken erbjuder och deras styrka ligger därmed inte i att bidra till kostnadseffektivitet. 
  
 Det finns sannolikt styrmedelsalternativ utanför utredningens av- gränsningar som skulle ge effekt på utsläppsnivån med bättre kost- nadseffektivitet. Sådana alternativ skulle kunna sökas bland prissät- 
  
 295 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 tande styrmedel. Förändringar inom nuvarande prissättande styrmedel skulle kunna komplettera eller vara alternativ till utredningens förslag. Sådana förändringar har generellt större förutsättningar att gynna kostnadseffektivitet relativt de svenska målen. Utredningen konsta- terar också att en ny avvägningsregel vore en önskvärd förändring i miljöbalken och att en sådan bör utredas vidare. En sådan förändring skulle kunna öka möjligheterna för åtgärder som bidrar till en sam- hällsekonomiskt kostnadseffektiv mix av åtgärder. 
  
 Styrning via miljöbalken och med utredningens förslag innehåller alltså inte några tydliga mekanismer för att utsläppsminskningarna fördelas på ett kostnadseffektivt sätt mellan företag. 
  
 Samhällsekonomiska kostnader för utsläppsminskningar 
  
 De samhällsekonomiska konsekvenserna av utredningens förslag är mycket osäkra. Fokus i konsekvensanalysen ligger därför på att disku- tera principer för hur den föreslagna styrningen kan förväntas leda till samhällsekonomisk kostnadseffektivitet. 
  
 Samhällsekonomiska konsekvenser handlar i grunden om att vär- dera alternativa sätt att använda resurserna mot varandra. Frågan är om den samlade resursanvändningen i samhället som blir följden av utredningens förslag ger större eller mindre nytta än vad alternativa sätt att använda resurserna hade gjort. 
  
 Effekter och konsekvenser av utredningens förslag jämförs i huvudsak med det i avsnitt 4.2.1. beskrivna nollalternativet. Exakt vad som karaktäriserar ett nollalternativ är dock inte helt uppenbart. Utgångspunkten för utredningens nollalternativ är att inga nya beslut om styrmedel tas och att utvecklingen därmed leder till att Sveriges klimatmål inte uppnås. Med utredningens förslag kommer relativt ett sådant nollalternativ fler åtgärder att vidtas och de därav följande ut- släppsminskningarna för Sverige närmare utsläppsmålen 2045. Noll- alternativet är inte utformat för att vara vare sig ett önskvärt eller troligt alternativ. För att uppnå klimatmålen är det troligare med alternativa styrmedelsförändringar än inga förändringar alls. Utred- ningens analys görs främst gentemot nollalternativet men relateras översiktligt till alternativa styrmedelslösningar. I avsnitt 4.2.1 disku- teras denna fråga ytterligare. Diskussionen om kostnadseffektivitet utgår dock från en principiell jämförelse mellan kostnaderna för att 
  
 296 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 nå en viss utsläppseffekt med utredningens förslag jämfört med andra principiella vägar. 
  
 I avsnitt 8.5.3 redovisas kostnaderna för minskning av utsläppen uppdelade på tre typer av företag. I tabell 8.10 redovisas en summer- ing av effekter och kostnader för minskningen av utsläpp. 
  
 Tabell 8.10 Kostnader för utsläppsminskningar 
  
 Summering av kostnader redovisade i tabellerna 8.5, 8.7 och 8.9 
  
 Utsläppsminskning per år 2030, miljoner ton 
  
 per år 
  
 Utsläppsminskning per år 2045 miljoner ton per år 
  
 Ackumulerade utsläppsminskningar  
 2025–2045, 
  miljoner ton 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (lägre bedömning) 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (högre bedömning) 
  
 Stärkt klimatperspektiv 
  
 Låg effekt 
  
 0,1 
  
 0,5 
  
 5 
  
 4 615 
  
 9 090 
  
 Hög effekt 
  
 0,5 
  
 2 
  
 21 
  
 19 420 
  
 38 250 
  
 Stärkt klimatperspektiv 
  
 + krav på EU ETS företag 
  
 Låg effekt 
  
 0,2 
  
 1 
  
 10 
  
 6 324 
  
 16 665 
  
 Hög effekt 
  
 1 
  
 4 
  
 43 
  
 26 613 
  
 70 125 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 De lägre bedömningarna utgår från att det finns tillräckligt med åtgärder som har lika höga marginalkostnader som de priser som re- spektive aktör möter i dag och från att det är just de åtgärderna som kommer att ingå i de krav som ställs utifrån miljöbalken efter att den ändrats enligt utredningens förslag. Inget av dessa antaganden är sannolikt, men beräkningen redovisas för att ge en rimlig undre gräns för kostnaderna. 
  
 297 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Teknisk utveckling och sänkta marginalkostnader skulle kunna förväntas innebära att de åtgärder som vidtas som en följd av utred- ningens förslag får lägre kostnader per ton minskade utsläpp. Vart- efter marginalkostnaden för åtgärder sjunker kommer utsläppen att minska som en respons på de redan existerande prissättande styr- medlen och de minskningarna kan alltså inte tillskrivas utredningens förslag. Därmed kommer det bara att vara de minskningar med högre marginalkostnader än de prissättande styrmedlen som kan tillskrivas utredningens förslag. 
  
 De högre kostnaderna är å andra sidan sannolikt överskattningar av hur höga kostnaderna kommer att bli även om det inte finns några garantier för att åtgärder med högre marginalkostnader än dessa kommer att vidtas. Det kommer alltid att finnas åtgärder med olika höga marginalkostnader och det är knappast sannolikt att vare sig enbart de med lägst marginalkostnader eller enbart de med höga marginalkostnader som kommer att bli de som genomförs till följd av utredningens förslag. 
  
 Till kostnaderna för de utsläppsminskande åtgärderna ska också läggas ökad administrativa kostnader. Dessa har uppskattats för stat och kommuner i avsnitt 8.5.1 respektive 8.5.2. I tabell 8.11 redovisas dessa kostnader samt summan av dessa och åtgärdskostnaderna. Till detta bör också läggas kostnader för företagens administration samt de potentiella effektivitetsförluster som ökat behov av skatteindriv- ning från andra källor än koldioxidskatt medför. Dessa kostnader har dock inte kvantifierats av utredningen. 
  
 298 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Tabell 8.11 Kostnader för utsläppsminskningar och ökad administration 
  
 Administrationskostnaderna har inte uppskattats uppdelat på förslagen och redovisas som kostnader vid samtliga förslag 
  
 Ackumulerade utsläppsminskningar  
 2025–2045 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (lägre bedömning) 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (högre bedömning) 
  
 Administrationskostnader, staten  
 2025–2045 
  miljoner kronor 
  
 Administrationskostnader, kommunerna  
 2025–2045, 
  miljoner kronor 
  
 Åtgärdskostnader + administrationskostnader (lägre bedömning) 
  
 Åtgärdskostnader + administrationskostnader (högre bedömning) 
  
 Stärkt klimatperspektiv 
  
 Låg effekt 
  
 5 
  
 4 615 
  
 9 090 
  
 4 615 
  
 9 090 
  
 Hög effekt 
  
 21 
  
 19 420 
  
 38 250 
  
 19 420 
  
 38 250 
  
 Stärkt klimatperspektiv 
  
 + krav på EU ETS företag 
  
 Låg effekt 
  
 10 
  
 6 324 
  
 16 665 
  
 826 
  
 173 
  
 7 323 
  
 17 664 
  
 Hög effekt 
  
 43 
  
 26 613 
  
 70 125 
  
 826 
  
 173 
  
 27 612 
  
 71 124 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Kraftigt förenklade antaganden och beräkningar kan illustrera vilka kostnader som bristen på strävan mot kostnadseffektivitet skulle kunna innebära. I tabell 8.12 illustreras två olika förenklade antagan- den om hur höga kostnaderna kan bli om de hamnar mellan den lägre och högre nivå som tidigare spann illustrerat. Om en styrning via miljöbalken görs utan koppling till samhällsekonomisk kostnads- effektivitet när det gäller fördelning av åtgärder mellan verksamheter skulle åtgärdskostnaden kunna komma att variera så att den i snitt hamnar mellan de två ytterligheterna. De kostnaderna redovisas i kolumnen där hög och låg väger 50 procent vardera. Ett kostnads- effektivt styrmedel har potential att fördela åtgärderna på ett sätt så att de hamnar i verksamheter med lägre kostnader. Det är dock inte sannolikt att det sammantaget finns åtgärder i tillräcklig omfattning 
  
 299 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 precis på den lägre kostnadsnivån. Som ett räkneexempel antas att ett kostnadseffektivt styrmedel hade lett till en kombination av åtgärder med kostnader i nivå med ett vägt snitt där den lägre kost- nadsnivån ges vikten 0,75 och den högre ges vikten 0,25 enligt nästa kolumn i tabellen. 
  
 Tabell 8.12 Exempel på möjlig konsekvens av bristande kostnadseffektivitet 
  
 Ackumulerade utsläppsminskningar  
 2025–2045 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (lägre bedömning) 
  
 Total odiskonterad åtgärdskostnad,  
 2025–2045 
  miljoner kronor (högre bedömning) 
  
 Total kostnad om 0,5*hög + 0,5*låg 
  
 Total kostnad om 0,25*hög + 0,75*låg 
  
 Skillnad 
  
 Stärkt klimatperspektiv 
  
 Låg effekt 
  
 5 
  
 4 615 
  
 9 090 
  
 6 853 
  
 5 734 
  
 1 119 
  
 Hög effekt 
  
 21 
  
 19 420 
  
 38 250 
  
 28 835 
  
 24 128 
  
 4 707 
  
 Stärkt klimatperspektiv 
  
 + krav på EU ETS företag 
  
 Låg effekt 
  
 10 
  
 6 324 
  
 16 665 
  
 11 494 
  
 8 909 
  
 2 585 
  
 Hög effekt 
  
 43 
  
 26 613 
  
 70 125 
  
 48 369 
  
 37 491 
  
 10 878 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 De ovan redovisade effekterna och kostnaderna relaterar till de upp- skattade effekterna på de svenska utsläppen. I avsnitt 8.4.2 redovisas risken för att minskningar av svenska utsläpp leder till ökningar av utsläpp på andra håll i världen som minskar nettoeffekten på de globala utsläppen. Exakt hur stora dessa konsekvenser blir är svårt att uppskatta men de skulle innebära att kostnader som orsakas av utsläppsminskande åtgärder i verksamheter inom EU ETS resulterar i svenska utsläppsminskningar men inte nödvändigtvis i motsva- rande minskning av globala utsläpp. Åtgärder i svenska verksam- 
  
 300 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 heter som medför kostnader utan att ge någon större effekt på de totala utsläppen i EU kan motiveras om det svenska klimatmålet är det viktigaste målet. De är dock svåra att motivera relativt påverkan på europeiska eller globala utsläpp. 
  
 8.6.2Fördelningseffekter 
  
 De förändringar som utredningen föreslår kommer att medföra kost- nader. Förslagen innebär viss ökning i administrativa kostnader för staten vilket innebär en ökad kostnad för skattebetalarna, alternativt en kostnad genom minskning av annan statlig verksamhet. Kostna- derna kommer i första hand att bäras av de verksamhetsutövare som 
  
 i)har att förhålla sig till ett förändrat regelverk och ii) som kommer att genomföra mer utsläppsminskande åtgärder än vad de skulle ha gjort utan utredningens förslag. 
  
 När det gäller fördelningseffekterna av de ökade statliga kostna- derna ger utredningen inte något förslag på särskild finansiering av dessa. Det blir därmed ett politiskt val om de nödvändiga ökningarna i anslag till t.ex. domstolar finansieras via ökade skatteintäkter eller omfördelningar inom budgeten. Den totala kostnaden är i samman- hanget låg och utslaget på skattebetalarna är dessa kostnader i sig små. 
  
 Fördelningseffekten har vidare inte någon koppling till hur ut- redningens förslag är utformade utan följer av de generella för- delningseffekterna av skattesystemet. Utredningen har därför inte närmare beräknat några fördelningseffekter av de ökade statliga administrativa kostnaderna. De ökade kostnader som i ett första steg drabbar företag skulle i princip delvis kunna fördelas vidare till kon- sumenter och anställda via högre priser respektive lägre löner. Mindre sådana konsekvenser kan inte helt uteslutas men i regel inne- bär företagens konkurrenssituation små möjligheter att sprida kost- naderna till dessa grupper. De potentiella konsekvenserna för en- skilda individer uppstår därmed främst som en följdeffekt av en möjligt försämrad konkurrenskraft för enskilda företag. Många andra styrmedel på klimatområdet har särskilda mekanismer för att mildra konsekvenserna för särskilt konkurrensutsatta verksamheter. Det görs exempelvis genom lägre skattesatser och inom EU ETS genom gratis tilldelning av utsläppsrätter. Utredningens förslag har 
  
 301 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 inte några sådana mekanismer och det innebär en viss ökad risk för negativa konsekvenser för såväl konkurrensutsatta företag som för anställda inom dessa. Därmed blir de negativa konsekvenserna för företag mindre ju mindre konkurrensutsatt företaget är. 
  
 Förslagen som innebär ett starkare klimatperspektiv i miljöbal- Allen gäller för alla företag men utredningen bedömer att de får effekt i första hand på företag som ansöker om ändringstillstånd och accep- terar skyddsåtgärder och försiktighetsmått enligt de ändrade eller nya bestämmelserna, eller om verksamheterna omprövas enligt 24 kap. 5 § miljöbalken. Detta innebär en fördelningsprofil mellan företag som medför högre kostnadsökningar för företag som får och efterlever strängare klimatmotiverade villkor relativt företag som drivs vidare med oförändrade villkor. Myndighetsinitierad ompröv- ning skulle kunna göras utifrån nu gällande regler men utredningen ser inte att det är sannolikt att någon ökning av antalet ompröv- ningar följer av utredningens förslag. 
  
 Effekter och konsekvenser av det stärkta klimatperspektivet kom- mer därmed i huvudsak att uppkomma hos företag som själva ansöker om ändringstillstånd eller nya tillstånd. Det innefattar också nya verksamheter. Denna fördelningsprofil riskerar att få en viss konser- verande effekt eftersom den relativt sett verkar hämmande på för- ändring och nyföretagande. 
  
 Bland de företag som själva kommer att ansöka om ändrings- tillstånd eller om tillstånd för nya verksamheter kommer det att finnas företag med egna ambitioner att driva och ligga i framkant i klimat- omställningen. Utredningen bedömer att den verksamhet som sådana företag önskar driva kommer att uppfylla de krav som det stärkta klimatperspektivet i miljöbalken kan leda till och att utredningens förslag därmed inte leder till vare sig extra utsläppsminskningar eller några avsevärda negativa konsekvenser för dessa företag. Såväl effek- ter på utsläpp som negativa konsekvenser drabbar därmed i högre grad företag som inte själva skulle vara drivande i klimatomställ- ningen. Utredningen vill understryka behovet av att ytterligare stär- ka skillnaden i konsekvenser mellan företag som bidrar respektive inte bidrar till klimatomställningen. 
  
 En stärkt styrning via prissättning av utsläpp skulle innebära en fördelningsprofil med en relativt högre kostnadsökning för de före- tag som inte minskat sina utsläpp eftersom det skulle innebära ett högre pris på utsläpp för att uppnå samma effekt på totala utsläppen 
  
 302 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 som uppnås med utredningens förslag. Utredningens förslag följer principen om att förorenare ska betala när det gäller betalnings- ansvaret för åtgärder. Förslagen påför dock inte någon extra kostnad för kvarvarande växthusgasutsläpp utöver den betalning som nuva- rande skatter och EU ETS medför. 
  
 Också förändringen som möjliggör klimatrelaterade villkor för företag inom EU ETS bedöms få effekt i första hand för företag som själva ansöker om ändringstillstånd. En anledning för företag inom EU ETS att ansöka om ändringstillstånd kan komma att bli att priserna på utsläppsrätter ger incitament till förändringar i verk- samheten som i sin tur kräver en tillståndsändring. För företag med en ambitiös klimatomställning kommer sannolikt utredningens för- slag därför inte att leda till nämnvärt ökade kostnader. De krav som ställs genom villkor bedöms i huvudsak ligga i linje med vad som är motiverat för företaget av andra skäl. I vissa fall ställs krav i tillstånd som är mer långtgående än vad företaget ansökt om även utan de extra krav som följer av utredningens förslag. Det innebär, som ovan, att kostnadsökningarna blir relativt högre för de företag som väljer att ansöka om ändringstillstånd än för dem som väljer att inte göra det. Det innebär i sin tur viss risk för en konserverande effekt som mot- verkar syftet att minska utsläppen. En sådan fördelningsprofil och de missriktade incitament som den ger skulle kunna undvikas med ett fungerande omprövningsverktyg. 
  
 Utredningen bedömer att mer omfattande klimatkrav med mer betydande kostnader i huvudsak kommer att ställas på verksamheter med betydande växthusgasutsläpp och potential till utsläppsminsk- ningar med rimliga kostnader. Utredningen gör därför bedömningen att förslagen inte kommer att påverka mindre företags konkurrens- kraft relativt större företag på ett negativt sätt. 
  
 Utredningen bedömer inte att konsekvenserna för företag blir så omfattande att det i sin tur skulle leda till några större konsekvenser för arbetstagare eller konsumenter. Förslagen bedöms därför inte få någon mätbar påverkan på fördelningen mellan män och kvinnor eller mellan olika inkomstgrupper. Det exakta utfallet är dock svår- bedömt både vad gäller för vilka verksamheter som de nya reglerna kommer att få en konkret påverkan på och exakt hur långtgående kraven på dessa blir. Även om det inte bedöms troligt går det inte att utesluta att förslagen får negativa konsekvenser för enskilda företag 
  
 303 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 och i så fall också för enskilda personer som på kort sikt är beroende av dessa företag. 
  
 8.6.3Makroekonomiska konsekvenser 
  
 Utredningens förslag förväntas inte leda till så stora konsekvenser att de kan förväntas ge några tydliga makroekonomiska effekter. Även om det uppstår kostnader så är dessa spridda över en lång tid och de uppkommer efter rimlighetsavvägningar i varje enskilt fall. Detta minskar risken för större, plötsliga och oförutsedda konsekvenser som skulle kunna ha fått makroekonomiska konsekvenser. Utred- ningen har därför valt att inte genomföra några närmare analyser och kvantifieringar av makroekonomiska effekter. 
  
 En klimatomställning är nödvändig för att uppnå de svenska klimatmålen. Stora klimatförändringar är ett hot som får reala konse- kvenser som med stor sannolikhet också skulle få omfattande makro- konomiska effekter. Ju större effekter klimatförändringarna ger desto mer resurser måste samhället lägga på att hantera skador av och anpassning till ett förändrat klimat. Dessa resurser hade annars kunnat användas till andra produktiva och välfärdshöjande investeringar. Åt- gärder som minskar växthusgasutsläpp och bidrar till att begränsa klimatförändringar är därför motiverade också utifrån ett makroeko- nomiskt perspektiv. 
  
 Utredningens förslag syftar till att bidra till att de svenska klimat- målen nås. Även om utsläppsminskningar kan motiveras också med makroekonomiska argument så kan styrningen utformas på sätt som medför högre eller lägre makroekonomiska konsekvenser. 
  
 Effekterna som kan tillskrivas utredningens förslag kommer att variera beroende på hur andra faktorer utvecklas. Om EU ETS ut- vecklas och får en starkare styrande effekt innebär det att utred- ningens förslag i praktiken inte får en så stor faktiskt styrande effekt. Detsamma gäller om företagen av andra anledningar, som eget ansvars- tagande eller på grund av tryck från marknaden, vidtar omfattande minskningar av växthusgasutsläpp. Om andra drivkrafter däremot skulle visa sig få minskad påverkan i framtiden kommer utred- ningens förslag att få en större betydelse och faktisk påverkan på utsläppen. Utredningen menar att en stärkning av miljöbalken av den anledningen kan ses som en försäkring. Om andra incitament 
  
 304 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 och drivkrafter inte räcker till måste det finnas styrmedel på plats som vid behov kan ge ytterligare styrning mot klimatmålet. Tydlig- het och trovärdighet i klimatmålen är viktigt för att skapa den lång- siktighet som är viktig för en långsiktigt stabil och god makroeko- nomisk utveckling. 
  
 8.6.4Synergier och målkonflikter med andra samhällsmål 
  
 Synergier och målkonflikter med övriga miljökvalitetsmål 
  
 På ett övergripande plan påverkas förutsättningarna för samtliga miljökvalitetsmål av hur miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåver- kan utvecklas. Påverkan går även åt andra hållet, hur den biologiska mångfalden utvecklas har exempelvis stor betydelse för förutsätt- ningarna att klara målet om begränsad klimatpåverkan. 
  
 Utredningen har utformat förslagen med konsekvenserna för andra miljökvalitetsmål i åtanke. Av utredningens föreslagna tillägg till 2 kap. 5 § miljöbalken framgår att återvunna eller förnybara rå- varor och material ska användas i första hand, om det leder till minskad miljö- och klimatpåverkan. En sammanvägd bedömning ska göras av positiv och negativ påverkan på olika miljöaspekter. 
  
 Det föreslagna nya förfarandet för ändringstillstånd enligt 
  
 24 kap. 8 § miljöbalken för att undvika omprövning som syftar till att väsentligt minska verksamhetens växthusgasutsläpp minskar ut- rymmet att i prövningar enligt förfarandet föreskriva villkor som främjar andra miljöaspekter än klimat. Förslaget ersätter dock inte nuvarande omprövningsbestämmelse i 24 kap. 5 § miljöbalken som kommer att kunna tillämpas även fortsättningsvis. De negativa kon- sekvenserna på andra miljökvalitetsmål än Begränsad klimatpåverkan bedöms därför vara små av det nya förfarandet för ändringstillstånd. 
  
 Utredningens förslag förväntas sammantaget leda till att åtgärder vidtas för att begränsa växthusgasutsläpp som annars inte skulle ha vidtagits eller som skulle ha vidtagits senare. Åtgärder som leder till minskade utsläpp av växthusgaser bidrar i vissa fall, men inte alltid, även till andra miljökvalitetsmål än det som avser klimat. Exempelvis kan energieffektivisering och elektrifiering generellt antas leda till minskade utsläpp av miljö- och hälsoskadliga ämnen men kan sam- tidigt leda till andra negativa miljöeffekter. Ökad användning av biobränslen kan minska utsläppen av fossil koldioxid men i vissa fall 
  
 305 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 leda till ökade utsläpp av andra miljö- och hälsoskadliga ämnen samt negativ påverkan på förutsättningarna för biologisk mångfald. 
  
 De samlade konsekvenserna av utredningens förslag på övriga miljökvalitetsmål är svårbedömda. Såväl positiv som negativ påverkan av förslagen är att förvänta beroende på situationen i enskilda fall. Eventuell negativ nettopåverkan av utredningens förslag på övriga miljökvalitetsmål bedöms dock vara liten. 
  
 Generationsmålet innebär att styrmedel och åtgärder för att lösa miljöproblemen i Sverige ska utformas så att Sverige inte exporterar miljöproblem (se avsnitt 3.3.3). Sveriges klimatmål ska således nås på ett sätt som inte förorsakar ökade växthusgasutsläpp i andra län- der. Som framgår av avsnitt 8.4.2 om konsekvenser på växthusgas- utsläppen utanför Sverige finns en betydande risk för att de utsläpps- minskningar som utredningens förslag förväntas leda till i Sverige åtminstone delvis motverkas av resulterande utsläppsökningar utan- för Sveriges gränser. 
  
 Synergier och målkonflikter med andra samhällsmål 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag på samhällsmål som har egna rubriker i denna konsekvensanalys, t.ex. sysselsättning och jäm- ställdhet, tas inte upp i detta avsnitt. 
  
 Mål för energipolitiken 
  
 Riksdagen har beslutat att det övergripande målet för energipolitiken syftar till att förena försörjningstrygghet, konkurrenskraft och eko- logisk hållbarhet. Energipolitiken ska skapa villkoren för en effektiv och hållbar energianvändning och en kostnadseffektiv svensk energi- försörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat samt underlätta omställningen till ett ekologiskt hållbart samhälle. Där- utöver har riksdagen beslutat om energipolitiska mål kopplade till vissa årtal baserade på den energiöverenskommelse som slöts 2016 mellan Centerpartiet, Kristdemokraterna, Miljöpartiet de Gröna, Moderaterna och Socialdemokraterna. 
  
 Av energiöverenskommelsen följer att Sverige 2030 ska ha 50 pro- cent effektivare energianvändning jämfört med 2005. Målet uttrycks i termer av tillförd energi i relation till bruttonationalprodukten (BNP). 
  
 306 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Utredningens förslag förtydligar möjligheten att ställa krav på energi- effektivisering även på verksamheter som omfattas av EU ETS. För- slagen förväntas därmed bidra till att uppfylla Sveriges mål om effektiv energianvändning. Utredningen har inte kvantifierat förslagens bidrag till att nå målet eftersom en sådan uppskattning bedöms bli alltför beroende av osäkra antaganden för att vara meningsfull. 
  
 Av energiöverenskommelsen följer även att Sverige har som mål att 100 procent av elproduktionen ska vara förnybar 2040. Utred- ningens förslag skapar ökade möjligheter att ställa krav på bränsle- användning och kan därför i någon mån förväntas bidra till målet. Utredningen bedömer dock att påverkan på möjligheten att nå målet om 100 procent förnybar elproduktion är liten. 
  
 Utredningens förslag kan få viss påverkan på el- och värme- produktion från fossila bränslen, som kraftvärmeproduktion från hushållsavfall där en viss del av avfallet är fossilt. Avfallsförbränning står för en mycket liten del av den svenska elproduktionen men i vissa urbana regioner är det en viktig del för att säkra kontinuiteten 
  
 Anderson och värmeproduktionen. Avfallsförbränning ger cirka 20 pro- cent av Sveriges totala fjärrvärmeproduktion medan användning av naturgas, eldningsolja och kol står för enstaka procent av fjärrvärme- produktionen. Vilken påverkan utredningens förslag kommer ha på el- och fjärrvärmeproduktionen beror bl.a. på i vilken utsträckning de berörda verksamheterna kan övergå till användning av  
 icke-fossila 
  bränslen, t.ex. genom en ökad återvinning av plast i hushållsavfall. 
  
 Mål för transportpolitiken 
  
 Transportpolitikens övergripande mål är att säkerställa en samhälls- ekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Det s.k. funktionsmålet innebär bl.a. att transportsystemets utformning, funktion och an- vändning ska medverka till att ge alla en grundläggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet samt bidra till utvecklingskraft i hela landet. Det transportpolitiska hänsynsmålet innebär att trans- portsystemets utformning, funktion och användning ska anpassas till att ingen ska dödas eller skadas allvarligt, bidra till att det över- gripande generationsmålet för miljö och miljökvalitetsmålen nås samt bidra till ökad hälsa. Ett av etappmålen under hänsynsmålet är 
  
 307 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 att växthusgasutsläppen från inrikes transporter, exklusive luftfart, ska minska med minst 70 procent senast 2030 jämfört med 2010. 
  
 Utredningens förslag skapar ökade möjligheter att ställa klimat- relaterade krav på den påverkan från transporter som regleras i miljö- balken, både de som omfattas av den miljöfarliga verksamheten och s.k. följdföretag. Enligt 16 kap. 7 § miljöbalken ska hänsyn tas till andra verksamheter eller särskilda anläggningar som kan komma att behövas för att verksamheten ska kunna komma till stånd eller bedrivas på ett ändamålsenligt sätt. Som exempel på sådana följd- företag anges i förarbetena17 vägar och kraftledningar. Högsta dom- stolen har i NJA 2004 s. 421 uttalat att transporter kan vara följd- företag när de har en sådan anknytning till den fastighetsbundna verksamheten att de måste anses utgöra en del av själva verksam- heten, trots att det handlar om utsläpp och andra olägenheter från rörliga störningskällor som t.ex. fordon, flygplan och fartyg. Enligt Högsta domstolen får gränsen för när ett följdföretag ska anses ha ett omedelbart samband med den tillståndsprövade verksamheten och därmed ska beaktas vid bedömningen avgöras genom en samman- vägning av omständigheter som transporternas karaktär och omfatt- ning, var transporterna befinner sig i förhållande till anläggningen samt olägenheterna från transporterna satta i relation till olägen- heterna från övrig trafik och verksamhet och att det inte är rimligt att kräva att den som har ansökt om tillstånd till miljöfarlig verk- samhet ska redovisa och ansvara för miljökonsekvenserna för lång- väga transporter när dessa rör sig på stort avstånd från anläggningen i fråga och där endast utgör en liten del av den totala trafiken och olägenheterna från denna. En rimlig avgränsning enligt Högsta dom- stolen vid tillståndsprövning och fastställande av villkor för en miljö- farlig verksamhet kan vara att kräva av den som sökt tillstånd att denne redovisar miljökonsekvenser av transporter till och från en anläggning i anläggningens närområde. Det kan t.ex. gälla mark- transporter från en anläggning till en deponi, båttrafik till och från en hamnanläggning eller flygplansrörelser till och från en flygplats. Det är alltså en ytterst liten andel av transporterna i Sverige som regleras som följdföretag. 
  
 Kommunala planer omfattas inte av tilläggen i 6 kap. 35 och 43 §§ miljöbalken genom hänvisningen i 4 kap. 34 §  
 plan-och 
  bygglagen (2010:900) eftersom utredningen föreslår ett undantag för planer. 
  
 17Prop. 1997/98:45, Miljöbalk, del 2 s. 208. 
  
 308 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Sammantaget bedömer utredningen att förslagens påverkan på möjligheterna att nå de transportpolitiska målen inklusive hänsyns- målet och dess etappmål är liten. 
  
 8.7Andra konsekvenser 
  
 8.7.1Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet 
  
 Miljöfarliga verksamheter med utsläpp av växthusgaser finns ut- spridda över hela Sverige. Miljöfarliga verksamheter med stora utsläpp av växthusgaser finns också från norr till söder i hela Sverige men med en ökad koncentration längs med kusten samt vid Vänern och Mälaren. Miljöfarliga verksamheter med betydande utsläpp av växt- husgaser är lokaliserade i anslutning till såväl stora som små tätorter. Utredningens förslag berör därför företag som bedriver miljöfarlig verksamhet både i glesbygd och i tätbebyggda områden i hela Sverige. 
  
 Konsekvenserna av utredningens förslag på företag och deras konkurrenskraft beskrivs i avsnitt 8.5.3. Förslagen förväntas åtmin- stone på kort sikt ha en negativ påverkan på konkurrenskraften för företag som behöver vidta åtgärder för att minska sina växthusgas- utsläpp tidigare än vad de annars skulle ha gjort, eftersom detta är kostnadsdrivande. Försämrad konkurrenskraft för ett enskilt före- tag kan leda till negativa effekter även vad gäller sysselsättningen inom det företaget. Att förslagen bidrar till att det i Sverige ställs hårdare klimatkrav på verksamheter än i flera andra länder kan dessutom påverka investeringsviljan i företag med stor klimatpåver- kan. Det kan bidra till en strukturomvandling där mindre klimat- påverkande företag gynnas relativt sett. På längre sikt kan man för- vänta sig en förändrad arbetsmarknad och en överflyttning av arbets- kraft från mer till mindre klimatpåverkande verksamheter. Någon påverkan på långsiktig arbetslöshet på sikt kan dock inte förväntas. 
  
 Rimlighetsavvägningen enligt 2 kap. 7 § och bestämmelsen i 
  
 24 kap. 9 § miljöbalken om att villkor inte får meddelas som gör att en verksamhet som omprövas inte längre kan bedrivas eller avsevärt försvåras motverkar att klimatrelaterade krav som leder till avsevärda produktionsminskningar eller nedläggningar ställs. Ökade klimat- krav bör i flertalet fall kunna mötas med en mer klimatanpassad pro- duktion snarare än genom en minskad produktion. 
  
 309 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Förslagen skulle kunna ha positiva konsekvenser för sysselsätt- ningsgraden inom vissa branscher, exempelvis kan de leda till en ökad efterfrågan på svenska biobränslen vilket skulle kunna bidra till att denna bransch expanderar. Inte heller denna effekt kan dock förväntas ha någon långsiktig påverkan på den långsiktiga arbetslös- hetsnivån generellt utan kommer att vara en del av en strukturför- ändring med en förändrad arbetsmarknad. Utredningens förslag kan också förväntas medföra positiv påverkan på sysselsättningsgraden i företag som utvecklar, levererar och installerar teknik som bidrar till minskade växthusgasutsläpp. 
  
 Förslagen bedöms sammantaget medföra en begränsad negativ påverkan på sysselsättningsgraden på kort sikt. På längre sikt är kon- sekvenserna av utredningens förslag för sysselsättningsgraden av- hängiga hur klimatomställningen fortskrider i omvärlden eftersom det påverkar hur den relativa konkurrenskraften för svenska företag utvecklas gentemot företag i konkurrentländer. 
  
 Eftersom samhällen i glesbygd ofta är mer beroende av enstaka större arbetsgivare, exempelvis verksamheter som bedriver miljöfar- lig verksamhet och som därför kan påverkas av utredningens förslag, är sårbarheten vad gäller påverkan på sysselsättning större i glesbygd. Förslagen förväntas inte ha någon betydande påverkan på tillgången till offentlig service i någon del av Sverige. 
  
 8.7.2Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet samt möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen 
  
 Utredningens förslag bedöms inte påverka jämställdheten mellan kvinnor och män, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 
  
 310 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 8.8Förenlighet med  
 EU-rätt 
  och internationell rätt samt behov av särskild hänsyn vid ikraftträdande 
  
 8.8.1Bedömning av om förslagen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av Sveriges anslutning till Europeiska unionen 
  
 Utredningens förslag omfattar inga ändringar av  
 EU-rätten 
  men rör genomförandet av flera av EU:s rättsakter. 
  
 Förslagen i 2 kap. 3 § miljöbalken och 1 kap. 11 § industriutsläpps- förordningen tydliggör att bästa tillgängliga teknik och bästa möjliga teknik ska användas även avseende utsläpp av växthusgaser och stär- ker genomförandet av industriutsläppsdirektivet. Detsamma gäller förslaget om ändring av 2 kap. 5 § miljöbalken som tydliggör att vill- kor om t.ex. val av teknik, bränsle, material och råvaror kan ställas i tillstånd för svenska verksamheter även om det påverkar utsläpp av växthusgaser. 
  
 Förbudet i 16 kap. 2 c § miljöbalken mot att sätta gränsvärden som syftar till att begränsa direkta utsläpp av växthusgaser som ingår i EU ETS för de verksamheter som ingår i utsläppshandelssystemet kvarstår. Att sådana gränsvärden är förbjudna är harmoniserat i arti- kel 26 utsläppshandelsdirektivet och artikel 9.1 industriutsläpps- direktivet och utredningen bedömer att Sverige inte kan avvika från det. Förbudet mot reglering av använd mängd fossilt bränsle i 16 kap. 2 c § kommer dock inte från  
 EU-rätten 
  och öppnar för en lägre skyddsnivå än vad den kräver, vilket inte är tillåtet. Utred- ningens förslag om att ta bort förbudet ger därför ett mer korrekt genomförande av  
 EU-rätten. 
  
 Förslaget om ett begränsat ändringstillstånd för att undvika om- prövning enligt tillägget i 24 kap. 8 § miljöbalken bidrar till att Sverige i högre grad genomför industriutsläppsdirektivets krav på uppdaterade villkor och tillstånd. 
  
 Utredningens förslag ger därmed ett förbättrat svenskt genom- förande av EU:s industriutsläppsdirektiv, men också av bl.a. EU:s regelverk för energi, avfall och cirkulär ekonomi. Utredningens för- slag i 6 kap. 35 § miljöbalken förtydligar också genomförandet av  
 MKB-direktivets18 
  krav på att klimateffekter ska ingå i miljökon- sekvensbeskrivningar. 
  
 18Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU av den 13 december 2011 om bedöm- ning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt  
 (MKB-direktivet). 
  
 311 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningens uppfattning är att förslagen minskar det befintliga genomförandeunderskottet av främst industriutsläppsdirektivet och innebär att miljöbalken i högre grad anpassas till  
 EU-rätten. 
  Mot bak- grund av analysen i kapitel 5 är utredningens bedömning att förslagen inte har någon negativ påverkan på EU ETS funktion och att de är förenliga med utsläppshandelsdirektivets syften och mål. 
  
 Strängare skyddsåtgärder 
  
 Enligt artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt får medlemsstaterna behålla eller tillämpa strängare skyddsåtgärder än vad  
 EU-rätten 
  kräver, så länge åtgärderna är i enlighet med för- draget och notifieras till kommissionen. Utredningen bedömer att dess förslag inte utgör strängare skyddsåtgärder i förhållande till  
 EU-rätten. 
  
 Undantaget är förslaget om ett tillägg i stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken som kan ses som en strängare skyddsåtgärd eftersom den ger möjlighet att neka tillstånd till verksamheter både inom och utanför EU ETS grundat på deras utsläpp av växthusgaser. Utform- ningen av den befintliga stoppregeln i 2 kap. 9 § miljöbalken ger ut- rymme för olika tolkningar av om den är tillämplig på utsläpp av växthusgaser. Mark- och miljööverdomstolen fann dock i sitt yttran- de till regeringen den 15 juni 2020 i mål nr M  
 11730-18 
  om Preem- raff att bestämmelsen inte är tillämplig på sådana utsläpp och det är sannolikt att domstolen skulle komma till samma slutsats och skapa praxis med den innebörden om motsvarande fråga kom upp i en dom. Förslaget om ett tillägg i stoppregeln får därför ses som ett nytt förslag som utgör en strängare skyddsåtgärd och utredningen bedömer att bestämmelsen bör notifieras till kommissionen. Utred- ningens övriga förslag bidrar till ett stärkt genomförande av framför allt industriutsläppsdirektivet, vilket innebär att miljöbalken anpas- sas till  
 EU-rätten. 
  
 Utredningens förslag rör inte EU:s regelverk för statligt stöd. 
  
 312 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 8.8.2Bedömning av om förslagen överensstämmer med eller går utöver Sveriges skyldigheter enligt internationell rätt 
  
 Utredningen bedömer att förslagen bidrar till genomförandet av FN:s ramkonvention om klimatförändringar19 och Parisavtalet20 och överensstämmer med Sveriges skyldigheter enligt internationell rätt. 
  
 8.8.3Bedömning av om särskilda hänsyn behöver tas 
  
 när det gäller tidpunkten för ikraftträdande och om det finns behov av speciella informationsinsatser 
  
 Tidpunkt för ikraftträdande 
  
 Författningsförslagen bör träda i kraft den 1 januari 2023 eftersom de behöver avvakta Naturvårdsverkets redovisning av de uppdrag som föreslås i avsnitt 6.1.10. Äldre föreskrifter ska dock fortfarande gälla för handläggningen och prövningen av mål och ärenden som har inletts före ikraftträdandet. 
  
 Informationsinsatser 
  
 De föreslagna ändringarna bör föregås av en informations- och utbild- ningsinsats som bör genomföras inom en viss tid och rikta sig till alla som har att tillämpa de nya bestämmelserna. Det materiella innehållet bör tas fram av Naturvårdsverket som ska ge förslag på hur en infor- mations- och utbildningsinsats ska genomföras. Verket bör bl.a. samråda med Domstolsverket för att se till att utbildningsinsatser prioriteras av Domstolsakademin i utbildningen för domstolarna. 
  
 19SÖ 1993:13. 
  
 20Prop. 2016/17:16, Klimatavtalet från Paris. 
  
 313 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 8.9Finansiering av kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller regioner 
  
 Förslagen medför ökade kostnader för staten i form av tillkom- mande resursbehov för myndigheter och minskade intäkter genom skattebortfall till följd av minskade koldioxidutsläpp och minskad användning av skattepliktiga bränslen. Även kommuner påverkas av ökade kostnader för ökade resursbehov till följd av att utsläpp av växthusgaser ska ingå i miljöprövningar. Kostnadsökningarna är dock små medan intäktsbortfallet för staten på sikt förväntas bli betydande. 
  
 Kostnadsökningar för staten och kommuner 
  
 Utredningen uppskattar i avsnitt 8.5.1 det tillkommande resursbe- hovet för prövning, tillsyn och vägledningar med anledning av utred- ningens förslag till 23 årsarbetskrafter från och med 2023 för statliga myndigheter. Om verksamhetskostnaden per årsarbetskraft antas vara 1,5 miljoner kronor i linje med Statskontorets rapport Kostnader för små myndigheter21 uppgår statens tillkommande kostnad till 35 miljoner kronor per år från och med 2023. Kostnaderna per års- arbetskraft kan förväntas stiga över tiden med höjda reallöner. Sam- tidigt kan en viss produktivitetsutveckling förväntas och utredningen har antagit att dessa effekter tar ut varandra så att en ungefärligen oförändrad årskostnad utgör ett rimligt antagande. År 2022 utgörs det tillkommande resursbehovet enbart av merarbete för att ta fram vägledningar (se förslag till uppdrag i avsnitt 6.1.10) och den till- kommande kostnaden för staten uppskattas till 21 miljoner kronor det året. 
  
 Kommunernas totala tillkommande kostnad för prövning och till- syn uppskattas till 7,5 miljoner kronor per år från och med 2023 i enlighet med uppskattningen i avsnitt 8.5.2 om tillkommande resurs- behov på kommunal nivå och en antagen verksamhetskostnad per årsarbetskraft på 1,5 miljoner kronor. 
  
 21Statskontoret (2017). 
  
 314 
  
 SOU 2021:21 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Intäktsminskning för staten till följd av skattebortfall 
  
 Utredningens förslag väntas få effekt på verksamheters utsläpp av kol- dioxid och användning av skattepliktiga bränslen från och med 2025. Från 2025 förväntas därmed staten få minskade skatteintäkter från koldioxidskatt och energiskatt. Eftersom effekten av utredningens förslag på utsläppen antas öka successivt från 2025 till 2045 ökar även skattebortfallet med tiden. Beräkningar av skattebortfall redovisas i avsnitt 8.5.1 Konsekvenser för staten och summeras i tabell 8.13. 
  
 Tabell 8.13 Kostnadsökning och skattebortfall för staten vid låg respektive hög effekt på växthusgasutsläppen av utredningens samtliga förslag, miljoner kronor 
  
 År 
  
 Kostnadsökning 
  
 Skattebortfall 
  
 Skattebortfall 
  
 vid låg effekt 
  
 vid hög effekt 
  
 2022 
  
 21 
  
 0 
  
 0 
  
 2025 
  
 35 
  
 15 
  
 76 
  
 2030 
  
 35 
  
 91 
  
 454 
  
 2035 
  
 35 
  
 211 
  
 904 
  
 2040 
  
 35 
  
 331 
  
 1353 
  
 2045 
  
 35 
  
 449 
  
 1797 
  
 Summa  
 2022–2045 
  
 826 
  
 4 556 
  
 19 176 
  
 Finansiering av kostnadsökningar och intäktsminskningar 
  
 Enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken ska avgifter betalas för sådana kostnader som mark- och miljödomstolar och statliga förvaltningsmyndigheter har i fråga om prövning och tillsyn enligt miljöbalken eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till miljöbalken eller  
 EU-förordningar 
  inom miljöbalkens tillämpningsområde. I bilagan till förordningen anges vil- ken prövnings- och tillsynsavgift som gäller för varje verksamhet. 
  
 Utredningen anser inte att förordningen om avgifter för pröv- ning och tillsyn enligt miljöbalken och de nivåer som anges i denna bör ändras med anledning av utredningens förslag. Förslagens påver- kan på berörda myndigheters kostnader bedöms vara för liten för att motivera en resurskrävande översyn. 
  
 Kommunernas tillkommande kostnader med anledning av utred- ningens förslag är små och utredningen konstaterar att kommuner 
  
 315 
  
 Konsekvensanalys 
  
 SOU 2021:21 
  
 har ett generellt bemyndigande i 27 kap. 1 § miljöbalken att besluta om avgifter för sin verksamhet. 
  
 Minskade koldioxidutsläpp i linje med Sveriges klimatmål kommer ofrånkomligen att leda till minskade intäkter till staten från koldioxid- skatt och energiskatt. Höjd skattenivå för att kompensera för en krympande skattebas eller för att fungera som ett alternativt styr- medel för att åstadkomma ytterligare utsläppsminskningar skulle dock tillfälligt kunna motverka denna minskning. Det skattebortfall som förväntas som en konsekvens av utredningens förslag är således i första hand en konsekvens av Sveriges klimatmål i sig. Utredningens förslag bidrar till minskningar av utsläppen av växthusgaser men det fullständiga uppfyllandet av nettonollmålet kommer att medföra mer omfattande intäktsbortfall. 
  
 Det ligger uttryckligen utanför denna utrednings uppdrag att före- slå förändringar av skatter. Utredningar ska dock i möjligaste mån föreslå finansiering av sina förslag och i det perspektivet är minskade nedsättningar eller höjda generella nivåer på koldioxidskatt och energiskatt en möjlig utgångspunkt. Höjda klimatrelaterade skatter behöver inte huvudsakligen påverka samma grupp av företag som påverkas mest av utredningens förslag utan kan påföras andra aktörs- grupper, exempelvis inom transportsektorn 
  
 316 
  
 9Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Utredningens bedömning: Klimaträttsutredningen bör under sin andra fas prioritera en översyn av lagstiftningen inom åtgärds- områdena underlättad utbyggnad av elnätet samt planering och kravställande för ett mer transporteffektivt samhälle. 
  
 Lagar som bör omfattas av översynen gällande underlättad utbyggnad av elnätet inkluderar t.ex. miljöbalken, ellagen (1997:857), elsäkerhetslagen (2016:732), ledningsrättslagen (1973:1144) och plan- och bygglagen (2010:900). Syftet med översynen är att förbättra förutsättningarna för att prövningar av elnätsutbyggnad ska ta hänsyn till elektrifieringens betydelse för klimatomställningen och att bidra till en snabbare tillståndspro- cess, t.ex. genom att förtydliga förutsättningarna för teknikval på de högsta spänningsnivåerna och vad som ska anses utgöra bästa möjliga teknik på dessa spänningsnivåer. Det handlar också om att säkerställa att system- och beredskapsperspektivet beaktas vid koncessionsprövning och annan tillståndsprövning av elnät samt att tydliggöra oklarheter i, samt undanröja motstridigheter mel- lan nämnda lagar. 
  
 Lagar och förordningar som bör omfattas av översynen gäl- lande planering och kravställande för ett mer transporteffektivt sam- hälle inkluderar t.ex. miljöbalken, plan- och bygglagen, väglagen (1971:948), lagen om byggande av järnväg (1995:1649) och för- ordningen (2009:236) om en nationell plan för transportinfra- struktur. Syftet med översynen är att ge klimataspekten och klimatmålen ökad vikt vid samhällsplanering. Att åstadkomma en god helhet avseende transportinfrastrukturplanering genom en väl fungerande samverkan och samstämmighet mellan nationell, regional och kommunal nivå är i detta sammanhang centralt. 
  
 317 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 Utredningen föreslår också att den får ett tilläggsdirektiv om att se över möjligheten att väga klimatnytta mot negativ påverkan på människors hälsa och miljön i miljöbalken genom en särskild avvägningsregel eller på annat sätt. 
  
 Skäl för utredningens bedömning 
  
 Bedömningen baseras på en genomgång av olika åtgärdsområdens förutsättningar att bidra till stora och kostnadseffektiva utsläpps- minskningar av central betydelse för möjligheten att nå klimatmålen. Åtgärdsområdena ska också vara så beskaffade att förändrad lagstift- ning kan spela en viktig roll för utsläppsutvecklingen. Utredningen får inte lämna förslag inom skatteområdet. 
  
 I bedömningen har hänsyn tagits till vilka parallella lagstiftnings- relaterade initiativ som pågår eller förväntas inom åtgärdsområdena, exempelvis redan tillsatta eller aviserade utredningar och myndig- hetsuppdrag, eftersom det ofta finns skäl att undvika överlappande aktiviteter. Bakgrund till bedömningen återfinns i avsnitt 9.2. 
  
 9.1Utmaningar för klimatomställningen 
  
 Enligt Klimaträttsutredningens direktiv ska utredningen särskilt beakta underlag om att skapa förutsättningar för att nå klimatmålen från Naturvårdsverket, Klimatpolitiska rådet och Klimatpolitiska väg- valsutredningen (M 2018:07). 
  
 9.1.1Tvärsektoriella utmaningar 
  
 Ett antal utmaningar av tvärsektoriell karaktär står i fokus för att minska växthusgasutsläppen i linje med klimatmålen. I sitt underlag1 till regeringens klimatpolitiska handlingsplan lyfter Naturvårdsverket fram fem sådana tvärsektoriella utmaningar: elektrifiering inom flera sektorer, ökad användning av biomassa, finansiering av omställningen, ökad cirkularitet och resurseffektivitet samt prissättning av utsläpp. 
  
 1Naturvårdsverket (2019b). 
  
 318 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Klimatpolitiska rådet tar i sin rapport för 20202 upp även en sjätte utmaning av tvärsektoriell karaktär – tillståndsprocesser. 
  
 Elektrifiering 
  
 Ökad användning av el för att ersätta fossila bränslen och insatsvaror är en nyckel till att nå låga utsläppsnivåer inom flera sektorer, inklu- sive de utsläppsintensiva transport- och industrisektorerna. Elektri- fiering leder generellt till minskade utsläpp i Sverige eftersom svensk el produceras med mycket låga växthusgasutsläpp. 
  
 Naturvårdsverket bedömer att en fullständig elektrifiering av for- donsflottan kan öka elanvändningen med 13 TWh medan en elektri- fiering av delar av stålindustrin kan kräva  
 15–20 
  Andrews politiska rådet hänvisar till två rapporter från Energimyndigheten4 och skriver att elkonsumtionen sammantaget kan öka med cirka 50 TWh till 2045. En sammanställning som Svenskt näringsliv låtit genomföra av branschvisa färdplaner som tagits fram inom initiativet Fossilfritt Sverige (M 2016:05) uppskattar att industrin och trans- portsektorn behöver öka elkonsumtionen med 37 TWh till 2045 för att minska utsläppen i linje med färdplanerna.5 Som jämförelse är den totala elanvändningen i Sverige i dag cirka 140 TWh. Elproduktio- nen bedöms alltså behöva öka samtidigt som utsläppen från elpro- duktion behöver minska till en ännu lägre nivå än i dagsläget. 
  
 Parallellt med att efterfrågan på el väntas öka till 2040 kommer flera elproduktionsanläggningar, inklusive kärnkraftsreaktorer, att nå slutet av sin tekniska livslängd. Den förväntade efterfråge- ökningen tillsammans med det faktum att flera befintliga elproduk- tionsanläggningar kan komma att tas ur drift innebär att det på sikt kommer att finnas ett betydande behov av ny svensk kraftproduk- tion. Nuvarande och tillkommande användning av el behöver också vara effektiv. 
  
 En ökad och förändrad användning av el ställer krav på elnät och elmarknad. Ökad användning av variabla kraftkällor som sol- och vindkraft innebär också krav på ett mer flexibelt elsystem jämfört med i dag. 
  
 2Klimatpolitiska rådet (2020). 
  
 3Naturvårdsverket (2019b), s. 93. 
  
 4Energimyndigheten (2018) och (2019). 
  
 5Svenskt näringsliv (2019), s. 22. 
  
 319 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 Elnätet måste klara av att efterfrågan på el ökar i städer och längs vissa transportstråk till följd av en elektrifiering av transportsektorn samt lokalt i glesbygd till följd av elektrifiering av vissa industripro- cesser. Inslaget av variabla kraftkällor ökar vilket gör att elproduk- tionens geografi förändras och blir mer dynamisk. Elnätet behöver användas mer effektivt samtidigt som det behöver byggas ut och förstärkas för att svara upp mot det nya läget. I det perspektivet innebär de långa ledtiderna för att få nya kraftledningar till stånd en utmaning (se nedan under rubriken Tillståndsprocesser). 
  
 Ökad användning av biomassa 
  
 Ökad användning av biobränslen på bekostnad av fossila bränslen är även det en viktig utsläppsminskande åtgärd för flera sektorer, inklu- sive för transport, industri, arbetsmaskiner samt produktion av el- och fjärrvärme. Material baserade på biomassa kan även ersätta fossil- baserade material inom ett stort antal tillämpningsområden. 
  
 Det finns målkonflikter kopplade till uttag av biomassa. Ett ökat uttag av biomassa riskerar att försämra förutsättningarna för flera av miljökvalitetsmålen, i synnerhet målen om biologisk mångfald och levande skogar. Det finns också tvingande regler om artskydd inom  
 EU-rätten. 
  Omvänt kan restriktioner för hur och var skogsbruk bedrivs till följd av åtgärder för att stärka den biologiska mångfalden minska uttaget av biomassa från den svenska skogen. En omdebat- terad fråga är också hur skogen bäst används som resurs för att nå klimatmålen. Uttag av biomassa möjliggör minskade växthusgas- utsläpp genom att fossila bränslen och material kan ersättas men minskar samtidigt kolförrådet i skogarna. Den svenska politiken på området har hittills betonat vikten av att använda biomassa för att fasa ut fossila bränslen och material. 
  
 Efterfrågan på biomassa för att producera biodrivmedel, bio- bränslen och material förväntas öka framöver. I den tidigare nämnda sammanställningen från Svenskt näringsliv ökar bioenergianvänd- ningen med 23 TWh inom industrin och 52 TWh inom transport- sektorn, totalt 75 TWh, till 2045.6 Naturvårdsverket konstaterar i sin underlagsrapport till regeringen att den nivån är i linje med tidigare uppskattningar. 
  
 6Svenskt näringsliv (2019), s. 24. 
  
 320 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Tillgången på inhemskt producerad hållbar biomassa är begränsad även om ingen enighet råder kring hur begränsad den är. I dag används drygt 140 TWh bioenergi i Sverige. Enligt Naturvårdsverket kan svenskt skogs- och jordbruk bidra med ytterligare 80 TWh i ett  
 2050-perspektiv. 
  
 Finansiering av omställningen 
  
 Klimatomställningen kräver betydande investeringar i bl.a. infrastruk- tur, elproduktion och nya industriprocesser. Hur klimatomställ- ningen finansieras berör därför flera sektorer inklusive i hög grad transportsektorn, industrisektorn samt el- och fjärrvärmesektorn. 
  
 Naturvårdsverket och Klimatpolitiska rådet lyfter fram att de stora både offentliga och privata kapitalflödena måste ställas om så att de bidrar till, och inte motverkar att klimatmålen nås. För att åstadkomma detta menar de båda myndigheterna att förutsättning- arna för finanssektorn behöver förändras på politisk väg, riskerna för investeringar som bidrar till klimatomställningen bör begränsas och regelverken för det offentligas egna upphandlingar och investeringar behöver förändras. 
  
 Klimatpolitiska rådet har lyft frågan om budgetlagen (2011:203) bör ändras så att behovet av en klimatomställning kopplas till bud- getprocessen. I sin rapport från 2020 skriver Klimatpolitiska rådet följande: 
  
 Det faktum att Sverige och världen under några få årtionden ska ställa om till fossilfrihet innebär dock en unik utmaning, och frågan är om det klimatpolitiska ramverkets tillämpning, inklusive budgetlagen, kan be- höva anpassas. Det finns principiella likheter mellan de finanspolitiska och klimatpolitiska ramverken i det att båda syftar till att inte skapa en stor skuld till kommande generationer. I det perspektivet är det väsent- ligt att det finanspolitiska regelverket inte blir ett hinder för nödvändiga klimatrelaterade samhällsinvesteringar. I så fall riskerar det att motverka sitt syfte genom att i praktiken skjuta en större skuld till kommande generationer, dels genom att klimatförändringarnas direkta kostnader ökar, dels genom att problemet kan bli dyrare att lösa. 
  
 I klimatlagen (2017:720) står att det klimatpolitiska arbetet ska be- drivas på ett sätt som ger förutsättningar för klimatpolitiska och bud- getpolitiska mål att samverka med varandra. Motsvarande skrivning saknas i budgetlagen vilket kan tolkas som att det endast är det klimat- 
  
 321 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 politiska arbetet som ska anpassas efter det budgetpolitiska och inte vice versa. I ett inspel till Klimaträttsutredningen har Klimatpoli- tiska rådet påtalat att motsvarande skrivning i budgetlagen, dvs. att det budgetpolitiska arbetet ska bedrivas på ett sätt som ger förut- sättningar för budgetpolitiska och klimatpolitiska mål att samverka med varandra, skulle kunna vara ett sätt att tydliggöra att kravet går i båda riktningarna.7 
  
 Offentlig sektor i Sverige köper årligen varor, tjänster och bygg- entreprenader för cirka 700 miljarder kronor, vilket motsvarar en sjättedel av BNP. De växthusgasutsläpp som den offentliga konsum- tionen ger upphov till beräknas uppgå till 12 miljoner ton koldioxid- ekvivalenter.8 Storleken på växthusgasutsläpp orsakade av konsumtion är dock svåra att uppskatta med precision och växthusgasutsläppen från svensk offentlig konsumtion har tidigare uppskattats till en lägre nivå.9 Merparten av utsläppen kommer från bygg- och anläggnings- entreprenader, drift av infrastruktur och fastigheter, transporter samt livsmedel.10 
  
 Det offentliga kan genom sina inköp minska de direkta utsläpp av växthusgaser som dess konsumtion orsakar genom att prioritera pro- dukter och tjänster med låga växthusgasutsläpp i ett livscykelperspek- tiv. Inköpen kan även bidra till indirekta utsläppsminskningar genom att de företag som saluför sådana produkter och tjänster gynnas när de vinner skalfördelar, marknadsandelar och erfarenhet. 
  
 Flera av de branschvisa färdplaner som tagits fram inom initia- tivet Fossilfritt Sverige påtalar att offentlig upphandling har en viktig roll att fylla när det kommer till att säkra en efterfrågan på produkter och tjänster från aktörer som går före i klimatomställningen och som genomfört ibland riskfyllda investeringar i linje med det. 
  
 Ökad cirkularitet och resurseffektivitet 
  
 En mer effektiv användning av resurser i samhället och en mer cirku- lär ekonomi som ger upphov till mindre avfall skulle bidra till klimat- omställningen i samtliga sektorer. 
  
 7Klimatpolitiska rådet (2020a). 
  
 8Prop. 2019/20:65, En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan, s.  
 63–64. 
  
 Graves m.fl. (2019). 
  
 10Prop. 2019/20:65, s.  
 63–64. 
  
 322 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Ökad resurseffektivitet som leder till minskade utsläpp av växt- husgaser kan åstadkommas på många sätt, t.ex. genom mer energi- effektiva fordon eller produkter tillverkade med mindre åtgång av material och energi. Ett annat exempel är samhällsplanering som minskar behovet av transporter. 
  
 Hushållning behöver ske med såväl fossila som  
 icke-fossila 
  resur- ser. Effektiv användning av t.ex. biomassa gör att en begränsad mängd biomassa kan ersätta fossila alternativ i större omfattning jämfört med vid mindre effektiv användning, och därmed bidra till större utsläppsminskningar. 
  
 I en linjär ekonomi utvinns naturresurser som blir till produkter vilka konsumeras och därefter kasseras som avfall. I en cirkulär eko- nomi produceras inget eller mycket lite avfall och mindre resurser tas i anspråk eftersom produkter som tillverkats på ett resurseffek- tivt sätt återanvänds och återvinns. 
  
 I Sverige tillämpas med få undantag energiåtervinning i form av el- och fjärrvärmeproduktion vid avfallsförbränning. Avfallsförbrän- ning med energiåtervinning är avsevärt bättre än deponering av av- fall, men anses generellt vara sämre ur ett resurseffektivitetsper- spektiv än materialåtervinning till nya produkter. 
  
 Sammantaget innebär effektivare resursanvändning och ett mer cirkulärt nyttjande av produkter och material minskade direkta ut- släpp och bättre förutsättningar för förnybara bränslen och material att ersätta fossila alternativ i en fortsatt klimatomställning. 
  
 Prissättning av utsläpp 
  
 Prissättning av växthusgasutsläpp har varit en grundbult i svensk klimatpolitik sedan tidigt  
 1990-tal 
  då koldioxidskatten infördes. Från och med det att EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) inför- des 2005 är prissättning av utsläpp ett helt centralt styrmedel även på europeisk nivå. 
  
 En enhetlig prissättning av utsläpp skapar förutsättningar för att nå klimatpolitiska mål till en så låg samhällsekonomisk kostnad som möjligt. Naturvårdsverket och Klimatpolitiska rådet betonar vikten av att prissättningen av utsläpp fortsätter att utvecklas på ett sätt som bidrar till att klimatmålen nås, vilket inkluderar att se över 
  
 323 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 energi- och koldioxidskattens generella nivåer samt de nedsättningar som tillämpas för vissa sektorer. 
  
 Tillståndsprocesser 
  
 För att minska utsläppen i linje med klimatmålen krävs för flera sek- torer att nya tillståndspliktiga anläggningar uppförs. Det kan t.ex. handla om anläggningar som producerar förnybar energi, tillverkar vätgas genom elektrolys eller biodrivmedel, avskiljer koldioxid och transporterar denna till en lagringsplats eller som återvinner material. 
  
 Ett antal samhällsaktörer har under lång tid hävdat att klimat- omställningen försvåras av att tillståndsprocesser tar för lång tid, är oförutsebara och att de ibland inte leder till rätt avvägningar mellan olika samhällsintressen. Kritiken gäller såväl tillståndsprövningar enligt miljöbalken, exempelvis för industrianläggningar eller för vindkraft- verk, som tillståndsprocesser enligt annan lagstiftning. Klimatpolitiska rådet skriver t.ex. i sin rapport för 2020 att processen för nya elnäts- koncessioner är tidskrävande och oförutsebar samt att nya elproduk- tionsanläggningar och verksamheter som konsumerar el ofta behöver vänta på beslut om nätkoncession när alla andra tillstånd finns på plats. 
  
 9.1.2Klimatpolitiska rådets bedömning av den klimatpolitiska styrningen inom olika sektorer 
  
 Klimatpolitiska rådet har som en av sina uppgifter att bedöma i vil- ken utsträckning nuvarande styrning inom olika sektorer med bety- dande utsläpp av växthusgaser är i linje med klimatmålen. Nedan summeras rådets slutsatser i rapporten för 2020. 
  
 Transporter 
  
 Klimatpolitiska rådet bedömer att den klimatpolitiska styrningen är relativt stark vad gäller förnybara drivmedel och mer energieffektiva fordon. Politiken för elektrifiering av transportsektorn och, i ännu högre grad för ett mer transporteffektivt samhälle, är däremot betyd- ligt svagare. Inom åtgärdsområdet transporteffektivt samhälle finns 
  
 324 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 enligt rådet en betydande potential för kostnadseffektiva åtgärder och lösningar som dagens styrmedel inte adresserar på ett adekvat sätt. 
  
 Industrin 
  
 Klimatpolitiska rådet bedömer att en stor del av industrins utsläpp till viss del adresseras av dagens styrmedel men att inga av de centrala lösningarna för att nå nollutsläpp inom industrin adresseras väl. Den huvudsakliga orsaken som lyfts fram är att EU ETS i kombination med tillämpningen av energi- och koldioxidbeskattning inom indu- strin inte skapar tillräckliga ekonomiska incitament för de invester- ingar som krävs. 
  
 El och uppvärmning 
  
 Klimatpolitiska rådet menar att nuvarande klimatpolitiska styrning sannolikt är tillräcklig för att fasa ut olja, kol och naturgas (fossil gas) ur el- och fjärrvärmeproduktionen. Situationen är dock annor- lunda vad gäller förbränning av avfall med fossilt ursprung. Här sak- nas enligt rådet styrmedel för att hantera de hinder som klimat- omställningen möter. 
  
 Klimatpolitiska rådet konstaterar att regeringen aviserat att en stra- tegi för cirkulär ekonomi ska tas fram som syftar till att öka material- återvinningen och minska mängden fossilt avfall. Regeringen har också meddelat att en utredning ska tillsättas om ökad skatt och för- bud mot vissa plastartiklar. Rådet anser att det inte i nuläget går att bedöma vilka effekter dessa åtgärder kan komma att få. 
  
 Jordbruket 
  
 Klimatpolitiska rådet menar att lösningar för att minska eller elimi- nera klimatpåverkan saknas för mer än hälften av jordbrukets växt- husgasutsläpp. Det är därför viktigt med styrmedel som bidrar till ny kunskap och innovation. Enligt rådet adresseras inte kända omställ- ningshinder för jordbruket särskilt väl av nuvarande styrmedel. 
  
 325 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 9.2Identifiering och prioritering av lagstiftning med potential att minska växthusgasutsläppen 
  
 Ur ett allmänt klimatpolitiskt perspektiv är alla sektorer och åtgärds- områden som beskrivs i avsnitten ovan av stor betydelse för klimat- omställningen och möjligheten att nå klimatmålen. För att nå nettonollutsläpp krävs utsläppsminskningar inom samtliga sektorer och ökade nettoupptag av koldioxid. Inom flera av åtgärdsområdena är det dock inte i första hand förändrad lagstiftning som är nyckeln till önskad utveckling utan exempelvis justeringar av nivåer i befint- liga ekonomiska styrmedel. Visserligen innebär oftast justeringar av befintliga ekonomiska styrmedel en förändrad lagstiftning, men det ligger utanför avgränsningarna för denna utredning att föreslå nivåer på skatter, kvoter för reduktionsplikten, storleken på investerings- stöd m.m. 
  
 Med utgångspunkt i analyserna från Klimatpolitiska rådet, Klimat- politiska vägvalsutredningen och Naturvårdsverket, som utredningen enligt sina direktiv ska beakta, samt inspel från utredningens expert- grupp har nedanstående bruttolista upprättats över åtgärdsområden som bedöms vara av särskilt stor betydelse för förutsättningarna att nå klimatmålen samtidigt som de kännetecknas av att en förändrad lag- stiftning kan spela en viktig roll för utsläppsutvecklingen: 
  
 •Underlättad utbyggnad av elnätet 
  
 •Planering och kravställande för ett mer transporteffektivt sam- hälle 
  
 •Klimatkrav i offentlig upphandling 
  
 •Minskade växthusgasutsläpp från tillståndspliktig industri samt el- och fjärrvärmeproduktion 
  
 •Avfallsfrågor inom ramen för en mer cirkulär ekonomi 
  
 •Förutsättningar för ökat uttag av biomassa och inhemsk produk- tion av biodrivmedel 
  
 Nedan redovisas vilken lagstiftning under respektive åtgärdsområde som skulle kunna vara aktuell att klimatanpassa. Förutsättningarna att bidra till de största och mest kostnadseffektiva utsläppsminskningarna bedöms för respektive åtgärdsområde, i enlighet med utredningens 
  
 326 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 direktiv. Dessutom redovisas vilka parallella lagstiftningsrelaterade initiativ som pågår eller förväntas inom området, exempelvis redan tillsatta eller aviserade utredningar och myndighetsuppdrag, eftersom detta kan påverka vilken lagstiftning utredningen bör fokusera på framgent. Det finns ofta skäl att undvika överlappande aktiviteter i parallella spår eftersom utredningen då riskerar att tillföra ett begrän- sat mervärde eller att utgångspunkten för förslag från utredningen ändras så att förslagen inte blir relevanta. 
  
 9.2.1Underlättad utbyggnad av elnätet 
  
 Möjlig lagstiftning att se över och syfte med en översyn 
  
 Framför allt miljöbalken, ellagen, elsäkerhetslagen, ledningsrätts- lagen och plan- och bygglagen kan ses över integrerat i syfte att för- korta tillståndsprocesser för elnät, förbättra förutsättningarna för att prövningar av elnätsutbyggnad ska ta hänsyn till elektrifieringens betydelse för klimatomställningen och tydliggöra oklarheter i samt undanröja motstridigheter mellan lagarna. 
  
 Enligt ellagen ska en av regeringen utsedd nätmyndighet (Energi- marknadsinspektionen) pröva frågor om nätkoncessioner. I vissa fall, exempelvis om det gäller en utlandsförbindelse, prövas ärendet i stäl- let av regeringen som första instans men Energimarknadsinspektio- nen bereder ärendet och lämnar ett yttrande till regeringen. Lagen reglerar bl.a. när koncession kan ges, vilka avvägningar som ska göras och vilka krav som kan ställas. 
  
 Enligt ellagen ska bestämmelserna i  
 2–4 
  kap. och 5 kap.  
 3–5 
  och 
  
 18 §§ miljöbalken tillämpas vid prövning av frågor om nätkonces- sion för linje. Vid prövningen av en ansökan om nätkoncession för linje ska vissa bestämmelser i 6 kap. miljöbalken om miljöbedöm- ningar tillämpas. Detta gäller dock enligt 2 kap. 8 a § ellagen inte om frågorna redan har prövats i ett mål eller ärende om tillstånd enligt miljöbalken. 
  
 Elsäkerhetslagen syftar till att främja hög elsäkerhet och minska risker för att el orsakar personskada eller sakskada. Elsäkerhetslagen reglerar bl.a. vilka skyldigheter innehavare av elledningar har för att bidra till lagens syfte. 
  
 Enligt 1 § ledningsrättslagen kan den som för en ledning vill ut- nyttja ett utrymme inom en fastighet få rätt till det (ledningsrätt). 
  
 327 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 En ledningsrätt omfattar befogenheten att inom fastigheten vidta de åtgärder som behövs för att dra fram och använda en ledning. Lagen reglerar bl.a. förutsättningarna för när och hur ledningsrätt kan meddelas. 
  
 Klimaträttsutredningen har uppmärksammats på ett antal kon- flikter mellan ellagen och elsäkerhetslagen å ena sidan och 7 kap. miljöbalken med förordningen (1998:1252) om områdesskydd m.m. 
  
 åandra sidan. Exempelvis kan åtgärder kring elledningar som krävs för att efterleva elsäkerhetslagen, såsom trädfällning, stå i strid med skyl- digheter enligt miljölagstiftningen och förbud mot en ledning kan meddelas med stöd av miljöbalken trots att nätinnehavaren har kon- cession och skyldighet att inte ta ledningen ur bruk enligt ellagen.11 
  
 En nätkoncession får enligt 11 § ledningsrättslagen inte strida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser. En stamnätsledning ger inte nödvändigtvis direkta fördelar i de kommuner den uppförs i men ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är det viktigt att kommunerna i planering och beslutsfattande tar hänsyn till elnätets behov. Detta innebär att även plan- och bygglagen är relevant i sammanhanget. 
  
 Förutsättningar att bidra till stora och kostnadseffektiva utsläppsminskningar 
  
 Ett utbyggt och moderniserat elnät antas allmänt vara en förutsättning för elektrifiering av bl.a. transportsektorn och industrin. Elektrifier- ing har en viktig roll att spela i den svenska klimatomställningen, vil- ket det närmast råder konsensus om. 
  
 I den tidigare nämnda studien som kvantifierar effekten av färd- planerna för fossilfri konkurrenskraft12 uppskattas elektrifiering ha potential att minska de svenska utsläppen med cirka 11 miljoner ton koldioxidekvivalenter till 2045 inom de sektorer som ingår i studien. Åtgärder relaterade till elnätet som möjliggör denna elektrifiering kan således bidra till stora utsläppsminskningar. 
  
 Givet den stora betydelse som elektrifiering tillmäts för att klara klimatmålen av skilda aktörer såsom regering, näringsliv och Klimat- politiska rådet förutsätter Klimaträttsutredningen att åtgärder som underlättar en utbyggnad och modernisering av elnätet, och därmed möjliggör storskalig elektrifiering av flera nyckelsektorer och an- 
  
 11Svenska kraftnät (2020). 
  
 12Svenskt näringsliv (2019), s. 26. 
  
 328 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 slutning av ny förnybar elproduktion, har goda förutsättningar att också vara kostnadseffektiva. 
  
 Pågående och aviserade lagstiftningsrelaterade initiativ på området 
  
 Regeringen initierade i oktober 2020 ett arbete för att ta fram en nationell strategi för elektrifiering. I arbetet ingår att ta fram en plan för att hantera eventuella hinder för en ökad elektrifiering. Reger- ingen har också inrättat en Elektrifieringskommission för att på- skynda arbetet med elektrifiering av de tunga vägtransporterna och transportsektorn som helhet. Kommissionen ska i samråd med berörda aktörer identifiera åtgärder som de kan vidta för att takten i elektrifieringen på transportområdet ska öka. 
  
 Regeringen har tillsatt en utredning som ska se över det nu- varande systemet för miljöprövning och lämna förslag på de änd- ringar och åtgärder som krävs för att uppnå en modernare och mer effektiv miljöprövning.13 Utredningen har antagit namnet Miljö- prövningsutredningen (M 2020:06). Av utredningens direktiv fram- går dock inget särskilt fokus på prövningsfrågor relaterade till en modernisering av elnätet. Uppdraget ska redovisas senast den 15 december 2021. 
  
 I EU:s omarbetade förnybartdirektiv14 från 2018 finns bestäm- melser som handlar om tillståndsförfaranden i medlemsstaterna. Där införs krav på att medlemsstaterna ska utse kontaktpunkter som ska tillhandahålla vägledning och underlätta tillståndsförfaranden, samt tidsfrister för vissa tillståndsprocesser. Naturvårdsverket redovisade i januari 2020 ett regeringsuppdrag om genomförande av dessa tillståndsfrågor, även innehållandes författningsförslag.15 En prome- moria16 med utgångspunkt i förslagen i Naturvårdsverkets rapport har utarbetats i Infrastrukturdepartementet och remitterats. I pro- memorian görs bedömningen att ledningen som går från den punkt där elproduktionsanläggningens el omvandlas för att överföras längre sträckor bör ses som en del av elnätet och därför inte omfattas 
  
 13Dir. M2020:86, En modern och effektiv miljöprövning. 
  
 14Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (förnybartdirektivet). 
  
 15Naturvårdsverket (2020d). 
  
 16Tidsfrister och kontaktpunkt för att främja produktionen av förnybar energi. 
  
 329 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 av tidsfristerna i direktivet. Ärendet bereds för närvarande i Reger- ingskansliet. 
  
 I juni 2019 överlämnade Nätkoncessionsutredningen (M 2018:03) sitt slutbetänkande Moderna tillståndsprocesser för elnät.17 Nätkonces- sionsutredningens uppdrag var att lämna förslag på författningsänd- ringar som moderniserar, förenklar och förbättrar elnätsregelverket utan att resurseffektivitet, nätstabilitet eller miljöskydd påverkas negativt. 
  
 Nätkoncessionsutredningen lämnade ett antal förslag som syftar till att korta den totala projekttiden, bl.a. genom att öka förutsätt- ningarna för tillträde till en fastighet för detaljprospektering och undersökningar samt ökad möjlighet till delvis parallella processer hos Energimarknadsinspektionen och Lantmäteriet. Energimark- nadsinspektionen ska också kunna besluta om verkställighet av ett beslut om nätkoncession om det är fråga om en ledning av mindre omfattning med begränsad påverkan på motstående intressen. 
  
 Nätkoncessionsutredningen lämnade inget förslag om att ändra nuvarande ordning med prövning av miljöpåverkan och allmän lämp- lighet hos Energimarknadsinspektionen. Däremot föreslogs att led- ningar, som med stöd av nätkoncession för linje används med en spänning om minst 130 kV, inte med stöd av miljöbalken ska få för- bjudas avseende den funktion, i den sträckning eller i det huvud- sakliga utförande som anges i koncessionsbeslutet. 
  
 Nätkoncessionsutredningen bedömde att någon ändring inte behöver göras i plan- och bygglagen för att undvika intressekonflik- ter mellan befintliga kraftledningar och nybyggnation. I stället bör Boverket förtydliga hur befintligt regelverk ska tillämpas. 
  
 Nätkoncessionsutredningens förslag bereds för närvarande i Regeringskansliet. 
  
 Bedömning inför Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Framför allt miljöbalken, ellagen, elsäkerhetslagen, ledningsrätts- lagen och plan- och bygglagen bör ses över under Klimaträttsutred- ningens andra fas. Syfte är att undersöka om det går att förbättra förutsättningarna för att prövningar av elnätsutbyggnad ska ta hän- syn till elektrifieringens betydelse för klimatomställningen, inklusive 
  
 17SOU 2019:30, Moderna tillståndsprocesser för elnät. 
  
 330 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 nyttan med anslutning av ny förnybar elproduktion, och att bidra till en snabbare tillståndsprocess, t.ex. genom att förtydliga förutsätt- ningarna för teknikval på de högsta spänningsnivåerna och vad som ska anses utgöra bästa möjliga teknik på dessa spänningsnivåer. Det handlar också om att säkerställa att system- och beredskapsperspek- tivet beaktas vid koncessionsprövning och annan tillståndsprövning av elnät samt att tydliggöra oklarheter i samt undanröja motstridig- heter mellan nämnda lagar. 
  
 För att undvika dubbelarbete och tillvarata synergier behöver samordning ske med Miljöprövningsutredningen och dess arbete med horisontella förändringar i miljöprövningen samt med Reger- ingskansliet vad gäller pågående initiativ på elektrifieringsområdet och genomförandet av Nätkoncessionsutredningens förslag. 
  
 9.2.2Planering och kravställande för ett mer transporteffektivt samhälle 
  
 Möjlig lagstiftning att se över och syfte med en översyn 
  
 I plan- och bygglagen finns bestämmelser om planläggning av mark och vatten och om byggande. Lagen syftar enligt 1 kap. 1 § till att främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnads- förhållanden och en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för män- niskorna i dagens samhälle och för kommande generationer. 
  
 Enligt 2 kap. 3 § plan- och bygglagen ska planläggning med hänsyn till natur- och kulturvärden, miljö- och klimataspekter samt mellan- kommunala och regionala förhållanden främja bl.a. en långsiktigt god hushållning med mark, vatten, energi och råvaror samt goda miljö- förhållanden i övrigt. Bestämmelsen syftar i denna del till en mer integrerad och mer förutseende samhällsplanering som anpassas till ett förändrat klimat och främjar minskade utsläpp av växthusgaser18. 
  
 Plan- och bygglagen reglerar bl.a. förutsättningarna för den fysiska planeringen i Sverige på olika nivåer. På regionplane- och översikts- planenivå planeras större strukturer som påverkar möjligheten att nå klimatmålen, exempelvis kollektivtrafik, bebyggelsestrukturer, regio- nala vägar, lokalt vägnät och cykelvägar. De övergripande strukturerna är avgörande för förutsättningarna att åstadkomma ett mer transport- effektivt samhälle. 
  
 18Gunnarsson (2020). 
  
 331 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 Detaljplaner innebär konkretiseringar av strukturerna i region- och översiktsplanerna. På detaljplanenivå läggs gränser fast för all- männa platser, kvartersmark och vattenområden samt möjlighet att bestämma användning och utformning av dessa. I detaljplanen regle- ras också placering, utformning och utförande av byggnadsverk och tomter. Sådan reglering kan påverka exempelvis materialval, vilket har betydelse för byggnationens klimatavtryck, och möjligheterna till nyttjande av sol- och vindenergi. Plan- och bygglagen innehåller också krav på att mark ska avsättas vid ny- och ombyggnation för parkering, lastning och lossning av fordon. Tillgång till parkering kan vara en viktig faktor för fördelningen av resande mellan olika transportslag. 
  
 Länsstyrelsen utövar tillsyn över detaljplaner och kan under vissa omständigheter överpröva en kommuns beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan. Länsstyrelsen har i detaljplaneprocessen ansvar för att företräda och samordna statens intressen. Länsstyrelsen har därmed ett ansvar för att den nationella klimatpolitiken får genom- slag på lokal nivå. I samband med kommunernas detaljplanearbete ska länsstyrelserna särskilt bevaka riksintressen, miljökvalitets- normer, strandskydd, regional samordning samt frågor som rör hälsa och säkerhet. Det finns dock inget explicit ansvar för länsstyrelsen att bevaka planers förenlighet med klimatmålen uttryckt i plan- och bygglagen. 
  
 Den nationella planen för transportinfrastruktur fastställer vilka stora transportinfrastrukturobjekt som ska genomföras i landet och relationen mellan investeringar i t.ex. järnvägsinfrastruktur och väg- infrastruktur. Planen påverkar därmed transportrörelser och följakt- ligen transporteffektivitet. Enligt förordningen om en nationell plan för transportinfrastruktur ska Trafikverket upprätta planen och regeringen fastställa den. Den nationella planen för transportinfra- struktur ska avse tolv år och får enligt förordningen omfatta bl.a.: 
  
 •investeringar, förbättringar, drift och underhåll i det statliga stam- vägnätet och tillhörande gång- och cykelvägar, 
  
 •drift, underhåll, rekonstruktion och investeringar i det statliga järnvägsnätet, stationer och terminaler, 
  
 •åtgärder som kan påverka transportefterfrågan och val av trans- portsätt samt åtgärder som ger effektivare användning av befint- lig infrastruktur, 
  
 332 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 •inriktningen på investeringar i sådana anläggningar som avses i förordningen (2009:237) om statlig medfinansiering till vissa regionala kollektivtrafikanläggningar. 
  
 Den nationella planen för transportinfrastruktur får utöver ovan- stående också innehålla åtgärder som ska beviljas statlig medfinan- siering eller statsbidrag när det gäller exempelvis farleder och slussar, drift av  
 icke-statliga 
  flygplatser och regionala kollektivtrafikanlägg- ningar. Planen ska ange den inriktning på investeringar och förbätt- ringsåtgärder som bedöms ha störst effekt för att uppnå de trans- portpolitiska målen och innehålla en redovisning av inverkan på de transportpolitiska målen. 
  
 Lagen om regionalt utvecklingsansvar (2010:630) innehåller be- stämmelser om länsplaner för regional transportinfrastruktur och om regionernas arbete för att skapa en hållbar regional tillväxt och utveckling. Kommunallagen (2017:725) utgör den huvudsakliga rätts- liga grunden för kommunernas verksamhet. Ingen av dessa båda lagar behandlar dock hur den verksamhet som regleras relaterar till klimatmålen, eller för den delen till andra mål för samhällsutveck- lingen på nationell nivå. 
  
 Väglagen reglerar under vilka förutsättningar och hur tillstånd kan meddelas för byggande av vägar. Vid byggande och drift av väg ska hänsyn tas till enskilda intressen och till allmänna intressen, såsom trafiksäkerhet, miljöskydd, naturvård och kulturmiljö. En ny väg får enligt väglagen anläggas om vägen behövs för allmän sam- färdsel eller annars kan antas få synnerlig betydelse för det allmänna. 
  
 För att få bygga en väg krävs en fastställd vägplan. Ärenden om byggande av väg prövas av Trafikverket efter samråd med länsstyrel- sen. Om Trafikverket och länsstyrelsen har olika uppfattning, hän- skjuts frågan till regeringen för prövning. Regeringen kan förordna att fråga om byggande av väg i vissa fall ska prövas av länsstyrelsen. Vid prövning av ärenden enligt väglagen tillämpas  
 2–4 
  kap. och 5 kap.  
 3–5 
  §§ miljöbalken. Fastställande av vägplan ska då jämställas med meddelande av tillstånd enligt miljöbalken. 
  
 Den som avser att bygga en väg ska under arbetet med att upprätta en vägplan samråda med länsstyrelsen, berörda kommuner och de enskilda som särskilt berörs. Om vägplanen har betydelse för kollek- tivtrafiken, ska samråd även ske med berörda regionala kollektivtra- fikmyndigheter. Samrådet ska avse vägens lokalisering, utformning 
  
 333 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 och miljöpåverkan. Om vägen kan antas medföra en betydande miljö- påverkan ska samråd också ske med de övriga statliga myndigheter samt den allmänhet och de organisationer som kan antas bli berörda. 
  
 En vägplan ska alltid innehålla en miljökonsekvensbeskrivning om vägprojektet kan antas medföra betydande miljöpåverkan. Om ett projekt ska tillåtlighetsprövas enligt 17 kap. 3 § miljöbalken, ska den som avser att bygga vägen överlämna ärendet till regeringen med eget yttrande. Ärendet ska överlämnas när den som avser att bygga vägen har tagit ställning till vilka alternativ som är rimliga och rang- ordnat dessa. Ärendet ska innehålla en miljökonsekvensbeskrivning och det övriga underlag som behövs för tillåtlighetsprövningen. Miljökonsekvensbeskrivningen ska uppfylla kraven i 6 kap. 35 och 37 §§ miljöbalken och föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser och godkännas av berörda länsstyrelser innan ärendet kungörs. 
  
 När frågan om att fastställa planen avgörs ska enligt väglagen en samlad bedömning av miljöeffekterna göras och innehållet i miljö- konsekvensbeskrivningen och resultatet av samråd och yttranden beaktas. 
  
 Motsvarigheten till väglagen för spårburen trafik är lagen om byg- gande av järnväg. 
  
 Syftet med en översyn av den lagstiftning som styr planering och kravställande för ett mer transporteffektivt samhälle vore att under- söka förutsättningarna för att ge klimataspekten och klimatmålen ökad vikt vid samhällsplanering. 
  
 Förutsättningar att bidra till stora och kostnadseffektiva utsläppsminskningar 
  
 Växthusgasutsläppen från transporter kan minskas genom en trans- porteffektiv samhällsstruktur där bl.a. gång, cykel, kollektivtrafik, elfordon och samordnande godstransporter främjas. En tät samman- hållen stadsbebyggelse har bättre förutsättningar att vara transport- effektiv än en gles och geografiskt utspridd stadsbebyggelse. 
  
 Både Naturvårdsverket och Klimatpolitiska rådet menar att åtgär- der för ökad transporteffektivitet har stor potential att bidra med utsläppsminskningar och att området är betydelsefullt för möjlig- heterna att nå Sveriges nationella klimatmål. 
  
 334 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Planering av samhällsstrukturen, t.ex. bebyggelse och kollektiv- trafik, äger till stor del rum på kommunal och regional nivå. En väl fungerande samverkan mellan nationell, regional och kommunal nivå krävs därför för att infria potentialen för utsläppsminskningar genom ökad transporteffektivitet. Förutsättningarna för en transporteffektiv samhällsstruktur skiljer sig åt mellan tätort och glesbygd. 
  
 Fysisk planering är en trög verksamhet. Det tar exempelvis mel- lan 15 och 20 år att planera och bygga ut en ny stadsdel och det tar därmed ofta lång tid innan förändringar i lagstiftning som styr sam- hällsplaneringen skulle få effekt på växthusgasutsläppen. Förändrad lagstiftning som riktar sig mot hur befintlig fysisk struktur används kan få snabbare genomslag på växthusgasutsläppen. Varken Sveriges klimatomställning eller klimatmål har dock något slutår. Det lång- siktiga klimatmålet anger att Sverige ska uppnå nettonollutsläpp senast 2045 och ha negativa nettoutsläpp därefter. 
  
 Åtgärder för ökad transporteffektivitet kan vara av vitt skilda slag. Det är högst sannolikt att det finns åtgärder som bidrar till ökad transporteffektivitet som är kostnadseffektiva, medan andra inte är det. En detaljerad analys som ligger utanför ramen för Klimaträtts- utredningens första fas krävs för att precisera kostnadseffektiviteten för olika åtgärdstyper. 
  
 Pågående och aviserade lagstiftningsrelaterade initiativ på området 
  
 Regeringen beslutade 2019 att målet om att växthusgasutsläppen från inrikes transporter (utom inrikes luftfart som ingår i EU ETS) ska minska med minst 70 procent senast 2030 jämfört med 2010 inom ramen för miljömålssystemet även ska utgöra ett etappmål för det transportpolitiska hänsynsmålet. Beslutet innebär att transportmyn- digheterna nu har i uppdrag att i styrning och planering verka för att klimatmålet nås. 
  
 Regeringen gav i februari 2020 utredningen Samordning för bo- stadsbyggande (Fi N 2017:08) ett tilläggsdirektiv om att se över delar av plan- och bygglagen i syfte att stärka förutsättningarna för transporteffektivitet och tillgänglighet genom hållbara transporter samt utveckla möjligheterna att främja långsiktigt hållbara stads- miljöer. Utredaren ska lämna författningsförslag där så är lämpligt 
  
 335 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 och uppdraget ska redovisas senast den 31 mars 2021. Utredaren ska inom ramen för uppdraget bl.a.: 
  
 •Se över om plan- och bygglagen kan tydliggöra att tillkommande och förändrade befintliga fysiska strukturer ska bidra till ökad transporteffektivitet som leder till minskad klimatpåverkan och bättre förutsättningar för  
 gång-, 
  cykel- och kollektivtrafik samt hållbara godstransporter. 
  
 •Utreda om det är lämpligt att införa en möjlighet för en kommun att i detaljplan bestämma att lov eller startbesked endast får ges under förutsättning att en viss åtgärd för stärkt transporteffek- tivitet som främjar tillgänglighet genom hållbara transporter genomförts. 
  
 •Undersöka om kommuner i ökad omfattning bör kunna avstå från att kräva att det avsätts utrymme för parkering, lastning och lossning av fordon i samband med nybyggnation av ett område. 
  
 •Utreda hur det allmänna kan samverka med exploatörer i sam- band med planering enligt plan- och bygglagen, genom exem- pelvis utvecklade avtalsformer, för ökad transporteffektivitet och minskad klimatpåverkan. 
  
 Regeringen har gett Boverket i uppdrag att undersöka möjligheterna att ta fram ett verktyg för att kunna bedöma planförslags klimat- påverkan vid planläggning enligt plan- och bygglagen. Verktyget ska kunna vägleda berörda parter vid hanteringen av frågor på både en mer strategisk nivå, som vid framtagandet av en region- eller en översiktsplan, och på lokal nivå vid framtagandet av en detaljplan. Uppdraget ska redovisas senast den 14 juni 2021. 
  
 Boverket har på uppdrag av regeringen kartlagt hanteringen av godsrelaterade transporter i den fysiska planeringen. I uppdraget in- gick att ta fram en vägledning för planering och samordning av gods- transporter i syfte att underlätta kommunal och regional infrastruk- turplanering. Uppdraget redovisades i februari 2020 och förslagen bereds för närvarande i Regeringskansliet. 
  
 Trafikverket har i uppgift att under  
 2019–2029 
  främja samverkan för ökad transporteffektivitet genom minskade tomtransporter och ökad fyllnadsgrad. 
  
 336 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Bedömning inför Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Den lagstiftning som huvudsakligen styr planering och kravställande för ett mer transporteffektivt samhälle bör ses över under Klimat- rättsutredningens andra fas i syfte att undersöka förutsättningarna för att ge klimataspekten och klimatmålen ökad vikt vid samhälls- planering. Att åstadkomma en god helhet avseende transportinfra- strukturplanering genom en väl fungerande samverkan och sam- stämmighet mellan nationell, regional och kommunal nivå är i detta sammanhang centralt. För att undvika dubbelarbete och tillvarata synergier behöver samordning ske med Regeringskansliet bl.a. vad gäller genomförandet av förslagen från utredningen Samordning för bostadsbyggande. 
  
 9.2.3Klimatkrav i offentlig upphandling 
  
 Möjlig lagstiftning att se över och syfte med en översyn 
  
 Lagen (2016:1145) om offentlig upphandling är utgångspunkten för det offentligas inköp av varor och tjänster. 
  
 Lagen (2016:1147) om upphandling av koncessioner omfattar upp- handling av bygg- och tjänstekoncessioner. Koncessioner känneteck- nas av att verksamhetsrisken övertas av leverantören och att ersätt- ningen för arbetet eller tjänsten helt eller delvis utgörs av rätten att använda föremålet för koncessionen. Ett exempel kan vara att en aktör får ta över driften av en simhall från kommunen och behålla avgifterna som t.ex. medborgarna betalar för att använda anläggningen. Ett annat vanligt exempel är driften av restauranger i offentliga lokaler. 
  
 Lagen (2016:1146) om upphandling inom försörjningssektorerna gäller för upphandling inom områdena vatten, energi, transporter eller posttjänster. 
  
 Lagen (2011:846) om miljökrav vid upphandling av bilar och vissa kollektivtrafiktjänster syftar till att främja och stimulera marknaden för rena och energieffektiva fordon och till att förbättra transportsek- torns bidrag till EU:s  
 miljö-, 
  klimat- och energipolitik. Lagen tillämpas vid upphandling enligt lagen om offentlig upphandling, lagen om upp- handling inom försörjningssektorerna och lagen om upphandling av koncessioner. 
  
 337 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 Upphandlingslagarna utgör till mycket stor del genomförande av  
 EU-direktiv 
  som i sin tur syftar till att förverkliga principer och bestämmelser i fördraget. Utformningen av  
 EU-rätten 
  är därför av- görande för förutsättningarna att stärka klimatperspektivet i upp- handlingslagstiftningen. 
  
 Syftet med en översyn av upphandlingslagstiftningen skulle vara att minska klimatpåverkan från offentlig konsumtion i Sverige och att bidra till utveckling och spridning av teknik och samhällslösningar med låga växthusgasutsläpp. Detta skulle åstadkommas genom ökade möjligheter och ökat fokus på att ställa klimatkrav samt möjlighet att ge ökad vikt för klimataspekter vid värdering av anbud i offentlig upphandling. 
  
 Förutsättningar att bidra till stora och kostnadseffektiva utsläppsminskningar 
  
 Förutsättningarna för ökade klimatkrav i offentliga upphandlingar att bidra till stora utsläppsminskningar bedöms vara goda. En väsent- lig andel av dessa utsläppsminskningar kan dock förväntas ske utan- för Sveriges gränser eftersom generellt nästan två tredjedelar av växt- husgasutsläppen som orsakas av svensk konsumtion uppskattas äga rum i andra länder.19 
  
 Som tidigare nämnts är de största utsläppsposterna inom offent- lig konsumtion bygg- och anläggningsentreprenader, drift av infra- struktur och fastigheter, transporter samt livsmedel. För samtliga poster kan utsläppen minskas genom att krav ställs som bidrar till en övergång från fossila energibärare till förnybara alternativ. Detta innebär exempelvis att fordon och arbetsmaskiner i allt högre grad drivs av förnybara drivmedel eller el. Klimatkrav kan också leda till att material med bättre klimatprestanda än de som är dominerande på marknaden i dag används i byggnader och infrastruktur. Andelen livsmedel med låg klimatpåverkan som upphandlas kan öka på bekostnad av andelen livsmedel med hög klimatpåverkan. Utöver direkta utsläppsminskningar relaterade till de varor och tjänster som upphandlas kan indirekta utsläppsminskningar förväntas som en effekt av att varor och tjänster med lägre klimatpåverkan vinner en ökad marknadsandel genom att gynnas i upphandlingarna. 
  
 19Schmidt m.fl. (2019), s. 431. 
  
 338 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Åtgärdskostnaderna för att åstadkomma ovanstående utsläpps- minskningar varierar. Åtgärdskostnaden för att ersätta fossila driv- medel med biodrivmedel eller el för vägfordon och arbetsmaskiner är hög i jämförelse med t.ex. den generella nivån för koldioxid- skatten. Åtgärdskostnaden för att drastiskt minska utsläppen orsa- kade av material genom att använda exempelvis cement producerad med mycket låga växthusgasutsläpp i infrastruktur och byggnader kan approximeras med åtgärdskostnaden för att tillämpa avskiljning, transport och lagring av koldioxid (CCS), vilken bedöms vara i samma storleksordning som den generella nivån på dagens koldi- oxidskatt. Minskade utsläpp från livsmedelskonsumtion genom att öka andelen livsmedel med låg klimatpåverkan i upphandlingar har en låg eller till och med negativ åtgärdskostnad eftersom exempelvis nötkött, som har stor klimatpåverkan, också är dyrt att producera. 
  
 Nuvarande styrning och prissättning av växthusgasutsläpp påver- kar jämte åtgärdskostnader potentialen för att åstadkomma kostnads- effektiva utsläppsminskningar. Generellt är styrning och prissättning av utsläpp väl utvecklade vad gäller att ersätta fossila drivmedel med biodrivmedel och el, i synnerhet vad gäller vägfordon. Prissättningen är svagare för industriproduktion som omfattas av EU ETS där styrningen sker mot europeiska i stället för nationella klimatmål vilket är relevant för t.ex. produktion av cement och stål som används i byggnader och infrastruktur. Styrningen och prissättningen ur klimat- synpunkt är svag för livsmedelsproduktion. 
  
 Avslutningsvis finns det anledning att problematisera upphand- lingslagstiftningens roll som styrmedel för klimatpolitiken. En fråga som bör ställas är om det inte vore mer effektivt att utveckla styr- medel som går direkt på källan till utsläppen och därmed styr på produktionssidan. Det är också viktigt att beakta att upphandlings- lagarna främst syftar till att reglera förfarandet för hur upphand- lingar ska genomföras och inte vad som ska upphandlas. 
  
 339 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 Pågående och aviserade lagstiftningsrelaterade initiativ på området 
  
 Regeringen aviserade i 2019 års klimathandlingsplan20 att frågan om hur det klimatpolitiska ramverket kan få genomslag i offentlig upp- handling ska ses över, med särskilt fokus på upphandlingar med stor klimatpåverkan. Upphandlingsmyndigheten har fått i uppdrag att lämna förslag på åtgärder för att offentlig upphandling ytterligare ska bidra till att nå våra klimatmål och så att de upphandlingsinsatser som ger störst klimatnytta för pengarna prioriteras. Uppdraget ska redovisas i årsredovisningen för 2020. 
  
 Trafikverket ställer sedan ett antal år tillbaka klimatkrav i sina offentliga upphandlingar. Kraven syftar till att minska klimatpåver- kan från byggnation och material som används samt vid framtida underhåll. Regeringen har givit Trafikverket i uppdrag att bidra till att höja kompetensen inom kommuner och regioner vad gäller möj- ligheten att ställa klimatkrav vid upphandling inom transportinfra- strukturområdet. 
  
 Staten ska enligt klimathandlingsplanen från 2019 vara en före- gångare i att minska växthusgasutsläppen från transporter. Alla per- sonbilar som en statlig myndighet leasar eller köper bör vara miljö- bilar och regeringens ambition är att alla fartyg som staten äger ska bli fossilfria. 
  
 Miljömålsberedningen (M 2010:04) fick genom tilläggsdirektiv21 den 22 oktober 2020 i uppdrag att föreslå en samlad strategi för att minska klimatpåverkan från konsumtion i syfte att nå en klimat- mässigt hållbar konsumtion på ett kostnadseffektivt och samhälls- ekonomiskt effektivt sätt. Med klimatpåverkan från konsumtion av- ses utsläpp av växthusgaser från Sveriges efterfrågan av varor och tjänster, inklusive den offentliga sektorns efterfrågan. Miljömåls- beredningen ska därför bl.a. se över hur det klimatpolitiska ramver- ket kan få genomslag i offentlig upphandling, med fokus på upp- handlingar med stor klimatpåverkan och på kostnadseffektivitet och samhällsekonomisk effektivitet. Tilläggsuppdraget ska slutredovisas senast den 31 januari 2022. 
  
 20Prop. 2019/20:65, s. 63. 
  
 21Dir. 2020:110, Combs för minskad klimatpåverkan från konsumtion, Tilläggsdirektiv till Miljömålsberedningen (M 2010:04). 
  
 340 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Bedömning inför Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Potentialen för att minska växthusgasutsläppen från offentlig kon- sumtion bedöms vara stor men det finns frågetecken kring i vilken utsträckning det är lagstiftningen som utgör hinder i sammanhanget eller om det är andra typer av åtgärder som behövs. Dagens lagstift- ning reglerar främst hur upphandling ska ske och inte av vad, vilket också gör det oklart om lagstiftningen är rätt verktyg för att öka kra- ven på klimathänsyn vid upphandling. Därtill styr  
 EU-rätten 
  i hög grad utformningen av svensk lagstiftning. Frågan bör i mån av tid ses över under Klimaträttsutredningens andra fas och om resultatet av en sådan analys indikerar att det finns möjlighet att genom förändrad upphandlingslagstiftning minska klimatpåverkan från offentlig kon- sumtion i Sverige samt bidra till utveckling och spridning av teknik och samhällslösningar med låga växthusgasutsläpp bör utredningen utveckla sådana förslag. För att undvika dubbelarbete och tillvarata synergier behöver samordning ske med Regeringskansliet, Trafikver- ket, Upphandlingsmyndigheten och Miljömålsberedningen gällande pågående aktiviteter på området. 
  
 9.2.4Avfallsfrågor inom ramen för en mer cirkulär ekonomi 
  
 Möjlig lagstiftning att se över och syfte med en översyn 
  
 Avfallsfrågor regleras bl.a. i 15 kap. miljöbalken och i avfallsförord- ningen (2020:614). I 15 kap. miljöbalken regleras bl.a. avfallshierarkin, hur avfall får hanteras, producentansvar och kommunernas ansvar för hushållsavfall. I avfallsförordningen finns ytterligare bestämmelser om avfall, avfallets hantering och avfallsförebyggande åtgärder. 
  
 Syftet med en översyn av avfallslagstiftningen skulle vara att undanröja omotiverade hinder för återbruk, återvinning och en mer cirkulär och resurseffektiv ekonomi. 
  
 Förutsättningar att bidra till stora och kostnadseffektiva utsläppsminskningar 
  
 Potentialen att minska växthusgasutsläppen genom ökad resurseffek- tivitet och en mer cirkulär ekonomi är stor. Regeringens klimathand- lingsplan uppger exempelvis att tillkomsten av ett plastreturraffinaderi 
  
 341 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 i Sverige skulle kunna minska utsläppen med cirka 1 miljon ton kol- dioxid per år. Ökad resurseffektivitet och cirkularitet kan rent prin- cipiellt användas som verktyg för att minska utsläppen från samtliga sektorer. 
  
 Det är ofta svårt att kvantifiera utsläppsminskningar som följer av åtgärder som bidrar till resurseffektivitet och en cirkulär ekonomi. Hur stora utsläpp som undviks är beroende av hur material, kompo- nenter och produkter producerats vilket ofta är bristfälligt känt, bl.a. då produktionen helt eller delvis kan ha skett utomlands. Det kan också vara svårt att förutse klimatpåverkan av de alternativ som växer fram som ett svar på åtgärder för en mer resurseffektiv eller cirkulär ekonomi, t.ex. hur beteenden förändras, vilka ersättningsprodukter som väljs m.m. Åtgärder i Sverige leder ofta till att utsläppen minskar i andra länder, där material, komponenter eller produkter tillverkats. Generellt sker nästan två tredjedelar av växthusgasutsläppen som orsakas av svensk konsumtion utanför Sveriges gränser.22 
  
 Åtgärder för att öka resurseffektivitet och cirkularitet kan vara förenade med låga eller rentav negativa åtgärdskostnader. Ett exempel på detta är att dagens regelverk leder till att oförorenade massor av berg och jord från byggnation och infrastrukturprojekt deponeras i stället för att användas som material i samma eller andra närliggande byggprojekt där behov av sådana material finns. Enligt Naturvårds- verket23 skulle ett mer ändamålsenligt regelverk kunna leda till färre transporter, minskat behov av jungfruligt material och minskad admi- nistration. De utsläppsminskningar som bör kunna uppnås genom ett förändrat regelverk bör således ha negativa åtgärdskostnader. 
  
 Pågående och aviserade lagstiftningsrelaterade initiativ på området 
  
 Enligt regeringens klimathandlingsplan från 2019 bör under mandat- perioden en bred översyn av regelverken för återvinning och hanter- ing av avfall och restprodukter göras. Regeringen avser också att ana- lysera i vilken utsträckning befintliga stödsystem kan bidra till etableringen av ett plastreturraffinaderi i Sverige och utreda förbud mot vissa plastartiklar. Av klimathandlingsplanen framgår dock inte formerna för hur ovanstående ska åstadkommas eller genomföras. 
  
 22Schmidt m.fl. (2019), s. 431. 
  
 23Naturvårdsverket (2018). 
  
 342 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 I december 2020 lämnade Utredningen om producentansvar för textil (M 2019:03) över sitt slutbetänkande24 till regeringen. Syftet med utredningens förslag är att öka insamlingen av textil för åter- användning och textilavfall för återvinning. 
  
 Den 28 januari 2021 beslutade regeringen att ge Naturvårdsverket i uppdrag att utreda hanteringen av jord- och schaktmassor, entrepre- Wheeler och annat naturligt förekommande material som kan användas för anläggningsändamål. Uppdraget syftar till att göra det enklare för aktörer att hantera schaktmassor på ett resurseffektivt sätt. 
  
 En nationell strategi för cirkulär ekonomi har också nyligen tagits fram och en handlingsplan som utvecklar regeringens avsikter för arbe- tet med de fyra fokusområden som anges i den nationella strategin. 
  
 Bedömning inför Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Klimaträttsutredningen hade identifierat hanteringen av schaktmas- sor som ett område med potential för kostnadseffektiva och snabba utsläppsminskningar och därför lämpligt för översyn i Klimaträtts- utredningens andra fas. Med det nyligen beslutade regeringsuppdra- get till Naturvårdsverket anser dock utredningen att frågan redan är omhändertagen. 
  
 Avfallslagstiftningen har betydelse för möjligheterna att nå klimat- målen, och en mer generell översyn av avfallslagstiftningen kan vara motiverad, men en sådan översyn behöver i så fall ha ett bredare fokus än att bidra till att klimatmålen kan nås vilket är Klimaträttsutred- ningens uppdrag. Klimaträttsutredningen bör därför inte prioritera avfallsområdet i sin andra fas. 
  
 9.2.5Förutsättningar för ökat uttag av biomassa och inhemsk produktion av biodrivmedel 
  
 Möjlig lagstiftning att se över och syfte med en översyn 
  
 1 § skogsvårdslagen (1979:429) anger att skogen är en nationell till- gång och en förnybar resurs som ska skötas så att den uthålligt ger en god avkastning samtidigt som den biologiska mångfalden behålls. Vid skötseln ska hänsyn tas även till andra allmänna intressen. Ytter- 
  
 24SOU 2020:72, Ett producentansvar för textil. 
  
 343 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 ligare bestämmelser finns i skogsvårdsförordningen (1993:1096) och i föreskrifter meddelade av Skogsstyrelsen. 
  
 Skogsvårdslagstiftningen innehåller krav på anläggande av ny skog på produktiv skogsmark, t.ex. om markens virkesproducerande förmåga efter avverkning eller på grund av skada på skogen inte tas till vara på ett godtagbart sätt och om när, var och hur avverkning av skog får ske. Slutavverkning får t.ex. inte ske innan skogen nått en viss ålder, den s.k. lägsta slutavverkningsåldern, och all skog på en s.k. brukningsenhet får inte slutavverkas samtidigt. För fjällnära skog och för annan avverkning än röjning och gallring i s.k. ädellövskog krävs tillstånd för avverkning. 
  
 Den hänsyn som ska tas till andra allmänna intressen som ren- näringens, kulturmiljövårdens, rekreations- och friluftsintresset samt naturvårdens intressevid skogsbruk innebär bl.a. att: 
  
 •Behålla inslag av de trädslag som finns naturligt på växtplatsen. 
  
 •Lämna buskar, enstaka träd, trädsamlingar och döda träd vid all avverkning samt att inte skapa för stora hyggen. 
  
 •Lämna skogliga impediment orörda, dvs. mark som är olämplig för produktivt skogsbruk såsom berghällar, myrar och fjäll. 
  
 •Undvika att skada värdefulla biotoper, områden där det finns hotade växter och djur samt kulturmiljöer. 
  
 Hänsynskraven får dock inte leda till att pågående markanvändning avsevärt försvåras avsevärt. 
  
 I 8 kap. miljöbalken finns bestämmelser om skydd för biologisk mångfald. Bestämmelserna innehåller primärt bemyndiganden att meddela föreskrifter om förbud och andra restriktioner för att skydda vilt levande djur- och växtarter. I 29 kap. 2 b och 2 c §§ miljö- balken finns bestämmelser om artskyddsbrott och otillåten hanter- ing av en invasiv främmande art. 
  
 Artskyddsförordningen (2007:845) innehåller bl.a. fridlysnings- bestämmelser som innebär förbud mot att skada eller störa vilda djur- och växtarter och genomför art- och habitatdirektivet samt fågel- direktivet (rådets direktiv 92/43/EG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter respektive Europaparlamen- tets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar) i svensk rätt. Direktiven syftar till att säker- 
  
 344 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 ställa biologisk mångfald genom att bevara livsmiljöer, vilda djur och vilda växter i EU:s medlemsstater. 
  
 Syftet med en översyn av ovanstående lagstiftning skulle vara att möjliggöra ett ökat uttag av biomassa ur den svenska skogen, med beaktande av alla hänsyn och begränsningar som följer av bl.a. EU- rätten och de svenska miljömålen. 
  
 Förutsättningar att bidra till stora och kostnadseffektiva utsläppsminskningar 
  
 Som tidigare nämnts är ökad användning av biobränslen på bekost- nad av fossila bränslen en mycket viktig beståndsdel i den svenska klimatomställningen, inklusive inom sektorerna transport, industri, arbetsmaskiner samt produktion av el- och fjärrvärme. Material baserade på biomassa kan också ersätta fossilbaserade material inom ett stort antal tillämpningsområden. 
  
 Potentialen till utsläppsminskningar genom ökad substitution av fossila bränslen och material med biobaserade bränslen och material överstiger sannolikt 10 miljoner ton koldioxidekvivalenter per år för svenskt vidkommande och kan vara betydligt högre än så. Med utgångspunkt i färdplanerna framtagna under initiativet Fossilfritt Sverige har exempelvis potentialen uppskattats till 11 miljoner ton koldioxidekvivalenter till 2045, och då omfattas inte samtliga sekto- rer.25 Förbränning av biomassa med tillämpning av  
 CCS-teknik 
  (bio- CCS) har därutöver uppskattats ha potential att åstadkomma negativa utsläpp, dvs. upptag, av minst 10 miljoner ton koldioxid- ekvivalenter inom samma tidsrymd.26 
  
 Skattesystemet och EU ETS bidrar till att göra biobränslen eko- nomiskt konkurrenskraftiga gentemot fossila alternativ redan i dag och reduktionsplikten tvingar fram en successivt ökande andel bio- drivmedel inom transportsektorn. Ökad användning av biobränslen och biobaserade material förväntas av såväl regering som näringsliv vara en kostnadseffektiv strategi för att åstadkomma utsläppsminsk- ningar även framöver. Ett frågetecken finns dock för hur en kraftigt ökad efterfrågan på biomassa, också globalt, kan mötas av ett håll- bart producerat utbud och hur marknaden för biomassa kan komma att utvecklas på sikt. 
  
 25Svenskt näringsliv (2019), s. 26. 
  
 26SOU 2020:4, Vägen till en klimatpositiv framtid. 
  
 345 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 Ur ett företagsekonomiskt perspektiv finns det flera lönsamma åtgärder som skulle kunna öka uttaget av biomassa ur de svenska skogarna. Möjligheten att vidta flertalet av dessa åtgärder begränsas dock av reglering som syftar till att främja miljömålen för bl.a. bio- logisk mångfald och levande skogar. Ett centralt frågekomplex är hur hotade arter och värdefulla naturmiljöer ska skyddas samtidigt som efterfrågan på biobränslen och biobaserade material, och där- med behovet av uttag av biomassa ur den svenska skogen, ökar. 
  
 Vad gäller inhemsk produktion av biodrivmedel gör regeringen i 2019 års klimathandlingsplan bedömningen att utformningen av reduk- tionsplikten kommer att göra det möjligt att tillvarata Sveriges goda förutsättningar för att producera biodrivmedel i relativt stor skala. De ekonomiska riskerna för en pionjärverksamhet inom området gör dock att investeringar riskerar att utebli i nuläget. 
  
 Pågående och aviserade lagstiftningsrelaterade initiativ på området 
  
 I november 2020 överlämnade Skogsutredningen 2019 (M 2019:02) sitt slutbetänkande. Utredningen hade i uppdrag att analysera förut- sättningarna och lämna förslag på åtgärder för stärkt äganderätt till skog, nya flexibla skydds- och ersättningsformer vid skydd av skogs- mark samt hur internationella åtaganden om biologisk mångfald ska kunna förenas med en växande cirkulär bioekonomi. Syftet med ut- redningen var att bidra till att värna och stärka den privata ägande- rätten till skogen. Syftet var också att bidra till att synergier nyttjas mellan biologisk mångfald och en växande cirkulär bioekonomi. Förslagen från Skogsutredningen 2019 ska främja en växande skogs- näring och hållbar skoglig tillväxt med god och säkerställd tillgång till nationell biomassa från den svenska skogen. Förslagen från Skogs- utredningen 2019 bereds för närvarande i Regeringskansliet. 
  
 Klimatpolitiska vägvalsutredningen (M2018:07), som avslutades i januari 2020, hade till uppgift att föreslå en strategi för hur Sverige ska uppnå nettonegativa utsläpp av växthusgaser med hjälp av s.k. kompletterande åtgärder (se avsnitt 3.3.2). Som en del av uppdraget lämnade utredningen förslag på åtgärder som vid sidan av ökad inlag- ring av koldioxid i växter och mark även skulle öka produktionen av biomassa i Sverige. Exempelvis föreslog Klimatpolitiska vägvals- utredningen åtgärder för att främja energiskogsodling och tillväxt av 
  
 346 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 skog på jordbruksmark som tagits ur bruk. Utredningens förslag bereds för närvarande i Regeringskansliet. 
  
 Artskyddsutredningen (M 2020:03) ska se över artskyddsförord- ningen och ta ställning till om ändringar i miljöbalkens ersättningsbe- stämmelser eller andra delar av balken är nödvändiga för att översynens syfte ska kunna nås.27 Utredningen ska bl.a. se över fridlysnings- bestämmelserna och ta ställning till hur långtgående rådighetsinskränk- ningar de bör kunna ge utrymme för och klarlägga statens respektive verksamhetsutövarens utredningsansvar när det gäller frågor om art- skydd. 
  
 Utredningen ska också bedöma om det är lämpligt att i ökad ut- sträckning samordna prövningen av fridlysningsbestämmelserna med prövningen enligt miljöbalken i övrigt och prövning enligt annan lag- stiftning som rör verksamheter, åtgärder eller planer som kan komma att påverka skyddade arter. Om en ökad samordning mellan pröv- ningarna är lämplig ska en bedömning göras av om det krävs författ- ningsändringar för att åstadkomma detta. Utredningen ska lämna sitt slutbetänkande senast den 14 maj 2021. 
  
 Regeringen gav i november 2020 Energimyndigheten i uppdrag att analysera behovet av och de rättsliga förutsättningarna för att införa ytterligare styrmedel för att gynna tillkomsten av anläggningar som producerar biodrivmedel med teknik som befinner sig bortom demonstrationsnivå, där kostnaden för den första fullskaliga produk- tionsanläggningen är för hög för att drivmedlet ska vara konkurrens- kraftigt. 
  
 Bedömning inför Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 De ovan nämnda utredningarna som pågår eller nyligen avslutats berör de stora frågorna som påverkar förutsättningarna för ett ökat uttag av biomassa ur den svenska skogen. Utredningarnas förslag är antingen inte överlämnade till eller färdigbehandlade i Regerings- kansliet. Det vore därför inte lämpligt eller tidseffektivt för Klimat- rättsutredningen att i sin andra fas prioritera en ny översyn av lag- stiftningen som reglerar åtgärdsområdet. 
  
 27Dir. 2020:58, Översyn av artskyddsförordningen. 
  
 347 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 SOU 2021:21 
  
 9.2.6Minskade växthusgasutsläpp från tillståndspliktig industri och el- och fjärrvärmeproduktion 
  
 Möjlig lagstiftning att se över och syfte med en översyn 
  
 Att se över miljöbalken så att den i högre grad än i dag underlättar klimatomställningen och bidrar till att uppfylla målen i det klimat- politiska ramverket är en uttalad del av Klimaträttsutredningens upp- drag. Klimaträttsutredningens förslag syftar till att utvidga utrymmet att ställa krav för att begränsa klimatpåverkan vid prövning av miljö- farliga verksamheter med utsläpp av växthusgaser. Den delen av upp- draget redovisas i detta delbetänkande. 
  
 Förutsättningar att bidra till stora och kostnadseffektiva utsläppsminskningar 
  
 Den tekniska potentialen att minska växthusgasutsläppen från indu- stri och el- och fjärrvärmeproduktion bedöms vara stor. Dessa sek- torers växthusgasutsläpp måste minska för att målet om nettonoll- utsläpp senast 2045 ska kunna nås. 
  
 Över 90 procent av växthusgasutsläppen från industri och el- och fjärrvärmeproduktion i Sverige omfattas av EU ETS. Ur ett euro- peiskt perspektiv är det inte kostnadseffektivt att ställa högre krav på utsläppsminskningar för anläggningar i Sverige än vad som gäller för EU i övrigt genom priset på utsläppsrätter. 
  
 EU ETS kan dock inte förväntas leda till utsläppsminskningar i Sverige i linje med det svenska målet om nettonollutsläpp senast 2045 (se avsnitt 3.6). Kostnadseffektivitet måste därför bedömas också ur ett nationellt perspektiv. Eftersom EU ETS inte kan förväntas bidra i tillräcklig omfattning till att Sveriges nationella klimatmål nås bedö- mer utredningen att kompletterande styrning är motiverad. 
  
 Pågående och aviserade lagstiftningsrelaterade initiativ på området 
  
 Miljöprövningsutredningen ska se över det nuvarande systemet för miljöprövning och lämna förslag på de ändringar och åtgärder som krävs för att uppnå en modernare och mer effektiv miljöprövning. Syftet är att genom horisontella förändringar i miljöprövningen 
  
 348 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 underlätta för miljö- och klimatförbättrande investeringar och åstad- komma snabbare och enklare prövningsprocesser samtidigt som ett bibehållet miljöskydd säkerställs. Uppdraget ska redovisas senast den 15 december 2021. 
  
 Klimaträttsutredningen föreslår i avsnitt 6.1.9 att den ges i upp- drag att under nästa fas utreda vidare hur klimatnytta av en åtgärd eller verksamhet ska kunna vägas mot negativ påverkan på männi- skors hälsa och miljön genom en särskild avvägningsregel i miljöbal- Allen eller på annat sätt. 
  
 Bedömning inför Klimaträttsutredningens andra fas 
  
 Förslag som bl.a. syftar till att minska växthusgasutsläppen från indu- stri och el- och fjärrvärmeproducenter är centrala i den översyn av miljöbalken som Klimaträttsutredningen avrapporterar i detta del- betänkande. Miljöprövningsutredningen kan också förväntas bidra till dessa sektorers klimatomställning. Lagstiftningen som reglerar detta åtgärdsområde bör därmed inte prioriteras för ytterligare översyn i Klimaträttsutredningens andra fas. 
  
 349 
  
 10 Författningskommentar 
  
 10.1Förslaget till lag om ändring i miljöbalken 
  
 1 kap. Miljöbalkens mål och tillämpningsområde 
  
 1 § 
  
 I paragrafens första stycke preciseras miljöbalkens mål så att det anger att det är en förutsättning för en hållbar utveckling att männi- skans påverkan på klimatet minimeras. Klimatförändringar motverkar en hållbar utveckling och gör det svårare att uppnå miljökvalitets- målen. 
  
 I paragrafens andra stycke läggs en ny sjätte punkt till som tyd- liggör att miljöbalken ska tillämpas så att klimatförändringar mini- meras. Det kan innebära krav på att minska utsläpp av växthusgaser från verksamheter och åtgärder eller att främja verksamheter och åtgärder som bidrar till klimatomställningen. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.1. 
  
 2 kap. Allmänna hänsynsregler m.m. 
  
 Hänsynsregler 
  
 3 § 
  
 Det förtydligas i ett nytt andra stycke att paragrafens första stycke, inklusive kravet på att använda bästa möjliga teknik, även gäller för att minimera klimatförändringar. Att minimera klimatförändringar innebär att växthusgasutsläppen ska begränsas så långt som möjligt genom den teknik som är rimlig att kräva efter att avvägningen har gjorts enligt 2 kap. 7 §. 
  
 351 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2021:21 
  
 Villkor om bästa möjliga teknik får ställas för alla typer av verk- samheter och åtgärder. För verksamheter som ingår i EU:s utsläpps- handelssystem (EU ETS) får villkoren dock enligt 16 kap. 2 c § inte innehålla gränsvärden som har som syfte att begränsa direkta utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.2. 
  
 5 § 
  
 Det läggs till i paragrafen att hushållning även ska ske med material och att återvunna eller förnybara råvaror och material ska användas i första hand om det leder till minskad miljö- och klimatpåverkan. Bestämmelsen innebär inte att påverkan på miljön respektive klima- tet ska vägas mot varandra utan en samlad bedömning får göras i varje enskilt fall. 
  
 Bedömningen av vilken typ av råvaror eller material som ska användas behöver göras från fall till fall och ska utgå från ett brett perspektiv som kan kräva en livscykelanalys. En återvunnen råvara kan ha ett högre livscykelutsläpp än en primär, t.ex. för att en åter- vunnen råvara behöver transporteras lång väg. Bestämmelsen ska dock inte tillämpas så att verksamheter vars affärsidé är utvinning eller förädling av primära råvaror förhindras från att göra detta. 
  
 Bestämmelsen rör ett område som förändras snabbt och t.ex. omfattningen av utredningsskyldigheten av miljö- och klimatpåver- kan från ett bränsle, råvara eller material utvecklas närmare i före- skrifter som meddelas med stöd av 9 kap. 5 §. 
  
 Paragrafen innehåller redan krav på hushållning med energi och att förnybara bränslen ska användas i första hand. Sådana krav kan tillämpas i ökad utsträckning genom ändringarna av 16 kap. 2 c § som innebär att använd mängd fossilt bränsle får begränsas även för verksamheter i EU ETS. 
  
 Det framgår av ändringen av 2 kap. 3 § att villkor om bästa möj- liga teknik ska tillämpas för alla typer av verksamheter och åtgärder. Det ökar möjligheten att ställa villkor som har samband med teknik- krav enligt denna paragraf. Villkoren får dock enligt 16 kap. 2 c § inte innehålla gränsvärden som har som syfte att begränsa direkta utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten från verk- samheter som ingår i EU ETS. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.3. 
  
 352 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningskommentar 
  
 Slutavvägning 
  
 9 § 
  
 Genom ett nytt andra stycke i paragrafen förtydligas att stoppregeln är tillämplig även på utsläpp av växthusgaser från verksamheter eller åtgärder. Bedömningen enligt tillägget ska dock utgå från om en verksamhet eller åtgärd kan befaras föranleda utsläpp av växthus- gaser av väsentlig betydelse i förhållande till det långsiktiga, tidssatta utsläppsmål som avses i 3 § klimatlagen (2017:720). Om en verksam- het eller åtgärd har sådana utsläpp får de tillåtas endast om reger- ingen finner att det finns särskilda skäl. 
  
 Både första och andra stycket är generellt tillämpliga på all verk- samhet och alla åtgärder som faller inom miljöbalkens tillämpnings- område. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.4. 
  
 6 kap. Miljöbedömningar 
  
 Miljökonsekvensbeskrivningen i den specifika miljöbedömningen 
  
 35 § 
  
 I en ny sjätte punkt anges att en miljökonsekvensbeskrivning för verksamheter eller åtgärder med utsläpp av växthusgaser även ska innehålla en identifiering, beskrivning och bedömning av de utsläpp av växthusgaser som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra och uppgifter om de åtgärder som planeras för att minimera sådana utsläpp. Tillägget är ett förtydligande av vad som redan gäller i dag. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.6. 
  
 Miljöbedömningen hos den som prövar tillståndsfrågan 
  
 43 § 
  
 I ett nytt andra stycke i paragrafen förtydligas att prövningsmyndig- heten för verksamheter och åtgärder med utsläpp av växthusgaser även ska göra en slutlig och samlad bedömning av de åtgärder som planeras för att minimera sådana utsläpp. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.6. 
  
 353 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2021:21 
  
 16 kap. Allmänt om prövningen 
  
 Tillstånd, godkännande och dispens 
  
 2 c § 
  
 Paragrafen ändras i den del som anger att villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp inte ska tillämpas på verksamheter som ingår i 
  
 EU ETS. 
  
 Ändringen gör det möjligt att ställa krav även på verksamheter inom EU ETS att ersätta fossilt bränsle med förnybart enligt 2 kap. 5 §. Det är bara gränsvärden som har som syfte att begränsa direkta utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten som inte får sättas för sådana verksamheter. Gränsvärden om bränsleanvändning kan i stället ha som syfte att öka användningen av förnybara bränslen eller energihushållning och kan därmed ställas för alla typer av verk- samheter enligt 2 kap. 5 §. Även villkor om bästa möjliga teknik som inte utgör sådana gränsvärden som anges i 16 kap. 2 c § kan ställas enligt 2 kap. 3 §. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.5. 
  
 19 kap. Förvaltningsmyndigheternas och kommunernas prövning 
  
 Särskilt om prövningen av miljöfarlig verksamhet 
  
 5 § 
  
 Paragrafen ändras som en följd av de föreslagna nya bestämmelserna i 22 kap. 1 f § och 25 h §§ som även ska tillämpas vid länsstyrelsernas och kommunernas prövning av miljöfarlig verksamhet. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.6. 
  
 354 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningskommentar 
  
 22 kap. Förfarandet vid mark- och miljödomstolarna i ansökningsmål 
  
 1 f § 
  
 Bestämmelsen är ny och riktar sig till den som ansöker om tillstånd till en verksamhet som avses i artikel 10 och bilaga 1 i Europaparla- mentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar). En ansökan om tillstånd till en sådan verksamhet ska utöver det som anges i 1 § första stycket dessutom innehålla förslag till hur verksamhetens utsläpp av växthusgaser kan minimeras. Med minimeras avses att utsläppen ska begränsas så långt som är rimligt att kräva efter att avvägningen har gjorts enligt 2 kap. 7 §. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.6. 
  
 25 h § 
  
 Bestämmelsen är ny och anger vad som ska bedömas i en dom som innebär att tillstånd ges. Utöver det som anges i 22 kap. 25 § ska en dom om tillstånd till en sådan anläggning som avses i 1 f § dessutom innehålla en bedömning av hur verksamhetens utsläpp av växthus- gaser kan minimeras. Med minimeras avses att utsläppen ska begrän- sas så långt som är rimligt att kräva efter att avvägningen har gjorts enligt 2 kap. 7 §. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.6. 
  
 24 kap. Tillstånds giltighet, omprövning m.m. 
  
 Verkan av domar och beslut enligt miljöbalken 
  
 8 § 
  
 I ett nytt andra stycke i paragrafen införs en möjlighet att ansöka om ändringstillstånd enligt 16 kap. 2 a § om en myndighet avser att an- söka om omprövning av verksamheten enligt 5 § i syfte att väsentligt minska en verksamhets utsläpp av växthusgaser. 
  
 Den nya möjligheten kan endast användas om en myndighet bedömer att en verksamhets växthusgasutsläpp kan minskas väsent- 
  
 355 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2021:21 
  
 ligt och därför avser att inleda ett omprövningsförfarande för att krav om detta ska ställas på verksamheten. I dessa fall får verksam- hetsutövaren en sista chans att självmant ändra sin verksamhet så att verksamhetens växthusgasutsläpp minskas väsentligt. En ompröv- ning med det syftet får då inte inledas. 
  
 Endast de villkor som har betydelse för verksamhetens utsläpp av växthusgaser får omprövas om verksamheten i övrigt kan bedrivas med tidigare meddelade villkor till skillnad från 16 kap. 2 a § där ett ändringstillstånd får förenas med bestämmelser om ändringar i villkor som tidigare har meddelats för de delar av verksamheten som inte omfattas av ändringen, om de tidigare villkoren har ett samband med ändringen. 
  
 På samma sätt som gäller för övriga ändringstillstånd får det nya ändringstillståndet omprövas i samband med att ett tillstånd som omfattar hela verksamheten omprövas. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.8. 
  
 20 § 
  
 Ett tillägg görs i paragrafens första stycke som anger att paragrafen endast avser villkor om gränsvärden för direkta utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten eller villkor som genom att re- glera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av kol- dioxidutsläpp som beslutats innan lagen (2004:119) om handel med utsläppsrätter trädde i kraft. 
  
 Utan ändringen skulle villkor om använd mängd fossilt bränsle som beslutas efter att utredningens förslag träder i kraft inte bli gil- tiga. Det bör samtidigt förtydligas att sådana villkor om gränsvärden som bestämmelsen avser bara kan ha beslutats före det att lagen om handel med utsläppsrätter trädde i kraft, även om sådana gräns- värden som anges i bestämmelsen fortfarande inte får sättas enligt 16 kap. 2 c §. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 6.1.5. 
  
 356 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningskommentar 
  
 26 kap. Tillsyn 
  
 Förelägganden och förbud 
  
 9 § 
  
 Till följd av ändringen i 16 kap. 2 c § tydliggörs att det bara är gräns- värden som har som syfte att begränsa direkta utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten från verksamheter i EU ETS som tillsynsmyndigheten inte får besluta om förelägganden om. Över- väganden finns i avsnitt 6.1.5. 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 Enligt andra punkten ska de nuvarande bestämmelserna även i fort- sättningen gälla i mål och ärenden som är under handläggning. Bestämmelsen innebär att äldre föreskrifter även ska tillämpas av överprövande myndigheter och domstolar sedan ett sådant mål eller ärende har överklagats. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 8.8.3. 
  
 10.2Förslaget till lag om ändring i plan- och bygglagen (2010:900) 
  
 4 kap. 
  
 34 § 
  
 I paragrafen undantas de krav som införs i 6 kap. 35 § 6 och 43 § andra stycket miljöbalken. Ändringen innebär att paragrafen ska till- lämpas på samma sätt som före ändringen. 
  
 Överväganden finns i avsnitt 8.2.4. 
  
 357 
  
 Särskilt yttrande 
  
 Särskilt yttrande av Wilson 
  
 Utredningens uppdrag och genomförande 
  
 Att klara av utmaningarna för att möta de globala klimatföränd- ringarna är en av samtidens största frågor. För att det ska vara möj- ligt kommer det att krävas investeringar i näringslivet på en nivå som aldrig tidigare skådats. Det är företagen som producerar de allra flesta varor och tjänster som såväl bidrar till som löser problemen med växthusgasutsläpp. Det är genom företagens innovationer och förändringar som det alls blir möjligt att reducera den negativa klimatpåverkan. Om denna process inte underlättas kommer Paris- avtalets intentioner inte kunna förverkligas. Därför är det så viktigt att varje initiativ och reglering som vidtas stöttar investeringsviljan och inte motverkar den. 
  
 Av utredningens direktiv framgår att den ska skapa bättre förut- sättningar för att Sveriges klimatmål ska kunna uppnås. Utredningen ska därvid bland annat utreda hur miljöbalken kan anpassas för att bli ett effektivt verktyg för att nå de svenska klimatmålen. 
  
 För företagen är emellertid klimatfrågan inte en nationell utan en global fråga. Det svenska näringslivet exporterar en mycket hög an- del av sina varor och tjänster. Det gör att deras möjligheter att bidra till lösningen på klimatutmaningen är större än bara ett svenskt perspektiv. Samtidigt innebär det också att de är utsatta för konkur- rens från företag i länder som inte har samma ambitiösa mål som Sverige. 
  
 Därför är det olyckligt att utredningens uppdrag begränsas av ett snävt nationellt perspektiv, som inte bara ter sig kortsiktigt från klimatsynpunkt utan också riskerar att kringskära företagens möjlig- heter att positivt bidra till lösningarna samtidigt som deras konkur- rensförmåga riskerar att urholkas. 
  
 359 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2021:21 
  
 Givet denna snäva nationella utgångspunkt har utredningen valt att koncentrera sitt arbete till att åstadkomma en ökad detaljstyrning av verksamheterna utan att ta hänsyn till vilka behov som faktiskt före- ligger om klimatmålen ska kunna nås. I konsekvensanalysen skriver utredningen också mycket riktigt att förslagen visar ”hur miljöbalken skulle kunna anpassas” och att detta inte är ”liktydigt med vilka styr- medelsförändringar som vore bäst för att nå klimatmålen”. 
  
 Regeringen har tillsatt George, som bygger på att verk- samhetsutövarna själva identifierar vad som behöver göras för att de ska klara omställningen till fossilfrihet. Inom ramen för detta arbete anger verksamhetsutövarna också vilka hinder som behöver undan- röjas för att kunna nå dit. Projektet har på ett positivt sätt bidragit till att tydliggöra näringslivets omfattande arbete för att ställa om, men också förtydliga gemensamma utmaningar och hinder som behö- ver adresseras av regeringen. Fossilfritt Sverige har i sitt arbete identi- fierat att en av de avgörande utmaningarna för omställningen är möj- ligheterna att erhålla tillstånd, oavsett om det är ändringstillstånd eller tillstånd till nya anläggningar. Det handlar ytterst om invester- ingsviljan och hur den påverkas av regelsystemet. Där är tiden en mycket viktig faktor, men även transparensen, rättstrygghet och för- utsebarheten är av stor betydelse. Som ofta konstateras numera är det inte lagstiftningen som driver utvecklingen, även om den kan vara viktig för att skapa jämlika konkurrensvillkor när utvecklingen har kommit igång. Synsättet att lagstiftningen skapar miljönytta och konkurrenskraft (den så kallade Portereffekten) har flera gånger visats vara felaktig. I dag är lagstiftningen snarare ett problem för utvecklingen än tvärtom. 
  
 Skälet för utredningens detaljstyrande angreppssätt beror på att man utgår från att många anläggningar inte vidtar åtgärder på klimat- området och att staten därför måste driva på för att klimatmålen att uppnås. I konsekvensanalysen utgår man från ett så kallat nollalter- nativ framtaget av Naturvårdsverket. Detta alternativ har som ut- gångspunkt att inget kommer förändras från dagens läge, vilket är ett felaktigt synsätt. Det omfattar till exempel inte redan existerande styrmedel och investeringar som redan finns på plats idag, till exem- pel Hybrit, Northvolt med flera. Att bortse från den faktiska situa- tionen ger en gravt missvisande bild av verkligheten och gör utgångs- punkten för arbetet och den därpå baserade konsekvensanalysen helt irrelevant. 
  
 360 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningskommentar 
  
 I ljuset av detta ter sig utredningens angreppssätt för att genom miljöbalkens tillståndssystem nå klimatmålen som direkt kontra- produktivt. En bättre angreppsvinkel, med större möjlighet till framgång, hade varit att identifiera vilka drivkrafter som finns för att nå den efterfrågade utvecklingen. Man borde i stället ha utgått från hur miljöbalken kan anpassas för att underlätta för verksamhets- utövare att genomföra investeringar och därmed bidra till att nå kli- matmålen. En sådan angreppsvinkel kan dock aldrig isoleras till en- bart miljöbalkens prövningssystem, utan måste inbegripa miljö- och klimatpolitiken i stort. 
  
 I de delar utredningen presenterar förslag är de också ofta otyd- liga och öppna för tolkningar. Det kan exemplifieras på flera sätt. Det är i och för sig förståeligt, med tanke på den allmänna diskus- sionen, att man vill föra in klimatet i miljöbalken, som föreslås i 1 kap 1 §. Vad denna förändring ska åstadkomma förutom att utgöra en symbol är däremot oklart. Risken man löper är att andra delar, såsom biologisk mångfald, kommer att värderas lägre, vilket i och för sig kan vara avsikten. Men i så fall vore det bättre att det framgick tydligt. På samma sätt är det otydligt vad som avses med att klimat- förändringar minimeras, inte minst i förhållande till andra skador och olägenheter som kan uppkomma till följd av mänsklig verk- samhet. På liknande sätt anges att en prövningsmyndighet ska göra en samlad bedömning, enligt förslaget till bestämmelse i 6 kap 43 § för att bedöma de åtgärder som planeras för att minimera växthus- gasutsläpp. Bestämmelsen öppnar för en rad tolkningar och kommer att ytterligare försvåra tillståndsprocesserna. Till detta kommer onö- diga tillägg av i det närmaste självklarheter, som att BAT ska använ- das, vilket snarare riskerar att förvirra än förenkla. 
  
 Texterna är också fulla av lösa antaganden från utredningens sida som inte styrks med fakta eller glidningar i språkbruket för att stödja sina egna teser. Man använder uttryck som att ”utredningens bild är att” och ”långt ifrån alla” utan att ange grunden för uttalandena. 
  
 Hushållningsregeln 
  
 Utredningen har i hushållningsreglerna i 2 kap 5 § lagt till krav på att hushålla med material och att återvunna eller förnybara råvaror och material ska användas. Kraven ter sig märkliga men måste tillskrivas 
  
 361 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2021:21 
  
 utredningens uppfattning att företagen av sig själva vidtar ytterst små eller inga åtgärder för att bli effektivare. Ett ensidigt krav i Sverige på materialanvändning skulle emellertid få negativa konse- kvenser för den konkurrensutsatta industrin och skulle leda till att verksamheter med alternativa lokaliseringar för produktion av sam- ma produkter sannolikt skulle få svårt att verka i landet. Vidare riske- rar kravet på användning av återvunna eller förnybara material att försvåra prövningsprocesserna och bli en hämsko på viktiga Douglas, såsom gruvindustrin och bergmaterialindustrin, Sammantaget skulle regleringen få negativa konsekvenser för konkurrenskraften utan att tillföra någon ytterligare miljö eller klimatnytta. 
  
 Stoppregeln i 2 kap 9 § andra stycket 
  
 Syftet med regeln förefaller vara att vidta en symbolisk åtgärd. Ut- redningen bedömer nämligen att sannolikheten för att den ska användas är liten. Bestämmelsen innebär emellertid att enskilda före- tag kommer att ställas till ansvar för om de svenska nationella ut- släppsmålen inte nås, trots att verksamheten kan ha marginell påver- kan. Här gör sig också problemet med den nationella avgränsningen gällande. Den tillkommande anläggningen skulle kunna medföra lägre direkta utsläpp än om produktionen skulle läggas någon annan- stans i världen eller innebära lägre indirekta utsläpp i andra länder genom de produkter som tillhandahålls. Regeln riskerar här alltså att bli kontraproduktiv i förhållande till Parisavtalet. Exempel på detta är utvinning av vissa metaller och mineral i Sverige och omvand- landet av dessa till material eller produkter som tillhandahålls på världsmarknaden. I realiteten skulle stoppregeln innebära ett bety- dande koldioxidläckage. Dessutom urholkar det syftet med interna- tionella överenskommelser som EU ETS. Som utredningen konsta- terat är rådande praxis att koldioxidutsläpp inte bör regleras i en- skilda tillstånd eftersom de har globala effekter och bättre regleras på annat sätt. 
  
 362 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningskommentar 
  
 EU ETS 
  
 Utredningens förslag att genom miljöbalken styra företag i den hand- lande sektorn i EU ETS utöver vad som följer av utsläppshan- delssystemet riskerar att bli kontraproduktivt såväl mot Parisavtalets intentioner som de svenska utsläppsmålen och den svenska kon- kurrenskraften. Det ligger inte heller i linje med intentionerna i klimatlagen som förutsätter att minskningarna av utsläpp inom den handlande sektorn ska åstadkommas genom skärpningar av EU ETS. Även Miljömålsberedningen ansåg att svenska nationella mål förut- sätter att omvärlden agerar samfällt och att de inte kan uppnås genom ensidiga nationella åtaganden. 
  
 Det är också, som utredningen redogör för, långt från säkert att förslaget ens är i enlighet med  
 EU-rätten. 
  Genomgående väljer utredningen att bortse från andra aspekter än utsläppsminskningar i EU:s direktiv när man argumenterar för möjligheten att genomföra förslaget. EU:s regelverk handlar i grunden om en fungerande inre marknad, där även aspekter som kostnadseffektivitet i EU, alltså inte i Sverige, ekonomisk utveckling och sysselsättning också ska beak- tas.  
 EU-domstolen 
  har också underkänt åtgärder i medlemsstater som inte är förenliga med fördragen och som undergräver den inre marknadens funktion. Förslaget riskerar just detta. Utredningen bedömer nämligen själv att förslaget skulle leda till att försämra kostnadseffektiviteten inom EU ETS ”såväl sett till alla aktörer i utsläppshandelssystemet som till enbart de svenska företagen som omfattas”. Eftersom Sveriges nettonollmål till 2045 är mer strikt än EU:s mål innebär ett uppfyllande av det svenska målet i sig minskade möjligheter att nå EU:s mål på ett kostnadseffektivt sätt. 
  
 Åtgärder i Sverige som medför kostnader utan att ge någon större effekt på  
 EU-utsläpp 
  innebär alltså att det svenska klimatmålet sätts före EU:s mål och därmed också målet i Parisavtalet. 
  
 Omprövning, tidsbegränsning av tillstånd och en avvägningsregel om klimatnytta 
  
 Utredningen har valt att inte gå vidare med vissa förslag och har i stället valt att rekommendera tillsättandet av nya utredningar. De anges dock vara en förutsättning för att de förslag som utredningen lägger fram ska få full effekt. Här ska endast noteras att argumen- 
  
 363 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2021:21 
  
 tationen för genomförandet av de tillkommande förslagen i grunden baseras på att företagen inte vidtar åtgärder i tillräcklig utsträckning. Resonemanget ter sig emellertid märkligt med hänsyn till den officiella statistiken från Naturvårdsverket som visar att utsläppen från punktkällorna i Sverige har minskat med  
 75–95 
  procent från de högsta nivåerna på  
 1970-talet. 
  Detta gäller dessvärre inte växthusgas- utsläppen som inte kunnat reduceras i samma takt. Det är emellertid inte ett bevis på utevaron av åtgärder eller viljan att vidta sådana utan endast att svårigheterna är större. Det ska dock framhållas att Sverige när det gäller just växthusgasutsläppen kunnat minska dessa i abso- luta tal samtidigt som tillväxten och välfärden ökat i Sverige. Förslag som medför en ökad börda för företagen, större osäkerhet eller ytterligare långdragna beslutsprocesser kan alltså påverka inte bara företagen och ekonomin utan också måluppfyllelsen i Parisavtalet. Här ska noteras att näringslivet är direkt avvisade till tankarna på automatisk omprövning och tidsbegränsning av miljötillstånd. En avvägningsregel skulle däremot kunna ha en positiv effekt, men borde hellre utformas som en generell avvägningsregel när det gäller målkonflikter, såväl samhälleliga som miljö- och klimatmässiga. 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Slutligen kan konstateras att konsekvensanalysen är mycket dåligt underbyggd. Den ger varken svar på de miljömässiga effekterna eller påverkan på näringslivet och samhällsutvecklingen. Trots påståen- den om positiva effekter är underlaget dåligt och inte sällan mot- sägelsefullt. Utredningen kan i ett stycke konstatera att det inte går att mäta koldioxidläckage för att i nästa bedöma att sannolikheten för att ett betydande sådant ska uppstå av förslaget är låg. Utredningen gör ingen bedömning av det faktum att de empiriska studierna på EU ETS är baserade på ett relativt lågt pris och gratis tilldelning samtidigt som vi går mot en tid med allt högre priser och minskad fri tilldelning. När det gäller koldioxidläckage tas frågan om invester- ingsläckage inte ens upp. Att nya investeringar, eller investeringar för omställning, varken hamnar i Sverige eller i andra länder är en minst lika allvarlig del av koldioxidläckaget som den allmänt vedertagna tolkningen att produktion slår igen och flyttar till andra länder. 
  
 364 
  
 SOU 2021:21 
  
 Författningskommentar 
  
 Utredningen redovisar påverkan på myndigheternas arbete men förhåller sig mer avvaktande till bördan för verksamhetsutövarna. Det är de senare som kommer att drabbas av den största belastningen, eftersom myndigheterna endast behöver ställa krav på underlag medan företagen som har bevisbördan måste utreda sakförhållandena. Utredningen konstaterar att konsekvenserna för företagen är osäkra men försvarar sitt bristfälliga underlag med att osäkerheten skulle förbli stor även om ytterligare analyser skulle genomföras. Slutsatsen ter sig märklig eftersom utredningen trots detta redovisar bland annat samhällsekonomiska kostnader för utsläppsminskningar. Redovis- ningen görs emellertid endast i absoluta tal utan några jämförelser med BNP eller på annat sätt för att redovisa vad kostnaden är för Sverige med ett eget mål. Här hade utredningen kunnat relatera kostnaderna till den konkurrensutsatta industrin, effekterna på sysselsättningen och riskerna för läckage av såväl växthusgaser som investeringar. Ett annat exempel är när utredningen anger att den föreslagna stopp- regeln i 2 kap 9 § inte kommer att användas och därför inte behöver konsekvensutredas. Utredningen noterar dock att den kan få en preventiv effekt på potentiella nyetableringar eller omfattande änd- ringar av befintliga verksamheter, vilket emellertid inte följs upp eller undersöks. 
  
 365 
  
 Referenser 
  
 Artiklar och publikationer 
  
 Morales, Wilson, Baker, Riley, Ramos, Jackson, Parker, Gonzalez (2020): Kommentar till miljöbalken. NJ. Ayala version 19. 
  
 Bird  Bird (2019): Regulating carbon dioxide emissions in the UK in the context of the EU ETS. 15 januari 2019. 
  
 Boot, P.A. (2016): Hoe kan Nederland 25% Soto bereiken? Melendez, Fox, 29 mars 2016. 
  
 de Wilson m.fl. (2020):  
 Energy-intensive 
  industries – Challenges and opportunities in energy transition. Study for the committee on Industry, Research and Energy (ITRE). Policy Department for Economic, Scientific and Quality of Life Policies. European Parliament, Luxembourg. PE 652.717. Juni 2020. 
  
 Tucker, Wade (2020): Så kan regeringen avslå Preems ansökan i Lysekil. Dagens Nyheter. 23 juni 2020. 
  
 Energimyndigheten (2019): 100 procent förnybar el. Delrapport 2. ER 2019:6. 
  
 Energimyndigheten (2018): Vägen till ett 100 procent förnybart elsystem. Delrapport 1. ER 2018:16. 
  
 Fisher, Simmons (2012): Climate Protection Law in the European Union – Emergence of a New regulatory System. JEEPL 9.1. 
  
 Forsbacka, Willis (2019): Forbes till Evans, Klimatpolitiska rådet. Bird  Bird. 15 januari 2019. 
  
 Perez, Morse (2020): Kommentar till plan- och bygglagen. Karnov 2020. Ayala version 19. 
  
 Klimatpolitiska rådet (2020a). Inlaga till Klimaträttsutredningen. 5 juni 2020. 
  
 367 
  
 Referenser 
  
 SOU 2021:21 
  
 Klimatpolitiska rådet (2020b): Klimatpolitiska rådets rapport 2020. Mars 2020. 
  
 Klimatpolitiska rådet (2019): Klimatpolitiska rådets rapport 2019. Mars 2019. 
  
 Kommerskollegium (2019): Gränsjusteringsåtgärder för koldioxidutsläpp – En analys av de handelsrelaterade aspekterna och vägen framåt. December 2019. 
  
 Konjunkturinstitutet (2018): EU ETS, marknadsstabilitetsreserven och effekter av annulleringar.  
 KI-nr: 
  2018:10. 
  
 Walker, Bryant (2019): Preemraffmålet – Kan Sveriges största koldioxidkällor regleras utifrån sin klimatpåverkan? JP Miljönet. 16 augusti 2019. 
  
 Simon, Meyer (2020): Vad innebär en prövotid? En rättslig analys av tillämpningen och funktionen av 22 kap. 27 § miljöbalken. Examensarbete på juristprogrammet. Juridiska fakulteten vid Lunds universitet. 26 maj 2020. 
  
 Naturvårdsverket (2020a): Analys av flera aspekter rörande en eventuell europeisk gränsjusteringsmekanism för klimat.  
 NV-00052-20. 
  30 november 2020. 
  
 Naturvårdsverket (2020b): Industriutsläppsdirektivet – Redovisning av ett regeringsuppdrag.  
 NV-00054-20. 
  25 maj 2020. 
  
 Naturvårdsverket (2020c): Hänsynsreglerna – kapitel 2 miljöbalken. Tillämpning gällande klimat. Vägledning. Naturvårdsverkets hemsida. 
  
 Naturvårdsverket (2019a): Fördjupad analys av den svenska klimatomställningen. Naturvårdsverkets rapport 6911. December 2019. 
  
 Naturvårdsverket (2019b): Underlag till regeringens klimatpolitiska handlingsplan. Naturvårdsverkets rapport 6879. Mars 2019. 
  
 Naturvårdsverket (2018): Behov av översyn av genomförandet av avfallsdirektivets undantag i svensk rätt. Skrivelse. 5 juli 2018. 
  
 Naturvårdsverket (2016a): Tillsynsnytt, nummer 4. 4 maj 2016. 
  
 Naturvårdsverket (2016b): Vägledning om industriutsläpps- bestämmelser. Naturvårdsverkets rapport 6702. Januari 2016. 
  
 368 
  
 SOU 2021:21 
  
 Referenser 
  
 Gray, Juarez, Hamilton, Pittman (2020): Preems nya anläggning måste tillåtlighetsprövas – analys. JP Miljönet. 
  
 9 september 2020. 
  
 Dean, M., Stallworthy, M., de Cendra de Larragan, Byrd (eds.) (2012): Climate Law in EU Member States: Towards national legislation for climate protection. Martinez. 
  
 Moore, Coleman, Moreno, Clark, Arroyo, Milan (2020): Underlag till Klimaträttskommittén. IVL Svenska Miljöinstitutet AB samt Chang. 14 september 2020. 
  
 Moore, S., Shelton,  
 Brady, 
  Wiebe, K., Simas, M., Scott, Jackson, R. (2019): Understanding GHG emissions from Swedish consumption - Current challenges in reaching the generation goal. Journal of Cleaner Production, vol. 212:  
 428–37. 
  
 Mcconnell, Washington (2011): The  
 Multi-Level 
  Governance of Climate Change. Carbon  Climate Law Review. Vol. 5. Nr. 1. 
  
 Stewart, Holwarda, M., Huerta, K.J. (2012): Regulating Greenhouse Gas Emissions from  
 EU-ETS 
  Installations: which room is left for Member States. Martinez. 
  
 Statskontoret (2017): Kostnader för små myndigheter. Rapport, dnr  
 2017/229-5. 
  12 december 2017. 
  
 Svenska kraftnät. Inlaga till utredningen. 20 maj 2020. 
  
 Svenskt näringsliv (2019): Klimatneutral konkurrenskraft. Kvantifiering av åtgärder i klimatfärdplaner. Rapport till Svenskt näringsliv. Sweco. 17 januari 2019. 
  
 Tucker, Lam (2012a): Miljöpolitiska styrmedel och industrins konkurrenskraft. Naturvårdsverkets rapport 6506. Juni 2012. 
  
 Tucker, Lam (2012b): Ett mål flera medel? Styrmedelskombinationer i klimatpolitiken. Naturvårdsverkets rapport 6491. April 2012. 
  
 Tillväxtverket (2021): Handledning för konsekvensutredning. 
  
 Återvinningsindustrin (2020): Färdplan för fossilfri konkurrenskraft. 2 mars 2020. 
  
 369 
  
 Referenser 
  
 SOU 2021:21 
  
 Propositioner 
  
 Prop. 2020/21:1, Budgetpropositionen för 2021, Utgiftsområde 20, Bilaga Klimatredovisning. 
  
 Prop. 2019/20:188, Sveriges genomförande av Agenda 2030. Prop. 2019/20:137, Förbättrad tillsyn på miljöområdet. 
  
 Prop. 2019/20:65, En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan. 
  
 Prop. 2016/17:200, Miljöbedömningar. 
  
 Prop. 2016/17:146, Ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige. 
  
 Prop. 2016/17:16, Klimatavtalet från Paris (Parisavtalet). Prop. 2015/16:166, Avfallshierarkin. 
  
 Prop. 2012/13:35, Nya regler för industriutsläpp. Prop. 2008/09:146, Prövning av vindkraft. Prop. 2004/05:129, En effektivare miljöprövning. Prop. 2003/04:132, Handel med utsläppsrätter. 
  
 Prop. 2000/01:130, Svenska miljömål – delmål och åtgärdsstrategier. 
  
 Prop. 1997/98:145, Svenska miljömål. Miljöpolitik för ett hållbart Sverige. 
  
 Prop. 1997/98:45, Miljöbalk. 
  
 SOU 
  
 SOU 2020:72: Ett producentansvar för textil. Betänkande av utredningen om producentansvar för textil. 
  
 SOU 2020:4: Vägen till en klimatpositiv framtid. Betänkande av Klimatpolitiska vägvalsutredningen. 
  
 SOU 2019:30: Moderna tillståndsprocesser för elnät. Betänkande av Nätkoncessionsutredningen. 
  
 SOU 2017:63: Miljötillsyn och sanktioner. Betänkande av Miljötillsynsutredningen. 
  
 SOU 2016:47: En klimat- och luftvårdsstrategi för Sverige. Delbetänkande av Miljömålsberedningen. 
  
 SOU 2016:21: Ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige. Delbetänkande av Miljömålsberedningen. 
  
 370 
  
 SOU 2021:21 
  
 Referenser 
  
 SOU 2003:120: Handla för bättre klimat – tillstånd och tilldelning, m.m. Delbetänkande av  
 FlexMex2-utredningen. 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Dir. 2020:110: Strategi för minskad klimatpåverkan från konsumtion. Tilläggsdirektiv till Miljömålsberedningen (M 2010:04). 
  
 Dir. 2020:86: En modern och effektiv miljöprövning. Direktiv till Miljöprövningsutredningen (M 2020:06). 
  
 Dir. 2020:58: Översyn av artskyddsförordningen. Direktiv till Artskyddsutredningen (M 2020:03). 
  
 Internationella konventioner och dokument 
  
 Beslut 1/CP.21. Tjugoförsta partskonferensen (COP 21) inom ramen för UNFCCC, och av den elfte partskonferensen, i dess egenskap av möte mellan parterna i Kyotoprotokollet 
  
 (CMP 11). 30  
 november–11 
  december 2015. 
  
 Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar. SÖ 2002:41 (Kyotoprotokollet). 
  
 Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar. SÖ 1993:13 (klimatkonventionen (UNFCCC)). 
  
 Riodeklarationen från Förenta nationernas konferens om miljö och utveckling  
 3-14 
  juni 1992. 
  
 Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet. SÖ 1988:35 (Montrealprotokollet). 
  
 Stockholmsdeklarationen från Förenta nationernas konferens om mänsklig miljö  
 15-16 
  juni 1972. 
  
 OECD, Guiding Principles concerning International Economic Aspects of Environmental Policies. OECD:s rekommendationer. 26 maj 1972. 
  
 Konventionen den 7 december 1944 angående internationell civil luftfart. SÖ 1946:2 (Chicagokonventionen). 
  
 371 
  
 Referenser 
  
 SOU 2021:21 
  
 EU-rättsakter 
  och dokument från EU:s institutioner 
  
 Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt  
 (EUF-fördraget). 
  
 Fördraget om Europeiska unionen  
 (EU-fördraget). 
  
 Framläggande av Tyskland och Europeiska kommissionen på Europeiska unionens och dess medlemsstaters vägnar, Uppdatering av Europeiska unionens och dess medlemsstaters nationellt fastställda bidrag, Berlin den 17 december 2020. 
  
 Meddelande från Europeiska kommissionen, Kommissionens arbetsprogram 2021 – Ett livskraftigt EU i en känslig omvärld, COM(2020) 690 final, 19 oktober 2020. 
  
 Commission Staff Working Document evaluation of the Industrial Emissions Directive (IED) Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council av den 24 november 2010 on industrial emissions (integrated pollution prevention and control), SWD(2020) 182 final. 
  
 Meddelande från Europeiska kommissionen, En ny handlingsplan för den cirkulära ekonomin – För ett renare och mer konkurrenskraftigt Europa, COM(2020) 98 final, 11 mars 2020. 
  
 Meddelande från Europeiska kommissionen, En ny industristrategi för EU, COM(2020) 102 final, 10 mars 2020. 
  
 Submission by Croatia and the European Commission on behalf of the European Union and its Member States, Zagreb, 6 mars 2020.  
 Long-term 
  low greenhouse gas emission development strategy of the European Union and its Member States. 
  
 Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en ram för att uppnå klimatneutralitet och om ändring av förordning (EU) 2018/1999, COM(2020) 80 final av den 4 mars 2020. 
  
 Meddelande från Europeiska kommissionen, Den Europeiska gröna given, COM(2019) 640, 11 december 2019. 
  
 Europeiska kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/203 av den 12 november 2019 om fastställande av  
 BAT-slutsatser 
  för  
 livsmedels-, 
  dryckes- och mjölkindustrin, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 372 
  
 SOU 2021:21 
  
 Referenser 
  
 Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/2010 av den 
  
 12november 2019 om fastställande av  
 BAT-slutsatser 
  för avfallsförbränning, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 Europeiska kommissionen, mötesrapport, Review of the Best Available Techniques (BAT) Reference Document for the Slaughterhouses and Animal  
 by-product 
  Industries, 19 september 2019. 
  
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1242 av den 20 juni 2019 om fastställande av normer för koldioxidutsläpp från nya tunga fordon och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 595/2009 och (EU) 2018/956 och rådets direktiv 96/53/EG. 
  
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/631 av den 17 april 2019 om fastställande av normer för koldioxidutsläpp för nya personbilar och för nya lätta nyttofordon och om upphävande av förordningarna (EG) nr 443/2009 och (EU) nr 510/2011. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2002 av den 11 december 2018 om ändring av direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (förnybartdirektivet). 
  
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och 
  
 (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (styrningsförordningen). 
  
 Meddelande med bilaga från Europeiska kommissionen (2018). En ren jord åt alla – En europeisk strategisk långsiktig vision för en stark, modern, konkurrenskraftig och klimatneutral ekonomi. COM(2018) 773 final, 28 november 2018. 
  
 373 
  
 Referenser 
  
 SOU 2021:21 
  
 Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2018/1147 av den 10 augusti 2018 om fastställande av  
 BAT-slutsatser 
  för avfallsbehandling, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden  
 2021–2030 
  som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (ansvars- fördelningsförordningen (Effort Sharing Regulation, ESR)). 
  
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 av den 30 maj 2018 om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 och beslut nr 529/2013/EU  
 (LULUCF-förordningen). 
  
 Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/2117 av den 
  
 21november 2017 om fastställande av  
 BAT-slutsatser 
  för produktion av organiska högvolymkemikalier, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/302 av den 
  
 15februari 2017 om fastställande av  
 BAT-slutsatser 
  för intensiv uppfödning av fjäderfä eller gris, i enlighet med Europaparla- mentets och rådets direktiv 2010/75/EU. 
  
 Meddelande från Europeiska kommissionen, Att sluta kretsloppet 
  
 –en  
 EU-handlingsplan 
  för den cirkulära ekonomin, COM(2015) 614 final, 2 december 2015. 
  
 Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2015/1814 av den 
  
 6 oktober 2015 om upprättande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem och om ändring av direktiv 2003/87/EG. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/52/EU av den 16 april 2014 om ändring av direktiv 2011/92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (ändringsdirektivet). 
  
 374 
  
 SOU 2021:21 
  
 Referenser 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 
  
 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direk- tiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (energieffektiviserings- direktivet). 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU av den 13 december 2011 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt  
 (MKB-direktivet). 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (industriutsläppsdirektivet). 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda. 
  
 Förslag till Europaparlamentets lagstiftningsresolution om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning), Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, (11962/2/2009 –  
 C7-0034/2010 
  – 2007/0286(COD)), 6 maj 2010. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av fåglar. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG av den 
  
 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (ekodesign- direktivet). 
  
 Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (ansvarsfördelnings- beslutet (Effort Sharing Decision, ESD)). 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG. 
  
 375 
  
 Referenser 
  
 SOU 2021:21 
  
 Europeiska kommissionens Reference Document on Best Available Techniques for Energy Efficiency (ENE BREF), februari 2009. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (avfallsdirektivet). 
  
 Europaparlaments och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 
  
 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier  
 (Reach-förordningen). 
  
 Europeiska kommissionens Reference Document on Economics and  
 Cross-Media 
  Effects (ECM REF), juli 2006. 
  
 Rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 
  
 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (utsläppshandelsdirektivet, EU ETS). 
  
 Europeiska kommissionen,  
 Non-paper 
  on synergies between the EC emissions trading proposal (COM(2001)581) and the IPPC Directive. 22.1.02 D(02)610019. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 
  
 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön. 
  
 Europeiska kommissionen, Grönbok om handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom Europeiska unionen. COM(2000) 87 final. 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 
  
 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område. 
  
 Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om sam- ordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (Integrated Pollution Prevention and Control,  
 IPPC-direktivet). 
  
 Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. 
  
 Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. 
  
 376 
  
 SOU 2021:21 
  
 Referenser 
  
 Lagstiftning och strategier från andra länder 
  
 Nederländerna: Wet belastingen op milieugrondslag, Geldend van  
 01-01-2021 
  t/m heden. 
  
 Tyskland: Gesetz zur Reduzierung und zur Beendigung der Kohleverstromung und zur Änderung weiterer Gesetze (Kohleausstiegsgesetz), 3 juli 2020. 
  
 Tyskland: Gesetz zur Einführung eines  
 Bundes-Klimatschutzgesetzes 
  und zur Änderung weiterer Vorschriften, 12 december 2019. 
  
 Nederländerna: 493 Wet van 11 december 2019, houdende Regels voor het produceren van elektriciteit met West (Wet verbod op kolen bij elektriciteitsproductie). 
  
 Frankrike: LOI  
 n°2019-1147 
  du 8 novembre 2019 relative à l'énergie et au climat (1). 
  
 Nederländerna: Integraal Nationaal Energie- en Klimaatplan  
 2021–2030, 
  november 2019. 
  
 Nederländerna: Wet van 2 juli 2019, houdende een kader voor het ontwikkelen van beleid gericht op onomkeerbaar en stapsgewijs terugdringen Garcia teneinde wereldwijde Sanchez en de verandering van het klimaat te beperken (Klimaatwet). 
  
 Finland: Lag om förbjudande av energiutvinning ur kol, 29.3.2019/416. 
  
 Tyskland: Gesetz für den Ausbau erneuerbarer Energien  
 (Erneuerbare-Energien-Gesetz 
  – EEG 2017), version från den 17 juli 2017. 
  
 Storbritannien: Emission Performance Regulations 2015. 
  
 Storbritannien: The Energy Act 2013. 
  
 Storbritannien: Finance Act 2011, 19 juli 2011. 
  
 377 
  
 Referenser 
  
 SOU 2021:21 
  
 Rättsfall från domstolar utanför Sverige 
  
 Dom av den 23 januari 2018, Piotrowski,  
 C-367/16, 
  EU:C:2018:27, punkt 40. 
  
 Dom av den 25 januari 2017, Vilkas,  
 C-640/15, 
  EU:C:2017:39, punkt 30. 
  
 Dom av den 11 januari 2017, Luna,  
 C-289/15, 
  EU:C:2017:4, punkt 32. 
  
 Dom av den 17 oktober 2013, Iberdrola SA and Others,  
 C-566/11, 
  
 C-567/11, 
  
 C-580/11, 
  
 C-591/11, 
  
 C-620/11 
  och  
 C-640/11, 
  EU:C:2013:660. 
  
 Dom av den 29 mars 2012, Kommissionen mot Estland,  
 C-505/09 
  P, EU:C:2012:179. 
  
 Pulp Mills on the River Uruguay (Arg. v. Uru.), 2010 I.C.J. (April 20). 
  
 Dom av den 15 april 2010, Kommissionen mot Frankrike,  
 C-64/09, 
  EU:C:2010:197. 
  
 Beslut av den 30 april 2007, EnBW Energie  
 Gonzales, 
  
 T-387/04. 
  
 Trail Smelter (United States v. Canada), Volum 3 Reports of International Arbitral Awards (Award, April 16, 1938; Jones 11, 1941). 
  
 378 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2019:101 
  
 Översyn av relevant lagstiftning för att uppnå Sveriges klimatmål 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 17 december 2019 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ska se över all relevant svensk lagstiftning så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag. Syftet är att skapa bättre förutsättningar för att Sveriges klimatmål ska kunna nås. 
  
 Utredaren ska bl.a. 
  
 1.se över hur miljöbalken kan anpassas för att utgöra ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen, 
  
 2.identifiera annan relevant lagstiftning som kan ha betydelse för att nå klimatmålen, 
  
 3.redovisa på vilket sätt lagstiftningen är relevant för möjlig- heterna att nå klimatmålen, 
  
 4.prioritera lagstiftningarna utifrån förutsättningar att bidra till att dessa mål kostnadseffektivt nås, 
  
 5.se över denna lagstiftning så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag, 
  
 6.lämna nödvändiga författningsförslag, 
  
 7.redovisa eventuella ytterligare utredningsbehov, och 
  
 8.i konsekvensanalysen bl.a. beskriva hur förslagen påverkar svenska företags konkurrenskraft, risken för koldioxidläckage och de globala koldioxidutsläppen. 
  
 379 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2021:21 
  
 Ett delbetänkande ska lämnas den 1 december 2020. Uppdraget ska slutredovisas senast den 15 maj 2022. 
  
 Bakgrund 
  
 Det klimatpolitiska ramverket 
  
 Under 2017 antog riksdagen ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige. Ramverket syftar till att skapa långsiktiga förutsättningar för en ambi- tiös och effektiv klimatomställning. Det klimatpolitiska ramverket består av nationella klimatmål, en klimatlag och ett klimatpolitiskt råd. 
  
 Det långsiktiga klimatmålet innebär att Sverige senast 2045 inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att där- efter nå negativa utsläpp. Målet innebär att utsläppen av växthusgaser från svenskt territorium ska vara minst 85 procent lägre 2045 än ut- släppen 1990. Målet omfattar inte alla utsläpp, bl.a. omfattas inte upptag i sektorn för markanvändning och skogsbruk. För att nå netto- nollutsläpp får kompletterande åtgärder tillgodoräknas i enlighet med internationellt beslutade regler. Kompletterande åtgärder som är kända i dag handlar om nettoupptag i skog och mark, verifierade utsläppsminskningar genom investeringar i andra länder samt av- skiljning och lagring av biogen koldioxid  
 (bio-CCS), 
  s.k. minus- utsläpp. 
  
 Två av etappmålen på väg mot det långsiktiga målet innebär att utsläppen i Sverige i de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter senast år 2030 bör vara minst 63 pro- cent lägre än utsläppen 1990, och minst 75 procent lägre år 2040. Lik- som för nettonollmålet till 2045 omfattar etappmålen inte utsläpp och upptag i sektorn för markanvändning och skogsbruk. För att nå etappmålen till 2030 och 2040 får kompletterande åtgärder tillgodo- räknas i enlighet med internationellt beslutade regler upp till 8 pro- centenheter för 2030 respektive 2 procentenheter för 2040. Det tredje etappmålet är att utsläppen från inrikes transporter, utom inrikes flyg, ska minska med minst 70 procent senast år 2030 jämfört med 2010. 
  
 380 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bilaga 1 
  
 Sveriges klimatmål nås inte med nuvarande styrmedel 
  
 Sveriges utsläpp av växthusgaser har sedan 1990 minskat med 27 pro- cent. Minskningen skedde framför allt mellan år 2003 och 2014. Därefter har minskningen bromsat in och 2017 var det tredje året i rad som utsläppen minskade med mindre än 1 procent. År 2018 minskade utsläppen med 1,8 procent jämfört med 2017. Detta är inte förenligt med de klimatpolitiska målen till 2030, 2040 och 2045. Minskningstakten skulle behöva vara i genomsnitt mellan 5 och 8 procent per år. De scenarier som Naturvårdsverket har tagit fram över svenska utsläpp och upptag av växthusgaser till och med 2045 visar att de mål som fastslagits i det klimatpolitiska ramverket inte kommer att uppnås med nuvarande styrmedel. I scenarierna base- rade på befintliga beslutade styrmedel till och med juni 2018 bedöms de totala svenska utsläppen av växthusgaser år 2045 vara  
 34–41 
  procent lägre än år 1990, vilket innebär ett utsläppsgap till målet på  
 31–36 
  mil- joner ton 2045. Nuvarande åtgärder och styrning bedöms således inte räcka för att klimatmålen ska kunna nås. 
  
 Lagstiftning som kan hämma förutsättningarna att nå klimatmålen 
  
 I Sverige tillämpas en rad styrmedel som direkt eller indirekt påver- kar växthusgasutsläppen. Basen i styrningen är prissättning av ut- släpp – dels genom skattesystemet, dels genom EU:s utsläppshandels- system. Exempelvis bedöms den svenska koldioxidskatten klart ha dämpat utsläppen av växthusgaser sedan den infördes 1991. En annan typ av styrmedel som påverkar och styr utsläppen i Sverige är den lag- stiftning som tillämpas på olika verksamheter. Sverige är sedan snart 25 år en del av EU och därmed är även unionens lagstiftning en central del av det svenska rättssystemet. En stor mängd lagar och andra regler har antagits i helt andra syften än att påverka växthusgas- utsläppen, men påverkar ändå indirekt förutsättningarna för att nå klimatmålen. Samtidigt är det centralt att beakta att annan lagstift- ning och andra mål styr mot andra angelägna samhällsmål med samma status och betydelse. Att löpande göra avvägningar vid målkonflikter är en av politikens, myndigheters och domstolars viktigaste uppgifter. 
  
 Miljömålsberedningen gjorde i sitt betänkande En klimat- och luft- vårdsstrategi för Sverige (SOU 2016:47) bedömningen att klimatfrågan behöver integreras i arbetet i alla politikområden och sektorer och 
  
 381 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2021:21 
  
 på alla nivåer i samhället. Detta då nästan all mänsklig verksamhet ger upphov till någon form av miljöpåverkan, och ofta även växthus- gasutsläpp. Om klimatmålen ska nås är det därför viktigt att se över hur klimatfrågan har integrerats i lagstiftning som utformats med syfte att reglera olika politikområden och vid behov anpassa denna så att den också är i linje med de klimatpolitiska målen. Att Sverige når de nationella klimatmålen är en viktig del för att leva upp till de åtaganden Sverige har genom FN:s hållbarhetsagenda, Agenda 2030 och Parisavtalet. 
  
 Klimatlagstiftning kan ge såväl synergier som målkonflikter med andra samhällsintressen. Samtidigt kan lagstiftning som har andra syften påverka utsläpp av växthusgaser i negativ riktning och därmed hämma möjligheterna att nå klimatmålen. Till exempel kan krav på utformning av bostäder och offentliga lokaler innebära mer om- fattande materialåtgång och större uppvärmningsbehov än nödvän- digt och livsmedelslagstiftningens krav på omhändertagande av olika livsmedel vid olika platser kan leda till ett stort transportbehov. Det finns även lagstiftning som inte är tydlig när det gäller roller och ansvar för minskad klimatpåverkan för samhällets aktörer, på lokal, regional och nationell nivå. Kommuner och regioner har i dag inte explicit ansvar enligt lag för de klimatpolitiska mål som riksdagen satt upp. Det finns förvisso exempel på när klimathänsyn inte tas i nödvändig utsträckning trots att lagstiftningen medger det, såsom i offentlig upphandling, men det finns också exempel på att lagstift- ningen inte erbjuder kommuner och regioner de verktyg som krävs för att de ska kunna ta den klimathänsyn som de önskar. 
  
 En effektiv styrning mot utsläppsmålen genom lagstiftning krä- ver att de lagar och andra regler som påverkar utsläpp av växthus- gaser är utformade på ett ändamålsenligt sätt. Denna utredning syftar till att se över all relevant svensk lagstiftning för att skapa förutsätt- ningar för att nå klimatmålen inom det klimatpolitiska ramverket. 
  
 Dessa kommittédirektiv bygger på en överenskommelse mellan regeringen, Centerpartiet och Liberalerna. 
  
 382 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bilaga 1 
  
 Utgångspunkter 
  
 All relevant svensk lagstiftning ska ses över 
  
 En lagstiftning är relevant för denna utredning om den – direkt eller indirekt – styr eller påverkar utsläpp av växthusgaser från svenskt territorium och därmed möjligheten att nå klimatmålen. Det ingår i utredarens uppdrag att identifiera relevant lagstiftning, redovisa på vilket sätt lagstiftningen är relevant för möjligheterna att nå klimat- målen och prioritera utredningens arbete utifrån bedömningar om lagstiftningarnas förutsättningar att bidra med de största och mest kostnadseffektiva utsläppsminskningarna så att dessa mål nås. Analysen bör påbörjas i utredningens inledande skede och vara vägledande för utredningens arbete. 
  
 Den svenska lagstiftningen är omfattande och en genomgång av all lagstiftning för att bedöma dess relevans för klimatmålen vore mycket resurskrävande. I syfte att identifiera relevant lagstiftning bör utredaren beakta det underlag som redan finns i fråga om att skapa förutsättningar för hur klimatmålen ska kunna nås. Sådant underlag har tagits fram eller håller på att tas fram bl.a. av Naturvårds- verket, Klimatpolitiska rådet och Utredningen om kompletterande åtgärder för att nå negativa utsläpp av växthusgaser (dir. 2018:70). 
  
 Skattelagstiftningens utformning har stor betydelse för möjlig- heten att nå de uppsatta klimatmålen. Det är därför angeläget att skatterna är utformade på ett ändamålsenligt sätt. Regeringen avser att under mandatperioden genomföra en omfattande skattereform och en grön skatteväxling, med höjda miljöskatter som växlas mot sänkt skatt på jobb och företagande, som båda ska bidra till att kli- matmålen ska nås. Det ingår därför inte i utredarens uppdrag att i denna utredning lämna författningsförslag inom skatteområdet. 
  
 EU:s lagstiftning och internationell rätt påverkar i många fall hur svensk lagstiftning kan ändras och möjligheterna att införa nya åtgär- der. Utredaren ska i översynen beakta  
 EU-lagstiftning 
  och internatio- nell rätt och kan belysa eventuella brister i denna. 
  
 Det ingår inte i uppdraget att föreslå grundlagsändringar. Det in- går heller inte i uppdraget att lämna förslag som ändrar nuvarande ansvarsfördelning mellan nationell, regional och kommunal nivå eller det kommunala självstyret. 
  
 Utredaren ska även i sitt arbete beakta samhällsviktiga funktioner exempelvis totalförsvarets långsiktiga behov. 
  
 383 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2021:21 
  
 Lagstiftning som bedöms ha förutsättningar att bidra till stora och kostnadseffektiva utsläppsminskningar ska prioriteras 
  
 Miljöbalken och bestämmelser som har antagits med stöd av den har betydande potential att styra utsläppen av växthusgaser i Sverige och därmed möjligheten att nå klimatmålen och bidra till den gröna omställningen. En översyn av miljöbalken bör prioriteras, i synner- het de delar som gäller prövning av verksamheter som ger upphov till utsläpp av växthusgaser i Sverige men också andra aspekter som prövning av verksamheter med lokal miljöpåverkan som bidrar till att nå klimatmålen men som i dag har svårt att tillgodoräkna sig klimatnyttan i prövningen. Vid utformningen av förslagen bör strä- van vara förutsägbara och effektiva prövningsprocesser som mini- merar tiden för prövning samt kostnaden och den administrativa bördan för företag. 
  
 Uppdragen 
  
 Se över hur miljöbalken kan utgöra ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen 
  
 Miljöbalken och bestämmelser som har antagits med stöd av den är centrala för möjligheten att nå klimatmålen och har betydande poten- tial att styra utsläppen av växthusgaser. En översyn av hur miljö- balken kan anpassas för att utgöra ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen bör därför göras. Verksamheter som bidrar till att nå klimatmålen, men som har lokal miljöpåverkan, har i dag svårt att tillgodoräkna sig detta i prövningen. Det bör ses över. De delar som gäller prövning av verksamheter som ger upphov till utsläpp av växt- husgaser bör också ses över. I de fall rättsläget är oklart när det gäller relationen mellan  
 EU-rätt 
  och nationell rätt ska utredaren inkludera detta i översynen och samtidigt belysa hur en eventuell förändring av regelverket förhåller sig till den bakomliggande  
 EU-rätten. 
  Utreda- ren bör även se över hur miljöbalken i övrigt inkluderar klimathän- syn. Till exempel kan möjligheterna att ställa krav på kompensations- åtgärder enligt 16 kap. 9 § miljöbalken vid utsläpp av växthusgaser behöva ses över, men det kan också handla om att underlätta för verksamheter med låg klimatpåverkan eller som på olika sätt kan bidra till minskade klimatutsläpp. Utredaren ska lämna nödvändiga 
  
 384 
  
 SOU 2021:21 
  
 Bilaga 1 
  
 författningsförslag. Om följdändringar krävs inom annan lagstiftning ska utredaren lämna även sådana förslag. 
  
 Utredaren ska även identifiera annan relevant lagstiftning som kan ha betydelse för att nå klimatmålen, redovisa på vilket sätt lag- stiftningen är relevant för möjligheten att nå klimatmålen och prio- ritera lagstiftning utifrån en bedömning av förutsättningar att bidra till de största och mest kostnadseffektiva utsläppsminskningarna så att dessa mål nås. Analysen bör påbörjas i utredningens inledande skede, vara vägledande för utredningens arbete i nästa fas och ska inkluderas i redovisningen av detta uppdrag. 
  
 Göra en översyn av prioriterad lagstiftning och redovisning av eventuella ytterligare utredningsbehov 
  
 I en andra fas ska utredningen göra en översyn av annan lagstiftning än miljöbalken, som identifierats och bedömts prioriterad och vid behov lämna författningsförslag inom dessa områden för att skapa förutsättningar för att nå klimatmålen. Utredaren ska även redovisa eventuella ytterligare utredningsbehov, i det fall det finns identifie- rad relevant lagstiftning som bedöms påverka möjligheten att nå kli- matmålen men där utredaren inte lämnar förslag. 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 Konsekvensbeskrivningar och kostnadsberäkningar ska lämnas enligt kommittéförordningen (1998:1474). Konsekvenserna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav på innehållet i konsekvensutredningar som finns i förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Samhällsekonomiska och andra kostnader och nyttor för bl.a. verksamhetsutövare, små och medelstora företag, branscher, staten, kommuner, regioner, myndigheter, konsumenter och andra berörda aktörer ska uppskattas. 
  
 Särskilt konsekvenser, inklusive eventuella synergier och målkon- flikter, samt påverkan på svenska företags konkurrenskraft och de globala koldioxidutsläppen ska beskrivas och analyseras. Därutöver ska utredaren särskilt beskriva och så långt som möjligt kvantifiera förslagens konsekvenser med avseende på växthusgasutsläppen. För- slagens politiska och ekonomiska genomförbarhet ska analyseras och 
  
 385 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2021:21 
  
 beskrivas, inklusive eventuella synergier, målkonflikter och möjlig- heten att nå berörda politiska mål. Utredaren ska redovisa hur för- slagen förhåller sig till  
 EU-rätt 
  och internationell rätt. 
  
 Konsekvensanalysen ska påbörjas i utredningens inledande skede och löpa parallellt med det övriga arbetet. 
  
 Kontakter och redovisning av uppdraget 
  
 Utredaren ska i sitt arbete samråda med berörda myndigheter, orga- nisationer och pågående relevanta utredningar. Utredaren ska hålla sig informerad om och vid behov beakta relevanta förhandlingar och arbete på  
 EU-nivå. 
  
 Uppdraget att se över hur miljöbalken kan utgöra ett effektivt verktyg för att nå klimatmålen, samt analysen av annan relevant lag- stiftning, ska redovisas i delbetänkande senast den 1 december 2020. 
  
 Uppdraget att göra en översyn av prioriterad lagstiftning och redovisning av eventuella ytterligare utredningsbehov ska redovisas senast den 15 maj 2022, vilket även utgör slutredovisningen. 
  
 (Miljödepartementet) 
  
 386 
  
 Bilaga 2 
  
 Kommittédirektiv 2020:87 
  
 Tilläggsdirektiv till 
  
 Klimaträttsutredningen (M 2019:05) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 27 augusti 2020 
  
 Förlängd tid för delbetänkande 
  
 Regeringen beslutade den 17 december 2019 kommittédirektiv om översyn av relevant lagstiftning för att uppnå Sveriges klimatmål (dir. 2019:101). Enligt utredningens direktiv skulle ett delbetänkande redovisas senast den 1 december 2020. Uppdraget ska slutredovisas senast den 15 maj 2022. 
  
 Utredningstiden för delbetänkandet förlängs. Delbetänkande ska i stället redovisas senast den 1 april 2021. 
  
 (Miljödepartementet) 
  
 387 
  
 Statens offentliga utredningar 2021 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1.Säker och kostnadseffektiv  
 it-drift 
  
 –rättsliga förutsättningar för utkontraktering. I. 
  
 2.Krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för svenskt medborgarskap. Ju. 
  
 3.Skolbibliotek för bildning och utbildning. U. 
  
 4.Informationsöverföring inom vård och omsorg. S. 
  
 5.Ett förbättrat system för arbetskrafts- invandring. Ju. 
  
 6.God och nära vård. Rätt stöd till psykisk hälsa. S. 
  
 7.Förstärkt skydd för väljarna vid röst- mottagningen. Ju. 
  
 8.När behovet får styra 
  
 –ett tandvårdssystem för en mer Smith lik tandhälsa. Vol. 1  Vol. 2, bilagor + Sammanfattning (häfte). S. 
  
 9.Vem kan man lita på? Enkel och ändamålsenlig användning av betrodda tjänster i den offentliga förvaltningen. I. 
  
 10.Radiologiska skador – skadestånd, säkerheter, skadereglering. M. 
  
 11.Bättre möjligheter för elever att nå kunskapskraven – aktivt stöd- och elevhälsoarbete samt stärkt utbildning för elever med intellektuell funktions- nedsättning. U. 
  
 12.Andra chans för krisande företag 
  
 –En ny lag om företagsrekonstruktion. Ju. 
  
 13.En teknikneutral grundlags­ bestämmelse för regeringsbeslut. Ju. 
  
 14.Boende på (o)lika villkor 
  
 –merkostnader i bostad med särskild service för vuxna enligt LSS. S. 
  
 15.Föreningsfrihet och terrorist­ organisationer. Ju. 
  
 16.En väl fungerande ordning för val och beslutsfattande i kommuner och regioner. Fi. 
  
 17.Ett moderniserat konsumentskydd. Fi. 
  
 18.Bolags rörlighet över gränserna. Volym 1  2. Ju. 
  
 19.En stärkt försörjningsberedskap för hälso- och sjukvården. Del 1 och 2. S. 
  
 20. 
 Ecris-TCN 
  – ett mer effektivt utbyte av brottmålsdomar mot tredjelands- medborgare. Ju. 
  
 21.En klimatanpassad miljöbalk för samtiden och framtiden. M. 
  
 Statens offentliga utredningar 2021 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Finansdepartementet 
  
 En väl fungerande ordning för val och 
  
 beslutsfattande­i kommuner och regioner. [16] 
  
 Ett moderniserat konsumentskydd. [17] 
  
 Infrastrukturdepartementet 
  
 Säker och kostnadseffektiv  
 it-drift 
  rättsliga förutsättningar för utkontraktering. [1] 
  
 Vem kan man lita på? Enkel och ändamåls­ enlig användning av betrodda tjänster i den offentliga förvaltningen. [9] 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för svenskt medborgarskap. [2] 
  
 Ett förbättrat system för arbetskrafts­ invandring. [5] 
  
 Förstärkt skydd för väljarna vid röst- mottagningen. [7] 
  
 Andra chans för krisande företag 
  
 –En ny lag om företagsrekonstruktion. [12] 
  
 En teknikneutral grundlagsbestämmelse­ för regeringsbeslut. [13] 
  
 Föreningsfrihet och terroristorganisationer. [15] 
  
 Bolags rörlighet över gränserna. Volym 1  2. [18] 
  
 Flynn 
  – ett mer effektivt utbyte av brottmålsdomar mot tredjelandsmed- borgare. [20] 
  
 Miljödepartementet 
  
 Radiologiska skador – skadestånd, säkerheter, skadereglering. [10] 
  
 En klimatanpassad miljöbalk för samtiden och framtiden. [21] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Informationsöverföring inom vård och omsorg. [4] 
  
 God och nära vård. Rätt stöd till psykisk hälsa. [6] 
  
 När behovet får styra 
  
 –ett tandvårdssystem för en mer Smith lik tandhälsa. Vol. 1  Vol. 2, bilagor + Sammanfattning (häfte). [8] 
  
 Boende på (o)lika villkor – merkostnader i bostad med särskild service för vuxna enligt LSS. [14] 
  
 En stärkt försörjningsberedskap för hälso- och sjukvården. Del 1 och 2. [19] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Skolbibliotek för bildning och utbildning. [3] 
  
 Bättre möjligheter för elever att nå kunskapskraven – aktivt stöd- och elevhälsoarbete samt stärkt utbildning för elever med intellektuell funktions- nedsättning. [11]