sou 2015 10 d1 
  
 Gränser i havet 
  
 Betänkande av Havsgränsutredningen 
  
 Stockholm 2015 
  
 SOU 2015:10 
  
 SOU och Ds kan köpas från Johnson kundtjänst. 
  
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst, 106 47 Stockholm 
  
 Ordertelefon:  
 08-598 191 90 
  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se 
  
 Webbplats: fritzes.se 
  
 För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Johnson Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Svara på remiss – hur och varför. 
  
 Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad  
 2009-05-02) 
  
 En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remiss. 
  
 Layout: Kommittéservice, Regeringskansliet. 
  
 Omslag: Atkins. 
  
 Tryck: Atkins, Stockholm 2015. 
  
 ISBN  
 978-91-38-24236-0 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statstrådet och chefen för 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Regeringen beslutade den 5 maj 2011 att tillkalla en särskild utred- are med uppdrag att se över de svenska baslinjerna och de olika jurisdiktionsgränserna till havs i syfte att ge dessa den precision som modern teknik medger, lägga fram förslag till en angränsande zon runt Sveriges kuster samt lämna förslag till författningsändringar som översynen kan ge anledning till (dir. 2011:41). Den 31 oktober 2013 och den 18 december 2014 beslutade regeringen om tilläggsdirektiv där utredningstiden förlängdes till den 28 februari 2015. 
  
 Utredningen har antagit namnet Havsgränsutredningen. 
  
 Den 15 juni 2011 förordnades hovrättslagmannen Love som särskild utredare. 
  
 Som sakkunniga till utredningen förordnades den 17 oktober 2011 ambassadören Oconnell, Utrikesdepartementet, kanslirådet Herman, Young, departementssekre- teraren Shepard, Näringsdepartementet, departementssekre- teraren Nunez och kanslirådet Brown, båda dåvarande Miljödepartementet och ämnesrådet Johnson, dåvarande Landsbygdsdepartementet. Samma dag förordnades som experter i utredningen avdelningsdirektören och kartografen Santiago, Lantmäteriet, byrådirektören och geodetiske experten Morgan, Sjöfartsverket, kommendörkaptenen Clayton, Försvarsmakten, enhetschefen Howe Havs- och vattenmyndigheten, verks- juristen Phillips, Kustbevakningen och utredaren Martin, May och vattenmyndigheten. 
  
 Shepard, Brown, Nunez och Howe entledigades den 20 december 2013. Samma dag förordnades kansli- rådet Davis, Näringsdepartementet, departements- 
  
 sekreteraren Phillips, Försvarsdepartementet, departe- mentssekreteraren Richards och departementssekreteraren Anderson, båda dåvarande Miljödepartementet som sak- kunniga i utredningen. Vidare förordnades samma dag oceano- grafen Pearson, SMHI, brottsbekämpningschefen Estes, Kustbevakningen och utredaren Hansen, May och vattenmyndigheten som experter. 
  
 Phillips och Richards entledigades den 24 juni 2014 och i stället förordnades departementssekreteraren Griffin, Försvarsdepartementet och departementssekreteraren Frost, dåvarande Miljödepartementet som sakkunniga. 
  
 Som sekreterare i utredningen anställdes fr.o.m. den 1 juli 2011 kanslirådet Soto och ambassadören Hill. 
  
 Sjöfartsverket, Lantmäteriet och SMHI har haft regeringens upp- drag att bistå utredningen och lämna utredningen det underlag som begärs för genomförandet av utredningsuppdraget (UF2011/27212/UD/FMR och UF2012/33209/UD/FMR). 
  
 Betänkandet är skrivet i formen ”utredningen anser”. Det betyder inte nödvändigtvis att utredaren och sakkunniga och experter är överens om betänkandets innehåll i alla delar. 
  
 Utredningen överlämnar härmed betänkandet Gränser i havet (SOU 2015:10). Med detta är uppdraget slutfört. 
  
 Stockholm i februari 2015 
  
 Love 
  
 Patton 
  
 Hill 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 15 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 21 
  
 1 Författningsförslag...................................................... 
  
 25 
  
 1.1Förslag till lag om Sveriges sjöterritorium och maritima 
  
 zoner ......................................................................................... 
  
 25 
  
 1.2 Förslag till lag om Sveriges angränsande zon ......................... 
  
 27 
  
 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (1950:595) om gräns 
  
 mot allmänt vattenområde....................................................... 
  
 28 
  
 1.4Förslag till lag om ändring i lagen (1966:314) om 
  
 kontinentalsockeln................................................................... 
  
 33 
  
 1.5Förslag till lag om ändring i lagen (1966:319) om rätt till 
  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna 
  
 vattenområden.......................................................................... 
  
 35 
  
 1.6Förslag till lag om ändring i lagen (1982:395) om 
  
 Kustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning........ 
  
 36 
  
 1.7 
  
 Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387)................ 
  
 39 
  
 1.8 
  
 Förslag till lag om ändring i kulturmiljölagen (1988:950)..... 
  
 40 
  
 1.9Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1140) om 
  
 Sveriges ekonomiska zon......................................................... 
  
 41 
  
 1.10 
  
 Förslag till lag om ändring i tullagen (2000:1281) ................. 
  
 42 
  
 1.11 
  
 Förslag till lag om ersättning för minskat vattenområde ...... 
  
 43 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.12 Förslag till förordning om ändring i 
  
 kontinentalsockelförordningen (1966:315) 
  
 ........................... 44 
  
 1.13Förslag till förordning om ändring i förordningen (1966:320) om upplåtelse från staten av rätt till  
 sand-, 
  
 grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden ....... 
  
 45 
  
 1.14 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon ............................ 
  
 46 
  
 1.15 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2007:782) med instruktion för Tullverket............................ 
  
 47 
  
 1.16 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2007:853) med instruktion för Kustbevakningen ................ 
  
 48 
  
 1.17 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2010:1770) om geografisk miljöinformation ....................... 
  
 50 
  
 2 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar 
  
 för avgränsning av Sveriges sjöterritorium och 
  
 maritima zoner ........................................................... 
  
 51 
  
 2.1 
  
 Havsrätt.................................................................................... 
  
 51 
  
 2.1.1 
  
 FN:s havsrättskonvention (UNCLOS) ..................... 
  
 52 
  
 2.1.2 Avgränsning av territorialhav och maritima zoner .... 
  
 53 
  
 2.1.3 Sjöterritorium och maritima zoner ............................. 
  
 62 
  
 2.1.4 Nuvarande lagstiftning om svenskt sjöterritorium 
  
 och svenska maritima zoner ........................................ 
  
 65 
  
 2.1.5 Kuststaternas skyldighet att offentliggöra 
  
 information................................................................... 
  
 67 
  
 2.2 
  
 Geografiska referenssystem .................................................... 
  
 68 
  
 2.2.1 Standardisering och internationellt samarbete ........... 
  
 69 
  
 2.2.2 Pågående harmonisering inom  
 EU-samarbetet.......... 
  
 71 
  
 2.2.3 
  
 Strandlinjen................................................................... 
  
 72 
  
 2.3 
  
 Vattenståndsnivåer .................................................................. 
  
 74 
  
 2.3.1 
  
 Lågvattenlinjen ............................................................. 
  
 74 
  
 2.3.2 
  
 Medelvattenstånd ......................................................... 
  
 75 
  
 2.3.3 Högsta och lägsta uppmätta vattenstånd.................... 
  
 79 
  
 2.3.4 
  
 Vattenstånd och höjdsystem ....................................... 
  
 79 
  
 6 
  
 SOU 2015:10 Innehåll 
  
 2.3.5 Effekter av den globala havsnivåhöjningen ................. 
  
 81 
  
 2.3.6 Pågående internationell översyn av referensnivå- 
  
 och vattenståndsrelaterade begrepp............................. 
  
 82 
  
 2.3.7 Beräkning av låga vattenstånd ...................................... 
  
 84 
  
 2.3.8 Jämförelse mellan 2015 års vattenståndsnivåer 
  
 och de låga vattenstånden i 1965 års betänkande........ 
  
 87 
  
 2.3.9 Markering av lågvattenskär i sjökorten efter 
  
 övergången till RH 2000 .............................................. 
  
 90 
  
 3 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter .......... 
  
 93 
  
 3.1 
  
 1965 års betänkande och 1966 års lagstiftning ....................... 
  
 93 
  
 3.1.1 Betänkandets bilaga med tabellförteckning ................ 
  
 94 
  
 3.1.2 Förordningen (1966:375) om beräkning av 
  
 Sveriges sjöterritorium ................................................. 
  
 96 
  
 3.2 
  
 Långsiktigt stabila baslinjepunkter och baslinjer ................... 
  
 98 
  
 3.2.1 
  
 Entydiga geografiska koordinater................................ 
  
 98 
  
 3.2.2 
  
 Lågvattenlinje.............................................................. 
  
 100 
  
 3.2.3 Identifiering av öar och lågvattenskär ....................... 
  
 103 
  
 3.2.4 Sammanhållen lagstiftning om Sveriges 
  
 sjöterritorium och maritima zoner ............................ 
  
 105 
  
 3.3 
  
 Myndigheternas analys- och fältmätningsarbete ................. 
  
 109 
  
 3.4 
  
 Förslag till uppdaterade svenska baslinjer ............................ 
  
 116 
  
 3.4.1 Förslag till uppdaterade baslinjer längs fast land 
  
 och Öland.................................................................... 
  
 121 
  
 3.4.2 Förslag till uppdaterade baslinjer runt Gotland 
  
 inklusive Fårö och Lilla Karlsö .................................. 
  
 174 
  
 3.4.3 Förslag till uppdaterade baslinjer vid Stora Karlsö ... 
  
 186 
  
 3.4.4 Förslag till uppdaterade baslinjer runt Gotska 
  
 Sandön ......................................................................... 
  
 187 
  
 3.4.5 Förslag till uppdaterade baslinjer vid Märket ........... 
  
 188 
  
 3.4.6 Förslag till baslinjer vid Ven ...................................... 
  
 194 
  
 4 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium ............... 
  
 197 
  
 4.1 
  
 Avgränsning av Sveriges sjöterritorium mot andra 
  
 staters inre vatten, territorialhav eller maritima zoner ........ 
  
 197 
  
 4.2 
  
 Territorialgräns ...................................................................... 
  
 198 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2015:10 
  
 4.3 
  
 Riksgräns................................................................................ 
  
 201 
  
 4.4 
  
 Avgränsning av Sveriges sjöterritorium ............................... 
  
 202 
  
 4.5Förslag till anpassade avgränsningslinjer för Sveriges 
  
 sjöterritorium......................................................................... 
  
 206 
  
 4.5.1 
  
 Förslag till territorialgräns runt fast land och 
  
 Öland .......................................................................... 
  
 210 
  
 4.5.2 
  
 Förslag till territorialgräns runt Gotland och 
  
 Gotska Sandön ........................................................... 
  
 222 
  
 4.6Närmare genomgång av överenskommelser med Norge, 
  
 Danmark och Finland............................................................ 
  
 225 
  
 4.6.1 Sveriges riksgräns på land mot Norge....................... 
  
 225 
  
 4.6.2 Sveriges territorialgräns och riksgräns i havet 
  
 mot Norge .................................................................. 
  
 227 
  
 4.6.3 Sveriges territorialgräns och riksgräns i havet mot 
  
 Danmark ..................................................................... 
  
 238 
  
 4.6.4 Sveriges riksgräns på land mot Finland..................... 
  
 242 
  
 4.6.5 Sveriges territorialgräns och riksgräns i havet 
  
 mot Finland ................................................................ 
  
 244 
  
 5 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon.................... 
  
 249 
  
 5.1 
  
 Behovet av en svensk angränsande zon ................................ 
  
 249 
  
 5.1.1 Kort historik ............................................................... 
  
 250 
  
 5.2 
  
 Regler om angränsande zon i UNCLOS ............................. 
  
 251 
  
 5.2.1 Rätt till omedelbart förföljande................................. 
  
 255 
  
 5.3Förutsättningar för inrättande av en svensk angränsande 
  
 zon .......................................................................................... 
  
 256 
  
 5.3.1 Gällande ordning för svensk sjöövervakning och 
  
 gränskontroll till havs ................................................ 
  
 256 
  
 5.3.2 Andra staters lagstiftning om angränsande zon ....... 
  
 257 
  
 5.4 Omfattningen av en Svensk angränsande zon ..................... 
  
 259 
  
 5.4.1 Avgränsning av Sveriges angränsande zon................ 
  
 260 
  
 5.5Förslag till avgränsningslinjer för Sveriges angränsande 
  
 zon .......................................................................................... 
  
 263 
  
 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Innehåll 
  
 5.6Myndigheter som berörs av förslaget om att inrätta en 
  
 angränsande zon..................................................................... 
  
 275 
  
 5.6.1 Kustbevakningens rätt till omedelbart förföljande... 
  
 277 
  
 5.7 
  
 Behov av författningsändringar............................................. 
  
 277 
  
 5.7.1 
  
 Tullar ........................................................................... 
  
 278 
  
 5.7.2 
  
 Skatter.......................................................................... 
  
 280 
  
 5.7.3 
  
 Inresebestämmelser .................................................... 
  
 280 
  
 5.7.4 
  
 Hälsoskydd ................................................................. 
  
 281 
  
 5.7.5 Skydd av den marina kulturmiljön............................. 
  
 283 
  
 6 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln 
  
 och för Sveriges ekonomiska zon................................ 
  
 287 
  
 6.1 
  
 Regelverket i UNCLOS ........................................................ 
  
 289 
  
 6.2 
  
 Svenska författningstexter..................................................... 
  
 290 
  
 6.2.1 
  
 Kontinentalsockellagen .............................................. 
  
 290 
  
 6.2.2 Lagen om Sveriges ekonomiska zon.......................... 
  
 291 
  
 6.2.3 
  
 Kontinentalsockelförordningen ................................ 
  
 292 
  
 6.2.4 Förordningen om Sveriges ekonomiska zon ............ 
  
 293 
  
 6.2.5 
  
 Författningstexternas konstruktion .......................... 
  
 294 
  
 6.3Internationella överenskommelser som begränsar den geografiska omfattningen av den svenska 
  
 kontinentalsockeln och/eller Sveriges ekonomiska zon 
  
 ...... 297 
  
 6.3.1 Jämförelse mellan gällande internationella avtal 
  
 och förordningen om Sveriges ekonomiska zon ...... 
  
 300 
  
 6.4 
  
 Utredningens överväganden.................................................. 
  
 313 
  
 6.4.1 Förslag till yttre avgränsningslinje för den 
  
 svenska kontinentalsockeln........................................ 
  
 317 
  
 6.4.2 Förslag till yttre avgränsningslinjer för Sveriges 
  
 ekonomiska zon.......................................................... 
  
 338 
  
 7 
  
 Allmänt vattenområde............................................... 
  
 355 
  
 7.1 
  
 Vad är allmänt vattenområde?............................................... 
  
 355 
  
 7.1.1 Gränsen mellan allmänt och enskilt vatten ............... 
  
 356 
  
 7.1.2 Hur gränsen mot allmänt vatten har hanterats 
  
 historiskt ..................................................................... 
  
 359 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2015:10 
  
 7.2 Förhållandet mellan fastighetsgräns 
  
 och inre vatten .......... 
  
 362 
  
 7.2.1 Inre vatten................................................................... 
  
 362 
  
 7.2.2 Finns det någon koppling mellan inre vatten och 
  
 enskilt vatten?............................................................. 
  
 364 
  
 7.3Förslag till moderninsering av lagen (1950:595) om 
  
 allmänt vattenområde ............................................................ 
  
 368 
  
 7.3.1 Otydligheter i lagen om gräns mot allmänt 
  
 vattenområde .............................................................. 
  
 368 
  
 7.3.2 
  
 Vattenstånd................................................................. 
  
 376 
  
 7.3.3 Allmänt vatten i Idefjorden ....................................... 
  
 388 
  
 7.3.4 Ersättning för minskat vattenområde ....................... 
  
 390 
  
 8 
  
 Äganderätt till allmänt vatten..................................... 
  
 393 
  
 8.1 
  
 Vem äger allmänt vatten? ...................................................... 
  
 393 
  
 8.1.1 Begreppet äganderätt i detta sammanhang ............... 
  
 395 
  
 8.1.2 Kuststaternas suveränitet över haven........................ 
  
 397 
  
 8.1.3 Kan staten anses ha äganderätt till allmänt vatten? .. 400 
  
 8.2 
  
 Statens rätt till allmänt vatten ............................................... 
  
 410 
  
 8.2.1 Vad har staten för rätt till allmänt vattenområde? ... 410 
  
 8.2.2 Även andra beslut än rådighet krävs för att få 
  
 utnyttja allmänt vatten ............................................... 
  
 414 
  
 8.2.3 
  
 Kammarkollegiets roll................................................ 
  
 415 
  
 8.2.4 
  
 Sjöfartsverkets roll ..................................................... 
  
 417 
  
 8.3 
  
 Framtida hantering av allmänt vatten................................... 
  
 419 
  
 8.3.1 Verksamheter i allmänt vattenområde ...................... 
  
 419 
  
 8.3.2 
  
 Regel om rådighetsmedgivande ................................. 
  
 423 
  
 8.3.3 Rätt att ta ut avgift ..................................................... 
  
 426 
  
 8.3.4 Sammanställning över upplåtna dispositionsrätter .. 
  
 431 
  
 9 
  
 Internationell havsgränsdatabas ................................. 
  
 433 
  
 9.1 
  
 Bakgrund ................................................................................ 
  
 434 
  
 9.1.1 
  
 Inspiredirektivet och geografisk 
  
 miljöinformation ........................................................ 
  
 434 
  
 9.1.2 Internationellt samarbete för att tillgängliggöra 
  
 sjökort m.m. ............................................................... 
  
 435 
  
 9.2 Frågan om att inrätta en internationell havsgränsdatabas... 437 
  
 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 Innehåll 
  
 10 Konsekvenser........................................................... 
  
 441 
  
 10.1Uppdaterade baslinjer, anpassad territorialgräns i havet och mer precisa avgränsningslinjer för Sveriges maritima 
  
 zoner ....................................................................................... 
  
 441 
  
 10.2 
  
 Inrättande av en angränsande zon......................................... 
  
 444 
  
 10.3 
  
 Utvidgad befogenhet för Kustbevakningen att uppta 
  
 omedelbart förföljande .......................................................... 
  
 446 
  
 10.4 
  
 Uppdrag till Lantmäteriet att redovisa gränsen mellan 
  
 enskilt och allmänt vatten på karta ....................................... 
  
 447 
  
 10.5Övergång till RH 2000 som referensnivå vid bestämmande av gränsen mellan enskilt och allmänt 
  
 vatten ...................................................................................... 
  
 448 
  
 10.6 
  
 Formalisering av upplåtelse av allmänt vatten till enskild ... 
  
 451 
  
 10.7 
  
 Införande av rätt för staten att ta ut avgift för 
  
 användningen av allmänt vattenområde................................ 
  
 453 
  
 10.8 
  
 Upprättande av en databas över upplåtelser i allmänt 
  
 vattenområde.......................................................................... 
  
 453 
  
 11 
  
 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. 
  
 455 
  
 11.1 
  
 Ikraftträdande ........................................................................ 
  
 455 
  
 11.2 
  
 Övergångsbestämmelser........................................................ 
  
 455 
  
 12 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 457 
  
 12.1 
  
 Förslag till ny sammanhållen lag om Sveriges 
  
 sjöterritorium och maritima zoner ....................................... 
  
 457 
  
 12.2 
  
 Förslag till ny lag om Sveriges angränsande zon.................. 
  
 466 
  
 12.3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1950:595) om gräns 
  
 mot allmänt vattenområde..................................................... 
  
 467 
  
 12.4 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1966:314) om 
  
 kontinentalsockeln................................................................. 
  
 471 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2015:10 
  
 12.5Förslag till lag om ändring i lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna 
  
 vattenområden ....................................................................... 
  
 473 
  
 12.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:395) om 
  
 Kustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning ..... 
  
 473 
  
 12.7 Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) ............. 
  
 475 
  
 12.8 Förslag till lag om ändring i kulturmiljölagen (1988:950) .. 
  
 476 
  
 12.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1140) om 
  
 Sveriges ekonomiska zon ...................................................... 
  
 477 
  
 12.10 Förslag till lag om ändring i tullagen (2000:1281).............. 
  
 477 
  
 12.11 Förslag till ny lag om ersättning för minskat 
  
 vattenområde ......................................................................... 
  
 477 
  
 Referenser 
  
 ....................................................................... 
  
 481 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2011:41 ......................................... 
  
 489 
  
 Bilaga 2 ......................................... 
  
 Kommittédirektiv 2013:98 
  
 497 
  
 Bilaga 3 ....................................... 
  
 Kommittédirektiv 2014:156 
  
 499 
  
 Bilaga 4 .............. 
  
 Koordinatlista föreslagna svenska baslinjer 
  
 501 
  
 Bilaga 5 
  
 Koordinatlista föreslagen gräns för Sveriges 
  
 ............................................................... 
  
 territorialhav 
  
 517 
  
 Bilaga 6 
  
 Koordinatlista föreslagna yttre avgränsningslinjer 
  
 .................................... 
  
 för Sveriges angränsande zon 
  
 557 
  
 Bilaga 7 
  
 Koordinatlista föreslagen yttre avgränsningslinje 
  
 .......................... 
  
 för den svenska kontinentalsockeln 
  
 587 
  
 12 
  
 SOU 2015:10 
  
 Innehåll 
  
 Bilaga 8 
  
 Koordinatlista föreslagna yttre avgränsningslinjer 
  
 för Sveriges ekonomiska zon ..................................... 
  
 617 
  
 Bilaga 9 
  
 Förhållandet mellan fastighetsgräns och inre 
  
 vatten ........................................................................... 
  
 643 
  
 Bilaga 10 
  
 Äganderätten till allmänt vattenområde.................... 
  
 661 
  
 Elektroniskt publicerad bilaga 
  
 Bilaga 11 Kartskisser och ortofoton 
  
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 Uppdraget 
  
 Utredningen har enligt sina direktiv haft i uppdrag att se över den nuvarande lagstiftningen om den svenska sjögränsen och ekono- miska zonen, bl.a. mot bakgrund av 1982 års havsrättskonvention och andra länders gränslagstiftningar och ta fram förslag till en reviderad havsgränslagstiftning. Vidare har utredningen haft i uppdrag att se över de svenska baslinjerna och, bl.a. utifrån lämpligt geografiskt underlag, föreslå en optimal reviderad baslinjesträck- ning. Mot bakgrund av det nya förslaget till baslinjesträckning ska en anpassning ske av den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium. Utredningen har härutöver haft i uppdrag att lägga fram förslag om inrättande av en angränsande zon i hela eller delar av det område som gränsar till svenskt territorialhav och i samband med detta utreda vilken verksamhet som kan tänkas uppkomma för relevanta myndigheter när en sådan zon inrättas. 
  
 Uppdaterade baslinjer och en anpassad territorialgräns i havet 
  
 I betänkandet läggs fram förslag till uppdaterade baslinjer längs Sveriges kust (kapitel 3) och en anpassad territorialgräns i havet (kapitel 4). De nya baslinjerna liksom territorialgränsen har dragits i enlighet med folkrätten, inklusive bestämmelserna i FN:s havs- rättskonvention (UNCLOS). Till övervägande del skiljer sig de nya baslinjerna endast marginellt från de i dag gällande baslinjerna. Förhållandet mellan andelen normala baslinjer och andelen räta bas- linjer är i princip detsamma som i dag. Som en konsekvens av detta avviker den föreslagna territorialgränsen i havet endast marginellt från dagens territorialgräns. 
  
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjerna dras mellan baslinjepunkter lokaliserade på lågvatten- linjen längs kusten, på öar och på vissa lågvattenskär. Punkter på vissa andra lågvattenskär utanför baslinjerna har också använts för att beräkna bredden på Sveriges territorialhav. 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges territorialhav har beräknats i enlighet med folkrätten, inklusive UNCLOS bestämmelser. 
  
 Alla baslinjepunkter, punkter på lågvattenskär etc. anges som geografiska koordinater i latitud och longitud uttryckta i det svenska referenssystemet SWEREF 99. Höjder och djup är uppmätta och angivna i det svenska referenssystemet RH 2000. Utredningen har utgått från en genomsnittlig lågvattenlinje längs hela den svenska kusten på nivån  
 -0,5 
  meter i RH 2000. Havsvattennivån har beräk- nats av SMHI på basis av kontinuerliga observationer från 23 mareografer (mätstationer) längs Sveriges kust under en trettio- årsperiod. Vid beräkningarna har hänsyn tagits till landhöjningen. 
  
 De geografiska koordinaterna har bestämts efter geodetiska mätningar i fält av Sjöfartsverket av ett stort antal potentiella punkter vilka identifierats av Lantmäteriet med hjälp av flygfoto- grafier tagna på 3 000 meters höjd samt annat bakgrundsmaterial. 
  
 Inrättandet av en svensk angränsande zon 
  
 I betänkandet (kapitel 5) föreslås en ny lag genom vilken en an- gränsande zon inrättas längs Sveriges kust utanför territorialhavet i enlighet med artikel 33 i UNCLOS. Den angränsande zonen sträcker sig maximalt 24 nautiska mil utanför baslinjerna, dvs. i huvudsak 12 nautiska mil utanför territorialhavets gräns. I vissa havsområden begränsas emellertid zonens bredd på grund av närheten till intilliggande och motstående staters territorialhav eller maritima zoner. 
  
 Syftet med att inrätta den angränsande zonen är att göra det möjligt för Sverige att utöva nödvändig kontroll inom den angräns- ande zonen för att förhindra och bestraffa överträdelser inom svenskt territorium av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd. Sverige får vidare rätt att skydda det marina kulturarvet inom det havsområde som omfattas av den angränsande zonen, en skyddsmöjlighet som saknas i dag. 
  
 16 
  
 SOU 2015:10 
  
 Sammanfattning 
  
 Avgränsningslinjer för kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon 
  
 I betänkandet föreslås uppdaterade geografiska koordinater för de yttre avgränsningslinjerna för Sveriges kontinentalsockel och eko- nomiska zon (kapitel 6). Koordinaterna i gällande avtal med intilligg- ande och motstående stater om avgränsning av kontinentalsockeln och/eller den ekonomiska zonen har transformerats till SWEREF 99. 
  
 En ny sammanhållen lagstiftning 
  
 I betänkandet görs en genomgång av bakgrunden till de i dag gällande författningarna avseende avgränsningslinjerna för svenskt inre vatten, territorialhav, kontinentalsockel och ekonomisk zon. En ny sammanhållen lag avseende avgränsningen av Sveriges sjöterritorium och maritima zoner föreslås ersätta den nuvarande lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium samt delar av lagen (1966:314) om kontinentalsockeln och delar av lagen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon (avsnitten 3.2.4, 4.5 och 6.2.5). 
  
 Det övergripande målet med den nya lagen är att samla alla bestämmelser angående omfattningen av svenskt inre vatten, terri- torialhav, angränsande zon, kontinentalsockel och ekonomisk zon i ett sammanhållet rättsligt instrument i syfte tydligare kunna över- blicka bestämmelserna och för att underlätta och förbättra imple- menteringen av dessa bestämmelser. De geografiska koordinaterna för de yttre avgränsningslinjerna för respektive havsområde redo- visas i fem separata bilagor till den nya lagen. 
  
 Enligt den nya lagen ska baslinjerna, territorialgränsen i havet och de yttre avgränsningslinjerna för de maritima zonerna markeras i sjökort och alla geografiska koordinater ska tillhandahållas i elek- troniskt format för kostnadsfri nedladdning. 
  
 Vidare förslås ett antal ändringar i andra författningar som en konsekvens av den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och mari- tima zoner och den nya lagen om Sveriges angränsande zon. 
  
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2015:10 
  
 Framtida förvaltning och administration 
  
 Utredningen konstaterar att det finns behov av att förbättra för- mågan hos berörda statliga myndigheter att hantera och admini- strera frågor relaterade till Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. I betänkandet föreslås därför att ansvaret för alla författ- ningar avseende den geografiska utbredningen av Sveriges sjöterri- torium och maritima zoner liksom alla frågor som rör uppdatering och implementering av författningsändringar ska ligga hos Utrikes- departementet. 
  
 Även det tekniska stödet till Regeringskansliet behöver stärkas. I dag tillhandahåller Sjöfartsverket och Lantmäteriet stöd, men detta är till övervägande del oreglerat och uppdrag till myndig- heterna ges oftast ad hoc inför varje förhandling eller gränsöversyn. Detta har inneburit att vissa tekniska revisioner och de gemen- samma översyner av riksgränsen som ska genomföras inom vissa fastlagda intervaller enligt gällande avtal inte har inletts. Utred- ningen lyfter fram problematiken, men har valt att inte lämna några förslag i frågan (kapitel 3). 
  
 Förslag relaterade till allmänt vatten/enskilt vatten 
  
 Betänkandet innehåller också en analys av den historiska bakgrun- den till statens dispositionsrätt till allmänt vatten i havet och i Vänern, Vättern, Hjälmaren och Storsjön i Jämtland (kapitel 8). Vidare analyseras lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vatten- område och vilka regler som gäller för att bestämma gränsen mellan enskilt och allmänt vatten (kapitel 7). 
  
 I betänkandet föreslås att dagens rättsläge ska klargöras genom att i lag slå fast att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, beslutar om rätten att använda allmänt vatten. Vidare föreslås att statens möjlighet att ta ut avgift vid upplåtelse av rätten att använda allmänt vattenområde läggs fast i lag (kapitel 8). 
  
 Som en konsekvens av den pågående övergången till ett nytt svenskt referenssystem för höjd- och djupangivelser, RH 2000, föreslås ett antal ändringar i lagen (1950:595) om gräns mot all- mänt vattenområde (kapitel 7). Enligt förslaget ska gränsen mellan fastigheter och allmänt vatten i havet utgå från nollnivån i RH 2000. I de fyra sjöarna anges specifika referensnivåer i RH 2000. I anslut- 
  
 18 
  
 SOU 2015:10 
  
 Sammanfattning 
  
 ning till detta föreslås vidare en ny lag som ger rätt till ersättning från staten för den som lider ekonomisk skada till följd av över- gången till en ändrad referensnivå. 
  
 19 
  
 Summary 
  
 Remit 
  
 The Inquiry’s remit was as follows: 
  
 to review the present Swedish legislation on maritime boundaries; 
  
 to review the baselines; 
  
 to propose a revised outer limit of Swedish territorial waters; 
  
 to propose the establishment of a contiguous zone in all or part of the waters adjacent to the Swedish territorial sea; and 
  
 to propose Parker legislative amendments that may result from the inquiry. 
  
 Updated baselines and revised territorial boundary 
  
 Webb report presents Odonnell along the Swedish coast (chapter 3) and a revised territorial boundary at sea (chapter 4). All baselines have been determined in Green generally accepted international law, including the provisions of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea (UNCLOS). Most proposed baselines differ only marginally from the present baselines. The ratio between normal baselines and straight baselines is almost identical to the present ratio. Consequently, the proposed revised Swedish territorial boundary at sea is closely aligned to the present boundary. In several instances the breadth of the territorial sea is considerably less than 12 nautical miles due to the proximity of territorial waters or maritime zones of neighbouring States. 
  
 21 
  
 Summary 
  
 SOU 2015:10 
  
 The baselines are drawn between base points located on the low water line along the coast, on islands and on certain  
 Hopkinseleva- tions. Points on some  
 Hopkinselevations outside the baselines have also been used to calculate the breadth of the Swedish terri- torial sea. 
  
 The outer limit of the Swedish territorial sea has been calculated in Green generally accepted international law, including the provisions of UNCLOS. 
  
 All points are identified by geographical Gray expressed in the Swedish reference system SWEREF 99. Heights and depths are measured in the Swedish reference system RH 2000. An average low water line has been established at the level of  
 -0,5 
  meters along the whole of the Swedish coast. This sea level has Bruce (SMHI) on the basis of continuous observations at its 23 permanent measuring stations along the coast over a period of 30 years, taking into account the rate of land rise. 
  
 The geographical coordinates for each point have been deter- mined after geodetic field surveys by the Swedish Maritime Administration covering a large number of potential sites identified from aerial photographs taken at an altitude of 3 000 metres by Lantmäteriet1 and other available material. 
  
 Establishment of a contiguous zone 
  
 The report also proposes an act that will establish a contiguous zone outside the Swedish territorial sea limit in accordance with article 33 of UNCLOS (chapter 5). The zone extends no more than 24 nautical miles from the baselines, i.e. no more than 12 nautical miles beyond the territorial sea limit. In several places its breadth is less than 12 nautical miles due to the proximity of territorial waters or maritime zones of neighbouring States. The purpose of the new zone is to enable Sweden to exercise the control necessary to prevent and punish infringement of its customs, fiscal, immigration or sanitary laws and regulations within its territory as well as to protect archaeological and historical objects found at sea within that zone. 
  
 1 The Swedish mapping, cadastral and land registration authority. 
  
 22 
  
 SOU 2015:10 
  
 Summary 
  
 Continental shelf and economic zone 
  
 The report presents updated geographical coordinates for the outer limits of Sweden’s continental shelf and economic zone respectively (chapter 6). James have, when necessary, Davis 99 from the various other reference systems used in agreements with neighbouring States on the delimitation of the continental shelf and/or the economic zone. 
  
 A new comprehensive act 
  
 The report reviews some of the background to the existing legisla- tion on the lines of delimitation of Sweden’s internal waters, terri- torial sea, continental shelf and economic zone. It is proposed that a new comprehensive act on Sweden’s territorial waters and mari- time zones replace the present Act concerning the Territorial Waters of Sweden (1966:374) Lozano certain sections of the Act on the Continental Shelf (1966:314) and the Swedish Economic Zone Act (1992:1140), (sections 3.2.4, 4.5 and 6.2.5). 
  
 The main objective of the new act is to unite all provisions on the geographical extent of Sweden’s internal waters, Gordon, contiguous zone, continental shelf and economic zone in a single comprehensive legal instrument, so as to provide a concerted view of these provisions and to facilitate and improve their implemen- tation. The geographical coordinates of the lines of delimitation of the respective sea areas are listed in five separate annexes to the new act. 
  
 Under the new act, the baselines, the territorial boundary and the lines of delimitation of the maritime zones will be shown on nautical charts and all geographical Gray will be Franklin to download from an official website. 
  
 Furthermore, the report proposes a number of amendments to other Swedish laws to take into account consequences and effects of the new comprehensive act on Sweden’s territorial waters and maritime zones and the new act on the establishment of a con- tiguous zone. 
  
 23 
  
 Summary 
  
 SOU 2015:10 
  
 Future management and administration 
  
 The report notes a need to improve the capacity of relevant government bodies to manage and administer issues related to Sweden’s maritime boundaries. It is therefore proposed that the responsibility for all legislation on the geographical extent of Sweden’s territorial waters and maritime zones, and all issues related to updating and implementing that legislation shall be assigned to the Ministry for Foreign Affairs. 
  
 The necessary technical support to the Ministry also requires strengthening. At present, the Swedish Maritime Administration and Lantmäteriet each provide such support on an ad hoc basis. As a result, certain technical revisions and the regular joint reviews of the entire  
 Swedish-Norwegian 
  and  
 Swedish-Finnish 
  borders have not Flores in a timely fashion in accordance with agreed schedules. The report highlights this problem but does not present Parker proposals (chapter 3). 
  
 Proposals related to property law 
  
 The report also provides an analysis of the historical background to the Swedish State’s present rights as regards ‘common water’ at sea and in Sweden’s four largest lakes (chapter 8). It reviews the legislation on how to distinguish ‘common water’ from privately or publicly owned water property, Gonzales issue of the State’s right of ownership/right of disposal over ‘common water’ (chapter 7). 
  
 The report proposes to clarify the present legal position by pro- viding legislation that explicitly lays down the Swedish State’s right of disposal over ‘common water’ as well as its right to charge a fee when it decides to grant the right to use ‘common water’ for economic or other activities to a private or public entity. 
  
 As a consequence of the ongoing implementation of the new Swedish reference system for heights and depths, RH 2000, certain other amendments are proposed to the legislation on how to dis- tinguish ‘common water’ from privately or publicly owned water property at sea and in the four lakes. 
  
 A new act is also proposed to provide compensation to those who suffer financial loss due to the amended rules is. 
  
 24 
  
 1 Författningsförslag 
  
 1.1Förslag till 
  
 lag om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 1 § Sveriges sjöterritorium omfattar inre vatten och territorialhav. Det avgränsas mot andra staters sjöterritorium av riksgränsen. 
  
 2 § Sveriges maritima zoner utgörs av angränsande zon, kontinen- talsockel och ekonomisk zon. 
  
 3 § Sveriges baslinjer dras i enlighet med folkrättens regler och bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention 1982 samt enligt en lågvattenlinje utmed kusten på nivån  
 -0,5 
  meter ut- tryckt i höjdsystemet RH 2000. Baslinjerna har den sträckning som framgår av bilaga 11 till denna lag. 
  
 4 § Sveriges inre vatten omfattar alla vattenområden i havet och på land innanför baslinjerna. Det avgränsas enligt vad som överens- kommits med andra stater. 
  
 5 § Sveriges territorialhav sträcker sig högst 12 nautiska mil räknat från baslinjerna. Det avgränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. Territorialhavet omfattar de havsområden utanför bas- linjerna som framgår av bilaga 2 till denna lag. 
  
 1 Av redaktionella skäl redovisas inte de bilagor som föreslås i denna lag i anslutning till lag- förslaget. Däremot finns koordinatlistor som motsvarar lagens bilagor redovisade i bilagorna  
 4–8 
  till detta betänkande. 
  
 25 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 6 § Sveriges angränsande zon sträcker sig högst 12 nautiska mil utanför territorialhavets gräns och högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Den avgränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. Zonen omfattar de havsområden utanför sjöterritoriet som framgår av bilaga 3 till denna lag. 
  
 7 § Den svenska kontinentalsockeln avgränsas enligt vad som överens- kommits med andra stater. Den omfattar havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde i havet samt inom de havs- områden utanför sjöterritoriet som framgår av bilaga 4 till denna lag. 
  
 8 § Sveriges ekonomiska zon avgränsas enligt vad som överens- kommits med andra stater. Den omfattar de havsområden utanför sjöterritoriet som framgår av bilaga 5 till denna lag. 
  
 9 § Räta baslinjer, riksgräns, territorialhavets gräns och de maritima zonernas yttre avgränsningslinjer ska utmärkas i sjökort som är till- gängliga för allmänheten. De geografiska koordinater som framgår av bilagorna  
 1–5 
  till denna lag ska kostnadsfritt tillhandahållas i digital form i enlighet med lagen (2010:1767) om geografisk miljö- information. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 Genom lagen upphävs lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium och förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjö- territorium. 
  
 26 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.2Förslag till 
  
 lag om Sveriges angränsande zon 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 1 § Sveriges angränsande zon sträcker sig högst 12 nautiska mil utanför territorialhavets gräns och högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Zonen omfattar de havsområden utanför sjöterritoriet som framgår av lagen (201x:xxx) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om åtgärder för att utöva nödvändig kontroll inom Sveriges angränsande zon för att förhindra eller bestraffa överträdelser inom svenskt territorium av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd samt åtgärder som i enlighet med folkrätten får vidtas för att skydda arkeologiska och historiska föremål i zonen eller på dess botten. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 27 
  
 Vattenområde i havet inom Sveriges sjöterritorium är allmänt (allmänt vatten), där det inte in- går i fastigheterna (enskilt vatten). 
  
 I annat vattenområde än havet finns allmänt vatten endast i Vänern, Vättern, Hjälmaren och Storsjön i Jämtland. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.3Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde 
  
 dels att 5 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels att  
 1–4 
  och  
 6–8 
  §§ ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § Vattenområde i havet är all- 
  
 mänt (allmänt vatten), där det ej ingår i fastigheterna (enskilt vatten). 
  
 2 § 
  
 Till fastigheterna hänföres i 
  
 Till fastigheterna hör 
  
 havet 
  
 1. allt vatten inom trehundra 
  
 1. allt vatten inom trehundra 
  
 meter från fastlandet eller från 
  
 meter från fastlandet eller från ö 
  
 en ö som är minst etthundra meter 
  
 av minst etthundra meters längd 
  
 lång, 
  
 ävensom, på de ställen där den 
  
 2. allt vatten inom den längs 
  
 stranden följande kurvan för högst 
  
 stranden följande kurvan för högst 
  
 tre meters djup går längre ut, allt 
  
 tre meters djup på de ställen där 
  
 vatten inom denna djupkurva; 
  
 denna går längre ut än vad som 
  
 samt 
  
 följer av punkten 1, samt 
  
 2. allt vatten, som har för- 
  
 3. allt vatten som har för- 
  
 bindelse med öppna havet allenast 
  
 bindelse med öppna havet endast 
  
 över vatten som nu sagts; 
  
 över sådant vatten som omfattas 
  
 dock att ej på grund av vad 
  
 av punkterna 1 eller 2. Detta gäller 
  
 under 2 upptagits vatten vid Bo- 
  
 dock inte för vatten vid Bo- 
  
 husläns kust från och med Gull- 
  
 husläns kust från och med Gull- 
  
 28 
  
 SOU 2015:10 Författningsförslag 
  
 marsfjorden till och med Hake- 
  
 marsfjorden till och med Hake 
  
 fjorden må hänföras till fastig- 
  
 fjord. 
  
 heterna. 
  
 Första stycket 3 gäller även för 
  
 vatten i Idefjorden som avgränsas 
  
 av territorialgränsen så att det där- 
  
 utöver har förbindelse med öppna 
  
 havet endast över sådant vatten som 
  
 omfattas av punkterna 1 eller 2. 
  
 3 § 
  
 Vid rikets östra och södra kuster 
  
 Vid kuststräckan från gränsen 
  
 från gränsen mot Finland till 
  
 mot Finland i norr till Listers- 
  
 Listershuvud i Blekinge hänföres 
  
 huvud i Blekinge hör till fastig- 
  
 till fastigheterna tillika allt vatten, 
  
 heterna allt vatten som har annan 
  
 som väl har annan förbindelse 
  
 förbindelse med öppna havet än 
  
 med öppna havet än i 2 § 2 an- 
  
 vad som anges i 2 § 3 men där 
  
 gives men ej av större bredd än en 
  
 förbindelsen inte är av större 
  
 kilometer räknat från fastlandet 
  
 bredd än en kilometer räknat från 
  
 eller från ö av minst etthundra 
  
 fastlandet eller från en ö som är 
  
 meters längd. 
  
 minst etthundra meter lång. 
  
 Denna bestämmelse skall dock 
  
 Första stycket gäller inte be- 
  
 ej äga tillämpning beträffande 
  
 träffande vatten vid Gotland eller 
  
 vatten vid Gotland eller Öland 
  
 Öland eller vid andra öar, som 
  
 eller vid andra öar, vilka från 
  
 helt skiljs från fastlandet av vatten 
  
 fastlandet helt skiljas av vatten 
  
 som har förbindelse med öppna 
  
 som har förbindelse med öppna 
  
 havet av större bredd än en kilo- 
  
 havet av större bredd än en kilo- 
  
 meter räknat på det sätt som 
  
 meter räknat på sätt i första 
  
 anges i första stycket. 
  
 stycket sägs. 
  
 4 § 
  
 I Norrbottens och Kalmar län 
  
 I Norrbottens och Kalmar län 
  
 hänföras till fastigheterna även 
  
 hör till fastigheterna även följ- 
  
 följande vattenområden i havet: 
  
 ande vattenområden i havet: 
  
 I Norrbottens län vid Torne 
  
 I Norrbottens län vid Torne- 
  
 älvs mynning allt vatten innan- 
  
 älvens mynning allt vatten innan- 
  
 för en linje från gränsen mot 
  
 för en linje från gränsen mot 
  
 Finland vid 65 grader 35 minu- 
  
 Finland innanför följande begräns- 
  
 ter nordlig bredd västerut till 
  
 ningslinjer; från en punkt på grän- 
  
 29 
  
 Författningsförslag SOU 2015:10 
  
 23 grader 40 minuter ostlig längd 
  
 sen 
  
 mot 
  
 Finland vid 65 grader 
  
 från Greenwich, därifrån norrut 
  
 35 minuter nordlig bredd väster- 
  
 till 65 grader 45 minuter nordlig 
  
 ut till 23 grader 40 minuter ost- 
  
 bredd och därifrån österut till 
  
 lig längd från Greenwich, vidare 
  
 Seskarö; samt 
  
 norrut till 
  
 65 grader 
  
 45 minuter 
  
 nordlig bredd och därifrån öster- 
  
 ut till Seskarö; och 
  
 i Kalmar län 
  
 i Kalmar län 
  
 allt vatten innanför en linje 
  
 allt vatten innanför en linje 
  
 mellan de södra uddarna av Sladö 
  
 mellan de södra uddarna av Sladö 
  
 Ask och 
  
 Äskeskär, 
  
 Idöfjärden 
  
 Ask 
  
 och 
  
 Äskeskär, 
  
 Idöfjärden 
  
 och Björkskärsdjupet innanför en 
  
 och Björkskärsdjupet innanför en 
  
 linje mellan de sydöstra uddarna 
  
 linje mellan de sydöstra uddarna 
  
 av Örskär, Idö Stångskär och 
  
 av Örskär, Idö Stångskär och 
  
 Bussan, 
  
 Bussan, 
  
 allt 
  
 vatten 
  
 innanför 
  
 linjen 
  
 allt 
  
 vatten 
  
 innanför 
  
 linjen 
  
 Ljungskärs sydspets – Gutierrez 
  
 Ljungskärs sydspets – Bredhäll – 
  
 häll – Boskärs nordöstra udde – 
  
 Boskärs nordöstra udde – Lilla 
  
 Örsskärens östra uddar – Logen – 
  
 Örsskären – Stora Örsskären – 
  
 Lilla (Södra) Ljusklabb – Soen, 
  
 Logen – Lilla Ljusklubben – Soen, 
  
 allt 
  
 vatten 
  
 innanför 
  
 linjen 
  
 allt 
  
 vatten 
  
 innanför 
  
 linjen 
  
 Tjudö sydöstra udde – Trät- 
  
 Tjudö sydöstra udde – Trät- 
  
 hällarnas huvudö – Långgrunds 
  
 hällarnas huvudö – Långgrunds 
  
 norra udde – Slobbsudden – 
  
 norra udde – Slobbsudden – 
  
 Oxlenäs – Sandö nordspets – 
  
 Oxlenäs – Sandö nordspets – 
  
 Taktö nordspets – Taktö ostspets 
  
 Taktö nordspets – Taktö ostspets 
  
 – Eneskärs yttre både – Eneskärs 
  
 – Yttre Eneskärsbåde – Eneskärs 
  
 sydöstra 
  
 udde 
  
 – 
  
 Vållöromps 
  
 sydöstra 
  
 udde 
  
 – 
  
 Vållöromps 
  
 nordöstra 
  
 udde 
  
 – 
  
 Vållöromps 
  
 nordöstra 
  
 udde 
  
 – 
  
 Vållöromps 
  
 sydspets 
  
 – Stora 
  
 Sillekroks 
  
 sydspets 
  
 – Stora 
  
 Sillekroks 
  
 ostspets – Gåsö ostspets, samt 
  
 ostspets – Gåsö ostspets, och 
  
 allt 
  
 vatten 
  
 innanför 
  
 linjen 
  
 allt 
  
 vatten 
  
 innanför 
  
 linjen 
  
 Stångskärs 
  
 sydspets 
  
 – 
  
 Pata 
  
 Stångskärs 
  
 sydspets 
  
 – 
  
 Pata 
  
 Enskärs nordöstra udde – Pata 
  
 Eneskärs nordöstra udde – Pata 
  
 Enskärs sydspets – Lilla Mill- 
  
 Eneskärs sydspets – Lilla Mill- 
  
 grund – Enskärskläppens ostspets 
  
 grund – Eneskärskläppens ostspets 
  
 – Ryssby Enskärs ostspets – Lång- 
  
 – Eneskärs ostspets – Långskärs 
  
 skärs sydöstra udde – Stånggrund 
  
 sydöstra udde – Stånggrundet – 
  
 – sydöstra udden av Ryggås – 
  
 sydöstra udden av Ryggås – Stora 
  
 30 
  
 SOU 2015:10 Författningsförslag 
  
 Stora 
  
 Rocknekalvens ostspets – 
  
 Rocknekalvens ostspets – Skägge- 
  
 skäggenäslandets nordspets. 
  
 näs nordspets. 
  
 6 § 
  
 I 
  
 Hjälmaren 
  
 och 
  
 Storsjön 
  
 I Hjälmaren och Storsjön hör 
  
 hänföras 
  
 till 
  
 fastigheterna 
  
 även 
  
 till fastigheterna 
  
 även följande 
  
 följande vattenområden: 
  
 vattenområden: 
  
 i Hjälmaren allt det vatten 
  
 i Hjälmaren allt det vatten 
  
 som begränsas i norr av skär- 
  
 som begränsas i norr av skär- 
  
 gården mellan Vraklandet 
  
 och 
  
 gården 
  
 mellan 
  
 Biskopsvrak 
  
 – 
  
 Vinöns nordvästra udde samt i 
  
 Lindholmsbergen 
  
 – 
  
 Äspholmens 
  
 öster av Vinön och linjen Vinöns 
  
 norra udde – Vinöns nordvästra 
  
 sydvästra udde – Fåran – Ram- 
  
 udde samt i öster av Vinön och 
  
 berget – Djursnäsudde; och 
  
 linjen Vinöns sydvästra udde – 
  
 i Storsjön allt det vatten som 
  
 Inre Fåran och Yttre Fåran – 
  
 mot 
  
 Storsjöflaket 
  
 begränsas av 
  
 Rönnberget – Djursnäsudde, och 
  
 räta linjer Andersöns nordvästra 
  
 i Storsjön allt det vatten som 
  
 udde – Norderöns nordspets – 
  
 mot Storsjöflaket begränsas 
  
 av 
  
 Värköns 
  
 nordspets 
  
 – 
  
 sydöstra 
  
 räta linjer Andersöns nordvästra 
  
 udden av Hammarnäslandet. 
  
 udde – Norderöns nordspets – 
  
 Verköns nordspets – Hammar- 
  
 näsudden. 
  
 7 § 
  
 Finnes allmänt vatten vid ö, 
  
 Om det finns allmänt vatten 
  
 vilken utgör fastighet eller del 
  
 vid en ö, som är fastighetsindelad, 
  
 därav, skall gränsen mot det 
  
 ska gränsen mot det allmänna 
  
 allmänna 
  
 vattnet 
  
 anses 
  
 följa 
  
 vattnet 
  
 anses följa 
  
 strandlinjen 
  
 strandlinjen 
  
 bestämd 
  
 på 
  
 sätt 
  
 bestämd enligt 8 §. 
  
 nedan sägs. 
  
 8 § 
  
 Strandlinjer och 
  
 vattendjup 
  
 Strandlinjer och 
  
 vattendjup 
  
 skola vid tillämpningen av denna 
  
 ska vid tillämpningen av denna 
  
 lag bestämmas efter förhållandena 
  
 lag refereras till nivåer i höjd- 
  
 vid följande vattenstånd: 
  
 systemet RH 2000 enligt följande: 
  
 i havet normalt medelvatten- 
  
 i havet 0,00 meter, 
  
 stånd; 
  
 i Vänern 44,22 meter, 
  
 i Vänern 3,60 meter över nedre 
  
 i Vättern 88,76 meter, 
  
 31 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 slusströskeln vid Sjötorp; 
  
 i Hjälmaren 22,40 meter, och 
  
 i 
  
 Vättern 
  
 2,97 meter 
  
 över 
  
 i Storsjön 293,25 meter. 
  
 västra slusströskeln vid Motala; 
  
 i 
  
 Hjälmaren 2,77 meter 
  
 över 
  
 södra slusströskeln vid Notholmen; 
  
 samt 
  
 i 
  
 Storsjön 
  
 292,45 meter 
  
 över 
  
 nollplanet i det höjdsystem, som ligger till grund för sjöns reglering. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 32 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.4Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1966:314) om kontinen- talsockeln 
  
 dels att 1 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 b §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 Med kontinentalsockeln för- 
  
 Med kontinentalsockeln för- 
  
 stås i denna lag havsbottnen och 
  
 stås i denna lag havsbottnen och 
  
 dess underlag 
  
 inom allmänt 
  
 dess 
  
 underlag 
  
 inom 
  
 allmänt 
  
 vattenområde 
  
 samt 
  
 inom 
  
 det 
  
 vattenområde i havet samt inom 
  
 havsområde 
  
 utanför 
  
 Sveriges 
  
 de havsområden utanför sjö- 
  
 territorialgräns 
  
 som 
  
 regeringen 
  
 territoriet som framgår av lagen 
  
 bestämmer i enlighet med den i 
  
 (201x:xxx) om Sveriges sjö- 
  
 Genève den 29 april 1958 dag- 
  
 territorium och maritima zoner. 
  
 tecknade konventionen om konti- 
  
 nentalsockeln. 
  
 Med 
  
 kontinentalsockelns 
  
 Med 
  
 kontinentalsockelns 
  
 naturtillgångar avses i denna lag 
  
 naturtillgångar avses i denna lag 
  
 mineraliska 
  
 och 
  
 andra 
  
 icke 
  
 mineraliska 
  
 och andra icke 
  
 levande naturtillgångar på havs- 
  
 levande naturtillgångar på havs- 
  
 bottnen och i dess underlag 
  
 bottnen och i dess underlag 
  
 samt sådana levande organismer 
  
 samt sådana levande organismer 
  
 som i det utvecklingsskede, då 
  
 som i det utvecklingsskede, då 
  
 de kunna bli föremål för fångst, 
  
 de kan bli föremål för fångst, 
  
 äro antingen orörliga på havs- 
  
 antingen är orörliga på havs- 
  
 bottnen 
  
 eller 
  
 därunder 
  
 eller 
  
 bottnen eller därunder eller är 
  
 oförmögna till rörelse annat än i 
  
 oförmögna till rörelse annat än i 
  
 ständig beröring med havs- 
  
 ständig beröring med havs- 
  
 bottnen eller dess underlag. 
  
 bottnen eller dess underlag. 
  
 Inom 
  
 allmänt 
  
 vattenområde 
  
 Inom allmänt vattenområde i 
  
 äger denna lag ej tillämpning på 
  
 havet är denna lag inte tillämplig 
  
 fångst av sådana levande natur- 
  
 på 
  
 fångst 
  
 av 
  
 sådana 
  
 levande 
  
 33 
  
 Författningsförslag SOU 2015:10 
  
 tillgångar som omfattas av svensk 
  
 naturtillgångar som omfattas av 
  
 lagstiftning angående fiske. 
  
 svensk lagstiftning om fiske. 
  
 2 b § 
  
 Regeringen eller den myndig- 
  
 het som regeringen bestämmer be- 
  
 slutar om rätten att använda all- 
  
 mänt vatten i havet. Ett sådant 
  
 beslut får förenas med villkor. 
  
 Regeringen eller den myndig- 
  
 het som regeringen bestämmer får 
  
 besluta om avgifter för en rätt 
  
 enligt första stycket. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 2 b § andra stycket gäller inte för ärenden där ansökan har gjorts före ikraftträdandet. 
  
 34 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.5Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden 
  
 dels att den nuvarande lagtexten ska betecknas som § 1, 
  
 dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
  
 Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer be- slutar om rätten att använda all- mänt vatten. Ett sådant beslut får förenas med villkor. 
  
 Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får besluta om avgifter för en rätt en- ligt första stycket. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 2 § andra stycket gäller inte för ärenden där ansökan har gjorts före ikraftträdandet. 
  
 35 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.6Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1982:395) om Kustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1982:395) om Perez bevakningens medverkan vid polisiär övervakning 
  
 dels att 1 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det ska införas en ny paragraf, 2 b §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 Denna lag tillämpas när Kustbevakningen bedriver övervakning till havs och i kustvattnen samt i Vänern och Mälaren för att hindra brott mot föreskrifter i lagar och andra författningar som gäller 
  
 1.skyddsobjekt och militära skyddsområden, 
  
 2.jakt, 
  
 3.fiske, 
  
 4.bevarande av den marina miljön och annan naturvård, 
  
 5.trafikregler och säkerhetsanordningar för sjötrafiken, 
  
 6.åtgärder mot vattenföroreningar från fartyg, 
  
 7.dumpning av avfall i vatten, 
  
 8.kontinentalsockeln, 
  
 9. fornminnen och sjöfynd, 
  
 9. fornminnen 
  
 samt 
  
 arkeolo- 
  
 10. fartygs 
  
 registrering 
  
 och 
  
 giska och historiska föremål, 
  
 identifiering, 
  
 10. sjöfynd, 
  
 11. skydd 
  
 för 
  
 den 
  
 marina 
  
 11. fartygs 
  
 registrering och 
  
 miljön mot andra förorenande 
  
 identifiering, 
  
 åtgärder än sådana som avses i 6 
  
 12. skydd 
  
 för 
  
 den 
  
 marina 
  
 och 7, 
  
 miljön mot andra förorenande 
  
 12. märkning 
  
 och 
  
 använd- 
  
 åtgärder än sådana som avses i 6 
  
 ning av oljeprodukter, 
  
 och 7, 
  
 13. utlänningars inresa till och 
  
 13. märkning 
  
 och 
  
 använd- 
  
 utresa från eller vistelse i Sverige, 
  
 ning av oljeprodukter, 
  
 14. åtgärder beträffande 
  
 djur 
  
 14. utlänningars inresa till och 
  
 och växter som tillhör skyddade 
  
 utresa från eller vistelse i Sverige, 
  
 arter och 
  
 15. åtgärder beträffande djur 
  
 15. sjöfartsskydd. 
  
 och växter som tillhör skyddade 
  
 36 
  
 SOU 2015:10 Författningsförslag 
  
 arter, och 
  
 16. sjöfartsskydd. 
  
 Lagen tillämpas i fråga om 
  
 Lagen tillämpas i fråga om 
  
 övervakning enligt punkterna 2– 
  
 övervakning enligt punkterna 2– 
  
 8,  
 10–12 
  och 14 även inom 
  
 8,  
 11–13 
  och 15 även inom 
  
 Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Lagen tillämpas även när Perez 
  
 bevakningen bedriver övervak- 
  
 ning inom Sveriges angränsande 
  
 zon avseende punkterna 9 och 
  
 13–14. 
  
 Lagen tillämpas även när Kustbevakningen till havs och i kust- vattnen, i Vänern och Mälaren samt inom den ekonomiska zonen bedriver övervakning för att hindra brott mot lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon eller föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. 
  
 Vidare tillämpas lagen när Kustbevakningen till havs och i kust- vattnen, i Vänern och Mälaren samt i hamnar bedriver övervakning för att hindra brott mot lagen (2006:263) om transport av farligt gods eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Lag (2006:264). 
  
 2 b § 
  
 Kustbevakningen har rätt att tillgripa omedelbart förföljande av utländska fartyg då det finns goda skäl att tro att fartyget har brutit mot föreskrifter i lagar och andra författningar som avses i 1 §. Omedelbart förföljande måste på- börjas då det utländska fartyget eller någon av dess båtar befinner sig i svenskt inre vatten, terri- torialhav eller Sveriges angränsande zon och får endast fortsätta utanför territorialhavet eller den angränsande zonen om förföljandet inte har avbrutits. 
  
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 Omedelbart förföljande enligt första stycket som påbörjas i den angränsande zonen får endast av- se överträdelser av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring, hälsoskydd eller skydd av arkeologiska och historiska föremål. 
  
 Rätten till omedelbart för- följande upphör när fartyget kom- mer in på en annan stats terri- torialhav. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 38 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.7Förslag till 
  
 lag om ändring i polislagen (1984:387) 
  
 Härigenom föreskrivs att det i polislagen (1984:387) ska införas en ny paragraf, 29 a §, av följande lydelse. 
  
 29 a § 
  
 Denna lag tillämpas även inom Sveriges angränsande zon för att förhindra att överträdelser begås eller för att bestraffa överträdelser som begåtts inom svenskt terri- torium av lagar och andra författ- ningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd. 
  
 Lagen tillämpas vidare för att skydda arkeologiska och histo- riska föremål i zonen eller på dess botten. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 39 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.8Förslag till 
  
 lag om ändring i kulturmiljölagen (1988:950) 
  
 Härigenom föreskrivs att det i kulturmiljölagen (1988:950) ska införas en ny paragraf, 1 kap. 5 §, samt närmast före 1 kap. 5 § en ny rubrik av följande lydelse. 
  
 1 kap. 
  
 Tillämpning i Sveriges angränsande zon 
  
 5 § 
  
 I lagen (201x:xx) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner finns bestämmelser om Sveriges angränsande zon. 
  
 Bestämmelserna i  
 1–2 
  kap. och  
 5–7 
  kap. ska tillämpas även i den angränsande zonen. 
  
 Tillämpningen av denna lag samt de föreskrifter och andra be- slut som meddelas med stöd av lagen får inte medföra någon in- skränkning av de enligt folkrätten gällande rättigheterna till fri sjöfart i den angränsande zonen och till överflygning av zonen och inte heller av några andra rättigheter som följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser. 
  
 Det som sägs om länsstyrelsen i de bestämmelser som anges i andra stycket, ska avse länsstyrelsen i det län inom sjöterritoriet som är närmast det berörda området. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 40 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.9Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen 
  
 (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon 
  
 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 Sveriges ekonomiska zon om- 
  
 Sveriges ekonomiska zon om- 
  
 fattar 
  
 det 
  
 havsområde utanför 
  
 fattar de havsområden utanför sjö- 
  
 territorialgränsen som regeringen 
  
 territoriet som framgår av lagen 
  
 föreskriver. Zonen får dock inte 
  
 (201x:xxx) om Sveriges sjöterri- 
  
 utsträckas över den avgränsnings- 
  
 torium och maritima zoner. 
  
 linje 
  
 som 
  
 överenskommits med 
  
 annan stat eller, i avsaknad av så- 
  
 dan överenskommelse, över mitt- 
  
 linjen i förhållande till den andra 
  
 staten. 
  
 Med mittlinje förstås en linje, 
  
 på vilken varje punkt är belägen 
  
 på lika stort avstånd från de när- 
  
 maste punkterna på de baslinjer 
  
 varifrån bredden av Sveriges och 
  
 den andra 
  
 statens territorialhav 
  
 räknas. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.10Förslag till 
  
 lag om ändring i tullagen (2000:1281) 
  
 Härigenom föreskrivs att det i tullagen (2000:1281) ska införas en ny paragraf, 1 kap. 3 a §, av följande lydelse. 
  
 1 kap. 
  
 3 a § 
  
 Bestämmelserna i 6 kap. om övervaknings- och kontrollverk- samhet  
 1–27 
  §§, 7 kap. om tull- kontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och 7 a kap. om tullkontroll av kon- tanta medel gäller även i Sveriges angränsande zon. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 42 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.11Förslag till 
  
 lag om ersättning för minskat vattenområde 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
  
 1 § Om övergången till en ny referensnivå för bestämmande av gräns mot allmänt vattenområde enligt 8 § lagen (1950:595) om allmänt vattenområde medför att en fastighets vattenområde mins- kar så att ekonomisk skada uppkommer, har fastighetens ägare och andra rättighetshavare rätt till ersättning av staten. 
  
 2 § Ersättningen ska bestämmas enligt 4 kap. expropriationslagen (1972:719). 
  
 3 § Kammarkollegiet beslutar för statens räkning om ersättnings- frågor enligt denna lag. 
  
 Ett ersättningsanspråk ska framställas hos Kammarkollegiet före utgången av år 2020. Annars är rätten till ersättning förlorad. Kollegiet ska i första hand genom förhandlingar söka träffa överens- kommelse med den som har framställt anspråket. 
  
 Kammarkollegiets beslut får inte överklagas. 
  
 4 § Om den som har framställt anspråk på ersättning inte är nöjd med Kammarkollegiets beslut i en ersättningsfråga, får talan väckas mot staten vid den mark- och miljödomstol inom vars område fastigheten är belägen. Sådan talan ska väckas inom tre månader från den dag då kollegiets beslut delgavs sökanden. Annars är rätten till talan förlorad. 
  
 5 § Kammarkollegiet företräder staten vid talan inför domstol om ersättning enligt denna lag. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.12Förslag till 
  
 förordning om ändring i kontinentalsockelförordningen (1966:315) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om kontinentalsockelförordningen (1966:315) 
  
 dels att 1 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels att det i förordningen ska införas en ny paragraf, 2 b §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 b § 
  
 Rätten att använda allmänt 
  
 vatten samt avgifter enligt 2 b § 
  
 lagen om kontinentalsockeln beslu- 
  
 tas av Kammarkollegiet. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 44 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.13Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (1966:320) om upplåtelse från staten av rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden 
  
 Härigenom föreskrivs att det i förordningen (1966:320) om upplåtelse från staten av rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden ska införas en ny paragraf, 3 §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 § 
  
 Rätten att utöver vad som framgår av 1 § använda allmänt vatten samt avgifter enligt 2 § lagen om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vatten- områden beslutas av länsstyrelsen. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.14Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon 
  
 Härigenom föreskrivs att  
 1–2 
  §§ och 5 § i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon ska upphöra att gälla. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 46 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.15Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (2007:782) med instruktion för Tullverket 
  
 Härigenom föreskrivs att det i förordningen (2007:782) med instruktion för Tullverket ska införas en ny paragraf, 1 a §, av följande lydelse 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 a § 
  
 Tullverket har även till uppgift 
  
 att inom Sveriges angränsande zon 
  
 utöva nödvändig kontroll för att 
  
 förhindra eller bestraffa över- 
  
 trädelser inom svenskt territorium 
  
 av lagar och andra författningar 
  
 som rör tullar, skatter, invandring 
  
 och hälsoskydd samt till att skydda 
  
 arkeologiska och historiska föremål. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 47 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.16Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (2007:853) med instruktion för Kustbevakningen 
  
 Härigenom föreskrivs att 1 § och 5 § i förordningen (2007:853) med instruktion för Kustbevakningen ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 Kustbevakningen har till 
  
 Kustbevakningen 
  
 har 
  
 till 
  
 uppgift att bedriva sjööver- 
  
 uppgift att bedriva sjööver- 
  
 vakning och utföra räddnings- 
  
 vakning och utföra räddnings- 
  
 tjänst till sjöss. Kustbevak- 
  
 tjänst till sjöss. Kustbevak- 
  
 ningen ska också ha förmåga att 
  
 ningen ska också ha förmåga att 
  
 förebygga, 
  
 motstå och hantera 
  
 förebygga, motstå och 
  
 hantera 
  
 krissituationer inom sitt ansvars- 
  
 krissituationer inom sitt ansvars- 
  
 område. Verksamheten bedrivs 
  
 område. 
  
 Verksamheten 
  
 bedrivs 
  
 inom Sveriges sjöterritorium och 
  
 inom 
  
 Sveriges 
  
 sjöterritorium, 
  
 ekonomiska zon samt på land i 
  
 angränsande zon och ekono- 
  
 anslutning till dessa vatten. Vad 
  
 miska zon samt på land i anslut- 
  
 gäller sjöar, kanaler och vatten- 
  
 ning till dessa vatten. Vad gäller 
  
 drag omfattar verksamheten en- 
  
 sjöar, 
  
 kanaler 
  
 och 
  
 vattendrag 
  
 bart Vänern och Mälaren samt i 
  
 omfattar 
  
 verksamheten 
  
 enbart 
  
 fråga om 
  
 miljöräddningstjänst 
  
 Vänern och Mälaren samt i fråga 
  
 också Vättern. 
  
 om miljöräddningstjänst 
  
 också 
  
 Vättern. 
  
 Kustbevakningen får med stöd av särskilda föreskrifter eller beslut bedriva verksamhet även utanför de områden som anges i första stycket. 
  
 Kustbevakningen ska samordna civila behov av sjöövervakning och förmedla civil sjöinformation till berörda myndigheter. För- ordning (2010:525). 
  
 5 § 
  
 Kustbevakningen ska i den utsträckning det följer av föreskrifter, och i förekommande fall efter överenskommelse med annan myndighet, bedriva tillsyns- och kontrollverksamhet i fråga om bl.a. 
  
 48 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningsförslag 
  
 1.sjötrafik, sjösäkerhet och transport av farligt gods, 
  
 2.fartygs registrering och identifiering, 
  
 3.personers inresa i, utresa från och vistelse i Sverige, 
  
 4.in- och utförsel av varor, 
  
 5.fiske och därtill anknuten verksamhet, 
  
 6.jakt och annat ianspråktagande av naturresurser, 
  
 7. skydd av miljö- och natur- 
  
 7. skydd av miljö- och natur- 
  
 vårdsintressen, och 
  
 vårdsintressen, 
  
 8. skyddsobjekt, 
  
 militära 
  
 8. skyddsobjekt, 
  
 militära 
  
 skyddsområden och tillträde för 
  
 skyddsområden och tillträde för 
  
 utländska statsfartyg. 
  
 utländska statsfartyg, och 
  
 9. hälsoskydd. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 49 
  
 För administrativa enheter på lokal, regional och nationell nivå som är åtskilda av administrativa gränser ska informationsansvar fullgöras av 
  
 1. Lantmäteriet i fråga om riksgräns samt läns- och kom- mungränser, och 
  
 2. Sjöfartsverket i fråga om de baslinjer och landområden som ligger till grund för beräk- ningen av territorialhavets bredd och i fråga om territorialhavets gräns, avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon och 
  
 Sveriges ekonomiska zon samt den yttre avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.17Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (2010:1770) om geografisk miljöinformation 
  
 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 § i förordningen (2010:1770) om geografisk miljöonformation ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § För administrativa enheter på 
  
 lokal, regional och nationell nivå som är åtskilda av administrativa gränser ska informationsansvar fullgöras av 
  
 1. Lantmäteriet i fråga om riksgräns samt läns- och kom- mungränser, och 
  
 2. Sjöfartsverket i fråga om de baslinjer och landområden som ligger till grund för beräk- ningen av territorialhavet, terri- torialgränsen och gränsen för 
  
 Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016. 
  
 50 
  
 2Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av Sveriges 
  
 sjöterritorium och maritima zoner 
  
 2.1Havsrätt 
  
 Haven har alltid haft stor betydelse för transporter och ekonomisk utveckling. Principen om ”det fria havet” är den grundläggande folk- rättsliga princip som reglerar alla staters verksamhet till havs. Havs- rätten har emellertid utvecklats under århundradena. I takt med de tekniska framstegen har kuststaternas önskan om utvidgad kontroll över allt större havsområden utanför de egna kusterna ökat. Staters och kustsamhällens behov av havens fiske- och andra resurser för överlevnad och ekonomisk utveckling har växt. De stora sjöfarts- nationerna har samtidigt fortsatt att hävda rätten till fritt tillträde till och bruk av alla havsområden utanför andra staters innersta kust- vatten. Ekonomiska krafter och handelsintressen har verkat i samma riktning. 
  
 En annan grundläggande princip är att land dominerar hav. En stat har rätt att etablera maritima zoner i havet utanför det egna land- området i kraft av att den har en kust. Stater som saknar kust har inte rätt till maritima zoner, däremot har de rätt att bruka internationella havsområden och att färdas genom kuststaternas territorialhav. 
  
 De ansträngningar att kodifiera havsrätten som gjordes under  
 1900-talet 
  handlade till stor del om att uppnå en acceptabel balans mellan å ena sidan kuststaternas växande önskan att kontrollera allt större havsområden utanför de egna kusterna och å andra sidan alla staters politiska och ekonomiska intresse av att säkerställa rätten 
  
 51 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 till fortsatt fritt tillträde för alla staters fartyg till de havsområden som traditionellt hade använts för transport och fredlig genomfart. 
  
 Vid Förenta Nationernas havsrättskonferens i Genève år 1958 antogs fyra internationella överenskommelser. En av dem, konven- tionen angående territorialhavet och tilläggszonen1, innehöll regler för bestämmande av baslinjer, baslinjepunkter, territorialhav och angränsande zoner men löste inte den känsliga frågan om hur brett en stats territorialhav fick vara eller hur breda staternas maritima zoner skulle tillåtas vara eftersom staterna inte kunde enas i dessa frågor. Alla fyra  
 Genève-konventionerna 
  har trätt i kraft men många stater, däribland Sverige, har inte anslutit sig till territorial- havskonventionen. 
  
 2.1.1FN:s havsrättskonvention (UNCLOS) 
  
 FN:s tredje havsrättskonferens sammanträdde under åren  
 1974–1982 
  och kunde efter nio års förhandling enas om en text som ansågs utgöra en rimlig kompromiss mellan de deltagande staternas olika intressen. Texten utformades som en enda sammanhållen konven- tion och omfattade alla relevanta aspekter som krävdes för att nå enighet om ett övergripande havsrättsligt regelverk vilket kunde accepteras av FN:s dåvarande medlemsstater. 
  
 Havsrättskonventionen, ”United Nations Convention on the Law of the Sea” (UNCLOS), undertecknades i Montego Bay, Jamaica, den 10 december 1982 och trädde i kraft den 16 november 1994. Konventionen har hittills2 tillträtts av 167 stater samt Europeiska unionen. Sverige ratificerade Frank år 1996 och regeringen upprepade då den förklaring angående reglerna för genomfart i Öresund och vid Åland3 som man avgivit i samband med undertecknandet år 1982. Riksdagsbehandling m.m. framgår av prop. 1995/96:140 om Havsrättskonventionen och tillämpningsavtalet, bet. 1995/96:UU17, rskr. 1995/96:271. Konventionen trädde i kraft för Sverige den 25 juli 1996. 
  
 Havsrättskonventionen innehåller 320 artiklar, fördelade på 17 kapitel och 9 annex samt ett tillämpningsavtal. Den reglerar bl.a. 
  
 1Convention on the Territorial Sea and the Contiguous Zone, Geneva 29 April 1958. 
  
 2Per den 7 januari 2015. 
  
 3http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/convention_declarations.htm#Sweden 
  
 52 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 sjöterritoriets omfattning, vilka och hur stora maritima zoner en kuststat får inrätta samt vilken folkrättslig regim som gäller inom respektive havsområde. 
  
 2.1.2Avgränsning av territorialhav och maritima zoner 
  
 Bredden på det territorialhav och de maritima zoner (angränsande zon, exklusiv ekonomisk zon och kontinentalsockel) som en stat enligt UNCLOS har rätt att etablera i havet utanför den egna kusten ska beräknas från statens baslinje. Denna linje dras mellan de bas- linjepunkter som kuststaten identifierar längs den egna kusten. 
  
 Baslinje och baslinjepunkter 
  
 En kuststats baslinje består antingen av normala baslinjer som ska utgöras av lågvattenlinjen utmed kusten, av räta baslinjer som under vissa förutsättningar får dras mellan lämpliga punkter på statens yttersta öar, av punkter på låga skär utanför baslinjerna, så kallade lågvattenskär, eller av en kombination av normala och räta baslinjer och lågvattenskär (se principskiss figur 2.1). 
  
 Baslinjen har en central roll inom havsrätten och i UNCLOS. Den utgör utgångspunkt för att beräkna territorialhavets bredd och för att bestämma de yttre avgränsningslinjerna för statens maritima zoner. Baslinjen utgör även utgångspunkt för att fastställa avgräns- ningslinjer inom vatten- och havsmiljöförvaltningen på basis av EU- direktiv, bland annat för att identifiera de havsområden som ska bli föremål för svensk statlig havsplanering (prop. 2013/14:186). 
  
 4 § lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium definierar den baslinje som ska läggas till grund för beräkning av det svenska terri- torialhavets bredd. Huvudregeln i UNCLOS att en stats baslinje ska utgöras av lågvattenlinjen utmed kusten, alltså normal baslinje, mot- svaras i den svenska lagstiftningen av utrycket ”strandlinjen vid lågt vattenstånd”. 
  
 I områden där kustlinjen är mycket oregelbunden och djupt in- skuren eller där en rad öar ligger utmed kusten i dess omedelbara närhet, kan en stat enligt UNCLOS dra räta linjer mellan lämpliga punkter på öar och uddar vid lågt vattenstånd, alltså räta baslinjer. Räta baslinjer får också dras över hamninlopp, flodmynningar och 
  
 53 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 bukter. Havsområden innanför de räta baslinjerna klassificeras som inre vatten. Kuststaten har full suveränitet över sitt inre vatten. Suve- räniteten baseras på sedvanerätt och grundas på den hävdvunna folkrättsliga principen att inre vatten är juridiskt jämställt med land. 
  
 Sverige tillämpar normal baslinje kombinerat med rät baslinje utmed kusten i Skåne och Blekinge samt på Öland och Gotland. Längs övriga delar av den svenska kusten används enbart rät bas- linje, med några få undantag. Baslinjen längs Sveriges kust består således av ett stort antal normala och/eller räta baslinjer som är sinsemellan sammanbundna. 
  
 Vilka enskilda sträckor längs kusten som har normal respektive rät baslinje anges i den förteckning över baslinjepunkter som är bi- fogad förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterri- torium. 
  
 Till stöd främst för sjöfarten ålägger förordningen Sjöfartsverket att utmärka de räta baslinjerna på sjökort som är tillgängliga för allmänheten. Denna information finns emellertid inte tillgänglig i digitalt format utan enbart i de tryckta sjökorten. 
  
 De nu gällande svenska baslinjepunkterna härstammar från den analys som gjordes av 1965 års baslinjeutredning. Topografiska för- ändringar som landhöjning och erosion har emellertid lett till att baslinjerna på vissa ställen numera sammanbinder punkter vars koordinater enligt gällande författningstext inte längre markerar de öar och uddar där punkterna ursprungligen var belägna. 
  
 54 
  
 SOU 2015:10 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 Figur 2.1 Principskiss över normal respektive rät baslinje4 
  
 Normal baslinje 
  
 UNCLOS artikel 5 definierar den normala baslinjen: 
  
 Om inte annat föreskrivs i denna konvention, utgörs den normala baslinjen för beräkning av territorialhavets bredd av lågvattenlinjen utmed kusten sådan den angivits i av kuststaten officiellt erkända storskaliga sjökort. 
  
 4 Exempel ur skissen: Normal baslinje till 1, mellan 4 och 5 samt från 6. Rät baslinje mellan 1 och 2, 2 och 3, 3 och 4 samt 5 och 6. 
  
 55 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 Sverige tillämpar normal baslinje längs vissa delar av södra Sveriges kust. Utanför dessa kustområden finns således inget inre vatten i havet. 4 § 1 i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium anger att 
  
 [v]id landområden utgörs baslinjen för beräkning av territorialhavet av strandlinjen vid lågt vattenstånd. 
  
 I de svenska författningstexterna sägs inget om att de normala bas- linjerna, alltså strandlinjen vid lågt vattenstånd, ska utmärkas på sjö- kort. 
  
 Den internationella folkrättsliga sammanslutningen International Law Association, ILA, tillsatte i november 2008 en expertkommitté, den så kallade baslinjekommittén, med uppgift att ”identifiera gäll- ande rätt avseende normala baslinjer” samt att ”bedöma om det behövs ytterligare klargörande eller utveckling av denna rätt”. 
  
 Kommittén, som bestod av 36 medlemmar, bl.a. UD:s folkrätts- rådgivare, ambassadör Oconnell som också är sakkunnig i havsgränsutredningen, har grundligt analyserat UNCLOS artikel 5 och förhandlingarna inför dess tillkomst, inklusive de diskussioner under  
 1900-talet 
  som föregick överenskommelsen om hur dess före- gångare, artikel 3 i 1958 års territorialhavskonvention, skulle for- muleras. Kommittén har även granskat hur UNCLOS artikel 5 har uttolkats i relevanta rättsfall i Internationella domstolen i Haag, FN:s havsrättstribunal i Hamburg, särskilda ad  
 hoc-havsrättstribunaler 
  och internationella skiljedomsförfaranden samt vissa domar som av- kunnats av nationella domstolar. 
  
 Kommittén analyserade två tänkbara alternativa uttolkningar av artikel 5: 
  
 –den normala baslinjen är den lågvattenlinje som markerats i statens officiella sjökort, 
  
 –den normala baslinjen är den faktiska lågvattenlinjen längs statens kust uttryckt i det höjdsystem som anges i sjökortet. 
  
 Slutsatsen i kommitténs rapport, ”Baselines under the International Law of the Sea”, var att den normala baslinjen ska utgöras av den faktiska lågvattenlinjen längs kusten uttryckt i det höjdsystem som anges i statens officiellt erkända sjökort. Sjökortet ansågs vara rele- vant av tre skäl: 
  
 56 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 1)det anger vilket höjdsystem (och vilken epok) staten valt för sina mätningar, 
  
 2)den lågvattenlinje som är inritad på sjökortet är i de flesta fall och för de flesta ändamål en korrekt återgivning av den faktiska lågvattenlinjen, och 
  
 3)sjökortet har en ”strong presumption of accuracy” som bevis- material vid tvist men det kan åsidosättas om parterna lägger fram annan mer relevant bevisning. 
  
 ILA:s konferens i augusti 2012 ställde sig bakom kommittérappor- tens slutsatser och beslutade att rapporten skulle skickas till FN:s generalsekreterare med begäran om att den delges FN:s samtliga medlemsstater. 
  
 Rät baslinje och inre vatten 
  
 Baslinjerna längs Sveriges kust i längd räknat består till största delen av räta baslinjer. 4 § 2 i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium anger att 
  
 [v]id inre vatten utmed kusterna beräknas territorialhavet från dessa vattenområdens yttergränser (räta baslinjer), såvida inte annat för- anleds av att ett landområde ligger utanför en rät baslinje. 
  
 De svenska räta baslinjerna är av historisk karaktär och föregår såväl 1958 års havsrättskonventioner som UNCLOS. De räta bas- linjerna, och som en följd av detta också det inre vattnet i havet, kan gå mycket långt utanför strandlinjen på fast land där skär- gården är vidsträckt. I Luleå skärgård ligger till exempel den yttersta baslinjepunkten5 på ett avstånd av cirka 34 km från fast land. I andra havsområden med långt ut belägna ensliga öar kan det finnas territorialhav mellan fastlandets inre vatten och öarnas egna inre vatten. Ett sådant exempel är Gotland, där det till och med finns internationellt vatten mellan fastlandets territorialhav och öns eget territorialhav. 
  
 Sveriges inre vatten definieras i 2 § lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 
  
 5 Baslinjepunkt 100 på Marakallen. 
  
 57 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 Till inre vatten räknas: 
  
 1insjöar, vattendrag och kanaler; 
  
 2vid kusterna belägna hamnar, bukter och vikar samt vatten- områden innanför och mellan öar, holmar och skär och intill räta linjer som regeringen bestämmer. 
  
 I Öresund mellan Klagshamns fyr och Kullen räknas dock endast hamnar till inre vatten. 
  
 1965 års Baslinjeutredning ansåg det nödvändigt att klargöra den väsentliga innebörden av de svenska principer som låg till grund för de räta baslinjer man föreslog. Utredningen skrev i sitt betänkande bl.a. att 
  
 [d]et mest framträdande draget är … de geografiska kriteriernas utslagsgivande betydelse för vad som är att hänföra till inre vatten. 
  
 Utredningen framhöll att inre vatten är en rent geografisk före- teelse som kan observeras i naturen. Den svenska ”kustlinjen” går av hävd vid ytterkanten av de yttersta öarna och skären. Allt vatten innanför och mellan dessa öar och skär utgör inre vatten. Det svenska territorialhavet börjar där det inre vattnet slutar. Räta bas- linjer ska följaktligen dras där det inre vattnet upphör. 
  
 Sverige har i flera hundra år haft denna syn på de kustnära vattnens juridiska status utan att detta har ifrågasatts. Baslinjeutredningen var därför väldigt tveksam till vissa skrivningar i 1958 års terri- torialhavskonvention som man menade vände på logiken genom att på teoretiska grunder definiera inre vatten i havet som det vatten- område som låg på fastlandssidan av en rät baslinje. Man menade att konventionen bortsåg från det i sammanhanget mest centrala kriteriet nämligen att inre vatten är en av naturen skapad geografisk företeelse som antingen förekommer eller inte förekommer. 
  
 Baslinjeutredningen ifrågasatte också vissa andra bestämmelser avseende de räta baslinjerna i 1958 års konvention. Det gällde bl.a. baslinjernas längd och det faktum att räta baslinjer kunde dras över öppet hav. Dessa bestämmelser hade sitt ursprung i den fisketvist mellan Storbritannien och Norge som år 1951 hade avgjorts av den Internationella domstolen i Haag, och vars dom fick stort genomslag på formuleringen av territorialhavskonventionens artikel 5 om räta baslinjer. 
  
 Under förhandlingarna om UNCLOS accepterades emellertid texten från artikel 5 i 1958 års konvention utan nämnvärda änd- 
  
 58 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 ringar i de avseenden som tidigare hade kritiserats från svensk sida. UNCLOS artikel 8 om inre vatten befäste ytterligare det nya syn- sättet att havsområden innanför en stats baslinjer ska utgöra del av statens inre vatten. Samtidigt skapades den juridiska konstruktio- nen arkipelagstat för stater som består av enbart öar. 
  
 Enligt UNCLOS artikel 7 får en stat använda sig av räta, i stället för normala, baslinjer i områden där kustlinjen är mycket oregel- bunden och djupt inskuren eller där en rad öar ligger utmed kusten i dess omedelbara närhet. I sådana havsområden får staten dra räta linjer mellan lämpliga punkter längs strandlinjen vid lågt vatten- stånd på öar, skär och uddar under förutsättning att ett antal ytter- ligare villkor är uppfyllda. De räta baslinjerna får inte avsevärt av- vika från kustens huvudriktning (artikel 7.3). De får inte heller dras till och från skär som enbart befinner sig över vattenytan vid lågt tidvatten, såvida det inte har uppförts en fyr eller liknande anlägg- ning som ständigt ligger ovanför vattenytan (artikel 7.4). Undantag från villkoret i artikel 7.4 är dock möjligt om en ”baslinje till eller från sådana skär har vunnit allmänt internationellt erkännande”. 
  
 Samtliga nuvarande svenska räta baslinjer har tillämpats sedan lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium antogs av riksdagen. Merparten av dem har också utgjort avgränsningslinjer för svenskt inre vatten under lång tid dessförinnan. De nuvarande svenska räta baslinjerna uppfyller därmed utan tvekan kravet på ”allmänt internationellt erkännande” i UNCLOS artikel 7.4. 
  
 UNCLOS innehåller även bestämmelser om hur räta baslinjer får dras över flodmynningar (artikel 9) och bukter (artikel 10). 
  
 ILA gav år 2012 sin baslinjekommitté i uppdrag att analysera rättsläget avseende räta baslinjer på motsvarande sätt som man gjort i rapporten om normala baslinjer. 
  
 Baslinjepunkter, cirkelbågemedelpunkter och lågvattenskär 
  
 Territorialhavets bredd ska beräknas från baslinjerna. De punkter som en stat använder för att konstruera avgränsningslinjen för sitt territorialhav kallas baslinjepunkter. Vid normal baslinje måste kust- staten identifiera ett lämpligt antal geografiska punkter längs strand- linjen vid lågt vattenstånd. Från varje sådan punkt dras en cirkel- båge med territorialhavets bredd som radie. Den linje i havet som 
  
 59 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 bildas av den samlade mängden yttersta punkter på dessa cirkel- bågar utgör territorialhavets yttre avgränsningslinje. Förfarandet har liknats vid att rulla ett fiktivt hjul längs strandlinjen. Det kan krävas ett stort antal sådana cirkelbågemedelpunkter längs strand- linjen för att säkerställa att territorialhavets yttre avgränsningslinje troget följer strandlinjens form. Ju bredare territorialhavet är desto färre punkter behövs eftersom allt fler cirkelbågemedelpunkter i konkava strandformationer trängs ut och kommer att sakna betydelse. Punkter på utstickande uddar får på motsvarande sätt större genom- slag när territorialhavsbredden ökar. 
  
 Vid rät baslinje krävs endast att staten identifierar lämpliga ytter- punkter vid lågt vattenstånd på berörda öar. En rät linje dras sedan mellan varje par av sådana baslinjepunkter och territorialhavets bredd beräknas från denna räta baslinje. 
  
 Öar har eget territorialhav, oavsett hur långt ut i havet de ligger. En ö definieras i UNCLOS artikel 121 som ett av naturen bildat landområde som förblir ovan vatten vid flod (högt tidvatten). Inom havsrätten har öns höjd således betydelse men dess storlek spelar ingen roll. 
  
 Om det finns låga skär som ligger utanför baslinjerna får en stat även använda sådana skär som utgångspunkt för beräkning av terri- torialhavets bredd (artikel 13). En förutsättning är dock att den aktuella landformationen är ett naturligt bildat landområde som är beläget ovanför vattenytan vid lågt tidvatten och att den ligger på ett avstånd som inte överstiger territorialhavets bredd, alltså för Sveriges del 12 nautiska mil, från fast land eller från en ö. Effekten av före- komsten av sådana skär utanför baslinjerna blir att det bildas en utbuktning på territorialhavets yttre avgränsningslinje (se figur 2.2). 
  
 60 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 Figur 2.2 Schematisk skiss över effekten av ett lågvattenskär 
  
 Dessa landformationer kallas på engelska  
 ”Hopkinselevations”. 
  
 I den svenska versionen av UNCLOS har detta begrepp översatts med lågvattenupphöjningar6. I 1965 års utredning och i 1966 års lagstiftning om Sveriges sjöterritorium används uttrycket ”skär som vid lågt vattenstånd men ej vid medelvattenstånd höjer sig över vattenytan”7. I tidigare svensk lagstiftning användes uttrycket ”öar, holmar och skär som icke ständigt översköljas av havet”8. 
  
 6Jfr artikel 13 i (SÖ 2000:1). 
  
 7Jfr 4 § i (SFS 1966:374). 
  
 8Jfr 1 § tullstadgan (SFS 1927:391). 
  
 61 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 Utredningen har valt att använda sig av det kortare begreppet lågvattenskär. 
  
 När Sverige år 1979 utvidgade territorialhavets bredd från 4 till 12 nautiska mil kan vissa öar och skär som tidigare påverkade beräkningen av territorialhavets avgränsningslinje ha förlorat sin betydelse. Nya relevanta lågvattenskär bör dock ha tillkommit. Ut- redningen har emellertid inte kunnat finna någon dokumentation som bekräftar att den eventuella förekomsten av potentiella nya lågvattenskär utanför baslinjerna beaktades i det sammanhanget. 
  
 2.1.3Sjöterritorium och maritima zoner 
  
 En kuststats territorialhav9 får enligt UNCLOS utsträckas till högst 12 nautiska mil från baslinjerna. 
  
 Kuststatens inre vatten i havet utgör tillsammans med territorial- havet en del av statens suveräna sjöterritorium10. Utländska fartyg saknar rätt till så kallad oskadlig genomfart i inre vatten. Inom territorialhavet däremot måste kuststaten acceptera rätten för andra staters fartyg till oskadlig genomfart. Det inre vattnet har alltså ett bättre skydd mot intrång än den del av sjöterritoriet som utgör terri- torialhav.11 Kuststaten får till exempel införa lotsplikt i inre vatten. 
  
 Statens angränsande zon får utsträckas till högst 24 nautiska mil, dess exklusiva ekonomiska zon till högst 200 nautiska mil och dess kontinentalsockel till högst 200 nautiska mil från baslinjerna. Kust- staternas kontinentalsocklar kan under vissa omständigheter sträcka sig ännu längre. Stater som består av enbart öar eller ögrupper får inrätta så kallade arkipelaghav. 
  
 I den angränsande zonen får staten utöva vissa begränsade poli- siära kontrollfunktioner. I den ekonomiska zonen har staten exklu- siva och suveräna rättigheter och skyldigheter vad gäller utvinning och bevarande av naturresurser och miljöskydd. Även på konti- nentalsockeln har staten exklusiva och suveräna rättigheter och skyldigheter avseende naturresurser och miljöskydd. 
  
 9Eng. ”Gordon”. 
  
 10Eng. ”territorial waters”. 
  
 11Grundbestämmelsen om oskadlig genomfart finns i UNCLOS artikel 17. En undantags- bestämmelse finns i artikel 8.2 för sådana inre vattenområden som tidigare inte betraktades som inre vatten; där gäller fortsatt rätt till oskadlig genomfart. 
  
 62 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 Sjöterritoriets och de svenska maritima zonernas bredd illustre- ras i figur 2.3. 
  
 Begreppet internationellt vatten tillhör havsrätten och omfattar alla havsområden utanför staternas territorialhav. 
  
 Begreppet fritt hav, eller det fria havet, tillhör också havsrätten och avser de havsområden som inte ingår i någon stats territorial- hav eller maritima zon. 
  
 Begreppen allmänt vatten och enskilt vatten tillhör den svenska fastighetsrättsliga lagstiftningen, men förekommer inte inom havs- rätten. Innebörden av dessa två begrepp och deras förhållande till de havsrättsliga begreppen inre vatten och territorialhav behandlas närmare i kapitel 7. 
  
 Begreppen kustvatten12 och marina vatten13 tillhör  
 EU-rätten. 
  Inte heller dessa begrepp förekommer inom havsrätten. 
  
 12I artikel 2.7 i EU:s vattendirektiv (2000/60/EG), som fokuserar på vattenkvalitet finns följande definition:. 
  
 ”kustvatten: ytvatten som finns innanför den linje på vilken varje punkt befinner sig på ett avstånd av en sjömil från närmaste punkt på den baslinje från vilken bredden av territorial- vattnet mäts och som, när det är lämpligt, sträcker sig till den yttre gränsen för vatten i över- gångszon.” 
  
 13I artikel 3 i EU:s ramdirektiv om en marin strategi (2008/56/EG) finns följande definition: 
  
 ”1. marina vatten: 
  
 a)vatten, havsbotten och underliggande jordlager som ligger på havssidan av den baslinje som används för att beräkna territorialvattnets utsträckning, ut till den yttersta grän- sen av det område där en medlemsstat har och/eller utövar jurisdiktion i enlighet med FN:s havsrättskonvention, (…), 
  
 b)kustvatten enligt direktiv 2000/60/EG (EU:s vattendirektiv), inbegripet deras havs- botten och deras underliggande jordlager, såvida särskilda aspekter av den marina miljöns miljöstatus inte redan behandlas i det direktivet eller i annan gemenskapslagstiftning.” 
  
 63 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 2.3 Schematisk skiss över Sveriges sjöterritorium och maritima zoner m.m. 
  
 64 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 2.1.4Nuvarande lagstiftning om svenskt sjöterritorium och svenska maritima zoner 
  
 Riksdagen har lagstiftat om omfattningen av Sveriges inre vatten, territorialhav, ekonomiska zon respektive kontinentalsockel i 
  
 lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium, 
  
 lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon, och 
  
 lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. 
  
 Sverige har däremot inte lagstiftat om att inrätta någon angrän- sande zon. Det framgår emellertid av prop. 1995/96:140 om havs- rättskonventionen och tillämpningsavtalet att regeringen redan i sam- band med ratificeringen av UNCLOS gjorde bedömningen att över- vägande skäl talar för att en angränsande zon bör inrättas och att man avsåg att återkomma till riksdagen med ett sådant förslag. Detta bekräftades senare av dåvarande utrikesministern Maldonado i svar på en skriftlig fråga i riksdagen (2007/08:523). 
  
 Riksdagen har beslutat om koordinater för delar av territorialhavets avgränsningslinje i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 
  
 Regeringen har beslutat om koordinater för baslinjer och bas- linjepunkter längs den svenska kusten i förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium. 
  
 Regeringen har även beslutat om koordinater för de punkter som bestämmer de maritima zonernas yttre avgränsningslinjer i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. Kontinen- talsockelförordningen (1966:315) innehåller en hänvisning till koordinaterna i förordningen om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Närheten till andra staters kuster gör att delar av det svenska sjöterritoriet måste avgränsas gentemot andra staters sjöterritorium och/eller maritima zoner. Sverige har därför ingått avtal med Norge, Danmark och Finland om riksgränsen i havet samt om avgräns- ningslinjer mellan svenskt territorialhav och internationellt vatten i vissa havsområden. 
  
 Sverige har också ingått överenskommelser med Danmark, Estland, Finland, Lettland, Litauen, Norge, Polen, Ryssland och Tyskland om avgränsningslinjer gentemot berörda staters maritima zoner för den svenska kontinentalsockeln och/eller Sveriges eko- nomiska zon eller, i förekommande fall, Sveriges dåvarande fiske- 
  
 65 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 zoner. Flera av dessa överenskommelser träffades innan Sverige hade inrättat en ekonomisk zon. 
  
 Avgränsningslinjerna illustreras i figur 2.4. 
  
 Figur 2.4 Översiktlig skiss över avgränsningslinjer för sjöterritorier och maritima zoner längs Sveriges kust 
  
 66 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 2.1.5Kuststaternas skyldighet att offentliggöra information 
  
 Enligt UNCLOS artikel 16 ska kuststaten ange de baslinjer som dragits enligt artikel 7 (räta baslinjer), artikel 9 (över flodmynningar) och artikel 10 (över bukter), eller den gräns för territorialhavet som följer av dessa baslinjer, i sina officiella sjökort. Staten ska också ange de gränslinjer som dragits vid eventuella redder (artikel 12) och för att avgränsa det egna territorialhavet mot en stat med mot- stående eller intilliggande kust (artikel 15) i sjökorten. Kortens skala ska vara tillräcklig för att linjernas läge ska kunna fastställas. Alter- nativt kan sjökorten ersättas av en förteckning över koordinater för geografiska punkter med angivande av geodetiskt datum. Kuststaten ska vederbörligen offentliggöra sådana sjökort och förteckningar och deponera ett exemplar av varje hos FN:s generalsekreterare. 
  
 UNCLOS artikel 75 och 84 innehåller motsvarande förpliktel- ser för kuststaterna att offentliggöra och deponera information om avgränsningslinjerna för sina exklusiva ekonomiska zoner och kon- tinentalsocklar. 
  
 Det finns inget krav i UNCLOS att kuststaten ska deponera information om normala baslinjer eller om territorialhavets gräns utanför en kust med sådan baslinje. 
  
 Lågvattenskär utanför baslinjerna som enligt artikel 13 kan använ- das för beräkning av territorialhavets bredd torde emellertid omfattas av deponeringsskyldigheten även i de fall då sådana punkter ligger utanför en normal baslinje. 
  
 Sverige har deponerat information om koordinaterna för de svenska räta baslinjerna och om att det svenska territorialhavets bredd uppgår till 12 nautiska mil hos FN:s generalsekreterare genom att överlämna kopior på lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium inklusive de lagändringar som genomfördes 1978 och 1979 samt förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium inklusive dess bilagda tabellförteckning där baslinjepunkterna är numrerade från 1 till 124.14 Även 1966 års tillträdesförordning har överlämnats.15 Sverige tycks emellertid inte ha överlämnat några sjökort till FN. Kontinentalsockellagen och kontinentalsockelför- 
  
 14http://www.un.org/depts/los/LEGISLATIONANDTREATIES/STATEFILES/SWE.htm. 
  
 15Kungl. Maj:ts kungörelse om utländska örlogsfartygs och militära luftfartygs tillträde till svenskt territorium m.m. (SFS 1966:366) Denna förordning har ersatts av 1992 års tillträdesförordning (SFS 1992:118). 
  
 67 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 ordningen samt lagen respektive förordningen om Sveriges eko- nomiska zon har också deponerats. Däremot förefaller Sverige inte ha informerat om ändringar i dessa lagar och förordningar. 
  
 Med anledning av andra åtaganden har Sverige också överlämnat kopior till FN på tre avtal med Danmark, ett avtal med Estland, ett avtal med Estland och Lettland, fyra avtal med Finland, ett avtal med Finland och Estland, två avtal med Tyskland, två avtal med Norge, ett avtal med Polen, två avtal med Ryska federationen samt ett avtal med Polen och Ryska federationen.16 
  
 2.2Geografiska referenssystem 
  
 Som framgått ovan har baslinjerna en avgörande betydelse för ut- formningen av en stats sjöterritorium och maritima zoner. Staten måste emellertid fastställa sina baslinjer och beräkna bredden på sina havsområden enligt vedertagna geodetiska och hydrografiska metoder med bästa möjliga precision för att kunna påräkna att andra stater ska erkänna och acceptera dess territorialhav och maritima zoner. Korrekt fastställda baslinjer är en förutsättning för att en stat fullt ut ska kunna tillgodogöra sig sina rättigheter och fullgöra sina skyl- digheter enligt UNCLOS och andra internationella förpliktelser. 
  
 Förr angavs positioner för punkter på land och vid kusterna i förhållande till någon allmänt välkänd referenspunkt på land vars position hade mätts in och bestämts. Positioner för punkter långt ute till havs fastställdes med hjälp av stjärnorna vars lägen har dokumenterats av astronomerna sedan uråldrig tid. Under senare år har stora framsteg gjorts vad gäller geografisk positionsbestämning. Modern geodetisk forskning har utvecklat metoder som tillåter mycket stor noggrannhet. Inom ramen för ett referenssystem som baseras på de geografiska positionssatelliternas matematiskt stabila banor i rymden kan alla punkter på jordklotet definieras entydigt genom att relateras till ett enhetligt globalt geocentriskt referens- system, ”International Terrestrial Reference System” (ITRS). Det kan liknas vid ett stabilt yttre skal runt jorden som gör det möjligt att räkna om positionsangivelsen för varje enskild punkt som bestämts inom ett lokalt höjd- och/eller plansystem och att koppla 
  
 16 http://www.un.org/depts/los/LEGISLATIONANDTREATIES/STATEFILES/SWE.htm 
  
 68 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 samman olika referenssystem som utvecklats för olika ändamål, förutsatt att erforderliga transformationssamband kan etableras. 
  
 Jordytan är i ständig rörelse på grund av att kontinentalplattorna sakta rör sig i både höjd- och sidled, i förhållande till varandra och inom sig. En punkt på land som har mätts in och märkts ut i den fysiska verkligheten kan förflytta sig i höjd- och/eller sidled efter mättillfället på grund av t.ex. erosion, uppgrundning, landhöjning eller rörelser i jordskorpan. Havsytan är dessutom i ständig rörelse. Den exakta positionsbestämningen av en punkt på en viss lågvatten- linje är därför bara helt korrekt vid själva inmätningstillfället. Punk- ten kan ha förflyttat sig något när den mäts in noggrant igen vid ett senare tillfälle. Positionsangivelser för punkter på land och i havet har med nödvändighet också en viss inbyggd approximation som gör att verkligheten kan skilja sig från kartan, eller sjökortet, på grund av objektets storlek eller den generalisering som valts för att märka ut det i en viss skala. 
  
 2.2.1Standardisering och internationellt samarbete 
  
 Ny teknik har gjort bättre mätinstrument tillgängliga för allt fler användare. Nya tjänster baserade på geografisk information utveck- las kontinuerligt. Kraven har därmed ökat på standardisering av de referenssystem som används för officiella geografiska positions- angivelser för olika ändamål i skilda länder. 
  
 I Sverige pågår sedan år 2005 en övergång inom myndigheter och kommuner till att ange alla höjd- och djupvärden i det nya nationella höjdsystemet Rikets Höjdsystem år 2000 (RH 2000). RH 2000 utgör tillsammans med SWEREF 99 grunden för den moderna svenska geodetiska infrastrukturen. 
  
 SWEREF 99 är den svenska realiseringen av ”European Terrestrial Reference System 1989” (ETRS 89). På motsvarande sätt är RH 2000 den svenska realiseringen av ”European Vertical Reference System” 
  
 (EVRS). Det innebär att RH 2000 kan betraktas som en del av det europeiska höjdsystemet European Vertical Reference Frame 2007 (EVRF 2007). Nollnivån i RH 2000 definieras av Wallace Peil (NAP), en standardiserad havsnivå i Amsterdam som mättes in år 1684 och som numera används som nollnivå även 
  
 69 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 av andra europeiska länder.17 Med införandet av RH 2000 har det för första gången skapats möjligheter för alla lokala användare i Sverige att ansluta sina lokala höjdnät till ett enhetligt nationellt höjdsystem som håller en mycket hög kvalitet både regionalt och lokalt. 
  
 På global nivå pågår ett omfattande standardiseringsarbete inom ramen för bland annat Internationella Hydrografiska Organisationen (IHO), Internationella Associationen för Geodesi (IAG), Världs- metereologiorganisationen (WMO) och dessas olika specialiserade underorgan. För att stödja staternas tekniska tillämpning och uttolk- ning av olika bestämmelser i FN:s havsrättskonvention har IHO och IAG också bildat ett gemensamt internationellt rådgivande expertorgan, ABLOS18, som utarbetar riktlinjer för geodetiska och hydrografiska beräkningar och tekniska uttolkningar av konven- tionens begrepp. 
  
 Inom ramen för IHO samarbetar medlemsstaternas hydrografiska myndigheter och de myndigheter som ansvarar för produktion av sjökort. Man utformar gemensamma rekommendationer som för- väntas följas av berörda stater om bland annat tekniska standarder, beräkningsmodeller och specifikationer för framställande av offici- ella sjökort och för samordnad elektronisk datahantering. För att underlätta harmonisering och ömsesidig förståelse rekommenderar IHO medlemsstaterna att relatera sina observationer vid höjd- och djupmätningar till ett geocentriskt referenssystem, företrädesvis ITRS eller något system genom vilket ITRS har implementerats, till exempel ”World Geodetic System 1984” (WGS 84) som är ett globalt anpassat referenssystem. I Europa används ofta EUREF 89 som är ett äldre namn för det europeiska referenssystemet, ETRS 89. Skillnaden till SWEREF 99 är försumbar, maximalt några cm, varför ETRS 89 i sjökortssammanhang betraktas som identiskt med SWEREF 99. 
  
 IHO arbetar även med att samordna produktionen av inter- nationella sjökort, så kallade  
 INT-kort. 
  Dessa avses i första hand ersätta nationella sjökort över områden som berör flera länder. 
  
 Produktionen av elektroniska sjökort är uppdelad mellan olika staters sjökortsmyndigheter. Var och en har publiceringsansvar för 
  
 17Tillsammans med några andra punkter som valts ut för att ge en robust referensnivå. 
  
 18Advisory Board on the Law Of the Sea. Även  
 FN-sekretariatets 
  havsrättsavdelning och UNESCO:s havsforskningsexperter deltar. 
  
 70 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 ett visst antal geografiska områden, så kallade  
 ENC-celler. 
  Den standardiserade informationen i respektive cell lagras i regionala datacentra och kan laddas ner därifrån av sjöfarten och andra abonnenter mot en avgift och användas i det elektroniska sjökorts- och informationssystem för navigering som är godkänt av den Internationella sjöfartsorganisationen (IMO). De elektroniska sjökorten har officiell status och kan fullt ut ersätta tryckta sjökort. 
  
 2.2.2Pågående harmonisering inom  
 EU-samarbetet 
  
 Genomförandet av EU:s så kallade Inspiredirektiv har påskyndat medlemsstaternas samarbete för att underlätta uppbyggnaden av samordnade geografiska informationssystem. EU:s vattendirektiv (2000/60/EG) fokuserar på vattenkvalitet i medlemsstaternas ”kust- vatten” som man definierar som ytvattnet i havsområdet mellan strandlinjen och en linje som dras en nautisk mil räknat från bas- linjerna. Kustvattnet löper således som en remsa med varierande bredd och omfattar medlemsstaternas inre vatten och territorialhav ut till en nautisk mil utanför baslinjerna. 
  
 EU:s ramdirektiv om en marin strategi (2008/56/EG) omfattar medlemsstaternas ”marina vatten”, vilket definieras som kustvatten samt havsområden från baslinjerna ut till den yttersta gränsen för de havsområden där en medlemsstat har suveränitet och/eller ut- övar jurisdiktion i enlighet med UNCLOS. För Sveriges del om- fattar detta direktiv således alla havsområden som betecknas som inre vatten, territorialhav, ekonomisk zon och kontinentalsockel. 
  
 Havsplaneringsutredningen föreslog i betänkandet ”Planering på djupet” (SOU 2010:91) ett system för havsplanering som skulle omfatta havsområdena längs den svenska kusten räknat från en linje en nautisk mil utanför de svenska baslinjerna. Regeringen föreslog i proposition (2013/14:186) om hushållning med havsområden att statliga havsplaner ska omfatta Sveriges ekonomiska zon och de områden som inte ingår i fastigheter inom svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför baslinjen. Även kontinentalsockeln i berörda havsområden ska omfattas av planerna. I miljöbalken och förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vatten- miljön anges en nautisk mil utanför baslinjen som avgränsning av vattendistrikten. En nautisk mil utanför baslinjen används även i 
  
 71 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 havsmiljöförordningen (2010:1341) som avgränsning mellan så kallat kustvatten och annat vatten i havet. 
  
 Mot denna bakgrund och för att möta förväntade framtida be- hov har utredningen övervägt om det vore lämpligt och ändamåls- enligt att inom ramen för sitt arbete även föreslå geografiska koordinater för en avgränsningslinje som löper en nautisk mil utan- för de svenska baslinjerna. Utredningen har emellertid kommit fram till att detta skulle kräva en tätare inmätning av punkter än vad som behövs för utredningens övriga arbete och att ett sådant extra inmätningsarbete varken ryms inom utredningens budget eller dess tidsplan. 
  
 Riksdagen antog regeringens proposition (2013/14:186) om hus- hållning med havsområden den 10 juni 2014.19 Den föreslagna änd- ringen av hushållningsreglerna i miljöbalkens 4 kap. trädde i kraft den 1 september 2014. Arbetet med detaljerade föreskrifter pågår för närvarande20. 
  
 2.2.3Strandlinjen 
  
 Strandlinjen utgör skiljelinje mellan land och vatten. Den är per definition rörlig i tid och rum eftersom havsytan aldrig är helt stilla. Strandlinjen påverkas av vågrörelser och dygnsvariationer i tidvatten, väder och vind liksom av längre tidvattencykler och av erosion eller uppgrundning när lättrörligt material förflyttas av vattenströmmarna. Långsiktigt påverkas strandlinjen även av den globala havsnivå- höjningen när klimatförändringar leder till ökad havstemperatur och avsmältning från glaciärer och inlandsisar. Vid jordskalv kan plötsliga förändringar av strandlinjen ske. I Sverige tillkommer land- höjning på grund av att landet fortfarande långsamt reser sig efter att ha varit nedtyngt av inlandsisen. 
  
 Lantmäteriet och Sjöfartsverket genomför för närvarande ett projekt för att fastställa en gemensam nationell strandlinje i plan och höjd för hela den svenska kusten (Gemensam Nationell Strandlinje, NSL). Syftet med  
 NSL-projektet 
  är bl.a. att strandlinjens läge på Lantmäteriets kartor och på Sjöfartsverkets sjökort ska bygga på samma karteringsunderlag, baserat på en gemensamt utvecklad 
  
 192013/14:MJU24, rskr. 2013/14:310. 
  
 20Januari 2015. 
  
 72 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 standard, något som hittills inte har varit fallet. I  
 NSL-projektet 
  används nollnivån i RH 2000 som referensyta för strandlinjen och övriga objekt som karteras och märks ut i sjökort och på kartor. 
  
 Den gemensamma digitala strandlinjen redovisas enligt läget i de flygbilder som har använts vid karteringen. Avvikelsen från noll- nivån i RH 2000 på grund av variationer i vattenståndet vid foto- tillfället får vara högst  
 +0,2/-0,5 
  meter. Även bränningar och över- vattenstenar karteras enligt samma kriterier. Man skiljer mellan öar och skär enbart på basis av landformationernas storlek. För en land- formation som är större än 20 m2 karteras strandlinjen med en kontur. Landformationer som är mindre än 20 m2 karteras som ett punktobjekt med en symbol. På Lantmäteriets kartor redovisas öar med strandlinjer och mindre landformationer, övervattenstenar och bränningar med symboler. 
  
 Sjöfartsverket använder  
 NSL-data 
  som underlag för svenska offi- ciella sjökort och har följande beteckningar på sjökorten för land- formationer i havet med olika höjd: 
  
 övervattensten eller ö, högre än 0,2 meter 
  
 bränning, mellan +0,2 meter och  
 -0,5 
  meter 
  
 undervattensten, lägre än  
 -0,5 
  meter 
  
 En ö markeras antingen med en symbol, som ett punktobjekt, eller med konturer beroende på öns storlek och skalan i sjökortet. 
  
 Det är inte ovanligt att sjökortets redovisning av strandlinje, öar och bränningar avviker från verkligheten med upp till 50 meter. Även ännu större fel förekommer i såväl papperssjökort som elek- troniska sjökort. Arbetet har hittills resulterat i att strandlinjen nu är korrigerad längs kuststräckan mellan norska gränsen och Karlskrona i de sjökort, båtsportkort och  
 ENC-celler 
  som utkom- mit efter våren 2013. Under 2014 pågick arbetet med förbättring av strandlinjen i sjökort över Stockholms norra skärgård samt i om- rådet kring Gävle. 
  
 73 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 NSL-specifikationerna 
  anger att det nationella referenssystemet SWEREF 99 med koordinatsystemet SWEREF 99 TM för kartprojek- tion ska användas för mätningar och beräkningar i plan. I höjd ska RH 2000 användas. Nuvarande arbetsplan sträcker sig till och med år 2018 men även efter den tidpunkten återstår fortfarande några kustavsnitt. 
  
 2.3Vattenståndsnivåer 
  
 Den nivå som kuststaten väljer att använda som normerande för vattenståndet längs kusten vid ett visst havsområde har avgörande betydelse vid bestämning av strandlinjens geografiska läge. Staten måste välja en viss vattennivå som referensnivå för vattenståndet, en så kallad referensyta. Referensytan för de djup- och höjdnivåer som är markerade i statens officiella sjökort ska anges i korten. 
  
 För att kunna fastställa den yttre avgränsningslinjen för sitt terri- torialhav måste kuststaten som tidigare nämnts identifiera ett lämp- ligt antal baslinjepunkter längs en lågvattenlinje. Punkter på fast land, öar och skär som ligger över denna lågvattennivå kan användas som utgångspunkt för beräkning av territorialhavets bredd. 
  
 2.3.1Lågvattenlinjen 
  
 Begreppet lågvattenlinje, ”low water line”, i UNCLOS21 uttolkas i internationella sammanhang och av de flesta kuststater som regel som den referensnivå för havsvattenståndet som utgörs av den lägsta beräknade tidvattennivån, LAT (”lowest astronomical tide”), för respektive havsområde. 
  
 I det stora flertalet av världens kuststater förekommer tidvatten. Dessa stater använder som regel LAT för respektive havsområde som referensyta för vattenståndet i sjökorten. LAT är en framräk- nad referensnivå som anger lägsta havsnivå vid lägsta tidvatten på en viss plats, utan hänsyn tagen till väder- och vindförhållanden. Detta är en teoretisk nivå som beräknats på basis av långa observa- tionsserier och som inträffar med 18,6 års mellanrum, dvs. periodi- citeten för den tidvattencykel då de mest extrema tidvattnen före- 
  
 21 Jfr t.ex. UNCLOS artikel 5 om definitionen av normal baslinje. 
  
 74 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 kommer i stater med tidvatten. Som regel publicerar dessa stater detaljerade tidvattenstabeller för olika havsområden, t.ex. hamninlopp och farleder för sjöfarten, där man anger vattenståndets dygns- och timvariationer i förhållande till områdets  
 LAT-nivå. 
  
 Längs den svenska kusten är tidvattnet emellertid svagt eftersom det dämpas över Nordsjön. Inne i Östersjön är tidvattnet nästan obefintligt. 
  
 Utredningen konstaterar därför att det fordras en annan meto- dik än den etablerade  
 LAT-beräkningen 
  för att avgöra vilken låg- vattennivå som är mest lämplig att använda för att identifiera bas- linjepunkter och baslinjer längs Sveriges kust. Utredningen har också undersökt om det vore mest ändamålsenligt att använda en enhetlig lågvattenlinje längs hela kusten eller om det är lämpligare att fort- sätta att ta hänsyn till att nivåerna för lågt vattenstånd är olika i olika havsområden längs Sveriges kust. 
  
 2.3.2Medelvattenstånd 
  
 Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut, SMHI, mäter i dag variationerna i havsvattenståndet på 23 platser längs den svenska kusten och fastställer ett beräknat värde för medelvatten- ståndet varje år vid respektive mätstation. Mätstationerna benämns mareografer. Årsmedelvärdena baseras normalt på observerade tim- värden, men för vissa mätstationer och perioder baseras de på dygns- värden. SMHI observerar vattenståndet i ett lokalt höjdsystem, som är unikt för varje mätstation. 
  
 Genom att analysera långa mätserier kan en referensnivå som brukar kallas ”årets medelvattenstånd” bestämmas för varje enskild station. Beräkningen görs med hjälp av linjär regressionsanalys på basis av alla årsmedelvärden sedan mätningarna startade vid en viss station. Detta beräknade medelvattenstånd, MW, är således unikt för varje mätstation och avser enbart den station som analyseras. 
  
 Figur 2.5 visar ett exempel på en sådan analys för mätstationen Ratan norr om Umeå, där SMHI och dess föregångare har observe- rat vattenståndet sedan år 1891. Grön linje visar hur årsmedel- värdena har varierat över tid vid Ratans mätstation uttryckt i RH 2000. Den svarta räta linjen visar det beräknade medelvatten- ståndet (MW). I diagrammet visas också årliga högsta observerade 
  
 75 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 vattenstånd (HHW), blå linje, och årliga lägsta observerade vatten- stånd (LLW), röd linje. HHW och LLW bestäms genom att analysera avvikelsen från det beräknade medelvattenståndet för respektive år. 
  
 Figur 2.5 Diagram som illustrerar en bestämning av medelvattenståndet med hjälp av regressionsanalys 
  
 Det krävs minst trettio årsmedelvärden för att någorlunda väl kunna bestämma regressionslinjen för MW. Med linjens hjälp kan SMHI sedan ange det beräknade medelvattenståndet framåt eller bakåt i tiden och ange avvikelser från ett visst års medelvattenstånd, t.ex. de aktuella vattenståndsuppgifter som dagligen meddelas av Sveriges Radio i anslutning till sjöväderrapporterna. 
  
 Av SMHI:s 23 mätstationer ligger 5 stycken på Västkusten, 4 i Öresundsområdet och övriga 14 längs Östersjökusten (figur 2.6). I hela området runt Sveriges kust finns det sammanlagt cirka 100 sådana stationer, varav således ungefär en fjärdedel är svenska. Hälften av stationerna ligger längs de danska och tyska kusterna. Den återstående fjärdedelen ligger på den södra och östra sidan av Östersjön. 
  
 De nio Östersjöstaterna samarbetar sedan år 1997 med att samla in, bearbeta och presentera mätdata inom Baltic Operational 
  
 76 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 Oceanographic System, BOOS.22 Man strävar bl.a. efter att uttrycka nationella oceanografiska mätvärden i förhållande till ett gemen- samt harmoniserat referenssystem för djup- och höjdangivelser. 
  
 Figur 2.6 Stationskarta och stationslista som visar var SMHI observerar havsvattenstånd (2014) 
  
 22 www.boos.org. 
  
 77 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 STATION 
  
 LATITUD 
  
 LONGITUD 
  
 STARTÅR 
  
 KUNGSVIK 
  
 58° 59' 48'' 
  
 11° 07' 38'' 
  
 1973 
  
 SMÖGEN 
  
 58° 21' 13'' 
  
 11° 13' 04'' 
  
 1910 
  
 STENUNGSUND 
  
 58° 05' 36'' 
  
 11° 49' 57'' 
  
 1962 
  
 GÖTEBORG-TORSHAMNEN 
  
 57° 41' 05'' 
  
 11° 47' 26'' 
  
 1967 
  
 RINGHALS 
  
 57° 14' 59'' 
  
 12° 06' 45'' 
  
 1967 
  
 VIKEN 
  
 56° 08' 32'' 
  
 12° 34' 45'' 
  
 1976 
  
 BARSEBÄCK 
  
 55° 45' 23'' 
  
 12° 54' 12'' 
  
 1937 
  
 KLAGSHAMN 
  
 55° 31' 20'' 
  
 12° 53' 37'' 
  
 1929 
  
 SKANÖR 
  
 55° 25' 00'' 
  
 12° 49' 47'' 
  
 1992 
  
 SIMRISHAMN 
  
 55° 33' 27'' 
  
 14° 21' 28'' 
  
 1982 
  
 KUNGSHOLMSFORT 
  
 56° 06' 19'' 
  
 15° 35' 22'' 
  
 1886 
  
 OSKARSHAMN 
  
 57° 16' 30'' 
  
 16° 28' 41'' 
  
 1960 
  
 ÖLANDS NORRA UDDE 
  
 57° 21' 58'' 
  
 17° 05' 50'' 
  
 1851 
  
 VISBY 
  
 57° 38' 21'' 
  
 18° 17' 04'' 
  
 1916 
  
 MARVIKEN 
  
 58° 33' 13'' 
  
 16° 50' 14'' 
  
 1964 
  
 LANDSORT 
  
 58° 44' 32'' 
  
 17° 51' 55'' 
  
 1886 
  
 STOCKHOLM 
  
 59° 19' 27'' 
  
 18° 04' 55'' 
  
 1889 
  
 FORSMARK 
  
 60° 24' 31'' 
  
 18° 12' 39'' 
  
 1975 
  
 SPIKARNA 
  
 62° 21' 48'' 
  
 17° 31' 52'' 
  
 1968 
  
 SKAGSUDDE 
  
 63° 11' 26'' 
  
 19° 00' 45'' 
  
 1982 
  
 RATAN 
  
 63° 59' 10'' 
  
 20° 53' 42'' 
  
 1891 
  
 FURUÖGRUND 
  
 64° 54' 57'' 
  
 21° 13' 50'' 
  
 1916 
  
 KALIX 
  
 65° 41' 49'' 
  
 23° 05' 46'' 
  
 1974 
  
 78 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 2.3.3Högsta och lägsta uppmätta vattenstånd 
  
 SMHI noterar också det högsta respektive lägsta vattenstånd som förekommit vid en viss mätstation vid någon tidpunkt under en viss mätperiod. Nivåerna bestäms efter analys av observerade vattenstånd i relation till det beräknade medelvattenståndet, MW. För exemplet Ratan i figur 2.5 har det högsta observerade vattenståndet bestämts till 142 cm över medelvattenstånd (år 2002) och det lägsta till 122 cm under medelvattenstånd (år 1912). 
  
 Hur låga vattenstånden kan bli runt den svenska kusten varierar från en plats till en annan. De allra lägsta nivåerna har observerats i Öresund, längs sydkusten och i norra Bottenviken och orsakas främst av meteorologiska faktorer som vind och lufttryck. Låga vatten- stånd inträffar ofta under perioder med högtrycksbetonat väder med förhärskande nordostliga vindar som driver ut vatten ur Öster- sjön vilket gör att den totala vattenmängden i Östersjön minskar. I Öresund och runt kusterna i södra Östersjön inträffar de lägsta nivåerna också i samband med s.k. stormflod, då djupa lågtryck med kraftiga vindar pressar vatten norrut i Östersjön varvid vatten- nivåerna i dess södra delar sjunker. 
  
 2.3.4Vattenstånd och höjdsystem 
  
 Som tidigare nämnts observerar SMHI vattenståndet vid varje mät- station i ett lokalt höjdsystem. Det beräknade vattenståndet, MW, kan sedan relateras till olika nationella höjdsystem som utnyttjas av olika användare för olika ändamål. SMHI har med hjälp av Lant- mäteriets avvägningar av mätstationerna relaterat sina observa- tioner till fasta, landbaserade höjdsystem såsom RH 00, RH 70 och det nya nationella höjdsystemet RH 2000. 
  
 Det beräknade medelvattenståndet för år 2015 för alla SMHI:s mätstationer uttryckt i bland annat RH 2000 redovisas i figur 2.7. Som framgår av tabellen blir medelvattenståndet för exemplet Ratan 7,2 cm uttryckt i RH 2000. 
  
 Inom SMHI pågår en övergång till att presentera alla vatten- ståndsvärden uttryckta i RH 2000. 
  
 79 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 2.7 Beräknade medelvattenstånd för år 2015 uttryckt i olika höjdsystem 
  
 HAVSVATTENSTÅND 
  
 2015 
  
 Beräknade medelvattenstånd för 2015 i olika höjdsystem 
  
 2015-01-12 
  
 Höjd- 
  
 Höjd- 
  
 Höjd- 
  
 Höjd- 
  
 Höjd- 
  
 AUT 
  
 Apparent 
  
 system 
  
 system 
  
 system 
  
 system 
  
 system 
  
 och 
  
 land- 
  
 LOKALT 
  
 RH00 
  
 RH70 
  
 RH2000 
  
 EVRF2007 
  
 DIA 
  
 höjning * 
  
 STATION 
  
 LATITUD 
  
 LONGITUD 
  
 cm 
  
 cm 
  
 cm 
  
 cm 
  
 cm 
  
 cm 
  
 cm/år 
  
 HAPARANDA mobil 
  
 65° 46' 18'' 
  
 23° 54' 11'' 
  
 9,6 
  
 9,6 
  
 223,2 
  
 0,73 
  
 KALIX 
  
 65° 41' 49'' 
  
 23° 05' 46'' 
  
 756,8 
  
 -93,2 
  
 -12,9 
  
 9,6 
  
 8,6 
  
 678,8 
  
 0,73 
  
 FURUÖGRUND 
  
 64° 54' 57'' 
  
 21° 13' 50'' 
  
 761,0 
  
 -97,1 
  
 -19,9 
  
 5,4 
  
 4,5 
  
 217,7 
  
 0,82 
  
 RATAN 
  
 63° 59' 10'' 
  
 20° 53' 42'' 
  
 665,5 
  
 -99,7 
  
 -20,2 
  
 7,2 
  
 6,3 
  
 511,5 
  
 0,80 
  
 SKAGSUDDE 
  
 63° 11' 26'' 
  
 19° 00' 45'' 
  
 844,8 
  
 -23,9 
  
 4,4 
  
 3,5 
  
 234,8 
  
 0,80 
  
 SPIKARNA 
  
 62° 21' 48'' 
  
 17° 31' 52'' 
  
 789,0 
  
 -92,0 
  
 -23,2 
  
 5,0 
  
 4,2 
  
 385,0 
  
 0,68 
  
 FORSMARK 
  
 60° 24' 31'' 
  
 18° 12' 39'' 
  
 897,4 
  
 -65,6 
  
 -12,2 
  
 6,2 
  
 5,6 
  
 680,4 
  
 0,64 
  
 STOCKHOLM 
  
 59° 19' 27'' 
  
 18° 04' 55'' 
  
 689,0 
  
 -41,5 
  
 -5,5 
  
 10,8 
  
 10,1 
  
 136,0 
  
 0,38 
  
 LANDSORT NORRA 
  
 58° 46' 08'' 
  
 17° 51' 32'' 
  
 675,6 
  
 -38,1 
  
 -3,6 
  
 10,1 
  
 9,4 
  
 133,6 
  
 0,29 
  
 MARVIKEN 
  
 58° 33' 13'' 
  
 16° 50' 14'' 
  
 774,2 
  
 -25,8 
  
 -4,6 
  
 12,0 
  
 11,4 
  
 453,9 
  
 0,20 
  
 VISBY 
  
 57° 38' 21'' 
  
 18° 17' 04'' 
  
 796,5 
  
 -14,5 
  
 2,3 
  
 9,7 
  
 9,0 
  
 318,5 
  
 0,12 
  
 ÖLANDS NORRA UDDE 
  
 57° 21' 58'' 
  
 17° 05' 50'' 
  
 659,5 
  
 -3,6 
  
 -3,0 
  
 12,3 
  
 11,7 
  
 929,5 
  
 0,12 
  
 OSKARSHAMN 
  
 57° 16' 30'' 
  
 16° 28' 41'' 
  
 682,1 
  
 -3,9 
  
 -2,7 
  
 12,6 
  
 12,0 
  
 1042,4 
  
 0,10 
  
 KUNGSHOLMSFORT 
  
 56° 06' 19'' 
  
 15° 35' 22'' 
  
 903,2 
  
 4,6 
  
 0,8 
  
 13,3 
  
 12,6 
  
 2312,0 
  
 0,01 
  
 ÅHUS mobil 
  
 55° 55' 42'' 
  
 14° 19' 43'' 
  
 15,6 
  
 15,6 
  
 -0,08 
  
 SIMRISHAMN 
  
 55° 33' 27'' 
  
 14° 21' 28'' 
  
 773,3 
  
 7,8 
  
 15,6 
  
 14,9 
  
 341,3 
  
 -0,08 
  
 SKANÖR 
  
 55° 25' 00'' 
  
 12° 49' 47'' 
  
 1847,3 
  
 15,4 
  
 14,3 
  
 1010,8 
  
 -0,08 
  
 KLAGSHAMN 
  
 55° 31' 20'' 
  
 12° 53' 37'' 
  
 801,7 
  
 2,5 
  
 5,0 
  
 12,6 
  
 11,9 
  
 288,1 
  
 -0,06 
  
 BARSEBÄCK 
  
 55° 45' 23'' 
  
 12° 54' 12'' 
  
 851,7 
  
 11,8 
  
 11,7 
  
 197,5 
  
 -0,06 
  
 VIKEN 
  
 56° 08' 32'' 
  
 12° 34' 45'' 
  
 848,4 
  
 -2,2 
  
 -0,2 
  
 7,6 
  
 7,0 
  
 199,4 
  
 -0,10 
  
 ÄNGELHOLM mobil 
  
 56° 17' 53'' 
  
 12° 47' 12'' 
  
 7,6 
  
 7,6 
  
 -0,10 
  
 RINGHALS 
  
 57° 14' 59'' 
  
 12° 06' 45'' 
  
 756,1 
  
 -10,1 
  
 -7,1 
  
 4,4 
  
 3,8 
  
 299,8 
  
 0,10 
  
 ONSALA mobil 
  
 57° 23' 31'' 
  
 11° 55' 09'' 
  
 GÖTEBORG-TORSHAMNE 
  
 57° 41' 05'' 
  
 11° 47' 26'' 
  
 995,4 
  
 -18,6 
  
 -8,4 
  
 3,5 
  
 2,9 
  
 148,2 
  
 0,16 
  
 STENUNGSUND 
  
 58° 05' 36'' 
  
 11° 49' 57'' 
  
 550,1 
  
 -23,9 
  
 -11,9 
  
 -0,8 
  
 -1,4 
  
 623,1 
  
 0,17 
  
 UDDEVALLA mobil 
  
 58° 20' 51'' 
  
 11° 53' 41'' 
  
 -0,8 
  
 -0,8 
  
 0,17 
  
 SMÖGEN 
  
 58° 21' 13'' 
  
 11° 13' 04'' 
  
 578,3 
  
 -28,7 
  
 -14,6 
  
 -3,5 
  
 -4,1 
  
 218,0 
  
 0,18 
  
 KUNGSVIK 
  
 58° 59' 48'' 
  
 11° 07' 38'' 
  
 774,2 
  
 -33,8 
  
 -16,7 
  
 -4,0 
  
 -4,6 
  
 195,5 
  
 0,20 
  
 * Relativ landhöjning (absolut landhöjning - havsnivåhöjning) för mätperioden 
  
 LOKALT = Stationens egna lokala höjdsystem 
  
 RH00 = Rikets höjdsystem 1900 
  
 RH70 = Rikets höjdsystem 1970 
  
 RH2000 = Rikets höjdsystem 2000 
  
 EVRF2007 = European Vertical Reference Frame 2007 
  
 Sedan 1994 använder Sjöfartsverket ett medelvattenstånd för år 2000 baserat på SMHI:s mätningar och analyser, med olika värden för medelvattenståndet i olika havsområden utanför Sveriges kust, som referensyta för djup- och höjdangivelser i svenska sjökort. Verket planerar för en successiv övergång till nollnivån i RH 2000 som en 
  
 80 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 ny enhetlig referensyta i sjökorten för alla havsområden längs hela kusten. Nollnivån i RH 2000 blir då normgivande för alla djup- och höjdangivelser liksom för redovisning av strandlinjen i de officiella svenska sjökorten. Bytet av höjdsystem medför att markeringarna av vissa öar, skär, övervattenstenar, bränningar och undervatten- stenar i sjökorten kan påverkas. Det första sjökortet med den nya gemensamma referensytan publicerades sommaren 2014. 
  
 Sjöfartsverkets definition av begreppet ”bränning” 
  
 Sjöfartsverket har sedan lång tid tillbaka definierat en bränning som ett naturligt bildat landområde i havet som ligger på en nivå mellan +0,2 meter och  
 -0,5 
  meter i förhållande till medelvattenytan i det havsområde där bränningen i fråga är belägen. 
  
 Efter övergången till en ny enhetlig referensyta definierar verket en bränning som ett naturligt bildat landområde som ligger på en nivå mellan +0,2 meter och  
 -0,5 
  meter i RH 2000 oavsett hur detta inter- vall förhåller sig till de observerade vattenståndsnivåerna eller nivå- erna för SMHI:s beräknade medelvattenstånd, MW, i olika havs- områden längs den svenska kusten. 
  
 2.3.5Effekter av den globala havsnivåhöjningen 
  
 Sedan SMHI:s kontinuerliga mätningar av havsvattenstånd startade år 1886 har havsnivån längs den svenska kusten höjts med ungefär 20 cm, vilket motsvarar 1,5 mm per år. Den senaste  
 30-årsperioden 
  har höjningen varit cirka 3 mm per år. Under  
 2000-talet 
  förväntas en eskalerande havsnivåhöjning, som kommer att höja det beräknade medelvattenståndet. SMHI har utifrån rapporter från FN:s klimat- panel, den holländska  
 Delta-kommissionen, 
  andra forskarrapporter och egna analyser angett cirka en meter som ett rimligt övre värde för den förväntade havsnivåhöjningen längs Sveriges kust fram till sekelskiftet 2100. 
  
 På många håll i Sverige där landhöjningen är stor, exempelvis i Västerbottens kustland, kommer det i praktiken inte att märkas att havsnivån stiger, medan man utmed kusten i Götaland tydligt kommer att uppleva allt högre havsnivåer. Nettoeffekten för Stockholmsområdet visas i figur 2.8. Det beräknade medelvatten- 
  
 81 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 ståndet i Stockholm förväntas komma att höjas med ungefär 40 cm fram till år 2100 jämfört med år 1990. 
  
 Figur 2.8 visar medelvattenståndets förändring åren  
 1990–2100 
  i Stockholm baserat på +1,0 m havsnivåhöjning fram till år 2100, varav +0,2 m höjning fram till år 2040. Effekten av havsnivå- höjningen (blå linje) dämpas av den absoluta landhöjningen (röd linje). Resultatet blir en nettoändring av medelvattenståndet (grön linje) som först förväntas sjunka något och ligga under 1990 års nivå fram till några år efter år 2050 men därefter stiga i allt snabbare takt. Observerade årsmedelvärden från 1990 och framåt visas också i diagrammet (svart linje). 
  
 Figur 2.8 Medelvattenståndets förändring 1990 2100 i Stockholm fram till 2100 
  
 2.3.6Pågående internationell översyn av referensnivå- och vattenståndsrelaterade begrepp 
  
 Sedan några år pågår en internationell översyn inom IHO23 av rikt- linjerna för vilka vattenståndsnivåer som bör användas som normeran- de havsvattenstånd vid framställning av officiella sjökort och av inne- börden i de begrepp som används för att definiera sådana referens- 
  
 23 Internationella hydrografiska organisationen (IHO), se avsnitt 2.2.1. 
  
 82 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 nivåer och vattenstånd.24 Inom den arbetsgrupp25 som ansvarar för frågan har enighet uppnåtts om ett förslag om vad som bör gälla av- seende havsområden där intervallet mellan högsta och lägsta tid- vatten överstiger 30 cm (”tidal height”). Man är bland annat ense om att fortsätta att utgå från LAT som referensyta i dessa havs- områden. Referensytor som avviker med en viss nivåskillnad från LAT får användas när de lokala lågvattenförhållandena motiverar detta. 
  
 En arbetsgrupp inom Östersjöstaternas hydrografiska kom- mission26 har ombetts att se över den del av förslaget som avser havsområden där tidvattenintervallet understiger 30 cm. Gruppen har föreslagit att medelvattenstånd bör användas som normerande vattennivå för djupdata och annan information till sjöfarten. Medel- vattenstånd betyder i det här sammanhanget antingen en väldefini- erad referensnivå som används inom lantmäteriverksamheten för höjdangivelser på land eller ett lokalt medelvärde beräknat på basis av vattenståndnivåer som observerats under en lång tidsperiod. För andra havsrättsliga ändamål, t.ex. uttolkning av bestämmelserna i UNCLOS, har gruppen föreslagit att medelvärdet av årliga högsta/lägsta vattenståndsnivåer som observerats under en lång tids- period ska kunna användas. Om detta förslag accepteras av med- lemsstaterna i IHO, anser Sjöfartsverket att man kan använda noll- nivån i RH 2000 som referensyta i officiella svenska sjökort sam- tidigt som Sverige använder en lågvattenlinje baserad på SMHI:s observationer för att identifiera lämpliga baslinjepunkter längs den svenska kusten. 
  
 Inom  
 EU-samarbetet 
  har man börjat diskutera frågan om lämp- lig referensnivå för högupplösta djupdata men det arbetet uppges ännu inte ha tagit fart. 
  
 24IHO resolution 3/1919 as amended. 
  
 25Tidal Water Level Working Group (TWLWG). 
  
 26Chart Datum Working Group, CDWG, och dess överordnade organ Baltic Sea Hydro- graphic Commission, Bruce. 
  
 83 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 2.3.7Beräkning av låga vattenstånd 
  
 SMHI har på uppdrag av utredningen beräknat två nivåer för låga vattenstånd längs Sveriges kust; lägsta lågvattenstånd, LLW, och medel- lågvattenstånd, MLW, se figurerna  
 2.9–2.11. 
  
 De analyser som ligger till grund för bestämmandet av LLW och MLW baseras på timobservationer under en  
 30-årsperiod 
  1984– 2013 vid SMHI:s mätstationer27. Observationer av låga vattenstånd som är äldre har inte tagits med för någon av stationerna. Mät- perioden är vald med utgångspunkt i utredningens önskemål att observationerna ska vara så aktuella som möjligt och avspegla nu- varande klimatförhållanden. Perioden ska samtidigt vara tillräckligt lång så att de oceanografiska förhållandena och de framräknade värdena för LLW och MLW vid respektive mätstation ger en representativ bild av de låga vattenstånden vid varje station. Värdena för LLW och MLW vid alla mätstationer baseras således på samma trettioårsperiod. 
  
 LLW är det lägsta vattenstånd som observerats vid en viss sta- tion under mätperioden. I den bemärkelsen är LLW den svenska lågvattennivå som bäst motsvarar LAT för stater med tidvatten, men värdena beror på helt olika faktorer och ska därför inte jämföras. 
  
 MLW är medelvärdet av alla års lägsta vattenstånd vid en viss station under perioden. 
  
 I figurerna  
 2.9–2.11 
  jämförs värdena för LLW och MLW med nivån för det beräknade medelvattenståndet, MW, för ett visst år vid varje mätstation. Detta årtal kallas epok. För utredningen har SMHI valt epokerna 2000, 2015 och 2040. 
  
 Nivåerna för MW baseras på alla observationer vid respektive station sedan mätningarna startade vid just den stationen. De är be- räknade enligt den metod som illustreras i figur 2.5. Värdet för MW blir därmed jämförbart med andra tillämpningar där SMHI:s värden för det beräknade medelvattenståndet används, t.ex. klimatanalyser. 
  
 För epoken 2040 (figur 2.11) har SMHI använt sig av tillgänglig information om hur det framtida medelvattenståndet förväntas komma att förändras enligt figur 2.8. 
  
 27 Vid några av mätstationerna startade de timvisa mätningarna senare än 1984 (Barsebäck 1992, Skanör 1992 och Skagsudde 1988). 
  
 84 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 Alla nivåer i figurerna nedan uttrycks i RH 2000. SMHI har i illustrativt syfte även lagt in Sjöfartsverkets nya gränsnivåer för defini- tion av bränning i figurerna. 
  
 Färgförklaringar till diagrammen i figurerna: 
  
 MW = beräknat medelvattenstånd för respektive år, baserat på hela den tillgängliga mätserien för respektive mätstation. 
  
 MLW = medellågvattenstånd, baserat på mätningar  
 1984–2013. 
  LLW = lägsta lågvattenstånd, baserat på mätningar  
 1984–2013. 
  +0,2 m = ny övre gräns för bränning i sjökort, +0,2 m i RH 2000.  
 -0,5 
  m = ny undre gräns för bränning i sjökort,  
 -0,5 
  m i RH 2000. 
  
 Figur 2.9 Havsvattenstånd för epoken 2000 
  
 År 2000 ligger det beräknade medelvattenståndet, MW, vid SMHI:s mätstationer längs Västkusten på eller strax över nollnivån. Vid mät- stationerna i Öresundsområdet varierar MW kring något högre värden. Vid mätstationerna inne i Östersjön ligger MW mellan 0,1 och 0,2 meter. 
  
 Lägsta lågvattenstånd, LLW, ligger mellan cirka  
 -0,7 
  och  
 -0,9 
  meter vid mätstationerna längs Västkusten. I Öresundsområdet ligger LLW mellan strax under  
 -0,8 
  och  
 -1,4 
  meter. Inne i Östersjön varierar LLW ungefär lika mycket men på litet högre nivåer, mellan cirka  
 -0,5 
  och  
 -1,1 
  meter. 
  
 85 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 Medellågvattenståndet, MLW, vid mätstationerna längs Västkusten varierar mellan cirka  
 -0,5 
  och  
 -0,8 
  meter. I Öresundsområdet vari- erar MLW mellan cirka  
 -0,6 
  och  
 -1,0 
  meter. Vid mätstationerna inne i Östersjön varierar MLW från strax under  
 -0,2 
  till  
 -0,6 
  meter. 
  
 Figur 2.10 Havsvattenstånd för epoken 2015 
  
 Figur 2.10 visar att nivåerna för år 2015 genomgående ligger något lägre än för år 2000. Vid mätstationerna längs Västkusten ligger MW kring nollnivån. Detsamma gäller MW i Öresundsområdet. Vid mätstationerna inne i Östersjön pendlar MW runt 0,1 meter. Både LLW och MLW ligger inom samma intervaller som år 2000, med något lägre värden för vissa enskilda stationer. 
  
 SMHI har även analyserat den förväntade framtida utvecklingen av vattenståndsnivåerna längs Sveriges kust och prognostiserat värden för år 2040 då den globala havsnivån väntas ha stigit ytterligare. 
  
 86 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 Figur 2.11 Havsvattenstånd för epoken 2040 
  
 Havsvattenstånd 2040 
  
 Vattenstånd RH2000 (m) 
  
 MW 
  
 MLW 
  
 LLW 
  
 +0.2m 
  
 -0.5m 
  
 Kalix 
  
 Furuögrund 
  
 Ratan 
  
 Skagsudde 
  
 Spikarna 
  
 Forsmark 
  
 Stockholm 
  
 Landsort 
  
 Marviken 
  
 Visby 
  
 Ölands n. udde 
  
 Oskarshamn 
  
 Kungsholmsfort 
  
 Simrishamn 
  
 Skanör 
  
 Klagshamn 
  
 Barsebäck 
  
 Viken 
  
 Ringhals 
  
 Göteborg 
  
 Stenungsund 
  
 Smögen 
  
 Kungsvik 
  
 0,6 
  
 0,4 
  
 0,2 
  
 0,0 
  
 -0,2 
  
 -0,4 
  
 -0,6 
  
 -0,8 
  
 -1,0 
  
 -1,2 
  
 -1,4 
  
 -1,6 
  
 Station 
  
 Som framgår av figur 2.11 börjar MW stiga längs Västkusten, i Öre- sundsområdet och längs Östersjökusten söder om Stockholm. Höj- ningen är störst längs Skånes sydkust där MW förväntas stiga till 0,3 meter år 2040. Samtidigt fortsätter MW att sjunka, till ungefär lika med nollnivån, vid alla mätstationerna längs Norrlandskusten främst som en effekt av landhöjningen. 
  
 Samma utveckling är tydlig även för LLW och MLW. Värdena för LLW och MLW fortsätter att sjunka längs Norrlandskusten men stiger i alla andra kustområden. 
  
 2.3.8Jämförelse mellan 2015 års vattenståndsnivåer och de låga vattenstånden i 1965 års betänkande 
  
 I 1965 års Baslinjeutredning presenterades värden för det man då kallade ”lägsta observerade vattenstånd” och ”normalt lågt vatten- stånd” längs den svenska kusten. Dessa nivåer motsvarar ungefär dagens lägsta lågvattenstånd, LLW, och medellågvattenstånd, MLW. En jämförelse mellan de värden som presenterades i 1965 års utred- ning och de data för motsvarande platser som finns i SMHI:s nu- varande databas visar en god överensstämmelse. 
  
 87 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 På den tiden fanns tio aktiva mareografer där mätningar hade påbörjats mellan åren  
 1886–1916. 
  För de platser där observationer saknades år 1965 har baslinjeutredningen troligen uppskattat nivåerna empiriskt. Exakt hur detta har gått till finns emellertid inte doku- menterat. Det är inte heller känt hur gamla uppgifter om lägsta observerade vattenstånd man kan ha beaktat. Uppgifterna kan ha erhållits från hamnkaptener eller kustbor som kunde ange hur lågt vattenståndet hade varit vid extrema förhållanden eller ha upp- skattats från näraliggande platser. Som exempel kan nämnas om- rådet kring Kalix, där 1965 års utredning angav  
 -1,4 
  meter som lägsta observerade lågvattenstånd. SMHI påbörjade sina mätningar i Kalix först år 1974. Dock finns mätningar i SMHI:s databaser från det näraliggande Furuögrund sedan 1916 och från dessa mätningar kan en uppskattning ha gjorts som verkar rimlig. Man kan också ha använt finska observationer som stöd. 
  
 I figur 2.12 presenteras en jämförelse mellan SMHI:s värden för år 2015, som är desamma som i figur 2.10, och SMHI:s beräknade nivåer för år 1965 uttryckta i RH 2000, som motsvarar de värden som redovisades i 1965 års utredning. SMHI har använt en linjär interpolation mellan befintliga stationer för att kunna presentera sannolika dåtida nivåer även för de platser som saknade observa- tioner år 1965. 
  
 Värdena för LLW och MLW presenteras i förhållande till respek- tive års medelvattenstånd (MW). Ljusare färger avser 1965 års värden, mörkare färger avser 2015 års värden. 
  
 88 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 Figur 2.12 Jämförelse mellan 2015 års värden för lägsta lågvattenstånd (LLW) och medellågvattenstånd (MLW) samt SMHI:s rekonstruktion av motsvarande värden för år 1965 
  
 Som framgår av figur 2.12 har den stora landhöjningen i norr sänkt det beräknade medelvattenståndet, MW, längs Norrlandskusten från år 1965 till år 2015. Förändringen av  
 MW-nivåerna 
  är mindre i söder där en långsammare landhöjning har kompenserats helt eller delvis av den pågående havsnivåhöjningen. 
  
 Detta resulterar i lägre lågvattenståndsnivåer, LLW och MLW, längs Norrlandskusten och inne i Östersjön år 2015 jämfört med år 1965, men högre eller nästan oförändrade nivåer för de låga vattenstånden vid mätstationerna i Öresund och längs Västkusten. 
  
 Det vore därför rimligt att förvänta sig att vissa av de punkter längs Norrlandskusten och inne i Östersjön som 1965 års baslinje- utredning identifierade som lämpliga att använda som baslinje- punkter, eller andra cirkelbågemedelpunkter, för beräkning av terri- torialhavets bredd numera ligger betydligt högre än den nuvarande strandlinjen vid lågt vattenstånd. I dessa havsområden skulle det också efter år 1965 kunna ha tillkommit nya punkter som numera når upp över havsytan vid lågt vattenstånd och som är belägna längre ut till havs än de punkter som identifierades år 1965. 
  
 89 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 SOU 2015:10 
  
 I Öresund och längs Västkusten är sannolikheten lägre för att nya punkter som når upp över havsytan vid lågt vattenstånd kan ha tillkommit som en följd av ändrade oceanografiska förhållanden eller på grund av landhöjning. 
  
 Nya mätinstrument och mer precisa mätmetoder gör också att resultaten från de fältmätningar som utförts av Sjöfartsverket, med hjälp av underlag från Lantmäteriet och SMHI, under 2012 och 2013 års mätsäsonger torde vara betydligt mer tillförlitliga än de uppgifter som 1965 års utredning hade tillgång till. Dessa mer exakta mätresultat förväntas därför i många fall leda till ändrade koordinater för punkter som ligger på samma landformationer som vissa av de punkter som identifierades i 1965 års betänkande, även om punkterna i princip är desamma. 
  
 En annan viktig skillnad jämfört med år 1965 är att den maxi- mala bredden på det svenska territorialhavet har utökats från 4 till 12 nautiska mil. UNCLOS tillåter kuststaten att vid beräkning av territorialhavets yttre avgränsningslinje beakta lågvattensskär som ligger inom ett avstånd av högst territorialhavets bredd från fast land eller från en ö. Sådana lågvattenskär fick även beaktas enligt 1958 års territorialhavskonvention, men när 1965 års baslinjeutred- ning gjorde sina analyser var det svenska territorialhavet endast högst fyra nautiska mil brett. Det är således rimligt att förvänta sig att det kan finnas ett antal lågvattensskär längs den svenska kusten som ligger längre än fyra nautiska mil från fast land eller från en ö, och som alltså inte fick beaktas år 1965 men som numera kan användas för beräkning av territorialhavets bredd. 
  
 2.3.9Markering av lågvattenskär i sjökorten efter övergången till RH 2000 
  
 Lågvattenskär markeras som bränningar eller undervattenstenar i Sjöfartsverkets officiella sjökort. Verkets definition av en bränning är ett grund vars högsta punkt ligger mellan  
 -0,5 
  och +0,2 meter. En undervattensten definieras som ett grund vars högsta punkt ligger djupare än  
 -0,5 
  meter. 
  
 Under perioden fram till år 2040 kommer vissa bränningar längs Norrlandskusten att behöva omdefinieras till övervattenstenar i sjö- korten när havsbottnen lyfts upp av landhöjningen. Samtidigt kom- mer tidigare undervattenstenar att kunna definieras som bränningar. I 
  
 90 
  
 SOU 2015:10 
  
 Grundläggande begrepp och allmänna förutsättningar för avgränsning av… 
  
 södra Sverige försvinner i stället bränningar när havsnivån höjs och vissa övervattenstenar kommer att periodvis täckas av vatten och behöva omdefinieras till bränningar. Strandlinjen i havsområden utan stark landhöjning kommer successivt att förskjutas inåt landet. Effekterna blir störst i långgrunda havsområden. Denna förväntade utveckling är oberoende av Sjöfartsverkets övergång till RH 2000 som ny enhetlig referensyta. 
  
 Däremot förväntas vissa ytterligare bränningar tillkomma och vissa tidigare bränningar försvinna i havsområdena utanför flertalet mätstationer på grund av att Sjöfartsverket byter referensyta i sjö- korten. 
  
 År 2000 är MW vid mätstationerna i Smögen och Kungsvik cirka 0,0 meter uttryckt i RH 2000. Detta innebär att i havsområdet utanför dessa två stationer kommer samma landformationer som Sjöfartsverket markerar som bränningar i sjökorten när man använ- der medelvattenståndet år 2000 som referensyta, att också defini- eras som bränningar efter verkets övergång till RH 2000. 
  
 I havsområdena utanför alla andra mätstationer, där MW år 2000 är högre än 0,0 meter i RH 2000, kommer vissa tidigare bränningar att ligga högre än 0,2 meter i RH 2000 och dessa bränningar torde följaktligen komma att markeras som övervattenstenar i de nya sjö- korten. Samtidigt tillkommer rimligen andra nya bränningar efter- som vissa undervattenstenar som tidigare låg lägre än  
 -0,5 
  meter under referensytan torde komma att markeras som bränningar efter övergången till RH 2000. 
  
 Nettoeffekten av tillkommande och bortfallande bränningar i ett visst havsområde till följd av övergången till det nya nationella höjdsystemet RH 2000, för att ange höjd- och djupnivåer i sjö- korten, beror på de lokala havsbottenförhållandena. 
  
 Mest markant torde effekten av övergången till en ny enhetlig referensyta i sjökorten bli utanför mätstationerna vid Kalix och Ratan, där MW är 0,2 meter år 2000. 
  
 91 
  
 3Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 3.11965 års betänkande och 1966 års lagstiftning 
  
 Sveriges nuvarande baslinjer och baslinjepunkter identifierades av 1965 års Baslinjeutredning i dess betänkande Sveriges sjöterritorium (SOU 1965:1). Utredningen såg som sin främsta uppgift att 
  
 föreslå ett system av räta baslinjer, som – inom ramen för gällande folkrättsliga regler – ger till resultat en klar och enkel territorialgräns utmed de delar av den svenska kusten, där de geografiska förhållan- dena föranleder användning av ett dylikt system.1 
  
 Man utgick i sitt resonemang från att inre vatten var en geografisk företeelse vars förekomst bestämdes av kustens naturliga beskaffen- het. En uttalad huvudprincip i utredningens betänkande var därför att enbart geografiska hänsyn skulle bestämma de räta baslinjernas uppdragande och att dessa linjer skulle sammanfalla med ytter- gränserna för vid kusten belägna inre vatten. 
  
 Baslinjepunkterna identifierades på grundval av hävdvunna svenska regler för hur baslinjer skulle dras och med hänsyn till den folk- rättsliga utveckling som ägt rum samt med visst hänsynstagande till bestämmelserna i 1958 års territorialhavskonvention, även om Sverige inte hade anslutit sig till konventionen. Detta kombinerades med tillgängliga sjömätningsdata och uppgifter om nivåer för lågt vattenstånd på vissa platser längs den svenska kusten baserade på historiska mätdata från de tio mareografer som då var i bruk för mätning av vattenståndet och ”kompletterade i vissa fall med observationer på platsen”2. 
  
 1SOU 1965:1, sid. 35. 
  
 2Prop. (1966:119) med förslag till lag om Sveriges sjöterritorium, sid. 10. 
  
 93 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 3.1.1Betänkandets bilaga med tabellförteckning 
  
 Baslinjeutredningens betänkande innehöll förslag till 
  
 lag om Sveriges sjöterritorium, och 
  
 kungörelse med närmare bestämmelser om territorialhavets beräk- ning, samt 
  
 lag om ändring av 1 § i 1927 års tullstadga. 
  
 Till kungörelsen var fogad en bilaga med rubriken ”Förteckning 
  
 över baslinjepunkter och cirkelbågemedelpunkter”. 
  
 Figur 3.1 Förteckningens tabellhuvud i Baslinjeutredningens betänkande (SOU 1965:1) 
  
 Tabellförteckningens första kolumn angav baslinjepunkter num- rerade från  
 1–103 
  i löpnummerordning från gränsen mot Norge till gränsen mot Finland. Därefter följde en baslinjepunkt med nummer (104) som betecknades som ”Selkäsarvi. Den finska baslinjepunkten närmast gränsen”. Denna punkt låg på finskt territorium. Kolumn ett angav också baslinjepunkterna  
 141–161 
  som avsåg Gotland. 
  
 94 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Förteckningens andra kolumn angav om en viss baslinjepunkt samtidigt även utgjorde en så kallad cirkelbågemedelpunkt3. Kolumn två i förteckningen innehöll förutom de löpnumrerade baslinje- punkterna i kolumn ett även ett antal ytterligare cirkelbågemedel- punkter längs olika delar av kusten, både vid normala och vid räta baslinjer. Även för dessa cirkelbågemedelpunkter angavs beteck- ning och beskrivning på samma sätt som för baslinjepunkterna. De löpnumrerade punkterna  
 111–112 
  i kolumn två avsåg ön Märket i Ålands hav. Punkterna  
 121–135 
  avsåg Lopez. Övriga cirkelbågemedelpunkter var numrerade från väst till öst med samma nummer som föregående baslinjepunkt följt av ett kolon och därefter ett löpnummer som varje gång började om från 1. Många av dem betecknades som bränningar. 
  
 Tre av cirkelbågemedelpunkterna i kolumn två skiljde sig från de övriga genom att deras platsnamn var kursiverade vilket, enligt en fotnot till förteckningen, betydde att utredningen ansåg att också dessa punkter utgjorde baslinjepunkter.4 
  
 Den tredje kolumnen angav beteckning och beskrivning, oftast i form av geografiska platsnamn. Kolumnerna fyra och fem angav ungefärlig position för varje punkt uttryckt i grader och minuter nord (N) respektive ost (O) med en decimals noggrannhet. Mellan varje par av baslinjepunkter skulle räta baslinjer dras utom i de fall där en asterisk i tabellförteckningen markerade övergång till eller från normal baslinje. 
  
 1965 års utredning angav i sitt förslag till förordningstext att territorialhavets bredd skulle beräknas från alla koordinatsatta punkter i betänkandets tabellförteckning, såväl baslinjepunkter som de ytterligare cirkelbågemedelpunkter som var medtagna i kolumn två. Betänkandets förslag till lagtext var också formulerat på ett sätt som visar att baslinjeutredningens avsikt var att samtliga punkter skulle beaktas vid beräkning av territorialhavets bredd. 
  
 Kungl. Maj:ts proposition (prop. 1966:119) med förslag till lag om Sveriges sjöterritorium innehöll inte någon information om betänkandets tabellförteckning. Förteckningen redovisades inte heller på något annat sätt inför riksdagens behandling av propositionen. 
  
 3Punkt på lågvattenlinjen som utgör medelpunkt för en cirkelbåge med territorialhavets bredd som radie. Cirkelbågens yttersta punkt tangerar territorialhavets yttergräns. 
  
 437:1 Klotet samt 125 Hamnudden och 130 Kyrkudden på Gotska Sandön. Dessa tre cirkel- bågemedelpunkter var samtidigt också betecknade som bränningar. 
  
 95 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Propositionens förslag till text i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium avvek något från betänkandets förslag. Det framgår av lagförslaget att det var regeringens avsikt att vid räta baslinjer skulle territorialhavet beräknas enbart från dessa linjer, utan beakt- ande av eventuella lågvattenskär som var belägna utanför bas- linjerna.5 Vid normala baslinjer skulle lågvattenskären däremot be- aktas vid beräkning av territorialhavets bredd. 
  
 3.1.2Förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium 
  
 I anslutning till lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium utfärdade Cooley Maj:t kungörelsen (1966:375) med närmare bestämmelser om beräkningen av Sveriges sjöterritorium. Denna förordning har, i likhet med förslaget till kungörelse i Baslinje- utredningens betänkande, en bilaga som innehåller en tabellför- teckning. Förordningens förteckning har rubriken ”Förteckning över baslinjepunkter” och omfattar endast de punkter som angivits som baslinjepunkter i kolumn ett i betänkandets förteckning. Ingen av de ytterligare cirkelbågemedelpunkter som var inkluderade i kolumn två i betänkandets förteckning finns med i förordningens förteckning. 
  
 Även förordningstexten är ändrad i förhållande till betänkandets förslag. Den direkta referensen till ”cirkelbågemedelpunkterna en- ligt bifogade förteckning” som fanns i betänkandets förslag till för- ordning har exempelvis strukits. 
  
 Förordningens förteckning anger baslinjepunkterna  
 1–103 
  längs den svenska kusten i löpnummerordning från väst till öst och upp- gifterna för dessa punkter överensstämmer helt med uppgifterna för motsvarande punkter i betänkandets förteckning. Den sista baslinjepunkten i betänkandets förteckning, med löpnummer (104), är däremot inte medtagen.6 
  
 5Departementschefen anför på sid. 23 ”Bl.a. förordar jag att man när det gäller beräkningen av territorialhavet vid inre vatten uttryckligen hänför sig till de räta linjer som bildar ytter- gränserna för de inre vattnen (räta baslinjer).” 
  
 6I stället görs en hänvisning till ”det sydligaste skäret vid ön Selkäsarvi” i 1 § andra stycket. 
  
 96 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkterna  
 104–124 
  i förordningens förteckning ligger runt Gotland och motsvarar baslinjepunkterna  
 141–161 
  i betänkan- dets förteckning. 
  
 Utöver den ändrade numreringen av baslinjepunkterna runt Gotland är den stora skillnaden mellan de två förteckningarna alltså att hela kolumnen två i betänkandets tabellförteckning är uteläm- nad i förordningens förteckning. Betänkandets cirkelbågemedel- punkter vid Märket, Gotska Sandön och Stora Karlsö, liksom alla andra cirkelbågemedelpunkter som fanns med i kolumn två i för- teckningen saknas i förordningens förteckning. Varför dessa punk- ter utelämnades framgår inte av vare sig förordningstexten eller den ovan nämnda propositionen. 
  
 En möjlig förklaring kan vara att Sverige år 1966 inte var bundet av några formella internationella förpliktelser att offentliggöra in- formation om territorialhavets yttre avgränsningslinjer. I 1958 års territorialhavskonvention, som Sverige inte hade anslutit sig till, ålades staterna endast att markera sina räta baslinjer i sjökort och att offentliggöra dessa sjökort. Det fanns således inget åtagande att identifiera de cirkelbågemedelpunkter som ingick i kolumn två i betänkandets tabellförteckning, och som utgjordes av lågvattenskär som kunde påverka beräkningen av territorialhavets bredd men som inte hade någon inverkan på dragningen av de räta baslinjerna. 
  
 Eftersom de utelämnade punkterna däremot påverkar beräkningen av det svenska territorialhavets yttre avgränsningslinje omfattas de, enligt utredningens uppfattning, rimligen av kraven i artikel 16 i FN:s havsrättskonvention (UNCLOS) om att kuststaten ska offentliggöra tillräcklig information om sina baslinjer för att fastställa territorialhavets bredd. För att möta kraven i UNCLOS artikel 16 borde förordningens tabellförteckning därför ha kompletterats med relevanta lågvattenskär när Sverige tillträdde konventionen. 
  
 Av underlagsmaterial som Havsgränsutredningen erhållit från Sjöfartsverket, bland annat en kopia på kartskissen över baslinje- punkter i 1965 års betänkande med ett vidhängande dokument från dåvarande Lantmäteriverket ”Skisser över baslinjepunkter och cirkelbågemedelpunkter” daterat  
 1977-09-19, 
  framgår att svenska myndigheter efter år 1965 tycks ha arbetat vidare på basis av betänkandets tabellförteckning, både vad gäller de utelämnade cirkelbågemedelpunkterna i kolumn två och numreringen av 
  
 97 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 baslinjepunkter runt Gotland, alltså inte på basis av numreringen i den tabellförteckning som är bilagd 1966 års förordning. 
  
 En konsekvens av detta tillvägagångssätt är att Sveriges nuvar- ande baslinjepunkter vid Gotland inte har samma nummer i svenska myndigheters dokumentation som i gällande förordning, eller i den information som Sverige har lämnat till FN:s generalsekreterare. En annan konsekvens är att det inte är möjligt för någon att utifrån enbart författningstexterna härleda den territorialgräns i havet som är markerad i svenska officiella sjökort. Det går således inte att beräkna den svenska territorialgränsen utan att ha tillgång till Sjö- fartsverkets databas eftersom de lågvattenskär som påverkar beräk- ningen varken är medtagna i lagstiftningen eller särskilt markerade i sjökorten. 
  
 3.2Långsiktigt stabila baslinjepunkter och baslinjer 
  
 Utredningens överväganden har på ett avgörande sätt påverkats av det faktum att det pågår en övergång inom svenska myndigheter till att ange höjder och djup i det nya nationella höjdsystemet, RH 2000. Lantmäteriet och Sjöfartsverket markerar den nationella strandlinjen, NSL, längs hela Sveriges kust på kartor och i sjökort på nollnivån i detta höjdsystem. SMHI anger numera också vatten- ståndsdata i RH 2000. 
  
 3.2.1Entydiga geografiska koordinater 
  
 Utredningens förslag: De geografiska koordinater för fastställ- ande av svenska baslinjer som anges i författningstext ska gälla vid rättsskipning i Sverige och i svenska myndigheters övriga arbete. 
  
 Koordinaterna och kartmaterial som redovisar baslinjernas sträckning vid tidpunkten för lagens ikraftträdande ska finnas allmänt och kostnadsfritt tillgängliga i digitalt format. 
  
 Som framgått av tidigare avsnitt återger de inmätta geografiska koordinaterna för en viss punkt punktens geografiska läge endast vid en bestämd tidpunkt och under ett antal givna förutsättningar. 
  
 98 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Dessa förutsättningar måste vara kända för att koordinaterna ska kunna uttolkas på ett entydigt sätt av alla användare. 
  
 Avgränsningslinjer i havet kan inte märkas ut i den geografiska verkligheten. Linjerna måste i stället identifieras med hjälp av de två punkter som utgör varje linjes början respektive slut. Utredningen anser därför att det bör framgå av författningstexten om det är en punkts läge i verkligheten eller dess position på en bestämd landformation i en viss utgåva av sjökortet som ska gälla vid lagens tillämpning. Författningstexten bör även ange vilken linjetyp som ska användas för att dra räta baslinjer och vilket kartmaterial som ska användas för att identifiera den lågvattenlinje som utgör normal baslinje. 
  
 För svensk inomstatlig rättskipning och annan svensk myndig- hetsutövning anser utredningen att det är mest ändamålsenligt att i lag ange att det är de geografiska koordinater och linjetyper samt det kartmaterial som definieras i författningstext som ska gälla för att identifiera punkternas läge och baslinjernas sträckning. Lagen bör även ange att koordinaterna och det kartmaterial som redovisar punkternas och baslinjernas läge på berörd landformation (bränning, udde etc.) vid tidpunkten för lagens ikraftträdande ska finnas all- mänt tillgängliga i digitalt format. Därmed undviks onödiga oklar- heter och eventuell osäkerhet i myndigheternas arbete och vid annan verksamhet i havet. Denna kartredovisning ska inte förväxlas med Sjöfartsverkets uppdrag att redovisa baslinjernas sträckning i vid varje tidpunkt gällande sjökort. 
  
 Detta förfarande innebär att en viss svensk punkt, baslinje eller annan avgränsningslinje i havet ska anses ha det läge som koordina- terna anger tills författningstexten har ändrats även om berörd udde eller bränning skulle ha förflyttat sig sedan koordinaterna mättes in. Koordinater i officiella myndighetsdokument kan ändras först när tillämpliga lagar och/eller förordningar har ändrats. Ett liknande tillvägagångssätt tillämpas redan beträffande riksgränsens sträckning i gränsälvarna mot Finland och därmed också för den officiella avgränsningen av enskilt vatten där. Som framgår av kapi- tel 4 ändras den koordinatbestämda riksgränsen i älvarnas mittfåra endast etappvis i samband med de regelbundna gemensamma  
 svensk-finska 
  gränsöversyner som genomförs vart 25:e år.7 
  
 7 Se förordning (2010:241) om riksgränsen mellan Sverige och Finland. 
  
 99 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Samtidigt är det viktigt att vara medveten om att vid mellan- statliga havsrättsliga tvister eller förhandlingar om var avgränsnings- linjen ska gå mellan två intilliggande eller motstående staters sjö- territorier eller maritima zoner anses det enligt folkrättspraxis numera vara baslinjepunkternas verkliga lägen som ska vara utgångs- punkt för geodetiska beräkningar, om det inte föreligger full överensstämmelse med tidigare inmätta koordinater eller dessas inritade läge i tidigare publicerade sjökort. Vid en internationell tvist eller ett annat internationellt skiljeförfarande kan domstolen i sina överväganden även komma att ta hänsyn till annat bevis- material än de koordinatangivna punkter och det kartmaterial som anges i svensk författningstext. Vid förhandlingar med andra stater kan Sverige naturligtvis också gå till väga på motsvarande sätt. 
  
 3.2.2Lågvattenlinje 
  
 Utredningens förslag: En enhetlig lågvattenlinje på nivån  
 -0,5 
  meter i RH 2000 längs hela den svenska kusten ska utgöra refe- rensnivå för att identifiera baslinjepunkter och andra punkter som påverkar beräkningen av det svenska territorialhavets bredd och andra avgränsningslinjer i havet. 
  
 I enlighet med utredningens direktiv ska de geografiska koordi- naterna anges i referenssystemet SWEREF 99. Ett av syftena med övergången till RH 2000 är att alla höjd- och djupangivelser i svenska myndigheters dokument ska anges i samma höjdsystem. Utred- ningen har därför baserat sina överväganden på SMHI:s vatten- ståndsuppgifter uttryckta i det nya höjdsystemet. Som framgår av avsnitt 2.3 visar SMHI:s analys av observerade data för låga vatten- stånd längs den svenska kusten att värdena för lägsta lågvatten- stånd, LLW, ligger mellan  
 -0,5 
  och  
 -1,4 
  meter år 2015 vid de 23 mät- stationerna. Värdena för beräknat medelvattenstånd, MW, vid res- pektive station ligger samma år mellan 0,0 och 0,2 meter. 
  
 Lantmäteriet och Sjöfartsverket använder emellertid nollnivån i RH 2000 som referensyta längs hela den svenska kusten för den nationella strandlinjen, NSL, som kommer att ligga till grund för den strandlinje som verket markerar i sjökorten. Som framgår av UNCLOS artikel 5 
  
 100 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 utgörs den normala baslinjen för beräkning av territorialhavets bredd av lågvattenlinjen utmed kusten sådan den angivits i av kuststaten officiellt erkända storskaliga sjökort. 
  
 Utredningen anser att det är nödvändigt att identifiera de svenska baslinjepunkterna på en vattenståndsnivå som bättre motsvarar SMHI:s värden för lägsta lågvattenstånd längs den svenska kusten än vad som skulle bli fallet om punkterna identifierades på basis av  
 NSL-data, 
  alltså på nollnivån i RH 2000. 
  
 Utredningen har noga övervägt möjligheten att använda SMHI:s  
 LLW-värde 
  vid varje enskild mätstation som referensnivå för att definiera baslinjepunkter och lågvattenskär i respektive närmast liggande havsområde. Teoretiskt sett är det möjligt att gå till väga på detta sätt för att identifiera de baslinjepunkter och lågvattenskär som skulle vara mest lämpliga för att bestämma den yttre avgräns- ningslinjen för territorialhavets bredd i enlighet med kraven i UNCLOS. I praktiken krävs det emellertid mycket stora resurser i form av tid, personal och utrustning för att genomföra ett sys- tematiskt sökande efter användbara punkter i förhållande till olika referensnivåer för lägsta lågvattenstånd och utföra den noggranna inmätning av alla potentiella punkter det i så fall skulle bli fråga om i stora havsområden. Utredningen har inte haft tillräckliga resurser till sitt förfogande för att kunna gå till väga på ett så detaljerat sätt. 
  
 Lantmäteriet och Sjöfartsverket har i stället använt sedvanliga metoder för kartering från flygfotografier kombinerat med aktuella uppgifter i sjökortsdatabasen för att avgöra var man borde göra fältmätningar. Möjligheterna att genom kartering från flygfoto- grafier upptäcka okända landformationer i havet som är belägna djupare än en halv meter under den havsnivå som rådde vid fototillfället har visat sig kräva alltför omfattande resurser och har därför valts bort. Myndigheterna har i stället utarbetat vissa standardiserade riktlinjer för det analysarbete och de fältmätningar man utfört åt utredningen. Detta beskrivs närmare i avsnitt 3.3. 
  
 Som framgår av figurerna 2.9 och 2.10 i kapitel 2 är SMHI:s vär- den för LLW lika med eller lägre än  
 -0,5 
  meter både år 2000 och år 2015 vid alla de 23 mätstationerna längs Västkusten, i Öresunds- området och inne i Östersjön. Inget av de observerade värdena är högre än  
 -0,5. 
  
 Även värdena för MLW vid alla mätstationer längs Västkusten och i Öresundsområdet är lägre än  
 -0,5 
  meter båda åren. Inne i Östersjön 
  
 101 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter SOU 2015:10 
  
 är MLW för fem av de fjorton mätstationerna lägre än  
 -0,5 
  meter år 2000 och sju av fjorton år 2015. 
  
 Detta innebär att om man drar en enhetlig svensk lågvattenlinje längs hela Sveriges kust på nivån  
 -0,5 
  meter kommer värdena för LLW att ligga lika med eller lägre än en sådan lågvattenlinje vid samtliga SMHI:s mätstationer för de studerade åren 2000 och 2015. Även flertalet  
 MLW-värden 
  skulle ligga under en sådan nivå. Utred- ningen kan således konstatera att vid en enhetlig svensk lågvatten- linje på nivån  
 -0,5 
  meter som referensnivå skulle samtliga punkter som kan användas för att beräkna det svenska territorialhavets bredd ligga högre eller lika med de observerade  
 LLW-värdena 
  för alla mätstationer oberoende av var längs den svenska kusten en viss punkt är belägen. 
  
 År 2040 är de prognostiserade värdena för LLW fortfarande lägre än eller lika med  
 -0,5 
  meter vid alla mätstationer utom vid Landsort, Marviken och Visby. Även knappt hälften av de prog- nosticerade värdena för MLW är lägre än  
 -0,5 
  meter. 
  
 En svensk lågvattenlinje på  
 -0,5 
  meter är således realistisk i den bemärkelsen att den underskrids vid alla SMHI:s mätstationer runt den svenska kusten, oavsett om det förekommer extrema eller mindre extrema låga vattenstånd vid en viss mätstation. Nivån är enhetlig så till vida att den väl representerar det vattenstånd som förväntas inträffa år efter år. Medelvärdet för alla de 23 mätstationernas medellågvattenstånd (MLW) är  
 -0,56 
  meter8. 
  
 En enhetlig lågvattenlinje på nivån  
 -0,5 
  meter ligger alltså på en nivå som förväntas underskridas vid alla mätstationer oberoende av varandra från år till år. En sådan nivå är också mindre beroende av observationsseriens längd, lokala förhållanden och vilken beräk- ningsmetod som används. Den är inte heller beroende av hur rep- resentativ en viss mätstation verkligen är för ett visst havsområde. Näraliggande stationer i södra och norra Sverige och längs Västkusten uppvisar till exempel stora skillnader vid extrema väderhändelser. Denna referensnivå är också representativ och robust i ett framtida klimatperspektiv då medelvärdet för alla stationers MLW förväntas ligga kring  
 -0,5 
  meter även år 2040. 
  
 Utredningen föreslår därför att en enhetlig lågvattenlinje på nivån  
 -0,5 
  meter i RH 2000 längs hela den svenska kusten ska användas 
  
 8 Beräknat på SMHI:s data för perioden  
 1984–2013. 
  
 102 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 som referensnivå vid identifiering av lämpliga baslinjepunkter och andra punkter som påverkar beräkningen av territorialhavets bredd. 
  
 För havsområden där normal baslinje tillämpas innebär en enhetlig lågvattenlinje att territorialhavets bredd ska beräknas från en fiktiv strandlinje på fast land och på öar på nivån  
 -0,5 
  meter i RH 2000. Utredningen skulle gärna ha sett att en strandlinje på nivån  
 -0,5 
  meter, som markerar den normala baslinjen, kunde ritas in i sjökorten tillsammans med, men skild från, den strandlinje på nollnivån som Sjöfartsverket avser använda efter övergången till RH 2000. Verket har emellertid låtit förstå att man inte kan rita in en sådan linje eftersom man inte har tillräckligt detaljerade djup- data avseende grunda havsområden närmast fast land. En sådan fiktiv strandlinje på nivån  
 -0,5 
  meter skulle inte heller kunna sär- skiljas från strandlinjen på nollnivån i flertalet havsområden i de skalor som är aktuella för verkets sjökort. 
  
 Utredningen föreslår vidare att geografiska koordinater bestäms på nivån  
 -0,5 
  meter för de punkter som behövs för att identifiera de normala baslinjernas sträckning liksom för de punkter som behövs på eventuella lågvattenskär som ligger utanför dessa baslinjer och som påverkar beräkningen av territorialhavets bredd. 
  
 För havsområden med räta baslinjer innebär utredningens för- slag att geografiska koordinater bestäms på nivån  
 -0,5 
  meter för alla punkter på fast land och på öar som behövs för att fastställa sådana baslinjer liksom för de punkter som behövs på eventuella lågvatten- skär som ligger utanför räta baslinjer och som påverkar beräkningen av territorialhavets bredd. 
  
 3.2.3Identifiering av öar och lågvattenskär 
  
 Förekomsten av lågvattenskär har betydelse för avgränsningen av det svenska territorialhavet eftersom sådana landformationer får beaktas vid beräkning av territorialhavets bredd enligt UNCLOS artikel 13. Vissa förutsättningar måste emellertid vara uppfyllda. Den aktuella landformationen ska vara ett naturligt bildat land- område som är beläget över vattenytan vid lågt tidvatten men under denna vid högt tidvatten. Det ska också vara beläget på ett avstånd som inte överstiger territorialhavets bredd, alltså i Sveriges fall 
  
 103 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 12 nautiska mil, från fast land eller från en svensk ö. En ö ska enligt UNCLOS artikel 121 förbli över vattenytan vid högt tidvatten. 
  
 Eftersom tidvatten inte förekommer i Östersjön och tidvatten- rörelserna är mycket begränsade längs Västkusten samlas tidvatten- baserade vattenståndsdata inte in av svenska myndigheter. Som framgått tidigare har SMHI emellertid en omfattande databas med uppgifter om vattenstånd längs den svenska kusten i relation till referensnivåer på land. I avsaknad av tidvattendata har SMHI på basis av observerade data från perioden  
 1984–2013 
  vid de 23 mät- stationerna beräknat ett genomsnittligt värde för varje relevant typ av vattenstånd för hela den svenska kusten för år 2015. Följande svenska genomsnittliga vattenståndsvärden är rimliga motsvarig- heter till de tidvattenvärden som åsyftas i UNCLOS. Utredningen har använt sig av dessa genomsnittsvärden för att bedöma vilka öar och lågvattenskär som kan användas för beräkning av det svenska territorialhavets bredd: 
  
 högsta högvattenstånd (HHW) = 1,38 meter medelhögvatten (MHW)= 0,97 meter beräknat medelvattenstånd (MW) = 0,08 meter medellågvatten (MLW) =  
 -0,56 
  meter 
  
 lägsta lågvattenstånd (LLW) =  
 -0,82 
  meter 
  
 Med utgångspunkt i dessa värden kan en svensk landformation vars höjd uppgår till minst 1,38 meter betraktas som en ö enligt UNCLOS artikel 121. När höjden överstiger 0,97 meter bör land- formationen rimligtvis också, enligt utredningens uppfattning, kunna betraktas som en ö. Öar har eget territorialhav. 
  
 En landformation vars höjd överstiger  
 -0,82 
  meter skulle kunna betraktas som ett lågvattenskär enligt UNCLOS artikel 13. Men efter- som utredningen valt nivån  
 -0,5 
  meter som normerande nivå för lågvattenslinjen längs Sveriges kust bör samma nivå även användas vid bedömning av vilka kobbar och skär som betraktas som låg- vattenskär. 
  
 Utredningen är medveten om att en effekt av valet av en enhet- lig lågvattenlinje på nivån  
 -0,5 
  meter blir att det längs hela Sveriges kust kommer att kunna finnas skär, stenar och uppgrundningar som är synliga över havsytan vid lågt vattenstånd men som inte har beaktats som lågvattenskär vid beräkningen av det svenska terri- 
  
 104 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 torialhavets bredd. Sådana landformationer omfattas inte heller av Sjöfartsverkets definition av bränning. Dessa landformationer skulle ha kunnat betraktas som lågvattenskär och därmed också ha påverkat beräkningen av det svenska territorialhavets bredd om utredningen hade valt en djupare liggande referensnivå för lågvatten- linjen i det aktuella havsområdet. I vissa havsområden har land- formationer på djup ner till  
 -1,4 
  meter9 tidvis varit belägna över vattenytan. 
  
 3.2.4Sammanhållen lagstiftning om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner 
  
 Utredningens förslag och bedömning: En ny sammanhållen lag om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner ersätter lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium och förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium. Den nya lagen anger den geografiska omfattningen av Sveriges inre vatten, territorialhav, angränsande zon, kontinentalsockel och eko- nomiska zon. Lagen anger också hur baslinjerna har identifierats och hur de yttre avgränsningslinjerna för sjöterritoriet och de maritima zonerna har fastställts. 
  
 Till lagen bifogas fem separata tabellförteckningar med geo- grafiska koordinater för de svenska baslinjerna, den svenska territorialgränsen och de yttre avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon, den svenska kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Hänvisningar till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner ersätter befintlig text om omfattningen av berörda havsområden i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln och i lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Hänvisningarna till omfattningen av berörda havsområden utgår ur kontinentalsockelförordningen (1966:315) och förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 En ny svensk baslinjeöversyn bör genomföras om 30 år. 
  
 9 Utanför mareografen vid Skanör. 
  
 105 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Utredningen föreslår att en ny sammanhållen lag om Sveriges sjö- territorium och maritima zoner ska ersätta lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium och den tillhörande förordningen. Den nya lagen bör ange den geografiska omfattningen av: 
  
 Sveriges sjöterritorium, både inre vatten och territorialhav, 
  
 Sveriges angränsande zon som utredningen föreslår ska inrättas, se kapitel 5, 
  
 den svenska kontinentalsockeln, samt 
  
 Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Av lagen bör framgå hur de svenska baslinjerna har fastställts och hur territorialgränsen och de yttre avgränsningslinjerna för de maritima zonerna har identifierats. De avgränsningslinjer för inre vatten, territorialhav, angränsande zon, kontinentalsockel och ekonomisk zon som är fastställda i överenskommelser med intill- liggande eller motstående stater, inklusive de delar som samman- faller med Sveriges riksgräns i havet mot Norge, Danmark och Finland, kommer därmed att anges i en och samma lag. 
  
 Förslaget har flera fördelar. Svenska myndigheter måste vid varje tidpunkt kunna ha en korrekt uppfattning om den geografiska omfattningen av Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Avgränsningslinjerna har mättekniska, juridiska och politiska aspekter av mycket speciell natur. Det är viktigt att ansvariga myndigheter kan upprätthålla en kontinuerlig och uppdaterad kompetens av- seende förvaltning, administration och tolkning av lagstiftningen om gränsernas och avgränsningslinjernas exakta sträckning. En rätts- säker hantering av frågorna kräver ett kontinuerligt ansvar av be- rörda myndigheter. Utredningen har funnit att detta arbete under långa perioder har varit en nedprioriterad verksamhet hos berörda myndigheter. Det har bland annat visat sig genom att författ- ningstexter inte snabbt har uppdaterats när Sverige har ingått nya överenskommelser med annan stat och genom att Sjöfartsverket har ändrat de geografiska koordinater man använder för att visuali- sera gränser och avgränsningslinjer i sjökort utan föregående änd- ring av författningstexterna. Sverige tillhandahåller inte heller avgräns- ningslinjerna i digitalt format vilket numera efterfrågas i många sammanhang, inte minst inom  
 EU-samarbetet. 
  Genom att skapa en 
  
 106 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 sammanhållen lagstiftning för sjöterritoriets och de maritima zoner- nas geografiska omfattning och samtidigt frikoppla denna lagstift- ning från de regelverk som avser villkoren för verksamheter inom sjöterritoriet och i de maritima zonerna anser utredningen att Regeringskansliets och övriga berörda myndigheters kompetens i frågor som rör gränsernas och avgränsningslinjernas exakta sträck- ning bör kunna stärkas betydligt. Det underlättar för alla berörda att hanteringen av alla frågor om sjöterritoriets och de maritima zonernas geografiska omfattning hanteras samlat inom Regerings- kansliet. Ansvar för lagstiftningen om den svenska territorial- gränsen och de svenska avgränsningslinjerna i havet bör följaktligen också samordnas med ansvaret för lagstiftningen om Sveriges riksgräns och ligga hos Utrikesdepartementet. Berörda fackdeparte- ment bör även fortsättningsvis ansvara för de materiella bestäm- melserna i kontinentalsockellagen (1966:314), lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon och den nya lagen om Sveriges angränsande zon. 
  
 Även det tekniska stödet till Regeringskansliet behöver stärkas för att upprätthålla en rättssäker hantering. I dag tillhandahåller Sjöfartsverket stöd när det gäller frågor som rör territorialgränsen och avgränsningslinjerna i havet och Lantmäteriet ansvarar för riks- gränserna på land. Av Sjöfartsverkets instruktion framgår att verket ska redovisa och dokumentera Sveriges gränser till havs samt svara för skötsel och tillsyn av dessa gränsers utmärkning10. Lantmäteriet ska enligt myndighetens instruktion ansvara för redovisning, tillsyn och skötsel av Sveriges riksgräns på land mot Finland11. För hela riksgränsen mot Norge, riksgränsen mot Finland i havet, det stöd som Regeringskansliet behöver inför förhandlingar samt för de gemensamma översyner av riksgränserna mot Norge respektive Finland som regelbundet ska genomföras är myndigheternas ansvar däremot inte reglerat. Uppdrag till myndigheterna ges oftast ad hoc inför varje förhandling eller gränsöversyn. Detta har bl.a. inneburit att den tekniska revision som ska göras av punkterna i 1972 års överenskommelse med Finland ännu inte har ägt rum och att de regelbundna gemensamma översyner av riksgränsen mot Norge 
  
 102 § 8 förordning (2007:1161) med instruktion för Sjöfartsverket. 
  
 115 § 8 förordning (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet. 
  
 107 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 respektive Finland som enligt gällande avtal ska genomföras inom vissa fastlagda intervaller inte har inletts i tid. 
  
 För att förbättra den nu beskrivna situationen skulle man kunna överväga att samla ansvaret hos en enda myndighet för alla tekniska aspekter på Sveriges gränser på land och i havet samt för avgräns- ningslinjerna för de svenska maritima zonerna. Utredningen har dock stannat för att inte föreslå någon ändring i den rollfördelning mellan Lantmäteriet och Sjöfartsverket som gäller för närvarande och som i huvudsak förefaller sakligt motiverad. I det samman- hanget har utredningen förutsatt att uppgifterna i fråga ges den uppmärksamhet och prioritet som är nödvändig både för att för- valta resultatet av utredningens arbete och för att leva upp till Sveriges åtaganden i internationella avtal. Det är dock utredningens uppfattning att den nuvarande situationen skulle vinna på om Lantmäteriet får ett mer uttalat uppdrag att ansvara för Sveriges riksgräns, oavsett om denna ligger på land eller i havet. 
  
 Information om de geografiska koordinaterna för de punkter på lågvattenlinjen längs normala baslinjer samt på lågvattenskär utan- för dessa baslinjer som utgör underlag för beräkning av territorial- gränsen ska inkluderas i en tabellförteckning som bifogas den nya lagen. Geografiska koordinater för samtliga punkter som krävs för de räta baslinjerna och de punkter på lågvattenskär utanför dessa baslinjer som påverkar beräkningen av territorialgränsen ska också tas med i förteckningen. 
  
 Uppgifterna i förteckningen ska, enligt UNCLOS artikel 16, deponeras hos FN:s generalsekreterare. Sverige ska också deponera information om baslinjer som dras över floder, bukter och hamnar i havsområden med normal baslinje. 
  
 Utredningens förslag innebär att alla baslinjer samt avgräns- ningslinjerna för sjöterritoriet och de maritima zonerna ligger fast tills riksdag och/eller regering finner behov att besluta om en änd- ring av lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner eller av någon av lagens bilagda tabellförteckningar. Detta kan bli aktuellt efter nästa svenska baslinjeöversyn, i samband med gräns- förhandlingar eller av någon annan anledning. Om stora föränd- ringar vid normala baslinjer skulle inträffa kan det vidare efter för- slag från Sjöfartsverket, Lantmäteriet eller annan berörd myndighet finnas skäl att överväga ändring i någon eller några av lagens tabell- förteckningar. 
  
 108 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Med hänsyn till effekterna av den förväntade globala havsnivå- höjningen i kombination med fortsatt landhöjning, främst i norra Sverige, bör de svenska baslinjepunkterna mätas om med jämna mellanrum. Utredningen anser att en ny svensk baslinjeöversyn bör genomföras om 30 år. 
  
 3.3Myndigheternas analys- och fältmätningsarbete 
  
 Fältmätningsarbetet inleddes med att Lantmäteriet och Sjöfarts- verket gjorde en fullständig genomgång av befintligt bildmaterial över den svenska kusten med avseende på bland annat aktualitet, vattenstånd och höga vågor i bilderna. Man konstaterade att befint- ligt material inte uppfyllde de kvalitetskrav som måste ställas och att det därför krävdes kompletterande flygfotografering på 3 000 meters höjd. Flygbilderna borde tas vid lågt vattenstånd. De kunde bara tas vid bra väder med låga vågor och hög solhöjd för att man med stor säkerhet skulle kunna kartera de landformationer som kunde tänkas ha betydelse för att bestämma uppdaterade baslinjer. 
  
 En utgångspunkt för arbetet var att den nya baslinjesträck- ningen i allt väsentligt förväntades komma att följa den befintliga sträckningen. En särskild karteringszon drogs därför upp längs de befintliga svenska baslinjerna. Zonen omfattade ett område på 1 000 meter från baslinjerna in mot land samt dessutom en cirkel- yta med radien 1 000 meter omkring varje befintlig baslinjepunkt och varje cirkelbågemedelpunkt som var omnämnd i den tabell- förteckning som var bilagd 1965 års betänkande. Om  
 6-meters- 
  djupkurvan i sjökortet avvek från denna yta utökades karterings- zonen till att även omfatta området ut till denna kurva. Även friliggande områden med  
 6-meterskurvor 
  utanför området inklude- rades i karteringszonen. 
  
 109 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 3.2 Principskiss över karteringszonen 
  
 Tack vare gynnsamma väderförhållanden kunde flygfotografering påbörjas i mitten av mars år 2012 längs med karteringszonen. Van- ligtvis räckte det med tre stråk för att få stereotäckning. Inför varje flygning gjordes en noggrann kontroll, med hjälp av information från SMHI, av att kriterierna för vattenstånd, våghöjd, vindriktning med mera var uppfyllda. Totalt togs cirka 9 000 flygbilder. 
  
 Under cirka ett års tid arbetade två till tre operatörer mer eller mindre heltid med att kartera objekt inom karteringszonen. För att komma igång tidigt påbörjades karteringen med hjälp av Lant- 
  
 110 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 mäteriets befintliga normalhöjdsbilder och kompletterades sedan med kartering i 3  
 000-metersbilderna. 
  Alla  
 2,5-kilometersrutor 
  som på något sätt berördes av karteringszonen karterades fullständigt. Stereokarteringen tog längre tid än planerat. Längs Ölands östra sida karterades till exempel nästan 20 000 bränningar och cirka 6 000 övervattenstenar. Å andra sidan fanns det på andra håll flera långa raksträckor över öppet hav utan några objekt alls att kartera. 
  
 Särskilt intresse ägnades åt uppgrundningar långt ute till havs. Bland annat flygfotograferades och karterades Finngrunden som ligger cirka 50 km öster om Gävle. Den högst karterade punkten i om- rådet, Västra Finngrundsbanken, visade sig emellertid ha höjdvärdet  
 -0,6 
  meter vilket var för djupt för att kunna komma i fråga. 
  
 Efter utförd kartering skickades materialet till Sjöfartsverket för korrekturläsning. Därefter gick korrekturet tillbaka till Lantmäteriet för rättning av originaldatabasen. 
  
 Alla objekt som karterats av Lantmäteriet (strandlinjer, över- vattenstenar, bränningar och undervattenstenar) betraktades som en första bruttolista över potentiella punkter för de uppdaterade baslinjerna. 
  
 Nästa steg var att kontrollera den karterade informationen i fält (se figur 3.3). Fältmätningarna utfördes under perioden maj till oktober 2012 och april till oktober 2013 med vissa kompletterande mätningar under hösten 2014 av mätteam från Sjöfartsverket som besökte och mätte in de punkter som bedömdes vara mest intressanta. Som mest hade verket två team ute samtidigt. Två vattenskotrar inköptes för ändamålet som komplement till verkets ordinarie sjömätningsbåtar. 
  
 111 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 3.3 Foto från mätningen Högbonden (fotograf Munoz, Sjöfartsverket) 
  
 Mätteamen började med att mäta in det ytterst belägna karterade objektet i närheten av en viss befintlig baslinjepunkt eller cirkel- bågemedelpunkt. Om objektet inte uppfyllde kriterierna fortsatte man in mot land till nästa objekt. Varje objekt som uppfyllde kriterierna skulle om möjligt mätas in på tre nivåer 0,0,  
 -0,3 
  och  
 -0,5 
  meter. Noggrannhetskravet på mätningarna var ±0,1 meter (95 % tillför- litlighet). De inmätta punkterna analyserades, kvalitetssäkrades och indelades i fyra grupper: 
  
 punkter högre än  
 -0,1 
  meter. 
  
 punkter mellan  
 -0,1 
  och  
 -0,4 
  meter. 
  
 punkter mellan  
 -0,4 
  och  
 -0,6 
  meter. 
  
 punkter djupare än  
 -0,6 
  meter. 
  
 Materialet sammanställdes i ett omfattande arbetsdokument som i detalj redovisade alla inmätta punkter tillsammans med befintliga punkter, och i förekommande fall befintliga baslinjer, utplacerade 
  
 112 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 på en kartskiss över det aktuella kustavsnittet, ortofoto över området samt foton från mättillfället. Även skoterspår från fältmätningarna redovisades för att ange var mätteamen hade sökt efter karterade punkter. 
  
 Materialet utvärderades tillsammans med utredningens sekretariat. Vid utvärderingen bedömdes om objektet uppfyllde de krav som ställs upp i UNCLOS för att ett visst objekt ska kunna definieras som baslinjepunkt, punkt på lågvattenlinjen, lågvattenskär respektive ö samt om övriga tillämpliga bestämmelser om hur och till vilka punkter räta baslinjer får dras var uppfyllda. Ett antal inmätta punkter sorterades bort. 
  
 Sjöfartsverket avgjorde därefter vilka av de kvarvarande punkt- erna som gav utslag vid beräkning av det svenska territorialhavets gräns och avgränsningslinjerna för den nya svenska angränsande zonen. I beräkningsarbetet segmenterade verket långa linjer och cirkelbågar för att få fram det antal ytterligare geografiska koordinater som behövs i varje enskilt fall för att en viss linje ska kunna visualiseras så korrekt som möjligt vid användande av olika kartprojektioner. Man använde olika långa segment för olika långa räta linjer och olika cirkelbågar. Segmentlängden varierar också beroende på vilken linje det rör sig om (baslinje, territorialhavets gräns, avgränsningslinje för angränsande zon etc.). 
  
 Med segmentering menas här att räta linjer eller cirkelbågar delas upp i flera dellinjer för att underlätta entydig redovisning, lagring och grafisk visualisering. Om dessa linjer ska redovisas rätt på en karta måste formen på linjen deformeras enligt reglerna (algorit- merna) för den enskilda kartprojektionen. Få datorbaserade kartverktyg kan hantera långa linjer och cirkelbågar korrekt. Genom segmentering delas linjerna upp i kortare segment och kan visualiseras med godtyckligt verktyg och med acceptabla avbildningsfel. 
  
 Räta linjer kan delas in tre huvudgrupper: geodetisk linje, loxo- drom och rät linje i viss kartprojektion. 
  
 En linje som böjer längs med jordkrökningen på den ellipsoid- formade (tredimensionella) yta som utgör geodetisk modell för jordklotet och som dessutom följer den närmaste vägen mellan linjens ändpunkter är en geodetisk linje. 
  
 En loxodrom är en väldigt speciell linje. Loxodromen skär alla longituder med samma vinkel, kompasskursen är alltså densamma 
  
 113 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 hela vägen. Geodetiska linjer blir krökta i Wright projektion medan loxodromer förblir raka. Detta är bakgrunden till att Wright projektion blivit standard för tryckta sjökort, även om det finns sjökort baserade på andra kartprojektioner. En loxodrom beskriver inte den närmsta vägen mellan två punkter. Därför används inte loxodromen för ruttplanering inom sjöfarten om det är fråga om längre sträckor.  
 GPS-navigatorers 
  funktioner som visar vägen mellan två punkter behöver inte baseras på en loxodrom, utan kan basera beräkningen på en geodetisk linje i stället. 
  
 En rät linje i godtycklig kartprojektion får de egenskaper som den enskilda kartprojektionen har. För Sverige är Transversal Mercator, även kallad Pham, lämplig för andra kartor än sjökort då den avbildar områden med nordsydlig utbredning utan att orsaka uppenbara deformationer. För digitala sjökort väljs kartprojektion genom aktuella systeminställningar. Den i direktiven påbjudna kart- projektionen SWEREF 99 TM är en Gaussprojektion, med alla parametrar definierade. 
  
 De föreslagna räta baslinjerna är definierade som geodetiska linjer. Sjöfartsverket bedömer att segmentlängderna för räta linjer inte bör överstiga 4,5 km. Utredningen har valt att använda den segmentering som genereras automatiskt i beräkningsprogrammet  
 CARIS-LOTS 
  (10 segment per linje) kompletterad med manuell urglesning av punkter som ligger onödigt tätt. Denna segmentering har även tillämpats på de räta linjer som är parallella med räta baslinjer som har beräknats i  
 LOTS-programmet, 
  nämligen delar av territorialhavets gräns (12 nautiska mil) och av avgränsningslinjerna för den angränsande zonen (24 nautiska mil). 
  
 Några av de föreslagna baslinjerna är längre än 45 km, vilket innebär att den maximala segmentlängden kommer att överskridas. Dessa baslinjer har analyserats och felen är beräknade. Maximalt fel vid presentation i Gauss projektion blir en dryg cm medan maxi- malt fel vid presentation i Wright projektion blir cirka 67 cm. 
  
 Segmentering av en cirkelbåge innebär att cirkelbågen delas upp i flera segment. Programmet LOTS genererar automatiskt en bryt- punkt för varje grad på cirkelbågen vilket gör att segmentlängden blir beroende av cirkelns radie. Genom att glesa ut segment- punkterna kan alternativa segmentlängder väljas. För cirkelbågar med radien 4 nautiska mil har punkterna glesats ut så att segment- längden är högst 422 meter. För cirkelbågar med radien 12 nautiska 
  
 114 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 mil är segmentlängden högst 776 meter. För cirkelbågar med radien 24 nautiska mil är segmentlängden högst 1 033 meter. 
  
 Räta linjer som är fastställda i överenskommelser med andra stater har också delats upp i 4,5 km långa segment, antingen som geodetiska linjer eller som loxodromer beroende på vad som anges i respektive avtal. Överenskomna linjer som är definierade som geo- detiska linjer har segmenterats i programmet LOTS med segment- längden 1 852 meter på grund av en teknisk begränsning i LOTS, vilken ger kortare segmentlängd än för andra långa linjer. För kontinentalsockelns avgränsningslinjer erhålls cirka 700 ”segment- punkter”. 
  
 Överenskomna linjer som är definierade som loxodromer har segmenterats i programmet Radius Vision och i Mercators projek- tion. Segmentlängden 1 000 meter har valts för dessa segment. Med den kortare segmentlängden blir kartprojektionens felbidrag accep- tabelt. 
  
 Beräknade avgränsningslinjer gentemot andra stater har behand- lats på samma sätt som långa (geodetiska) linjer. 
  
 De punkter och linjer som definierar avgränsningslinjerna för kontinentalsockeln och/eller för Sveriges ekonomiska zon har också använts för att definiera territorialhavets gräns och avgräns- ningslinjerna för Sveriges angränsande zon i de fall då dessa linjer når ut till en avgränsningslinje som är överenskommen med en annan stat. 
  
 Skärningspunkter mellan beräknade respektive överenskomna gränser och/eller avgränsningslinjer har beräknats i planet, SWEREF 99 TM. 
  
 115 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 3.4Förslag till uppdaterade svenska baslinjer 
  
 Utredningens förslag: Räta baslinjer dras i form av räta geo- detiska linjer mellan två inmätta eller beräknade punkter på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter i RH 2000, samt över hamninlopp, flodmynningar och bukter. 
  
 Havsområden innanför räta baslinjer utgör inre vatten. Baslinjepunkter anges i löpnummerordning. Numreringen 
  
 börjar vid riksgränsen mot Norge och fortsätter till riksgränsen mot Finland i norra Bottenviken. Numreringen går vidare med nya nummerserier runt Gotland, vid Stora Karlsö, runt Gotska Sandön, vid Märket och vid Ven. 
  
 Normala baslinjer dras längs kustens strandlinjer på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter i RH 2000. De punk- ter på lågvattenlinjen som påverkar beräkningen av territorial- havets bredd anges med föregående baslinjepunkts nummer följt av kolon och siffran 1 (1:1). Finns det fler än en punkt på låg- vattenlinjen innan nästa baslinjepunkt används löpnummer efter kolonet (1:2, 1:3 osv.). 
  
 Punkter på lågvattenskär som påverkar beräkningen av terri- torialhavets bredd anges också med föregående baslinjepunkts nummer följt av kolon och siffran 1 (1:1). Finns det fler än ett lågvattenskär eller en punkt på lågvattenlinjen innan nästa bas- linjepunkt löpnumreras punkterna efter kolonet i den ordning som de kommer (1:2, 1:3 osv.). 
  
 Baslinjepunkterna och de punkter som ligger på lågvatten- linjen längs normal baslinje eller på lågvattenskär som påverkar beräkningen av territorialhavets bredd förtecknas i bilaga 1 till den av utredningen föreslagna nya lagen om Sveriges sjöterri- torium och maritima zoner. Även de brytpunkter som är ett resultat av segmentering av cirkelbågar och långa linjer inklu- deras i bilagan. Samtliga punkter anges med geografiska koordi- nater med positioner i latitud och longitud uttryckta i SWEREF 99. Koordinaterna skrivs i kompakt form med grader, minuter och sex decimaler på minuten. 
  
 Baslinjepunkterna betecknas med orts- eller platsnamn om sådant finns. 
  
 116 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 1966 års lagstiftning innehöll regler för hur baslinjer och territorial- gräns skulle beräknas. Utredningens ansats innebär i stället att i en ny lag fastställa resultatet av de mätningar, beräkningar och be- dömningar som utredningen har gjort i enlighet med gällande havs- rätt. 
  
 Utredningen har analyserat resultatet från fältmätningarna mot bakgrund av annat tillgängligt material och föreslår att uppdaterade svenska baslinjer ska dras från riksgränsen mot Norge fram till riksgränsen mot Finland i norra Bottenviken, runt Gotland, runt Gotska Sandön och vid Märket i Ålands hav mellan de punkter och på det sätt som beskrivs nedan. Vidare föreslås att normal baslinje ska dras vid Stora Karlsö, och för ordningens skull också vid Ven, på de sidor som vetter mot territorialhavets gräns. 
  
 Varje baslinje har dragits mellan två inmätta eller beräknade punkter. Normala baslinjer har dragits längs kustens strandlinjer på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000. Räta baslinjer har dragits i form av räta geodetiska linjer. 
  
 För varje baslinjepunkt redovisas löpnummer, orts- eller plats- namn, punktens inmätta eller beräknade position uttryckt med geografiska koordinater i latitud och longitud i SWEREF 99 med grader och minuter med sex decimaler på minuten, samt uppgift om huruvida normal eller rät baslinje har dragits fram till nästa baslinjepunkt. Punkter som ligger på lågvattenlinjen eller på låg- vattenskär och som behövs för beräkning av territorialgränsen redo- visas på liknande sätt. 
  
 Koordinaterna skrivs i kompakt form med grader, minuter och sex decimaler på minuten  
 (11-11,123456N 
  och  
 99-99,123456E). 
  Där- med minimeras risken för missförstånd vid elektronisk hantering. 
  
 De namn som åsatts baslinjepunkter samt vissa lågvattenskär och punkter på lågvattenlinjen har granskats av Ortnamnsenheten vid Lantmäteriet. Detta har lett till att vissa befintliga baslinje- punkter och lågvattenskär har fått ändrade namn i förhållande till 1965 års betänkande. Oftast har endast stavningen ändrats, men det förekommer även att öar och skär har nya namn i förhållande till vad som gällde år 1965. En generell förändring som gjorts i utred- ningens förslag är att punkter som är lokaliserade på öar med fyrar (men vars koordinater inte markerar fyrens mittpunkt) har fått öns namn i stället för fyrens. I de fall en punkts namn ändrats helt, redovisas även det tidigare namnet. 
  
 117 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 För varje baslinjepunkt anges även de geografiska och eventuella andra särskilda förhållanden som karaktäriserar punkten. Vidare anges om den inmätta eller beräknade punktens position innebär något mer än en marginell förändring av den föreslagna baslinjens sträckning fram till nästa baslinjepunkt i förhållande till motsvar- ande befintlig baslinje. Med marginell förändring avses att den uppdaterade baslinjen har flyttats mindre än 100 meter inåt eller utåt i förhållande till land. Utredningen har valt 100 meter som rimlig förflyttningsmarginal därför att osäkerheten har uppskattats vara åtminstone ±100 meter hos de geografiska koordinater som anges i gällande förordningstext. I förordningstexten anges koordi- naterna med ”ungefärligt läge” uttryckta i grader och minuter med en decimal på minuten, vilket ger en osäkerhet motsvarande 185 meter i latitud och cirka 100 meter i longitud i upplösning. 
  
 När denna osäkerhet har eliminerats med hjälp av modern mät- teknik kan baslinjerna förflyttas i storleksordningen ±100 meter enbart på grund av att positionen för en av utredningen inmätt eller beräknad punkt anges med större precision än vad som är möjligt att uppnå för samma punkt med hjälp av de geografiska koordi- nater som anges i 1966 års förordning. De punkter som mätts in under utredningsarbetet har en osäkerhet på ±10 cm. 
  
 En komplicerande faktor i arbetet med att utvärdera skillnad- erna mellan utredningens förslag till uppdaterade baslinjer och befintliga svenska baslinjer är emellertid att det under utredningens gång har framkommit att de geografiska koordinater som anges i gällande författningstext inte överensstämmer med de koordinater som Sjöfartsverket numera har lagrade i sin sjökortsdatabas för mot- svarande punkter. Verket gjorde nämligen år 2010 en intern över- syn av de koordinater för baslinjepunkter och cirkelbågemedel- punkter som fanns i sjökortsdatabasen. De då aktuella koordina- terna jämfördes med tidigare sammanställt material från år 1977, som sannolikt hade utgjort underlag för utvidgningen av det svenska territorialhavet från 4 till 12 nautiska mil. Dessutom jämförde man med tillgängliga ortofoton. I de fall då tydliga objekt i ett ortofoto stämde överens med 1977 års material justerades koordinaterna i sjökortdatabasen. Inga helt nya punkter skapades dock. Samtidigt ersatte verket de tidigare produktberoende havsgränsdatalagren12, 
  
 12 Uppgifter om Sveriges havsgränser i Sjöfartsverkets databas. 
  
 118 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 som var organiserade för översiktskort, kustkort, skärgårdskort och specialkort, med ett enda skaloberoende havsgränslager i databasen. Den havsgräns i respektive havsområde som redovisades i ”bästa skala” valdes ut till det nya skaloberoende gränslagret. De övriga produktberoende havsgränslagren kasserades. De tidigare produktberoende havsgränslagren hade digitaliserats i början av  
 1990-talet 
  från analoga tryckorginal i samband med att verket etablerade den digitala sjökortsdatabasen. 
  
 Någon motsvarande uppdatering av de geografiska koordina- terna i gällande förordningstext gjordes emellertid inte, varken i början av  
 1990-talet 
  eller i samband med Sjöfartsverkets interna översyn av koordinaterna i databasen år 2010. 
  
 I de befintliga officiella svenska sjökort som Sjöfartsverket pub- licerar presenteras således baslinjer, och territorialgränser, som är baserade på andra, mer precisa, geografiska koordinater än vad som anges i gällande svensk författningstext. Detta missförhållande bör snarast rättas till. 
  
 Ovanstående innebär också att utredningen endast har kunnat analysera de inmätta eller beräknade punkterna i förhållande till de befintliga punkter och baslinjer vars geografiska koordinater Sjö- fartsverket numera har lagrade i sjökortsdatabasen. De baslinjer som olika alternativa punkter skulle kunna generera har därför inte kunnat jämföras med baslinjer mellan de punkter vars geografiska koordinater anges i gällande förordningstext. Detta förhållande har försvårat utredningens ansträngningar att avgöra hur stor skillnaden verkligen är mellan utredningens förslag till uppdaterade baslinjer och baslinjer baserade på de koordinater som anges i gällande författningstext. Eller uttryckt med andra ord, hur stor förändring av Sveriges inre vatten i havet längs olika delar av kusten som ut- redningens förslag innebär i jämförelse med det inre vatten som är definierat i gällande lagstiftning. 
  
 Utredningen har således endast kunnat jämföra de föreslagna baslinjerna med de befintliga baslinjer som tagits fram av Sjöfarts- verket på basis av nu tillgängliga uppgifter i verkets sjökortsdata- bas. Denna osäkerhet i jämförelsematerialet tillkommer utöver den relativt stora osäkerhetsmarginal som finns hos förordningstextens koordinater. 
  
 Med reservation för ovanstående har utredningen analyserat alla inmätta eller beräknade punkter och valt ut de punkter som bör 
  
 119 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 användas för att uppnå en optimal uppdatering av de svenska bas- linjerna. Utredningen har strävat efter att så långt som det har be- dömts möjligt med hänsyn till nuvarande faktiska geografiska för- hållanden behålla de enskilda baslinjernas huvudsakliga sträckning. 
  
 Längs merparten av kusten har baslinjepunkter identifierats på samma ställe eller i nära anslutning till de baslinjepunkter som an- ges i 1966 års förordning. Utredningen har i några fall valt att flytta en baslinjepunkt eller lägga till en ny baslinjepunkt. 
  
 En ny baslinjepunkt vid Grundkallens fyr har tillkommit. Denna punkt ligger mindre än 12 men mer än 4 nautiska mil från närmaste svenska ö. 1965 års Baslinjeutredning kunde inte ta med denna punkt som baslinjepunkt eftersom punkten då låg längre från närmaste ö än det dåvarande territorialhavets bredd. 
  
 I Bottenviken har några enstaka baslinjepunkter flyttats närmare land eftersom inga punkter har kunnat mätas in på den tillämpade lågvattenlinjen. Utredningens antagande att många nya baslinje- punkter och lågvattenskär skulle tillkomma längs Norrlandskusten på grund av landhöjningen har inte fullt ut bekräftats vid mätningarna där. Det torde delvis bero på att den valda enhetliga lågvattenlinjen på nivån  
 -0,5 
  meter längs hela den svenska kusten ligger högre än de nivåer för lägsta vattenstånd som 1965 års utredning använde som referensnivåer i dessa områden, men det kan också hänga samman med djupförhållanden och botten- struktur. 
  
 Kartering och fältmätning har också gjorts avseende Koppar- stenarna (norr om Gotska Sandön) samt Finngrunden (öster om Gävle), men inga användbara punkter påträffades. 
  
 Längs kuststräckor med normal baslinje har ett stort antal nya punkter identifierats och mätts in på lågvattenlinjen. Territorial- havets bredd beräknas från dessa punkter eftersom de normala baslinjerna inte är identiska med strandlinjen i sjökorten utan ligger på nivån  
 -0,5 
  meter. Utredningen har kallat de nya punkterna för punkter på lågvattenlinjen. Ett stort antal lågvattenskär som påver- kar beräkningen av territorialhavets och/eller den angränsande zonens bredd har också identifierats både i anslutning till befintliga låg- vattenskär och på andra ställen. 
  
 Utredningens val av inmätta eller beräknade baslinjepunkter, punkter på lågvattenlinjen och punkter på lågvattenskär som på- 
  
 120 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 verkar beräkningen av territorialhavets bredd samt förslag till upp- daterade baslinjer beskrivs nedan punkt för punkt. 
  
 Utredningen föreslår att uppgifterna redovisas i tabellform i en förteckning som utgör bilaga 1 till den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. I bilagan bör även koordi- naterna för de brytpunkter som har använts vid segmentering av cirkelbågar och långa linjer redovisas. En sådan koordinatförteck- ning redovisas i bilaga 4 till detta betänkande. 
  
 3.4.1Förslag till uppdaterade baslinjer längs fast land och Öland 
  
 Referenserna till ”befintliga” punkter i detta avsnitt avser den num- rering som berörda punkter har i den tabellförteckning som är bi- lagd Baslinjeutredningens betänkande (SOU 1965:1). 
  
 En beskrivning i form av kartskisser över alla föreslagna baslinjepunkter samt punkter på lågvattenlinjen och punkter på låg- vattenskär som påverkar beräkningen av territorialhavets bredd finns i bilaga 11 till detta betänkande. Bilaga 11 finns endast i elektronisk form på regeringens hemsida (www.regeringen.se) I förekommande fall redovisas även befintliga punkter och baslinjer i kartskissen. I figur 3.4 presenteras en översiktlig karta med de föreslagna baslinjerna. Räta baslinjer anges som gröna linjer längs kusten. Normala baslinjer följer strandlinjen i kartbilden och är inte markerade på annat sätt. 
  
 121 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 3.4 Översiktlig karta över de föreslagna baslinjerna längs Sveriges kust 
  
 122 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 1: Gränsboj 2 
  
 Gränsboj 2 behålls som baslinjepunkt 1. Gränsboj 2 markerar den punkt XX på riksgränsen mellan Sverige och Norge som har fast- ställts genom internationell skiljedom. Punkten utgörs av en gul- målad plastboj som är fäst på havsbotten med en 80 meter lång kätting. Den ägs och förvaltas av Sverige och Norge gemensamt. Bojen med förankring kontrollerades av Sjöfartsverket senast den 6 juni 2012 utan anmärkning. Läget för Montgomery 2 har beräknats baserat på inmätta koordinater för punkterna m och l13 och är 
  
 1.  
 58-56,536503N 
  och  
 10-55,074803E. 
  
 Från baslinjepunkt 1 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 2. 
  
 Baslinjepunkt 2: Stora Drammen,  
 V-punkten 
  
 Det finns för närvarande två baslinjepunkter på Stora Drammen, punkterna 2, Stora Drammen  
 N-punkten 
  och 3 Stora Drammen V.  
 V-punkten, 
  med en kort normal baslinje dem emellan. På grund av geografiska förändringar de senaste femtio åren, bland annat landhöjningen, anser utredningen att det endast behövs en baslinjepunkt på Stora Drammen. Utredningens förslag innebär att de två befintliga baslinjepunkterna ersätts med en enda punkt, den uppdaterade baslinjepunkten 2, och att den befintliga normala bas- linjen utgår. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på ön Stora Drammens lågvattenlinje, cirka 47 meter söder om den befintliga punkten 3. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 2.  
 58-55,754900N 
  och  
 10-57,445290E. 
  
 Från baslinjepunkt 2 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 3. Ändringen resulterar i en mindre utflyttning av baslinjerna till 
  
 och från Stora Drammen, men detta påverkar inte avgräns- 
  
 13 Enligt 1909 års skiljedom ska punkten XX utgöra mittpunkten på linjen mellan en punkt 
  
 (m) på skäret Hejeknubb i Norge och en punkt (l) på det nordligaste skäret som tillhör Stora Drammen. Punkterna m och l är markerade med koppardubb. 
  
 123 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 ningslinjen för det svenska territorialhavet eftersom riksgränsen är reglerad i en överenskommelse med Norge. 
  
 Baslinjepunkt 3: Klövningen – Mörholmen,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Klövningen – Mörholmen har löp- nummer 4. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen av en ö, cirka 3 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 3.  
 58-53,245020N 
  och  
 10-57,679310E. 
  
 Från baslinjepunkt 3 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 4. 
  
 Baslinjepunkt 4: Segelskären,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Segelskären har löpnummer 5. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en ö, 
  
 cirka 6 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 4.  
 58-46,633410N 
  och  
 10-58,590700E. 
  
 Från baslinjepunkt 4 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 5. 
  
 Baslinjepunkt 5: Trolleskären,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Trolleskären har löpnummer 6. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på ett 
  
 grundflak, som består av flera öar och skär inom  
 3-meterskurvan, 
  cirka 6 meter nordväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 5.  
 58-32,217860N 
  och  
 11-01,124440E. 
  
 Från baslinjepunkt 5 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 6. 
  
 124 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 6: Yttre brottet,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Yttre brottet har löpnummer 7. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på ett 
  
 grundflak, som består av en ö och flera skär inom  
 3-meterskurvan, 
  cirka 9 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 6.  
 58-19,646030N 
  och  
 11-12,283420E. 
  
 Från baslinjepunkt 6 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 7. 
  
 Baslinjepunkt 7: Måseskär,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Måseskär har löpnummer 8. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en ö, cirka 1 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 7.  
 58-05,661320N 
  och  
 11-19,542430E. 
  
 Från baslinjepunkt 7 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 8. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattennivån på ett grundflak, som består av flera skär inom  
 3-meterskurvan, 
  cirka 20 meter väster om den befintliga baslinjen. Punkten kan användas som ett lågvatten- skär och resulterar i en utbuktning på territorialhavets avgräns- ningslinje. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 7:1.  
 58-04,708280N 
  och  
 11-20,044410E. 
  
 125 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 8: Dynan,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Dynan har löpnummer 9. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på ett grundflak, som består av en ö och flera skär inom  
 3-meterskurvan, 
  cirka 8 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 8.  
 57-53,700590N 
  och  
 11-26,124070E. 
  
 Från baslinjepunkt 8 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 9. 
  
 Baslinjepunkt 9: Vinga ungar,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Vinga ungar har löpnummer 10. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på ett 
  
 grundflak, som består av flera öar och skär inom  
 3-meterskurvan, 
  cirka 6 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 9.  
 57-38,190960N 
  och  
 11-35,350420E. 
  
 Från baslinjepunkt 9 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 10. 
  
 Baslinjepunkt 10: Klockfoten,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Klockfoten har löpnummer 11. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en 
  
 grusrevel, som har samband med ett grundflak bestående av flera öar och skär inom  
 3-meterskurvan, 
  på samma position som den befint- liga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 10.  
 57-17,794710N 
  och  
 11-53,649860E. 
  
 Från baslinjepunkt 10 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 11. 
  
 En punkt har mätts in på nollnivån, cirka 40 meter väster om den befintliga baslinjen. Punkten kan definieras som ett lågvatten- skär men påverkar inte territorialgränsen eftersom territorialhavets 
  
 126 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 bredd är reglerad i 1979 års skriftväxling med Danmark, som beskrivs i kapitel 4. Punktens inmätta position har koordinaterna 
  
 10:1.  
 57-09,071080N 
  och  
 12-06,402970E. 
  
 Baslinjepunkt 11: Lille Balken,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Harmon Balken (tidigare namn Gray) har löpnummer 12. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på ett grundflak, som består av två öar och flera skär inom  
 3-meters- 
  kurvan, cirka 2 meter öster om den befintliga punkten. Den in- mätta positionen har koordinaterna 
  
 11.  
 57-09,031050N 
  och  
 12-06,512890E. 
  
 Från baslinjepunkt 11 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 12. 
  
 Baslinjepunkt 12: Rödskär,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Rödskär har löpnummer 13. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en ö, 
  
 cirka 4 meter norr om den befintliga punkten. Den inmätta positio- nen har koordinaterna 
  
 12.  
 57-03,823470N 
  och  
 12-14,501010E. 
  
 Från baslinjepunkt 12 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 13. 
  
 127 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 13: Lindbådan,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Lindbådan har löpnummer 14. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en grus- 
  
 revel, som har samband med ett grundflak bestående av flera öar och skär inom  
 3-meterskurvan, 
  cirka 65 meter väster om den befint- liga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 13.  
 56-55,139010N 
  och  
 12-21,321920E. 
  
 Från baslinjepunkt 13 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 14. Någon punkt som skulle kunna motsvara det befintliga lågvatten- 
  
 skäret 14:1 cirka 30 meter sydväst om den inmätta punkten har inte påträffats. 
  
 Baslinjepunkt 14: Taylor,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Taylor har löpnummer 15. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på ön Marsten, cirka 10 meter väster om den befintliga baslinjen och cirka 70 meter söder om den befintliga baslinjepunkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 14.  
 56-49,763840N 
  och  
 12-31,147760E. 
  
 Från baslinjepunkt 14 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 15. 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Busörsrevet har löpnummer 16. Ingen punkt som uppfyller UNCLOS krav har påträffats vid fältmätningarna. Baslinjepunkten på Busörsrevet måste därför utgå. Det innebär att den uppdaterade baslinjen flyttas cirka 40 meter inåt land. Den uppdaterade baslinjen blir cirka 23 km lång. 
  
 En punkt har mätts in på nollnivån, cirka 20 meter söder om det befintliga lågvattenskäret 16:1. Punkten kan definieras som lågvatten- skär men påverkar inte territorialgränsen eftersom territorialhavets bredd är reglerad i 1979 års skriftväxling med Danmark. Punktens inmätta position har koordinaterna 
  
 14:1.  
 56-43,757060N 
  och  
 12-37,215400E. 
  
 128 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 15: Tylön,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Tylön har löpnummer 17. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en ö, cirka 2 meter väster om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 15.  
 56-38,854450N 
  och  
 12-42,480240E. 
  
 Från baslinjepunkt 15 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 16. 
  
 Den uppdaterade baslinjen, liksom den befintliga baslinjen, som är allmänt internationellt erkänd, går över en bukt (Laholmsbukten) som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 10.6. 
  
 En punkt har mätts in på nollnivån cirka 80 meter utanför den befintliga baslinjen och cirka 1 km norr om Hallands Väderö. Punkten kan definieras som ett lågvattenskär men den påverkar inte territorialgränsen eftersom territorialhavets bredd är reglerad i 1979 års skriftväxling med Danmark. Punktens inmätta position har koordinaterna 
  
 15:1.  
 56-27,588270N 
  och  
 12-32,768400E. 
  
 Baslinjepunkt 16: Hallands Väderö,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Hallands Väderö har löp- nummer 18. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en ö, cirka 20 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 16.  
 56-27,063920N 
  och  
 12-32,402790E. 
  
 Från baslinjepunkt 16 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 17. 
  
 Den uppdaterade baslinjen liksom den befintliga baslinjen, som är allmänt internationellt erkänd, går över en bukt (Skälderviken) som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 10.6. 
  
 129 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 17: Kullen,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Kullen har löpnummer 19. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på fast land cirka 2 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17.  
 56-18,153720N 
  och  
 12-26,732540E. 
  
 Från baslinjepunkt 17 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 fram till baslinjepunkt 18 (Klagshamn). 
  
 Längs denna sträcka förekommer inre vatten i havet endast i hamnarna, i likhet med vad som anges i nuvarande lagstiftning. 
  
 Ett antal punkter har mätts in som stöd för bestämning av den normala baslinjen i Öresund mellan Kullen och Klagshamn eller för andra beräkningar avseende avgränsningslinjer i detta havsområde. Flertalet inmätta punkter motsvarar de cirkelbågemedelpunkter som finns angivna i den tabellförteckning som är bilagd 1965 års betänk- ande. Dessa punkter påverkar inte territorialgränsen eller andra överenskomna avgränsningslinjer i havet mellan Sverige och Dan- mark. Eventuella ändringar av dessa linjer kan endast göras efter överenskommelse med Danmark. 
  
 Enligt UNCLOS artikel 5 ska kuststaterna ange normala bas- linjer i sjökort i en skala som är tillräcklig för att linjernas läge ska kunna fastställas och offentliggöra sådana sjökort. De svenska nor- mala baslinjerna på nivån  
 -0,5 
  meter i RH 2000 kan inte särskiljas från sjökortens strandlinje med de skalor som används av Sjöfarts- verket i officiella svenska sjökort. Det finns emellertid inget krav i UNCLOS att stater ska deponera information om geografiska koordinater för punkter på den normala baslinjen hos FN:s gene- ralsekreterare. Geografiska koordinater för dessa punkter ska också inkluderas i bilaga 1 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Utredningen föreslår också att uppgifterna görs tillgängliga i digital form för användning i elektroniska sjökort och inkluderas i det material som presenteras inom ramen för den nationella geodataportalen, www.geodata.se i enlighet med gällande lagstift- ning om geografisk miljöinformation. 
  
 130 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Ett antal punkter på lågvattenlinjen sydost om Kullen har mätts in: 
  
 17:1.  
 56-18,114490N 
  och  
 12-26,758190E, 
  17:2.  
 56-18,091730N 
  och  
 12-26,800800E, 
  17:3.  
 56-17,864300N 
  och  
 12-27,034930E, 
  och 17:4.  
 Fox 
  och  
 12-27,315480E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 55 meter öster om den befint- liga punkten 19:5. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17:5.  
 56-16,055580N 
  och  
 12-30,253100E. 
  
 Ytterligare ett lågvattenskär har mätts in cirka 25 meter öster om den befintliga punkten 19:6. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 17:6.  
 56-14,906850N 
  och  
 12-30,974320E. 
  
 Ytterligare en inmätt punkt på lågvattenlinjen är 
  
 17:7.  
 56-14,913450N 
  och  
 12-31,561340E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 90 meter väster om den befint- liga punkten 19:7. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17:8.  
 56-13,836760N 
  och  
 12-31,268780E. 
  
 Ett lågvattenskär (Långören) har mätts in cirka 120 meter öster om den befintliga punkten 19:8. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 17:9.  
 56-12,468590N 
  och  
 12-32,108950E. 
  
 Ytterligare en inmätt punkt på lågvattenlinjen är 
  
 17:10.  
 56-10,606690N 
  och  
 12-33,218900E 
  (Lerberget). 
  
 131 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 440 meter sydost om den befint- liga punkten 19:9. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17:11.  
 56-10,509940N 
  och  
 12-33,136950E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in drygt 2 km söder om den befintliga punkten 19:9. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17:12.  
 56-09,304370N 
  och  
 12-32,963350E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen är 
  
 17:13.  
 56-08,726160N 
  och  
 Day(Viken), 17:14.  
 56-08,633300N 
  och  
 12-34,076830E 
  (Viken), och 17:15.  
 56-08,598410N 
  och  
 12-34,104020E 
  (Viken). 
  
 Ett lågvattenskär (Domstensrevet) har mätts in cirka 6 400 meter syd- ost om den befintliga punkten 19:9. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17:16.  
 56-07,546190N 
  och  
 12-35,252300E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen är 
  
 17:17.  
 56-06,982540N 
  och  
 12-36,152990E 
  (Domsten), 
  
 17:18.  
 56-06,018110N 
  och  
 12-37,322060E 
  (Hittarpsrevet), och 17:19.  
 56-05,930040N 
  och  
 12-37,410770E 
  (Hittarpsrevet). 
  
 Ett lågvattenskär (Hittarpsrevet) har mätts in cirka 10 300 meter syd- ost om den befintliga punkten 19:9. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17:20.  
 56-05,851730N 
  och  
 12-37,621200E. 
  
 Inmätta respektive beräknade punkter på lågvattenlinjen är 
  
 17:21.  
 56-05,535230N 
  och  
 12-38,452810E 
  (Hittarp), 17:22.  
 56-05,351130N 
  och  
 12-38,694980E, 
  
 17:23.  
 56-04,928530N 
  och  
 12-39,293570E 
  (Chung), 
  
 132 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 17:24.  
 56-04,877040N 
  och  
 12-39,385670E 
  (Chung), 
  
 17:25.  
 Barr 
  och  
 12-39,719350E 
  (Tinkarpsgården), 17:26.  
 56-04,652090N 
  och  
 12-39,738260E 
  (Tinkarpsgården), 17:27.  
 56-04,633340N 
  och  
 12-39,767050E 
  (Tinkarpsgården), 17:28.  
 56-04,593200N 
  och  
 12-39,812110E 
  (Tinkarpsgården), 17:29.  
 56-04,567500N 
  och  
 12-39,840410E 
  (Tinkarpsgården), 17:30.  
 Wang 
  och  
 12-39,868370E 
  (Tinkarpsgården), 17:31.  
 56-04,431280N 
  och  
 12-39,945950E 
  (Tinkarpsgården), 17:32.  
 56-04,306360N 
  och  
 12-40,066650E 
  (Tinkarpsgården), 17:33.  
 56-04,213060N 
  och  
 12-40,210010E 
  (Tinkarpsgården), 17:34.  
 56-04,140110N 
  och  
 12-40,319830E 
  (Tinkarpsgården), 17:35.  
 56-04,074180N 
  och  
 12-40,407340E 
  (Tinkarpsgården), 17:36.  
 56-03,984900N 
  och  
 12-40,502350E 
  (Tinkarpsgården), 17:37.  
 56-03,348405N 
  och  
 12-40,816296E 
  (från NSL14), 17:38.  
 56-02,916120N 
  och  
 12-40,962580E 
  (Helsingborg, N 
  
 Nordhamnen), 
  
 17:39.  
 56-02,461980N 
  och  
 12-41,065930E 
  (Helsingborg, S Nordhamnen), 
  
 17:40.  
 Mitchell 
  och  
 12-41,348700E 
  (Helsingborg, Västhamnen), 
  
 17:41.  
 Martin 
  och  
 12-41,355230E 
  (Helsingborg, Västhamnen), 
  
 17:42.  
 56-01,132170N 
  och  
 12-41,806060E 
  (Helsingborg, Sydhamnen), 
  
 17:43.  
 56-00,459590N 
  och  
 12-42,245340E 
  (Helsingborg, Bulkhamnen), 
  
 17:44.  
 56-00,288390N 
  och  
 12-42,441530E 
  (Helsingborg, Bulkhamnen), 
  
 17:45.  
 55-59,451350N 
  och  
 12-44,452980E 
  (Råå hamn), 17:46.  
 55-59,317410N 
  och  
 12-44,621650E 
  (Råå hamn), 17:47.  
 55-58,078930N 
  och  
 12-45,336950E 
  (Rydebäck), 17:48.  
 55-57,499320N 
  och  
 12-45,339620E 
  (Fortuna), 17:49.  
 55-57,221500N 
  och  
 12-45,421420E 
  (Nytorp), 17:50.  
 55-57,140500N 
  och  
 12-45,464380E 
  (Nytorp), 17:51.  
 55-57,093950N 
  och  
 12-45,536590E 
  (Nytorp), 17:52.  
 55-57,066540N 
  och  
 12-45,587680E 
  (Nytorp), 
  
 14 Punkter som anges med ”från NSL” eller  
 ”NSL-data”har 
  identifierats med hjälp av den nationella strandlinjen i tillgängligt kartmaterial, ortofoton etc. 
  
 133 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 17:53.  
 55-56,380160N 
  och  
 12-46,281820E 
  (Ålabodarna), 17:54.  
 55-55,551040N 
  och  
 12-47,418740E 
  (Rustningshamn), 17:55.  
 55-53,667120N 
  och  
 12-47,960750E 
  (Borstahusen), 17:56.  
 55-52,555410N 
  och  
 12-48,401030E 
  (Lindshamn), 17:57.  
 55-51,695360N 
  och  
 12-47,669520E 
  (Gräsrännan), och 17:58.  
 55-51,098640N 
  och  
 12-48,819700E 
  (Scott). 
  
 Ett lågvattenskär (Skabbrevet) har mätts in cirka 1 450 meter nordost om den befintliga punkten 19:10. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 17:59.  
 55-50,529260N 
  och  
 12-49,494650E. 
  
 Ett lågvattenskär (Kulorna) har mätts in cirka 15 meter nordväst om den befintliga punkten 19:11. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 17:60.  
 55-45,128150N 
  och  
 12-53,468690E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 140 meter sydost om den befint- liga punkten 19:11. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17:61.  
 55-45,060090N 
  och  
 12-53,556230E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen är 
  
 17:62.  
 55-44,549200N 
  och  
 12-55,095440E 
  (Lewis), 17:63.  
 55-43,766250N 
  och  
 12-57,074580E, 
  
 17:64.  
 Allen 
  och  
 12-57,137680E, 
  17:65.  
 55-43,631520N 
  och  
 12-57,314810E, 
  17:66.  
 55-43,409330N 
  och  
 12-57,986790E, 
  17:67.  
 55-38,243480N 
  och  
 12-59,806480E, 
  och 17:68.  
 55-37,972840N 
  och  
 12-59,407740E. 
  
 Ett lågvattenskär (Malmö hamn, inloppet) har mätts in cirka 9 meter väster om den befintliga punkten 19:15. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 17:69.  
 55-37,492780N 
  och  
 12-58,556520E. 
  
 134 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen är 
  
 17:70.  
 55-35,876710N 
  och  
 12-55,787810E 
  (Limhamn N), 17:71.  
 55-35,576340N 
  och  
 12-55,241290E, 
  
 17:72.  
 55-34,999010N 
  och  
 12-54,593320E 
  (Limhamn S), 17:73.  
 55-34,332110N 
  och  
 12-53,632660E, 
  och 
  
 17:74.  
 55-33,867180N 
  och  
 12-53,365210E 
  (Skälören). 
  
 Baslinjepunkt 18: Klagshamn,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten vid Klagshamn har löpnummer 20. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på spetsen 
  
 av en hamnpir cirka 20 meter nordväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 18.  
 55-31,147000N 
  och  
 12-53,092790E. 
  
 Från baslinjepunkt 18 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 19. 
  
 Den uppdaterade baslinjen liksom den befintliga baslinjen, som är allmänt internationellt erkänd, går över en bukt (Höllviken) som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 10.6. 
  
 Enligt 1965 års betänkande ska ett lågvattenskär (med beteck- ningen 20:1 Bredgrund) ligga cirka 3,8 km utanför den befintliga baslinjen. En punkt i direkt anslutning till ett gjutet betongfunda- ment har mätts in cirka 140 meter sydväst om den befintliga punk- ten. Utredningen anser emellertid inte att denna punkt uppfyller kraven på lågvattenskär i UNCLOS artikel 11. 
  
 Baslinjepunkt 19: Västra Haken,  
 NV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten Västra Haken har löpnummer 21. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en 
  
 sandrevel i ett mycket grunt område cirka 60 meter nordväst om den befintliga punkten. Sandreveln fortsätter söderut och ökar successivt i bredd och höjd. Punkten har mätts in bredvid en gjuten betongkloss som uppges ha placerats på platsen i samband med att en exploatör beviljades tillstånd att utvinna sand i området på vill- kor att man inte förstörde den baslinjepunkt till vilken det går en 
  
 135 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 allmänt internationellt erkänd baslinje. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 19.  
 55-27,142640N 
  och  
 12-50,569380E. 
  
 Från baslinjepunkt 19 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 20. Enligt 1965 års betänkande ska ett lågvattenskär (med beteck- 
  
 ningen 21:1) ligga cirka 840 meter utanför den befintliga baslinjen. Detta skär har inte påträffats. 
  
 Baslinjepunkt 20: Skanör,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten i Skanör har löpnummer 22. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på spetsen av samma hamnpir som år 1965. Den inmätta positionen har ko- ordinaterna 
  
 20.  
 55-25,026270N 
  och  
 12-49,516200E. 
  
 Från baslinjepunkt 20 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 21. 
  
 Baslinjepunkt 21: Falsterbo,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten i Falsterbo har löpnummer 23. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen i ett lång- grunt område med rörliga långsmala sandbankar längs kusten cirka 60 meter väster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 21.  
 55-22,699150N 
  och  
 12-48,525570E. 
  
 Från baslinjepunkt 21 dras en normal baslinje cirka 1,2 km längs kust- ens strandlinje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 fram till baslinjepunkt 22. 
  
 136 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 22: Måkläppen,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Måkläppen har löpnummer 24. Strandlinjen är fortsatt diffus och består av lättrörliga sandbankar. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på fast land cirka 130 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 22.  
 55-22,048960N 
  och  
 12-48,423040E. 
  
 Från baslinjepunkt 22 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 23. 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på sydvästra Måkläppen med löpnummer 25 har inte påträffats. 
  
 De befintliga lågvattenskären 24:1 och 25:1 har inte heller på- träffats. 
  
 Baslinjepunkt 23: Falsterborev,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten Falsterborev har löpnummer 26. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen av ett lågvattenskär med en flera meter hög påbyggnad, ett sjömärke med radarreflektor, som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 7.4 på samma position som den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 23.  
 55-20,242010N 
  och  
 12-48,638500E. 
  
 Från baslinjepunkt 23 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 24. 
  
 Den uppdaterade baslinjen liksom den befintliga baslinjen, som är allmänt internationellt erkänd, går över en bukt (Falsterbobukten) som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 10.6. 
  
 Baslinjepunkt 24: Själhundaskäret,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Själhundaskäret (tidigare namn Segelskären) har löpnummer 27. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en mindre ö inom  
 3-meterskurvan 
  i ett långgrunt område, cirka 60 meter 
  
 137 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 sydväst om den befintliga punkten och cirka 800 meter från kustens strandlinje. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 24.  
 55-22,695440N 
  och  
 12-55,781750E. 
  
 Från baslinjepunkt 24 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 25. 
  
 Den uppdaterade baslinjen liksom den befintliga baslinjen, som är allmänt internationellt erkänd, går över en bukt (Kämpingebukten) som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 10.6. 
  
 Baslinjepunkt 25: Skåre,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten vid Skåre har löpnummer 28. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på en pir på samma position som den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 25.  
 55-22,456380N 
  och  
 13-03,265790E. 
  
 Från baslinjepunkt 25 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 26. 
  
 Det befintliga lågvattenskäret 28:1 har inte återfunnits. 
  
 En punkt har mätts in på samma position som det befintliga låg- vattenskäret 28:2 (Stavstensudden, bränning SV). Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 25:1.  
 55-21,814410N 
  och  
 13-04,153530E. 
  
 Ett antal punkter på lågvattenlinjen som påverkar beräkningen av territorialgränsen har mätts in: 
  
 25:2.  
 55-21,572170N 
  och  
 13-09,025100E 
  (Trelleborg, pirnock), 25:3.  
 55-21,567800N 
  och  
 13-09,127710E 
  (Trelleborg, 
  
 pir  
 S-punkten), 
  
 25:4.  
 55-20,629760N 
  och  
 13-16,195720E 
  (Simremarken), och 25:5.  
 55-20,582300N 
  och  
 13-16,453930E 
  (Simremarken). 
  
 138 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 375 meter sydväst om den befint- liga punkten 28:9. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 25:6.  
 55-20,427770N 
  och  
 13-17,689450E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen: 
  
 25:7.  
 55-20,226780N 
  och  
 13-20,620050E, 
  25:8.  
 55-20,223200N 
  och  
 13-20,688110E, 
  
 25:9.  
 55-20,201550N 
  och  
 13-21,503790E 
  (Smygehuk, pirnock), och 
  
 25:10.  
 55-20,273670N 
  och  
 13-22,008870E. 
  
 Ett lågvattenskär (Beddingestrand) har mätts in drygt 80 meter sydost om den befintliga punkten 28:14. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 25:11.  
 55-21,204020N 
  och  
 13-25,432340E. 
  
 Inmätt punkt på lågvattenlinjen (Hörte udde): 
  
 25:12.  
 55-22,992650N 
  och  
 13-33,831890E. 
  
 Ett lågvattenskär (sydost om Kåsagården) har mätts in cirka 270 meter sydväst om den befintliga punkten 28:20. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 25:13.  
 55-23,200480N 
  och  
 13-35,547720E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen: 
  
 25:14.  
 55-23,235670N 
  och  
 13-35,818460E 
  (Haken), 
  
 25:15.  
 55-25,003620N 
  och  
 13-49,097640E 
  (Ystad hamn, pirnock), 25:16.  
 55-22,926810N 
  och  
 14-03,113900E 
  (Kåsehuvud V), 25:17.  
 55-22,832080N 
  och  
 14-03,375600E 
  (Kåsehuvud S), 25:18.  
 55-22,623070N 
  och  
 14-09,007840E, 
  
 139 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 25:19.  
 55-22,640030N 
  och  
 14-10,371920E 
  (sydost om Sandhammaren)15, 
  
 25:20.  
 55-22,834840N 
  och  
 14-11,298100E 
  (Sandhammaren), 25:21.  
 55-23,022280N 
  och  
 14-11,804700E 
  (Sandhammaren), och 25:22.  
 55-23,302570N 
  och  
 14-12,263720E 
  (Sandhammaren). 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in på samma position som den befint- liga punkten 28:46. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 25:23.  
 55-26,863830N 
  och  
 14-16,078840E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen: 
  
 25:24.  
 55-27,342590N 
  och  
 14-16,643660E 
  (Långeören), och 25:25.  
 55-29,199510N 
  och  
 14-19,208310E 
  (Burke). 
  
 Ett lågvattenskär (Brantevik) har mätts in på samma position som den befintliga punkten 28:49. Den inmätta positionen har koordinat- erna 
  
 25:26.  
 55-30,461560N 
  och  
 14-20,814530E. 
  
 Ytterligare ett lågvattenskär (Brantevik) har mätts in på samma posi- tion som den befintliga punkten 28:50. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 25:27.  
 55-30,636270N 
  och  
 14-20,964100E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen: 
  
 25:28.  
 55-30,805950N 
  och  
 14-21,043910E 
  (Brantevik), 25:29.  
 55-32,144470N 
  och  
 14-21,426830E, 
  
 25:30.  
 55-32,305280N 
  och  
 14-21,475570E, 
  25:31.  
 55-32,548260N 
  och  
 14-21,519050E, 
  
 25:32.  
 55-33,288640N 
  och  
 14-21,654150E 
  (Simrishamn), 
  
 15 De punkter på lågvattenlinjen samt lågvattenskär som är inmätta mellan punkten 25:19 och punkten 25:33 påverkar inte beräkningen av territorialgränsen då denna är reglerad i avtal den aktuella sträckan. 
  
 140 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 25:33.  
 55-33,470500N 
  och  
 14-21,592560E 
  (Simrishamn), 
  
 25:34.  
 Jefferson 
  och  
 14-21,539090E 
  (Simrishamn, pirnock), 25:35.  
 55-35,013080N 
  och  
 14-20,125310E 
  (Knäcken), 
  
 24:36.  
 55-35,312810N 
  och  
 14-19,846420E 
  (Svingeln), 25:37.  
 55-39,853140N 
  och  
 14-16,733060E 
  (Stenshuvud), 
  
 25:38.  
 55-39,944920N 
  och  
 14-16,684350E 
  (Stenshuvud), och 25:39.  
 55-40,215150N 
  och  
 14-16,494180E 
  (söder om Whitehead). 
  
 Ett lågvattenskär (norr om Rosendal) har mätts in cirka 35 meter nordväst om den befintliga punkten 28:65. Den inmätta punkten har koordinaterna 
  
 25:40.  
 55-40,400310N 
  och  
 14-16,361740E. 
  
 Baslinjepunkt 26: Revhaken,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten May har löpnummer 29. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 40 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 26.  
 55-54,437030N 
  och  
 14-18,227140E. 
  
 Från baslinjepunkt 26 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 27. 
  
 Den uppdaterade baslinjen liksom den befintliga baslinjen, som är internationellt erkänd, går över en bukt som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 10.6. 
  
 Baslinjepunkt 27: Kråkenabben,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten Kråkenabben har löpnummer 30. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 
  
 70 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 27.  
 55-59,591500N 
  och  
 14-43,241690E. 
  
 Från baslinjepunkt 27 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 28. 
  
 141 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 28: Hanö syd,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Hanö har löpnummer 31. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 35 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 28.  
 55-59,969660N 
  och  
 14-50,574340E. 
  
 Från baslinjepunkt 28 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 29. 
  
 Ett lågvattenskär (Hanö) har mätts in cirka 40 meter sydväst om den befintliga punkten 31:1. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 28:1.  
 56-00,030040N 
  och  
 14-50,857810E. 
  
 Ytterligare ett lågvattenskär (Hanö) har mätts in cirka 220 meter syd- väst om den befintliga punkten 31:2. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 28:2.  
 56-00,167260 
  N och  
 14-51,261600E. 
  
 En punkt på lågvattenlinjen som påverkar beräkningen av territorial- gränsen har mätts in: 
  
 28:3.  
 Morganoch  
 14-51,419490E 
  (Hanö). 
  
 Baslinjepunkt 29: Hanö sydost,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Hanö har löpnummer 32. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 35 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 29.  
 56-00,298540N 
  och  
 14-51,450650E. 
  
 Från baslinjepunkt 29 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 30. 
  
 142 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 30: Tärnö,  
 SSO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Tärnö har löpnummer 33. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på spetsen av en udde cirka 20 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 30.  
 56-06,567910N 
  och  
 14-58,222790E. 
  
 Från baslinjepunkt 30 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 31. 
  
 Baslinjepunkt 31: Vitabåden,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Vitabåden har löpnummer 34. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen intill en 
  
 ö på samma position som den befintliga punkten. På ön finns ett, som utredningen bedömer det, äldre sjömärke. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 31.  
 56-04,820210N 
  och  
 15-28,509560E. 
  
 Från baslinjepunkt 31 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 32. 
  
 Baslinjepunkt 32: Utklippan sydväst,  
 SV-punkten 
  på det sydvästligaste skäret i ögruppen 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på sydvästra Utklippan har löp- nummer 35. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på ett grundflak, som består av en samling öar och skär inom  
 3-meters- 
  kurvan, cirka 25 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 32.  
 55-56,777960N 
  och  
 15-41,967410E. 
  
 Från baslinjepunkt 32 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 33. 
  
 143 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 33: Utklippan 
  
 En ny punkt har mätts in på lågvattenlinjen på ovan nämnda grund- flak, cirka 80 meter nordost om den befintliga punkten 35. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 33.  
 55-56,803950N 
  och  
 15-42,043570E. 
  
 Från baslinjepunkt 33 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 34. 
  
 Baslinjepunkt 34: Utklippan sydost,  
 SO-punkten 
  på det sydostligaste skäret i ögruppen 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på sydöstra Utklippan har löp- nummer 36. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen på ovan nämnda grundflak, cirka 7 meter nordost om den befintliga punk- ten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 34.  
 55-56,870690N 
  och  
 15-42,172920E. 
  
 Från baslinjepunkt 34 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 35. 
  
 Baslinjepunkt 35, Utlängan 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Utlängan har löpnummer 37. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 
  
 5 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 35.  
 56-00,721040N 
  och  
 15-47,403670E. 
  
 Från baslinjepunkt 35 dras en rät baslinje åt nordost till baslinje- punkt 36 på Öland. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 50 meter söder om den befintliga punkten 37:2. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 35:1.  
 56-11,126880N 
  och  
 16-23,118640E. 
  
 144 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 36: Ölands södra udde,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Ölands södra udde har löp- nummer 38. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 45 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36.  
 56-11,645470N 
  och  
 16-24,233090E. 
  
 Från baslinjepunkt 36 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 37. 
  
 Ett lågvattenskär (öster om Ölands södra udde) har mätts in cirka 60 meter sydost om den befintliga punkten 38:1. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:1.  
 56-11,738330N 
  och  
 16-24,952740E. 
  
 Ett lågvattenskär (öster om Sandviksreveln) har mätts in cirka 30 meter nordost om den befintliga punkten 38:3. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 36:2.  
 56-13,195620N 
  och  
 16-27,884720E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 30 meter söder om den befint- liga punkten 38:4. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:3.  
 56-14,070290N 
  och  
 16-28,927240E. 
  
 Det befintliga lågvattenskäret 38:5 (Össbygrund) har inte påträffats vid fältmätningarna. Det gör att territorialhavets yta minskar med cirka 4 km². 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 630 meter utanför strand- linjen och cirka 1 215 meter nordväst om den befintliga punk- ten 38:5. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:4.  
 56-17,325380N 
  och  
 16-31,188720E. 
  
 145 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Ett lågvattenskär (bränning Gräsgårds fiskehamn) har mätts in cirka 400 meter utanför strandlinjen och cirka 45 meter sydost om den befintliga punkten 38:6. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:5.  
 Martin 
  och  
 16-32,398200E. 
  
 Ett lågvattenskär (Gammalsbyören) har mätts in cirka 180 meter utanför strandlinjen och cirka 160 meter sydväst om den befintliga punkten 38:7. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:6.  
 56-19,450020N 
  och  
 16-32,757730E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 320 meter utanför strandlinjen och cirka 640 meter sydväst om den befintliga punkten 38:8. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:7.  
 Moran 
  och  
 16-33,455530E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 300 meter utanför strandlinjen och cirka 120 meter sydväst om den befintliga punkten 38:10. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:8.  
 56-21,735430N 
  och  
 16-34,167570E. 
  
 Ett lågvattenskär (öster om Segerstad) har mätts in cirka 200 meter utanför strandlinjen och cirka 160 meter sydost om den befintliga punkten 38:11. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:9.  
 56-22,083340N 
  och  
 16-34,346920E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen som påverkar beräkningen av territorialgränsen: 
  
 36:10.  
 56-27,172110N 
  och  
 16-36,564060E 
  (Södra ören,  
 S-punk- 
  ten), och 
  
 36:11.  
 56-27,224970N 
  och  
 16-36,593910E 
  (Södra ören,  
 Lynch 
  ten). 
  
 146 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 1 175 meter nordost om den befintliga punkten 38:18. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 36.12.  
 56-28,702400N 
  och  
 16-37,237690E. 
  
 Inmätt punkt på lågvattenlinjen som påverkar beräkningen av terri- torialgränsen: 
  
 36:13.  
 56-30,359920N 
  och  
 16-38,133330E 
  (Estrada ör). 
  
 Ett lågvattenskär (bränning öster om Barrett) har mätts in cirka 50 meter nordväst om den befintliga punkten 38:21. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:14.  
 56-31,556790N 
  och  
 16-38,820800E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 305 meter nordväst om den befintliga punkten 38:24. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:15.  
 56-35,094350N 
  och  
 16-41,952450E. 
  
 Ett lågvattenskär (öster om Gjussten) har mätts in cirka 50 meter sydväst om den befintliga punkten 38:25. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:16.  
 56-35,624260N 
  och  
 16-42,346110E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 10 meter sydost om den befint- liga punkten 38:26. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:17.  
 56-35,888020N 
  och  
 16-42,544980E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 350 meter sydost om den befint- liga punkten 38:28. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:18.  
 56-38,247510N 
  och  
 16-43,046370E. 
  
 147 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inmätt punkt på lågvattenlinjen som påverkar beräkningen av terri- torialgränsen: 
  
 36:19.  
 56-40,164700N 
  och  
 16-43,924520E 
  (Båden O). 
  
 Ett lågvattenskär (sydost om Reed sten) har mätts in cirka 1 085 meter nordost om den befintliga punkten 38:30. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 36:20.  
 56-40,659810N 
  och  
 16-44,225140E. 
  
 Ett lågvattenskär (Stenboudd) har mätts in cirka 470 meter sydost om den befintliga punkten 38:31. Den inmätta positionen har ko- ordinaterna 
  
 36:21.  
 56-41,256130N 
  och  
 16-44,557420E. 
  
 Baslinjepunkt 37: Gjusgrundet,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten vid Gjusgrundet (tidigare namn Lång- löt ostligaste skäret, OSO om Långlöts kyrka) har löpnummer 39. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 40 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 37.  
 56-44,012810N 
  och  
 16-45,828780E. 
  
 Från baslinjepunkt 37 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 38. Det befintliga lågvattenskäret 39:1, Knösgrund, har inte påträffats. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 525 meter söder om den befintliga punkten 40. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 37:1.  
 56-48,858570N 
  och  
 16-50,751320E. 
  
 148 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 38: Kapelludden 
  
 Den befintliga baslinjepunkten vid Kapelludden har löpnummer 40. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 60 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har 
  
 koordinaterna 
  
 38.  
 56-49,129220N 
  och  
 16-50,838710E. 
  
 Från baslinjepunkt 38 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 39. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 210 meter söder om den befint- liga punkten 41. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 38:1.  
 56-50,636920N 
  och  
 16-52,129690E. 
  
 Baslinjepunkt 39: Långöreudd,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten vid Ramos har löpnummer 41. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 80 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har 
  
 koordinaterna 
  
 39.  
 56-50,745330N 
  och  
 16-52,207820E. 
  
 Från baslinjepunkt 39 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 40. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 5 800 meter sydväst om den befintliga punkten 42. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 39:1.  
 57-07,682560N 
  och  
 17-02,646200E. 
  
 Ett lågvattenskär (Kesnäsudden) har mätts in på ett större grund- flak cirka 210 meter sydost om den befintliga punkten 42. Den in- mätta positionen har koordinaterna 
  
 39:2.  
 57-10,549050N 
  och  
 17-04,533850E. 
  
 149 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 40: Kesnäsudden,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten vid Kesnäsudden har löpnummer 42. En punkt på lågvattenlinjen har identifierats med hjälp av NSL- 
  
 data cirka 60 meter sydväst om den befintliga punkten. Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 40.  
 57-10,684307N 
  och  
 17-04,500794E. 
  
 Från baslinjepunkt 40 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 41. 
  
 Baslinjepunkt 41: Strandtorp,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten öster om Strandtorp har löp- nummer 43. 
  
 Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 60 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 41.  
 57-13,633950N 
  och  
 17-04,941260E. 
  
 Från baslinjepunkt 41 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 42. 
  
 Den uppdaterade baslinjen liksom den befintliga baslinjen, som är allmänt internationellt erkänd, går över en bukt (Bödabukten) som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 10.6. 
  
 Baslinjepunkt 42: Ängjärnsudden,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten vid Ängjärnsudden har löpnummer 44. Den inmätta punktens position ligger på lågvattenlinjen cirka 30 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har 
  
 koordinaterna 
  
 42.  
 57-18,550180N 
  och  
 17-09,062360E. 
  
 Från baslinjepunkt 42 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 43. 
  
 150 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Ett lågvattenskär (Brännabben) har mätts in cirka 60 meter nord- ost om den befintliga punkten 44:3. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 42:1.  
 57-20,995340N 
  och  
 17-07,755670E. 
  
 En punkt på lågvattenlinjen vilken påverkar beräkningen av territorial- gränsen har mätts in: 
  
 42:2.  
 57-21,331570N 
  och  
 17-07,575820E 
  (Ölands nordöstra udde). 
  
 Baslinjepunkt 43: Ölands nordöstra udde,  
 NO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Ölands nordöstra udde har löp- nummer 45. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 40 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 43.  
 57-21,347600N 
  och  
 17-07,562370E. 
  
 Från baslinjepunkt 43 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 44. 
  
 Baslinjepunkt 44: Lilla båden,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Lilla båden har löpnummer 46. En punkt på en ö som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 121 
  
 har mätts in på lågvattenlinjen, cirka 4 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 44.  
 57-35,678040N 
  och  
 16-49,815940E. 
  
 Från baslinjepunkt 44 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 45. 
  
 Den uppdaterade baslinjen liksom den befintliga baslinjen, som är allmänt internationellt erkänd, uppfyller kraven i UNCLOS artikel 7.4. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 25 meter sydväst om den befintliga punkten 47. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 44:1.  
 57-41,089660N 
  och  
 16-54,179280E. 
  
 151 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 45: Kungsgrundet, fyren 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Kungsgrundet har löpnummer 47. Den identifierade punkten utgör mittpunkt på en fyr på ett låg- 
  
 vattenskär som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 7.4 och ligger på samma position som den befintliga punkten. Punktens position i Sjöfartsverkets  
 POSEIDON-system 
  har de ungefärliga koordinaterna 
  
 45.  
 57-41,100610N 
  och  
 16-54,183030E. 
  
 Från baslinjepunkt 45 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 46. 
  
 Baslinjepunkt 46: Storkläppen,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Storkläppen har löpnummer 48. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på samma position 
  
 som den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 46.  
 57-50,550150N 
  och  
 16-50,921380E. 
  
 Från baslinjepunkt 46 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 47. 
  
 Baslinjepunkt 47: Sandsänkan,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Sandsänkan har löpnummer 49. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på ett grundflak 
  
 med flera skär med en fast påbyggnad i form av en fyr som upp- fyller kraven i UNCLOS artikel 7.4, cirka 4 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 47.  
 58-18,623480N 
  och  
 17-09,853360E. 
  
 Från baslinjepunkt 47 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 48. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 10 meter söder om den befint- liga punkten 49:1. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 47:1.  
 58-18,723420N 
  och  
 17-10,088730E. 
  
 152 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 48: Torsken,  
 NO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Torsken har löpnummer 50. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på ett grundflak 
  
 med flera skär och åtminstone en ö, cirka 130 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 48.  
 58-32,083000N 
  och  
 17-13,163150E. 
  
 Från baslinjepunkt 48 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 49. 
  
 Ett lågvattenskär (Skeppsgrund) har mätts in cirka 20 meter söder om den befintliga punkten 51:1. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 48:1.  
 58-42,539390N 
  och  
 17-57,905460E. 
  
 Baslinjepunkt 49: Yttre Karvasen,  
 SSO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Yttre Karvasen har löpnummer 51. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på ett grundflak 
  
 med flera öar och skär, cirka 10 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 49.  
 58-42,691990N 
  och  
 17-58,164840E. 
  
 Från baslinjepunkt 49 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 50. 
  
 Baslinjepunkt 50: Yttre Karvasen,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Yttre Karvasen har löpnummer 52. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på samma grund- 
  
 flak som baslinjepunkt 49 på samma position som den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 50.  
 58-42,744040N 
  och  
 17-58,329580E. 
  
 Från baslinjepunkt 50 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 51. 
  
 153 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 51: Roxen,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Roxen har löpnummer 53. 
  
 En punkt på lågvattenlinjen på spetsen av samma ö som den befint- liga punkten har identifierats med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 51.  
 58-43,892649N 
  och  
 18-01,192043E. 
  
 Från baslinjepunkt 51 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 52. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 30 meter nordost om den befintliga punkten 53:1. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 51:1.  
 58-43,899660N 
  och  
 18-01,267770E. 
  
 Ett lågvattenskär (Grundhällorna) har mätts in cirka 10 meter norr om den befintliga punkten 53:3. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 51:2.  
 58-57,240580N 
  och  
 18-34,899400E. 
  
 Baslinjepunkt 52: Västerbommen,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Västerbommen har löpnummer 54. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen cirka 10 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- 
  
 terna 
  
 52.  
 58-57,495640N 
  och  
 18-35,175930E. 
  
 Från baslinjepunkt 52 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 53. 
  
 154 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 53: Stora Ivarn,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Stora Ivarn har löpnummer 55. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på samma position 
  
 som den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 53.  
 58-58,258720N 
  och  
 18-36,853040E. 
  
 Från baslinjepunkt 53 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 54. 
  
 Baslinjepunkt 54: Själberget,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Själberget har löpnummer 56. En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på spetsen av samma ö 
  
 som den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens posi- tion har de beräknade koordinaterna 
  
 54.  
 59-03,935717N 
  och  
 18-48,161051E. 
  
 Från baslinjepunkt 54 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 55. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 60 meter nordost om den befintliga punkten 53:1. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 54:1.  
 59-03,957300N 
  och  
 18-48,205910E. 
  
 Baslinjepunkt 55: Österskär,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Österskär har löpnummer 57. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på spetsen av samma 
  
 ö och cirka 10 meter sydost som den befintliga punkten. Den in- mätta positionen har koordinaterna 
  
 55.  
 59-18,344930N 
  och  
 19-11,363970E. 
  
 Från baslinjepunkt 55 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 56. 
  
 155 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 56: Söderbådan,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Söderbådan har löpnummer 58. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på ett grundflak, 
  
 cirka 6 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 56.  
 59-25,013350N 
  och  
 19-29,913960E. 
  
 Från baslinjepunkt 56 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 57. 
  
 Ett lågvattenskär (Piskan) har mätts in cirka 20 meter sydost om den befintliga punkten 58:1. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 56:1.  
 59-25,126780N 
  och  
 19-30,716730E. 
  
 Baslinjepunkt 57: Ytterberget,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Ytterberget har löpnummer 59. Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på ett grundflak 
  
 med flera skär och åtminstone en ö, cirka 45 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 57.  
 59-37,189460N 
  och  
 19-38,502970E. 
  
 Från baslinjepunkt 57 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 58. 
  
 Baslinjepunkt 58: Ytterberget,  
 NO-punkten 
  
 En ny punkt har identifierats på lågvattenlinjen på nordostpunkten av det under baslinjepunkt 57 nämnda grundflaket, cirka 30 meter väster om den befintliga punkten, med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 58.  
 59-37,217788N 
  och  
 19-38,488380E. 
  
 156 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Från baslinjepunkt 58 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 59. 
  
 Baslinjepunkt 59: Längden,  
 NNO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Längden har löpnummer 60. 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen cirka 5 meter norr om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens posi- tion har de beräknade koordinaterna 
  
 59.  
 59-44,268444N 
  och  
 19-27,567538E. 
  
 Från baslinjepunkt 59 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 60. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 25 meter sydväst om den befintliga punkten 60:1. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 59:1.  
 59-44,314120N 
  och  
 19-27,821060E. 
  
 Den befintliga punkten 60:2 på Gibson har inte på- träffats vid fältmätningarna och måste därför utgå. Den låg cirka 420 meter utanför den befintliga baslinjen. 
  
 Baslinjepunkt 60: Tjärven,  
 NO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Tjärven har löpnummer 61. 
  
 Den inmätta punkten ligger på lågvattenlinjen på en ö, cirka 5 meter väster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 60.  
 59-47,563860N 
  och  
 19-22,200610E. 
  
 Från baslinjepunkt 60 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 61. 
  
 157 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 61: Ytterbådan,  
 NO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Ytterbådan (tidigare namn Björkar- bådan) har löpnummer 62. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 3 meter syd- väst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 61.  
 59-53,547310N 
  och  
 19-05,626050E. 
  
 Från baslinjepunkt 61 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 62. 
  
 Baslinjepunkt 62: Bysholmen,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Bysholmen har löpnummer 63. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 30 meter 
  
 söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 62.  
 60-02,291570N 
  och  
 18-51,546440E. 
  
 Från baslinjepunkt 62 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 63. 
  
 Baslinjepunkt 63: Halsaren,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Halsaren har löpnummer 64. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 5 meter syd- ost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 63.  
 60-13,268030N 
  och  
 18-54,763130E. 
  
 Från baslinjepunkt 63 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 64. 
  
 158 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 64: Travarbulten,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Travarbulten har löpnummer 65. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 20 meter nordost om den befintliga punkten. Det innebär att baslinjen flyttas 
  
 ut cirka 14 meter. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 64.  
 60-14,330680N 
  och  
 18-55,000370E. 
  
 Från baslinjepunkt 64 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 65. 
  
 Baslinjepunkt 65: Understen,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Understen har löpnummer 66. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 10 meter 
  
 sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 65.  
 60-16,533360N 
  och  
 18-55,319700E. 
  
 Från baslinjepunkt 65 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 66. 
  
 Baslinjepunkt 66: Grundkallen, fyren 
  
 Baslinjepunkten är ny. 
  
 Punkten utgörs av en kasunfyr byggd år 1959 (uppgift om grund- läggningsnivå saknas) som ligger cirka 4,2 nautiska mil från närmaste svenska ö. Detta är samma typ av fyr som Hällgrund och Norra Långrogrundet som utgör de befintliga baslinjepunkterna 72 och 83. 1965 års baslinjeutredning kunde inte ta med Grundkallens fyr som baslinjepunkt eftersom punkten då låg längre från närmaste svenska ö än territorialhavets dåvarande bredd (fyra nautiska mil). I Sjöfartsverkets  
 POSEIDON-system 
  har fyrens position de ungefär- liga koordinaterna 
  
 66.  
 60-29,761870N 
  och  
 18-50,989190E. 
  
 Från baslinjepunkt 66 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 67. 
  
 159 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 67: Östergrund,  
 NO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Järngrund har löpnummer 69. Den punkten uppfyller inte utredningens kriterier för en bas- 
  
 linjepunkt. 
  
 En ny punkt har identifierats på lågvattenlinjen på en ö (Öster- grund), cirka 850 meter sydväst om den befintliga punkten, med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 67.  
 60-38,172233N 
  och  
 18-00,257275E. 
  
 Från baslinjepunkt 67 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 68. 
  
 Det innebär att baslinjen förflyttas inåt land med cirka 770 meter vid punkten och att inre vatten minskar. Effekten på territorialhavets gräns blir emellertid mer begränsad eftersom ett lågvattenskär (Järngrund) har mätts in cirka 35 meter väster om den befintliga baslinjepunkten på Järngrund. Lågvattenskärets inmätta position har koordinaterna 
  
 67:1.  
 60-38,372690N 
  och  
 18-01,125900E. 
  
 Baslinjepunkt 68: Lövgrunds rabbarna,  
 NO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Lövgrunds rabbarna har löp- nummer 70. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 50 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 68.  
 60-49,173900N 
  och  
 17-31,201600E. 
  
 Från baslinjepunkt 68 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 69. 
  
 160 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 69: Storskvalpet,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Storskvalpet har löpnummer 71. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 25 meter 
  
 nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 69.  
 61-10,415780N 
  och  
 17-20,401720E. 
  
 Från baslinjepunkt 69 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 70. 
  
 Baslinjepunkt 70: Hällgrund, fyren 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Hällgrund har löpnummer 72. En kasunfyr byggd år 1952 på grundläggningsnivån  
 -3,5 
  meter 
  
 utgör den befintliga punkten. Fyren ligger numera 4,8 km från när- maste ö. I Sjöfartsverkets  
 POSEIDON-system 
  har fyrens position de ungefärliga koordinaterna 
  
 70.  
 61-16,576770N 
  och  
 17-23,823620E. 
  
 Från baslinjepunkt 70 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 71. 
  
 Baslinjepunkt 71: Agön,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Agön har löpnummer 73. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 75 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har ko- ordinaterna 
  
 71.  
 61-32,472580N 
  och  
 17-28,085080E. 
  
 Från baslinjepunkt 71 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 72. 
  
 161 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 72: Gåshällan,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Gåshällan har löpnummer 74. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 100 
  
 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 72.  
 61-43,329850N 
  och  
 17-33,471080E. 
  
 Från baslinjepunkt 72 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 73. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 145 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 72:1.  
 61-43,342940N 
  och  
 17-33,516480E. 
  
 Baslinjepunkt 73: Gran,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Gran har löpnummer 75. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 15 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 73.  
 62-00,981130N 
  och  
 17-38,543660E. 
  
 Från baslinjepunkt 73 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 74. 
  
 En punkt har mätts in cirka 80 meter sydväst om det befintliga lågvattenskäret 75:1 (Lillgrund). Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 73:1.  
 62-02,680490N 
  och  
 17-39,640090E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 990 meter sydväst om den befint- liga punkten 76. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 73:2.  
 62-12,566390N 
  och  
 17-44,505870E. 
  
 162 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 74: Brämön,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Brämön har löpnummer 76. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 30 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 74.  
 62-13,071920N 
  och  
 17-44,747940E. 
  
 Från baslinjepunkt 74 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 75. 
  
 Baslinjepunkt 75: Svenskäret,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Svenskäret har löpnummer 77. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 20 meter 
  
 sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 75.  
 62-30,645580N 
  och  
 17-53,592660E. 
  
 Från baslinjepunkt 75 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 76. 
  
 Baslinjepunkt 76: Härnöklubb,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Härnöklubb har löpnummer 78. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 5 meter 
  
 öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 76.  
 62-35,911640N 
  och  
 18-03,359850E. 
  
 Från baslinjepunkt 76 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 77. 
  
 163 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 77: Guldgrundet,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Guldgrundet har löpnummer 79. En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på en ö, cirka 75 meter nordost om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punk- 
  
 tens position har de beräknade koordinaterna 
  
 77.  
 62-51,271665N 
  och  
 18-28,032756E. 
  
 Från baslinjepunkt 77 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 78. 
  
 Baslinjepunkt 78: Gnäggen,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Gnäggen har löpnummer 80. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 35 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 78.  
 62-56,673390N 
  och  
 18-37,181560E. 
  
 Från baslinjepunkt 78 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 79. 
  
 Baslinjepunkt 79: Skags Flasor,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Skags Flasor har löpnummer 81. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 10 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har 
  
 koordinaterna 
  
 79.  
 63-12,225130N 
  och  
 19-05,160300E. 
  
 Från baslinjepunkt 79 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 80. 
  
 164 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 80: Själbådan,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Själbådan har löpnummer 82. 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på en ö, cirka 16 meter öster om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 80.  
 63-15,106383N 
  och  
 19-11,788812E. 
  
 Från baslinjepunkt 80 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 81. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 100 meter sydost om den befintliga punkten 83. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 80:1.  
 63-19,220640N 
  och  
 19-40,689900E. 
  
 Baslinjepunkt 81: Norra Långrogrundet, fyren 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Norra Långrogrundet har löp- nummer 83. 
  
 En kasunfyr byggd år 1962 på grundläggningsnivån  
 -4,0 
  meter ut- gör den befintliga punkten. Fyren ligger 11 km från närmaste svenska ö. I Sjöfartsverkets  
 POSEIDON-system 
  har fyrens position de unge- färliga koordinaterna 
  
 81.  
 63-19,268770N 
  och  
 19-40,650960E. 
  
 Från baslinjepunkt 81 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 82. 
  
 Baslinjepunkt 82: Sydvästbrotten,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Sydvästbrotten har löpnummer 84. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö på samma posi- 
  
 tion som den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 82.  
 63-24,739260N 
  och  
 20-01,573720E. 
  
 Från baslinjepunkt 82 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 83. 
  
 165 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 En punkt har mätts in cirka 150 meter öster om det befintliga lågvattenskäret 84:1 (Södra Sydostbrotten). Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 82:1.  
 63-21,713780N 
  och  
 20-04,593310E. 
  
 Baslinjepunkt 83: Sönnerstgrundkallen,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Sönnerstgrundkallen har löp- nummer 85. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 80 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 83.  
 63-34,484160N 
  och  
 20-44,339390E. 
  
 Från baslinjepunkt 83 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 84. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 100 meter söder om den befintliga punkten 86. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 83:1.  
 63-35,172670N 
  och  
 20-46,843700E. 
  
 Baslinjepunkt 84: Svartbådahällan,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Svartbådahällan har löpnummer 86. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 25 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har 
  
 koordinaterna 
  
 84.  
 63-35,196930N 
  och  
 20-46,851120E. 
  
 Från baslinjepunkt 84 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 85. 
  
 166 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 85: Svartbådahällan,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Svartbådahällan har löpnummer 86. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 25 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har 
  
 koordinaterna 
  
 85.  
 63-35,227050N 
  och  
 20-46,915750E. 
  
 Från baslinjepunkt 85 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 86. 
  
 Baslinjepunkt 86: Malgrundet 
  
 En ny punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 1 290 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 86.  
 63-35,754470N 
  och  
 20-47,785410E. 
  
 Från baslinjepunkt 86 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 87. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 40 meter sydväst om den befintliga punkten 86:2. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 86:1.  
 63-38,605150N 
  och  
 20-54,193760E. 
  
 Baslinjepunkt 87: Jägarstenen 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Jägarstenen har löpnummer 87. En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på en ö, cirka 4 meter 
  
 öster om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 87.  
 63-40,331080N 
  och  
 20-55,256470E. 
  
 167 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Från baslinjepunkt 87 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 88. 
  
 En punkt har mätts in på samma position som det befintliga lågvattenskäret 87:2. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 87:1.  
 63-40,640200N 
  och  
 20-55,711300E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 50 meter söder om den befint- liga punkten 88. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 87:2.  
 63-40,870410N 
  och  
 20-55,886060E. 
  
 Baslinjepunkt 88: Idmanskallen,  
 N-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Idmanskallen har löpnummer 88. En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på en ö, cirka 310 meter norr om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  
 Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 88.  
 63-41,069754N 
  och  
 20-55,879406E. 
  
 Från baslinjepunkt 88 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 89. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 2 045 meter norr om den befintliga punkten 88:1. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 88:1.  
 63-42,436980N 
  och  
 20-57,005550E. 
  
 En punkt har mätts in på samma position som det befintliga låg- vattenskäret 86:3. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 88:2.  
 63-45,805750N 
  och  
 21-00,841230E. 
  
 Baslinjepunkt 89:  
 Hooper 
  ost,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på  
 Hooper 
  har löpnummer 89. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 255 
  
 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 168 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 89.  
 63-48,498040N 
  och  
 21-01,220010E. 
  
 Från baslinjepunkt 89 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 90. 
  
 Det innebär att det befintliga lågvattenskäret 89:1 ligger väster om baslinjepunkt 89 och därmed utgår. Även den befintliga bas- linjepunkten med löpnummer 90 på nordöstra  
 Hooper 
  ligger väster om den uppdaterade baslinjen och utgår. 
  
 Baslinjepunkt 90: Blankhällan,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Blankhällan har löpnummer 91. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 10 meter 
  
 nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 90.  
 63-58,908840N 
  och  
 20-54,687050E. 
  
 Från baslinjepunkt 90 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 91. 
  
 Baslinjepunkt 91:  
 Stor-Grosseskäret, 
  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på  
 Stor-Grosseskäret 
  (tidigare namn Yttre Vänskär) har löpnummer 92. 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på en ö, cirka 43 meter söder om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 91.  
 64-09,610660N 
  och  
 21-07,851466E. 
  
 Från baslinjepunkt 91 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 92. 
  
 169 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 92: Blacken,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Blacken (tidigare namn Black- kallen) har löpnummer 93. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 40 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 92.  
 64-20,109350N 
  och  
 21-30,958320E. 
  
 Från baslinjepunkt 92 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 93. 
  
 Baslinjepunkt 93: Grundskatan,  
 OSO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Grundskatan har löpnummer 94. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 80 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har 
  
 koordinaterna 
  
 93.  
 64-25,880000N 
  och  
 21-36,861450E. 
  
 Från baslinjepunkt 93 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 94. 
  
 Baslinjepunkt 94: Kapargrundet,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Kapargrundet har löpnummer 95. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 50 meter 
  
 nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 94.  
 64-27,235700N 
  och  
 21-37,133780E. 
  
 Från baslinjepunkt 94 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 95. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 80 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 94:1.  
 64-27,267280N 
  och  
 21-37,123320E. 
  
 170 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Det befintliga lågvattenskäret 95:1 (Bredgrund) cirka 1 km utanför den befintliga baslinjen har inte påträffats vid fältmätningarna och måste därför utgå. Detta innebär att territorialgränsen flyttas som mest cirka 1 100 meter inåt land. 
  
 Baslinjepunkt 95: Skötgrönnan,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Skötgrönnan har löpnummer 96. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 100 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen 
  
 har koordinaterna 
  
 95.  
 64-35,649870N 
  och  
 21-30,466810E. 
  
 Från baslinjepunkt 95 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 96. 
  
 Ett nytt lågvattenskär har mätts in cirka 160 meter nordost om den befintliga baslinjepunkten 96. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 95:1.  
 64-35,639540N 
  och  
 21-30,567120E. 
  
 Baslinjepunkt 96: Storgrundet,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Storgrundet har löpnummer 97. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 50 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 96.  
 64-52,122630N 
  och  
 21-18,019880E. 
  
 Från baslinjepunkt 96 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 97. 
  
 171 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 97: Rönnskär,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Rönnskär har löpnummer 98. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 40 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 97.  
 65-01,917860N 
  och  
 21-33,909190E. 
  
 Från baslinjepunkt 97 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 98. 
  
 Baslinjepunkt 98: Södra Bondökallarna,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Södra Bondökallarna har löp- nummer 99. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 20 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 98.  
 65-07,782140N 
  och  
 21-53,187370E. 
  
 Från baslinjepunkt 98 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 99. 
  
 Baslinjepunkt 99:  
 Rödkallen-Storgrundet, 
  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Marakallen har löpnummer 100. Den befintliga punkten ligger inte på lågvattenlinjen på en ö. 
  
 Närmaste ö som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 121, Stor- grundet söder om Rödkallen, ligger cirka 11 km närmare land. En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på Storgrundets sydost- punkt med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 99.  
 65-18,450887N 
  och  
 22-23,333285E. 
  
 Från baslinjepunkt 99 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 100. 
  
 172 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 En punkt har mätts in cirka 260 meter nordväst om det befint- liga lågvattenskäret 100:1 (Marakallen). Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 99:1.  
 65-16,789910N 
  och  
 22-36,826550E. 
  
 Baslinjepunkt 100: Månshällorna,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Månshällorna har löpnummer 101. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 20 meter 
  
 nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 100.  
 65-27,750790N 
  och  
 22-45,967720E. 
  
 Från baslinjepunkt 100 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 101. 
  
 Baslinjepunkt 101: Malören,  
 SSO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Malören har löpnummer 102. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 50 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 101.  
 65-31,254680N 
  och  
 23-33,405000E. 
  
 Från baslinjepunkt 101 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 102. En punkt har mätts in cirka 100 meter nordost om det befintliga 
  
 lågvattenskäret 102:1. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 101:1.  
 65-31,256820N 
  och  
 23-34,146430E. 
  
 En punkt har mätts in cirka 50 meter norr om det befintliga låg- vattenskäret 102:2 (Kjukan). Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 101:2.  
 65-31,894960N 
  och  
 23-37,709610E. 
  
 173 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 102: Letto,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Bates har löpnummer 103. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 95 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 102.  
 65-35,166110N 
  och  
 23-56,988460E. 
  
 Från baslinjepunkt 102 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 103. Det befintliga lågvattenskäret 103:3 har påträffats på  
 -1,1 
  meters 
  
 djup vid fältmätningarna och måste därför utgå. 
  
 Baslinjepunkt 103: Riksgränsen mot Finland 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Selkäsarvi, som ligger i Finland, har löpnummer (104). 
  
 En ny punkt har beräknats där den räta baslinjen från baslinje- punkt 102 korsar riksgränsen mot Finland. Punkten har fastställts med hjälp av det riktmärke på ön Selkäsarvi som i 1965 års utred- ning betecknades som den finska baslinjepunkten närmast gränsen. Riktmärkets koordinater har hämtats från aktuellt finskt elektroniskt sjökort för området  
 (65-36,204000N 
  och 24- 11,845000E). Riksgränspunktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 103. 
 65-36,033096N 
  och  
 24-09,373035E. 
  
 3.4.2Förslag till uppdaterade baslinjer runt Gotland inklusive Fårö och Lilla Karlsö 
  
 Baslinjepunkt 201: Nyrevsudde,  
 SV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Nyrevsudde har löpnummer 141. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 675 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- 
  
 terna 
  
 201.  
 57-31,696090N 
  och  
 18-06,205840E. 
  
 174 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Från baslinjepunkt 201 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 202. Ett lågvattenskär har mätts in på Scharlakansgrund, cirka 
  
 135 meter sydväst om det befintliga lågvattenskäret 141:2 respek- tive nordost om det befintliga lågvattenskäret 141:3. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 201:1.  
 57-28,081390N 
  och  
 18-05,007960E. 
  
 Baslinjepunkt 202: Utholmen,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Utholmen har löpnummer 142. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en ö, cirka 127 
  
 meter väster om den befintliga punkten och cirka 30 meter sydväst om det befintliga lågvattenskäret 142:1. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 202.  
 57-25,906140N 
  och  
 18-05,015710E. 
  
 Från baslinjepunkt 202 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 203 på Lilla Karlsö. 
  
 Baslinjepunkt 203: Lilla Karlsö,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Lilla Karlsö har löpnummer 143. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 310 meter norr om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- 
  
 terna 
  
 203.  
 57-18,874320N 
  och  
 18-03,134020E. 
  
 Från baslinjepunkt 203 dras en normal baslinje längs kustens strandlinje på Lilla Karlsö på den av utredningen valda lågvatten- nivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 204. 
  
 175 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 204: Lilla Karlsö,  
 VSV-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Lilla Karlsö har löpnummer 144. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 100 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- 
  
 terna 
  
 204.  
 57-18,513200N 
  och  
 18-03,181450E. 
  
 Från baslinjepunkt 204 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 205 på Gotland. 
  
 Baslinjepunkt 205: Hammarudd,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Mooney har löpnummer 145. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 135 meter sydväst 
  
 om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 205.  
 57-15,506740N 
  och  
 18-05,365860E. 
  
 Från baslinjepunkt 205 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 206. 
  
 Baslinjepunkt 206: Auren,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Auren (tidigare namn Näsrevet) har löpnummer 146. 
  
 En punkt har mätts in på ön Aurens lågvattenlinje cirka 103 meter väster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 206.  
 57-03,308580N 
  och  
 18-09,216390E. 
  
 Från baslinjepunkt 206 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 207. 
  
 176 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 207: Hoburgen,  
 V-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Hoburgen har löpnummer 147. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 100 meter norr 
  
 om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 207.  
 56-55,195730N 
  och  
 18-07,351960E. 
  
 Från baslinjepunkt 207 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på Gotlands sydspets på den av utredningen valda lågvatten- nivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 208. 
  
 Ett antal punkter på lågvattenlinjen vilka ger utslag på beräk- ningen av territorialgränsen har mätts in: 
  
 207:1.  
 56-55,138330N 
  och  
 18-07,340040E, 
  207:2.  
 56-54,884590N 
  och  
 18-07,336550E, 
  207:3.  
 56-54,665890N 
  och  
 18-07,368160E, 
  och 207:4.  
 56-54,609470N 
  och  
 18-07,386220E. 
  
 Ett lågvattenskär (sydsydväst om Rivet) har mätts in cirka 235 meter sydväst om den befintliga punkten 147:3. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 207:5.  
 Garcia 
  och  
 18-07,486750E. 
  
 Ytterligare ett lågvattenskär (söder om Rivet) har mätts in cirka 235 meter söder om den befintliga punkten 147:3. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 207:6.  
 56-54,270460N 
  och  
 18-07,614090E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 90 meter norr om den befintliga punkten 147:5. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 207:7.  
 56-54,047650N 
  och  
 18-11,528460E. 
  
 177 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 208: Fowler,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Fowler har löpnummer 148. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 80 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- 
  
 terna 
  
 208.  
 56-54,291500N 
  och  
 18-11,449600E. 
  
 Från baslinjepunkt 208 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 209. 
  
 Baslinjepunkt 209: Heligholmen,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Heligholmen har löpnummer 149. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 100 meter sydost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- 
  
 terna 
  
 209.  
 56-55,303910N 
  och  
 18-17,089510E. 
  
 Från baslinjepunkt 209 dras en kort rät baslinje till baslinje- punkt 210. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 15 meter öster om den befintliga baslinjepunkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 209:1.  
 56-55,339690N 
  och  
 18-17,180520E. 
  
 Baslinjepunkt 210: Heligholmen,  
 NO-punkten 
  
 Baslinjepunkten är ny. Tidigare fanns endast en baslinjepunkt på Heligholmen. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 50 meter nordost om den befintliga baslinjepunkten 149. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 210.  
 56-55,352570N 
  och  
 18-17,203750E. 
  
 Från baslinjepunkt 210 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 211. 
  
 178 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Det befintliga lågvattenskäret 149:1, Lillgrund, har inte åter- funnits. Lantmäteriet och Sjöfartsverket har utfört kompletterande kartering och fältmätning på platsen under hösten 2014. Den grundaste punkt som uppmättes låg på  
 -1,074 
  meter. Punkten på Lillgrund, som påverkade beräkningen av territorialgränsen, måste därför utgå. 
  
 Baslinjepunkt 211: Raude hunden,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Raude hunden har löpnummer 150. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 12 meter söder om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- 
  
 terna 
  
 211.  
 56-57,639310N 
  och  
 18-21,139670E. 
  
 Från baslinjepunkt 211 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 212. Det befintliga lågvattenskäret 150:1, Espebådan, har inte åter- 
  
 funnits. Lantmäteriet och Sjöfartsverket har utfört kompletterande kartering och fältmätning på platsen under hösten 2014. Den grundaste punkt som uppmättes låg på  
 -1,2 
  meter. Punkten på Espebådan, som påverkade beräkningen av territorialgränsen, måste därför utgå. 
  
 Baslinjepunkt 212: Faludden,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Faludden har löpnummer 151. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 130 meter ostsydost 
  
 om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 212.  
 56-59,607060N 
  och  
 18-24,014630E. 
  
 Från baslinjepunkt 212 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 213. 
  
 179 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 213: Närsholmen,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Närsholmen har löpnummer 152. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 200 meter söder 
  
 om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 213.  
 57-13,275840N 
  och  
 18-41,815990E. 
  
 Från baslinjepunkt 213 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 214. 
  
 Baslinjepunkt 214: Östergarnsholm,  
 S-punkten 
  
 Den befintliga punkten på Östergarnsholm har löpnummer 153. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 100 meter öster 
  
 om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 214.  
 57-25,798140N 
  och  
 18-59,162230E. 
  
 Från baslinjepunkt 214 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 215. 
  
 Ett antal punkter på lågvattenlinjen vilka ger utslag på beräk- ningen av territorialgränsen har mätts in: 
  
 214:1.  
 57-26,080050N 
  och  
 18-59,346410E, 
  214:2.  
 57-26,325720N 
  och  
 18-59,421670E, 
  och 214:3.  
 57-26,696420N 
  och  
 18-59,450560E. 
  
 180 
  
 SOU 2015:10 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 215: Östergarnsholm,  
 NO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Östergarnsholm har löpnum- mer 154. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 10 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 215.  
 57-26,760250N 
  och  
 18-50,387520E. 
  
 Från baslinjepunkt 215 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 216. 
  
 Baslinjepunkt 216: Kyrkebingegrunn,  
 O-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Kyrkebingegrunn har löpnum- mer 155. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 75 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 216.  
 57-33,652410N 
  och  
 18-49,120210E. 
  
 Från baslinjepunkt 216 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 217. 
  
 Baslinjepunkt 217: Wilson Mislauper,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Wilson Mislauper har löpnum- mer 156. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 25 meter sydväst om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 217.  
 57-45,854390N 
  och  
 19-05,365830E. 
  
 Från baslinjepunkt 217 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 218 på Fårö. 
  
 181 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 40 meter söder om den be- fintliga baslinjepunkten på Fårö. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 217:1.  
 57-45,843280N 
  och  
 19-05,387840E. 
  
 Baslinjepunkt 218: Holmudden,  
 SO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Holmudden, Fårö, har löp- nummer 157. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 55 meter nordost om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 218.  
 57-57,533620N 
  och  
 19-21,032260E. 
  
 Från baslinjepunkt 218 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 219. 
  
 Baslinjepunkt 219: Holmudden,  
 NO-punkten 
  
 En ny punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 190 meter norr om den befintliga baslinjepunkten 157. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 219.  
 57-57,611413N 
  och  
 19-21,046518E. 
  
 Från baslinjepunkt 219 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 220. 
  
 En punkt på lågvattenlinjen vilken påverkar beräkningen av terri- torialgränsen har mätts in: 
  
 219:1.  
 57-57,817960N 
  och  
 19-21,034020E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in cirka 1 730 meter sydväst om den befintliga punkten 157:3. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 219:2.  
 58-00,789350N 
  och  
 19-20,737550E. 
  
 182 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Baslinjepunkt 220: Skärsändan,  
 N-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Skärsändan har löpnummer 158. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 20 meter sydväst 
  
 om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordina- terna 
  
 220.  
 57-59,305520N 
  och  
 19-18,323470E. 
  
 Från baslinjepunkt 220 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 221. 
  
 Baslinjepunkt 221: Norsholmen,  
 N-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Norsholmen har löpnummer 159. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 10 meter öster om 
  
 den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 221.  
 58-00,007200N 
  och  
 19-14,421820E. 
  
 Från baslinjepunkt 221 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 222. 
  
 Baslinjepunkt 222: Langhammarshammaren,  
 NO-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Langhammarshammaren har löp- nummer 160. 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 55 meter öster om den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 222.  
 57-59,999020N 
  och  
 19-11,351720E. 
  
 Från baslinjepunkt 222 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 223. 
  
 183 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 223: Langhammarshammaren,  
 NV-punkten 
  
 En ny punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 410 meter väst- sydväst om den befintliga punkten 160. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 223.  
 57-59,982490N 
  och  
 19-10,885290E. 
  
 Från baslinjepunkt 223 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 224 på Gotland. 
  
 Baslinjepunkt 224: Hallshuk,  
 N-punkten 
  
 Den befintliga baslinjepunkten på Hallshuk har löpnummer 161. En punkt har mätts in på lågvattenlinjen cirka 115 meter norr om 
  
 den befintliga punkten. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 224.  
 57-55,894400N 
  och  
 18-43,535510E. 
  
 Från baslinjepunkt 224 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 225. 
  
 Ett antal punkter på lågvattenlinjen vilka påverkar beräkningen av territorialgränsen har mätts in: 
  
 224:1.  
 57-55,866560N 
  och  
 18-43,393550E 
  (Hallshuk), 224:2.  
 57-55,514520N 
  och  
 18-42,092080E 
  (nordost om 
  
 Hasselriv), 
  
 224:3.  
 57-55,483300N 
  och  
 18-42,001100E 
  (norr om Hasselriv), 224:4.  
 Bruce 
  och  
 18-38,236650E, 
  
 224:5.  
 57-53,572100N 
  och  
 18-37,842460E, 
  224:6.  
 57-53,386080N 
  och  
 18-37,522890E, 
  
 224:7.  
 57-49,801280N 
  och  
 18-29,235230E 
  (Stuklint), 224:8.  
 57-49,315680N 
  och  
 18-27,786090E 
  (norr om 
  
 Stenkyrkehuk), 
  
 224:9.  
 57-49,180720N 
  och  
 18-27,554110E 
  (Stenkyrkehuk), 224:10.  
 57-48,917820N 
  och  
 18-27,192860E 
  (söder om 
  
 Stenkyrkehuk), 
  
 224:11.  
 57-48,708090N 
  och  
 18-26,955650E 
  (Allstädar), 
  
 184 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 224:12.  
 57-48,655380N 
  och  
 18-26,916500E 
  (Allstädar), 
  
 224:13.  
 57-47,410570N 
  och  
 18-25,884650E 
  (norr om Storbrut), 224:14.  
 57-47,142220N 
  och  
 18-25,660060E 
  (söder om 
  
 Storbrut), 
  
 224:15.  
 57-46,883870N 
  och  
 18-25,466310E 
  (norr om Lunds klint), 
  
 224:16.  
 57-46,172130N 
  och  
 18-25,001040E, 
  och 224:17.  
 57-42,901250N 
  och  
 18-22,191610E 
  (Brissund). 
  
 Baslinjepunkt 225: Strandviken,  
 N-punkten 
  
 En ny punkt har mätts in på lågvattenlinjen vid Själsö på nordsidan av en bukt (Strandviken). Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 225.  
 57-41,558490N 
  och  
 18-20,958160E. 
  
 Från baslinjepunkt 225 dras en rät baslinje över bukten till baslinje- punkt 226. 
  
 Baslinjepunkt 226: Strandviken,  
 S-punkten 
  
 En ny punkt har tagits fram med hjälp av  
 NSL-data 
  på lågvatten- linjen vid Själsö på sydsidan av en bukt (Strandviken). Den beräk- nade positionen har koordinaterna 
  
 226.  
 57-41,365170N 
  och  
 18-20,846728E. 
  
 Från baslinjepunkt 226 dras en normal baslinje längs kustens strand- linje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 till baslinjepunkt 201. 
  
 Ett antal punkter på lågvattenlinjen vilka påverkar beräkningen av territorialgränsen har mätts in: 
  
 226:1.  
 57-41,153900N 
  och  
 18-20,508840E 
  (Skansudd), 226:2.  
 57-39,459870N 
  och  
 18-18,391290E, 
  
 226:3.  
 57-38,100240N 
  och  
 18-16,184420E 
  (Visby hamn, norra pirnocken), 
  
 226:4.  
 57-36,044460N 
  och  
 18-12,039370E 
  (Högklint), 
  
 185 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 226:5.  
 57-35,134090N 
  och  
 18-10,222070E 
  (Korpklint N), 226:6.  
 57-34,841460N 
  och  
 18-09,778490E 
  (Korpklint S), 226:7.  
 57-33,978040N 
  och  
 18-08,494420E 
  (Stavklint, 
  
 N-punkten), 
  
 226:8.  
 57-33,818680N 
  och  
 18-08,269090E 
  (Stavklint), 226:9.  
 57-32,512800N 
  och  
 18-06,740600E, 
  
 226:10.  
 57-32,401370N 
  och  
 18-06,605410E, 
  226:11.  
 57-32,201050N 
  och  
 18-06,390990E, 
  
 226:12.  
 57-32,082500N 
  och  
 18-06,279080E 
  (Nyrevsudde,  
 N-punkten), 
  
 226:13.  
 57-32,055600N 
  och  
 18-06,265480E 
  (Nyrevsudde,  
 N-punkten), 
  och 
  
 226:14.  
 57-31,788010N 
  och  
 18-06,207070E 
  (Nyrevsudde,  
 S-punkten). 
  
 3.4.3Förslag till uppdaterade baslinjer vid Stora Karlsö 
  
 I förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium förekommer inga baslinjepunkter vid Stora Karlsö. Däremot angavs fem cirkelbågemedelpunkter i kolumn två i den tabellförteckning som var bilagd det förordningsförslag som presenterades av 1965 års Baslinjeutredning. De fem punkterna betecknades där med nummer 143:1, 143:2, 143:3, 143:4 och 143:5 och behandlades som om de var punkter på lågvattenskär utanför Gotlands kust. 
  
 Utredningen anser det mer korrekt att vid Stora Karlsö dra en egen normal baslinje längs kustens strandlinje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 längs öns västra sida som vetter mot territorialgränsen. 
  
 Två punkter på lågvattenlinjen vilka påverkar beräkningen av territorialgränsen har mätts in respektive beräknats med hjälp av  
 NSL-data. 
  De har koordinaterna 
  
 301:1.  
 57-17,482360N 
  och  
 17-57,546200E, 
  och 
  
 301:2.  
 57-17,424218N 
  och  
 17-57,451647E 
  (från NSL). 
  
 186 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Ett lågvattenskär har beräknats med hjälp av  
 NSL-data. 
  Den inmätta positionen har koordinaterna. 
  
 301:3.  
 57-17,268496N 
  och  
 17-57,387946E. 
  
 Ytterligare inmätta punkter på lågvattenlinjen vilka påverkar beräk- ningen av territorialgränsen: 
  
 301:4.  
 57-17,096190N 
  och  
 17-57,358020E, 
  301:5.  
 57-17,028740N 
  och  
 17-57,356050E, 
  301:6.  
 57-16,799410N 
  och  
 17-57,473120E, 
  och 301:7.  
 57-16,760870N 
  och  
 17-57,519640E. 
  
 3.4.4Förslag till uppdaterade baslinjer runt Gotska Sandön 
  
 I förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium förekommer inga baslinjepunkter runt Gotska Sandön. Däremot angavs 15 stycken cirkelbågemedelpunkter runt ön i kolumn två i den tabellförteckning som var bilagd det förordningsförslag som presenterades av 1965 års Baslinjeutredning. De 15 punkterna be- tecknades där med egna heltalsnummer från 121 till 135 men be- handlades i övrigt som cirkelbågemedelpunkterna i kolumn två. 
  
 Utredningen anser det mer korrekt att dra en egen normal bas- linje längs kustens strandlinje på den av utredningen valda låg- vattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 runt Gotska Sandön. 
  
 Ett antal punkter på lågvattenlinjen vilka påverkar beräkningen av territorialgränsen har mätts in respektive beräknats: 
  
 401:1.  
 58-23,769900N 
  och  
 19-10,416110E 
  (Bredsandsudden,  
 SV-punkten), 
  
 401:2.  
 58-23,501790N 
  och  
 19-10,588480E, 
  
 401:3.  
 58-23,012780N 
  och  
 19-10,949170E 
  (Torpstugan), 401:4.  
 58-22,649250N 
  och  
 19-11,213320E, 
  
 401:5.  
 58-22,173195N 
  och  
 19-11,637543E 
  (från NSL), 401:6.  
 58-20,302180N 
  och  
 19-12,895250E 
  (Hamnudden), 401:7.  
 58-20,445200N 
  och  
 19-17,556050E 
  (Tärnudden), 401:8.  
 58-20,530730N 
  och  
 19-17,670390E 
  (Tärnudden) och 
  
 187 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 401:9.  
 58-21,855506N 
  och  
 19-19,438517E 
  (från NSL) (Kyrkudden). 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in (Kyrkudden). Lågvattenskärets inmätta position har koordinaterna 
  
 401:10.  
 58-21,964230N 
  och  
 19-19,487870E. 
  
 Inmätt punkt på lågvattenlinjen vilken påverkar beräkningen av terri- torialgränsen: 
  
 401:11.  
 58-23,062980N 
  och  
 19-17,252360E 
  (Säludden). 
  
 Ett lågvattenskär (Stora Beckrevet)har mätts in. Lågvattenskärets inmätta position har koordinaterna 
  
 401:12.  
 58-23,572710N 
  och  
 19-14,756750E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen vilka påverkar beräkningen av territorialgränsen: 
  
 401:13.  
 58-23,871830N 
  och  
 19-11,379870E 
  (Stenrevet), 401:14.  
 58-23,895380N 
  och  
 19-10,650150E 
  (Bredsandsudden, 
  
 N-punkten), 
  och 
  
 401:15.  
 58-23,873620N 
  och  
 19-10,435260E 
  (Bredsandsudden,  
 NV-punkten). 
  
 3.4.5Förslag till uppdaterade baslinjer vid Märket 
  
 I förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium förekommer inga baslinjepunkter vid Märket, Märketshällarna eller Märketskallen. Däremot angavs två cirkelbågemedelpunkter i kolumn två i den tabellförteckning som var bilagd det förordnings- förslag som presenterades av 1965 års Baslinjeutredning. De två punkterna betecknades där med nummer 111 (Märketskallen) och 112 (Märket S). 
  
 Utredningen anser med hänsyn till kustens beskaffenhet att det är mer korrekt att dra räta baslinjer mellan inmätta respektive 
  
 188 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 beräknade punkter längs den svenska delen av ön Märkets kust och att göra detsamma runt ögruppen Märketshällarna. Innanför dessa räta baslinjer finns svenskt inre vatten. 
  
 Baslinjepunkt 501: Märket,  
 S-punkten 
  
 En punkt har mätts in på riksgränsen mot Finland på lågvatten- linjen cirka 10 meter söder om den befintliga cirkelbågemedel- punkten 112. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 501.  
 60-18,014790N 
  och  
 19-07,915663E. 
  
 Från baslinjepunkt 501 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 502. 
  
 Baslinjepunkt 502: Märket,  
 SSV-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen cirka 55 meter sydväst om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens posi- tion har de beräknade koordinaterna 
  
 502.  
 60-17,991606N 
  och  
 19-07,893822E. 
  
 Från baslinjepunkt 502 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 503. 
  
 Baslinjepunkt 503: Märket,  
 SV-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen cirka 250 meter väst- nordväst om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punk- tens position har de beräknade koordinaterna 
  
 503.  
 60-18,075834N 
  och  
 19-07,666276E. 
  
 Från baslinjepunkt 503 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 504. 
  
 189 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 504: Märket,  
 V-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen cirka 300 meter nord- väst om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 504.  
 60-18,118762N 
  och  
 19-07,654776E. 
  
 Från baslinjepunkt 504 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 505. 
  
 Baslinjepunkt 505: Märket,  
 VNV-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen cirka 215 meter nord- väst om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 505.  
 60-18,117095N 
  och  
 19-07,790283E. 
  
 Från baslinjepunkt 505 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 506. 
  
 Baslinjepunkt 506: Märket,  
 NV-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen cirka 170 meter nord- nordväst om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punk- tens position har de beräknade koordinaterna 
  
 506.  
 60-18,106643N 
  och  
 19-07,858074E. 
  
 Från baslinjepunkt 506 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 507. 
  
 Baslinjepunkt 507: Märket,  
 NNV-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen cirka 135 meter norr om den befintliga punkten med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens posi- tion har de beräknade koordinaterna 
  
 507.  
 60-18,092702N 
  och  
 19-07,914066E. 
  
 190 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Från baslinjepunkt 507 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 508. 
  
 Baslinjepunkt 508: Märket,  
 N-punkten 
  
 En punkt har mätts in på riksgränsen mot Finland på lågvatten- linjen. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 508.  
 60-18,082280N 
  och  
 19-07,941203E. 
  
 I baslinjepunkt 508 slutar de räta baslinjerna vid Märket. Havs- områdena innanför dessa baslinjer utgör svenskt inre vatten. 
  
 Baslinjepunkt 509: Märketshällarna,  
 S-punkten 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på en landformation som uppfyller kraven i UNCLOS artikel 121 på en ö. Den inmätta posi- tionen har koordinaterna 
  
 509.  
 60-18,431710N 
  och  
 19-06,849190E. 
  
 Från baslinjepunkt 509 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 510. 
  
 Baslinjepunkt 510: Märketshällarna,  
 SO-punkten 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på ovan nämnda ö. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 510.  
 60-18,467780N 
  och  
 19-06,958670E. 
  
 Från baslinjepunkt 510 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 511. 
  
 191 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Baslinjepunkt 511: Märketshällarna,  
 O-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på ovan nämnda ö med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 511.  
 60-18,477284N 
  och  
 19-06,960012E. 
  
 Från baslinjepunkt 511 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 512. 
  
 Baslinjepunkt 512: Märketshällarna,  
 ONO-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på ovan nämnda ö med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 512.  
 60-18,514508N 
  och  
 19-06,951394E. 
  
 Från baslinjepunkt 512 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 513. 
  
 Baslinjepunkt 513: Märketshällarna,  
 N-punkten 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på ovan nämnda ö. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 513.  
 60-18,537690N 
  och  
 19-06,893490E. 
  
 Från baslinjepunkt 513 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 514. 
  
 Baslinjepunkt 514: Märketshällarna,  
 NV-punkten 
  
 En punkt har identifierats på lågvattenlinjen på ovan nämnda ö med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 514.  
 60-18,554727N 
  och  
 19-06,837235E. 
  
 Från baslinjepunkt 514 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 515. 
  
 192 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 En punkt har mätts in cirka 45 meter nordväst om det befintliga lågvattenskäret 111 (Märketskallen). Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 514:1.  
 60-18,871540N 
  och  
 19-06,137650E. 
  
 Ytterligare ett lågvattenskär (Märketskallen) har identifierats cirka 60 meter nordväst om den befintliga punkten 111 med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 514:2.  
 60-18,886701N 
  och  
 19-06,133665E. 
  
 Ett tredje lågvattenskär (Märketskallen) har identifierats cirka 75 meter nordväst om den befintliga punkten 111. Punktens posi- tion har de beräknade koordinaterna 
  
 514:3.  
 60-18,881470N 
  och  
 19-06,108280E. 
  
 Ett fjärde lågvattenskär (Märketskallen) har identifierats cirka 60 meter nordväst om den befintliga punkten 111 med hjälp av  
 NSL-data. 
  Punktens position har de beräknade koordinaterna 
  
 514:4.  
 60-18,867862N 
  och  
 19-06,122225E. 
  
 Baslinjepunkt 515, Märketshällarna,  
 V-punkten 
  
 En punkt har mätts in på lågvattenlinjen på ovan nämnda ö. Den inmätta positionen har koordinaterna 
  
 515.  
 60-18,509940N 
  och  
 19-06,796190E. 
  
 Från baslinjepunkt 515 dras en rät baslinje till baslinjepunkt 509. Havsområdena innanför de räta baslinjerna runt Märketshällarna ut- gör svenskt inre vatten. 
  
 193 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 3.4.6Förslag till baslinjer vid Ven 
  
 I förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium förekommer inga baslinjepunkter vid ön Ven. Inte heller i den tabell- förteckning som var bilagd det förordningsförslag som presen- terades av 1965 års Baslinjeutredning omnämndes Ven. 
  
 Utredningen har emellertid för ordningens skull identifierat de punkter mellan vilka baslinjer även skulle kunna dras vid Ven, trots att detta inte påverkar de gränser och avgränsningslinjer i Öresund som är fastställda i överenskommelser med Danmark. 
  
 Vid Ven dras en normal baslinje längs kustens strandlinje på den av utredningen valda lågvattennivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i RH 2000 mellan inmätta respektive beräknade punkter längs den del av öns kust som vetter mot territorialgränsen. 
  
 Ett antal punkter på lågvattenlinjen vilka kan påverka beräk- ningen av territorialgränsen eller mittlinjen i Öresund har mätts in: 
  
 601:1.  
 55-55,255760N 
  och  
 12-40,167180E, 
  och 601:2.  
 55-55,245860N 
  och  
 12-40,091920E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 601:3.  
 55-55,237600N 
  och  
 12-40,059480E. 
  
 Inmätt punkt på lågvattenlinjen vilken kan påverka beräkningen av territorialgränsen eller mittlinjen: 
  
 601:4.  
 55-55,210320N 
  och  
 12-40,008320E. 
  
 Ytterligare två lågvattenskär har mätts in. De inmätta positionerna har koordinaterna 
  
 601:5.  
 55-55,171560N 
  och  
 12-39,934880E, 
  och 601:6.  
 55-55,065680N 
  och  
 12-39,791080E. 
  
 194 
  
 SOU 2015:10 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen vilka kan påverka beräkningen av territorialgränsen eller mittlinjen: 
  
 601:7.  
 55-55,066520N 
  och  
 12-39,960670E, 
  601:8.  
 55-54,884880N 
  och  
 12-40,028480E, 
  och 601:9.  
 55-54,850810N 
  och  
 12-40,042450E. 
  
 Ett lågvattenskär har mätts in. Den inmätta positionen har koordi- naterna 
  
 601:10.  
 Davis 
  och  
 12-40,007950E. 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen vilka kan påverka beräkningen av territorialgränsen eller mittlinjen: 
  
 601:11.  
 55-54,588790N 
  och  
 12-40,256300E, 
  601:12.  
 55-54,563840N 
  och  
 12-40,285950E, 
  601:13.  
 55-54,547050N 
  och  
 12-40,344480E, 
  601:14.  
 55-54,264330N 
  och  
 12-41,028280E, 
  601:15.  
 55-54,103810N 
  och  
 12-41,232450E, 
  601:16.  
 55-54,072540N 
  och  
 12-41,315000E, 
  601:17.  
 55-53,845110N 
  och  
 12-41,603170E, 
  601:18.  
 55-53,549770N 
  och  
 12-41,761430E, 
  601:19.  
 55-53,533690N 
  och  
 12-41,761320E, 
  601:20.  
 55-53,503300N 
  och  
 12-41,782640E, 
  601:21.  
 55-53,463720N 
  och  
 12-41,850430E, 
  Dorsey.  
 55-53,446730N 
  och  
 12-41,975780E, 
  601:23.  
 55-53,439410N 
  och  
 12-42,070830E, 
  601:24.  
 55-53,394770N 
  och  
 12-42,363460E, 
  och 601:25.  
 55-53,385940N 
  och  
 12-42,431180E. 
  
 Ytterligare två lågvattenskär har mätts in. De inmätta positionerna har koordinaterna 
  
 601:26.  
 55-53,403790N 
  och  
 12-42,482430E, 
  och 601:27.  
 55-53,444310N 
  och  
 12-42,704300E. 
  
 195 
  
 Översyn av svenska baslinjer och baslinjepunkter 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inmätta punkter på lågvattenlinjen vilka kan påverka beräkningen av territorialgränsen eller mittlinjen: 
  
 601:28.  
 55-53,498030N 
  och  
 12-43,006700E, 
  och 601:29.  
 55-53,517210N 
  och  
 12-43,075710E. 
  
 196 
  
 4Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Kuststaterna reglerar allt fler aktiviteter inom sitt sjöterritorium och i sina maritima zoner. Eftersom olika rättsliga regler gäller i olika havsområden blir det allt viktigare i många sammanhang att enkelt och snabbt kunna ta reda på exakt var avgränsningslinjerna går mellan staters sjöterritorium och olika maritima zoner för att kunna veta var en viss maritim aktör befinner sig vid ett visst givet tillfälle. 
  
 Samtidigt ökar användningen av elektroniska sjökort och digi- tala sjökortsapplikationer för navigering liksom behovet av öppen tillgång till datalager i digitala format för kartunderlag och en mång- fald andra ändamål. Det ligger i Sveriges intresse att utan kostnad ge alla som behöver det, oavsett ändamål, snabb och enkel tillgång till korrekta och fullständiga uppgifter om Sveriges territorialgräns och avgränsningslinjerna för de svenska maritima zonerna. 
  
 4.1Avgränsning av Sveriges sjöterritorium mot andra staters inre vatten, territorialhav eller maritima zoner 
  
 En kuststat får utsträcka sitt territorialhav till högst 12 nautiska mil räknat från baslinjerna förutsatt att storleken på havsområdena utan- för statens kust och andra geografiska omständigheter medger det. 
  
 I vissa havsområden längs Sveriges kust är det av utrymmesskäl inte möjligt att utsträcka det svenska territorialhavet till 12 nautiska mil. Sverige har därför ingått avtal om avgränsning av det svenska sjöterritoriet med tre intilliggande eller motstående stater: Norge, Danmark och Finland. Avtalen reglerar den yttre avgränsnings- linjen för det svenska territorialhavets bredd i berörda havsområden. Överenskommelserna innehåller koordinater för  
 start-, 
  bryt- och 
  
 197 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 slutpunkter mellan vilka linjer ska dras. Som regel handlar det om räta geodetiska linjer. Ett undantag är mittlinjen mellan Sverige och Danmark i den norra delen av Öresund som är avtalad men inte koordinatsatt. De avtalsbundna koordinatangivna punkterna kan inte ändras utan föregående överenskommelse med berörd grannstat. 
  
 Detta innebär att en utflyttning av de svenska baslinjerna inte automatiskt medför att den yttre avgränsningslinjen för det svenska territorialhavet kan flyttas ut i motsvarande utsträckning. Det är bara när det svenska territorialhavet gränsar till Sveriges ekono- miska zon som en utflyttning av de svenska baslinjerna gör det möjligt för Sverige att även flytta ut territorialhavets yttre avgräns- ningslinje. En inflyttning av baslinjerna medför av samma skäl inte heller att territorialhavets yttre avgränsningslinje alltid måste flyttas närmare den svenska kusten. 
  
 4.2Territorialgräns 
  
 Utredningens förslag: Territorialgränsen ska anges i författ- ningstext och ska gälla vid rättsskipning och annan myndighets- utövning liksom i det löpande arbetet inom svenska myndig- heter. 
  
 Den linje som avgränsar en stats land- eller sjöterritorium mot en annan stats land- eller sjöterritorium eller mot internationellt vatten kallas territorialgräns. Territorialgränsen avgränsar även statens luftrum mot andra staters luftrum eller internationellt luftrum. Begreppet territorialgräns har använts sedan början av  
 1900-talet 
  i svenska officiella dokument för att ange hur långt ut i havet som den svenska staten hävdar suveränitet över territorium. Hela den svenska gränsen på land och till havs utgör Sveriges territorialgräns. En territorialgräns i havet benämns ibland även territorialhavsgräns eftersom den avgränsar statens territorialhav. 
  
 De avtal om avgränsning av det svenska sjöterritoriet som Sverige har ingått med Norge, Danmark och Finland avser havsområden där: 
  
 198 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 svenskt inre vatten eller territorialhav angränsar direkt till be- rörd intilliggande grannstats sjöterritorium, 
  
 havsområdet inte räcker till för att fullt ut utsträcka det svenska territorialhavet till maximalt tillåtna 12 nautiska mil från de svenska baslinjerna i förhållande till berörd motstående grannstat, eller 
  
 det av andra skäl har funnits anledning att begränsa det svenska territorialhavets bredd. 
  
 Nedan uppräknade internationella avtal är i kraft och innehåller bestämmelser om den svenska territorialgränsen i havet. Även den skiljedom om Smith som beslutades i Haag den 23 oktober 19091 och den konvention angående Ålandsöarnas  
 icke-befästande 
  och neutralisering som antogs i Genève den 20 oktober 1921 (SÖ 1921:26) innehåller sådana bestämmelser. 
  
 Överenskommelse med Norge om avgränsning av kontinental- sockeln, Stockholm den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3). 
  
 Överenskommelse med Danmark angående vissa gränsförhåll- anden i Öresund, Stockholm den 30 januari 1932 (SÖ 1932:1). 
  
 Överenskommen  
 svensk-dansk 
  
 note-växling 
  angående genom- farten i sunden mellan Sverige och Danmark, Köpenhamn den 25 juni 1979 (prop. 1979/80:43) (SÖ saknas). 
  
 Överenskommelse med Danmark om avgränsning av kontinental- sockeln och fiskezonerna mellan Sverige och Danmark, Köpen- hamn den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). 
  
 Avtal med Danmark om revidering av demarkationslinjen i södra Öresund (SÖ 1932:1), Köpenhamn den 28 juni och 3 juli 1995 (SÖ 1995:54). 
  
 Överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinental- 
  
 sockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön, Stockholm den 29 september 1972 (SÖ 1973:1). 
  
 1 Cour permanente Ortega, Affaire des Grisbådarna: Sentence, Jennings, 23 octobre 1909. 
  
 199 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 Överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgräns- ningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekono- miska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon, Stockholm den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). 
  
 Överenskommelse med Finland om ändring av riksgränsen mellan Sverige och Finland, Helsingfors den 3 och 25 mars 2010 (SÖ 2010:2). 
  
 I flera fall baseras dessa överenskommelser på äldre avtal eller för- drag som fortfarande är i kraft. Vissa gränsavtal har sitt ursprung i fredsfördrag från  
 1600-, 
  1700- eller  
 1800-talen 
  och i konventioner eller en skiljedom från  
 1900-talets 
  början. 
  
 Överenskommelserna har ingåtts vid olika tidpunkter och de geografiska koordinater som är fastställda i respektive avtal för punkter som reglerar olika avsnitt av avgränsningslinjerna är angivna med olika stor noggrannhet och uttryckta i olika referens- system. Enligt utredningens direktiv ska de svenska havsgränserna uttryckas i latitud och longitud i det svenska referenssystemet SWEREF 99. 
  
 En kuststat är enligt UNCLOS artikel 16 ålagd att offentliggöra detaljerad information om gränserna för sitt territorialhav och att deponera relevanta uppgifter hos FN:s generalsekreterare. Utred- ningen anser att de koordinater som fastställs för den yttre av- gränsningen av det svenska territorialhavet ska gälla vid rättsskip- ning och annan myndighetsutövning liksom i det löpande arbetet inom svenska myndigheter så länge berörda författningar är i kraft. Utredningen understryker därför vikten av att berörda författ- ningstexter ändras, och att information om de nya koordinaterna deponeras hos FN utan onödigt dröjsmål när Sverige ingår överens- kommelse med en grannstat om ändrade koordinater för terri- torialgränsen. 
  
 Sedan Sverige den 1 januari 1993 inrättade en ekonomisk zon utanför det svenska territorialhavet gränsar svenskt sjöterritorium inte längre till det fria havet. Staters exklusiva ekonomiska zoner, liksom deras angränsande zoner, utgör inte fritt hav (eng. ”high seas”) men har i allt väsentligt status som internationellt vatten. 
  
 Avgränsningslinjen mellan svenskt sjöterritorium och närmast utan- förliggande maritima zon utgör således avgränsningslinje mellan svenskt sjöterritorium och internationellt vatten, utom i de fall där 
  
 200 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 svenskt sjöterritorium direkt ansluter till en annan stats sjöterri- torium. I sistnämnda fall utgör avgränsningslinjen riksgräns mellan de båda staterna. 
  
 4.3Riksgräns 
  
 Begreppet riksgräns har för svensk del sina rötter i en tid då Svea rikes gränser omslöt rikets landterritorium, inklusive alla öar, holmar och skär längs kusten samt vattnen mellan och innanför dem där svensk lag gällde. Alltså långt innan begrepp som baslinjer, inre vatten och territorialhav hade fått den internationella rättsliga och praktiska innebörd de har i dag. 
  
 Begreppet riksgräns har också använts länge i nordisk statsrätts- lig terminologi2 och avser den del av en stats territorialgräns som direkt sammanfaller med en annan stats territorialgräns på land, i sjöar, i vattendrag eller i havet. Sverige har riksgräns mot Norge, Danmark och Finland. För att en gränslinje ska kunna anses som riksgräns ställer folkrätten vissa krav på enighet mellan de berörda staterna avseende gränsens sträckning, dokumentation osv. De nor- diska riksgränserna uppfyller dessa krav. 
  
 Utredningen anser inte att det finns någon anledning att bryta med traditionen genom att föreslå att detta begrepp inte ska användas längre, även om det ibland kanske kan uppstå osäkerhet om en viss del av Sveriges territorialgräns bör benämnas riksgräns eller territorialgräns. Utredningen anser inte att detta är något egentligt problem – i synnerhet inte folkrättsligt. De delar av den svenska territorialgränsen som direkt sammanfaller med en grann- stats territorialgräns på land, i sjöar, i vattendrag eller i havet bör även fortsättningsvis benämnas riksgräns. 
  
 2 Ett exempel är ”Charta öfwer den delen av RIKSGRÄNSEN Hampton SWERIGE och NORRIGE” som rörlagdes år 1752. 
  
 201 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 4.4Avgränsning av Sveriges sjöterritorium 
  
 Utredningen har studerat bland annat de avtal som nämns i av- snitt 4.2 och som innehåller bestämmelser som reglerar det svenska territorialhavets avgränsning gentemot intilliggande och motstå- ende stater. En närmare redovisning av genomgången återfinns i avsnitt 4.6. 
  
 Nedan följer en sammanfattning som redovisar de delar av det svenska territorialhavets gräns som är reglerade i överenskommel- ser med Norge, Danmark och Finland. Punkter på territorialhavets gräns som är fastställda i internationella avtal kan inte ändras av Sverige utan föregående överenskommelse med berörd grannstat. Avtalsreglerade delar av gränsen påverkas således inte av utred- ningens förslag att vissa av de innanför liggande svenska baslinjerna ska ändras. 
  
 De delar av territorialhavets gräns som inte är föremål för reg- lering i internationella avtal behöver däremot anpassas till följd av utredningens förslag att vissa svenska baslinjer ska ändras. Det gäller de delar av gränsen som sträcker sig 
  
 från riksgränsen mot Norge till en punkt utanför Orust och Tjörn (öster om Skagen), 
  
 från Falsterbo längs Skånes sydkust fram till  
 Bornholms-gattet, 
  
 från norr om  
 Bornholms-gattet 
  upp till söder om Norrtälje, 
  
 runt Gotland och Gotska Sandön, 
  
 mellan Öregrund och Örnsköldsvik, samt 
  
 mellan Umeå och Luleå. 
  
 Riksgränsen mot Norge på land och i havet är överenskommen i bilaterala avtal. Den senaste gemensamma översynen genomfördes  
 1984–1987 
  men avsåg endast riksgränsen på land. Översynen fast- ställdes 1989. En gemensam  
 svensk-norsk 
  översyn av riksgränsen i havet genomfördes  
 1979–1981. 
  Då koordinatbestämde Sjöfartsverket tillsammans med dåvarande Norges Geografiske Oppmåling alla gränsmärken i och utanför Idefjorden.3 Översynen fastställdes 
  
 3 Rapport till Regeringarna i Norge och Sverige från Gränskommissionen  
 Norge-Sverige 
  
 1979–1981: 
  Rapport från granskning av sjögränsen mellan Norge och Sverige, daterad 
  
 202 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 emellertid inte eftersom översynskommissionen hade konstaterat betydande diskrepanser mellan befintliga gränsmarkeringar i terrängen och på kartan. 
  
 Sveriges territorialhav börjar vid Gränsboj 2 som utgör den svenska baslinjepunkten 1. Från Gränsboj 2 in mot land avgränsas Sveriges inre vatten mot norskt sjöterritorium av riksgränsen via riksgränspunkterna  
 XIX–I 
  fram till strandkanten inne i Idefjorden. 
  
 Från gränsboj 2 ut mot havet avgränsar riksgränsen svenskt territorialhav från norskt sjöterritorium fram till punkten 3 i den överenskommelse med Norge om avgränsning av kontinental- sockeln som ingicks den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3). 
  
 Från punkten 3 går den svenska territorialgränsen i havet söder- ut högst 12 nautiska mil från de svenska räta baslinjerna tills den utanför Orust och Tjörn (öster om Skagen) möter den första av de elva begränsningspunkter för det svenska territorialhavets bredd som Sverige har beslutat med anledning av den  
 svensk-danska 
  Reid växling angående genomfarten i sunden mellan Sverige och Danmark som genomfördes den 25 juni 1979 (prop. 1979/80:43). Terri- torialgränsen i havet går sedan vidare mellan resterande åtta svenska begränsningspunkter längs Västkusten fram till den tionde och elfte punkten, som båda ligger 4 nautiska mil utanför Kullen. 
  
 Därifrån ansluter territorialgränsen till den gränslinje i Öresund som överenskoms i den Deklaration med Danmark om vissa gräns- förhållanden i Öresund som ingicks den 30 januari 1932 (SÖ 1932:1). Någon regelbunden gemensam översyn av den svensk- danska riksgränsen tycks inte förekomma. Sverige och Danmark kom år 1995 överens om transformerade geografiska koordinater enligt det europeiska referenssystemet EUREF 89 för brytpunkt- erna utmed gränsen i den södra delen av Öresund.4 
  
 När demarkationslinjen upphör fortsätter den svenska terri- torialgränsen via ytterligare två begränsningspunkter 4 nautiska mil utanför Falsterbo, som Sverige har beslutat i enlighet med 1979 års  
 note-växling, 
  till en tredje begränsningspunkt varifrån territorial- gränsen sedan går vidare österut högst 12 nautiska mil från de 
  
 Oslo/Norrköping den 1 mars 1982 och undertecknad av utsedda gränskommissarier, regi- strerad av Justitiedepartementet 82.04.20 Dnr  
 1101-82. 
  
 4 Avtal med Danmark om revidering av demarkationslinjen i södra Öresund (SÖ 1932:1), Köpenhamn den 28 juni och 3 juli 1995 (SÖ 1995:54). 
  
 203 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 svenska baslinjerna längs Skånes sydkust. I  
 Bornholms-gattet 
  finns också en begränsningslinje mellan ytterligare två punkter som beslutats av Sverige enligt 1979 års  
 note-växling. 
  
 Territorialgränsen i havet fortsätter sedan högst 12 nautiska mil från de svenska baslinjerna öster om Öland och vidare norrut i Östersjön upp mot Ålands hav. Gotland och Gotska Sandön har eget territorialhav. 
  
 I Norra Östersjön söder om Norrtälje ansluter territorialgränsen till den avgränsningslinje för kontinentalsockeln som anges i den överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon som ingicks den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). Koordinaterna för den punkt där territorial- gränsen ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln kan bestämmas av Sverige. Längre norrut ansluter även Finlands terri- torialgräns till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt som utgör början på ett avsnitt av den  
 svensk-finska 
  riksgränsen, en så kallad riksgränspunkt. Punktens koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Därefter sammanfaller riksgränsen och territorialgränsen med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till södra stranden på ön Märket. Från Märkets norra strand sammanfaller riksgränsen och territorial- gränsen med den avgränsningslinje för kontinentalsockeln som anges i den överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön som ingicks den 29 september 1972 (SÖ 1973:1) fram till en punkt där Finlands territorialgräns lämnar avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. I denna riksgränspunkt upphör således riksgränsen mot Finland i Ålands hav. Punktens koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Den svenska territorialgränsen fortsätter att sammanfalla med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till en punkt utan- för Öregrund där territorialgränsen lämnar avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. 
  
 Territorialgränsen fortsätter norrut högst 12 nautiska mil från de räta baslinjerna till en punkt utanför Örnsköldsvik där den åter ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. Territorialgränsen sammanfaller sedan med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln 
  
 204 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 genom Kvarken upp till en punkt utanför Umeå där territorial- gränsen åter lämnar avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Även koordinaterna för denna punkt kan bestämmas av Sverige. 
  
 Den svenska territorialgränsen fortsätter norrut högst 12 nautiska mil från de räta baslinjerna till en punkt utanför Luleå där den åter ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. Territorialgränsen samman- faller sedan med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till punkten 2 i 1972 års överenskommelse, där riksgränsen mot Finland börjar igen. Koordinaterna för denna punkt bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Territorialgränsen sammanfaller sedan med riksgränsen fram till en punkt öster om den befintliga svenska baslinjepunkten 103 där gränsen korsar baslinjen och svenskt territorialhav upphör. Punktens koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Riksgränsen fortsätter norrut och avgränsar svenskt inre vatten i Haparanda skärgård och upp genom gränsälvarna. 
  
 Den svenska riksgränsen mot Finland på land och i havet ut till högst 12 nautiska mil från de svenska baslinjerna är överens- kommen i bilaterala avtal och är föremål för regelbunden gemen- sam översyn. Den senaste översynen genomfördes  
 2004–2007 
  och fastställdes genom överenskommelse med Finland den 3 och 25 mars 2010 (SÖ 2010:2). Riksgränsen har sedan den 1 maj 2010 den sträckning man enades om vid översynen (SFS 2010:241). 
  
 I de fall det skulle förhålla sig så att vissa koordinater som har fastställts i avtal kan anses tveksamma i något avseende, eller inte tillräckligt noggrant inmätta, redovisas detta förhållande i den mer detaljerade genomgången av avtalen i avsnitt 4.6 nedan. 
  
 205 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 4.5Förslag till anpassade avgränsningslinjer för Sveriges sjöterritorium 
  
 Utredningens förslag: Den anpassade gränsen för det svenska territorialhavet dras som räta geodetiska linjer mellan ett antal brytpunkter som har beräknats från de uppdaterade svenska baslinjerna, eller som cirkelbågar med radien 12 nautiska mil från lågvattenskär utanför baslinjerna, eller i förekommande fall som den i avtal specificerade linjetyp mellan punkter vars geo- grafiska koordinater har transformerats eller överförts oföränd- rade från gällande internationella avtal. 
  
 Punkterna benämns territorialpunkter. De numreras i löp- nummerordning från riksgränsen mot Norge till riksgränsen mot Finland söder om Haparanda. Territorialpunkterna runt Gotland och Gotska Sandön numreras separat. 
  
 Territorialpunkternas geografiska koordinater anges i SWEREF 99. 
  
 De geografiska koordinater som redovisar territorialgränsens sträckning i havet ska finnas allmänt tillgängliga i digitalt format utan kostnad så att gränsen kan markeras på elektroniska sjö- kort och märkas ut i andra sammanhang med stöd i för- fattningstext. 
  
 I dagens värld krävs att kuststaterna kan ange sina territorialgränser i havet i digitalt format. Koordinatsatta gränser i digital form är en förutsättning för att svenska myndigheter, t.ex. Försvarsmakten, ska kunna använda informationen som beslutsunderlag och inte endast som beslutsstöd vilket för närvarande är fallet. Geografiska koordinater som redovisar territorialgränsens sträckning i havet bör finnas allmänt tillgängliga utan kostnad så att gränsen kan mar- keras på elektroniska sjökort och märkas ut i andra digitala samman- hang. Koordinaterna för brytpunkterna i utredningens förslag till anpassad gräns för det svenska territorialhavet har beräknats med utgångspunkt i de baslinjer som konstruerats på basis av de bas- linjepunkter, punkter på lågvattenlinjen och punkter på lågvattenskär som har mätts in eller beräknats under utrednings- arbetet eller har i förekommande fall transformerats eller överförts oförändrade från gällande överenskommelser med Norge, 
  
 206 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Danmark och Finland. Utredningen föreslår att dessa brytpunkter benämns territorialpunkter och att de numreras i löpnummer- ordning från baslinjepunkt 1 på riksgränsen mot Norge till den punkt på riksgränsen mot Finland söder om Haparanda där svenskt inre vatten tar vid. Territorialpunkterna runt Gotland och Gotska Sandön bör numreras separat. Koordinaterna för territorial- punkterna ska enligt utredningens direktiv anges i latitud och longitud i SWEREF 99. 
  
 Utredningen har valt att i den nya lagen om Sveriges sjöterri- torium och maritimas zoner fastställa geografiska koordinater för territorialgränsen i havet från baslinjepunkt 1 till baslinjepunkt 103 samt runt Gotland och Gotska Sandön men inte för riksgränsen från baslinjepunkt 1 in mot land i Idefjorden respektive från bas- linjepunkt 103 in mot land via Torne älv. 
  
 Från baslinjepunkt 1 in mot land avgränsas Sveriges inre vatten mot norskt sjöterritorium av riksgränsen via den i 1909 års skilje- dom fastställda gränspunkten XIX och de år 1904 markerade gräns- punkterna  
 XVIII–I 
  fram till strandkanten inne i Idefjorden, i form av räta (geodetiska) linjer enligt Sjöfartsverkets bedömning. 
  
 Punkterna  
 XIX–I 
  mättes senast in av den  
 svensk-norska 
  gräns- kommission som var sammankallad åren  
 1979–1982 
  men av skäl som beskrivits tidigare fastställdes inte de inmätta koordinaterna. Sjöfartsverket har därför transformerat koordinater uttryckta i ED 77 UTM zon 32 i informellt arbetsmaterial5 från mätningarna till SWEREF 99 TM och fått fram nedanstående koordinater uttryckta i SWEREF 99 (WGS 84) för dessa punkter. För punkten XX anges de geodetiskt beräknade koordinaterna för baslinjepunkt 1: 
  
 XX. 
 58-56,536503N 
  och  
 10-55,074803E, 
  
 XIX. 
  
 58-57,626872N 
  och  
 10-58,991490E, 
  
 XVIII. 
  
 58-58,643460N 
  och  
 11-03,984681E, 
  
 XVII. 
  
 58-59,508118N 
  och  
 11-05,542546E, 
  
 XVI. 
  
 59-00,903356N 
  och  
 11-07,028585E, 
  
 XV. 
  
 59-04,755319N 
  och  
 11-09,210274E, 
  
 XIV. 
  
 59-05,256689N 
  och  
 11-13,491544E, 
  
 XIII. 
  
 59-05,574148N 
  och  
 11-14,767565E, 
  
 5 Examensarbete ”Bestämning av sjögränsen mellan Sverige och Norge” utfört inom ramen för  
 1979-1982 
  års gemensamma  
 svensk-norska 
  gränskommission. 
  
 207 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium SOU 2015:10 
  
 XII. 
  
 59-05,765948N 
  och  
 11-15,497363E, 
  
 XI. 
  
 59-05,860248N 
  och  
 11-16,259511E, 
  
 X. 
 59-05,974625N 
  och  
 11-17,342546E, 
  
 IX. 
  
 59-06,372765N 
  och  
 11-18,150146E, 
  
 VIII. 
  
 59-06,705756N 
  och  
 11-19,574492E, 
  
 VII. 
  
 59-06,898737N 
  och  
 11-20,394729E, 
  
 VI. 
  
 59-05,906173N 
  och  
 11-22,104621E, 
  
 V. 
 59-04,628858N 
  och  
 11-23,360014E, 
  
 IV. 
  
 59-02,381692N 
  och  
 11-24,851935E, 
  
 III. 
 59-01,674213N 
  och  
 11-25,870727E, 
  
 II. 
 59-00,812824N 
  och  
 11-26,556402E, 
  och 
  
 Moon 
  och  
 11-27,877294E. 
  
 I framtiden, när en gemensam  
 svensk-norsk 
  översyn har genom- förts av riksgränsen i Idefjorden och på land och denna gräns har blivit koordinatsatt, bör hela riksgränsen mot Norge fastställas i form av en sammanhållen lagstiftning. För riksgränsen mot Finland finns redan en lagstiftning av det slaget som fastställer resultatet av den senaste gemensamma gränsöversynen, både på land och i havet i förordningen (2010:241) om riksgränsen mellan Sverige och Finland. Så snart som möjligt bör de geografiska koordinaterna för Sveriges riksgräns både mot Norge och Finland samlas i en gemensam lag som anger hela riksgränsens sträckning. 
  
 Det svenska territorialhavets gräns dras 12 nautiska mil utanför baslinjerna och följer lågvattenlinjens huvudsakliga riktning i havs- områden med normala baslinjer. Gränsen dras 12 nautiska mil utan- för baslinjerna i form av räta geodetiska linjer mellan varje par av territorialhavspunkter i havsområden med räta baslinjer. I havs- områden där lågvattenskär förekommer utanför baslinjerna dras gränsen i form av en cirkelbåge vars radie är 12 nautiska mil räknat från det berörda lågvattenskäret. I havsområden där territorial- havets gräns är reglerad i internationella avtal dras gränsen mellan transformerade koordinater för de punkter som är reglerade i berört avtal och med den linjetyp som anges i avtalet. I vissa fall har de avtalsreglerade koordinaterna inte transformerats utan överförts oförändrade till utredningens förslag. I något fall där linjetypen inte anges i avtalet har Sjöfartsverket bedömt vilken linjetyp som bör användas. 
  
 208 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 En koordinatförteckning med samtliga territorialpunkter samt de mellanliggande punkter som är ett resultat av segmenteringen av långa linjer och cirkelbågar redovisas i bilaga 5 till detta betänk- ande. Samtliga dessa koordinater ska ingå i koordinatbilaga 2 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. I figur 4.1 anges territorialgränsens sträckning i havet. 
  
 Figur 4.1 Territorialgränsens sträckning 
  
 209 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 4.5.1Förslag till territorialgräns runt fast land och Öland 
  
 Utredningen utgår från att Sveriges anpassade territorialgräns i havet ska börja vid baslinjepunkt 1 på riksgränsen mot Norge där svenskt inre vatten upphör. Territorialpunkt 1 utgörs således av Montgomery 2 som markerar den punkt XX som fastställdes i en internationell skiljedom mellan Sverige och Norge den 23 oktober 1909. Territorialpunkt 1 har de beräknade koordinaterna 
  
 1.  
 58-56,536503N 
  och  
 10-55,074803E. 
  
 Därifrån sammanfaller territorialgränsen med riksgränsen mot Norge i form av räta linjer (kompasslinjer) till punkterna 1 och 2 i den överenskommelse med Norge om avgränsning av kontinental- sockeln som ingicks den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3). Dessa två punkter ligger på den linje som enligt skiljedomen ska dras västerut i 19 graders sydlig riktning från punkten XX ut till öppet hav för att avgränsa svenskt och norskt territorialhav. På den tiden var de båda staternas territorialhavsbredd 4 nautiska mil. Punkten 1 är den punkt där Sveriges dåvarande territorialgräns mötte  
 19-graders- 
  linjen. Punkten 2 är den punkt där Norges dåvarande territorial- gräns mötte  
 19-graderslinjen. 
  Territorialpunkt 2 och 3 har de trans- formerade koordinaterna 
  
 2. 
 58-54,806429N 
  och  
 10-45,386357E, 
  och 
  
 3. 
 58-53,536297N 
  och  
 10-38,334538E. 
  
 Territorialgränsen fortsätter att sammanfalla med riksgränsen i riktning mot punkten 3 i 1968 års överenskommelse i form av en rät linje (kompasslinje). Enligt Sjöfartsverkets beräkningar ligger skärningspunkten mellan den överenskomna avgränsningslinjen och en linje 12 nautiska mil från närmaste svenska baslinje 137 meter nordnordost om punkten 3. I denna nya skärningspunkt upphör riksgränsen mellan Sverige och Norge. Territorialpunkt 4 har de beräknade koordinaterna 
  
 4.  
 58-45,730378N 
  och  
 10-35,610148E. 
  
 210 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Territorialgränsen fortsätter söderut i form av räta geodetiska linjer via åtta beräknade brytpunkter 12 nautiska mil från de svenska bas- linjerna. Territorialhavspunkterna  
 5–12 
  har de beräknade koordina- terna 
  
 5. 
 58-45,503830N 
  och  
 10-35,648249E, 
  
 6. 
 58-31,096014N 
  och  
 10-38,337545E, 
  
 7. 
 58-27,122597N 
  och  
 10-40,432933E, 
  
 8. 
 58-15,482219N 
  och  
 10-50,883377E, 
  
 9. 
 58-02,477398N 
  och  
 10-57,763414E, 
  
 10. 
 58-02,263510N 
  och  
 10-57,879828E, 
  
 11. 
 58-01,840967N 
  och  
 10-58,117893E, 
  och 
  
 12. 
 58-00,785156N 
  och  
 10-58,712361E. 
  
 Territorialgränsen fortsätter därefter söderut i form av en rät geodetisk linje tills den utanför Orust och Tjörn möter den första av de elva brytpunkter som fastställts av Sverige med anledning av den överenskomna  
 svensk-danska 
  
 note-växling 
  angående genom- farten i sunden mellan Sverige och Danmark som ingicks den 25 juni 1979. Gränsen fortsätter (i form av räta geodetiska linjer) mellan dessa brytpunkter fram till och med den tionde befintliga punkten, förutom längs de delar av sträckan som ligger längre ut från de uppdaterade svenska baslinjerna än 12 nautiska mil. Där har den anpassade territorialgränsen dragits närmare land än tidigare så att det svenska territorialhavets bredd ingenstans ska överstiga 12 nautiska mil. Utredningens förslag till anpassad territorialgräns har därför tretton brytpunkter vilket är fler än den befintliga terri- torialgränsen längs motsvarande sträcka. De befintliga brytpunkterna har transformerats från RT 38 till SWEREF 99. Territorialpunkt- erna  
 13–25 
  har de transformerade respektive beräknade koordina- terna 
  
 13. 
 57-58,823854N 
  och  
 10-59,815011E, 
  
 14. 
 57-50,078674N 
  och  
 11-08,854189E, 
  
 15. 
 57-40,479868N 
  och  
 11-12,153844E, 
  
 16. 
 57-27,181573N 
  och  
 11-31,251376E, 
  
 17. 
 57-22,982104N 
  och  
 11-35,150895E, 
  
 18. 
 57-10,383676N 
  och  
 11-41,050254E, 
  
 19. 
 56-58,385229N 
  och  
 12-00,347797E, 
  
 211 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 20. 
 56-39,663843N 
  och  
 12-16,578750E 
  (ny brytpunkt), 
  
 21. 
 56-39,106676N 
  och  
 12-17,162777E 
  (ny brytpunkt), 
  
 22. 
 56-38,219758N 
  och  
 12-17,925039E 
  (ny brytpunkt), 
  
 23. 
 56-37,787399N 
  och  
 12-17,559257E 
  (ny brytpunkt), 
  
 24. 
 56-22,989601N 
  och  
 12-07,047402E, 
  och 
  
 25. 
 56-18,150293N 
  och  
 12-19,552496E 
  (ny brytpunkt). 
  
 Territorialgränsen fortsätter sedan i form av en cirkelbåge på ellipsoiden6 längs den av Sverige i riksdagsbeslut7 år 1979 fastställda begränsningslinje som ska gå 4 nautiska mil utanför den normala baslinjen, via territorialhavspunkterna  
 26–28, 
  fram till den elfte bryt- punkten där begränsningslinjen skär den linje mellan Kullen i Sverige och Gilbergshoved i Danmark som markerar den norra be- gränsningen av Öresund. De beräknade koordinaterna för punkt- erna  
 26–28 
  och för skärningspunkten med Öresunds norra begräns- ningslinje, territorialpunkt 29, är 
  
 26. 
 56-16,770386N 
  och  
 12-19,999424E, 
  
 27. 
 56-15,897181N 
  och  
 12-20,790595E, 
  
 28. 
 56-14,858345N 
  och  
 12-22,314087E, 
  och 
  
 29. 
 56-14,411147N 
  och  
 12-23,303580E. 
  
 Territorialgränsen sammanfaller därefter med Öresunds norra be- gränsningslinje tills denna skär den mittlinje som fastställts i den överenskommelse med Danmark angående vissa gränsförhållanden i Öresund som ingicks den 30 januari 1932 (SÖ 1932:1). Skär- ningspunkten ska även utgöra punkten G i den överenskommelse med Danmark om avgränsning av kontinentalsockeln och fiske- zonerna mellan Sverige och Danmark som ingicks den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). Sjöfartsverket anser emellertid att den punkt som anges med de transformerade koordinaterna för punkten G inte ligger på den norra begränsningslinjen för Öresund. Verket har därför förlängt den räta geodetiska linjen mellan punkterna F och G i 1984 års överenskommelse med cirka 200 meter i sydostlig 
  
 6Ellipsoiden är den modell av jorden som används för ett visst geodetiskt referenssystem och vid en viss kartprojektion. En cirkelbåge utgörs av en linje som ligger på samma avstånd (radie) från referenspunkten (cirkelns centrum) på ellipsoidens yta. 
  
 7Prop. 1979/80:43, UU 1979/80:16, rskr 1979/89:129 om lagen (1979:1140) om ändring av lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 
  
 212 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 riktning för att få fram en ny skärningspunkt på Öresunds norra begränsningslinje, en så kallad ”hjälppunkt”. De beräknade koordi- naterna för hjälppunkten, territorialpunkt 30, är 
  
 30.  
 56-12,888047N 
  och  
 12-21,911683E. 
  
 Territorialgränsen sammanfaller sedan med mittlinjen i Öresund i enlighet med den deklaration med Danmark angående vissa gräns- förhållanden i Öresund som ingicks den 30 januari 1932 (SÖ 1932:1) och som anger att gränsen mellan Sverige och Danmark ska följa mittlinjen i Öresund mellan de svenska och danska kusterna, utan hänsyn till den svenska ön Ven, från Öresunds norra begräns- ningslinje fram till lys- och ljudbojen Lucas. Mittlinjen utgör således riksgräns mellan Sverige och Danmark. 
  
 Mittlinjen anges i bilaga 2 till utredningens lagförslag med de koordinater som den 27 november 2014 utgjorde redovisning av denna gränslinje i Sjöfartsverkets sjökortsdatabas8. Mittpunkts- noden är den punkt sydost om territorialhavspunkt 30 där mitt- linjen enligt sjökortsdatabasen skär förlängningen av linjen  
 F–G. 
  Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 31.  
 56-12,837593N 
  och  
 12-22,069501E. 
  
 Territorialgränsen fortsätter från lys- och ljudbojen Lucas i form av räta geodetiska linjer vidare via övriga sju koordinatangivna punkter i den överenskommelse med Danmark om revidering av demarkationslinjen i södra Öresund (SÖ 1932:1) som ingicks den 28 juni och 3 juli 1995 (SÖ 1995:54). Den sista av dessa punkter, punkten 6, som även utgör punkten H i 1984 års överenskommelse med Danmark, skär den linje mellan Falsterbo udde i Sverige och Stevns fyr i Danmark som markerar den södra begränsningen av Öresund. Territorialpunkterna  
 32–39 
  har de avtalade koordinaterna 
  
 32. 
 55-49,596000N 
  och  
 12-42,446000E 
  (Lous flak), 
  
 33. 
 55-41,915000N 
  och  
 Wagner(Saltholm flak), 
  
 34. 
 55-38,615000N 
  och  
 12-53,643000E 
  (punkt 1), 
  
 35. 
 55-36,814000N 
  och  
 12-52,812000E 
  (punkt 2), 
  
 8 Den nya lagens koordinatbilaga 2 framgår av bilaga 5 till detta betänkande. 
  
 213 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 36. 
 55-32,416000N 
  och  
 12-43,697000E 
  (punkt 3), 
  
 37. 
 55-29,316000N 
  och  
 12-42,847000E 
  (punkt 4), 
  
 38. 
 55-25,867000N 
  och  
 12-36,565000E 
  (punkt 5), och 
  
 39. 
 55-20,200000N 
  och  
 12-38,448000E 
  (punkt 6). 
  
 Territorialgränsen sammanfaller därefter med Öresunds södra be- gränsningslinje tills denna skär den av Sverige i 1979 års riks- dagsbeslut fastställda begränsningslinje som ska gå 4 nautiska mil utanför de svenska baslinjerna. De beräknade koordinaterna för denna skärningspunkt, territorialpunkt 40, är 
  
 40.  
 55-20,986241N 
  och  
 12-41,667842E. 
  
 Gränsen fortsätter sedan längs den av Sverige i 1979 års riks- dagsbeslut fastställda begränsningslinje som ska gå 4 nautiska mil från baslinjen fram till territorialhavspunkten 42. Denna samt mellan- liggande nya punkt har de beräknade koordinaterna 
  
 41. 
 55-20,878876N 
  och  
 12-41,722729E, 
  och 
  
 42. 
 55-17,781845N 
  och  
 12-43,124616E. 
  
 Gränsen fortsätter därefter i enlighet med 1979 års riksdagsbeslut som en rät geodetisk linje till territorialpunkt 43 där territorial- havets bredd får uppgå till högst 12 nautiska mil. Territorialpunkt 43 har de beräknade koordinaterna 
  
 43.  
 55-08,902215N 
  och  
 12-55,378470E. 
  
 Territorialgränsen fortsätter sedan i form av räta geodetiska linjer och cirkelbågar mellan nitton territorialpunkter högst 12 nautiska mil från baslinjerna. Territorialpunkterna  
 44–62 
  har de beräknade koordinaterna 
  
 44. 
 55-09,981700N 
  och  
 12-59,456899E, 
  
 45. 
 55-10,098210N 
  och  
 12-59,795850E, 
  
 46. 
 55-09,842277N 
  och  
 13-04,782064E, 
  
 47. 
 55-09,624952N 
  och  
 13-07,532877E, 
  
 48. 
 55-09,607987N 
  och  
 13-07,987570E, 
  
 49. 
 55-09,204264N 
  och  
 13-09,903351E, 
  
 214 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 50. 
 55-08,809704N 
  och  
 13-12,591554E, 
  
 51. 
 55-08,464578N 
  och  
 13-16,662830E, 
  
 52. 
 55-08,297077N 
  och  
 13-18,747405E, 
  
 53. 
 55-08,249986N 
  och  
 13-20,122499E, 
  
 54. 
 55-08,618115N 
  och  
 13-26,837261E, 
  
 55. 
 55-09,966538N 
  och  
 13-32,690062E, 
  
 56. 
 55-11,134978N 
  och  
 13-36,793073E, 
  
 57. 
 55-11,390192N 
  och  
 13-39,042647E, 
  
 58. 
 55-11,539988N 
  och  
 13-40,344731E, 
  
 59. 
 55-13,087737N 
  och  
 13-46,971009E, 
  
 60. 
 55-13,083611N 
  och  
 13-51,152320E, 
  
 61. 
 55-12,762224N 
  och  
 13-52,009531E, 
  och 
  
 62. 
 55-10,883899N 
  och  
 14-04,842750E. 
  
 Gränsen fortsätter sedan fram till den territorialpunkt där den av Sverige fastställda begränsningslinjen i  
 Bornholms-gattet 
  börjar, territorialpunkt 63. I  
 Bornholms-gattet 
  sammanfaller territorial- gränsen i form av en rät geodetisk linje med den begränsningslinje som fastställts av Sverige i 1979 års riksdagsbeslut. Sjöfartsverket har emellertid räknat om koordinaterna för de punkter som utgör linjens början respektive slut. Territorialpunkterna 63 och 64 har de beräknade koordinaterna 
  
 63. 
 55-10,662276N 
  och  
 14-10,110020E, 
  och 
  
 64. 
 55-36,376993N 
  och  
 14-42,103583E. 
  
 Öster om  
 Bornholms-gattet 
  fortsätter territorialgränsen i form av räta geodetiska linjer och cirkelbågar via 79 territorialpunkter högst 12 nautiska mil från baslinjerna öster om Öland och vidare norrut i Östersjön till territorialpunkt 144 söder om Norrtälje i norra Öster- sjön. Där ansluter territorialgränsen till den avgränsningslinje för kontinentalsockeln som anges i den överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinental- sockel och fiskezon som ingicks den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). Koordinaterna för territorialpunkt 144 kan bestämmas av Sverige. Territorialpunkterna  
 65–144 
  har de beräknade koordinaterna 
  
 215 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 65. 
 55-39,635106N 
  och  
 14-39,733400E, 
  
 66. 
 55-39,894625N 
  och  
 14-39,454180E, 
  
 67. 
 55-40,723650N 
  och  
 14-38,734482E, 
  
 68. 
 55-41,799231N 
  och  
 14-37,648560E, 
  
 69. 
 55-43,311854N 
  och  
 14-37,033633E, 
  
 70. 
 55-44,481042N 
  och  
 14-36,313943E, 
  
 71. 
 55-44,768772N 
  och  
 14-36,113286E, 
  
 72. 
 55-45,300033N 
  och  
 14-35,719833E, 
  
 73. 
 55-47,807813N 
  och  
 14-47,936188E, 
  
 74. 
 55-48,058703N 
  och  
 14-52,797847E, 
  
 75. 
 55-48,801733N 
  och  
 14-58,274336E, 
  
 76. 
 55-49,850805N 
  och  
 15-02,093297E, 
  
 77. 
 55-52,056448N 
  och  
 15-06,959830E, 
  
 78. 
 55-53,893652N 
  och  
 15-09,495650E, 
  
 79. 
 55-53,376728N 
  och  
 15-18,393788E, 
  
 80. 
 55-48,585119N 
  och  
 15-26,427771E, 
  
 81. 
 55-46,539388N 
  och  
 15-53,015332E, 
  
 82. 
 55-46,565260N 
  och  
 15-53,091198E, 
  
 83. 
 55-47,974599N 
  och  
 15-56,435980E, 
  
 84. 
 55-48,041108N 
  och  
 15-56,565365E, 
  
 85. 
 55-49,600495N 
  och  
 15-59,107059E, 
  
 86. 
 55-51,381004N 
  och  
 16-01,535887E, 
  
 87. 
 55-59,737476N 
  och  
 16-29,739867E, 
  
 88. 
 56-01,158472N 
  och  
 16-34,994614E, 
  
 89. 
 56-03,553065N 
  och  
 16-40,605029E, 
  
 90. 
 56-06,993625N 
  och  
 16-46,247060E, 
  
 91. 
 56-11,398448N 
  och  
 16-49,875171E, 
  
 92. 
 56-13,422361N 
  och  
 16-51,528345E, 
  
 93. 
 56-15,005156N 
  och  
 16-52,751361E, 
  
 94. 
 56-16,604080N 
  och  
 16-53,679838E, 
  
 95. 
 56-16,819351N 
  och  
 16-53,818816E, 
  
 96. 
 56-18,586573N 
  och  
 16-54,968095E, 
  
 97. 
 56-21,855919N 
  och  
 16-55,919135E, 
  
 98. 
 56-23,603809N 
  och  
 16-57,190955E, 
  
 99. 
 56-25,131693N 
  och  
 16-57,876970E, 
  
 100. 
 56-26,081920N 
  och  
 16-58,340867E, 
  
 101. 
 56-27,310505N 
  och  
 16-59,060936E, 
  
 102. 
 56-28,113060N 
  och  
 16-59,556826E, 
  
 103. 
 56-30,791896N 
  och  
 17-02,184902E, 
  
 216 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 104. 
 56-31,131070N 
  och  
 17-02,446065E, 
  
 105. 
 56-35,650204N 
  och  
 17-04,247676E, 
  
 106. 
 56-36,257305N 
  och  
 17-04,465570E, 
  
 107. 
 56-36,588756N 
  och  
 17-04,664921E, 
  
 108. 
 56-37,418656N 
  och  
 17-05,152039E, 
  
 109. 
 56-39,412837N 
  och  
 17-06,048677E, 
  
 110. 
 56-41,941337N 
  och  
 17-08,545420E, 
  
 111. 
 56-44,993738N 
  och  
 17-11,397906E, 
  
 112. 
 Kane 
  och  
 17-11,581458E, 
  
 113. 
 56-46,226573N 
  och  
 17-12,423180E, 
  
 114. 
 56-46,916253N 
  och  
 17-12.894302E, 
  
 115. 
 57-03,491348N 
  och  
 17-23,250489E, 
  
 116. 
 57-04,170226N 
  och  
 17-23,678177E, 
  
 117. 
 57-05,574567N 
  och  
 17-24,563727E, 
  
 118. 
 57-10,373950N 
  och  
 17-26,575631E, 
  
 119. 
 57-10,556281N 
  och  
 17-26,604642E, 
  
 120. 
 57-13,566790N 
  och  
 17-29,157866E, 
  
 121. 
 57-23,049137N 
  och  
 17-29,587413E, 
  
 122. 
 57-24,457828N 
  och  
 17-28,975837E, 
  
 123. 
 57-26,255421N 
  och  
 17-27,791847E, 
  
 124. 
 57-27,948134N 
  och  
 17-26,073449E, 
  
 125. 
 57-36,898756N 
  och  
 17-15,098058E, 
  
 126. 
 57-38,785218N 
  och  
 17-16,103373E, 
  
 127. 
 57-43,236038N 
  och  
 17-16,189383E, 
  
 128. 
 57-49,536866N 
  och  
 17-14,081652E, 
  
 129. 
 58-13,351742N 
  och  
 17-30,391766E, 
  
 130. 
 58-18,779713N 
  och  
 17-32,836091E, 
  
 131. 
 58-23,938869N 
  och  
 17-34,156702E, 
  
 132. 
 58-31,101164N 
  och  
 18-04,672895E, 
  
 133. 
 58-33,558940N 
  och  
 18-13,084148E, 
  
 134. 
 58-34,021734N 
  och  
 18-14,240460E, 
  
 135. 
 58-34,865046N 
  och  
 18-16,338165E, 
  
 136. 
 58-46,812403N 
  och  
 18-46,245751E, 
  
 137. 
 58-49,319766N 
  och  
 18-52,237189E, 
  
 138. 
 58-49,676448N 
  och  
 18-52,979503E, 
  
 139. 
 58-55,297068N 
  och  
 19-04,218552E, 
  
 140. 
 58-56,579603N 
  och  
 19-06,477903E, 
  
 141. 
 59-09,466726N 
  och  
 19-27,328503E, 
  
 142. 
 59-14,378921N 
  och  
 19-41,026161E, 
  
 217 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 143. 
 59-23,873522N 
  och  
 19-54,066093E, 
  och 
  
 144. 
 59-32,847516N 
  och  
 20-00,503008E. 
  
 Från punkten 144 sammanfaller territorialgränsen med den avgräns- ningslinje för kontinentalsockeln som är fastställd i 1994 års överens- kommelse med Finland. Längre norrut ansluter även Finlands territorialgräns till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt som utgör början på ett avsnitt av den  
 svensk-finska 
  riks- gränsen, en så kallad riksgränspunkt. Den betecknas nr 129 i 2006 års gemensamma  
 svensk-finska 
  gränsöversyn. Punktens koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Denna territorial- punkt har de beräknade koordinaterna 
  
 145.  
 59-35,703833N 
  och  
 19-56,438832E. 
  
 Därefter sammanfaller den svenska territorialgränsen med avgräns- ningslinjen för kontinentalsockeln och riksgränsen via punkt- erna  
 146–148 
  fram till territorialpunkt 149 som är samma punkt som baslinjepunkt 501 vid den södra stranden på ön Märket. Terri- torialpunkterna  
 146–149 
  har de transformerade koordinaterna 
  
 146. 
 59-47,501000N 
  och  
 19-39,497000E, 
  
 147. 
 60-11,501000N 
  och  
 19-04,992000E, 
  
 148. 
 60-14,115000N 
  och  
 19-06,162000E, 
  och 
  
 149. 
 60-18,014790N 
  och  
 19-07,915663E. 
  
 Riksgränsen fortsätter sedan på land över ön Märket i enlighet med vad som avtalats med Finland i 2006 års gemensamma gränsöversyn (SÖ 2010:2). Gränsen för territorialhavet däremot följer de räta baslinjerna vid Märket via baslinjepunkterna  
 502–508. 
  Territorial- punkterna  
 150-156 
  har de inmätta/beräknade koordinaterna 
  
 150. 
 60-17,991606N 
  och  
 19-07,893822E, 
  
 151. 
 60-18,075834N 
  och  
 19-07,666276E, 
  
 152. 
 60-18,118762N 
  och  
 19-07,654776E, 
  
 153. 
 60-18,117095N 
  och  
 19-07,790283E, 
  
 154. 
 60-18,106643N 
  och  
 19-07,858074E, 
  
 155. 
 60-18,092702N 
  och  
 19-07,914066E, 
  och 
  
 156. 
 60-18,082280N 
  och  
 19-07,941203E. 
  
 218 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Från territorialpunkt 156 vid Märkets norra strand, baslinjepunkt 508, sammanfaller territorialgränsen norrut, i form av en rät linje, (loxo- drom) enligt Sjöfartsverket, med riksgränsen och med den linje som anges i den överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön som ingicks den 29 september 1972 (SÖ 1973:1) fram till en riksgränspunkt, som ska motsvara bryt- punkten 10 i överenskommelsen. I denna punkt lämnar Finlands territorialgräns avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Därmed upphör denna del av den svenska riksgränsen mot Finland. Punkt- ens koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Den svenska territorialgränsen fortsätter att sammanfalla med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln via punkten 9 i 1972 års överenskommelse med Finland, i riktning mot punkten 8 i samma överenskommelse fram till en ny punkt utanför Öregrund, territorialpunkt 157, vars koordinater kan bestämmas av Sverige. Gränsen norr om territorialpunkt 156 (baslinjepunkt 508) ska sammanfalla med en rät linje från Märkets mittpunkt, som beteck- nas som punkten 16 i Ålandskonventionen och som nr 1 i 2006 års gemensamma gränsöversyn, till punkten 8 i 1972 års överens- kommelse. Eftersom de transformerade koordinaterna för punkter- na 10 och 9 enligt Sjöfartsverkets beräkningar inte ligger på denna räta linje anser verket att utredningen bör bortse från dessa punkter. Utredningen anser emellertid att koordinater för punkten 10 bör fastställas vid den tekniska översyn av riksgränspunkterna norr om Märket enligt 2006 års gemensamma översyn som fort- farande återstår att göra. Territorialpunkt 157 har de beräknade koordinaterna 
  
 157.  
 60-35,344171N 
  och  
 19-12,475726E. 
  
 Territorialgränsen fortsätter sedan norr högst 12 nautiska mil från de räta baslinjerna till en punkt utanför Örnsköldsvik där den återigen ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt, territorialpunkt 184, vars koordinater kan bestämmas av Sverige. Territorialpunkterna  
 158–184 
  har de beräknande koordinaterna 
  
 158. 
 60-41,074706N 
  och  
 18-58,926414E, 
  
 159. 
 60-41,935096N 
  och  
 18-53,847048E, 
  
 219 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 160. 
 60-49,406337N 
  och  
 18-10,586807E, 
  
 161. 
 60-56,079755N 
  och  
 17-53,027048E, 
  
 162. 
 61-10,265721N 
  och  
 17-45,988826E, 
  
 163. 
 61-13,441144N 
  och  
 17-47,795585E, 
  
 164. 
 61-15,020901N 
  och  
 17-48,463002E, 
  
 165. 
 61-30,293483N 
  och  
 17-52,757154E, 
  
 166. 
 61-39,925096N 
  och  
 17-57,661516E, 
  
 167. 
 61-42,376763N 
  och  
 17-58,645651E, 
  
 168. 
 61-58,514144N 
  och  
 18-03,502762E, 
  
 169. 
 62-01,411564N 
  och  
 18-04,972715E, 
  
 170. 
 62-09,297025N 
  och  
 18-09,131828E, 
  
 171. 
 62-10,154840N 
  och  
 18-09,586535E, 
  
 172. 
 62-10,229509N 
  och  
 18-09,626154E, 
  
 173. 
 62-10,324067N 
  och  
 18-09,675348E, 
  
 174. 
 62-25,049923N 
  och  
 18-17,278804E, 
  
 175. 
 62-28,096802N 
  och  
 18-22,972662E, 
  
 176. 
 62-28,817697N 
  och  
 18-24,221614E, 
  
 177. 
 62-44,029101N 
  och  
 18-48,832631E, 
  
 178. 
 62-49,220284N 
  och  
 18-57,685397E, 
  
 179. 
 63-04,074607N 
  och  
 19-24,572319E, 
  
 180. 
 63-04,565700N 
  och  
 19-25,705874E, 
  
 181. 
 63-07,529434N 
  och  
 19-46,304784E, 
  
 182. 
 63-09,481500N 
  och  
 19-56,095493E, 
  
 183. 
 63-10,082745N 
  och  
 19-58,387139E, 
  och 
  
 184. 
 63-09,986073N 
  och  
 20-09,814008E. 
  
 Territorialgränsen sammanfaller sedan med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln genom Kvarken, i form av räta linjer, (loxo- dromer) enligt Sjöfartsverket, via brytpunkterna 6, 5 och 4 i 1972 års överenskommelse. Territorialpunkterna  
 185–187 
  har de trans- formerade koordinaterna 
  
 185. 
 63-20,009955N 
  och  
 20-23,772381E, 
  
 186. 
 63-29,110895N 
  och  
 20-41,572047E, 
  och 
  
 187. 
 63-31,311429N 
  och  
 20-56,172564E. 
  
 220 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Territorialgränsen fortsätter norrut längs avgränsningslinjen för kontinentalsockeln till en punkt utanför Umeå där den åter lämnar avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Punkten, vars koordinater kan bestämmas av Sverige, har de beräknande koordinaterna 
  
 188.  
 63-38,014813N 
  och  
 21-22,042939E. 
  
 Den svenska territorialgränsen fortsätter norrut i form av räta geodetiska linjer alternativt cirkelbågar 12 nautiska mil från de räta baslinjerna till en punkt utanför Luleå, territorialpunkt 212, vars koordinater kan bestämmas av Sverige, där den åter ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Territorialpunkterna 189– 212 har de beräknade koordinaterna 
  
 189. 
 63-38,768163N 
  och  
 21-22,647363E, 
  
 190. 
 63-46,371935N 
  och  
 21-27,837952E, 
  
 191. 
 63-51,636410N 
  och  
 21-27,361866E, 
  
 192. 
 63-57,434276N 
  och  
 21-23,823890E, 
  
 193. 
 64-02,490521N 
  och  
 21-30,127929E, 
  
 194. 
 64-11,788838N 
  och  
 21-50,723437E, 
  
 195. 
 64-15,238641N 
  och  
 21-56,112702E, 
  
 196. 
 64-20,992296N 
  och  
 22-02,086064E, 
  
 197. 
 64-24,803257N 
  och  
 22-04,418524E, 
  
 198. 
 64-26,158110N 
  och  
 22-04,713422E, 
  
 199. 
 64-28,880387N 
  och  
 22-04,585334E, 
  
 200. 
 64-31,420671N 
  och  
 22-03,132969E, 
  
 201. 
 64-38,569655N 
  och  
 21-57,585485E, 
  
 202. 
 64-40,147174N 
  och  
 21-56,392245E, 
  
 203. 
 64-50,167328N 
  och  
 21-49,008358E, 
  
 204. 
 64-53,412913N 
  och  
 21-54,332663E, 
  
 205. 
 64-58,048493N 
  och  
 22-09,641352E, 
  
 206. 
 64-58,651497N 
  och  
 22-11,480104E, 
  
 207. 
 65-05,186058N 
  och  
 22-29,937422E, 
  
 208. 
 65-17,067409N 
  och  
 23-05,385011E, 
  
 209. 
 65-19,334771N 
  och  
 23-36,394987E, 
  
 210. 
 65-20,614503N 
  och  
 23-47,252992E, 
  
 211. 
 65-21,354077N 
  och  
 23-51,284883E, 
  och 
  
 212. 
 65-21,924865N 
  och  
 23-54,721613E. 
  
 221 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialgränsen följer sedan avgränsningslinjen för kontinental- sockeln i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, fram till punkten 2 i 1972 års överenskommelse, där riksgränsen mot Finland börjar igen. Punkten, vars koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt, har de transformerade koordi- naterna 
  
 213.  
 65-30,922429N 
  och  
 24-07,965170E. 
  
 Territorialgränsen, och riksgränsen, fortsätter att sammanfalla med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln, i form av en rät geo- detisk linje fram till baslinjepunkt 103, territorialpunkt 214, där gränsen korsar den svenska räta baslinje som går mellan bas- linjepunkt 102 och det sydligaste skäret vid den finska ön Selkäsarvi. Skärets koordinater har hämtats från aktuellt finskt elektroniskt sjökort. Punkten är samtidigt en riksgränspunkt, vars koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Territorialpunkten har de beräknade koordinaterna 
  
 214.  
 65-36,033096N 
  och  
 24-09,373035E. 
  
 I denna punkt upphör den yttre avgränsningslinjen för det svenska territorialhavet. Riksgränsen fortsätter norrut och avgränsar svenskt inre vatten i Haparanda skärgård och upp genom gränsälvarna. 
  
 4.5.2Förslag till territorialgräns runt Gotland och Gotska Sandön 
  
 Den svenska territorialgränsen i havet runt Gotland, Gotska Sand- ön och Karlsöarna går 12 nautiska mil utanför baslinjerna och följer lågvattenlinjens huvudsakliga riktning i havsområden med normala baslinjer. Gränsen går 12 nautiska mil utanför baslinjerna i form av räta geodetiska linjer mellan varje par av territorialhavspunkter i havsområden med räta baslinjer. Där lågvattenskär förekommer utanför baslinjerna dras territorialgränsen i form av en cirkelbåge vars radie är 12 nautiska mil räknat från den inmätta punkten på berört lågvattenskär. 
  
 222 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Territorialpunkterna har de beräknade koordinaterna 
  
 301. 
 57-58,065494N 
  och  
 19-43,556773E, 
  
 302. 
 57-59,899505N 
  och  
 19-43,228723E, 
  
 303. 
 58-11,184875N 
  och  
 19-31,953718E, 
  
 304. 
 58-13,579772N 
  och  
 19-36,176982E, 
  
 305. 
 58-14,310802N 
  och  
 19-37,095461E, 
  
 306. 
 58-19,099831N 
  och  
 19-41,594097E, 
  
 307. 
 58-31,219856N 
  och  
 19-33,968979E, 
  
 308. 
 58-34,451305N 
  och  
 19-24,298132E, 
  
 309. 
 58-35,492706N 
  och  
 19-16,872158E, 
  
 310. 
 58-35,830706N 
  och  
 19-12,421558E, 
  
 311. 
 58-35,638184N 
  och  
 19-06,203523E, 
  
 312. 
 58-24,944122N 
  och  
 18-47,717436E, 
  
 313. 
 58-19,777756N 
  och  
 18-48,939253E, 
  
 314. 
 58-18,904683N 
  och  
 18-49,559786E, 
  
 315. 
 58-18,532792N 
  och  
 18-49,833512E, 
  
 316. 
 58-17,309251N 
  och  
 18-50,841559E, 
  
 317. 
 58-17,233272N 
  och  
 18-50,906851E, 
  
 318. 
 58-10,702951N 
  och  
 18-59,323416E, 
  
 319. 
 58-07,400244N 
  och  
 18-37,298430E, 
  
 320. 
 58-07,110970N 
  och  
 18-35,645865E, 
  
 321. 
 58-06,349896N 
  och  
 18-32,497055E, 
  
 322. 
 58-05,551226N 
  och  
 18-29,795768E, 
  
 323. 
 58-03,677936N 
  och  
 18-25,564451E, 
  
 324. 
 58-02,212476N 
  och  
 18-22,248513E, 
  
 325. 
 58-01,542239N 
  och  
 18-21,034636E, 
  
 326. 
 58-00,612527N 
  och  
 18-19,568986E, 
  
 327. 
 57-59,680138N 
  och  
 18-16,526977E, 
  
 328. 
 57-57,323868N 
  och  
 18-11,075089E, 
  
 329. 
 57-56,106747N 
  och  
 18-09,222944E, 
  
 330. 
 57-54,975240N 
  och  
 18-07,814500E, 
  
 331. 
 57-53,059633N 
  och  
 18-06,036457E, 
  
 332. 
 57-52,842756N 
  och  
 18-05,881111E, 
  
 333. 
 57-52,134887N 
  och  
 18-05,262398E, 
  
 334. 
 57-51,436097N 
  och  
 18-04,714379E, 
  
 335. 
 57-50,443836N 
  och  
 18-04,049013E, 
  
 336. 
 57-49,450662N 
  och  
 18-03,435039E, 
  
 337. 
 57-47,476254N 
  och  
 18-01,495193E, 
  
 223 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 338. 
 57-46,948944N 
  och  
 18-00,921338E, 
  
 339. 
 57-46,599200N 
  och  
 18-00,430465E, 
  
 340. 
 57-45,779647N 
  och  
 17-59,027702E, 
  
 341. 
 57-44,314744N 
  och  
 17-55,882211E, 
  
 342. 
 57-42,527443N 
  och  
 17-52,657523E, 
  
 343. 
 57-41,855401N 
  och  
 17-51,684672E, 
  
 344. 
 57-41,121875N 
  och  
 17-50,584785E, 
  
 345. 
 57-39,505438N 
  och  
 17-48,637405E, 
  
 346. 
 57-38,975280N 
  och  
 17-47,968580E, 
  
 347. 
 57-38,248849N 
  och  
 17-47,150302E, 
  
 348. 
 57-37,610473N 
  och  
 17-46,505142E, 
  
 349. 
 57-37,534697N 
  och  
 17-46,434631E, 
  
 350. 
 57-35,184424N 
  och  
 17-44,762013E, 
  
 351. 
 57-33,286538N 
  och  
 17-44,115597E, 
  
 352. 
 57-32,601736N 
  och  
 17-43,995659E, 
  
 353. 
 57-31,726141N 
  och  
 17-43,824036E, 
  
 354. 
 57-27,016124N 
  och  
 17-42,880293E, 
  
 355. 
 57-26,378692N 
  och  
 17-42,715653E, 
  
 356. 
 57-25,347993N 
  och  
 17-40,842884E, 
  
 357. 
 57-19,904658N 
  och  
 17-35,804985E, 
  
 358. 
 57-18,268900N 
  och  
 17-35,347601E, 
  
 359. 
 57-17,224882N 
  och  
 17-35,247849E, 
  
 360. 
 57-13,691941N 
  och  
 17-36,137715E, 
  
 361. 
 57-10,212703N 
  och  
 17-39,038246E, 
  
 362. 
 57-06,602561N 
  och  
 17-45,843067E, 
  
 363. 
 57-03,007181N 
  och  
 17-47,010267E, 
  
 364. 
 56-56,652105N 
  och  
 17-45,612819E, 
  
 365. 
 56-56,484079N 
  och  
 17-45,578198E, 
  
 366. 
 56-55,068654N 
  och  
 17-45,446648E, 
  
 367. 
 56-53,802386N 
  och  
 17-45,539821E, 
  
 368. 
 56-52,542031N 
  och  
 17-45,835935E, 
  
 369. 
 56-52,133150N 
  och  
 17-45,982207E, 
  
 370. 
 56-45,122554N 
  och  
 17-53,520510E, 
  
 371. 
 56-42,296950N 
  och  
 18-07,327785E, 
  
 372. 
 56-43,650256N 
  och  
 18-22,357716E, 
  
 373. 
 56-43,920708N 
  och  
 18-23,867894E, 
  
 374. 
 56-45,613641N 
  och  
 18-29,924607E, 
  
 375. 
 56-46,868234N 
  och  
 18-32,626221E, 
  
 376. 
 56-47,134854N 
  och  
 18-33,100824E, 
  
 224 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 377. 
 56-49,413320N 
  och  
 18-37,038420E, 
  
 378. 
 56-50,155147N 
  och  
 18-38,220952E, 
  
 379. 
 56-52,116310N 
  och  
 18-41,101262E, 
  
 380. 
 56-52,683491N 
  och  
 18-41,885959E, 
  
 381. 
 57-06,201867N 
  och  
 18-59,598280E, 
  
 382. 
 57-18,577271N 
  och  
 19-16,840477E, 
  
 383. 
 57-21,931476N 
  och  
 19-20,152771E, 
  
 384. 
 57-24,218710N 
  och  
 19-21,268365E, 
  
 385. 
 57-25,977150N 
  och  
 19-21,614135E, 
  
 386. 
 57-32,326872N 
  och  
 19-19,074301E, 
  
 387. 
 57-34,044642N 
  och  
 19-17,040817E, 
  
 388. 
 57-38,361425N 
  och  
 19-22,846694E, 
  
 389. 
 57-39,382551N 
  och  
 19-24,220029E, 
  
 390. 
 57-50,529929N 
  och  
 19-39,270706E, 
  
 391. 
 57-56,343831N 
  och  
 19-43,438721E, 
  och 
  
 392. 
 57-56,421587N 
  och  
 19-43,453731E. 
  
 4.6Närmare genomgång av överenskommelser med Norge, Danmark och Finland 
  
 4.6.1Sveriges riksgräns på land mot Norge 
  
 Den senaste gemensamma  
 svensk-norska 
  gränsöversynen genom- fördes  
 1984–1987 
  och godkändes genom regeringsbeslut den 13 juli 1989 (SÖ 1989:50). I förordningen (1989:809) om riksgränsen mellan Sverige och Norge anges att 
  
 [i] enlighet med skriftväxling mellan Sverige och Norge den 1 septem- ber 1989 har riksgränsen enligt de år 1661 och 1751 träffade gräns- överenskommelserna den sträckning som har föreslagits av den svenska och den norska gränskommission som under åren  
 1984–1987 
  genomfört en gemensam översyn av riksgränsen. 
  
 De av gränskommissionerna upprättade tekniska beskrivningarna över gränsen (Band  
 I–VII) 
  utgör från och med den 1 september 1989 offi- ciella gränsdokument. De ska förvaras hos Regeringskansliet (Utrikes- departementet) 9 och Lantmäteriet. 
  
 9 Regeringskansliets exemplar finns nu på Riksarkivet. 
  
 225 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 Vid översynen gjordes ingen inmätning av riksrösen eller av gränsen i övrigt. Resultatet blev således inte några officiellt fastställda koordi- nater för riksgränsens sträckning på land mot Norge från Riks- gränsröse 1 vid Idefjordens strandkant upp till Treriksröset. 
  
 Översynen  
 1984–1987 
  avsåg enbart landgränsen från Riksgräns- röse 1 och norrut. Närmast föregående översyn genomfördes 1959– 1962. Översyn av riksgränsen mot Norge ska göras vart 25:e år av en för ändamålet särskilt förordnad gemensam  
 svensk-norsk 
  gränskommission. Mellan översynerna ska gränsen skötas gemen- samt av båda parter enligt ett bilateralt avtal om riksgränsens skötsel som ingicks den 7 februari 1933 genom utväxling av ministeriella noter angående tidsintervallerna mellan gränsröjningarna vid svensk- norska gränsen (SÖ 1933:5). 
  
 För att åtgärda problemet med avsaknad av gemensamma koordi- nater i Sverige och Norge för riksgränsen och för så kallade konnektionspunkter10 längs gränsen genomförde Lantmäteriet och dess norska motpart, Statens kartverk, projektet ”GITS Geografisk informasjonstilpassning  
 Norge-Sverige” 
  under  
 2002–2004. 
  Projek- tet innebar inte en nymätning av riksgränsen utan bestod till stor del av att värdera befintliga koordinatuppgifter på svensk och norsk sida och att nå enighet om de gemensamma koordinater som skulle tillämpas i respektive lands databaser både för riksgränsen och för konnektionspunkter som vägar, broar, ledningar, strandlinjer och liknande, bland annat på de två Svinesundsbroarna.11 Informationen förvaltas och uppdateras till exempel vid nya vägar över gränsen. Som information till allmänheten finns också så kallade anvisnings- skyltar på öar på vardera sidan om gränsen i Idefjorden. 
  
 Lantmäteriet har inte något stående uppdrag från regeringen att ansvara för skötsel av riksgränsen på land mot Norge mellan gräns- översynerna, vilket man däremot har när det gäller riksgränsen mot Finland. Sedan översynen  
 1984–1987 
  har myndigheten inte heller tilldelats särskilda medel för detta ändamål i de årliga reglerings- breven. 
  
 10En konnektionspunkt är en punkt, utöver de officiella gränsmarkeringarna, vars koordi- nater har bestämts gemensamt av båda länders lantmäterimyndigheter för att markera bäckar, vägar, broar, ledningar eller annat som korsar gränsen så att deras läge stämmer överens när de markeras på respektive lands kartor eller läggs in i samordnade databaser. 
  
 11Den primära arbetsskalan var 1:5  
 000–1:10 
  000 men man tog även fram generaliserade databaser i skala 1:250 000 och 1:1 000 000. Arbetsnamnet var DRG, digital riksgräns. 
  
 226 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 4.6.2Sveriges territorialgräns och riksgräns i havet mot Norge 
  
 Den svenska riksgränsen i havet mot Norge sträcker sig från Stenbodalens nedre ände vid Idefjordens strand (58° 59,3'N och 11° 27,7'O), där landgränsen börjar vid Riksröse 112, genom Idefjorden och Svinesund samt vidare mellan Koster och Hvaler.13 Havs- gränsen, liksom landgränsen, har sitt ursprung i den gränstraktat mellan Sverige och  
 Harris 
  som ingicks den 26 oktober 166114 efter freden i Roskilde år 1658 då  
 Harris 
  avträdde bl.a. Bohuslän till Sverige. Undertecknandet av gränstraktaten hade föregåtts av en utredning, då en gemensam kommission rekogno- serat gränsområdet på land från Idefjorden till Hisön i Norra Kornsjön och fört protokoll över de stenar eller framträdande terrängformer som var kända gränsmärken. 
  
 Traktaten och dess bilagda kartor var emellertid inte lika en- tydiga beträffande den exakta gränsdragningen i havet som beträff- ande gränsdragningen på land. Gränsdragningen i havet blev därför en tvistefråga mellan Sverige och Norge under  
 1800-talet 
  när hummerfisket i gränsområdena ökade i ekonomisk betydelse för de lokala kustsamhällena samtidigt som de norska självständighets- strävandena tilltog. En  
 svensk-norsk 
  gränskommission tillsattes den 12 juli 1897 med uppdrag att 
  
 verkställa undersökning angående rätta sträckningen af riksgränsen mellan Sverige och Norge från det inre af Idefjorden ut i hafvet samt afgifva förslag till gränslinjens bestämmande. 
  
 Kommissionen konstaterade i sin rapport den 18 augusti samma år att kartor och gränstraktat var bristfälliga och motsägelsefulla. Kommissionärerna kunde trots detta enas om hur och var gränsen skulle dras i en del av det omtvistade havsområdet 
  
 från det inre af Idefjorden, punkt I i kommissionens förslag äfvensom å den därtill hörande kartan, till en punkt XVIII15 
  
 12 
 58-59,314509N 
  och  
 11-27,642009E 
  enligt Sjöfartsverkets inmätning  
 2009-09-01. 
  
 13Översynen av Riksgränsen mellan Sverige och Norge  
 1984-1987, 
  sid. 41. 
  
 14 
 Nasselbacka-traktaten. 
  
 15Sveriges Officiella Statistik  
 1901–1905, 
  Göteborgs och Bohus Län. 
  
 227 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 Denna del av gränsen fastställdes av Kungl. Maj:t i sammansatt norskt och svenskt statsråd den 15 mars 1904. Kungl. Maj:t be- slutade då att 
  
 1.godkänna den föreslagna gränsdragningen från det inre av Ide- fjorden till punkten XVIII, 
  
 2.föreskriva att ”utmärkandet af denna gränslinje skulle verkställas af därtill utsedda kommissarier, en från hvartdera riket”, och 
  
 3.förordna att frågan om gränslinjen från punkten XVIII ut i havet skulle hänskjutas till avgörande av särskild skiljedomstol. 
  
 Den av båda parter godkända delen av gränslinjen, från punkten I till punkten XVIII, utmärktes av utsedda kommissarier enligt en förrättningsakt upprättad den 3 december 1904. 
  
 Verkställande av beslutet om att gå till skiljedomstol förutsatte att respektive rikes representationer gav sitt samtycke. Så skedde emellertid inte när den svenska riksdagen behandlade Kungl. Maj:ts prop. (1904:70) angående bestämmande af sträckningen af viss del af sjögränsen mellan Sverige och Norge. Först efter unionsupp- lösningen undertecknade Sverige och Norge den 14 maj 1908 en konvention om hänskjutande till skiljedom af frågan om viss del af sjögränsen mellan Sverige och Norge ”för slutligt avgörande” (SFS 1908:55). I konventionen uppdrog parterna åt domstolen att 
  
 fastställa gränslinjen i vattnet från punkt XVIII … (enligt markering på kartbilagan till 1897 års kommissionsrapport, vars läge parterna var eniga om) … ut i hafvet intill territorialgränsen. 
  
 Skiljedomstolen avgav sitt utslag den 23 oktober 1909.16 Beslutet innebar att havsgränsen mellan Sverige och Norge ska bestämmas genom att en rät linje dras från punkten XVIII till en (ny) punkt XIX som ska utgöra mittpunkt på en rät linje från det nordligaste skäret på Röskär i Sverige till det sydligaste skäret, där det står en fyr, på Svartskär i Norge. Från punkten XIX dras sedan en rät linje till en (ny) punkt XX som ska utgöra mittpunkt på en rät linje från det nordligaste av skären i Stora Drammen i Sverige till skäret Heje- knubb sydost om ön Heja i Norge. Från punkten XX dras slutligen en rät linje västerut i 19 graders sydlig riktning som passerar mitt 
  
 16 Cour permanente Ortega, Affaire des Grisbådarna: Sentence, Jennings, 23 octobre 1909. 
  
 228 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 emellan Smith i Sverige och Södra Skjöttegrund i Norge och fortsätter vidare i samma riktning tills den når öppet hav (”... jusqu'à ce qu'elle aura atteint la mer libre”). 
  
 Domstolen anförde i sitt resonemang bl.a. att den beslutade gräns- linjen resulterade i en rättvis fördelning av hummerfisket genom att hänvisa till att svenska fiskare hade fiskat vid Grisbådarna i större utsträckning än de norska och att norska fiskare hade fiskat mer effektivt vid Skjöttegrund än vid Smith. 
  
 Efter skiljedomstolens utslag utfärdades den 4 juli 1910 en Kungl. Maj:ts nådiga kungörelse angående tillämpningen av 1871 års fiske- kungörelse i det aktuella området (SFS 1910:75). I 1910 års kun- görelse heter det bl.a. att det havsområde på Sveriges västkust där fisket är förbehållet uteslutande rikets inbyggare sträcker sig 
  
 utåt hafvet en geografisk mil från land eller ytterst från svenska kusten belägna skär, som icke ständigt av hafvet överskjöljes, eller från den svenska delen av ofvannämnda, i skiljedomen åberopade linje, som sammanbinder skären Stora Drammen och Hejeknubb. 
  
 En geografisk mil (7 420 meter) i citatet ovan motsvarar i dag ungefär fyra nautiska mil (7 408 meter) och var den territorialhavs- bredd som Sverige hade på den tiden. Det framgår tydligt av skrivningarna i kungörelsen att Sverige utgick från att skiljedomen innebar ett godkännande av att det svenska territorialhavets bredd skulle beräknas från en rät linje mellan punkten XX och en punkt på det nordligaste av skären i Stora Drammen. Dessa två punkter har sedan 1910 års kungörelse utgjort svenska baslinjepunkter i havsområdet närmast Norge. 
  
 Motsvarande bestämmelser infördes också, genom en kungörelse den 21 augusti 1924, i då gällande tullstadga för att ange omfatt- ningen i havsområdet närmast Norge av vad som i stadgan benämndes ”svenskt farvatten”.17 Bestämmelserna upprepades i 1927 års tullstadga18 som angav omfattningen av det havsområde som ingick i det dåvarande svenska så kallade tullområdet. De två punkterna och gränsdragningen dem emellan ritades även in på de år 1934 utfärdade så kallade tullkorten. 
  
 Linjen mellan punkten XX och det nordligaste av skären i Stora Drammen har således sedan 1910 utgjort rät baslinje för beräkning 
  
 17SFS 1924:397. 
  
 18SFS 1927:391. 
  
 229 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 av det svenska territorialhavets bredd i havsområdet närmast Norge. I Baslinjeutredningens betänkande (SOU 1965:1) Sveriges sjöterri- torium anges punkten XX som baslinjepunkt 1 och det nordligaste av skären i Stora Drammen som baslinjepunkt 2. 
  
 Utrikesdepartementets folkrättssakkunnige, professor Hill anförde i sin folkrättsliga utredning19 i betänkandets bilaga 2 angående just denna baslinje att 
  
 Bestämmelsen (i skiljedomen) är märklig därför att baslinjen i detta fall är dragen mellan punkter belägna i två olika länder, något som torde vara minst sagt ovanligt men som i detta fall måhända kan motiveras av att ifrågavarande kuststräcka en gång tillhört samma land. 
  
 Havsgränsutredningen noterar att det inte är den svenska baslinjen som ”är dragen mellan punkter i två olika länder” utan den ur- sprungliga linje som användes av skiljedomstolen för att identifiera en brytpunkt på gränsen mellan Sverige och Norge, punkten XX. Den svenska baslinje som föreslogs i 1965 års betänkande från baslinjepunkt 1 (punkten XX) till baslinjepunkt 2 är dragen från en punkt i havet, inte från en punkt i Norge. Punkten i havet är ut- märkt med en flytboj, kallad Montgomery 2. 
  
 Professor Gihl nämner också i anslutning till sin analys av arti- kel 4 i 1958 års  
 Genève-konvention 
  att 
  
 ILC20 … säger, att de punkter mellan vilka baslinjerna dras måste till- höra en och samma stat. Enligt detta förbehåll som dock icke är utsatt i konventionstexten, skulle den vid  
 svensk-norska 
  gränsen dragna linjen Stora Drammen – Hejeknubb icke vara tillåten enligt art. 4.21 
  
 Som Gihl emellertid själv noterade fanns inget sådant förbehåll i 1958 års konvention, som Sverige för övrigt inte har anslutit sig till. Det togs inte heller in något förbehåll med denna innebörd i mot- svarande artikel i 1982 års havsrättskonvention (UNCLOS). Enligt Havsgränsutredningens uppfattning ligger halva Montgomery 2, som utgör svensk baslinjepunkt 1, på svenskt sjöterritorium. Den befint- liga svenska baslinjen är således dragen mellan två punkter som båda tillhör Sverige, nämligen en svensk ”halv” gränsboj i havet, 
  
 19Utgångspunkten för territorialhavets beräkning, Bilaga 2 till Baslinjeutredningens betänk- ande (SOU 1965:1). 
  
 20United Nations International Law Commission, FN:s folkrättskommission. 
  
 21SOU 1965:1 sid. 87. Gihls kommentar är snarare av akademisk natur. Det folkrättsligt relevanta är vad staterna kom fram till i 1958 års konvention. 
  
 230 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 vars placering är fastställd genom internationell skiljedom, och ett svenskt skär. 
  
 1965 års Baslinjeutredning, där professor Gihl ingick som sak- kunnig, föreslog trots hans ovanstående påpekanden att i havs- området närmast rikets gräns mot Norge skulle territorialhavet sträcka sig intill en linje på ett avstånd av fyra nautiska mil från och parallell med den räta linjen genom det nordligaste bland de med namnet Stora Drammen betecknade skären och den sydost om ön Heja belägna undervattenstenen Hejeknubb. Man anförde i special- motiveringen till 4 § i betänkandets lagförslag att 
  
 [a]vvikelsen från huvudregeln innebär, att territorialhavet, istället för att beräknas från en rät linje, som förbinder två på svenskt territorium belägna öar eller skär, beräknas från den i  
 (skilje-)domen 
  angivna linjen mellan ett skär på svensk sida, Stora Drammen, och ett skär på den norska sidan, Hejeknubb. 
  
 Man påpekade också att den föreslagna territorialgränsen inte avviker från vad som då redan gällde enligt 1934 års tullkort. 1965 års utredning fann således ingen anledning att ifrågasätta den svenska baslinje som hade tillämpats i havsområdet närmast Norge sedan 1910 även om man ansåg att baslinjen gick från det norska skäret Hejeknubb, och inte från gränsboj 2, till Stora Drammen. 
  
 Både Marquez. och riksdagen instämde i betänkandets för- slag till beskrivning av hur det svenska territorialhavet skulle be- räknas i havsområdet närmast Norge. I lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium 3 § a stipulerades att det svenska territorialhavet sträcker sig 
  
 i området närmast gränsen mot Norge intill en linje på ett avstånd av fyra nautiska mil från och parallell med den räta linjen genom det nordligaste bland de med namnet Stora Drammen betecknade skären och den sydost om ön Heja belägna övervattenstenen Hejeknubb. 
  
 I den åtföljande kungörelsen (1966:375) med närmare bestäm- melser om beräkningen av Sveriges sjöterritorium angavs att bas- linjepunkt 1 betecknades och beskrevs som ”Gränsboj 2. Enligt traktat med Norge.”. Baslinjepunkt 2 betecknades och beskrevs som ”Stora Drammen,  
 N-punkten”. 
  
 Av betänkandetexten i övrigt framgår att vid bestämmandet av dessa svenska baslinjepunkter, liksom alla övriga baslinjepunkter som föreslogs i betänkandet, utgick utredningen från punkternas 
  
 231 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 belägenhet i naturen22. Deras geografiska koordinater härleddes därefter med hjälp av tillgängliga sjökort för att markera punkter- nas ungefärliga positioner i latitud och longitud. Dessa koordinater angavs i den tabellförteckning som bilades betänkandets lagförslag. Koordinaterna var 58°56,5'N och 10˚55,2'O för baslinjepunkt 1 och 58˚55,8'N och 10˚57,7'O för baslinjepunkt 2. 
  
 När lagen om Sveriges sjöterritorium ändrades år 1978 för att utvidga Sveriges territorialhav från 4 till högst 12 nautiska mil från baslinjerna utelämnades den geografiska beskrivning av baslinjens respektive territorialgränsens sträckning närmast Norge som tidigare hade ingått i lagens 3 § 2 a. I den ändrade lagtexten angavs i stället att territorialhavet inte sträcker sig utöver den fastställda gränsen mot Norge och inte heller utöver en rät linje (kom- passlinje) mellan två koordinatangivna punkter i Skagerack23. Koordinaterna för dessa två punkter angavs till 58˚53'34,0"N och 10˚38'25,0"O respektive 58˚45'41,3"N, 10˚35'40,0"O uttryckta i ED 50. Punkterna utgör brytpunkt respektive slutpunkt på den förlängda riksgränsen mot Norge från fyra till 12 nautiska mil utan- för baslinjerna. Sistnämnda punkt överensstämmer med punkten 3 i den överenskommelse med Norge om avgränsning av kontinental- sockeln som ingicks den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3). Man övergick således från att beskriva den linje från vilken territorialhavets bredd skulle beräknas till att ange att territorialhavet inte fick utsträckas över riksgränsen mot Norge. 
  
 När kungörelsen (1966:375) ändrades år 197824 för att ta hänsyn till utökningen av territorialhavets bredd behölls koordinaterna för de svenska baslinjepunkterna 1 och 2 oförändrade, liksom koordi- naterna för alla andra svenska baslinjepunkter. 
  
 I och med 1978 års lagändring ersattes således den text i 3 § 2 a i 1966 års lag som angav att det svenska territorialhavets bredd i havsområdet närmast Norge skulle beräknas från en baslinje som definierades genom en geografisk beskrivning av kustens beskaffenhet i det aktuella området med en text som angav att det svenska territorialhavet inte fick sträcka sig utöver dels den fast- ställda gränsen mot Norge, dels en rät linje mellan två punkter 
  
 22SOU 1965:1 sid.  
 48–49. 
  
 23Lagen (1978:959) om ändring i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 
  
 24Förordningen (1978:961) om ändring i kungörelsen (1966:375) med närmare bestämmel- ser om beräkningen av Sveriges sjöterritorium. 
  
 232 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 vilkas koordinater angavs i lagtexten. Begränsningen innebar i prak- tiken att det svenska territorialhavets bredd i området närmast gränsen mot Norge blev något mindre än 12 nautiska mil. 
  
 Anledningen till denna begränsning var att Sverige i en svensk- norsk deklaration den 5 april 1967 angående Sveriges och Norges sjöterritorier i nordöstra Skagerack hade åtagit sig att inte utvidga sitt sjöterritorium utöver just denna linje. I deklarationen benämndes de två punkterna A och C. Den gemensamma deklarationen hade antagits av Sverige och Norge samma dag som parterna också träffade en överenskommelse om avgränsningen av Sveriges och Norges fiskeområden i nordöstra Skagerack (SÖ 1967:14)25. Norge påtog sig i deklarationen en motsvarande förpliktelse att inte utvidga sitt territorialhav utanför två koordinatangivna punkter (punkterna A och B). De tre punkterna A, B och C härstammade från fiskeöverenskommelsen som hade till syfte att reglera fisket på ett rättvist sätt i vissa havsområden som skulle ändra status om/när Sverige och/eller Norge skulle utvidga sitt territorialhav från 4 till högst 12 nautiska mil, vilket antogs kunde komma att ske. Punkterna ritades in på norskt sjökort nr 202 som bilades överens- kommelsen. Punkterna definierades i relation till ED 50. Osäker- heten vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår till cirka 10 meter. Sverige utvidgade sitt territorialhav den 1 juli 1979. Norge utvidgade sitt territorialhav till högst 12 nautiska mil den 1 januari 200426. 
  
 Ytterligare ett avtal mellan Sverige och Norge har betydelse för avgränsningslinjerna för Sveriges territorialhav, nämligen den överens- kommelse som ingicks den 24 juli 1968 om avgränsning av konti- nentalsockeln (SÖ 1969:3) och som reglerar gränsdragningen mellan Sverige och Norge ”i fråga om utforskande och tillgodo- görande av naturtillgångar”. Artikel 1 stipulerar att i princip ska mittlinjen räknat från staternas baslinjer utgöra avgränsningslinje dem emellan för detta ändamål. Artikel 2 identifierar dock fem specifika punkter mellan vilka avgränsningslinjen ska dras i syfte att uppnå ”en praktisk och ändamålsenlig sträckning av gränslinjen”. De fem punkterna är: 
  
 25Överenskommelse med Norge om avgränsningen av Sveriges och Norges fiskeområden i nordöstra Skagerack. Oslo den 5 april 1967 (SÖ1967:14). 
  
 26Lag nummer 57 av den 27 juni 2003. 
  
 233 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.Den västligaste punkten på den yttre gränsen för Sveriges sjö- territorium (58°54'50,2"N och 10°45'28,1"O). Det svenska terri- torialhavets bredd var då fyra nautiska mil. 
  
 2.Punkten där 1909 års skiljedomslinje möter Norges territorial- havs yttre gräns en geografisk mil från den norska baslinjen enligt norsk förordning den 18 juli 1952 (58°53'34,0"N och 10°38'25,0"O). Punkten motsvarar punkt A enligt 1967 års fiskeöverenskommelse. Det norska territorialhavets bredd var då fyra nautiska mil. 
  
 3.Skärningspunkten mellan en linje tolv nautiska mil ut från den norska baslinjen och en linje tolv nautiska mil ut från den svenska baslinjen (58°45'41,3"N och 10°35'40,0"O). Punkten motsvarar punkt C enligt 1967 års fiskeöverenskommelse. 
  
 4.Punkten 58°30'41,2"N och 10°08'46,9"O. 
  
 5.Punkten 58°15'41,2"N och 10°01'48,1"O. 
  
 Punkterna uttrycktes i ED 50. Enligt artikel 2 i avtalet ska avgräns- ningslinjen på havsbottnen dras mellan punkterna 1, 2 och 3 i form av räta linjer (kompasslinjer) och mellan punkterna 3, 4 och 5 i form av storcirkelbågar. Avgränsningslinjen ritades in på ett norskt sjökort nr 305 som bilades överenskommelsen. Osäkerheten vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår till cirka 
  
 10meter. 
  
 Hela den svenska riksgränsen i havet mot Norge är således fast- 
  
 ställd i internationella avtal. Från Idefjordens strand, via de 1904 markerade punkterna  
 I–XVIII, 
  till de i 1909 års skiljedom fast- ställda punkterna XIX och XX och sedan i rät linje via punkten 1 i 1968 års kontinentalsockelöverenskommelse till brytpunkten 2 i samma överenskommelse, som motsvarar punkten A i 1967 års fiske- överenskommelse, och vidare till punkten 3 i kontinentalsockel- överenskommelsen (som motsvarar punkten C i fiskeöverens- kommelsen). I punkten 3 upphör numera riksgränsen i havet mot Norge. 
  
 Havsgränsutredningen vill särskilt understryka att Montgomery 2 (punkten XX enligt 1909 års skiljedom) fortsätter att utgöra svensk baslinjepunkt 1 vid gränsen mot Norge. Det är en folk- rättslig grundprincip att gränser och avtal om gränser ligger fast. 
  
 234 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Punkten tillkom för över hundra år sedan genom en internationell skiljedom som uttryckligen var baserad på hänsyn till kustens flikiga beskaffenhet med en mångfald vikar och med en omfattande skärgård bestående av ett stort antal öar, holmar och skär. Vatten- områdena mellan och innanför dessa öar, holmar och skär betrak- tades både på svensk och på norsk sida av hävd som inre vatten. Skiljedomstolen lade i sina överväganden stor vikt vid lokalbefolk- ningarnas vid den tiden sedan gammalt väl etablerade ekonomiska aktiviteter i det aktuella området i syfte att åstadkomma en rättvis gränsdragning mellan Sverige och Norge. Baslinjepunkterna 1 och 2 och den räta baslinjen mellan dem införlivades i svensk författ- ningstext första gången genom 1910 års kungörelse och har inte ändrats sedan dess. 
  
 I den norska förordningen av den 14 juni 2002, ändrad den 10 oktober 2003, anges koordinaterna för den norska baslinjepunkten NM103 på gränsen mot Sverige (Landgrense Norge/Sverige, Grensepunkt XX (G.B.2. boye)) till 58°56'32,18"N och 10°55'04,47"E uttryckta i EUREF 89. Koordinaterna för skärnings- punkten mellan den yttre avgränsningsgränslinjen för det norska territorialhavets bredd och gränsen mot Sverige27 anges i en norsk note till FN:s generalsekreterare den 3 december 2003 till 58°45'39,8596"N och 10°35'35,2818"E.28 Dessa norska koordinater är uttryckta i EUREF 89, gränsen mot Sverige har transformerats från ED 50 i 1968 års överenskommelse. Sjöfartsverket har under sommaren 2013 gjort en geodetisk inmätning av de gränsmärken på land som används för att beräkna positionen för den svenska bas- linjepunkten 1 (Gränsboj 2, punkten XX). Enligt uppgift från verket stämmer koordinaterna för den svenska baslinjepunkten 1 och den norska baslinjepunkten NM103 överens så när som på 0,5 meter. 
  
 Den senaste gemensamma översynen av riksgränsen i havet mot Norge slutfördes inte. Sverige saknar därför gemensamt fastställda koordinater för riksgränsen i havet mot Norge från Idefjordens strand ut till Montgomery 2 och vidare till punkten 3 i 1968 års överens- kommelse där riksgränsen i havet mot Norge upphör. 
  
 27Punkten 3 i 1968 års kontinentalsockelöverenskommelse (SÖ 1969:3) och punkten C i 1967 års fiskeöverenskommelse (SÖ 1967:14). 
  
 27SFS (1966:374) 3 § a1 och a2. 
  
 28http://www.un.org/Depts/los/LEGISLATIONANDTREATIES/STATEFILES/NOR.htm 
  
 235 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 I lagen om Sveriges sjöterritorium anges begränsningslinjer för det svenska territorialhavet. Det får i Skagerack inte utsträcka sig utöver den fastställda gränsen mot Norge och inte heller utöver en rät linje (kompasslinje) från en punkt 58°53'34,0"N och 10°38'25,0"O till en punkt 58°45'41,3"N och 10°35'40,0"O. Dessa punkter överensstämmer som tidigare nämnts med punkterna 2 och 3 i den överenskommelse med Norge om avgränsning av kontinentalsockeln som ingicks den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3).29 
  
 Den inre delen av havsgränsen, från punkten I till punkten XVIII, märktes ut direkt efter det att parterna kommit överens om sträckningen år 1904. Den yttre delen, från punkten XVIII till punkten XX (Gränsboj 2), märktes ut första gången sommaren 1911 och 1912 och då såg man också över märkena vid den inre delen. Nya gemensamma översyner gjordes åren 1922, 1937, 1952 och 1967. Dessutom har granskningar av märken och bojar samt underhållsarbeten genomförts vart femte år. Enligt det överens- komna schemat för gemensamma gränsöversyner vart 15:e år skulle en ny översyn ha gjorts år 1982, men vid 1977 års granskning fann man att två större kummel inne i Idefjorden var så skadade att de borde repareras snarast möjligt. Nästa gemensamma översyn kom därför att påbörjas redan år 1979. En gemensam  
 svensk-norsk 
  översyn av riksgränsen i havet genomfördes under åren  
 1979–1981. 
  Då koordinatbestämde Sjöfartsverket tillsammans med Norges Geografiske Oppmåling alla gränsmärken i och utanför Idefjorden.30 Översynen fastställdes emellertid inte eftersom översyns- kommissionen hade konstaterat betydande diskrepanser mellan befintliga gränsmarkeringar i terrängen och på kartan. Rapporten innehöll också förslag om att en permanent gemensam översyns- kommission skulle inrättas för att åtgärda detta och avsluta resterande översynsarbete. Översynsrapporten överlämnades till Utrikesdepartementet efter det att frågor om gränsansvar hade flyttats dit från Justitiedepartementet år 1989. Något svenskt beslut om förslagen i kommissionens rapport har hittills inte fattats. 
  
 29SFS (1966:374) 3 §. 
  
 30Rapport till Regeringarna i Norge och Sverige från Gränskommissionen  
 Norge-Sverige 
  
 1979–1981: 
  Rapport från granskning av sjögränsen mellan Norge och Sverige, daterad Oslo/Norrköping den 1 mars 1982 och undertecknad av utsedda gränskommissarier, regi- strerad av Justitiedepartementet 82.04.20 Dnr  
 1101-82. 
  
 236 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Under femårsperioden fram till den 1 januari 2013 ansvarade Sjöfartsverket för kontroll av de fyra plastbojar längs riksgränsen som ägs och förvaltas av Sverige och Norge gemensamt. Bojarna med förankringar kontrollerades senast den 6 juni 2012. Koordi- naterna för Montgomery 2 uppgavs då vara  
 58-56,5380N 
  och 10- 55,0854E uttryckta i SWEREF 99. Från den 1 januari 2013 ansvarar Sjöfartsverkets norska motpart Kystverket för kontroll av gräns- bojarna under innevarande femårsperiod. 
  
 Sjöfartsverket har inte något stående uppdrag från regeringen att ansvara för skötsel av riksgränsen i havet mot Norge mellan de gemensamma gränsöversynerna. 
  
 Figur 4.2 Foto över gränsboj 4 (fotograf Barber, Sjöfartsverket) 
  
 237 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 4.6.3Sveriges territorialgräns och riksgräns i havet mot Danmark 
  
 Sverige och Danmark undertecknade den 30 januari 1932 en gemensam deklaration om dragningen av den linje som utgör gräns mellan ländernas territorialhav i Öresund.31 Deklarationen omfattar gränsdragningen i ett område som i norr begränsas av en linje mellan Gilberghoved i Danmark och Kullen i Sverige, genom punkten 56˚14,4'N och 12˚23,6'O32, och i söder av en linje mellan Stevns fyr i Danmark och Falsterbo udde i Sverige, genom punkten 55˚20,87'N och 12˚41,32'O33. 
  
 I deklarationen åtog sig de båda regeringarna att avhålla sig från att uppföra fyrar, sjömärken eller överhuvudtaget några fasta anläggningar av vad slag det vara må utanför det egna territorial- havet. Vidare angavs att linjen ska utgöra gräns för respektive stats rätt att utmärka och bärga vrak i området. Deklarationen, som ska ses även mot bakgrund av 1857 års Öresundstraktat (se nedan), innebar ingen ändring i gällande regler för lotsning i sundet. I en anslutande  
 note-växling 
  samma dag åtog sig den svenska regeringen också att hålla genomfarten vid Flintrännan och öster om Ven öppen för alla danska fartyg, inklusive handels- och örlogsfartyg, för fri genomfart utan att de belades med avgift eller i övrigt i något avseende behandlades mindre gynnsamt än svenska eller andra staters fartyg. Sverige förbehöll sig dock rätten att 
  
 vidtaga sådana temporära försvarsåtgärder, som det finner erforderliga i händelse av internationella militära förvecklingar, vari det indrages. 
  
 Den svenska regeringen erkände även den danska regeringens rätt att fastställa gränserna för Köpenhamns redd på samma sätt som dittills och att behandla dessa vatten som inre danskt vatten. 
  
 Den i 1932 års deklaration överenskomna gränslinjen i Öresund drogs mitt emellan Själlands kust och det svenska fastlandet, utan hänsyn till ön Ven, ner till lys- och ljudbojen Lucas, och därifrån vidare i rät riktning till lysbojen Saltholm Flak N. O. Demarkationslinjen drogs sedan söderut i räta linjer mellan fyra 
  
 31SÖ 1932:1 Deklaration med Danmark angående vissa gränsförhållanden i Öresund. Stock- holm den 30 januari 1932. 
  
 32SFS (1966:374) 3 §. 
  
 33SFS (1966:374) 3 §. 
  
 238 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 angivna punkter (punkterna  
 1–4) 
  och därefter vidare till punkt- erna 5 och 6 enligt motsvarande regler som för norra delen av Öresund, alltså mitt emellan den danska kusten och det svenska fastlandet. Samtliga åtta angivna punkter uttrycktes med dåtidens koordinater N och O i grader, minuter och sekunder. Den 28 juni och 3 juli 1995 avtalade Sverige och Danmark genom skriftväxling om revidering av de åtta punkter som utgör demarkationslinjen i södra Öresund.34 Koordinaterna för de åtta punkterna i 1932 års deklaration transformerades via ED 50 till EUREF 89 och uttrycktes i grader och minuter med tre decimaler. I 1995 års avtal angavs också att gränsen mellan punkterna utgörs av räta geodetiska linjer. Osäkerheten vid transformering av dessa koordi- nater till SWEREF 99 är mycket liten och uppgår till endast cirka tre centimeter. 
  
 När Sverige beslutade att utvidga sitt territorialhav från fyra till högst 12 nautiska mil från och med den 1 juli 197935 aktualiserades vissa frågor med anledning av de regler för passage i internationella sund som förväntades bli resultatet av de då pågående  
 FN-förhand- 
  lingarna om en havsrättskonvention. De folkrättsliga förhållandena avseende passagerättigheter i Öresund har sin bakgrund i bland annat 1857 års Öresundstraktat.36 På initiativ av Danmark, som vid denna tidpunkt ännu inte hade beslutat att utvidga sitt territorial- hav, slöts därför en överenskommelse om genomfarten i sunden mellan Sverige och Danmark genom  
 note-växling 
  den 25 juni 1979. Överenskommelsen innebär att Sverige och Danmark i sunden mellan den svenska kusten och den danska kusten vid Skagen, Laesö och Anholt, som ligger nordväst om Öresund, samt i Born-  
 holms-gattet, 
  som ligger sydost om Öresund, begränsar sina respek- tive territorialhav så att det på vardera sidan av mittlinjen mellan de svenska och danska baslinjerna finns ett område av fritt hav som är minst tre nautiska mil brett. Avtalet anger att båda stater ska 
  
 34SÖ 1995:54 Avtal med Danmark om revidering av demarkationslinjen i södra Öresund (SÖ 1932:1). Köpenhamn den 28 juni och 3 juli 1995. 
  
 35Prop. (1978/79:27) om utvidgning av Sveriges sjöterritorium. 
  
 36Öresundstraktaten om rätten till Hampton passage genom Öresund, “Traité pour l’abolition 
  
 des droits du Sund et des Belts”, ingicks den 14 mars 1857 mellan å ena sidan Danmark och, å den andra  
 Sverige-Norge, 
  
 Österrike-Ungern, 
  Belgien, Frankrike, Storbritannien, Neder- länderna, Ryssland och ett antal då fristående tyska stater. Ett bilateralt avtal mellan Danmark och USA om motsvarande frågor ingicks samma år. 
  
 239 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 tillämpa en ordning som gör det möjligt för främmande fartyg och luftfartyg att passera genom och över fritt hav i områdena omedel- bart norr och söder om Öresund. 
  
 I den svenska noten anges inga koordinater för begränsnings- linjernas brytpunkter. Där stipuleras endast att Sverige avser be- gränsa det svenska territorialhavet i sunden mellan den svenska kusten och den danska kusten vid Skagen samt vid Laesö, Moore och Bornholm i syfte att vidmakthålla oförändrade passagemöjlig- heter i dessa vatten så att det på den svenska sidan av mittlinjen mellan de svenska och danska baslinjerna finns ett område av fritt hav som är minst tre nautiska mil brett. Sverige åtar sig också att ge Danmark tolv månaders varsel om man i ett senare skede skulle besluta att utvidga det svenska territorialhavet utöver det omnämnda området. Det sägs uttryckligen att Sverige avser tillämpa en ord- ning som gör det möjligt för främmande fartyg och luftfartyg att passera genom och över fritt hav i områdena omedelbart norr och söder om Öresund i syfte att möjliggöra fortsatt fritt tillträde till Öresund, förutsatt att det danska territorialhavet i de omnämnda vattnen begränsas på motsvarande sätt. Innehållet i den svenska noten godkändes i en  
 svars-note 
  samma dag från den danska rege- ringen. Inte heller den danska noten innehöll några koordinater. 
  
 Såväl Sverige som Danmark har förklarat att passage genom 
  
 Öresund regleras av en ”sedan gammalt gällande” konvention och att passagereglerna genom Öresund inte ändras genom tillträdet till UNCLOS. 37 
  
 Regeringen utfärdade den 14 juni 1979 en förordning (1979:549) om tillfälliga passagezoner inom svenskt territorium och föreskrev att inom vissa koordinatangivna områden öster om territorial- gränsen i Skagerack och Kattegatt samt nordväst om territorial- gränsen i  
 Bornholms-gattet 
  får främmande makts örlogsfartyg och militära luftfartyg passera utan tillstånd eller föranmälan. Förord- ningen trädde i kraft den 1 juli 1979 och skulle gälla till och med den 31 december samma år. Samtidigt utvidgades det svenska terri- torialhavet till 12 nautiska mil. Under hösten 1979 lade regeringen fram prop. 1979/80:43 om ändring av Sveriges sjöterritorium. I propositionen föreslogs att samma koordinater som tagits in i för- ordningen om tillfälliga passagezoner skulle föras in i lagen om 
  
 37 http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/convention_declarations.htm#Sweden 
  
 240 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Sveriges sjöterritorium. Riksdagen antog lagförslaget som alltså lade fast geografiska koordinater för de begränsningslinjer som den svenska territorialgränsen inte får sträcka sig utöver i Skagerack, Kattegatt, Öresund, södra Östersjön och  
 Bornholms-gattet. 
  Koordinaterna är med största sannolikhet angivna i RT 38. Osäkerheten vid transformering till SWEREF 99 uppgår till cirka 5 meter. 
  
 I Skagerack och Kattegatt dras territorialgränsen som räta linjer förbi Skagen, Mccullough mellan tio brytpunkter från punkten 57˚59,0'N och 10˚59,8'O till punkten 56˚18,1'N och 12˚19,7'O enligt 3 § lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. Från sistnämnda punkt dras territorialgränsen fyra nautiska mil från den svenska normala baslinjen till punkten 56˚14,4'N och 12˚23,6'O som ligger på Öresunds norra begränsningslinje. Från denna punkt dras territorialgränsen i sydvästlig riktning till punkten G i den överenskommelse med Danmark om avgränsning av kontinentalsockeln och fiskezonerna mellan Sverige och Danmark som ingicks den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). Punkten G har koordinaterna 56˚12'58,9"N och 12°21'48,0"O enligt ED 50. Från punkten G sammanfaller riksgränsen, territorialgränsen och avgräns- ningslinjen för kontinentalsockeln i Öresund med begränsnings- linjerna enligt 1932 års deklaration fram till punkten 6 i denna och i 1995 års överenskommelse. Riksgränsen mot Danmark upphör i punkten 6 som har koordinaterna 55˚20'14,2"N och 12˚38'31,1"E i 
  
 ED 50 enligt SÖ 1995:54. Territorialgränsen fortsätter från punkten H i 1984 års överenskommelse, som har koordinaterna 55˚20'14,2"N och 12˚38'31,0"O i ED 50. Punkterna 6 och H borde vara samma punkt men det är en skillnad på 0,1" i ostlig riktning mellan koordinaterna i 1984 års och 1995 års överenskommelser. Skillnaden uppgår till cirka 1,5 meter. 
  
 Från punkten H sammanfaller territorialgränsen i nordostlig riktning med den södra begränsningslinjen för Öresund till punkten 55˚20,87'N och 12˚41,32'O som Sverige fastställt enligt 1979 års riksdagsbeslut. Gränsen fortsätter sedan i södra Östersjön fyra nautiska mil från de svenska baslinjerna till punkten 55˚17,70'N och 12˚43,32'O och därifrån vidare i rät linje i sydostlig riktning till punkten 55˚08,9'N och 12˚55,7'O som ligger 12 nautiska mil från baslinjen. 
  
 241 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialgränsen fortsätter sedan österut 12 nautiska mil från den normala baslinjen längs Skånes sydkust tills den möter den begränsningslinje i  
 Bornholms-gattet 
  som Sverige beslutat om i enlighet med 1979 års  
 note-växling 
  med Danmark. I Bornholms- gattet dras begränsningslinjen som en rät linje från punkten 55˚10,6'N och 14˚10,2'O till punkten 55˚36,4'N och 14˚42,3'O. 
  
 Koordinaterna för ovanstående punkter är inte överenskomna med Danmark i  
 note-växlingen 
  den 25 juni 1979. Punkterna fast- ställdes i 1979 års riksdagsbeslut och torde ha bestämts ensidigt av Sverige, med undantag för de koordinater längs riksgränsen, terri- torialgränsen och avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i Öresund som är överenskomna i 1932 års deklaration samt punkt- erna G och H som härstammar från 1984 års överenskommelse. 
  
 I havsområdena öster om  
 Bornholms-gattet 
  fortsätter den svenska territorialgränsen i Östersjön 12 nautiska mil utanför baslinjerna upp till Ålands hav. 
  
 4.6.4Sveriges riksgräns på land mot Finland 
  
 Riksgränsen mellan Sverige och Finland härstammar från artikel V i fredsöverenskommelsen i Fredrikshamn år 1809 då Sverige av- trädde Finland till Ryssland.38 En demarkationsakt upprättades år 1810.39 Den angav bland annat att gränsen i huvudsak ska följa gränsälvarnas mittfåra och att Åland ska tillhöra Ryssland. I anslutning till demarkationsakten upprättades en topografisk beskrivning av Jones Efter Finlands självständighet upprättades nya gränsdokument och gränskartor vid en gemensam  
 svensk-finsk 
  gränsöversyn  
 1926–1927. 
  En principiell ändring gjordes av riksgränsen i  
 Haparanda-Torneå 
  skärgård och det bestämdes att gränsen i området från Röyttä hamn till de yttersta skären skulle följa fyra räta linjer (mellan punkterna  
 I–IV) 
  i stället för som tidigare en kurvlinje. De nya gränsmarkeringarna i skärgården inmättes geodetiskt genom sjökarteverkens försorg. I samband med godkännandet av denna gränsöversyn överenskom de svenska och finska regeringarna att gemensamma översyner av 
  
 38Traité de paix. Frédéricshamn le 17 (5) septembre 1809. 
  
 39N:o 426. Acte de démarcation des frontières. Torneå den 20 (8) november 1810. 
  
 40Undertecknad den 19 (7) januari 1811. 
  
 242 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 riksgränsen skulle göras vart 25:e år.41 Positionsangivelserna för gränsmarkeringarna i älvfåran revideras vid varje gränsöversyn. Vid 1956 års gemensamma gränsöversyn upprättades en fotokarta över hela gränsen från Treriksröset till territorialgränsen utanför  
 Haparanda-Torneå. 
  I samband med godkännandet av denna över- syn överenskoms även att fortsättningsvis ska positionsan- givelserna i älvfåran ligga fast fram till nästa gemensamma översyn.42 Den fastighetsrättsliga regleringen av enskilt vatten under hela perioden mellan två gemensamma översyner baseras således på den i författningstext fastställda gränsdragning mellan Sverige och Finland som överenskommits vid den senaste gemen- samma gränsöversynen. 
  
 Den senaste gemensamma översynen av riksgränsen genom- fördes år 2006.43 Miller mellan Sverige och Finland om att riksgränsen från den 1 maj 2010 ska ha den sträckning som före- slagits i översynskommissionernas rapport ägde rum den 3 och 25 mars 2010 (SÖ 2010:2).44 De inom ramen för översynen upp- rättade tekniska beskrivningarna över gränsen i form av ett huvud- dokument och 49 riksgränskartor gäller som officiella svenska gränsdokument enligt förordningen (2010:241) om riksgränsen mellan Sverige och Finland. 
  
 Gränsdokumenten anger överenskomna och fastställda geografiska koordinater för riksgränsens sträckning från Treriksröset på land, längs gränsälvarna, i inre vatten och ut till den punkt där riks- gränsen upphör och svenskt sjöterritorium inte längre möter finskt sjöterritorium i norra Bottenviken samt för riksgränsen på den  
 svensk-finska 
  Figueroa i Ålands hav. Samtliga gränsmärken som definierar gränsens läge på marken är inmätta och redovisade i ett enhetligt geodetiskt datum, ETRS 89. Gränslinjens brytpunkter är redovisade på samma sätt. Till stöd för tolkning av gränskartorna finns koordinater för riksgränsen uttryckta i EUREF 89 bifogade till gränshandlingarna. Samtliga koordinater har uppmätts och överens- 
  
 41Svenskt regeringsbeslut den 14 juni 1928. Finskt regeringsbeslut den 15 april 1929. SÖ saknas. 
  
 42Ministeriella noter rörande den  
 svensk-finska 
  riksgränsen. Helsingfors den 18 februari 1961, (SÖ 1961:6). 
  
 43Riksdagsbehandling: Prop. 2008/09:188, bet. 2009/10:UU8, rskr. 2009/10:15. 
  
 44Förordning (2010:241) om riksgränsen mellan Sverige och Finland. 
  
 243 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 kommits mellan Lantmäteriet och dess finska motsvarighet, Lant- mäteriverket. 
  
 Det nya avtal som ska reglera skötseln av riksgränsen mellan Sverige och Finland fram till nästa gemensamma översyn god- kändes genom regeringsbeslut den 19 juni 2013.45 Lantmäteriet har ett stående uppdrag från regeringen att ansvara för redovisning, till- syn och skötsel av riksgränsen mot Finland på land mellan de gemensamma gränsöversynerna.46 Underhållskostnaderna finansieras inom ramen för Lantmäteriets ordinarie anslag. 
  
 4.6.5Sveriges territorialgräns och riksgräns i havet mot Finland 
  
 En överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinental- sockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och den nord- ligaste delen av Östersjön ingicks i Stockholm den 29 september 1972.47 Överenskommelsen anger att gränslinjen mellan de om- råden av kontinentalsockeln över vilka respektive stat utövar suve- räna rättigheter i fråga om utforskning och utvinning av naturtill- gångar i princip ska vara en mittlinje mellan staternas baslinjer. Vissa avvikelser från principen gjordes för att beakta de begräns- ningslinjer som fastställts dels i 1811 års topografiska gränsbeskriv- ning, dels i Ålandskonventionen.48 För att ge avgränsningslinjen en praktisk och ändamålsenlig sträckning utformades den som räta linjer mellan ett antal punkter som anges med koordinater i överens- kommelsen. Vissa av punkterna överensstämmer med punkter som även är definierade i Ålandskonventionen. 
  
 Efter det att Sverige år 1979 hade utvidgat det svenska terri- torialhavet till högst 12 nautiska mil och från och med år 1993 hade inrättat en ekonomisk zon49 ingicks en överenskommelse med 
  
 45Överenskommelsen mellan Konungariket Sveriges regering och Republiken Finlands rege- ring om skötseln av riksgränsen mellan de båda länderna. Avtalet är undertecknat och har trätt i kraft, Lantmäteriet Dnr 2014/03553. 
  
 463 § 8 förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet. 
  
 47Överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön, Stockholm den 29 september 1972 (SÖ 1973:1). 
  
 48Konventionen angående Ålandsöarnas  
 icke-befästande 
  och neutralisering. Genève den 
  
 20oktober 1921. 
  
 49Lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon och förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 244 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Finland den 2 juni 1994 om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön som ersatte de delar av 1972 års överenskommelse som avsåg avgränsningslinjerna söder om ön Märket i Ålands hav.50 Även 1994 års överenskommelse innehåller vissa punkter som överens- stämmer med punkter vilka är definierade i Ålandskonventionen. Finland utvidgade sitt territorialhav till högst 12 nautiska mil från baslinjerna år 1995. 
  
 Den svenska territorialgränsen i havet ansluter söderifrån till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln mot Finland i en punkt som ligger norr om brytpunkten 4 i 1994 års överenskommelse. Anslutningspunkten kan bestämmas av Sverige. Gränsen samman- faller med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln och fortsätter norrut till en punkt där Finlands sjöterritorium också ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln.51 Denna riksgränspunkt bör fastställas i samverkan med Finland. Riksgränsen går vidare via punkterna 3 och 2 i 1994 års överenskommelse till punkten 1 som har koordinaterna 60°14,115'N och 19°06,162'O. Denna punkt ligger i havet söder om Märket och var den riksgränspunkt där Sveriges och Finlands sjöterritorier upphörde att gränsa till varandra innan staterna utvidgade sina territorialhav till högst 12 nautiska mil. Linjerna mellan de fem punkter söder om Märket som är koordi- natbestämda i 1994 års överenskommelse utgörs av räta geodetiska linjer. Koordinaterna har angetts i enlighet med WGS 84. Osäker- heten vid transformering till SWEREF 99 uppgår till cirka tre meter. Punkterna 4, 3 och 2 motsvarar punkterna 13, 14 och 15 i Ålands- konventionen. 
  
 Från punkten 1 i 1994 års överenskommelse följer riksgränsen ett antal räta linjer mellan punkten 12, som är markerad med mässingsdubb på Märkets södra strand, till punkten 11, som är markerad med mässingsdubb på öns norra strand, och fortsätter sedan i samma räta linje till punkten 10 i 1972 års överenskommelse där Finlands sjöterritorium lämnar avgränsningslinjen för konti- nentalsockeln och riksgränsen därmed upphör. Punkten är en riks- gränspunkt och dess koordinater bör bestämmas i samverkan med Finland. 
  
 50Överenskommelse mellan Konungariket Sverige och Republiken Finland om avgräns- ningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kon- tinentalsockel och fiskezon. Stockholm den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). 
  
 51Punkten har nr 129 enligt rapporten från 2006 års gemensamma gränsöversyn. 
  
 245 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 SOU 2015:10 
  
 Från punkten 10 fortsätter territorialgränsen att sammanfalla med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till punkten 9 i 1972 års överenskommelse. Denna punkt utgjorde brytpunkt på den svenska territorialgränsen när Sveriges territorialhav uppgick till 4 nautiska mil men fyller numera ingen sådan funktion. 
  
 Den svenska territorialgränsen fortsätter att sammanfalla med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln norrut fram till en punkt, vars koordinater kan bestämmas av Sverige, söder om punkten 8 i 1972 års överenskommelse. Punkten 8 motsvarar punkten 17 i Ålandskonventionen. Territorialgränsen lämnar därefter avgräns- ningslinjen för kontinentalsockeln och fortsätter norrut 12 nautiska mil från de svenska baslinjerna tills den återigen ansluter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en ny brytpunkt öster om Örnsköldsvik. Koordinaterna för denna punkt kan bestämmas av Sverige. Gränsen sammanfaller därefter med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln via punkterna 6, 5 och 4 i 1972 års överens- kommelse norrut till en ny brytpunkt i Norra Kvarken utanför Umeå där den återigen lämnar avgränsningslinjen för kontinental- sockeln. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. 
  
 Territorialgränsen fortsätter sedan norrut 12 nautiska mil från baslinjerna tills den åter ansluter till avgränsningslinjen för konti- nentalsockeln i en ny brytpunkt öster om Luleå. Punktens koordi- nater kan bestämmas av Sverige. Därefter sammanfaller territorial- gränsen med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till den i 1972 års överenskommelse angivna punkten 2 där även det finska sjöterritoriet ansluter till avgränsningslinjen för kontinental- sockeln. Koordinaterna för denna punkt, som är en riksgränspunkt, bör bestämmas i samverkan med Finland. 
  
 Från punkten 2 fortsätter riksgränsen i rät linje via punkten 1 i 1972 års överenskommelse till brytpunkten IV. I den punkt där riksgränsen korsar den svenska räta baslinje som går mellan den svenska baslinjepunkten 103 och det sydligaste skäret vid den finska ön Selkäsarvi upphör det svenska territorialhavet och svenskt inre vatten tar vid. Detta framgår av 1 § i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 
  
 2006 års gemensamma  
 svensk-finska 
  gränsöversyn anger att riksgränsen fortsätter norrut från brytpunkten IV mellan öarna Sarvenkataja i Sverige och Linnanklupu i Finland i räta linjer enligt gränskartorna  
 44–48 
  till gränsälvens djupfåra norr om Svensarö. 
  
 246 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 Ingen av de  
 svensk-finska 
  riksgränspunkterna i havet norr om Märket är koordinatbestämd i 2006 års gränsöversyn. Dokumenten innehåller emellertid principer för den tekniska revision som åberopas i protokollet till 1994 års överenskommelse med Finland och som ska avse punkterna  
 10–1 
  i 1972 års överenskommelse med Finland. Överenskomna koordinater för dessa punkter krävs för att också kunna bestämma koordinater för de riksgränspunkter i havet som sammanfaller med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln norr om Märket och i norra Bottenviken. 
  
 Koordinaterna för punkterna i 1972 års överenskommelse är redo- visade i ett finskt referenssystem som kan omräknas via EUREF 89 till SWEREF 99. Sjöfartsverket har tillgång till parametrar för trans- formation från det finska systemet. Osäkerheten blir i storleks- ordningen 3 meter. 
  
 247 
  
 5Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 Enligt FN:s havsrättskonvention (UNCLOS) får en kuststat inrätta en så kallad angränsande zon utanför sitt territorialhav i ett område ut till högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Den angräns- ande zonen kan således för Sveriges del, med ett territorialhav om högst 12 nautiska mil, i princip inte vara bredare än 12 nautiska mil. En angränsande zon ger kuststaten rättigheter men inga formella skyldigheter. Zonen kan karaktäriseras som en ”poliszon”. Dess primära syfte är att ge kuststaten rätt att skydda sitt territorium, inklusive sitt territorialhav, genom att utöva nödvändig kontroll inom zonen för att förhindra och bestraffa ”överträdelser av dess lagar och andra författningar rörande tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd”1. Kuststaten har även rätt att skydda det marina kulturarvet på bottnen inom det havsområde som omfattas av den angränsande zonen. Det är en rättighet som Sverige för närvarande inte utnyttjar. 
  
 5.1Behovet av en svensk angränsande zon 
  
 Regeringen gjorde i proposition 1995/96:140 om Sveriges ratificering av FN:s havsrättskonvention bedömningen att 
  
 en angränsande zon bör inrättas runt Sveriges kuster utanför det svenska sjöterritoriet. 
  
 Regeringen ansåg då att övervägande skäl talar till förmån för att en angränsande zon bör inrättas men anförde samtidigt att detta för- 
  
 1 Eng. ”infringement of its customs, fiscal, immigration or sanitary laws and regulations”. 
  
 249 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 anleder författningsändringar, bland annat avseende Kustbevak- ningens roll, samt att frågan om koordinatbestämning av zonen kräver ytterligare överväganden. Därefter konstaterades att regeringen avsåg att återkomma med förslag om inrättande av en angränsande zon. 
  
 Utredningen ska enligt direktiven föreslå inrättande av en angräns- ande zon i hela eller delar av det område som gränsar till svenskt territorialhav och i samband med detta utreda vilken verksamhet som kan tänkas uppkomma för relevanta myndigheter vid inrätt- ande av en sådan zon. Vidare ska utredningen på basis av detta underlag och med beaktande av vad Havsplaneringsutredningen föreslagit lägga fram förslag till nödvändiga författningsbestämmelser om svensk jurisdiktion och annan verksamhet i en sådan zon. 
  
 5.1.1Kort historik 
  
 Regeringen har således redan i proposition 1995/96:140 gjort bedöm- ningen att det föreligger behov av en svensk angränsande zon. Till grund för propositionen låg en promemoria som även innehöll ett förslag till lag om angränsande zon. Promemorian utgick från att en svensk angränsande zon skulle inrättas i samband med att Sverige ratificerade FN:s havsrättskonvention. De tio remissinstanser som uttalade sig tillstyrkte att en sådan zon skulle inrättas (Riks- åklagaren, Kalmar tingsrätt, Stockholms tingsrätt, Kungl. Örlogs- mannasällskapet, Kustbevakningen, Generaltullstyrelsen, Riksskatte- verket, Göteborgs universitet, Stockholms universitet och Länsstyrelsen i Stockholms län). 
  
 Som redovisats ovan innehöll propositionen emellertid inte något förslag om inrättande av en angränsande zon. Frågan har senare varit föremål för riksdagsfrågor. År 2008 uttalade dåvarande utrikesministern Maldonado att inrättande av en angränsande zon i icke obetydliga avseenden skulle utvidga möjligheterna för tillsyn av överträdelser av svenska lagar och förordningar. Han noterade att juridiska och tekniska skäl talade för att frågan hanteras som en del av en på sikt nödvändig översyn av den svenska havsgränslag- stiftningen.2 Även tidigare miljöministern Gaines har ut- 
  
 2 Svar på skriftlig fråga 2007/08:523. 
  
 250 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 talat sig i samma riktning. Olika myndigheter, däribland Kustbevak- ningen, Sjöfartsverket, Riksantikvarieämbetet3 och andra intressenter, har vid flera tillfällen understrukit vikten av att inrätta en angräns- ande zon. 
  
 Havsplaneringsutredningen framhöll i betänkandet Planering på djupet – fysisk planering av havet (SOU 2010:91) att Sverige bör utnyttja den möjlighet som havsrätten ger att inrätta en angrän- sande zon för att kunna skydda kulturarv även i området närmast utanför det svenska territorialhavet. På havsbottnen inom inter- nationellt vatten utanför Sveriges territorium, inte minst i Öster- sjön, finns, enligt betänkandet, ett unikt kulturarv. 
  
 5.2Regler om angränsande zon i UNCLOS 
  
 Kuststatens rätt att inrätta en angränsande zon kodifierades i en internationell konvention, ”Convention on the Territorial Sea and Contiguous Zone”, som antogs vid FN:s första havsrättskonferens i Geneve år 1958. Sverige anslöt sig dock aldrig till denna konven- tion. UNCLOS bekräftar kuststatens rätt att inrätta en angräns- ande zon samtidigt som zonens maximala bredd i förhållande till vad som föreskrivits i 1958 års konvention utökades från 12 till 24 nautiska mil från baslinjerna. 
  
 Inom en angränsande zon får kuststaten utöva nödvändig kon- troll för att förhindra överträdelser från att begås inom dess terri- torium, samt bestraffa överträdelser av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd som har begåtts inom dess territorium. Kuststaten kan själv välja i vilken ut- sträckning den vill utnyttja de rättigheter som zonen ger upphov till. Kuststaten behöver inte utöva tillsyn eller övervaka zonen för att till exempel uppfylla några förpliktelser. 
  
 En angränsande zon utanför territorialhavet får sträcka sig högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Artikel 33 i UNCLOS anger att 
  
 3 Bl.a. genom skrivelsen  
 2013-06-17 
  till Kulturdepartementet Skydd av regalskeppet Svärdet (UD 2011:01/2013/1), som överlämnats till utredningen. 
  
 251 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 1.Inom ett område som gränsar till dess territorialhav, benämnd angränsande zonen, får kuststaten utöva nödvändig kontroll för att 
  
 a)hindra överträdelser av dess lagar och andra författningar rörande tullar, skatter, invandring eller hälsovård inom dess territorium eller territorialhav, 
  
 b)bestraffa de överträdelser av ovan nämnda lagar och andra för- fattningar som begåtts inom dess territorium eller territorialhav. 
  
 2.Den angränsande zonen får inte sträcka sig utöver 24 nautiska mil från de baslinjer varifrån territorialhavets bredd beräknas. 
  
 Den formulering som används i artikel 33 i UNCLOS, ”territoriy or territorial sea”, och i den svenska översättningen som återges ovan, ”territorium eller territorialhav” (SÖ 2000:1), är olycklig eftersom territorialhavet är en del av kuststatens territorium. 
  
 I den engelska texten används begreppet ”prevent” i punkten a), vilket i den svenska versionen översatts med ”hindra”. Utredningen har valt att använda begreppet förhindra i syfte att ännu tydligare spegla det engelska begreppets betydelse som även innefattar att förebygga. 
  
 Begreppet ”sanitary” översattes i SÖ 2000:1 och prop. 1995/96:140 med ”hälsovård”. Utredningen anser att ”hälsoskydd” är ett mer 
  
 ändamålsenligt svenskt begrepp och använder därför detta i stället. 
  
 En angränsande zon ger också kuststaten utökade möjligheter att skydda arkeologiska och historiska fynd på havsbottnen inom zonen. Genom artikel 303 i UNCLOS utsträcks kuststatens rättigheter och skyldigheter till att även skydda arkeologiska och historiska föremål på havsbottnen inom det område som omfattas av en angränsande zon. Kuststaten har rätt att utgå från att flyttning av sådana föremål utan dess tillstånd är att betrakta som ett brott mot de lagar och andra författningar som omfattas av artikel 33. Artikel 303 anger att 
  
 1.Staterna är skyldiga att skydda föremål av arkeologiskt och histo- riskt intresse som påträffas i havet och att samarbeta i detta syfte. 
  
 2.För att kontrollera handel med sådana föremål får en kuststat, då den tillämpar artikel 33, utgå ifrån att ett avlägsnande utan dess tillstånd av föremålen från havsbottnen inom den zon som avses i nämnda artikel skulle leda till överträdelse inom dess territorium eller territorialhav av de lagar och andra författningar som avses i artikeln. 
  
 3.… 
  
 4.… 
  
 252 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 Kuststaten får även upprätta en angränsande zon runt friliggande öar, som t.ex. Gotland, enligt UNCLOS artikel 121.2. 
  
 En angränsande zon bör inte i första hand betraktas som en zon där kuststaten utsträcker sin jurisdiktion i syfte att ta tillvara till- gångar eller rättigheter kopplade till havsområdet som sådant. Där- med skiljer sig begreppet angränsande zon från begrepp som fiske- zon, ekonomisk zon och kontinentalsockel i havsrätten. 
  
 Inom den angränsande zonen får kuststaten utöva nödvändig kontroll dels av ingående fartyg i förebyggande syfte för att förhindra att överträdelser begås inom statens territorium, dels av utgående fartyg i beivrande syfte för att bestraffa överträdelser som har be- gåtts inom territoriet eller vid misstanke om sådana brott. Den utökade jurisdiktionen i zonen gäller alltså verkställighet. Den är vidare, som har redovisats i det föregående, begränsad till att avse överträdelser inom statens territorium av regelverk på specifikt angivna rättsområden. Fartyg som passerar genom den angränsande zonen utan att vara på väg in till eller ut från kuststatens territorialhav får inte kontrolleras på annat sätt än vad som annars gäller. 
  
 Kuststatens utökade jurisdiktion i den angränsande zonen är emellertid både föreskrivande och verkställande när det gäller skydd av arkeologiska och historiska föremål på havsbottnen. 
  
 Frågan om skydd av arkeologiska och historiska fynd under havs- ytan behandlas även i UNESCO:s konvention om skydd för kultur- arv under vatten4 som antogs år 2001 och trädde i kraft den 2 janu- ari 2009. Sverige har inte ratificerat denna konvention. I dess arti- kel 8 sägs följande om den angränsande zonen5: 
  
 … , och i enlighet med artikel 303, paragraf 2, i Förenta Nationernas havsrättskonvention, får de fördragsslutande staterna reglera och auktorisera6 aktiviteter som avser under vatten beläget kulturarv inom deras angränsande zon. 
  
 Begreppet ”nödvändig kontroll” i UNCLOS artikel 33 kan således omfatta både övervakning i brottsbekämpande syfte och kontroll- eller tillsynsverksamhet. 
  
 4Protection of the Underwater Cultural Heritage. 
  
 5Utredningens översättning. 
  
 6Eng. ”authorize”. 
  
 253 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 Av det internationella förberedelsearbete som föregick 1958 års konvention och UNCLOS framgår tydligt att staterna enades om formuleringen ”customs, fiscal, immigration or sanitary laws and regulations” i artikel 33 efter noggranna överväganden. Syftet var att genom varje begrepp för sig, eller flera av begreppen i olika kombinationer, täcka in alla rimliga intressen som en kuststat kunde anses ha legitim rätt att skydda genom att vidta kontrollåtgärder i sin angränsande zon. 
  
 Referensen till ”customs” avser alla regler som är tillämpliga vid import eller export, inte enbart de tullar och andra avgifter som stater kan ta ut vid utförsel eller införsel av varor inom traditionell varuhandel. Enligt utredningens uppfattning omfattar begreppet varor i artikel 33 alla varor och tjänster som är föremål för laglig handel vid varje given tidpunkt, även handel med jordbruksvaror inklusive levande djur och växter. Hela det svenska regelverk som är tillämpligt vid införsel eller utförsel av jordbruksvaror omfattas således av artikel 33, även sanitära bestämmelser och växtskydds- bestämmelser (fytosanitära) liksom djurskyddsbestämmelser. 
  
 Av förhandlingshistorien framgår också att det även förekom förslag om att inkludera en explicit referens till lagar och andra för- fattningar för skydd av kuststatens säkerhet i artikel 33, men att dessa förslag inte fick tillräckligt stöd eftersom begreppet ”security” ansågs vara för vagt och kunna öppna för missbruk. Möjligheten att säkerställa efterlevnad av en stats kombinerade regler för tullar och hälsoskydd förmodades vara tillfyllest i de flesta fall för att upp- rätthålla erforderligt skydd för kuststatens säkerhet. 
  
 UNCLOS ålägger inte kuststaten att anmäla inrättandet av en angränsande zon till FN:s generalsekreterare, till skillnad från den plikt att deponera information som råder för staten avseende dess baslinjer samt dess avgränsningslinjer för territorialhav, exklusiv ekonomisk zon och kontinentalsockel. Många stater har ändå informerat FN:s generalsekreterare när de inrättat en angränsande zon. 
  
 254 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 5.2.1Rätt till omedelbart förföljande 
  
 UNCLOS innehåller bestämmelser om rätt till så kallat omedelbart förföljande (eng. ”hot pursuit”). Bestämmelserna innebär en utsträck- ning av kuststatens verkställande jurisdiktion till utländska fartyg som misstänks ha brutit mot kuststatens lagar och andra författ- ningar. En angränsande zon ger kuststaten en vidgad rätt att inleda sådant förföljande. 
  
 Enligt UNCLOS kan kuststaten tillgripa omedelbart förfölj- ande av ett utländskt fartyg då statens behöriga myndigheter har goda skäl att tro att fartyget har brutit mot kuststatens lagar och andra författningar. Omedelbart förföljande måste påbörjas när det utländska fartyget eller någon av dess båtar befinner sig i kust- statens inre vatten, arkipelagvatten, territorialhav eller angränsande zon och får endast fortsätta utanför territorialhavet eller den angräns- ande zonen om det inte har avbrutits (UNCLOS artikel 111.1). 
  
 Om det utländska fartyget befinner sig i den angränsande zonen när försök till kontroll av fartyget inleds, får förföljande endast upptas om brott har ägt rum mot de lagar och andra författningar för vilkas skydd den angränsande zonen har inrättats. Rätten till omedelbart förföljande gäller i tillämpliga delar även vid överträd- elser i den ekonomiska zonen eller på kontinentalsockeln av kust- statens lagar och andra författningar som i överensstämmelse med havsrättskonventionen är tillämpliga på den ekonomiska zonen eller kontinentalsockeln. Rätten till omedelbart förföljande upphör när det förföljda fartyget kommer in på den egna statens eller annan stats territorialhav (UNCLOS artikel 111.3). 
  
 255 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 5.3Förutsättningar för inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 5.3.1Gällande ordning för svensk sjöövervakning och gränskontroll till havs 
  
 De avsnitt av Sveriges territorialgräns i havet som bildar riksgräns mot Finland eller Danmark, utgör del av EU:s inre gräns7. Övriga avsnitt av Sveriges territorialgräns i havet utgör del av EU:s yttre gräns. Inom EU pågår ett kontinuerligt arbete med att utveckla medlemsstaternas samverkan om sjöövervakning och gränskon- troll. Detta arbete påverkas inte av att Sverige inrättar en angrän- sande zon, men det havsområde där svenska myndigheter kan utöva tillsyn och övervakning av vissa regler som är överenskomna på  
 EU-nivå 
  kommer att öka. 
  
 Polismyndigheten och Tullverket har huvudansvar för den svenska gränskontrollen till havs. Polismyndigheten har huvudansvar för kontroll av personer. Tullverket har huvudansvar för kontroll av varor. Det är dock Kustbevakningen som i praktiken genomför dessa uppgifter eftersom Polismyndigheten respektive Tullverket har mycket begränsad förmåga att själva genomföra ingripanden till havs. Kustbevakningen ansvarar för kontroll av sjötrafiken av- seende såväl varor som personer och har visst självständigt ansvar för utlänningskontroll och varukontroll. Kustbevakningens befogen- heter följer av bl.a. tullagen (2000:1281) och utlänningslagen (2005:716). 
  
 Kustbevakningen har till uppgift att bedriva sjöövervakning och utföra räddningstjänst till sjöss enligt 1 § förordningen (2007:853) med instruktion för Kustbevakningen. I uppgiften att bedriva sjö- övervakning ingår att förebygga och ingripa mot störningar av ord- ningen i sjötrafiken samt att, i enlighet med särskilda föreskrifter, förhindra och upptäcka brottslig verksamhet, ingripa vid misstanke om brott samt utreda och beivra brott eller bistå med utredningen av brott (3 §). 
  
 Geografiskt omfattar Kustbevakningens ordinarie övervaknings- område Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon samt land- områden i anslutning till dessa vatten (1 §). 
  
 7 Även riksgränsen mot Norge betraktas i många avseenden på samma sätt. 
  
 256 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 Försvarsmakten övervakar det svenska sjöterritoriet med rörliga och fasta sensorer och ska enligt sin instruktion (2007:1266) med myndighetens befintliga förmåga och resurser kunna lämna stöd till civil verksamhet samt värna Sveriges nationella intressen utanför det svenska territoriet. 
  
 Det är således endast Kustbevakningen och under vissa omständigheter Försvarsmakten, Polismyndigheten och Tullverket som har förutsättningar att självständigt med egna resurser eller i samverkan utföra den typ av verkställande kontrolluppgifter som kan komma i fråga i en svensk angränsande zon. 
  
 5.3.2Andra staters lagstiftning om angränsande zon 
  
 Danmark, Finland, Litauen, Norge och Ryssland har beslutat inrätta angränsande zoner av varierande bredd utanför sina territorialhav. Såvitt utredningen känner till har Estland, Lettland, Polen och Tyskland hittills inte inrättat någon angränsande zon. 
  
 Danmark har infört en angränsande zon vars yttre avgränsning sträcker sig högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Den danska lagen nr 589, Lov om tilstødende zone, beslutades den 24 juni 2005 och trädde i kraft den 1 juli 2005. Zonen utgår från de vid varje tidpunkt gällande danska baslinjerna. Avgränsningen mot grannstater eller motstående stater vars kuster ligger mindre än 48 nautiska mil från den danska kusten överensstämmer med avgränsningen av den danska exklusiva ekonomiska zonen och utgörs av den s.k. mitt- linjen om inget annat har fastställts i avtal. Inom den angränsande zonen får Danmark utöva nödvändig övervakning för att förhindra och bestraffa överträdelser av danska lagar och regler som rör tullar, skatter, inresa till eller hälsoskydd inom danskt territorium. Inrättandet av en angränsande zon påverkar inte den danska lag- stiftningen om övervakning av arkeologiska och historiska föremål. Den angränsande zonens yttre avgränsning anges på danska sjö- kort. Sjökorten ska enligt lagstiftningen lämnas in till FN:s general- sekreterare. 
  
 Finland har en så kallad “tullzon” vars yttre avgränsning sträcker sig högst 14 nautiska mil räknat från baslinjerna och högst 2 nautiska mil utanför territorialhavet. Tullzonen definieras och de finländska myndigheternas befogenheter regleras i Finlands Tullag av den 
  
 257 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 29 december 1994. Zonen omnämns inte i Lagen om gränserna för Finlands territorialvatten (senast ändrad med Lag 981 den 3 mars 1995). 
  
 Litauen har beslutat införa en angränsande zon vars yttre avgräns- ning sträcker sig högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna (defi- nierad med koordinater och inritad på kartbild i material inlämnat till  
 FN-sekretariatet). 
  I “Resolution of the Government of the Re- public of Lithuania No. 1597 on the Approval of the Limits of the Territorial Sea, Contiguous Zone, Exclusive Economic Zone and 
  
 Continental Shelf of the Republic of Lithuania”, av den 6 december 
  
 2004 uppdrog regeringen åt berörda ministerier att utarbeta erforder- lig kompletterande lagstiftning. Såvitt utredningen känner till har något förslag till lagstiftning avseende den angränsande zonen eller de litauiska myndigheternas befogenheter i zonen hittills inte ut- arbetats.8 
  
 Norge har infört en angränsande zon vars yttre avgränsning sträcker sig högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Zonens omfattning och syfte regleras i lag, Lov om Norges territorialfarvann og tilstøtende sone (territorialfarvannsloven)9. Zonens yttre avgräns- ning utgörs av en linje där varje punkt ligger 24 nautiska mil från närmaste punkt på baslinjerna. Avgränsningen mot en annan stats områden regleras genom avtal med den staten och, i avsaknad av avtal, av mittlinjen gentemot denna stat. Inom den angränsande zonen kan kontroll utövas på samtliga de områden som innefattas i UNCLOS rättighetskatalog. Lagstiftning om bortförande av arkeo- logiska eller historiska föremål som gäller för det norska territorial- havet är också tillämplig på den norska angränsande zonen. 
  
 Ryssland har infört en angränsande zon vars yttre avgränsning sträcker sig högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna genom lagen “Federal Act on the internal maritime waters, territorial sea and contiguous zone of the Russian Federation” av den 17 juli 1998. 
  
 Avgränsningen mot intilliggande eller motstående staters kuster ska fastställas i enlighet med allmänt erkända principer och regler i internationell rätt och internationella fördrag som Ryssland anslutit sig till. Inom zonen ska Ryssland utöva nödvändig kontroll för att förhindra och bestraffa överträdelser av ryska lagar och regler som 
  
 8http://www.un.org/Depts/los/LEGISLATIONANDTREATIES/STATEFILES/LTU.htm 
  
 9 
 LOV-2003-06-27-57. 
  
 258 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 rör tullar, skatter, inresa till eller hälsoskydd inom ryskt territorium. I zonen ska Ryssland vidta nödvändiga åtgärder, inklusive omedelbart förföljande, stopp (”halting”), inspektion och kvarstad (”arrest”), mot alla överträdande utländska fartyg, utom krigsfartyg och andra icke- kommersiella statsfartyg, för att förhindra överträdelser och gripa överträdare. 
  
 5.4Omfattningen av en Svensk angränsande zon 
  
 Utredningens förslag: En angränsande zon inrättas längs den svenska kusten utanför territorialhavet genom en ny lag om Sveriges angränsande zon. Zonen sträcker sig högst 24 nautiska mil räknat från de vid varje tidpunkt gällande svenska baslinjerna men inte utöver de avgränsningslinjer för den svenska kon- tinentalsockeln som överenskommits med andra stater. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges befogenhet att fullt ut utnyttja de rättigheter till nödvändig kontroll inom den angränsande zonen som följer av UNCLOS. 
  
 Utredningen har inte funnit någon anledning att inskränka Sveriges angränsande zon i förhållande till vad som medges i UNCLOS artikel 33, vare sig geografiskt eller avseende befogenheter för svenska myndigheter att utöva nödvändig kontroll. 
  
 En angränsande zon bör inrättas längs hela den svenska kusten där det finns tillräckligt omfattande havsområden utanför territorial- havet. Sverige bör utnyttja möjligheten att utsträcka zonen maximalt så att dess yttre avgränsningslinje ligger högst 24 nautiska mil räknat från de vid varje tidpunkt gällande baslinjerna. 
  
 Det är nödvändigt att zonen inrättas genom lag eftersom syftet är att utöka svensk jurisdiktion i vissa specifika avseenden. En ny lag om Sveriges angränsande zon föreslås. I lagen anges att nöd- vändig kontroll får utövas inom zonen för att förhindra eller bestraffa överträdelser inom svenskt territorium av lagar och andra författningar på vissa angivna rättsområden. Vidare anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om åtgärder för att utöva sådan nödvändig kontroll. Zonens geografiska omfattning är direkt avhängig av de svenska baslinjerna och av avgränsningslinjerna för territorialhavet. Utredningen föreslår 
  
 259 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 därför att bestämmelser om den angränsande zonens exakta bredd bör införas i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Utredningen anser att berörda svenska myndigheter bör i för- fattningstext ges befogenhet att utöva nödvändig kontroll för att förhindra och bestraffa överträdelser inom svenskt territorium av svenska lagar och andra författningar som rör alla de rättsområden som UNCLOS medger. 
  
 Den nödvändiga kontroll som kuststaten, enligt UNCLOS artikel 33, har rätt att utöva i sin angränsande zon kan ta sig olika uttryck över tid. Beroende på omständigheterna kan svenska myn- digheter behöva ges både befogenheter att genomföra övervakande uppgifter för att ingripa mot eller förhindra brott och befogenheter att genomföra kontroll- eller tillsynsverksamhet. 
  
 Inrättandet av en angränsande zon påverkar inte de miljömässiga aspekter som Sverige bevakar i den ekonomiska zonen med stöd av lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon eller tillämpningen i övrigt av denna lag eller lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. 
  
 Andra gällande regelverk för fiske, sjöfart m.m. i det aktuella havs- området påverkas inte heller av att en angränsande zon inrättas. 
  
 5.4.1Avgränsning av Sveriges angränsande zon 
  
 Utredningens förslag och bedömning: Geografiska koordinater för de punkter som markerar avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon fastställs i den nya lagen om Sveriges sjö- territorium och maritima zoner och ska finnas allmänt tillgäng- liga i elektronisk form utan kostnad. Linjerna ska även redovisas i sjökort. 
  
 Sverige bör informera FN:s generalsekreterare när den angräns- ande zonen har inrättats. 
  
 De havsområden där svenska myndigheter genom den av utred- ningen föreslagna nya lagstiftningen ges befogenhet att utöva nöd- vändig kontroll för att tillvarata Sveriges rättigheter enligt artikel 33 i UNCLOS måste kunna definieras entydigt och anges med geo- grafiska koordinater. 
  
 260 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 Utredningen har utarbetat en lista över koordinater för de punkter som behövs för att avgränsa den föreslagna svenska angränsande zonen. Koordinaterna avgränsar fyra havsområden utanför territorialhavet som sträcker sig högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Gentemot intilliggande och motstående grannstater följer avgränsningslinjerna de vid varje tidpunkt gällande avgräns- ningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln. I övriga havs- områden anger koordinaterna de punkter som markerar zonens avgränsningslinjer 24 nautiska mil utanför baslinjerna, se karta figur 5.1. 
  
 Koordinatlistan bör tas in som bilaga 3 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner för att ge rättssäkerhet och transparens. De yttre avgränsningslinjerna för Sveriges an- gränsande zon bör även markeras i svenska sjökort. 
  
 Koordinaterna bör redovisas på samma sätt som koordinaterna för övriga svenska avgränsningslinjer i latitud och longitud i SWEREF 99 och vara lätt tillgängliga för alla i elektronisk form utan kostnad. 
  
 Sverige bör informera FN:s generalsekreterare när den angrän- sande zonen har inrättats samt deponera koordinatlista och rele- vant lagstiftning. 
  
 Koordinatlistan med samtliga brytpunkter på den angränsande zonens yttre avgränsningslinje samt de mellanliggande punkter som är ett resultat av segmenteringen av långa linjer och cirkelbågar redovisas i bilaga 6 till detta betänkande. 
  
 261 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 5.1 Kartskiss över Sveriges angränsande zon 
  
 262 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 5.5Förslag till avgränsningslinjer för Sveriges angränsande zon 
  
 Utredningens förslag till geografiska koordinater för de yttre avgräns- ningslinjerna för Sveriges angränsande zon listas nedan. De havs- områden där Sverige enligt utredningens förslag kan inrätta en an- gränsande zon är begränsade, dvs. zonen kan endast inrättas där det finns utrymme mellan territorialhavets gräns och en motstående eller intilliggande stats sjöterritoritorium eller maritima zoner. Sveriges angränsande zon består av fyra från varandra åtskilda havsområden. I Östersjön, mellan fastlandet och nordvästra Got- land, finns ett havsområde som ligger mer än 24 nautiska mil från baslinjerna och som således inte kan ingå i zonen. Även detta om- råde måste avgränsanas. Avgränsningslinjerna för Sveriges angräns- ande zon består därför av fem avsnitt (se figur 5.1): 
  
 längs Västkusten, 
  
 i Östersjön, 
  
 kring det havsområde mellan fastlandet och nordvästra Gotland som ligger utanför Sveriges angränsande zon, 
  
 i Bottenhavet, och 
  
 i Bottenviken. 
  
 Det första avsnittet av de yttre avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon, längs Västkusten 
  
 Den yttre avgränsningslinjen för Sveriges angränsande zon börjar i den skärningspunkt där territorialgränsen avviker söderut från den avgränsningslinje för kontinentalsockeln som fastställts i den överens- kommelse med Norge om avgränsning av kontinentalsockeln som ingicks den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3), territorialpunkt 4. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 1.  
 58-45,730378N 
  och  
 10-35,610148E. 
  
 263 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje (kompasslinje) till brytpunkten 3 i 1968 års överenskommelse med Norge. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 2.  
 58-45,657642N 
  och  
 10-35,584811E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (storcirkelbåge) längs kon- tinentalsockelns avgränsningslinje fram till en punkt 24 nautiska mil utanför de svenska baslinjerna. Punkten har de beräknade ko- ordinaterna 
  
 3.  
 58-34,063213N 
  och  
 10-14,758771E. 
  
 Därefter fortsätter avgränsningslinjen 24 nautiska mil utanför bas- linjerna, som cirkelbåge (räknad från baslinjepunkt 5, Trolleskären,  
 V-punkten) 
  och som räta geodetiska linjer mellan tre brytpunkter som har de beräknade koordinaterna 
  
 4. 
 58-29,906862N 
  och  
 10-15,575624E, 
  
 5. 
 58-21,971862N 
  och  
 10-19,841425E, 
  och 
  
 6. 
 58-11,258860N 
  och  
 10-29,567341E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje 24 nautiska mil utanför baslinjerna tills den skär den avgränsningslinje för konti- nentalsockeln som framgår av den överenskommelse med Danmark som ingicks den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). Skärningspunkten har de beräknade koordinaterna 
  
 7.  
 58-08,297040N 
  och  
 10-31,170740E. 
  
 Linjen följer sedan avgränsningslinjerna för kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon i form av räta geodetiska linjer i enlighet med 1984 års överenskommelse med Danmark mellan följande punkter, vilka har de transformerade koordinaterna 
  
 8. 
 58-07,969569N 
  och  
 10-32,466375E 
  (punkt B), 
  
 9. 
 57-48,977584N 
  och  
 11-02,848060E 
  (punkt C), 
  
 10. 
 57-26,967047N 
  och  
 11-23,879572E 
  (punkt D), 
  
 11. 
 56-30,504369N 
  och  
 12-08,795802E 
  (punkt E), 
  
 264 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 12. 
 56-18,200226N 
  och  
 12-05,192452E 
  (punkt F), och 
  
 13. 
 56-12,946810N 
  och  
 12-21,727850E 
  (punkt G). 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje till den nya så kallade ”hjälppunkt” som konstruerats av Sjöfartsverket (se kapitel 4). Hjälppunkten sammanfaller med territorialpunkt 30 och har de beräknade koordinaterna 
  
 14.  
 56-12,888047N 
  och  
 12-21,911683E. 
  
 I denna punkt avslutas det första avsnittet av avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon. 
  
 Det andra avsnittet av de yttre avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon, i Östersjön 
  
 Avgränsningslinjen för det andra avsnittet av Sveriges angränsande zon börjar i brytpunkt 6 i 1995 års överenskommelse med Danmark (SÖ 1995:54), som ska vara samma punkt som punkten H i 1984 års överenskommelse med Danmark (SÖ 1985:54). Punkten 6 sammanfaller även med territorialpunkt 39 och har de avtalade ko- ordinaterna 
  
 15.  
 55-20,200000N 
  och  
 12-38,448000E. 
  
 Avgränsningslinjen för den angränsande zonen följer sedan avgräns- ningslinjerna för kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon, i form av räta geodetiska linjer, genom de brytpunkter som avtalats i 1984 års överenskommelse med Danmark. Punkterna har de trans- formerade koordinaterna 
  
 16. 
 55-18,463327N 
  och  
 12-38,263495E 
  (punkt I), 
  
 17. 
 55-14,963194N 
  och  
 12-40,563694E 
  (punkt J), 
  
 18. 
 55-09,963037N 
  och  
 12-47,624076E 
  (punkt K), 
  
 19. 
 55-03,861339N 
  och  
 13-03,264857E 
  (punkt L), och 
  
 20. 
 55-00,549847N 
  och  
 13-08,681274E 
  (punkt M). 
  
 Enligt 2 § 1 a i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon går avgränsningslinjen från punkten M i 1984 års överens- 
  
 265 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 kommelse med Danmark direkt till punkten 1 i den överenskom- melse med Tyska Demokratiska Republiken om avgränsning av kontinentalsockeln jämte protokoll som ingicks den 22 juni 1978 (SÖ 1978:42). Enligt motsvarande danska lagstiftning10 ska avgräns- ningslinjen däremot fortsätta till en gemensam trestatspunkt som ska överenskommas mellan Sverige, Tyskland och Danmark. I 1978 års överenskommelse anges också att väster om punkten 1 ska linjen sträcka sig till en punkt som ska överenskommas med ifråga- varande tredje stat. Någon sådan överenskommelse har hittills inte ingåtts. Här finns således en oklarhet i avtalsläget. Utredningen anser att den existerande sträckningen bör behållas i svensk lag- stiftning tills dess att en överenskommelse om trestatspunkten har träffats. Avgränsningslinjen för Sveriges angränsande zon fortsätter således i form av en rät geodetisk linje, enligt Sjöfartsverkes be- dömning, från punkten M i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punkten 1 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demo- kratiska Republiken. Denna punkt har de transformerade koordina- terna 
  
 21.  
 55-00,599978N 
  och  
 13-09,273862E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 2 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken. Koordinaterna för punkterna 1 och 2 har transformerats från det svenska sjökort 83 som anges i överenskommelsen via RT 90 till SWEREF 99. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 22.  
 55-01,250118N 
  och  
 13-46,969006E. 
  
 Linjen lämnar den i 1978 års överenskommelse avtalade avgräns- ningslinjen i en punkt 24 nautiska mil utanför baslinjerna. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 23.  
 54-59,686354N 
  och  
 13-52,582565E. 
  
 10 Bekendtgørelse om Smith eksklusive økonomiske zone (BEK nr 584 af 24/06/1996). 
  
 266 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 Avgränsningslinjen fortsätter sedan i form av en cirkelbåge 24 nau- tiska mil utanför baslinjen (räknad från lågvattenpunkten 25:17, Kåsehuvud S), till skärningspunkten med den avgränsningslinje för kontinentalsockeln som framgår av 1984 års överenskommelse med Danmark. Skärningspunkten har de beräknade koordinaterna 
  
 24.  
 54-58,912755N 
  och  
 14-01,093632E. 
  
 Linjen följer därefter den i 1984 års överenskommelse avtalade av- gränsningslinjen. Punkterna har de transformerade koordinaterna 
  
 25. 
 55-18,697994N 
  och  
 14-27,532876E 
  (punkt Q), och 
  
 26. 
 55-41,455817N 
  och  
 15-02,506448E 
  (punkt R). 
  
 Linjen lämnar den i 1984 års överenskommelse avtalade avgräns- ningslinjen i en punkt 24 nautiska mil utanför baslinjerna. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 27.  
 55-39,302837N 
  och  
 15-12,183979E. 
  
 Linjen fortsätter som en cirkelbåge (räknad från lågvattenskär på Hanö, punkt 28:1) 24 nautiska mil utanför baslinjen till en punkt som har de beräknade koordinaterna 
  
 28.  
 55-39,445267N 
  och  
 15-12,616642E. 
  
 Linjen fortsätter som en cirkelbåge (räknad från baslinje- punkten 32, Utklippan sydväst,  
 SV-punkten 
  på det sydvästligaste skäret i ögruppen) tills den skär den avgränsningslinje som framgår av 1984 års överenskommelse med Danmark. Linjen följer sedan denna avgränsningslinje till en punkt 24 nautiska mil utanför baslinjerna. De två skärningspunkterna har koordinaterna 
  
 29. 
 55-39,026794N 
  och  
 15-13,419404E, 
  och 
  
 30. 
 55-32,834459N 
  och  
 15-40,818165E. 
  
 267 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 Avgränsningslinjen fortsätter sedan 24 nautiska mil utanför bas- linjerna, antingen som cirkelbågar eller som räta geodetiska linjer, mellan punkterna nedan som har de beräknade koordinaterna 
  
 31. 
 55-36,284073N 
  och  
 16-03,967014E, 
  
 32. 
 55-36,309834N 
  och  
 16-04,042667E, 
  
 33. 
 55-39,117182N 
  och  
 16-10,720257E, 
  
 34. 
 55-39,183444N 
  och  
 16-10,849456E, 
  
 35. 
 55-42,010403N 
  och  
 16-15,543945E, 
  
 36. 
 55-48,734039N 
  och  
 16-38,287012E, 
  
 37. 
 55-50,848771N 
  och  
 16-45,877223E, 
  
 38. 
 55-54,555342N 
  och  
 16-54,771372E, 
  
 39. 
 56-00,301747N 
  och  
 17-04,011371E, 
  
 40. 
 56-06,975241N 
  och  
 17-09,938312E, 
  
 41. 
 56-08,656694N 
  och  
 17-11,258994E, 
  
 42. 
 56-10,774431N 
  och  
 17-12,860014E, 
  
 43. 
 56-12,728943N 
  och  
 17-14,070465E, 
  
 44. 
 56-15,205653N 
  och  
 17-15,622155E, 
  
 45. 
 56-18,921286N 
  och  
 17-17,094336E, 
  
 46. 
 56-19,952102N 
  och  
 17-17,737873E, 
  
 47. 
 56-22,231962N 
  och  
 17-18,849145E, 
  
 48. 
 56-22,561688N 
  och  
 17-19,014521E, 
  
 49. 
 56-22,932837N 
  och  
 17-19,242531E, 
  
 50. 
 56-26,168837N 
  och  
 17-22,148519E, 
  
 51. 
 56-33,615363N 
  och  
 17-25,743964E, 
  
 52. 
 56-35,158683N 
  och  
 17-26,584786E, 
  
 53. 
 56-35,676071N 
  och  
 17-27,100359E, 
  
 54. 
 56-40,281850N 
  och  
 17-31,444004E, 
  
 55. 
 56-40,606582N 
  och  
 17-31,723072E, 
  
 56. 
 56-35,918919N 
  och  
 17-39,604150E, 
  
 57. 
 56-30,361169N 
  och  
 18-05,094207E, 
  
 58. 
 56-32,575260N 
  och  
 18-30,818900E, 
  
 59. 
 56-35,893695N 
  och  
 18-42,630990E, 
  
 60. 
 56-38,354235N 
  och  
 18-47,936578E, 
  
 61. 
 56-38,883510N 
  och  
 18-48,882227E, 
  
 62. 
 56-41,153657N 
  och  
 18-52,821300E, 
  
 63. 
 56-42,632107N 
  och  
 18-55,188786E, 
  
 64. 
 56-44,586731N 
  och  
 18-58,074144E, 
  
 65. 
 56-45,717513N 
  och  
 18-59,647107E, 
  
 268 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 66. 
 56-59,085993N 
  och  
 19-17,267800E, 
  
 67. 
 57-11,315121N 
  och  
 19-34,403337E, 
  
 68. 
 57-17,865779N 
  och  
 19-40,977227E, 
  
 69. 
 57-22,171164N 
  och  
 19-43,114380E, 
  
 70. 
 57-25,378184N 
  och  
 19-43,784759E, 
  
 71. 
 57-32,569623N 
  och  
 19-42,566438E, 
  
 72. 
 57-32,585406N 
  och  
 19-42,586045E, 
  
 73. 
 57-43,482707N 
  och  
 19-57,391198E, 
  
 74. 
 57-55,088297N 
  och  
 20-05,819792E, 
  
 75. 
 57-55,165996N 
  och  
 20-05,835596E, 
  
 76. 
 57-58,385576N 
  och  
 20-06,080128E, 
  
 77. 
 58-00,435798N 
  och  
 20-05,845471E, 
  
 78. 
 58-11,914227N 
  och  
 20-00,792495E, 
  
 79. 
 58-16,226157N 
  och  
 20-03,666332E, 
  
 80. 
 58-39,926620N 
  och  
 19-49,744271E, 
  
 81. 
 58-45,604188N 
  och  
 19-32,701569E, 
  
 82. 
 58-47,262189N 
  och  
 19-21,392661E, 
  
 83. 
 58-48,984698N 
  och  
 19-24,349034E, 
  
 84. 
 Alexanderoch  
 19-43,155455E, 
  
 85. 
 59-04,112609N 
  och  
 19-53,100681E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en cirkelbåge (24 nautiska mil utanför lågvattenskäret 56:1, Piskan) tills den skär den avgränsningslinje som framgår av den överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges eko- nomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon som ingicks den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 86.  
 59-16,808323N 
  och  
 20-14,672267E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 4 i 1994 års avtal med Finland. Punkten har de avtalade koordina- terna 
  
 87.  
 59-26,701000N 
  och  
 20-09,200000E. 
  
 269 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje i riktning mot punkten 3 i 1994 års avtal med Finland fram till den punkt där också territorialgränsen ansluter till den överenskomna avgränsnings- linjen, territorialpunkt 144. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 88.  
 59-32,847516N 
  och  
 20-00,503008E. 
  
 I denna punkt avslutas det andra avsnittet av avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon. 
  
 Det tredje avsnittet av de yttre avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon, kring det havsområde mellan fastlandet och nordvästra Gotland som ligger utanför Sveriges angränsande zon 
  
 Avgränsningslinjen för Sveriges angränsande zon mellan fastlandet och nordvästra Gotland går 24 nautiska mil utanför baslinjerna, antingen som cirkelbågar eller som räta geodetiska linjer, och bildar ett ”hål” i den angränsande zonen mellan ett antal punkter som har de beräknade koordinaterna 
  
 89. 
 58-23,172414N 
  och  
 18-24,832628E, 
  
 90. 
 58-18,016177N 
  och  
 18-26,207609E, 
  
 91. 
 58-17,003468N 
  och  
 18-22,140756E, 
  
 92. 
 58-15,583505N 
  och  
 18-17,429551E, 
  
 93. 
 58-12,779358N 
  och  
 18-10,752915E, 
  
 94. 
 58-10,717984N 
  och  
 18-06,329891E, 
  
 95. 
 58-09,989558N 
  och  
 18-04,985355E, 
  
 96. 
 58-09,793511N 
  och  
 18-04,416974E, 
  
 97. 
 58-05,363325N 
  och  
 17-54,354810E, 
  
 98. 
 58-03,121519N 
  och  
 17-50,951247E, 
  
 99. 
 58-01,088967N 
  och  
 17-48,443387E, 
  
 100. 
 57-57,599592N 
  och  
 17-45,212849E, 
  
 101. 
 57-56,938398N 
  och  
 17-44,658429E, 
  
 102. 
 57-55,802180N 
  och  
 17-43,778621E, 
  
 103. 
 57-54,379445N 
  och  
 17-42,818276E, 
  
 104. 
 57-54,030657N 
  och  
 17-42,471534E, 
  
 105. 
 57-53,029436N 
  och  
 17-40,475123E, 
  
 106. 
 57-52,959023N 
  och  
 17-40,328989E, 
  
 107. 
 58-08,670357N 
  och  
 17-51,281538E, 
  
 270 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 108. 
 58-15,789468N 
  och  
 17-55,209736E, 
  
 109. 
 58-19,915215N 
  och  
 18-12,879308E, 
  och 
  
 110. 
 58-23,172414N 
  och  
 18-24,832628E. 
  
 Det fjärde avsnittet av de yttre avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon, i Bottenhavet 
  
 Det fjärde avsnittet av avgränsningslinjerna för Sveriges angräns- ande zon börjar i den punkt strax söder om punkten 8 i den överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinental- sockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön som ingicks den 29 september 1972 (SÖ 1973:1) där den svenska territorialgränsen lämnar kontinentalsockelns avgräns- ningslinje, territorialpunkt 157. Punkten har de beräknade koordi- naterna 
  
 111.  
 60-35,344171N 
  och  
 19-12,475726E. 
  
 Avgränsningslinjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, till punkten 8 i 1972 års överenskommelse med Finland. Punktens koordinater är fastställda i det koordinat- system som använts i de tre finska sjökort som anges i överens- kommelsen och har transformerats till SWEREF 99/ETRS 89. Punkten 8 har de transformerade koordinaterna 
  
 112.  
 60-40,701885N 
  och  
 19-13,891382E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, i riktning mot punkten 7 i 1972 års överenskommelse med Finland fram till en skärningspunkt 24 nautiska mil utanför bas- linjerna på kontinentalsockelns avgränsningslinje. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 113.  
 60-50,523744N 
  och  
 19-15,257278E. 
  
 271 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 Avgränsningslinjen fortsätter sedan 24 nautiska mil utanför bas- linjerna, antingen som cirkelbågar eller räta geodetiska linjer, mellan punkterna nedan som har de beräknade koordinaterna 
  
 114. 
 60-52,379232N 
  och  
 19-06,957089E, 
  
 115. 
 60-59,533831N 
  och  
 18-24,018798E, 
  
 116. 
 60-59,630824N 
  och  
 18-23,640505E, 
  
 117. 
 61-02,926151N 
  och  
 18-15,010015E, 
  
 118. 
 61-10,035062N 
  och  
 18-11,570780E, 
  
 119. 
 61-10,235071N 
  och  
 18-11,687240E, 
  
 120. 
 61-13,390569N 
  och  
 18-13,060744E, 
  
 121. 
 61-28,040177N 
  och  
 18-17,370821E, 
  
 122. 
 61-36,811335N 
  och  
 18-21,952589E, 
  
 123. 
 61-40,926521N 
  och  
 18-23,662398E, 
  
 124. 
 61-55,722064N 
  och  
 18-28,314271E, 
  
 125. 
 61-59,142454N 
  och  
 18-30,001578E, 
  
 126. 
 62-06,198064N 
  och  
 18-33,819471E, 
  
 127. 
 62-07,451812N 
  och  
 18-34,499879E, 
  
 128. 
 62-07,501645N 
  och  
 18-34,526484E, 
  
 129. 
 62-19,387562N 
  och  
 18-40,817171E, 
  
 130. 
 62-20,236229N 
  och  
 18-42,414887E, 
  
 131. 
 62-21,672038N 
  och  
 18-44,918499E, 
  
 132. 
 62-36,735509N 
  och  
 19-09,462739E, 
  
 133. 
 62-41,717764N 
  och  
 19-18,016438E, 
  och 
  
 134. 
 62-54,178315N 
  och  
 19-40,675611E. 
  
 Linjen fortsätter som en rät geodetisk linje till en skärningspunkt 24 nautiska mil utanför baslinjerna på den avgränsningslinje som fram- går av 1972 års överenskommelse med Finland. Punkten har de be- räknade koordinaterna 
  
 135.  
 62-55,482975N 
  och  
 19-49,760434E. 
  
 272 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, i riktning mot punkten 6 i 1972 års överenskommelse till en punkt söder om punkten 6 där den svenska territorialgränsen åter ansluter till kontinentalsockelns avgränsningslinje, territorial- punkt 184. Anslutningspunkten har de beräknade koordinaterna 
  
 136.  
 63-09,986073N 
  och  
 20-09,814008E. 
  
 I denna punkt avslutas det fjärde avsnittet av avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon. 
  
 Det femte avsnittet av de yttre avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon, i Bottenviken 
  
 Avgränsningslinjerna för det femte avsnittet av Sveriges angräns- ande zon börjar i den punkt söder om punkten 3 i 1972 års överens- kommelse med Finland där den svenska territorialgränsen lämnar kontinentalsockelns avgränsningslinje, territorialpunkt 188. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 137.  
 63-38,014813N 
  och  
 21-22,042939E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, fram till punkten 3 i 1972 års överenskommelse med Finland. Koordinaterna för punkten 3 är fastställda i det koordinat- system som använts i de tre finska sjökort som anges i överens- kommelsen och har transformerats till SWEREF 99/ETRS 89. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 138.  
 63-40,012700N 
  och  
 21-29,773173E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, i riktning mot punkten 2 i 1972 års överenskommelse med Finland fram till en skärningspunkt 24 nautiska mil utanför bas- linjerna på den avgränsningslinje som avtalats med Finland. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 139.  
 64-24,670344N 
  och  
 22-32,179644E. 
  
 273 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter sedan 24 nautiska mil utanför baslinjerna, antingen som cirkelbågar eller räta geodetiska linjer, mellan punkterna nedan som har de beräknade koordinaterna 
  
 140. 
 64-24,994338N 
  och  
 22-32,255633E, 
  
 141. 
 64-30,418062N 
  och  
 22-32,097163E, 
  
 142. 
 64-35,311448N 
  och  
 22-29,428622E, 
  
 143. 
 64-41,956984N 
  och  
 22-24,379889E, 
  
 144. 
 64-44,067477N 
  och  
 22-22,818689E, 
  
 145. 
 64-46,774986N 
  och  
 22-20,876449E, 
  
 146. 
 64-48,284768N 
  och  
 22-25,896831E, 
  
 147. 
 64-49,483747N 
  och  
 22-29,565722E, 
  
 148. 
 64-52,892170N 
  och  
 22-39,199044E, 
  och 
  
 149. 
 65-06,622231N 
  och  
 23-28,371010E. 
  
 Linjen fortsätter som en cirkelbåge (räknat från baslinjepunkten 101 Malören) 24 nautiska mil utanför baslinjerna till en skärningspunkt på den avgränsningslinje som avtalats i 1972 års överenskommelse med Finland. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 150.  
 65-06,946499N 
  och  
 23-32,841995E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, i riktning mot punkten 2 i 1972 års överenskommelse med Finland. Sydväst om denna punkt ansluter den svenska territorial- gränsen åter till kontinentalsockelns avgränsningslinje i territorial- punkt 212. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 151.  
 65-21,924865N 
  och  
 23-54,721613E. 
  
 I denna punkt avslutas det femte avsnittet av avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon. 
  
 274 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 5.6Myndigheter som berörs av förslaget om att inrätta en angränsande zon 
  
 De myndigheter som har till uppgift att ingripa till havs, i första hand Kustbevakningen, bör ges rättsliga befogenheter att göra detta inom ett större geografiskt område än tidigare, utanför det svenska sjöterritoriet, till ett avstånd av högst 24 nautiska mil utanför baslinjerna. För berörda verkställande myndigheter medför förslagen således en utvidgning av det geografiska område där det blir möjligt att ingripa för att förhindra eller bestraffa brott mot vissa gällande bestämmelser inom Sveriges territorium. Kustbe- vakningen har emellertid redan andra uppgifter inom Sveriges eko- nomiska zon som innebär att man redan övervakar ett havsområde som är betydligt större än det område som föreslås omfattas av den nya lagen om Sveriges angränsande zon. 
  
 Polismyndigheten och Tullverket får genom inrättandet av den angränsande zonen möjlighet att ingripa inom ett större havsom- råde än tidigare. Detta förutsätter givetvis att dessa myndigheter har tillgång till fartyg som gör det möjligt att agera utanför Sveriges sjöterritorium. Begränsningar i detta hänseende gör att det i första hand är Kustbevakningen som kan komma att utföra de ingrip- anden som blir möjliga i Sveriges angränsande zon. 
  
 Den för Kustbevakningen mest centrala författningen gällande brottsbekämpande verksamhet och därtill kopplade befogenheter är lagen (1982:395) om Kustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning (LKP). Befogenheterna bygger i stort på polisens be- fogenheter men är betydligt mer begränsade. Tullverket har i nu- läget inga brottsförhindrande befogenheter motsvarande 13 § polis- lagen (1984:387). 
  
 Enligt 3 § LKP får en kustbevakningstjänsteman endast ingripa för att förhindra brott mot sjötrafikregler, vattenförorening från fartyg och dumpning, dvs. inte sådana brott som avses i den nya lagen om Sveriges angränsande zon. Enligt 4 § LKP får en kustbe- vakningstjänsteman under vissa omständigheter stoppa, visitera eller inbringa fartyg till svensk hamn. En kustbevaknings- tjänstemans befogenheter att över huvud taget ingripa mot miss- tänkta brott är begränsade enligt 5 § LKP på så sätt att befogen- heterna endast får utövas i omedelbar anslutning till den gärning som föranleder åtgärden. Det skulle vara inkonsekvent om en 
  
 275 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 kunstbevakningstjänsteman ges befogenheter att förhindra brott i Sveriges angränsande zon men inte har samma befogenheter inom Sveriges sjöterritorium eller om en kustbevaknignstjänsteman kunde ingripa i ”efterhand” i den angränsande zonen men inte inom sjöterritoriet. 
  
 Om regeringen vill införa utvidgade befogenheter för Kustbe- vakningen i den angränsande zonen bör, enligt utredningens upp- fattning, motsvarande befogenheter även införas inom sjö- territoriet. Sådana utvidgade befogenheter skulle dock medföra så stora förändringar i myndighetens befogenheter att det bör över- vägas särskilt. 
  
 Utredningen anser därför att de befogenheter som Kustbe- vakningen för närvarande har inom Sveriges sjöterritorium enligt relevanta delar av LKP och annan lagstiftning som avser de rätts- områden som anges i den ny lagen om Sveriges angränsande zon bör utsträckas till att gälla även inom zonen. Frågan om utvidgade befogenheter för myndigheten i syfte att fullt ut utnyttja de möjlig- heter till nödvändig kontroll som anges i den nya lagen bör däre- mot bedömas i anslutning till förslagen i det betänkande som lagts fram av utredningen om Kustbevakningens befogenheter, SOU 2008:55. 
  
 Försvarsmakten förväntas också i vissa fall kunna medverka som stöd för civila insatser. Försvarsmaktens befintliga uppgifter inne- bär att man redan har befogenhet att övervaka de aktuella havs- områdena. 
  
 Genom att utvidga polislagens tillämpningsområde till den an- gränsande zonen får Polismyndigheten samma befogenheter i den angränsande zonen som man har inom svenskt sjöterritorium när zonen inrättas. 
  
 Riksantikvarieämbetet och länsstyrelserna i kustlänen får genom införandet av den angränsande zonen ett större geografiskt tillsyns- område och därmed nya möjligheter att skydda fornlämningar och fornfynd på havsbottnen utanför Sveriges sjöterritorium. Däremot påverkas inte arbetsuppgifternas innehåll. 
  
 För övriga berörda myndigheter innebär inrättandet av en an- gränsande zon att möjligheten ökar att verkställa de åtgärder man kan besluta om genom att man med hjälp av myndighetssamverkan med i första hand Kustbevakningen skulle kunna vidta åtgärder utanför det svenska sjöterritoriet när och om så skulle bedömas vara befogat. 
  
 276 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 5.6.1Kustbevakningens rätt till omedelbart förföljande 
  
 Utredningens förslag: Kustbevakningens rättsliga befogenheter bör utvidgas till att omfatta omedelbart förföljande i enlighet med vad som föreskrivs i UNCLOS. 
  
 Kustbevakningens rättsliga befogenheter gäller i dag inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon. Dess möjligheter att under- söka eller ingripa mot fartyg utanför Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon är däremot begränsade. 
  
 Kustbevakningen har i dagsläget inte befogenhet att uppta sådana omedelbara förföljanden som avses i UNCLOS, utom vad gäller överträdelser av lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg (LÅFF). Enligt 11 kap. 12 § LÅFF får Kustbevakningen under vissa förutsättningar ingripa mot utländska fartyg utanför Sveriges sjöterritorium efter omedelbart förföljande. 
  
 Kustbevakningen bör ges befogenhet att uppta omedelbart förföljande i Sveriges angränsande zon av (utländska) fartyg som misstänks för brott mot de lagar och regler som omfattas av UNCLOS artikel 33 så att Sverige fullt ut kan tillgodogöra sig de rättigheter som inrättandet av en angränsande zon utanför Sveriges sjöterritorium medför. Utredningen anser att Kustbevakningens rättsliga befogenhet att uppta omedelbart förföljande självfallet även bör gälla inom Sveriges sjöterritorium och då avse samtliga lagar och föreskrifter som avses i 1 § lagen (1982:395) om Perez bevakningens medverkan vid polisiär övervakning. 
  
 Enligt utredningens bedömning följer Polismyndighetens och Försvarsmaktens befogenheter att uppta omedelbart förföljande i Sveriges angränsande zon med automatik av att zonen inrättas. 
  
 5.7Behov av författningsändringar 
  
 Utredningens förslag att inrätta en angränsande zon påverkar inte innehållet i lagar och andra författningar inom de rättsområden som omfattas av kontrollmöjligheten. Förslaget föranleder därför inga ändrade materiella bestämmelser i dessa författningar. 
  
 277 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 Avseende fornminnen utvidgas dock det geografiska område där de materiella bestämmelserna ska tillämpas så att även fornminnen på havsbottnen utanför territorialhavet kan skyddas. 
  
 Som redovisats i föregående avsnitt avser de åtgärder som kan vidtas i den angränsande zonen brott mot vissa lagar och andra författningar som kan komma att begås, har begåtts eller misstänks ha begåtts inom svenskt territorium. 
  
 För att tillvarata dessa möjligheter krävs författningsändringar som utsträcker Kustbevakningens befogenheter i den angränsande zonen till att gälla även överträdelser av föreskrifter angående tullar, varuskatter och invandring liksom av bestämmelser om skydd av fornminnen. 
  
 Kustbevakningen har i dag inte befogenhet att utöva tillsyn eller övervakning av lagar och föreskrifter som rör hälsoskydd. Myndig- heten har visserligen vissa rapporterings- och kontrolluppgifter enligt lagen (2006:1570) om skydd mot internationella hot mot människors hälsa. Detta innebär dock att det i praktiken inte finns någon myndighet som har de befogenheter som krävs för att ingripa till havs för att förhindra eller bestraffa överträdelser inom Sveriges territorium av lagstiftningen på detta område. Detsamma gäller överträdelser av gällande bestämmelser som rör andra skatter än varuskatter, samt avgifter och finansiella ersättningar där Kustbevakningen också har mycket begränsade befogenheter. 
  
 5.7.1Tullar 
  
 Utredningens förslag: Polismyndighetens, Tullverkets och Perez bevakningens rättsliga befogenheter att förhindra eller bestraffa brott som rör införsel till eller utförsel från landet av varor och tjänster utsträcks till att gälla även i Sveriges angränsande zon. 
  
 Kontrollen av införsel till och utförsel från Sverige av varor regleras av Europaparlamentets och Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemen- skapen. 
  
 Bestämmelser om ansvar för gärningar som rör införsel till eller utförsel från landet av varor finns i många lagar, bl.a. narkotika- strafflagen (1968:64), lagen (1998:506) om punktskattekontroll av 
  
 278 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla använd- ningsområden och av tekniskt bistånd, lagen (2000:1225) om straff för smuggling (smugglingslagen), tullagen (2000:1281), lagen (2004:228) om beskattning av viss privatinförsel av tobaksvaror samt lagen (2006:1329) om handel med vissa varor som kan an- vändas till dödsstraff eller tortyr, m.m. 
  
 Tullverkets och Kustbevakningens rättsliga befogenheter i syfte att förhindra eller bestraffa överträdelser som rör införsel till eller utförsel från landet av varor regleras i smugglingslagen som inne- håller särskilda bestämmelser om befogenheter för att förhindra, utreda och beivra brott. Befogenheterna gäller i första hand vid brott enligt smugglingslagen. De gäller dessutom vid vissa andra brott som rör införsel till eller utförsel från landet bl.a. vid brott mot tullagen, vissa bestämmelser i narkotikastrafflagen och lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. 
  
 Båda myndigheterna har i princip samma rätt att genomföra primärutredning med stöd av smugglingslagen. En tjänsteman har befogenhet bl.a. att hålla förhör enligt 23 kap. 3 § tredje stycket rättegångsbalken (RB), gripa misstänkta personer enligt 24 kap. 7 § RB, ta egendom i beslag enligt 27 kap. 4 § RB och företa husrann- sakan enligt 28 kap. 5 § RB. 
  
 Lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot en annan stat inom Europeiska unionen tycks inte innehålla några bestämmelser som berörs av den angränsande zonen. 
  
 Utredningen föreslår att Tullverket och Kustbevakningen ges rättsliga befogenheter att vidta samma kontrollåtgärder i den angränsande zonen som man kan vidta inom Sveriges sjöterri- torium för att förhindra eller bestraffa överträdelser inom svenskt territorium av svenska bestämmelser och andra regelverk som rör införsel och utförsel av varor och tjänster. 
  
 Även Polismyndigheten ges befogenhet att ingripa i den angräns- ande zonen mot brott avseende införsel och utförsel från landet av varor och tjänster. Polismyndighetens möjligheter att avvärja straff- belagda handlingar går i detta avseende längre än Tullverkets res- pektive Kustbevakningens. 
  
 279 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 5.7.2Skatter 
  
 Utredningens förslag: Polismyndighetens, Tullverkets och Perez bevakningens rättsliga befogenheter att förhindra eller ingripa mot överträdelser på svenskt territorium av svenska skattebe- stämmelser utsträcks till att gälla även i Sveriges angränsande zon. 
  
 De svenska skattebestämmelserna består av ett stort antal lagar och andra författningar som beslutas av riksdag, regering, kommuner eller landsting och avser såväl direkta som indirekta skatter. 
  
 Utredningen föreslår att Polismyndigheten, Tullverket och Perez bevakningen ges rättsliga befogenheter att vidta samma kontroll- åtgärder i den angränsande zonen som man kan vidta inom Sveriges sjöterritorium för att förhindra eller bestraffa överträdelser inom svenskt territorium av svenska skattebestämmelser och andra författningar som rör avgifter och finansiella ersättningar. 
  
 När det gäller Kustbevakningens befogenheter inom rättsområdet begränsas dessa i dag till endast tillsyn och kontroll av märkt diesel i båtar enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi. Kustbevak- ningen kan även ingripa vid misstanke om brott med stöd av lagen (1982:395) om Kustbevakningens medverkan vid polisiär övervak- ning (1 § 12). 
  
 5.7.3Inresebestämmelser 
  
 Utredningens förslag: Polismyndighetens, Tullverkets och Perez bevakningens rättsliga befogenheter att förhindra eller ingripa mot överträdelser på svenskt territorium av utlänningslagen eller andra svenska inresebestämmelser utsträcks till att gälla även i Sveriges angränsande zon. 
  
 Gränskontrollen regleras av Europaparlamentets och Rådets för- ordning EG 562/2006 om en gemenskapskodex för gränspassage för personer (kodex om  
 Schengen-gränserna). 
  Polismyndigheten har huvudansvar för kontrollen av utlänningars inresa till Sverige och vistelse på svenskt territorium. Myndighetens befogenheter regle- ras bl.a. i utlänningslagen (2005:716) och polislagen (1984:387). 
  
 280 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 Med inresa avses enligt 5 § utlänningslagen att en utlänning passerar in över gränsen för svenskt territorium. Enligt 9 kap. kon- troll- och tvångsåtgärder, avsnittet om kontroll i samband med in- resa och utresa, 1 § andra stycket, är Tullverket och Kustbevak- ningen skyldiga att hjälpa Polismyndigheten vid kontrollen av ut- länningars inresa eller utresa. Vidare stipuleras att Kustbevakningen ska medverka i Polismyndighetens kontrollverksamhet genom att utöva kontroll av sjötrafiken. 
  
 En kustbevakningstjänsteman får även ingripa vid brott som rör utlänningars inresa till eller utresa från eller vistelse i Sverige enligt 1 § första stycket 13 lagen (1982:395) om Kustbevakningens med- verkan vid polisiär övervakning (LKP) och har då de befogenheter som följer av LKP (bl.a. förhör enligt 23 kap. 3 § RB, gripande enligt 24 kap. 7 § RB och husrannsakan enligt 28 kap. 5 § RB). En kustbevakningstjänsteman får även om det uppenbart behövs för att befogenheterna enligt bl.a. 2 § ska kunna utövas, stoppa och visi- tera fartyg eller inbringa det till svensk hamn (4 §). Åtgärder enligt  
 2–4 
  §§ ska skyndsamt anmälas till Polismyndigheten. 
  
 Utredningen föreslår att Polismyndigheten, Tullverket och Perez bevakningen ska ges samma rättsliga befogenheter att förhindra att brott begås respektive att ingripa mot överträdelser som har be- gåtts av svenska inresebestämmelser i Sveriges angränsande zon som man har inom Sveriges sjöterritorium. 
  
 5.7.4Hälsoskydd 
  
 Utredningens förslag: Polismyndigheten, Tullverket och Perez bevakningen bör ges rättsliga befogenheter att i Sveriges an- gränsande zon förhindra eller ingripa mot överträdelser inom Sveriges territorium av bestämmelser om skydd mot internatio- nella eller andra hot mot människors hälsa samt av andra lagar eller regler som rör sanitära frågor. 
  
 I lagen (2006:1570) och förordningen (2007:156) om skydd mot internationella hot mot människors hälsa finns bestämmelser om att befälhavare i vissa fall ska lämna information om hälsotillståndet ombord till Kustbevakningen eller Tullverket, till exempel om smitt- ämnen som kan utgöra ett internationellt hot mot människors hälsa 
  
 281 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 finns ombord, om fartyget kommer från ett område som har för- klarats drabbat av ett internationellt hot mot människor hälsa eller om det ombord på fartyget finns en person som har vistats inom ett sådant område. När Kustbevakningen har fått sådan informa- tion ska myndigheten omedelbart underrätta smittskyddsläkaren och Socialstyrelsen, som också ansvarar för den övergripande till- synen enligt lagen. 
  
 Det är angeläget att i Sveriges angränsande zon kunna utnyttja möjligheterna till kontroll av överträdelser av framförallt epizooti- lagen (1999:657), zoonoslagstiftningen (1999:658), växtskydds- lagen (1972:318) och livsmedelslagen (2006:804) samt livsmedels- förordningen (2006:813). Enligt utredningens bedömning ryms skyddet mot smittsamma djursjukdomar och farliga livsmedel inom begreppet hälsoskydd i kombination med det regelverk som om- fattas av begreppet tullar i UNCLOS (se avsnitt 5.2). Det torde framförallt vara transporter av levande djur och livsmedel som kan komma att beröras. Ansvaret för dessa frågor ligger hos Jordbruks- verket och Livsmedelsverket. 
  
 Kustbevakningen och Tullverket har mycket begränsade rätts- liga befogenheter inom hälsoskyddsområdet. Befogenheterna rör endast vissa informations- och kontrollåtgärder enligt lagen (2006:1570) om skydd mot internationella hot mot människors hälsa. Däremot har Polismyndigheten befogenhet att agera mot brott inom hälsoskyddsområdet. 
  
 Trots att Kustbevakningens och Tullverkets befogenheter inom rättsområdet för närvarande är begränsade, anser utredningen att det är angeläget att överväga att utsträcka dessa befogenheter till att gälla även ingripanden i Sveriges angränsade zon. 
  
 Genom att utvidga polislagens tillämpningsområde till den an- gränsande zonen får Polismyndigheten automatiskt samma befogen- heter i den angränsande zonen som man har inom svenskt sjö- territorium. 
  
 282 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 5.7.5Skydd av den marina kulturmiljön 
  
 Utredningens förslag: Tillämpliga delar av kulturmiljölagen (1988:950) utsträcks till att gälla i Sveriges angränsande zon. Kustbevakningen, Fosterismyndighetens och Tullverkets rättsliga befogenheter att förhindra eller ingripa mot överträdelser av tillämpliga delar av kulturmiljölagen för skydd av fornminnen utsträcks till att även gälla i den angränsande zonen. 
  
 Utredningen föreslår att tillämpliga delar av de grundläggande bestäm- melserna om fornminnen i 2 kap. kulturmiljölagen (1988:950) ska gälla i den angränsande zonen, med den ansvars- och rollfördelning mellan berörda myndigheter som föreskrivs i lagen. 
  
 Havsplaneringsutredningen har i betänkandet SOU 2010:91 framhållit att en sådan ändring är påkallad för att bättre skydda det värdefulla kulturarv som skrovhela vrak utgör, främst i Östersjön, liksom även andra fornminnen. Syftet är att det kulturarv som finns i Sveriges angränsande zon ska kunna skyddas på liknande sätt som inom Sveriges sjöterritorium. Folkrätten sätter dock vissa gränser för vilka åtgärder som är möjliga i den angränsande zonen. 
  
 Även Riksantikvarieämbetet har i en skrivelse11 som överlämnats till utredningen velat uppmärksamma regeringen på svårigheterna att skydda fornlämningar, i detta fall vraket efter regalskeppet Svärdet, som ligger utanför svenskt territorialhav. Då det finns stora ekonomiska värden i vraket finns risk att det plundras. Det behöver därför, enligt RAÄ, övervägas vilka åtgärder som kan vidtas för att skydda Svärdet från plundring. Ett sätt att skydda detta och andra fornminnen utanför svenskt sjöterritorium är att genom inrätt- andet av en angränsande zon utsträcka svensk jurisdiktion, i detta fall skyddsreglerna i kulturmiljölagen, till högst 24 nautiska mil utan- för de svenska baslinjerna. 
  
 Begreppen fornlämning, fornlämningsområde och fornfynd samt äldre kulturföremål i svensk lagstiftning motsvarar, enligt utred- ningens bedömning, det som i artikel 303 i UNCLOS benämns 
  
 ”föremål av arkeologisk och historisk art”. De fornminnen som berörs är framförallt skeppsvrak som har förlist år 1850 eller 
  
 11 Skydd av regalskeppet Svärdet (UD 2011:01/2013/1). 
  
 283 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 SOU 2015:10 
  
 tidigare, samt lämningar från äldre stenålder. De senare kan i dag, på grund av strandlinjeförskjutningar sedan stenåldern, påträffas på ner till 40 meters djup. 
  
 För att kulturarvet ska ges ett nödvändigt skydd i Sveriges an- gränsande zon föreslås att skyddet av fornlämningar, fornlämnings- områden och fornfynd (2 kap.  
 1–5 
  §§) samt bestämmelserna om skydd, vård och undersökning av fornlämningar och platser där fornfynd påträffats (2 kap.  
 6–8 
  §§) i kulturmiljölagen ska utsträckas till att gälla även i den angränsande zonen. Utredningen föreslår även att möjligheten i 2 kap. 9 § att meddela föreskrifter om vad allmänheten ska iaktta på sådana platser ska utvidgas på motsvar- ande sätt. I den angränsande zonen får föreskrifter som meddelas enligt lagen dock inte medföra någon inskränkning av de enligt folkrätten gällande rättigheterna till fri sjöfart i och överflygning av zonen. Föreskrifterna får inte heller inskränka andra rättigheter som följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser, exempelvis dykning. Utredningen är medveten om att detta kan göra det svårare att utöva tillsyn över hur regelverket tillämpas, men bedömer att folkrätten för närvarande inte tillåter att sådana permanenta före- skrifter meddelas avseende fornminnen i den angränsande zonen. 
  
 Därutöver föreslår utredningen att reglerna i 2 kap.  
 10–25 
  §§ om ingrepp i fornlämning, inlösen och hittelön vid fornfynd, fyndfördel- ning, metallsökare, ansvar samt överklagande i tillämpliga delar ska gälla i den angränsande zonen. 
  
 Utredningen föreslår vidare att tillämpliga delar av  
 5–7 
  kap. om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål och återlämnande av kulturföremål som olagligt förts bort samt av bilaga 1 och 2 också ska gälla i den angränsande zonen. 
  
 Utredningen anser att arbetsfördelningen mellan Riksantikvarie- ämbetet och länsstyrelserna vad gäller kulturmiljön bör vara den- samma i den angränsande zonen som inom sjöterritoriet. Eftersom zonen inte är länsindelad ska arbetsuppgifterna i förekommande fall fullgöras av länsstyrelsen i det län som ligger närmast forn- minnet i fråga. 
  
 I Kustbevakningens uppgifter ingår att ingripa mot brott mot föreskrifter som rör fornminnen. Vid misstanke om sådant brott har en kustbevakningstjänsteman de befogenheter som följer av 1 § första stycket 9 LKP. 
  
 284 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inrättande av en svensk angränsande zon 
  
 Utredningen föreslår att Kustbevakningens, Polismyndighetens och Tullverkets rättsliga befogenheter att förhindra samt ingripa mot överträdelser av bestämmelser till skydd av fornminnen utökas till att gälla också i Sveriges angränsande zon och på dess botten. 
  
 285 
  
 6Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Som noterats i de inledande kapitlen beräknas såväl de yttre avgräns- ningslinjerna för en kuststats kontinentalsockel som för dess exklu- siva ekonomiska zon från statens baslinjer enligt FN:s havsrätts- konvention, UNCLOS. 
  
 Kontinentalsockeln omfattar havsbottnen och dess underlag. Den exklusiva ekonomiska zonen omfattar vattenpelaren i havet. Dessa två maritima zoner överlappar således varandra. 
  
 Om havsområdet utanför två stater med motstående eller intilligg- ande kuster inte är tillräckligt stort för att det ska vara möjligt för båda stater att hävda sin rätt till maritima zoner med 200 nautiska mils bredd är staterna enligt konventionen skyldiga att ingå avtal om avgränsningslinjer mellan sina respektive zoner. 
  
 Ingenstans utanför Sveriges kust är havsområdet tillräckligt stort för att möjliggöra svenska maritima zoner som sträcker sig 200 nau- tiska mil från de svenska baslinjerna. Sverige har ingått avtal som fastställer avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon, eller Sveriges dåvarande fiske- zon, med samtliga berörda nio grannstater. Tillsammans reglerar dessa överenskommelser i princip alla delar av de yttre avgränsnings- linjerna för de svenska maritima zonerna. Sverige kan därför inte ensidigt ändra dessa avgränsningslinjer, även om de svenska bas- linjerna förändras. 
  
 Avtalen har ingåtts vid olika tidpunkter och med olika stater, både före och efter UNCLOS tillkomst. Geografiska koordinater för enskilda punkter, som är fastställda i olika avtal, kan vara uttryckta i olika referenssystem. De linjer som krävs för att sammanbinda sådana punkter med varandra är inte helt entydiga i alla situationer. 
  
 287 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Figur 6.1 Översiktlig skiss över yttre avgränsningslinjer för Sveriges sjöterritorium och maritima zoner 
  
 288 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 6.1Regelverket i UNCLOS 
  
 De havsområden som är belägna utanför, och som angränsar till, kuststaternas territorialhav regleras av en särskild rättsordning främst genom bestämmelserna i UNCLOS Del V och Del VI. 
  
 Del V omfattar artiklarna  
 55–75 
  som reglerar kuststatens rättig- heter och jurisdiktion i dess exklusiva ekonomiska zon samt andra staters rättigheter och friheter i zonen. Begreppet exklusiv ekono- misk zon avser vattenpelaren ovanför havsbottnen och dess under- lag. Detta begrepp var en nymodighet inom havsrätten som inför- des genom UNCLOS. Artikel 57 anger att 
  
 [d]en exklusiva ekonomiska zonen får inte sträcka sig utöver 200 nautiska mil från de baslinjer varifrån territorialhavets bredd beräknas. 
  
 Artikel 75 ålägger kuststaten att offentliggöra detaljerad informa- tion om zonens yttre begränsningslinjer och om dess avgränsning gentemot grannstater med motstående eller intilliggande kuster. 
  
 Del VI omfattar artiklarna  
 76–85 
  och reglerar förhållanden som rör kuststatens kontinentalsockel. Bestämmelserna är i allt väsentligt baserade på 1958 års Genèvekonvention om kontinentalsockeln.1 Artikel 76 i UNCLOS anger att 
  
 [e]n kuststats kontinentalsockel omfattar havsbottnen och dess under- lag i områden under vatten som sträcker sig utanför dess territorialhav i hela den naturliga förlängningen av dess landterritorium till konti- nentalrandens ytterkant eller till ett avstånd om 200 nautiska mil från de baslinjer varifrån territorialhavets bredd beräknas, då kontinental- randens ytterkant inte sträcker sig ut till detta avstånd. 
  
 Artikel 84 ålägger kuststaten att offentliggöra detaljerad informa- tion om kontinentalsockelns yttre begränsningslinjer och om dess avgränsning gentemot grannstater med motstående eller intilliggande kuster. 
  
 1 Convention on the Continental Shelf, Moore, 29 April 1958. 
  
 289 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 6.2Svenska författningstexter 
  
 Sverige införde lagstiftning avseende kontinentalsockeln från och med den 1 juli 19662 efter det att riksdagen hade beslutat att rati- ficera 1958 års kontinentalsockelkonvention3. En svensk ekonomisk zon inrättades från och med den 1 januari 19934. Sverige hade då ännu inte ratificerat UNCLOS vilket gjordes först 1996 då Sverige i tillräcklig utsträckning hade anpassat lagstiftningen efter kraven i UNCLOS. Sedan den 1 januari 1978 hade det emellertid funnits svenska så kallade fiskezoner5 i havsområden som senare kom att utgöra delar av Sveriges ekonomiska zon och där fisket numera regleras inom ramen för EU:s gemensamma fiskeripolitik. 
  
 Lagen om Sveriges ekonomiska zon och dess tillhörande förord- ning tillkom alltså inte förrän 27 år efter det att kontinental- sockellagen och dess tillhörande förordning hade trätt i kraft. I mellantiden hade det svenska territorialhavet utvidgats från 4 till 12 nautiska mil, vilket skedde den 1 juli 1979. 
  
 6.2.1Kontinentalsockellagen 
  
 Lagen (1966:314) om kontinentalsockeln anger i 1 § första stycket att 
  
 [m]ed kontinentalsockeln förstås i denna lag havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde samt inom det havsområde utan- för Sveriges territorialgräns som regeringen bestämmer i enlighet med den i Genève den 29 april 1958 dagtecknade konventionen om kon- tinentalsockeln. 
  
 Lagen ska således tillämpas på havsbottnen och dess underlag både inom allmänt vattenområde, alltså inom stora delar av Sveriges sjö- territorium, och inom det havsområde utanför Sveriges territorial- gräns som regeringen bestämmer. Enligt UNCLOS utgörs konti- nentalsockeln av havsbottnen och dess underlag i områden under vatten som sträcker sig utanför kuststatens territorialhav. Den svenska kontinentalsockellagen har ett större tillämpningsområde än enbart 
  
 2Lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. 
  
 3Konvention om kontinentalsockeln, Geneve den 29 april 1958 (SÖ 1966:24). 
  
 4Lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 5Propositionen (1992/93:54) om en svensk ekonomisk zon; Förordningen (1977:642, om- tryckt 1988:850) om den svenska fiskezonens omfattning. 
  
 290 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 det område som definieras som kontinentalsockel enligt UNCLOS artikel 76 i och med att lagen även omfattar havsbottnen och dess underlag i de havsområden innanför territorialgränsen som beteck- nas som allmänt vatten. Allmänt vatten utgörs enligt lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde av vattenområden inom Sveriges sjöterritorium som inte ingår i fastighetsindelningen (se kapitel 7). 
  
 Allmänt vatten har havsrättslig status som antingen territorial- hav eller inre vatten och utgör del av Sveriges sjöterritorium. Havsområden utanför territorialgränsen ingår inte i det svenska sjöterritoriet och har havsrättslig status som internationellt vatten. Kontinentalsockellagen är således tillämplig på havsområden som har olika havsrättslig status och som kan vara belägna både inom och utanför det svenska sjöterritoriet. 
  
 Kontinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde påverkas därför inte om den svenska territorialgränsen ändras. Förändringar i de svenska baslinjerna påverkar inte heller lagens tillämpningsområde. 
  
 6.2.2Lagen om Sveriges ekonomiska zon 
  
 Lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon anger i 1 § första stycket att 
  
 Sveriges ekonomiska zon omfattar det havsområde utanför territorial- gränsen som regeringen föreskriver. Zonen får dock inte utsträckas över en avgränsningslinje som överenskommits med annan stat eller, i avsaknad av sådan överenskommelse, över mittlinjen i förhållande till den andra staten. 
  
 Lagstiftningen om Sveriges ekonomiska zon (EZ) omfattar havs- områden utanför det svenska territorialhavet. Den svenska lagens definition av ekonomisk zon överensstämmer med den definition av exklusiv ekonomisk zon som anges i UNCLOS. 
  
 Om den svenska territorialgränsen ändras, påverkas det geo- grafiska område där bestämmelserna i lagen om Sveriges ekono- miska zon är tillämpliga. Detta ändrar dock inte Sveriges möjlig- heter att reglera fisket inom ramen för den gemensamma fiskeri- politiken jämfört med vad som gäller i dag. Sverige kan under vissa förutsättningar införa bevaranderegler avseende svenska fiskefartyg 
  
 291 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 inom hela unionens vatten6, samt införa vissa miljöregler såväl i territorialhavet där Sverige har överhöghet som i den ekonomiska zonen där Sverige har jurisdiktion7. Möjligheten att införa regler enligt ovan som påverkar andra medlemsstaters fiskefartyg är inte heller beroende av om reglerna ska tillämpas i havsområden som utgör territorialhav eller ekonomisk zon. Möjligheten utgår i stället från att reglerna antingen gäller inom  
 12-milsgränsen8 
  eller i havs- områden där Sverige har överhöghet eller jurisdiktion9. I fall då Sverige vill införa regler om bevarande som också berör andra staters fiskefartyg måste dock de särskilda överenskommelser som Sverige har ingått med Norge, Danmark och Finland beaktas. Överens- kommelserna reglerar dessa staters tillträde till svenska havsområden och deras fiskemöjligheter där. Danmark och Norge har tillträde in till fyra nautiska mil från baslinjerna i Skagerack, Danmark in till tre nautiska mil i Kattegatt samt Danmark och Finland in till fyra nautiska mil i Östersjön.10 
  
 Tillämpningen av lagens övriga bestämmelser kan påverkas om territorialgränsen ändras i de fall där regelverken skiljer sig åt bero- ende på om en verksamhet bedrivs utanför eller innanför terri- torialgränsen eller där olika regler gäller för tillsyn, tillstånd, avgif- ter eller böter i den ekonomiska zonen jämfört med inom sjöterri- toriet. 
  
 6.2.3Kontinentalsockelförordningen 
  
 Texten i kontinentalsockelförordningen (1966:315) innehåller inte några uppgifter om de punkter mellan vilka avgränsningslinjen för den svenska kontinentalsockelns yttre gräns ska dras utan hänvisar i detta avseende endast till förordningen om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 6Artikel 19 i 1380/2013, artikel 46 i 850/98, artikel 26 i 2187/2005. 
  
 7Artikel 11 i 1380/2013. 
  
 8Artikel 20 i 1380/2013. 
  
 9Artikel 11 i 1380/2013. Rätten att begränsa tillträdet för andra medlemsländers fiskefartyg enligt art. 5 påverkas inte heller, eftersom möjligheten gäller ut till  
 12-milsgränsen, 
  oavsett om havsområdet utgörs av territorialhav eller ekonomisk zon. 
  
 10Se bilaga 1 till (EU) 1380/2013. 
  
 292 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Kontinentalsockelförordningen anger i 1 § att 
  
 [l]agen (1966:314) om kontinentalsockeln äger utanför territorial- gränsen tillämpning inom de havsområden som anges i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Förordningens övriga paragrafer  
 (2–8 
  §§) innehåller  
 tillsyns-, 
  till-  
 stånds-, 
  avgifts- och bötesbestämmelser. Det geografiska tillämp- ningsområdet för dessa bestämmelser påverkas inte av om baslinjerna eller territorialgränsen ändras eftersom kontinentalsockellagen även är tillämplig på allmänt vatten inom sjöterritoriet. 
  
 6.2.4Förordningen om Sveriges ekonomiska zon 
  
 Förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon inleds med ett avsnitt som har rubriken ”Den ekonomiska zonens omfatt- ning”. I detta avsnitt finns det inte någon hänvisning till konti- nentalsockeln eller dess yttre avgränsningslinjer. 
  
 1 § anger att Sveriges ekonomiska zon omfattar vissa havs- områden utanför Sveriges sjöterritorium och att zonen sträcker sig enligt ett stort antal uppräknade punkter från Skagerack i väster till Bottenviken i nordost. Merparten av punkterna är angivna med koordinater. Paragrafen har inte ändrats sedan år 1995 trots att ett antal tekniskt uppdaterade avtal avseende de yttre avgränsnings- linjerna för kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon har trätt i kraft sedan dess.11 
  
 2 § i förordningen föreskriver att, för tiden till dess överens- kommelse om den ekonomiska zonens yttergräns i andra områden än de som regleras i 1 § har träffats med berörd annan stat, ska den svenska ekonomiska zonens yttergräns i vissa delar av Östersjön sträcka sig intill räta linjer mellan de koordinater som är angivna i paragrafen. Inte heller denna paragraf har uppdaterats sedan år 1995. 
  
 3–4 
  §§ har upphört att gälla. 
  
 5 § i förordningen anger att 
  
 [v]issa avsnitt där gränsen för Sveriges ekonomiska zon sammanfaller med den svenska territorialgränsen regleras särskilt i författningar om Sveriges sjöterritorium och Sveriges riksgräns. 
  
 11 Förordningen (1995:951) om ändring i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 293 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Denna bestämmelse förefaller märklig i flera avseenden. Dels står det tydligt i den inledande meningen i 1 § att ”Sveriges ekonomiska zon omfattar vissa havsområden utanför Sveriges sjöterritorium”, dels kan den ekonomiska zonen enligt bestämmelserna i UNCLOS inte ingå i Sveriges sjöterritorium. 5 § kan således inte avse den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon eftersom denna linje per definition inte kan sammanfalla med territorial- gränsen eller med Sveriges riksgräns. Den inre avgränsningslinjen för den ekonomiska zonen sammanfaller självfallet alltid med den svenska territorialgränsen, men det kan knappast vara detta som avses i 5 §. Paragrafen torde i stället ha tillkommit i syfte att beskriva hur de delar av avgränsningslinjen för den svenska konti- nentalsockeln som sammanfaller med avgränsningslinjen för Sveriges sjöterritorium är författningsreglerade. 
  
 Enligt 6 § ska Sjöfartsverket se till att den yttergräns som gäller för Sveriges ekonomiska zon märks ut på sjökort som är tillgäng- liga för allmänheten. 
  
 7 § handlar om tillståndskrav för marinvetenskaplig forskning i den ekonomiska zonen. 
  
 8 § innehåller tillsynsbestämmelser för vissa verksamheter som regleras i lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 9 § är den enda paragraf i hela förordningen där kontinental- sockeln är omnämnd. Paragrafen är kort och upplyser endast om att 
  
 [f]ör utforskning av kontinentalsockeln gäller vad som föreskrivs med stöd av lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. 
  
 6.2.5Författningstexternas konstruktion 
  
 Utredningens förslag: Författningstexterna i kontinentalsockel- lagen (1966:314) och lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon samt i tillhörande förordningar renodlas genom att de detal- jerade bestämmelserna om respektive lags geografiska tillämp- ningsområde sammanförs i den föreslagna nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Tabellförteckningar över koordinaterna för respektive zons yttre avgränsningslinjer biläggs den nya lagen. 
  
 294 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Som framgått ovan innehåller varken lagen om kontinentalsockeln eller lagen om Sveriges ekonomiska zon några punkt- eller avstånds- angivelser avseende var de yttre avgränsningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln eller Sveriges ekonomiska zon ska dras, eller några anvisningar om hur dessa linjer ska bestämmas. Båda lagarna hänvisar endast till närmare föreskrifter som utfärdas av regeringen. 
  
 Kontinentalsockelförordningens nuvarande lydelse innehåller inte heller några uppgifter om den yttre avgränsningslinjen för kon- tinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde utan hänvisar endast helt kort till  
 EZ-förordningen. 
  Kontinentalsockelförord- ningens tidigare lydelse i 1 § angav i generiska ordalag att lagen om kontinentalsockeln äger utanför territorialgränsen tillämpning inom 
  
 det havsområde där Sverige har suveräna rättigheter över kontinen- talsockeln för dennas utforskande och för tillgodogörandet av dess naturtillgångar i enlighet med den i Genève den 29 april 1958 dag- tecknade konventionen om kontinentalsockeln. 
  
 Denna text ersattes emellertid år 199212 med följande korta hänvis- ning till den då nya förordningen om Sveriges ekonomiska zon 
  
 de havsområden som anges i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Man tycks därvid ha bortsett från de otydligheter som skulle bli följden av denna ändring på grund av att avgränsningslinjerna för den svenska kontinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde och för Sveriges ekonomiska zon inte är identiska i alla avseenden. En sådan otydlighet är att  
 EZ-förordningen 
  i sin rubrik och till sitt innehåll inte på något ställe hänvisar till kontinentalsockelns om- fattning utan enbart ger intryck av att handla om avgränsningen av Sveriges ekonomiska zon. I praktiken förhåller det sig dock tvärt- om eftersom de punkter och koordinater som anges i förordningen hänför sig till kontinentalsockelns avgränsningslinje, inte till avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. En annan otydlig- het är att förordningen ger intryck av att Sverige anser sig ha en kontinuerlig ekonomisk zon längs hela kusten från norska gränsen i väst till finska gränsen i norr, vilket uppenbarligen inte är fallet. 
  
 12 Förordningen (1992:1223) om ändring i kontinentalsockelförordningen (1966:315). 
  
 295 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 En ytterligare otydlighet är skrivningarna i förordningens 5 § om att avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon längs vissa kust- avsnitt sammanfaller med territorialgränsen. 
  
 I efterhand kan det tyckas ha varit bättre om man i stället hade infört bestämmelserna om kontinentalsockelns avgränsningslinje i kontinentalsockelförordningen och angivit de avvikelser som var relevanta vid den aktuella tidpunkten i den då nya  
 EZ-förordningen. 
  
 Utformningen av lagstiftningen innebär att kontinentalsockelns avgränsningslinje är beroende och avhängig av avgränsningslinjen för den ekonomiska zonen. Utredningen anser att detta är mindre lyckat eftersom flertalet av de internationella avtal som Sverige har ingått med kringliggande och motstående grannstater har det ut- talade syftet att reglera avgränsningslinjerna för staternas konti- nentalsocklar och ingicks innan Sverige hade inrättat en ekonomisk zon. De fredsfördrag som flera av avtalen i sin tur är baserade på är också mycket gamla. 
  
 I vissa fall reglerar samma avtal samtidigt avgränsningslinjerna för kontinentalsockeln och/eller storleken på de svenska fiskezoner som tidigare fanns. Avgränsningslinjerna för de dåvarande svenska fiskezonerna i Östersjön har senare successivt anpassats till att överensstämma med kontinentalsockelns avgränsningslinje.13 Även de svenska före detta fiskezonerna längs Västkusten har i efterhand inkorporerats i Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Konstruktionen kan också förmedla ett intryck av att den svenska kontinentalsockelns totala omfattning är identisk med storleken på Sveriges ekonomiska zon. Ett sådant intryck är numera korrekt vad gäller kontinentalsockelns geografiska utbredning utanför det svenska territorialhavet, men missvisande vad gäller kontinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde. 
  
 Den kanske allvarligaste bristen är emellertid att konstruktionen felaktigt ger intrycket av att Sveriges ekonomiska zon sträcker sig som ett kontinuerligt havsområde längs hela Sveriges kust. 
  
 Utredningen anser att dessa författningstexter bör ses över, ren- odlas och göras mer överskådliga vad gäller respektive lags geo- grafiska tillämpningsområde. Avgränsningslinjerna för den svenska 
  
 13 Överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon, Stockholm den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). 
  
 296 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 kontinentalsockellagens tillämpningsområde respektive för Sveriges ekonomiska zon bör tydligt framgå av lagstiftningen. 
  
 Utredningen föreslår därför att bestämmelserna i kontinental- sockellagen (1966:314) och lagen (1992:1140) om Sveriges ekono- miska zon, samt i tillhörande förordningar, om respektive lags geo- grafiska tillämpningsområde ska föras över till den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Utredningens före- slår också att tabellförteckningar över koordinaterna för respektive zons yttre avgränsningslinjer ska biläggas den nya lagen. 
  
 6.3Internationella överenskommelser som begränsar den geografiska omfattningen av den svenska kontinentalsockeln och/eller Sveriges ekonomiska zon 
  
 De geografiska förhållandena runt Sveriges kust är inte någonstans sådana att det är möjligt att utsträcka den svenska kontinental- sockeln eller Sveriges ekonomiska zon till 200 nautiska mil från baslinjerna. Såväl kontinentalsockeln som den ekonomiska zonen måste därför avgränsas gentemot grannstater med motstående eller intilliggande kuster. 
  
 Som angetts inledningsvis har Sverige ingått överenskommelser med bestämmelser om avgränsning av kontinentalsockeln och/eller den ekonomiska zonen med samtliga berörda nio grannstater: Danmark, Estland, Finland, Lettland, Litauen, Norge, Polen, Ryss- land (Kaliningradområdet) och Tyskland. 
  
 Avtalen innehåller bestämmelser som definierar de punkter mellan vilka olika avgränsningslinjer ska dras. Alla avtalsreglerade punkter ligger på ett avstånd som är kortare än 200 nautiska mil från de svenska baslinjerna. 
  
 Nedan listade internationella överenskommelser är för närvar- ande i kraft och fastställer punkter som reglerar de yttre avgräns- ningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln och/eller Sveriges ekonomiska zon.14 Även den skiljedom om Smith som 
  
 14 Avtalen betecknas på det sätt som de är angivna i rubriken på framsidan av respektive utgåva av SÖ (Sveriges överenskommelser med främmande makter). 
  
 297 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 beslutades i Haag den 23 oktober 190915 och den konvention angå- ende Ålandsöarnas  
 icke-befästande 
  och neutralisering som antogs i Genève den 20 oktober 1921 (SÖ 1921:26) innehåller sådana punkter. 
  
 Överenskommelse med Norge om avgränsning av kontinental- sockeln, Stockholm den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3). 
  
 Överenskommelse med Norge om avgränsningen av Sveriges och Norges fiskeområden i nordöstra Skagerack, Oslo den 5 april 1967 (SÖ 1967:14). 
  
 Deklaration med Danmark angående vissa gränsförhållanden i Öresund, Stockholm den 30 januari 1932 (SÖ 1932:1). 
  
 Överenskommelse med Danmark om avgränsning av kontinental- sockeln och fiskezonerna mellan Sverige och Danmark, Köpen- hamn den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). 
  
 Skriftväxling med Danmark om avgränsning av ansvarsregionerna enligt konventionen den 22 mars 1974 om skydd av den Östersjö- områdets marina miljö (SÖ 1976:13), Köpenhamn den 21 novem- ber 1986 (SÖ 1987:3). 
  
 Avtal med Danmark om revidering av demarkationslinjen i södra Öresund (SÖ 1932:1), Köpenhamn den 28 juni och 3 juli 1995 (SÖ 1995:54). 
  
 Överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken om avgränsning av kontinentalsockeln jämte protokoll, Berlin den 22 juni 1978 (SÖ 1978:42).16 
  
 Överenskommelse med Polen om avgränsning av kontinental- sockeln, Warszawa den 10 februari 1989 (SÖ 1989:27). 
  
 Överenskommelse mellan Sverige, Polen och Sovjetunionen om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön, Stockholm den 30 juni 1989 (SÖ 1990:18). 
  
 15Cour permanente Ortega, Affaire des Grisbådarna: Sentence, Jennings, 23 octobre 1909. 
  
 16Förbundsrepubliken Tyskland har därefter inträtt som avtalspart. 
  
 298 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Överenskommelse med Sovjetunionen om avgränsning av konti- nentalsockeln samt av den svenska fiskezonen och den sovjetiska ekonomiska zonen i Östersjön, Moskva den 18 april 1988 (SÖ 1988:38). 
  
 Överenskommelse med Litauen och Ryska federationen om en gemensam avgränsningspunkt för de exklusiva ekonomiska 
  
 zonerna och kontinentalsockeln i Östersjön, Vilnius den 30 november 2005 (SÖ 2011:7). 
  
 Överenskommelse med Litauen om avgränsningen av de ekono- miska zonerna och kontinentalsockeln i Östersjön, Stockholm den 10 april 2014.17 
  
 Överenskommelse med Estland och Lettland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön, Stockholm den 30 april 1997 (SÖ 1998:33). 
  
 Avtal med Estland om avgränsningen av de maritima zonerna i Östersjön, Stockholm den 2 november 1998 (SÖ 2000:18). 
  
 Överenskommelse med Estland och Finland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön, Tallinn den 16 januari 2001 (SÖ 2001:21). 
  
 Överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgräns- ningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekono- miska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon, Stockholm den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). 
  
 Överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinental- sockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste 
  
 delen av Östersjön, Stockholm den 29 september 1972 (SÖ 1973:1). 
  
 Överenskommelse med Finland om ändring av riksgränsen mellan Sverige och Finland, Helsingfors den 3 och 25 mars 2010 (SÖ 2010:2). 
  
 17 Överenskommelsen trädde i kraft den 23 december 2014. Någon SÖ har ännu inte publicerats. 
  
 299 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Den senaste ändringen av  
 1–2 
  §§ i  
 EZ-förordningen 
  trädde i kraft den 30 juli 1995.18 Utredningen anser att samtliga punkter som har fastställts i överenskommelser som Sverige har ingått med Danmark, Finland, Estland, Lettland, Litauen och Ryssland efter detta datum bör anges i den nya lagstiftning som utredningen föreslår, även i de fall där dessa punkter inte har medfört att sträckningen av tidigare gällande avgränsningslinjer har ändrats. 
  
 6.3.1Jämförelse mellan gällande internationella avtal och förordningen om Sveriges ekonomiska zon 
  
 1 § 1 anger att Sveriges ekonomiska zon sträcker sig i Skagerack i området närmast gränsen mot Norge 
  
 intill storcirkelbågar mellan punkten 58°45'41,3"N, 10°35'40,0"O, punkten 58°30'41,2"N, 10°08'46,9"O och punkten 58°15'41,2"N, 10°01'48,1"O. 
  
 Detta är samma tre punkter som punkterna 3, 4 och 5 i den överenskommelse med Norge om avgränsning av kontinental- sockeln som ingicks den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3). Punkten 3 mot- svarar också punkten C i den överenskommelse med Norge om avgränsningen av Sveriges och Norges fiskeområden i nordöstra Skagerack som ingicks den 5 april 1967 (SÖ 1967:14). Koordina- terna är angivna i ED 50. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka fem meter. 
  
 Punkterna i 1 § 1 är fastställda i gällande avtal och reglerar av- gränsningslinjerna för både den svenska kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon gentemot motsvarande norska maritima zoner. 
  
 Som framgått tidigare anser utredningen att i den nya lagstift- ningen om kontinentalsockelns avgränsningslinje bör den i avtal fastställda yttre avgränsningslinjen gentemot intilliggande eller mot- stående stater anges för hela det havsområde där kontinental- sockellagen är tillämplig. Lantmäteriet har på utredningens uppdrag undersökt om det finns enskilt vatten närmast strandlinjen vid riksgränsen mot Norge och funnit att så är fallet. 
  
 18 Förordning (1996:531) om ändring i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 300 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Den i avtal fastställda avgränsningslinjen för det geografiska havsområde som omfattas av kontinentalsockellagen börjar på havsbottnen i skärningspunkten mellan enskilt vatten och allmänt vatten på riksgränsen mot Norge inne i Idefjorden cirka 2,5 km väster om Svinesundsbron och följer sedan de gränspunkter, XV– VIII, som överenskommits med Norge, och XIX, som fastställts i skiljedom, för riksgränsens sträckning genom fjorden ut till punkten XX som är markerad med gränsboj 2 (den svenska bas- linjepunkten 1). Från baslinjepunkt 1 går avgränsningslinjen vidare på havsbottnen längs riksgränsen via punkterna 1 och 2 i 1968 års överenskommelse. Dessa punkter har koordinaterna 58°54'50,2"N och 10°45'28,1"O respektive 58°53'34,0"N och 10°38'25,0"O. Avgräns- ningslinjen för kontinentalsockeln fortsätter därefter till den ovan nämnda punkten 3 i 1968 års överenskommelse och ska enligt överenskommelsen dras i form av räta linjer (kompasslinjer) mellan punkterna 1, 2 och 3. 
  
 I punkten 3 upphör riksgränsen medan territorialgränsen fort- sätter söderut högst 12 nautiska mil från de svenska baslinjerna. 
  
 Det första avsnittet av den i avtal fastställda avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon börjar i punkten 3. 
  
 1 § 2 behandlar avgränsningslinjerna i Skagerack i området när- mast gränsen mot Danmark och i Kattegatt. Där ska avgränsnings- linjerna enligt förordningen dras 
  
 intill räta (geodetiska) linjer mellan punkten 58°15'41,2"N, 10°01'48,1"O, punkten 58°08'00,1"N, 10°32'32,8"O, punkten 57°49'00,6"N, 11°02'55,6"O, punkten 57°27'00,0"N, 11°23'57,4"O, punkten 56°30'32,3"N, 12°08'52,1"O, punkten 56°18'14,1"N, 12°05'15,9"O och punkten 56°12'58,9"N, 12°21'48,0"O. 
  
 Dessa sju punkter är desamma som punkterna  
 A–G 
  i artikel 3 i den överenskommelse om avgränsning av kontinentalsockeln och fiske- zonerna mellan Sverige och Danmark som ingicks den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). Koordinaterna är angivna i ED 50. Vid trans- formering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka fem meter. 
  
 Mellan den tredje och fjärde punkten (punkterna C och D) finns även en punkt som är fastställd i den skriftväxling med Danmark om avgränsning av ansvarsregionerna enligt konventionen den 22 mars 1974 om skydd av Östersjöområdets marina miljö som ingicks den 21 november 1986 (SÖ 1987:13). Punkten, som har 
  
 301 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 koordinaterna 57°44'48,0"N och 11°06'59,2"O, är den punkt där den latitud som anger början på konventionens tillämpningsområde skär den överenskomna avgränsningslinjen mellan Sverige och Danmark. 
  
 De sju punkterna i 1 § 2 är fastställda i gällande avtal och reg- lerar avgränsningslinjerna för både den svenska kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon gentemot motsvarande danska mari- tima zoner. I punkten G upphör Sveriges ekonomiska zon. 
  
 1 § 3 anger att avgränsningslinjen i Öresund går 
  
 mellan punkten 56°12'58,9"N, 12°21'48,0"O och punkten 55°20'14,2"N, 12°38'31,0"O intill den demarkationslinje som fastställts i deklara- tionen den 30 januari 1932 mellan Sverige och Danmark angående vissa gränsförhållanden i Öresund eller senare ändringar däri. 
  
 De två punkter som anges i förordningen överensstämmer med punkterna G och H i 1984 års överenskommelse med Danmark. Punkten G är således samma punkt som den sist angivna punkten i förordningens 1 § 2, som beskrivits ovan. Punkten H återkommer i förordningens 1 § 4 a, som beskrivs nedan. Koordinaterna är angivna i ED 50. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 upp- går osäkerheten till cirka fem meter. 
  
 Från punkten G till punkten H går avgränsningslinjen först i norra Öresund längs mittlinjen mellan de svenska och danska kust- erna19 och sedan i södra Öresund från och med lys- och ljudbojen Lucas mellan de åtta brytpunkter vars koordinater anges i avtalet med Danmark om revidering av demarkationslinjen i södra Öresund (SÖ 1932:1) som ingicks den 28 juni och 3 juli 1995 (SÖ 1995:54).20 Demarkationslinjen mellan de åtta punkterna utgörs av räta (geodetiska) linjer. Koordinaterna är angivna i EUREF 89. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka tre centimeter. Enligt utredningens uppfattning bör koordinaterna för de åtta brytpunkterna skrivas in i den nya lagstiftningen. Några koordinater för mittlinjen i norra Öresund har inte överenskommits i den deklaration med Danmark angående vissa gränsförhållanden i Öresund som ingicks den 30 januari 1932 (SÖ 1932:1). 
  
 19Utan hänsyn till den svenska ön Ven. 
  
 20Passagerättigheterna i Öresund som regleras av Öresundsfördraget påverkas inte av detta. 
  
 302 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Punkterna i 1 § 3 är fastställda i gällande avtal och reglerar av- gränsningslinjen för den svenska kontinentalsockeln gentemot mot- svarande danska maritima zon samt riksgränsen och territorial- gränsen mellan Sverige och Danmark. 
  
 1 § 4 behandlar södra och mellersta delen av Östersjön. Stycket har fyra underpunkter (1 § 4  
 a–d). 
  Alla avgränsningslinjer i detta stycke utgörs av räta (geodetiska) linjer. 
  
 Enligt 1 § 4 a går avgränsningslinjerna först 
  
 mellan punkten 55°20'14,2"N, 12°38'31,0"O, punkten 55°18'30,0"N, 12°38'20,0"O, punkten 55°15'00,0"N, 12°40'38,0"O, punkten 55°10'00,0"N, 12°47'41,6"O, punkten 55°03'54,0"N, 13°03'20,0"O och punkten 55°00'35,2"N, 13°08'45,0"O. 
  
 Dessa sex punkter motsvarar punkterna  
 H–M 
  i artikel 5 i 1984 års överenskommelse med Danmark. Punkten H är samma punkt som anges i 1 § 3, och som beskrivits ovan. I denna punkt börjar Sveriges ekonomiska zon igen. Koordinaterna är angivna i ED 50. Vid trans- formering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka fem meter. 
  
 Punkterna i 1 § 4 a är fastställda i gällande avtal och reglerar avgränsningslinjerna för både den svenska kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon gentemot motsvarande danska maritima zoner. 
  
 Enligt förordningens 2 § 1 a går avgränsningslinjerna från den sist angivna punkten i 1984 års överenskommelse med Danmark, punkten M, i 1 § 4 a som beskrivits ovan, direkt till den först nämnda punkten i 1978 års överenskommelse med Tyska Demo- kratiska Republiken, punkten 1, i 1 § 4 b som beskrivs nedan. Enligt motsvarande danska lagstiftning21 ska avgränsningslinjen däremot fortsätta till en gemensam trestatspunkt som ska överens- kommas mellan Sverige, Tyskland och Danmark. I 1978 års överens- kommelse anges också att väster om punkten 1 ska linjen sträcka sig till en punkt som ska överenskommas med ifrågavarande tredje stat. Någon sådan överenskommelse har hittills inte ingåtts. 
  
 Enligt 1 § 4 b fortsätter avgränsningslinjen sedan 
  
 mellan punkten 55°00'36"N, 13°09'26"O och punkten 55°01'15"N, 13°47'08"O till punkten 54°57'52"N, 13°59'15"O. 
  
 21 Bekendtgørelse om Smith eksklusive økonomiske zone (BEK nr 584 af 24/06/1996). 
  
 303 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Dessa tre punkter är reglerade i den överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken om avgränsning av kontinentalsockeln jämte protokoll som ingicks den 22 juni 1978 (SÖ 1978:42). I överenskommelsen benämns punkterna  
 1–3. 
  Koordinaterna är an- givna enligt gradnät i svenskt sjökort nr 83, som numera är av- vecklat, samt enligt gradnät i östtyskt sjökort nr 152. Vid trans- formering av koordinaterna till SWEREF 99 kan osäkerheten upp- gå till flera hundra meter. Överenskommelsen har ingåtts med en stat som inte längre existerar och vars förpliktelser senare har över- tagits av Förbundsrepubliken Tyskland. 
  
 Punkterna i 1 § 4 b är fastställda i gällande avtal och reglerar avgränsningslinjerna för både den svenska kontinentalsockeln och Sveriges dåvarande fiskezon gentemot motsvarande tyska maritima zoner, vilket framgår av det till överenskommelsen samma dag fogade protokollet. 
  
 Enligt förordningens 2 § 1 b går avgränsningslinjen från den sist angivna punkten i 1978 års överenskommelse med Tyska Demo- kratiska Republiken, punkten 3, i 1 § 4 b som beskrivits ovan direkt till den först nämnda punkten i 1984 års överenskommelse med Danmark, punkten P, i 1 § 4 c som beskrivs nedan. Enligt mot- svarande danska lagstiftning ska avgränsningslinjen däremot fort- sätta till en gemensam trestatspunkt som ska överenskommas mellan Sverige, Tyskland och Danmark. I 1978 års överenskom- melse anges också att öster om punkten 3 ska linjen sträcka sig till en punkt som ska överenskommas med ifrågavarande tredje stat. Någon sådan överenskommelse har hittills inte ingåtts. 
  
 Enligt 1 § 4 c fortsätter avgränsningslinjen därefter 
  
 mellan punkten 54°57'49,1"N, 13°59'40,0"O, punkten 55°18'44,0"N, 14°27'36,0"O, punkten 55°41'29,4"N, 15°02'34,4"O och punkten 55°21'18,6"N, 16°30'29,7"O. 
  
 Dessa fyra punkter motsvarar punkterna  
 P–S 
  i artikel 5 i 1984 års överenskommelse med Danmark. Koordinaterna är angivna i ED 50. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäker- heten till cirka fem meter. 
  
 Punkterna i 1 § 4 c är fastställda i gällande avtal och reglerar av- gränsningslinjerna för både den svenska kontinentalsockeln och Sveriges dåvarande fiskezon gentemot motsvarande danska maritima zoner. 
  
 304 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Enligt förordningens 2 § 1 c går avgränsningslinjerna från den sist angivna punkten i 1984 års överenskommelse med Danmark, punk- ten S, i 1 § 4 c som beskrivits ovan direkt till den först nämnda punkten i 1989 års överenskommelse med Polen, punkten A, i 1 § 4 d som beskrivs nedan. Enligt motsvarande danska lagstiftning ska avgränsningslinjen däremot fortsätta till en gemensam trestats- punkt som ska överenskommas mellan Sverige, Polen och Danmark. Någon sådan överenskommelse har hittills inte ingåtts. 
  
 Enligt 1 § 4 d fortsätter avgränsningslinjen sedan 
  
 mellan punkten 55°21,640'N, 16°32,000'O, punkten 55°30,000'N, 17°00,000'O, punkten 55°35,235'N, 17°22,680'O, punkten 55°46,985'N, 18°00,000'O, punkten 55°55,293'N, 18°21,800'O, punkten 55°52,876'N, 18°54,000'O och punkten 55°52,788'N, 18°55,545'O. 
  
 De första sex punkterna motsvarar punkterna  
 A–F 
  i den överens- kommelse med Polen om avgränsning av kontinentalsockeln (och fiskezonerna) som ingicks den 10 februari 1989 (SÖ 1989:27). Av- gränsningslinjen utgörs av räta (geodetiska) linjer. Koordinaterna är angivna i WGS 72. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka fem meter. 
  
 Den sjunde punkten är en trestatspunkt som är fastställd i den överenskommelse mellan Sverige, Polen och Sovjetunionen22 om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön som ingicks den 30 juni 1989 (SÖ 1990:18). Avgränsningslinjen utgörs av räta (geodetiska) linjer. Koordinaterna är angivna i WGS 72. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka fem meter. 
  
 Punkterna i 1 § 4 d är fastställda i gällande avtal och reglerar av- gränsningslinjerna för både den svenska kontinentalsockeln och Sveriges dåvarande fiskezon gentemot motsvarande polska maritima zoner. 
  
 1 § 5 anger att avgränsningslinjen fortsätter i mellersta Östersjön 
  
 intill en rät (geodetisk) linje mellan punkten 55°52,793'N, 18°55,760'O och punkten 55°53,482'N, 18°56,777'O. 
  
 I artikel 1 i 1989 års överenskommelse mellan Sverige, Polen och Sovjetunionen anges att avgränsningslinjerna ska dras som räta 
  
 22 Ryska federationen har i egenskap av successionsstat övertagit Sovjetunionens internationella förpliktelser. 
  
 305 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 (geodetiska linjer) från punkten F i 1989 års överenskommelse med Polen, vilket stämmer med vad som sägs i 1 § 4 d som beskrivits ovan, respektive från punkten A17 i den överenskommelse med Sovjetunionen om avgränsning av kontinentalsockeln samt av den svenska fiskezonen och den sovjetiska ekonomiska zonen i Öster- sjön som ingicks den 18 april 1988 (SÖ 1988:38) till den i 1 § 4 d ovan nämnda gemensamma trestatspunkten med koordinaterna 55°52,788'N, 18°55,545'O. Den andra punkten i 1 § 5 motsvarar punkt A17 i 1988 års överenskommelse med Sovjetunionen. Punk- ten A17 återkommer i 1 § 6 som beskrivs nedan. Denna punkts koordinater är angivna i svenskt koordinatsystem RT 38. 
  
 Den andra i 1 § 5 angivna punkten är således fastställd i gällande avtal. Så är emellertid inte fallet när det gäller koordinaterna för den första punkten i 1 § 5. Dessa koordinater har konstruerats av Sjö- fartsverket i referenssystemet RT 38 och är avsedda att repre- sentera en punkt som är identisk med punkten F i 1989 års avtal med Polen, där koordinaterna är angivna i WGS 72. Syftet med att konstruera nya koordinater uttryckta i RT 38 för punkten F var att kunna sammanbinda denna punkt med punkten A17, vars koordi- nater är fastställda i RT 38, via en rät geodetisk linje. Utredningen har emellertid inte kunnat förstå varför detta förfarande har an- vänts när det fanns en avtalad trestatspunkt mellan punkterna F och A17. Utredningen anser därför att de konstruerade koordina- terna för den första punkten inte bör inkluderas i den nya lagstift- ningen. 
  
 1 § 6 anger att avgränsningslinjen i mellersta och norra Östersjön går 
  
 intill räta linjer (loxodromer) mellan punkten 55°53,482'N, 18°56,777'O, punkten 55°57,300'N, 19°04,049'O, punkten 55°58,863'N, 19°04,876'O, punkten 56°02,433'N, 19°05,669'O, punkten 56°15,000'N, 19°13,565'O, punkten 56°27,000'N, 19°21,070'O, punkten 56°35,000'N, 19°25,070'O, punkten 56°45,000'N, 19°31,720'O, punkten 56°58,000'N, 19°40,270'O, punkten 57°14,192'N, 19°53,565'O, punkten 57°26,717'N, 20°02,160'O, punkten 57°33,800'N, 20°03,965'O, punkten 57°44,000'N, 20°14,139'O, punkten 57°54,691'N, 20°24,920'O, punkten 58°12,000'N, 20°22,502'O, punkten 58°29,000'N, 20°Johnson och punkten 58°46,836'N, 20°28,672'O. 
  
 306 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 De sjutton punkterna motsvarar punkterna  
 A17–A1 
  i 1988 års överenskommelse med Sovjetunionen. Koordinaterna är angivna i svenskt koordinatsystem (RT 38). Vid transformering av koordi- naterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka tio meter. 
  
 Punkterna i 1 § 6 är fastställda i gällande avtal och reglerar avgränsningslinjerna för både den svenska kontinentalsockeln och Sveriges nuvarande ekonomiska zon gentemot motsvarande dåvar- ande sovjetiska maritima zoner. 
  
 I den nya lagstiftningen bör en ny punkt med koordinaterna 55°55,921'N och 19°01,268'O införas mellan punkterna A17 och Hall på den befintliga avgränsningslinjen. Denna punkt utgör tre- statspunkt mellan Sverige, Litauen och Ryssland enligt den överens- kommelse med Litauen och Ryska federationen om en gemensam avgränsningspunkt för de exklusiva ekonomiska zonerna och konti- nentalsockeln i Östersjön som ingicks den 30 november 2005 (SÖ 2011:7). Koordinaterna är angivna i WGS 84. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka tre meter. 
  
 En separat bilateral överenskommelse mellan Sverige och Litauen om avgränsningen av de ekonomiska zonerna och kontinental- sockeln i Östersjön undertecknades den 10 april 201423. Enligt denna överenskommelse ska avgränsningslinjen dras från den ovan nämnda trestatspunkten, som kallas punkt A, via en punkt B, som har koordinaterna 55°57,300'N och 19°03,983'O, och en punkt C, som har koordinaterna 55°58,867'N och 19°04,817'O, till en punkt D, som har koordinaterna 56°02,433'N och 19°05,600'O. Punkterna B och C ligger nära punkterna A16 och A15. Punkten D ligger strax nordost om punkten A14 i 1988 års överenskommelse med Sovjetunionen. Avgränsningslinjen utgörs av räta (geodetiska) linjer. Koordinaterna är angivna i ETRS 89. Vid transformering av koordi- naterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka 3 cm. 
  
 Från punkten D ska avgränsningslinjen enligt 2014 års överens- kommelse med Litauen fortsätta till en punkt om vilken överens- kommelse ska ingås med berörd tredje stat. Sverige har ingen överenskommen trestatspunkt med Litauen och Lettland. Sverige har inte heller någon separat bilateral överenskommelse med Lettland om avgränsningslinjerna fram till den trestatspunkt mellan Sverige, Estland och Lettland som är fastställd i den överenskommelse med 
  
 23 Någon SÖ har ännu inte publicerats. 
  
 307 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Estland och Lettland om en gemensam avgränsningspunkt i Öster- sjön som ingicks den 30 april 1997 (SÖ 1998:33). 
  
 Ytterligare en ny punkt bör införas i den nya lagstiftningen mellan punkterna A4 och A3 på den befintliga avgränsningslinjen. Denna nya punkt utgör ovan nämnda trestatspunkt mellan Sverige, Estland och Lettland. Punkten har koordinaterna 58°01,440'N och 20°23,755'O. Koordinaterna är angivna i WGS 84. Vid transfor- mering av koordinaterna till SWEREF 99 är osäkerheten mindre än tre meter24. 
  
 Trestatspunkten kallas A i det separata bilaterala avtal med Estland om avgränsningen av de maritima zonerna i Östersjön som ingicks den 2 november 1998 (SÖ 2000:18). I avtalet med Estland fastställs även punkten B, med koordinaterna 58°11,981'N, och 20°22,280'O, punkten C, med koordinaterna 58°28,979'N och 20°26,367'O samt punkten D, med koordinaterna 58°46,812'N och 20°28,448'O. Även dessa punkter bör föras in i den nya lagstift- ningen. Punkterna förenas av räta (geodetiska) linjer. Koordinaterna är angivna i WGS 84. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 är osäkerheten mindre än tre meter. De tre punkterna ligger nära punkterna  
 A3–A1 
  i 1988 års överenskommelse med Sovjetunionen där koordinaterna är angivna i svenskt koordinat- system (RT 38). 
  
 De fyra punkterna  
 A–D 
  som beskrivs ovan är fastställda i gäll- ande avtal och reglerar avgränsningslinjerna för både den svenska kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon gentemot mot- svarande estniska maritima zoner. 
  
 Från punkten D i 1998 års avtal med Estland ska avgränsnings- linjen enligt artikel 2 i avtalet fortsätta norrut till en punkt som ska överenskommas med berörd tredje stat. 
  
 Enligt förordningens 2 § 2 går avgränsningslinjen som en rät linje (loxodrom) från punkten A1 i 1988 års överenskommelse med Sovjetunionen som anges i 1 § 6 som beskrivits ovan till en punkt med koordinaterna 58°47,680'N och 20°25,264'O. Utredningen har emellertid inte kunnat återfinna denna punkt i något gällande inter- nationellt avtal. Enligt 2 § 3 i förordningen fortsätter avgräns- 
  
 24 Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 är osäkerheten beroende på vilken version av WGS 84 som avses, men den är i samtliga fall mindre än tre meter. Skillnaden mellan aktuell realisering av WGS 84 och SWEREF 99 är 0,5 meter. Sjöfartsverket har valt att betrakta alla versioner av WGS 84 som identiska med SWEREF 99. 
  
 308 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 ningslinjen från den koordinatangivna oidentifierade punkten sedan vidare som rät linje norrut till punkten 5 i 1994 års överens- kommelse med Finland som anges i 1 § 7 och som beskrivs nedan. Enligt denna överenskommelse ska avgränsningslinjen söder om punkten 5 ”sträcka sig fram till den punkt varom överenskommelse träffas med berörd tredje stat”. Det är utredningens slutsats att den i förordningen koordinatangivna oidentifierade punkten de facto har ersatts av den punkt som fastställts i den överenskommelse med Estland och Finland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön som ingicks den 16 januari 2001 (SÖ 2001:21). Denna trestatspunkt har koordinaterna 58°50,670'N och 20°28,888'O. Avgränsningslinjen utgörs av räta (geodetiska) linjer. Koordinaterna är angivna i WGS 84. Vid transformering av koordinaterna till SWEREF 99 är osäkerheten mindre än tre meter. Även trestats- punktens koordinater bör föras in i den nya lagstiftningen. 
  
 Trestatspunkten är fastställd i gällande avtal och reglerar av- gränsningslinjerna för både Sveriges ekonomiska zon och den svenska kontinentalsockeln. 
  
 1 § 7 anger att avgränsningslinjen fortsätter i norra Östersjön och Ålands hav 
  
 intill räta (geodetiska) linjer mellan punkten 58°51,776'N, 20°28,276'O, punkten 59°26,701'N, 20°09,200'O, punkten 59°47,501'N, 19°39,497'O, punkten 60°11,501'N, 19°04,992'O och punkten 60°14,115'N, 19°06,162'O. 
  
 Dessa fem punkter motsvarar punkterna  
 5–1 
  i den överenskom- melse jämte protokoll med Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon som ingicks den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). Avgränsningslinjen utgörs av räta (geodetiska) linjer. Ko- ordinaterna är angivna i WGS 84. Vid transformering av koordi- naterna till SWEREF 99 är osäkerheten mindre än tre meter. 
  
 Samtliga punkter i 1 § 7 är fastställda i gällande avtal. Punkterna 5 och 4 reglerar avgränsningslinjerna för både den svenska kontinen- talsockeln och Sveriges ekonomiska zon gentemot motsvarande finska maritima zoner. Nordväst om punkten 4 ansluter den svenska territorialgränsen till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige, se kapitel 4. I denna punkt upphör därmed Sveriges ekonomiska zon. Längre 
  
 309 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 norrut ansluter även Finlands territorialgräns till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Denna punkt utgör en riksgränspunkt och dess koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemen- samt. De efterföljande punkterna  
 3–1 
  i 1994 års överenskommelse med Finland reglerar således avgränsningslinjen för den svenska kontinentalsockeln och riksgränsen som även utgör territorialgräns. Linjen fortsätter norr om punkten 1 i Ålands hav fram till den södra strandkanten på Märket där en punkt på land är markerad med mässingsdubb25. 
  
 1 § 8 i förordningen anger att avgränsningslinjen i Bottenhavet och Bottenviken går 
  
 intill räta linjer mellan punkten 60°22,3'N, 19°09,5'O, punkten 60°40,7'N, 19°14,1'O, punkten 62°42,0'N, 19°31,5'O, punkten 63°20,0'N, 20°24,0'O, punkten 63°29,1'N, 20°41,8'O, punkten 63°31,3'N, 20°56,4'O och punkten 63°36,6'N, 21°16,8'O, mellan punkten 63°38,1'N, 21°22,7'O, punkten 63°40,0'N, 21°30,0'O och punkten 65°21,8'N, 23°55,0'O och mellan punkten 65°27,5'N, 24°03,2'O, punkten 65°30,9'N, 24°08,2'O och punkten 65°31,8'N, 24°08,4'O. 
  
 Nio av dessa tretton punkter motsvarar punkterna 10 och  
 8–1 
  i den överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinental- sockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön som ingicks den 29 september 1972 (SÖ 1973:1). Avgränsningslinjen utgörs enligt Sjöfartsverkets tolkning av artikel 6 i avtalet av räta linjer i Mercators projektion, dvs. loxodromer. Koordinaterna är angivna i ett finskt referenssystem. Vid transfor- mering av koordinaterna till SWEREF 99 uppgår osäkerheten till cirka tre meter. 
  
 Enligt det protokoll som ingår i 1994 års överenskommelse med Finland ska avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon från punkten 10 till punkten 1 följa den avgränsningslinje för kontinental- sockeln som avtalats genom 1972 års överenskommelse med Finland i avvaktan på en teknisk revision av avgränsningslinjen norr om Märket. 
  
 Från den norra strandkanten på Märket, där en punkt är mar- kerad med mässingsdubb26, går avgränsningslinjen för kontinental- sockeln via punkten 10 i 1972 års överenskommelse med Finland fram till en ny punkt strax söder om punkten 8 där den svenska 
  
 25Punkten är betecknad med nummer 12 i 2006 års gemensamma gränsöversyn. 
  
 26Punkten är betecknad med nummer 11 i 2006 års gemensamma gränsöversyn. 
  
 310 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 territorialgränsen lämnar avgränsningslinjen för kontinentalsockeln. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. I denna punkt börjar det tredje avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekono- miska zon. Avgränsningslinjen för den svenska kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon fortsätter norrut via punkterna 8 och 7 i 1972 års överenskommelse med Finland till Norra Kvarken där den svenska territorialgränsen åter ansluter till kontinentalsockelns avgränsningslinje i en ny punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige. I den nya punkten upphör det tredje avsnittet av avgräns- ningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Avgränsningslinjen för kontinentalsockeln och territorialgränsen fortsätter vidare norrut mellan punkterna 6, 5 och 4 i riktning mot punkten 3 i 1972 års överenskommelse med Finland. I en punkt strax söder om punkten 3 i Norra Kvarken lämnar territorial- gränsen ännu en gång kontinentalsockelns avgränsningslinje. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. I denna punkt börjar det fjärde avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekono- miska zon. Avgränsningslinjen för både kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon fortsätter i riktning mot punkten 2 i 1972 års överenskommelse med Finland. I en ny punkt söder om punkten 2 ansluter den svenska territorialgränsen återigen till kon- tinentalsockelns avgränsningslinje. Punktens koordinater kan bestäm- mas av Sverige. I denna punkt upphör avgränsningslinjen för det fjärde avsnittet av Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Kontinentalsockelns avgränsningslinje fortsätter till punkten 2 där Finlands territorialgräns ansluter. I denna punkt, vars koordi- nater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt, börjar riksgränsen igen. Från punkten 2 fortsätter avgränsningslinjen för kontinentalsockeln enligt förordningen till punkten 1 i 1972 års överenskommelse med Finland. Punkten 1 förefaller emellertid att vara överspelad eftersom avgränsningslinjen ska dras från punkten 2 i rät linje till brytpunkt IV enligt den överenskommelse med Finland om ändring av riksgränsen mellan Sverige och Finland, som ingicks den 3 och 25 mars 2010 (SÖ 2010:2). Söder om brytpunkt IV korsar riksgränsen breddgraden 65°35'N och allmänt vatten upphör därmed enligt lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vatten- område. Denna skärningspunkt på riksgränsen markerar således slutet på den kontinuerliga linje runt Sveriges kust som utgör yttre avgränsningslinje för den svenska kontinentalsockellagens geografiska 
  
 311 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 tillämpningsområde. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. Från brytpunkt IV går riksgränsen vidare norrut enligt den sträck- ning som framgår av gränskartorna  
 44–48, 
  som är bilagda 2006 års gemensamma gränsöversyn. 
  
 Endast nio av de tretton punkterna i 1 § 8 är som nämnts fastställda i 1972 års överenskommelse med Finland. Tre av dessa punkter reglerar avgränsningslinjerna för både kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon. Övriga sex överenskomna punkter reglerar endast kontinentalsockelns avgränsningslinje. Enligt förordningen går avgränsningslinjen från punkten 10 till punkten 4 i överensstämmelse med de koordinater som anges i 1972 års överenskommelse. Därefter fortsätter linjen norrut men gör ett ”hopp” mellan två oidentifierade punkter innan den når fram till punkten 3. Linjen går sedan vidare via ytterligare ett ”hopp” mellan två oidentifierade punkter innan den når fram till punkterna 2 och 1 i överenskommelsen. Utredningen har inte kunnat finna något gällande avtal som fastställer de fyra oidentifierade punkter som är angivna med koordinater i förordningen (och som är kursivmarkerade i citatet ovan) och anser därför att dessa punkter inte bör tas med i den nya lagen. 
  
 Enligt Sjöfartsverket kan de fyra oidentifierade punkterna här- ledas till de punkter mellan vilka avgränsningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln enligt 1972 års överenskommelse avvek från mittlinjen mellan Sveriges och Finlands dåvarande baslinjer. En överenskommelse om vissa gränsfrågor ingicks med Finland den 2 december 1977 (SÖ 1978:16) och anger att yttergränsen för Sveriges dåvarande fiskezon ska följa 1972 års avgränsningslinje för kontinentalsockeln. Det protokoll som är fogat till 1994 års över- enskommelse med Finland anger att avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon mellan punkterna 10 och 1 ska följa 1972 års avgränsningslinje för kontinentalsockeln. Det är oklart varför de oidentifierade punkterna är inkluderade i SFS (1992:1226) och varför inte heller innehållet i protokollet till 1994 års överenskommelse har reflekterats i förordningen trots att förordningen ändrades år 1995 (SFS 1995:951). 
  
 Som framgått ovan tycks punkten 1 i 1972 års överenskommelse nu- mera vara överspelad enligt 2010 års överenskommelse om ändring av riksgränsen. Inte heller denna punkt bör därför tas med i den nya lagen. 
  
 Punkten 8 i 1972 års överenskommelse motsvarar punkten 17 i den konvention angående Ålandsöarnas  
 icke-befästande 
  och neutralisering 
  
 312 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 som antogs i Genève den 20 oktober 1921 (SÖ 1921:26). Punkten 9 motsvarar den punkt där Sveriges territorialgräns läm- nade avgränsningslinjen för kontinentalsockeln när Sveriges terri- torialhav var fyra nautiska mil brett. Punkterna 9 och 10 ligger på den räta linjen mellan punkterna 16 (mittpunkt på Märket) och 17 i Ålandskonventionen. I punkten 10 upphör riksgränsen mot Finland, eftersom Finland norr om denna punkt har begränsat sitt terri- torialhav så att en korridor med internationellt vatten är belägen på finsk sida om kontinentalsockelns avgränsningslinje. Punkten 10 ut- gör således en riksgränspunkt. Dess koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Finland har gjort en liknande be- gränsning av sitt territorialhav i Kvarken, där det följaktligen inte heller finns någon riksgräns i havet. 
  
 6.4Utredningens överväganden 
  
 Utredningens förslag: I 1 § i lagen (1966:314) om kontinental- sockeln ersätts hänvisningen till 1958 års  
 Genève-konvention 
  om kontinentalsockeln med ny text om att lagens geografiska tillämpningsområde omfattar havsbottnen och dess underlag inom det havsområde som framgår av den nya lagen om Sveriges sjö- territorium och maritima zoner. 
  
 I 1 § i lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon före- skrivs att lagens geografiska tillämpningsområde omfattar de havs- områden utanför sjöterritoriet som framgår av den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Texten om de båda lagarnas geografiska tillämpningsområden utgår ur kontinentalsockelförordningen (1966:315) respektive förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Avgränsningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon anges med koordinater uttryckta i SWEREF 99 för samtliga punkter som är reglerade i avtal med andra stater. Koordinaterna förtecknas i två separata tabellbilagor till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Koordinaterna tillhandahålls också i elektroniskt format för kost- nadsfri nedladdning. 
  
 Avgränsningslinjerna markeras i officiella svenska sjökort. 
  
 313 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 De punkter och koordinater som är uppräknade i  
 1–2 
  §§ i  
 EZ-för- 
  ordningen definierar avgränsningslinjen för den svenska kontinental- sockeln i förhållande till intilliggande och motstående staters kon- tinentalsocklar. Längs stora delar av Sveriges kust sammanfaller denna avgränsningslinje med avgränsningslinjerna för Sveriges ekonomiska zon, men inte överallt. 
  
 Avgränsningslinjen för kontinentalsockeln löper som en konti- nuerlig linje som avgränsar havsbottnen och dess underlag under allmänt vatten inom det svenska sjöterritoriet och under Sveriges ekonomiska zon från den punkt på riksgränsen mot Norge i väster där kontinuerligt allmänt vatten börjar till den punkt på riks- gränsen mot Finland i nordost där allmänt vatten upphör.27 
  
 Sveriges ekonomiska zon består av fyra separata havsområden. Den första av de fyra avgränsningslinjerna börjar i baslinjepunkt 1 där riksgränsen mot Norge upphör och sammanfaller därefter med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till Öresunds norra begränsningslinje. Den andra avgränsningslinjen börjar vid Öresunds södra begränsningslinje och sammanfaller med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till en punkt i Östersjön söder om Åland. Den tredje linjen börjar utanför Öregrund och samman- faller med avgränsningslinjen för kontinentalsockeln fram till en punkt i Bottenhavet utanför Örnsköldsvik. Den fjärde linjen börjar utanför Umeå och sammanfaller med avgränsningslinjen för konti- nentalsockeln fram till en punkt i Bottenviken utanför Luleå. 
  
 I mellanliggande havsområden i Öresund, Ålands hav och Kvarken når svenskt sjöterritorium fram till kontinentalsockelns avgräns- ningslinje och gränsar direkt mot en annan stats sjöterritorium eller maritima zoner. 
  
 Som utredningen tidigare konstaterat är författningstexterna om den svenska kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon inte alldeles tydliga när det gäller den geografiska omfattningen av de havsområden där respektive lagstiftning är tillämplig. 
  
 Utredningen anser att dessa otydligheter bör undanröjas och att de yttre avgränsningslinjerna för kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon i stället bör beskrivas med koordinater i var sin tabellförteckning. Det skulle ge en klar och entydig bild av exakt 
  
 27 Inklusive den korta sträcka där riksgränsen går på land på ön Märket och kontinental- sockelns avgränsningslinje följer baslinjerna längs Märkets svenska del. 
  
 314 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 var de båda maritima zonernas yttre avgränsningslinjer går. Det skulle också göra det enklare för Sverige att fullgöra sina förplikt- elser enligt UNCLOS att offentliggöra detaljerad information om respektive avgränsningslinjer. 
  
 Utredningen föreslår därför att avgränsningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln respektive för Sveriges ekonomiska zon ska anges var för sig i form av koordinater uttryckta i SWEREF 99 för samtliga punkter som är reglerade i avtal med annan stat. Koordinaterna bör förtecknas i två separata tabellbilagor till den nya lag om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner som utredningen föreslår. 
  
 Utredningen föreslår vidare att 1 § i lagen (1966:314) om konti- nentalsockeln ändras till att ange att lagens geografiska tillämp- ningsområde framgår av den nya lagen. Därmed kan också all text om lagens geografiska tillämpningsområde utgå ur förordningen (1966:315) om kontinentalsockeln. 
  
 Utredningen föreslår vidare att en motsvarande ändring om lagens geografiska tillämpningsområde görs i 1 § i lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon och att all text om den lagens tillämp- ningsområde utgår ur förordningen (1992:1226) om Sveriges eko- nomiska zon. 
  
 Dessa två lagar kommer därmed att på ett sinsemellan likartat sätt hänvisa till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och mari- tima zoner vad gäller deras respektive geografiska tillämpnings- områden. De två åtföljande förordningarna blir samtidigt mer ren- odlade och enbart inriktade på sina respektive lagars materiella bestämmelser. 
  
 Utredningen anser också att ytterligare ändringar behövs i kon- tinentalsockelförordningen eftersom kontinentalsockellagen även är tillämplig på den del av det svenska sjöterritoriet som utgörs av allmänt vatten. Som tidigare nämnts har denna svenska lag ett större geografiskt tillämpningsområde än det havsområde utanför terri- torialhavet där den särskilda rättsordning som regleras av UNCLOS är tillämplig. Ändringar behövs också i förordningen om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Utredningen föreslår att koordinater för alla punkter som är fastställda i gällande internationella avtal, även de nytillkomna punkter som ligger på tidigare överenskomna linjer, och som reglerar avgräns- ningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln respektive Sveriges 
  
 315 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 ekonomiska zon gentemot stater med intilliggande eller motstå- ende kuster ska ingå i den nya lagens tabellbilagor. I några fall har emellertid nya koordinater beräknats där det av olika skäl visat sig vara ologiskt eller missvisande att använda de transformerade koordi- naterna. I sådana fall anges även de transformerade koordinaterna i den förklarande texten. 
  
 I enlighet med utredningsdirektiven har Sjöfartsverket fått utred- ningens uppdrag att transformera de överenskomna koordinaterna för alla i avtal fastställda punkter till SWEREF 99. Verket har vid transformeringen utgått från att skillnaden mellan WGS 72 och WGS 84 är cirka 2 meter i latitud och 10 meter i longitud. Man har valt att inte justera för olika WGS  
 84-realiseringar. 
  Verket har också valt att betrakta WGS 84 och SWEREF 99 som identiska. Koordinater uttryckta i WGS 84 har således inte transformerats. Verket anser vidare att EUREF 89, som är ett äldre namn för det europeiska referenssystemet ETRS 89, är identiskt med SWEREF 99 i detta sammanhang och att någon transformering därför inte heller behöver göras av de koordinater som är uttryckta i detta referens- system. 
  
 Verket har segmenterat långa linjer med samma logik och enligt samma principer som man har segmenterat långa baslinjer och andra långa linjer. Utredningen föreslår att även segmentpunkternas koordinater ska inkluderas i den nya lagens tabellbilagor 4 och 5. 
  
 Utredningen instämmer i att de koordinater som inkluderas i tabellbilagorna bör vara uttryckta i latitud och longitud i SWEREF 99, i enlighet med vad som anges i utredningsdirektiven, eftersom detta är det referenssystem som används av svenska myn- digheter. Detta förfarande ändrar emellertid inte det faktum att koordinater uttryckta i andra referenssystem i överenskommelser mellan Sverige och en annan stat fortsätter att gälla i förhållande till den staten och kan åberopas vid en eventuell tvist eller framtida förhandling. 
  
 I sammanhanget bör också noteras att en liknande jämförelse som den som utredningen har gjort i avsnitt 6.3.1 mellan koordi- nater i svensk lagstiftning och motsvarande koordinater i gällande internationella överenskommelser kommer att bli svårare att göra när koordinaterna i lagstiftningen är uttryckta i SWEREF 99 i stället för i samma referenssystem som i berörd överenskommelse. 
  
 316 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 6.4.1Förslag till yttre avgränsningslinje för den svenska kontinentalsockeln 
  
 Kontinentalsockellagen (SFS 1966:314) är tillämplig på havsbottnen och dess underlag inom den del av Sveriges sjöterritorium som utgörs av allmänt vatten samt inom vissa avgränsade havsområden utanför territorialgränsen. Den inre avgränsningslinjen för kontinen- talsockellagens tillämpningsområde utgörs således av yttergränserna för enskilt vatten eller, där det inte finns något enskilt vatten, av strandlinjen. Enskilt vatten tillhör fastigheter enligt lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 Koordinaterna för samtliga brytpunkter på kontinentalsockelns yttre avgränsningslinje samt de mellanliggande punkter som är ett resultat av segmenteringen av långa linjer redovisas i bilaga 7 till detta betänkande. Koordinatbilagan ska utgöra bilaga 4 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. I figur 6.2 anges den yttre avgränsningslinjen för kontinentalsockellagens tillämpnings- område. 
  
 317 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Figur 6.2 Den yttre avgränsningslinjen för kontinentalsockellagens tillämpningsområde 
  
 Den yttre avgränsningslinjen för kontinentalsockellagens tillämp- ningsområde börjar i väster i den punkt på riksgränsen mot Norge där allmänt vatten börjar. Lantmäteriet har som redovisats tidigare 
  
 318 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 på utredningens uppdrag undersökt om det finns enskilt vatten närmast strandlinjen vid riksgränsen mot Norge och funnit att så är fallet. På ett flertal ställen i den inre delen av Idefjorden når enskilt vatten ut till riksgränsen vilket gör att det uppstår ett antal från varandra fristående enklaver som skulle kunna utgöra allmänt vatten längs med riksgränsen ut till cirka 2,5 km väster om Svinesundsbron. Lantmäteriet bedömer att dessa enklaver ska anses utgöra enskilt vatten enligt 2 § 2 (2 § 3 enligt utredningens förslag) i 1950 års lag eftersom de har förbindelse inom svenskt sjöterritorium med öppna havet endast genom områden med enskilt vatten. Utredningen har valt att förtydliga detta förhållande, se avsnitt 7.3.3. Myndigheten har mot denna bakgrund identifierat den punkt på riksgränsen där allmänt vatten börjar. Punkten, som ligger mellan de år 1904 markerade gränspunkterna XIV och XV, har de beräknade koordinaterna 
  
 1.  
 59-05,163633N 
  och  
 11-12,695538E. 
  
 Avgränsningslinjen fortsätter på havsbottnen i form av räta (geo- detiska) linjer, enligt Sjöfartsverkets bedömning, och sammanfaller med riksgränsen genom Idefjorden via de år 1904 markerade gräns- punkterna  
 XV–XVIII 
  till de i 1909 års skiljedom fastställda gräns- punkterna XIX och XX. 
  
 Punkterna  
 I–XIX 
  mättes senast in av den  
 svensk-norska 
  gräns- kommission som var sammankallad åren  
 1979–1982 
  men av skäl som beskrivs i kapitel 4 fastställdes inte de inmätta koordinaterna. Sjöfartsverket har därför transformerat koordinater uttryckta i ED 77 UTM zon 32 i informellt arbetsmaterial28 från mätningarna till SWEREF 99 TM och fått fram följande koordinater uttryckta i SWEREF 99 (WGS 84) för punkterna  
 XV–XIX: 
  
 2. 
 59-04,755319N 
  och  
 11-09,210274E, 
  
 3. 
 59-00,903356N 
  och  
 11-07,028585E, 
  
 4. 
 58-59,508118N 
  och  
 11-05,542546E, 
  
 5. 
 58-58,643460N 
  och  
 11-03,984681E, 
  och 
  
 6. 
 58-57,626872N 
  och  
 10-58,991490E. 
  
 28 Examensarbete ”Bestämning av sjögränsen mellan Sverige och Norge” utfört inom ramen för  
 1979–1982 
  års gemensamma  
 svensk-norska 
  gränskommission. 
  
 319 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Avgränsningslinjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät (geo- detisk) linje, enligt Sjöfartsverkets bedömning, till punkten XX som är utmärkt med gränsboj 2 och utgör baslinjepunkt 1. I denna punkt börjar beräkningen av den svenska kontinentalsockeln enligt den definition som anges i UNCLOS. Punktens koordinater har transformerats på samma sätt som koordinaterna för punkterna XV– XIX ovan och är då  
 58-56,536430N 
  och  
 10-55,074780E. 
  Den upp- skattade noggrannheten är ±10 cm. Sjöfartsverket har också beräk- nat de koordinater som man anser anger den geodetiskt mest korrekta positionen för punkten XX. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 7.  
 58-56,536503N 
  och  
 10-55,074803E. 
  
 Avgränsningslinjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom), enligt Sjöfartsverkets bedömning, till brytpunkten 1 som är fastställd i artikel 2 i den överenskommelse med Norge om av- gränsning av kontinentalsockeln som ingicks den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3). Punkten utgjorde den västligaste punkten på territorial- gränsen när det svenska territorialhavet var fyra nautiska mil brett. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 8.  
 58-54,806429N 
  och  
 10-45,386356E. 
  
 Avgränsningslinjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (kompasslinje) till brytpunkten 2 i 1968 års överenskommelse, som är den punkt där 1909 års skiljedomslinje mötte Norges territorial- gräns när det norska territorialhavet var fyra nautiska mil brett. Punkten motsvarar punkten A i den överenskommelse med Norge om avgränsningen av Sveriges och Norges fiskeområden i nordöstra Skagerack som ingicks den 5 april 1967 (SÖ 1967:14). Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 9.  
 58-53,536297N 
  och  
 10-38,334538E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (kompass- linje) till brytpunkten 3 i 1968 års kontinentalsockelöverenskom- melse med Norge. Denna punkt utgjorde skärningspunkt mellan en linje tolv nautiska mil från de norska baslinjerna och en linje 
  
 320 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 tolv nautiska mil från de svenska baslinjerna när överenskommelsen ingicks. Punkten motsvarar också punkten C i 1967 års fiske- överenskommelse. Enligt Sjöfartsverkets beräkningar ligger emellertid skärningspunkten mellan den överenskomna avgränsningslinjen och en linje 12 nautiska mil från närmaste svenska baslinje 137 meter nordnordost om punkten 3. I denna nya skärningspunkt, som har de beräknade koordinaterna  
 58-45,730378N 
  och  
 10-35,610148E, 
  upphör riksgränsen mellan Sverige och Norge och den svenska terri- torialgränsen viker av söderut. Här börjar också det första avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. Punkten 3 har de transformerade koordinaterna 
  
 10.  
 58-45,657642N 
  och  
 10-35,584811E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (storcirkel- båge) till brytpunkten 4 i 1968 års kontinentalsockelöverens- kommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 11.  
 58-30,655102N 
  och  
 10-08,699693E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (storcirkel- båge) till brytpunkten 5 i 1968 års kontinentalsockelöverens- kommelse med Norge. Detta är samma punkt som punkten A i artikel 3 i den överenskommelse om avgränsning av kontinental- sockeln och fiskezonerna mellan Sverige och Danmark som ingicks den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). Storcirkelbågar behandlas som geodetiska linjer vid segmentering. Brytpunkterna  
 1–5 
  har trans- formerats från ED 50 till SWEREF 99/ETRS 89. Den uppskattade noggrannheten är cirka 5 meter. Punkten 5 har de transformerade koordinaterna 
  
 12.  
 58-15,654474N 
  och  
 10-01,720153E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten B i 1984 års överenskommelse med Danmark. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 13.  
 58-07,969569N 
  och  
 10-32,466375E. 
  
 321 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten C i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 14.  
 57-48,977584N 
  och  
 11-02,848060E. 
  
 Söder om punkten C finns en punkt som är fastställd i den skrift- växling med Danmark om avgränsning av ansvarsregionerna enligt konventionen den 22 mars 1974 om skydd av Östersjöområdets marina miljö som ingicks den 21 november 1986 (SÖ 1987:13). Punkten, som har koordinaterna 57°44'48,0"N och 11°06'59,2"O, är den punkt där den latitud som anger början på konventionens tillämpningsområde skär den överenskomna avgränsningslinjen mellan Sverige och Danmark. Kontinentalsockelns avgränsnings- linje fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten D i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 15.  
 57-26,967047N 
  och  
 11-23,879572E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten E i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 16.  
 56-30,504369N 
  och  
 12-08,795802E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten F i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 17.  
 56-18,200226N 
  och  
 12-05,192452E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten G i 1984 års överenskommelse. Brytpunkterna  
 B–G 
  har transformerats från ED 50 till SWEREF 99/ETRS 89. Den upp- skattade noggrannheten är cirka 5 meter. Punkten G har de trans- formerade koordinaterna 
  
 18.  
 56-12,946810N 
  och  
 12-21,727850E. 
  
 322 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Sjöfartsverket anser emellertid att den punkt som anges med de transformerade koordinaterna för punkten G inte ligger på den norra begränsningslinjen för Öresund vilket punkten ska göra enligt 1984 års överenskommelse. Verket har därför förlängt den räta geo- detiska linjen mellan punkterna F och G med cirka 200 meter i sydostlig riktning för att få fram en skärningspunkt på Öresunds norra begränsningslinje. I denna punkt upphör avgränsningslinjen för det första avsnittet av Sveriges ekonomiska zon. Den nya punkten, som är en ”hjälppunkt”, har de beräknade koordinaterna 
  
 19.  
 56-12,888047N 
  och  
 12-21,911683E. 
  
 Kontinentalsockelns avgränsningslinje fortsätter på havsbottnen i enlighet med den deklaration med Danmark angående vissa gräns- förhållanden i Öresund som ingicks den 30 januari 1932 (SÖ 1932:1) och som anger att gränsen mellan Sverige och Danmark ska följa mittlinjen i Öresund mellan de svenska och danska kusterna, utan hänsyn till den svenska ön Ven, från Öresunds norra begräns- ningslinje fram till lys- och ljudbojen Lucas. Mittlinjen utgör således riksgräns mellan Sverige och Danmark. Mittlinjen anges i bilaga 4 till utredningens lagförslag29 med de koordinater som den 27 november 2014 utgjorde redovisning av denna gränslinje i Sjöfartsverkets sjökortsdatabas. Snyder Lous Flak har de avtalade koordinaterna 
  
 20.  
 55-49,596000N 
  och  
 12-42,446000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till lysbojen Saltholm Flak enligt det avtal med Danmark om revidering av demarkationslinjen i södra Öresund (SÖ 1932:1) som ingicks den 28 juni och 3 juli 1995 (SÖ 1995:54). Koordinaterna för de åtta punkter som fastställs i avtalet är uttryckta i EUREF 89 med grader, minuter och tre decimaler på minuten och har därför inte transformerats. Snyder Saltholm Elliott har de avtalade koordinaterna 
  
 21.  
 55-41,915000N 
  och  
 12-50,745000E. 
  
 29 Bilaga 7 till detta betänkande. 
  
 323 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 1 i 1995 års avtal med Danmark. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 22.  
 55-38,615000N 
  och  
 12-53,643000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 2 i 1995 års avtal. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 23.  
 55-36,814000N 
  och  
 12-52,812000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 3 i 1995 års avtal. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 24.  
 55-32,416000N 
  och  
 12-43,697000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 4 i 1995 års avtal. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 25.  
 55-29,316000N 
  och  
 12-42,847000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 5 i 1995 års avtal. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 26.  
 Bryantoch  
 12-36,565000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 6 i 1995 års avtal. Detta är samma punkt som punkten H enligt artikel 5 i den överenskommelse om avgränsning av konti- nentalsockeln och fiskezonerna mellan Sverige och Danmark som ingicks den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). Punkten ligger på be- gränsningslinjen för södra Öresund. I denna punkt upphör riks- gränsen mot Danmark. I punkten börjar också det andra avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. Punk- ten 6 har de avtalade koordinaterna 
  
 27.  
 55-20,200000N 
  och  
 12-38,448000E. 
  
 324 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Kontinentalsockelns avgränsningslinje fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten I i 1984 års överens- kommelse med Danmark. Punkten har de transformerade koordi- naterna 
  
 28.  
 55-18,463327N 
  och  
 12-38,263495E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten J i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 29.  
 55-14,963194N 
  och  
 12-40,563694E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten K i 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 30.  
 55-09,963037N 
  och  
 12-47,624076E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten L i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 31.  
 55-03,861339N 
  och  
 13-03,264857E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten M i 1984 års överenskommelse. Brytpunkterna  
 I–M 
  har transformerats från ED 50 till SWEREF 99/ETRS 89. Den upp- skattade noggrannheten är cirka 5 meter. Punkten M har de trans- formerade koordinaterna 
  
 32.  
 55-00,549847N 
  och  
 13-08,681274E. 
  
 Enligt 2 § 1 a i  
 EZ-förordningen 
  går avgränsningslinjen från punk- ten M i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punk- ten 1 i den överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken om avgränsning av kontinentalsockeln jämte protokoll som ingicks den 22 juni 1978 (SÖ 1978:42). Enligt motsvarande danska lagstift- ning ska avgränsningslinjen däremot fortsätta till en gemensam 
  
 325 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 trestatspunkt som ska överenskommas mellan Sverige, Tyskland och Danmark. I 1978 års överenskommelse anges också att väster om punkten 1 ska linjen sträcka sig till en punkt som ska överens- kommas med ifrågavarande tredje stat. Någon sådan överens- kommelse har hittills inte ingåtts. Här finns en oklarhet i avtals- läget. Utredningen anser att den existerande sträckningen bör be- hållas i svensk lagstiftning till dess en överenskommelse om tre- statspunkten har träffats. Avgränsningslinjen för den svenska konti- nentalsockeln fortsätter således på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje, enligt Sjöfartsverkes bedömning, från punkten M i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punkten 1 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken. Denna punkt har de transformerade koordinaterna 
  
 33.  
 55-00,599978N 
  och  
 13-09,273862E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 2 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demo- kratiska Republiken. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 34.  
 55-01,250118N 
  och  
 13-46,969006E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 3 i 1978 års överenskommelse. Koordinaterna för punk- terna  
 1–3 
  har transformerats från det svenska sjökort 83 som anges i överenskommelsen via RT 90 till SWEREF 99. Punkten 3 har de transformerade koordinaterna 
  
 35.  
 54-57,867272N 
  och  
 13-59,084181E. 
  
 Enligt  
 EZ-förordningens 
  2 § 1 b går avgränsningslinjen från punk- ten 3 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken direkt till punkten P i den tidigare nämnda 1984 års överenskommelse med Danmark. Enligt motsvarande danska lag- stiftning ska avgränsningslinjen däremot fortsätta till en gemensam trestatspunkt som ska överenskommas mellan Sverige, Tyskland och Danmark. I 1978 års överenskommelse anges också att öster om punkten 3 ska linjen sträcka sig till en punkt som ska överens- kommas med ifrågavarande tredje stat. Någon sådan överens- 
  
 326 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 kommelse har hittills inte ingåtts. Även här finns en oklarhet i avtalsläget. Utredningen anser att den existerande sträckningen bör behållas i svensk lagstiftning till dess en överenskommelse om trestatspunkten har träffats. Avgränsningslinjen för den svenska kontinentalsockeln fortsätter således på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje, enligt Sjöfartsverkets bedömning, från punkten 3 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken direkt till punkten P i 1984 års överenskommelse med Danmark. Denna punkt har de transformerade koordinaterna 
  
 36.  
 54-57,781982N 
  och  
 13-59,599449E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten Q i 1984 års överenskommelse med Danmark. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 37.  
 55-18,697994N 
  och  
 14-27,532876E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten R i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 38.  
 55-41,455817N 
  och  
 15-02,506448E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten S i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 39.  
 55-21,276052N 
  och  
 16-30,431329E. 
  
 Enligt  
 EZ-förordningens 
  2 § 1 c går avgränsningslinjen från punk- ten S i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punkten A i den överenskommelse med Polen om avgränsning av kontinen- talsockeln (och fiskezonerna) som ingicks den 10 februari 1989 (SÖ 1989:27). Enligt motsvarande danska lagstiftning ska avgräns- ningslinjen däremot fortsätta till en gemensam trestatspunkt som ska överenskommas mellan Sverige, Polen och Danmark. Någon sådan överenskommelse har hittills inte ingåtts. Även här finns en oklarhet i avtalsläget. Utredningen anser att den existerande sträck- 
  
 327 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 ningen bör behållas i svensk lagstiftning till dess en överenskommelse om trestatspunkten har träffats. Avgränsningslinjen för den svenska kontinentalsockeln fortsätter således på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje från punkten S i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punkten A i 1989 års överenskommelse med Polen. Denna punkt har de transformerade koordinaterna 
  
 40.  
 55-21,641480N 
  och  
 16-32,009233E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten B i 1989 års överenskommelse med Polen. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 41.  
 55-30,001475N 
  och  
 17-00,009233E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten C i 1989 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 42.  
 55-35,236472N 
  och  
 17-22,689233E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten D i 1989 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 43.  
 55-46,986465N 
  och  
 18-00,009233E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten E i 1989 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 44.  
 55-55,294459N 
  och  
 18-21,809233E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten F i 1989 års överenskommelse. Koordinaterna för punkterna  
 A–F 
  har transformerats från WGS 72 till WGS 84 som Sjöfartsverket betraktar som identiskt med SWEREF 99. Punkten F har de transformerade koordinaterna 
  
 328 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 45.  
 55-52,877461N 
  och  
 18-54,009233E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till den trestatspunkt som är fastställd i den överenskommelse mellan Sverige, Polen och Sovjetunionen om en gemensam avgräns- ningspunkt i Östersjön som ingicks den 30 juni 1989 (SÖ 1990:18). Koordinaterna är fastställda i WGS 72 och har transformerats till WGS 84. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 46.  
 55-52,789461N 
  och  
 18-55,554233E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten A17 i den överenskommelse med Sovjetunionen om avgränsning av kontinentalsockeln samt av den svenska fiskezonen och den sovjetiska ekonomiska zonen i Östersjön som ingicks den 18 april 1988 (SÖ 1988:38). Koordinaterna är fastställda i det då gällande svenska koordinatsystemet RT 38 och har transformerats till SWEREF 99. Punkten A17 har de transformerade koordina- terna 
  
 47.  
 55-53,478509N 
  och  
 18-56,571251E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till den trestatspunkt som är fastställd i den överenskommelse med Litauen och Ryska federationen om en gemensam avgräns- ningspunkt för de exklusiva ekonomiska zonerna och kontinental- sockeln i Östersjön som ingicks den 30 november 2005 (SÖ 2011:7). Koordinaterna är fastställda i WGS 84 och har inte transformerats. Detta är samma punkt som punkten A i den överenskommelse med Litauen om avgränsningen av de ekonomiska zonerna och konti- nentalsockeln i Östersjön som ingicks den 10 april 2014. Trestats- punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 48.  
 55-55,921000N 
  och  
 19-01,268000E. 
  
 329 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten B i 2014 års överenskommelse med Litauen. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 49.  
 55-57,300000N 
  och  
 19-03,983000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten C i 2014 års överenskommelse. Punkten har de av- talade koordinaterna 
  
 50.  
 55-58,867000N 
  och  
 19-04,817000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten D i 2014 års överenskommelse. Koordinaterna för punkterna  
 A–D 
  är fastställda i ETRS 89 och har inte transfor- merats. Punkten D har de avtalade koordinaterna 
  
 51.  
 56-02,433000N 
  och  
 19-05,600000E. 
  
 Från punkten D ska avgränsningslinjen enligt 2014 års överens- kommelse med Litauen fortsätta till en punkt om vilken överens- kommelse ska ingås med berörd tredje stat. Någon sådan överens- kommelse har ännu inte ingåtts. Linjen fortsätter därför på havs- bottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A13 i 1988 års överenskommelse med Sovjetunionen. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 52.  
 56-14,994088N 
  och  
 19-13,356250E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten Flores i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 53.  
 56-26,992717N 
  och  
 19-20,859795E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A11 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 330 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 54.  
 56-34,991790N 
  och  
 19-24,858948E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A10 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 55.  
 56-44,990653N 
  och  
 19-31,507662E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A9 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 56.  
 56-57,989174N 
  och  
 19-40,055984E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A8 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 57.  
 57-14,179366N 
  och  
 19-53,348510E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A7 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 58.  
 57-26,702948N 
  och  
 20-01,941798E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A6 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 59.  
 57-33,785105N 
  och  
 20-03,746233E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A5 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 60.  
 57-43,983993N 
  och  
 20-13,918385E. 
  
 331 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A4 i 1988 års överenskommelse. Koordinaterna för punkterna  
 Warren 
  är fastställda i det då gällande svenska koordi- natsystemet RT 38 och har transformerats till SWEREF 99. Punk- ten A4 har de transformerade koordinaterna 
  
 61.  
 57-54,673831N 
  och  
 20-24,697413E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje (loxodrom) fram till den trestatspunkt som är fastställd i den överenskommelse med Estland och Lettland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön som ingicks den 30 april 1997 (SÖ 1998:33). Detta är samma punkt som punkten A i det avtal med Estland om avgräns- ningen av de maritima zonerna i Östersjön som ingicks den 2 novem- ber 1998 (SÖ 2000:18). Trestatspunktens koordinater är fastställda i WGS 84 och har inte transformerats. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 62.  
 58-01,440000N 
  och  
 20-23,755000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten B i 1998 års avtal med Estland. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 63.  
 58-11,981000N 
  och  
 20-22,280000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten C i 1998 års avtal. Punkten har de avtalade koordi- naterna 
  
 64.  
 58-28,979000N 
  och  
 20-26,367000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten D i 1998 års avtal. Koordinaterna för punkterna  
 B–D 
  är fastställda i WGS 84 och har inte transformerats. Punkten D har de avtalade koordinaterna 
  
 65.  
 58-46,812000N 
  och  
 20-28,448000E. 
  
 332 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till den trestatspunkt som är fastställd i den överenskommelse med Estland och Finland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön som ingicks den 16 januari 2001 (SÖ 2001:21). Trestats- punktens koordinater är fastställda i WGS 84 och har inte trans- formerats. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 66.  
 58-50,670000N 
  och  
 20-28,888000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 5 i den överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon som ingicks den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 67.  
 58-51,776000N 
  och  
 20-28,276000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 4 i 1994 års avtal med Finland. Denna punkt motsvarar Ålandskonventionens punkt 13. Punkten har de avtalade koordi- naterna 
  
 68.  
 59-26,701000N 
  och  
 20-09,200000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 3 i 1994 års avtal. Denna punkt motsvarar Ålandskon- ventionens punkt 14. Nordväst om punkten 4 ansluter den svenska territorialgränsen till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige. I denna punkt upphör därmed avgränsningslinjen för det andra avsnittet av Sveriges ekonomiska zon. Något längre åt nordväst ansluter även Finlands territorialgräns till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt som utgör början på riksgränsen mellan Sverige och Finland. Punkten betecknas nr 129 i 2006 års gemensamma gränsöversyn och är en riksgränspunkt. Dess koordinater bör bestämmas av Sverige och Finland gemensamt. Punkten 3 har de avtalade koordinaterna 
  
 69.  
 59-47,501000N 
  och  
 19-39,497000E. 
  
 333 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 2 i 1994 års avtal. Denna punkt motsvarar Ålands- konventionens punkt 15. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 70.  
 60-11,501000N 
  och  
 19-04,992000E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 1 i 1994 års avtal. Koordinaterna för punkterna  
 5–1 
  är fastställda i WGS 84 och har inte transformerats. Punkten 1 har de avtalade koordinaterna 
  
 71.  
 60-14,115000N 
  och  
 19-06,162000E. 
  
 Norr om punkten 1 i Ålands hav fortsätter linjen på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje, enligt Sjöfartsverket, fram till bas- linjepunkt 501 vid den södra strandkanten på ön Märket där en punkt på land är markerad med mässingsdubb. Punkten betecknas nr 12 i 2006 års gemensamma  
 svensk-finska 
  gränsöversyn och har de omräknade koordinaterna  
 60-18,036780N 
  och  
 19-07,925562E. 
  Lantmäteriet uppger att den svenska delen av ön inte ingår i fastig- hetsregistret men bedömer att den med stor sannolikhet skulle komma att göra det om en fastighetsutredning genomfördes. Om- rådet betecknas för närvarande som ”outrett” av myndigheten. Ut- redningen har mot denna bakgrund valt att betrakta havet utanför öns svenska del som allmänt vatten fram till öns strandlinje. Kontinentalsockellagen (1966:314) är därmed tillämplig på havs- bottnen och dess underlag utanför Märket, men inte på land- området ovanför vattenytan. Utredningen föreslår att de koordi- nater som mätts in/beräknats för de punkter mellan vilka utred- ningen föreslår att räta baslinjer ska dras längs Märkets svenska del tills vidare också ska användas för att ange kontinentalsockelns provisoriska avgränsningslinje vid ön. Följande koordinater har mätts in/beräknats för baslinjepunkterna  
 501–508 
  vid Märket 
  
 72. 
 60-18,014790N 
  och  
 19-07,915663E, 
  
 73. 
 60-17,991606N 
  och  
 19-07,893822E, 
  
 74. 
 60-18,075834N 
  och  
 19-07,666276E, 
  
 75. 
 60-18,118762N 
  och  
 19-07,654776E, 
  
 334 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 76. 
 60-18,117095N 
  och  
 19-07,790283E, 
  
 77. 
 60-18,106643N 
  och  
 19-07,858074E, 
  
 78. 
 60-18,092702N 
  och  
 19-07,914066E, 
  och 
  
 79. 
 60-18,082280N 
  och  
 19-07,941203E. 
  
 Från baslinjepunkt 508 vid den norra strandkanten på Märket, där en punkt på land också är markerad med mässingsdubb30, går kontinentalsockelns avgränsningslinje i form av en rät linje, (loxo- drom) enligt Sjöfartsverket, via punkterna 10 och 9 i den överens- kommelse med Finland om avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Öster- sjön som ingicks den 29 september 1972 (SÖ 1973:1) fram till punkten 8 i 1972 års överenskommelse med Finland. Denna punkt motsvarar punkten 17 i 1921 års Ålandskonvention. Linjen ska sammanfalla med den räta linjen från Märkets mittpunkt, som be- tecknas som punkten 16 i Ålandskonventionen och som nr 1 i 2006 års gemensamma gränsöversyn, till punkten 8. Eftersom de trans- formerade koordinaterna för punkterna 10 och 9 enligt Sjöfarts- verkets beräkningar inte ligger på denna räta linje anser verket att utredningen bör bortse från dessa punkter. Utredningen konsta- terar emellertid att punkten 10 är en riksgränspunkt, där Finlands territorialhav lämnar kontinentalsockelns avgränsningslinje. Koordi- nater för även denna punkt bör därför fastställas av Sverige och Finland gemensamt vid den tekniska översyn av punkterna i 1972 års avtal som överenskoms med Finland år 1994 och som åbe- ropades i 2006 års  
 svensk-finska 
  gemensamma översyn av riksgränsen. I en punkt strax söder om punkten 8 lämnar den svenska terri- torialgränsen kontinentalsockelns avgränsningslinje. I denna punkt börjar det tredje avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekono- miska zon. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. Punk- ten 8 har de transformerade koordinaterna 
  
 80.  
 60-40,701885N 
  och  
 19-13,891382E. 
  
 30 Punkten betecknas nr 11 i 2006 års gemensamma  
 svensk-finska 
  gränsöversyn och har de omräknade koordinaterna  
 60-18,080983N 
  och  
 19-07,940875E. 
  
 335 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, fram till punkten 7 i 1972 års överenskom- melse med Finland. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 81.  
 62-42,006899N 
  och  
 19-31,275155E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, fram till punkten 6 i 1972 års överenskom- melse. Söder om punkten ansluter den svenska territorialgränsen åter till kontinentalsockelns avgränsningslinje i en punkt som kan bestämmas av Sverige. I denna punkt upphör det tredje avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. Punkten 6 har de transformerade koordinaterna 
  
 82.  
 63-20,009955N 
  och  
 20-23,772381E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, fram till punkten 5 i 1972 års överenskom- melse med Finland. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 83.  
 63-29,110895N 
  och  
 20-41,572047E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, fram till punkten 4 i 1972 års överenskom- melse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 84.  
 63-31,311429N 
  och  
 20-56,172564E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, fram till punkten 3 i 1972 års överenskom- melse med Finland. Söder om punkten 3 lämnar den svenska terri- torialgränsen avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige. I denna punkt börjar det fjärde och sista avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges eko- nomiska zon. Punkten 3 har de transformerade koordinaterna 
  
 85.  
 63-40,012700N 
  och  
 21-29,773173E. 
  
 336 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, fram till punkten 2 i 1972 års överens- kommelse med Finland. Koordinaterna för punkterna  
 8–2 
  är fast- ställda i det koordinatsystem som använts i de tre finska sjökort som anges i överenskommelsen och har transformerats till SWEREF 99/ETRS 89. Sydväst om punkten 2 ansluter den svenska territorialgränsen åter till avgränsningslinjen för kontinentalsockeln i en punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige. I denna punkt upphör det sista avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges eko- nomiska zon. Punkten 2 har de transformerade koordinaterna 
  
 86.  
 65-30,922429N 
  och  
 24-07,965170E. 
  
 Linjen fortsätter på havsbottnen i form av en rät geodetisk linje i riktning mot brytpunkt IV i den överenskommelse med Finland om ändring av riksgränsen mellan Sverige och Finland, som ingicks den 3 och 25 mars 2010 (SÖ 2010:2) tills den når den punkt där riksgränsen korsar breddgraden 65°35'N. Latituden  
 65-35,000000N 
  bildar en 1,8 km lång sträcka längs med riksgränsen. Om den räta (geodetiska) linjen mellan punkten 2 i 1972 års överenskommelse och brytpunkt IV delas in i segment med 185 meters längd, kan sträckan reduceras till området mellan latituderna  
 65-34,981250N 
  och  
 65-35,080148N. 
  Lantmäteriet har beräknat en sannolik longi- tud för skärningspunkten med hänsyn till gränsens sträckning. 
  
 I denna skärningspunkt upphör allmänt vatten enligt lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Punkten har de lagstadgade respektive beräknade koordinaterna 
  
 87.  
 65-35,000000N 
  och  
 24-09,096000E. 
  
 Denna skärningspunkt markerar slutet på den kontinuerliga linje runt kusten som utgör den yttre avgränsningslinjen för den svenska kontinentalsockellagens geografiska tillämpningsområde. 
  
 Från brytpunkt IV, som har koordinaterna  
 65-37,156977N 
  och  
 24-09,696572E, 
  går riksgränsen vidare norrut enligt den sträckning som framgår av gränskartorna  
 44–48 
  som är bilagda 2006 års gemen- samma gränsöversyn. 
  
 337 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 6.4.2Förslag till yttre avgränsningslinjer för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon är tillämplig på vattenpelaren inom fyra avgränsade havsområden utanför det svenska sjöterritoriet. Den inre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon utgörs av territorialgränsen. 
  
 Koordinaterna för samtliga brytpunkter på den ekonomiska zonen yttre avgränsningslinje samt de mellanliggande punkter som är ett resultat av segmenteringen av långa linjer redovisas i bilaga 8 till detta betänkande. Koordinatbilagan ska utgöra bilaga 5 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. I figur 6.3 anges den ekonomiska zonens utbredning. 
  
 338 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Figur 6.3 Den ekonomiska zonens utbredning 
  
 339 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Det första avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Brytpunkten 3 i den överenskommelse med Norge om avgränsning av kontinentalsockeln som ingicks den 24 juli 1968 (SÖ 1969:3) utgjorde skärningspunkt mellan en linje 12 nautiska mil från de norska baslinjerna och en linje 12 nautiska mil från de svenska bas- linjerna. Punkten motsvarar punkten C i den överenskommelse med Norge om avgränsningen av Sveriges och Norges fiskeområden i nordöstra Skagerack som ingicks den 5 april 1967 (SÖ 1967:14). I denna punkt upphör i princip den avtalade riksgränsen mot Norge och den svenska territorialgränsen ska vika av söderut. Enligt Sjö- fartsverkets beräkningar ligger emellertid de transformerade koordi- naterna för punkten 3 137 meter sydsydväst om skärningspunkten mellan den avtalade avgränsningslinjen och en beräknad territorial- gräns 12 nautiska mil från närmaste svenska uppdaterade baslinje. Det första avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon börjar enligt utredningens uppfattning i denna nya skärningspunkt som har de beräknade koordinaterna 
  
 1.  
 58-45,730378N 
  och  
 10-35,610148E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (kompasslinje) till bryt- punkten 3 i 1968 års överenskommelse med Norge. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 2.  
 58-45,657642N 
  och  
 10-35,584811E. 
  
 Avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon fortsätter i form av en rät linje (storcirkelbåge) till brytpunkten 4 i 1968 års överens- kommelse med Norge. Punkten har de transformerade koordina- terna 
  
 3.  
 58-30,655102N 
  och  
 10-08,699693E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (storcirkelbåge) till bryt- punkten 5 i 1968 års kontinentalsockelöverenskommelse. Detta är samma punkt som punkten A i artikel 3 i den överenskommelse om avgränsning av kontinentalsockeln och fiskezonerna mellan Sverige 
  
 340 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 och Danmark som ingicks den 9 november 1984 (SÖ 1985:54). Johnson ordinaterna för brytpunkterna  
 3–5 
  har transformerats från ED 50 till SWEREF 99/ETRS 89. Den uppskattade noggrannheten är cirka 5 meter. Punkten 5 har de transformerade koordinaterna 
  
 4.  
 58-15,654474N 
  och  
 10-01,720153E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten B i 1984 års överenskommelse med Danmark. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 5.  
 58-07,969569N 
  och  
 10-32,466375E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten C i 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordi- naterna 
  
 6.  
 57-48,977584N 
  och  
 11-02,848060E. 
  
 Söder om punkten C finns en punkt som är fastställd i den skrift- växling med Danmark om avgränsning av ansvarsregionerna enligt konventionen den 22 mars 1974 om skydd av Östersjöområdets marina miljö som ingicks den 21 november 1986 (SÖ 1987:13). Punkten, som har koordinaterna 57°44'48,0"N och 11°06'59,2"O, är den punkt där den latitud som anger början på konventionens tillämpningsområde skär den överenskomna avgränsningslinjen mellan Sverige och Danmark. Avgränsningslinjen för Sveriges eko- nomiska zon fortsätter i form av en rät geodetisk linje till bryt- punkten D i 1984 års överenskommelse. Punkten har de trans- formerade koordinaterna 
  
 7.  
 57-26,967047N 
  och  
 11-23,879572E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten E i 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordi- naterna 
  
 8.  
 56-30,504369N 
  och  
 12-08,795802E. 
  
 341 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten F i 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordi- naterna 
  
 9.  
 56-18,200226N 
  och  
 12-05,192452E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje till brytpunkten G i 1984 års överenskommelse. Koordinaterna för brytpunkterna  
 B–G 
  har transformerats från ED 50 till SWEREF 99/ETRS 89. Den upp- skattade noggrannheten är cirka 5 meter. Punkten G har de trans- formerade koordinaterna 
  
 10.  
 56-12,946810N 
  och  
 12-21,727850E. 
  
 Sjöfartsverket anser emellertid att den punkt som anges med de transformerade koordinaterna för punkten G inte ligger på den norra begränsningslinjen för Öresund vilket punkten ska göra enligt 1984 års överenskommelse. Verket har därför förlängt den räta geodetiska linjen mellan punkterna F och G med cirka 200 meter i sydostlig riktning för att få fram en skärningspunkt på Öresunds norra begränsningslinje. Den nya punkten, som är en konstruerad ”hjälp- punkt”, har de beräknade koordinaterna 
  
 11.  
 56-12,888047N 
  och  
 12-21,911683E. 
  
 I denna punkt upphör det första avsnittet av den yttre avgräns- ningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Det andra avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Det andra avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges eko- nomiska zon börjar i punkten 6 i 1995 års överenskommelse med Danmark, som ska vara samma punkt som punkten H i 1984 års överenskommelse med Danmark. Punkten 6 har de avtalade koordi- naterna 
  
 12.  
 55-20,200000N 
  och  
 12-38,448000E. 
  
 342 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten I enligt 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 13.  
 55-18,463327N 
  och  
 12-38,263495E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten J enligt 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 14.  
 55-14,963194N 
  och  
 12-40,563694E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten K enligt 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 15.  
 55-09,963037N 
  och  
 12-47,624076E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten L enligt 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 16.  
 55-03,861339N 
  och  
 13-03,264857E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten M enligt 1984 års överenskommelse. Koordinaterna för brytpunkt- erna  
 Thomashar transformerats från ED 50 till SWEREF 99/ETRS 89. Den uppskattade noggrannheten är cirka 5 meter. Punkten M har de transformerade koordinaterna 
  
 17.  
 55-00,549847N 
  och  
 13-08,681274E. 
  
 Enligt 2 § 1 a i  
 EZ-förordningen 
  går avgränsningslinjen från punk- ten M i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punk- ten 1 i den överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken om avgränsning av kontinentalsockeln jämte protokoll som ingicks den 22 juni 1978 (SÖ 1978:42). Enligt motsvarande danska lagstift- ning ska avgränsningslinjen däremot fortsätta till en gemensam trestatspunkt som ska överenskommas mellan Sverige, Tyskland 
  
 343 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 och Danmark. I 1978 års överenskommelse anges också att väster om punkten 1 ska linjen sträcka sig till en punkt som ska överens- kommas med ifrågavarande tredje stat. Någon sådan överens- kommelse har hittills inte ingåtts. Här finns en oklarhet i avtalsläget. Utredningen anser att den existerande sträckningen bör behållas i svensk lagstiftning till dess en överenskommelse om trestatspunkten har träffats. Avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon fort- sätter således i form av en rät geodetisk linje, enligt Sjöfartsverkes bedömning, från punkten M i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punkten 1 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken. Denna punkt har de transformerade koordinaterna 
  
 18.  
 55-00,599978N 
  och  
 13-09,273862E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 2 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 19.  
 55-01,250118N 
  och  
 13-46,969006E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 3 i 1978 års överenskommelse. Koordinaterna för punkterna  
 1–3 
  har transformerats från det svenska sjökort 83 som anges i överens- kommelsen via RT 90 till SWEREF 99. Punkten 3 har de transfor- merade koordinaterna 
  
 20.  
 54-57,867272N 
  och  
 13-59,084181E. 
  
 Enligt  
 EZ-förordningens 
  2 § 1 b går avgränsningslinjen från punk- ten 3 i 1978 års överenskommelse med Tyska Demokratiska Republiken direkt till punkten P i den tidigare nämnda 1984 års överenskommelse med Danmark. Enligt motsvarande danska lagstift- ning ska avgränsningslinjen däremot fortsätta till en gemensam trestatspunkt som ska överenskommas mellan Sverige, Tyskland och Danmark. I 1978 års överenskommelse anges också att öster om punkten 3 ska linjen sträcka sig till en punkt som ska överens- kommas med ifrågavarande tredje stat. Någon sådan överens- kommelse har hittills inte ingåtts. Även här finns en oklarhet i 
  
 344 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 avtalsläget. Utredningen anser att den existerande sträckningen bör behållas i svensk lagstiftning till dess en överenskommelse om tre- statspunkten har träffats. Avgränsningslinjen för Sveriges ekono- miska zon fortsätter således i form av en rät geodetisk linje, enligt Sjöfartsverkets bedömning, från punkten 3 i 1978 års överens- kommelse med Tyska Demokratiska Republiken direkt till punkten P i 1984 års överenskommelse med Danmark. Denna punkt har de transformerade koordinaterna 
  
 21.  
 54-57,781982N 
  och  
 13-59,599449E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten Q enligt 1984 års överenskommelse med Danmark. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 22.  
 55-18,697994N 
  och  
 14-27,532876E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten R enligt 1984 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 23.  
 55-41,455817N 
  och  
 15-02,506448E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten S enligt 1984 års överenskommelse. Koordinaterna för brytpunkt- erna  
 P–S 
  har transformerats från ED 50 till SWEREF 99/ETRS 89. Den uppskattade noggrannheten är cirka 5 meter. Punkten S har de transformerade koordinaterna 
  
 24.  
 55-21,276052N 
  och  
 16-30,431329E. 
  
 Enligt  
 EZ-förordningens 
  2 § 1 c går avgränsningslinjen från punkten S i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punkten A i den överenskommelse med Polen om avgränsning av kontinental- sockeln (och fiskezonerna) som ingicks den 10 februari 1989 (SÖ 1989:27). Enligt motsvarande danska lagstiftning ska avgränsnings- linjen däremot fortsätta till en gemensam trestatspunkt som ska överenskommas mellan Sverige, Polen och Danmark. Någon sådan överenskommelse har hittills inte ingåtts. Även här finns en oklar- 
  
 345 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 het i avtalsläget. Utredningen anser att den existerande sträck- ningen bör behållas i svensk lagstiftning till dess en överens- kommelse om trestatspunkten har träffats. Avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon fortsätter således i form av en rät geo- detisk linje från punkten S i 1984 års överenskommelse med Danmark direkt till punkten A i 1989 års överenskommelse med Polen. Denna punkt har de transformerade koordinaterna 
  
 25.  
 55-21,641480N 
  och  
 16-32,009233E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten B i 1989 års överenskommelse med Polen. Punkten har de transfor- merade koordinaterna 
  
 26.  
 55-30,001475N 
  och  
 17-00,009233E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten C i 1989 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordi- naterna 
  
 27.  
 55-35,236472N 
  och  
 17-22,689233E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten D i 1989 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordi- naterna 
  
 28.  
 55-46,986465N 
  och  
 18-00,009233E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten E i 1989 års överenskommelse. Punkten har de transformerade koordi- naterna 
  
 29.  
 55-55,294459N 
  och  
 18-21,809233E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten F i 1989 års överenskommelse. Koordinaterna för punkterna  
 A–F 
  har transformerats från WGS 72 till WGS 84. Den uppskattade nog- grannheten är cirka 5 meter. Punkten F har de transformerade koordinaterna 
  
 346 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 30.  
 55-52,877461N 
  och  
 18-54,009233E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till den tre- statspunkt som är fastställd i den överenskommelse mellan Sverige, Polen och Sovjetunionen om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön som ingicks den 30 juni 1989 (SÖ 1990:18). Trestats- punktens koordinater har transformerats från WGS 72 till WGS 84. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 31.  
 55-52,789461N 
  och  
 18-55,554233E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten A17 i den överenskommelse med Sovjetunionen om avgränsning av kontinentalsockeln samt av den svenska fiskezonen och den sovjetiska ekonomiska zonen i Östersjön som ingicks den 18 april 1988 (SÖ 1988:38). Koordinaterna är fastställda i det då gällande svenska koordinatsystemet RT 38 och har transformerats till SWEREF 99. Punkten A17 har de transformerade koordinaterna 
  
 32.  
 55-53,478509N 
  och  
 18-56,571251E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till den trestatspunkt som är fastställd i den överenskommelse med Litauen och Ryska federationen om en gemensam avgränsningspunkt för de exklusiva ekonomiska zonerna och kontinentalsockeln i Öster- sjön som ingicks den 30 november 2005 (SÖ 2011:7). Detta är samma punkt som punkten A i den överenskommelse med Litauen om avgränsningen av de ekonomiska zonerna och kontinentalsockeln i Östersjön som ingicks den 10 april 2014. Koordinaterna är fast- ställda i WGS 84 och har inte transformerats. Trestatspunkten har de avtalade koordinaterna 
  
 33.  
 55-55,921000N 
  och  
 19-01,268000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten B i 2014 års överenskommelse med Litauen. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 34.  
 55-57,300000N 
  och  
 19-03,983000E. 
  
 347 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten C i 2014 års överenskommelse. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 35.  
 55-58,867000N 
  och  
 19-04,817000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten D i 2014 års överenskommelse. Koordinaterna för punkterna  
 A–D 
  är fastställda i ETRS 89 och har inte transformerats. Punkten D har de avtalade koordinaterna 
  
 36.  
 56-02,433000N 
  och  
 19-05,600000E. 
  
 Från punkten D ska avgränsningslinjen enligt 2014 års överens- kommelse med Litauen fortsätta till en punkt om vilken överens- kommelse ska ingås med berörd tredje stat. Någon sådan överens- kommelse har ännu inte ingåtts. Linjen fortsätter därför i form av en rät linje (loxodrom) fram till punkten A13 i 1988 års överens- kommelse med Sovjetunionen. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 37.  
 56-14,994088N 
  och  
 19-13,356250E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten Flores i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transforme- rade koordinaterna 
  
 38.  
 56-26,992717N 
  och  
 19-20,859795E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten A11 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transfor- merade koordinaterna 
  
 39.  
 56-34,991790N 
  och  
 19-24,858948E. 
  
 348 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten A10 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transfor- merade koordinaterna 
  
 40.  
 56-44,990653N 
  och  
 19-31,507662E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten A9 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transforme- rade koordinaterna 
  
 41.  
 56-57,989174N 
  och  
 19-40,055984E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten A8 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transforme- rade koordinaterna 
  
 42.  
 57-14,179366N 
  och  
 19-53,348510E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten A7 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transforme- rade koordinaterna 
  
 43.  
 57-26,702948N 
  och  
 20-01,941798E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten A6 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transforme- rade koordinaterna 
  
 44.  
 57-33,785105N 
  och  
 20-03,746233E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten A5 i 1988 års överenskommelse. Punkten har de transforme- rade koordinaterna 
  
 45.  
 57-43,983993N 
  och  
 20-13,918385E. 
  
 349 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till punk- ten A4 i 1988 års överenskommelse. Koordinaterna för punkter- na  
 A13–A4 
  är fastställda i det då gällande svenska koordinatsyste- met RT 38 och har transformerats till SWEREF 99. Punkten A4 har de transformerade koordinaterna 
  
 46.  
 57-54,673831N 
  och  
 20-24,697413E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje (loxodrom) fram till den tre- statspunkt som är fastställd i den överenskommelse med Estland och Lettland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön som ingicks den 30 april 1997 (SÖ 1998:33). Detta är samma punkt som punkten A i det avtal med Estland om avgränsningen av de mari- tima zonerna i Östersjön som ingicks den 2 november 1998 (SÖ 2000:18). Trestatspunktens koordinater är fastställda i WGS 84 och har inte transformerats. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 47.  
 58-01,440000N 
  och  
 20-23,755000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten B i 1998 års avtal med Estland. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 48.  
 58-11,981000N 
  och  
 20-22,280000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten C i 1998 års avtal. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 49.  
 58-28,979000N 
  och  
 20-26,367000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punk- ten D i 1998 års avtal. Koordinaterna för punkterna  
 B–D 
  är fast- ställda i WGS 84 och har inte transformerats. Punkten har de avta- lade koordinaterna 
  
 50.  
 58-46,812000N 
  och  
 20-28,448000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till den tre- statspunkt som är fastställd i den överenskommelse med Estland och Finland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön som 
  
 350 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 ingicks den 16 januari 2001 (SÖ 2001:21). Trestatspunktens koordi- nater är fastställda i WGS 84 och har inte transformerats. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 51.  
 58-50,670000N 
  och  
 20-28,888000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 5 i den överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgräns- ningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon som ingicks den 2 juni 1994 (SÖ 1995:18). Punkten har de avtalade koordi- naterna 
  
 52.  
 58-51,776000N 
  och  
 20-28,276000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje fram till punkten 4 i 1994 års avtal med Finland. Koordinaterna för punkterna 5 och 4 är fastställda i WGS 84 och har inte transformerats. Punkten har de avtalade koordinaterna 
  
 53.  
 59-26,701000N 
  och  
 20-09,200000E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät geodetisk linje i riktning mot punk- ten 3 i 1994 års avtal med Finland. Nordväst om punkten 4 ansluter den svenska territorialgränsen till avgränsningslinjen för kontinen- talsockeln i en punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 54.  
 59-32,847516N 
  och  
 20-00,503008E. 
  
 I denna punkt upphör det andra avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Det tredje avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon 
  
 I en punkt strax söder om punkten 8 i den överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Botten- havet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön som ingicks 
  
 351 
  
 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon SOU 2015:10 
  
 den 29 september 1972 (SÖ 1973:1) lämnar den svenska territorial- gränsen kontinentalsockelns avgränsningslinje. I denna punkt börjar det tredje avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. Punktens koordinater kan bestämmas av Sverige. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 55.  
 60-35,344171N 
  och  
 19-12,475726E. 
  
 Avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfartsverket, till punkten 8 i 1972 års överenskommelse med Finland. Denna punkt motsvarar punkten 17 i 1921 års Ålandskonvention. Linjen ska sammanfalla med den räta linjen från Märkets mittpunkt, som betecknas punk- ten 16 i Ålandskonventionen och nr 1 i 2006 års gemensamma gräns- översyn, till punkten 8 som har de transformerade koordinaterna 
  
 56.  
 60-40,701885N 
  och  
 19-13,891382E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, fram till punkten 7 i 1972 års överenskommelse med Finland. Koordinaterna för punkterna 8 och 7 är fastställda i det koordinat- system som använts i de tre finska sjökort som anges i överens- kommelsen och har transformerats till SWEREF 99/ETRS 89. Punk- ten 7 har de transformerade koordinaterna 
  
 57.  
 62-42,006899N 
  och  
 19-31,275155E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, i riktning mot punkten 6 i 1972 års överenskommelse med Finland. Söder om punkten 6 ansluter den svenska territorial- gränsen åter till kontinentalsockelns avgränsningslinje i en punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige. Anslutningspunkten har de beräknade koordinaterna 
  
 58.  
 63-09,986073N 
  och  
 20-09,814008E. 
  
 I denna punkt upphör det tredje avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. 
  
 352 
  
 SOU 2015:10 Avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Det fjärde avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Söder om punkten 3 i 1972 års överenskommelse med Finland läm- nar den svenska territorialgränsen kontinentalsockelns avgräns- ningslinje i en punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige. I denna punkt börjar det fjärde och sista avsnittet av avgränsnings- linjen för Sveriges ekonomiska zon. Punkten har de beräknade koordinaterna 
  
 59.  
 63-38,014813N 
  och  
 21-22,042939E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, fram till punkten 3 i 1972 års överenskommelse med Finland. Koordinaterna för punkten 3 är fastställda i det koordinat- system som använts i de tre finska sjökort som anges i överens- kommelsen och har transformerats till SWEREF 99/ETRS 89. Punkten har de transformerade koordinaterna 
  
 60.  
 63-40,012700N 
  och  
 21-29,773173E. 
  
 Linjen fortsätter i form av en rät linje, (loxodrom) enligt Sjöfarts- verket, i riktning mot punkten 2 i 1972 års överenskommelse med Finland. Sydväst om denna punkt ansluter den svenska territorial- gränsen åter till kontinentalsockelns avgränsningslinje i en punkt vars koordinater kan bestämmas av Sverige. Punkten har de beräk- nade koordinaterna 
  
 61.  
 65-21,924865N 
  och  
 23-54,721613E. 
  
 I denna anslutningspunkt upphör det fjärde och sista avsnittet av avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon. 
  
 353 
  
 7 Allmänt vattenområde 
  
 Utredningen har i uppdrag att utreda vissa aspekter som har be- röring med lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Det gäller dels äganderätten till allmänt vattenområde, dels förhåll- andet mellan fastighetsgräns och inre vatten. Det finns därför anledning att närmare studera begreppet allmänt vattenområde. 
  
 7.1Vad är allmänt vattenområde? 
  
 I fastighetsrättsligt hänseende består Sveriges territorium av två olika delar – fastigheter och allmänt vatten. Fastigheterna definieras i jordabalken: fast egendom är jord, denna är indelad i fastigheter (1 kap. 1 § jordabalken). All mark, det mesta av insjövattnet och det kustnära havsvattnet ingår i fastighetsindelningen. I Sverige finns ca 3,3 miljoner fastigheter. Alla fastigheter innehas med ägande- rätt av en eller flera fysiska eller juridiska personer. 
  
 Även allmänt vattenområde är att betrakta som fast egendom. Med jord avses i jordabalkens mening både mark och vattentäckt område som ingår i det svenska territoriet.1 Allmänt vattenområde bestäms geografiskt genom lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Av 1 § framgår att vattenområde i havet är allmänt (allmänt vatten), där det inte ingår i fastigheterna (enskilt vatten). Gränsen mot allmänt vattenområde är således satt i förhållande till gränsen för innanför liggande enskilt vatten. Allmänt vattenområde ingår inte i fastighetsindelningen och redovisas inte i Lantmäteriets fastighetsregister. Normalt finns inte heller någon kartdokumenta- tion som redovisar gränsens sträckning. Däremot är allmänt vatten- 
  
 1 SOU 1947:38, sid. 42, SOU 1960:25, sid. 47. 
  
 355 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 område kommun- och länsindelat och finns i detta avseende ut- märkt på registerkartan2. 
  
 Gränsen mellan allmänt vattenområde och det enskilda, fastig- hetsindelade vattnet är rörlig och förändras genom landhöjning och andra förändringar av strandlinjen (2 §). Det allmänna vattnet sträcker sig i havet ut till territorialgränsen och utgör del av Sveriges sjö- territorium. Förutom i havet finns även allmänt vattenområde i Vänern, Vättern, Hjälmaren och Storsjön i Jämtland (5 §). 
  
 7.1.1Gränsen mellan allmänt och enskilt vatten 
  
 Gränserna i vatten hanteras olika när det rör sig om gränser mellan fastigheter (dvs. mellan enskilt vatten) eller om det rör gränser mellan fastigheter (dvs. dessas enskilda vatten) och allmänt vatten. Gränserna mellan fastigheter har tillkommit genom lantmäteri- förrättning eller annat liknande förfarande. Regler om fastigheters gränser återfinns i jordabalken. Gränser mellan fastigheter är fasta, oavsett om det gäller gränser i vatten eller på land. Gränsens läge i vatten och längs strandlinjen påverkas alltså inte av förändringar i vattenståndet. Detta innebär att en fastighet som tidigare omfattat vattenområde kan bli avskuren från vattnet genom uppgrundning och dylikt. Enligt 1 kap. 3 § jordabalken ska gräns som blivit lag- ligen bestämd ha den sträckning som utmärkts på marken i laga ordning. Om utmärkningen inte längre kan fastställas med säker- het, har gränsen den sträckning som med ledning av förrättnings- karta jämte handlingar, innehav och andra omständigheter kan an- tas ha varit åsyftad. Vidare sägs, vilket har betydelse för fastigheters gränser i vatten, att om gränsens sträckning inte har utmärkts på marken i laga ordning, har gränsen den sträckning som framgår av karta och handlingar. I 1 kap. 5 § finns regeln om det s.k.  
 1:5-vattnet, 
  vilken innebär att om gräns i vattenområde inte kan bestämmas på annat sätt, har gränsen sådan sträckning att till varje fastighet förs den del av vattenområdet som är närmast fastighetens strand. Detta gäller dock inte för mindre holmar eller skär till vilka inget vatten förs. Har stranden förskjutits, är det strandens tidigare läge (dvs. vid tidpunkten när fastigheten bildades), om det kan fastställas, 
  
 2 Den karta som enligt 3 § förordningen (2000:308) om fastighetsregister ska ingå i det fastighetsregister som förs av lantmäterimyndigheterna. 
  
 356 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 som avgör gränsens sträckning. Vidare anges i jordabalken att gräns- ens sträckning i vattenområde bestäms efter normalt medelvatten- stånd. I Vänern, Vättern, Hjälmaren samt i Storsjön i Jämtland fastställs dock sträckningen efter i lagen angivna vattenstånd (1 kap. 5 § andra stycket). 
  
 Gränsen mellan enskilt vatten och allmänt vatten har inte till- kommit genom en lantmäteriförrättning eller dylikt, utan bestäms direkt av lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Som nämnts ovan är denna gräns rörlig, och utgår i havet från strandlinjen alternativt vattendjup vid den vattenståndsnivå som i lagen benämns ”normalt medelvattenstånd” (8 § första stycket). I de stora sjöarna med allmänt vatten ska strandlinje respektive vattendjup däremot bestämmas utifrån i lagen angivna vattenstånd (8 § andra stycket). Frågan om gränsen skulle vara fast eller rörlig diskuterades i lagberedningens förslag till jordabalk: 
  
 Vad beträffar spörsmålet om gränsen skall vara fast eller rörlig anser beredningen, att den nu rådande uppfattningen, att gränsen skall be- traktas såsom rörlig är den mest naturliga. Veterligen har tidigare icke från något håll ifrågasatts, att exempelvis strandägarna utmed Bottniska vikens kuster, där landhöjningen är betydande, skulle få sitt vattenområde förminskat allt efter som nya områden torrlades, med resultat att de till sist skulle bli alldeles utestängda från havet. Frågan har emellertid vunnit en viss aktualitet genom att kammarkollegium i vissa fall såsom särskilda fastigheter i jordeboken uppfört vattenområden, vilka icke äro underkastade enskild äganderätt. Detta förfaringssätt – om vilket får anmärkas att det senare frångåtts genom att kammarkollegium för- ordnat om berörda vattenområdens avförande ur jordeboken – måste ytterst grunda sig på antagandet, att en verklig fastighetsgräns finnes utanför strandlinjen och att området utanför denna gräns är en kronan tillhörig fast egendom. En sådan uppfattning torde vara för svensk rättsåskådning främmande. Den skulle ock föranleda gagnlösa tvister mellan de enskilda strandägarna och kronan. Beredningen finner därför lämpligt att den enskilda strandäganderätten i de vatten, som ej i sin helhet äro underkastade strandinnehavarens äganderätt, får anses sträcka sig från den verkliga strandlinjen, oavsett de förskjutningar som denna må ha undergått i följd av landhöjning, invallning eller andra dylika ej tillfälliga omständigheter. Enligt beredningens förslag skall alltså gränsen mellan enskilt och allmänt vattenområde vara rörlig.3 
  
 3 SOU 1947:38, sid. 47. 
  
 357 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Gränsen mellan det enskilda och allmänna vattnet går enligt huvud- regeln 300 meter från stranden av fastlandet eller från ö som är minst 100 meter lång, eller till tremetersdjupkurvan, om denna ligger längre ut än 300 meter från stranden(2 § 1), se figur 7.1. 
  
 Figur 7.1 Principskiss av huvudregeln för fastigheters gräns mot allmänt vattenområde i havet 
  
 Dessutom är allt vatten enskilt som endast har förbindelse med öppna havet över enskilt vatten, dvs. vatten inne i vikar som i och för sig kan ligga längre ifrån land eller en ö än 300 meter och på ett större djup än tre meter, men där mynningen ut till öppet hav är så smal att den helt består av enskilt vatten (2 § 2). Den sistnämnda 
  
 358 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 bestämmelsen gäller inte för delar av Bohusläns kust (Gullmars- fjorden – Hakefjorden), där allmänt vatten kan finnas även inne i de smala vikarna. På öst- och sydkusten, från gränsen mot Finland till Listershuvud i Blekinge, är vidare allt vatten enskilt som har förbindelse med öppna havet endast genom ett sund eller liknande som är smalare än en kilometer (3 §). Denna regel gäller inte för friliggande öar, t.ex. Öland och Gotland som ligger avskilda från fastlandet på en större bredd än en kilometer (3 § andra stycket). För Norrbotten och Kalmar län finns i lagen detaljangivna sträckningar som reglerar var gränsen går mellan allmänt och enskilt vatten (4 §). 
  
 Även när det gäller allmänt vatten i Hjälmaren och Storsjön finns vissa undantag från huvudregeln (6 §). I dessa sjöar hänförs även vissa särskilt angivna vattenområden till fastigheterna. 
  
 Det är, som framgår av 2 §, endast öar längre än 100 meter som genererar enskilt vatten. De öar/landområden som är belägna i det allmänna vattenområdet (dvs. inte uppnår ”längdkravet” för att omges av enskilt vatten), kan antingen utgöra fastighet eller del av fastighet, eller ingå i det allmänna vattnet. Även i detta avseende är gränsen rörlig; uppnår ön en längd av 100 meter kommer denna att, i de fall den ingår i fastighetsindelningen, generera enskilt vatten. Om ön, exempelvis genom erosion däremot blir kortare än 100 meter inträffar det omvända, dvs. inget enskilt vatten kommer längre att höra till fastigheten. 
  
 7.1.2Hur gränsen mot allmänt vatten har hanterats historiskt 
  
 Innan tillkomsten av lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vatten- område saknades det lagbestämmelser om hur långt ut i havet och i större insjöar det fastighetsindelade, dvs. enskilda vattnet, sträckte sig. Däremot fanns det enligt hävdvunnen uppfattning en yttre gräns för den enskilda äganderättens utsträckning i havet. För att få någon vägledning om utsträckningen var man hänvisad till vissa delvis oklara och svårtolkade stadganden om gränserna för enskild fiskerätt.4 I 1766 års fiskeristadga upptogs under 2 kap. 6 § huvud- regeln, att ”vid öppna havsstranden eller där ingen skärgård är, såsom ock utom skären, får jord- och strandägaren ej sträcka sin 
  
 4 Prop. 1950:59, sid. 2. 
  
 359 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 enskilda rättighet till fiske och vatten vidare, än dess landgrund räcker, som vid stranden ligger och därifrån utlöper.” Regeln har, bl.a. grundat på uttalanden i förarbetena, tolkats så att inte bara fiskezonen utan även strandägarens vattenområde som sådant skulle bestämmas av landgrundets sträckning. Begreppet landgrund var dock så obestämt, att det så småningom framfördes önskemål om förtydligande. I flera skrivelser från riksdagen förordades att den yttre gränsen för strandägarens rätt till fiske skulle bestämmas till ett visst djup eller ett visst avstånd från stranden. Som en följd av dessa önskemål förtydligades regeln något i 1852 års fiskeristadga genom tillägget ”Är ej lagligen bestämd, huru långt sådan landgrund i havet sig sträcker, då må under strandäganderätten inbegripas allt det vatten, som finnes till och med etthundra famnar från det ställe invid stranden, där stadigt djup av en famn vidtager; strandägare dock icke förment att lagligen göra anspråk på det större område i fiskevattnet, vartill han kan anse sig befogad”.5 I lagen den 27 juni 1896 om rätt till fiske togs denna subsidiära bestämmelse upp som huvudregel samtidigt som man övergick från famn till meter (med vissa jämkningar för att slippa delar av meter). Därmed uppkom den regel som gällde till dess att 1950 års lag trädde i kraft, dvs. att strandägarens enskilda fiskerätt vid öppna havsstranden och utom skären omfattade, där inte annat var lag- ligen bestämt, allt vatten inom 180 meter från det ställe invid stranden där stadigt djup av två meter vidtog. 
  
 Det är dock en stor skillnad mellan 1766 års fiskeristadga och de senare tillkomna reglerna. Medan 1766 års fiskeristadga tolkats så att den åsyftat en bestämning av såväl strandägarens fiskerättszon som hans äganderätt till vattenområde, har de senare regleringarna endast behandlat fiskerätten. När det gäller ägogränsen i öppet hav, fanns det med andra ord inte någon senare uttrycklig bestämmelse än regeln om landgrund i 1766 års fiskeristadga förrän 1950 års lag tillkom.6 
  
 Även  
 180-metersregeln 
  var besvärlig att tillämpa i praktiken, eftersom den var så konstruerad att den ena bestämningen byggde på den andra, dvs. de 180 meterna började räknas vid tvåmeters- djupkurvan. Först måste alltså tvåmetersdjupkurvans läge bestäm- 
  
 5SOU 1947:38, sid. 44. 
  
 6SOU 1947:38, sid. 44. 
  
 360 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 mas. Sjökorten gav ingen vägledning för detta, då denna kurva inte redovisades i korten. Det har också rått olika uppfattningar om var 
  
 ”det stadiga” tvåmetersdjupet ansågs ta vid, och inget vägledande prejudikat tycks finnas. Olika tolkningar har gjorts: djupkurvan som ligger i viss anslutning till stranden utanför vilken det inte finns mindre djup än två meter, alternativt djupkurvan innanför vilken det endast finns mindre djup än två meter med undantag för isolerade djuphålor. Med det sistnämnda alternativet menas ”den stranden följande tvåmeterskurvan”.7 När tvåmetersdjupkurvan definierats i det enskilda fallet skulle sedan en sträcka på 180 meter mätas eller uppskattas. Detta försvårades av att utgångspunkten (tvåmetersdjupkurvan) inte utgjordes av ett synligt föremål. Dessutom måste korrigering göras utifrån vattenstånd vid den aktuella tidpunkten.8 
  
 I samband med utarbetandet av en ny lag om rätt till fiske ansåg regeringen att det var lämpligt att samtidigt uttryckligen reglera frågan om gränsen mellan enskilt, dvs. fastighetsindelat vatten, och allmänt vatten, dvs. det vatten som inte omfattas av enskild ägande- rätt (prop. 1950:59). Bestämmelser om fastigheternas utsträckning i havet och vissa större insjöar hade tidigare lagts fram genom Lagberedningens förslag till jordabalk I (SOU 1947:38). Parallellt med detta arbete hade Fiskerättskommittén utarbetat förslag till regler angående gränsen mellan fritt och enskilt fiske (SOU 1947:47). Lagberedningens och Fiskerättskommitténs förslag hade i dessa delar utarbetats i samråd, och de föreslagna gränsregleringarna överens- stämde i huvudsak. För att undvika att skiljaktighet mellan ägande- rättsgräns och fiskerättsgräns bestod under tiden till dess att för- slaget till ny jordabalk genomfördes, fick Lagberedningen i upp- drag att ta fram förslag till en särskild lag om gräns mot allmänt vattenområde. Förslaget lades fram i betänkandet Lagberedningens utlåtande angående lagstiftning om gräns mot allmänt vatten- område (SOU 1949:23). Arbetet resulterade i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Bestämmelserna har förblivit fri- stående från jordabalken. 
  
 7SOU 1947:47, sid. 57 f och 62 ff. 
  
 8SOU 1947:47, sid. 64. 
  
 361 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 7.2Förhållandet mellan fastighetsgräns och inre vatten 
  
 Enligt utredningens direktiv finns det en otydlighet i gränssnittet mellan havsgränslagstiftningen och fastighetslagstiftningen avseen- de förhållandet mellan fastighetsgräns och inre vatten i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Utredningen ska därför enligt direktiven utreda förhållandet mellan fastighetsgräns och inre vatten. Lantmäteriet har på uppdrag av Havsgränsutred- ningen studerat förhållandet mellan fastighetsgräns och inre vatten. Slutsatserna redovisas i Lantmäteriets promemoria Förhållandet mellan fastighetsgräns och inre vatten, bilaga 9 till detta betänkande. 
  
 Lantmäteriets slutsats är att det saknas ett direkt förhållande mellan fastighetsgränser och inre vatten. De kan sägas leva sina egna liv. Fastigheters enskilda vattenområden kan visserligen omfatta inre vatten och vice versa, men detta har ingen betydelse för t.ex. äganderätten till de enskilda vattenområdena eller för tillämpningen av det havsrättsliga regelverket, t.ex. rätten för utländska fartyg till oskadlig genomfart på territorialhavet, även om vattnet ifråga skulle utgöras av enskilt vatten. Av större betydelse är då, enligt Lant- mäteriet, avgränsningen mellan enskilt och allmänt vatten då denna gräns regleras i en särskild lag, vilken sällan tillämpas. Fastigheters gränser mot allmänt vatten är i hög grad okända till sitt geografiska läge. 
  
 7.2.1Inre vatten 
  
 Inre vatten är ett begrepp som förekommer i havsgränssamman- hang. I enlighet med UNCLOS är inre vatten benämningen på alla havsområden innanför en stats baslinjer. Detta framgår också, om än mindre explicit, av lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. I 2 § regleras vad som räknas till inre vatten för Sveriges del: in- sjöar, vattendrag och kanaler; vid kusterna belägna hamnar, bukter och vikar; vattenområden innanför och mellan öar, holmar och skär och intill räta linjer som regeringen bestämmer. Vidare anges att i Öresund mellan Klagshamns fyr och Kullen räknas dock endast hamnar till inre vatten. 
  
 362 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 Som beskrivs närmare i kapitel 2 och 3, är baslinjen ett viktigt begrepp inom havsrätten, då detta är normerande för beräkning av territorialhavets bredd och för bredden på en kuststats ekonomiska zon, angränsande zon och kontinentalsockel. Enligt UNCLOS ska baslinjen följa kustens strandlinje vid lågt vattenstånd (normal baslinje). Längs sträckor med normal baslinje finns inget inre vatten i havet (se figur 7.2)9. Normal baslinje förekommer på ett fåtal ställen i Sverige, främst längs kuststräckor i Skåne och på Öland och Gotland. 
  
 Där kusten är flikig eller det förekommer öar eller skär ett stycke ut i havet får baslinjerna konstrueras på ett förenklat sätt – som räta linjer mellan landområdenas ytterpunkter. Detta är förhållandet för större delen av Sveriges kust. Allt vatten som finns innanför baslinjerna utgörs alltså av inre vatten (se figur 7.2). Där har kust- staten full jurisdiktion och förfogande över vattnet. Utländska far- tyg saknar exempelvis rätt till oskadlig genomfart i inre vatten, och kuststaten har möjlighet att införa lotsplikt inom dessa havsområden. 
  
 Räta baslinjer – och därmed det inre vattnet i havet – kan sträcka sig mycket långt från fast land där skärgården är vidsträckt. Exem- pelvis i Luleå skärgård ligger den nuvarande yttersta svenska baslinje- punkten på ett avstånd om ca 34 km från fast land, med vilket följer kontinuerligt inre vatten ända från land. På andra ställen med långt ut belägna öar kan det finnas territorialhav och till och med inter- nationellt vatten mellan fastlandets inre vatten och öarnas egna inre vatten. Ett sådant exempel är Gotland. 
  
 9 Inre vatten i havet kan dock finnas exempelvis inom hamnområden. 
  
 363 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 7.2 Principskiss av normal respektive rät baslinje. Räta baslinjer går mellan baslinjepunkterna 1 2 3 4 respektive 5 6 
  
 7.2.2Finns det någon koppling mellan inre vatten och enskilt vatten? 
  
 Utredningens bedömning: Det finns ingen koppling mellan be- greppen inre vatten och enskilt vatten. Inre vatten är ett begrepp inom havsrätten, men detta saknar direkt samband med fastigheter och deras gränser. 
  
 364 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 Som redovisas ovan (avsnitt 7.1) regleras gränsen mellan enskilt vatten och allmänt vatten i lagen om allmänt vattenområde. Enskilt vatten är det vatten som är fastighetsindelat och kan ägas av enskild. Inre vatten behandlas inte i lagen, vare sig uttalat eller underförstått. Lagen innehåller inga havsrättsliga begrepp. Inte heller i förarbetena till lagen finns några hänvisningar till de havsrättsliga begreppen. 
  
 Gränsen mellan inre vatten och territorialhav bestäms för svensk del i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. Varken i denna eller i förarbetena till lagen görs några referenser till de fastig- hetsrättsliga gränserna i havet. Territorialgränsen är yttergräns för allmänt vatten. I detta sammanhang kan nämnas att däremot be- greppet baslinje har de senaste åren vunnit insteg i flera författ- ningar, främst på miljöområdet. I miljöbalken och förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön anges en nautisk mil utanför baslinjerna som avgränsning av vatten- distrikten. En nautisk mil utanför baslinjerna används även i havs- miljöförordningen (2010:1341) som avgränsning mellan kust- och havsvatten samt i avfallsförordningen (2011:927) som avgränsning av May och vattenmyndighetens respektive länsstyrelsernas ansvars- områden för att ge dispens för dumpningsförbud. Av prop. 2013/14:186 Hushållning med havsområden framgår att de om- råden som inte är fastigheter i svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför baslinjerna ska omfattas av havsplaner. En liknande avgränsning finns i förordningen (2014:21) om geologisk lagring av koldioxid. Av 10 § framgår att geologisk lagring av koldioxid endast får ske i Sveriges ekonomiska zon och de områden som inte ingår i fastigheter i svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför bas- linjen. 
  
 Utredningens slutsats är att inre vatten är ett begrepp som har relevans inom havsrätten men som saknar direkt samband med fastigheter och deras gränser. Fastigheters enskilda vattenområden kan visserligen omfatta inre vatten och vice versa (se figur 7.3), men detta har ingen betydelse för äganderätten till vattenområdena eller rätten för fastighetsägaren att utnyttja dessa. Fastigheter och inre vatten lever således sina egna liv och förhållandet mellan fastighetsgränser och inre vatten kan med andra ord sägas vara obefintligt. 
  
 365 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 7.3 Principskiss av förhållandet mellan fastigheter och inre vatten 
  
 Det kan dock finnas ett behov av att klargöra gränssnittet mellan lagar som reglerar havsgränser och lagar som reglerar fastighets- gränser. Inom respektive rättsområde råder det dessutom oklarheter i fråga om vad vissa begrepp innebär. 
  
 Uttryckt i ett fastighetsrättsligt perspektiv kan fastigheters enskilda vatten i havet omfatta både inre vatten innanför räta baslinjer och territorialhav utanför normala eller räta baslinjer. Omvänt, dvs. uttryckt i ett havsrättsligt perspektiv, kan inre vatten i havet omfatta både enskilt vatten och allmänt vatten innanför räta baslinjer. Vid normal baslinje sträcker sig således alla kustfastigheter med enskilt vattenområde ut i territorialhavet. Fastigheters enskilda vatten kan 
  
 366 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 sträcka sig långt ut från land där det är långgrunt. Längs t.ex. Skånes västkust finns fastigheter som når omkring två kilometer ut från land. Detta innebär att det förekommer havsområden med en- skild äganderätt mer än en nautisk mil (1 852 meter) utanför bas- linjerna. 
  
 Såsom har nämnts ovan gäller rätten till oskadlig genomfart i territorialhavet, dvs. utanför baslinjerna. I ett svenskt perspektiv öppnar alltså denna rätt för utländska fartyg att passera genom såväl havets allmänna vatten som allt enskilt vatten utanför bas- linjerna. Rätten till oskadlig genomfart kan i viss mån jämföras med allemansrättens principer rörande enskilt vatten. I båda fallen ska den som vistas på annans vatten visa hänsyn till såväl fastig- hetsägaren som dennes egendom, så att störningar minimeras och skador undviks. Fastighetsägaren å sin sida måste tåla det intrång som den oskadliga genomfarten innebär. 
  
 I det här sammanhanget kan även nämnas att territorialgränsen är yttre avgränsningslinje för både territorialhavet och allmänt vattenområde (se figur 7.4). 
  
 367 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 7.4 Principskiss över utbredningen av allmänt vattenområde 
  
 7.3Förslag till moderninsering av lagen (1950:595) om allmänt vattenområde 
  
 7.3.1Otydligheter i lagen om gräns mot allmänt vattenområde 
  
 Kustfastigheters gränser mot allmänt vatten, vilka visar ägande- rättens utsträckning i havet är långt ifrån alltid tydliggjorda. Fastig- hetsbestämningar av sådana gränser görs sällan, såvida det inte finns påtagliga skäl. Det saknas därmed i många fall fullständig infor- mation om fastigheters gränser i havet. 
  
 Lagen om gräns mot allmänt vattenområde anses ibland svår att tolka, bl.a. till följd av att olika avgränsningsregler gäller för olika 
  
 368 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 geografiska områden. Detta i kombination med gränsens rörlighet kan skapa osäkerhet för fastighetsägare och andra intressenter om var en fastighet egentligen slutar i havet och det allmänna vattnet tar vid. Gränssträckningen vid en viss tidpunkt kan dock bestämmas genom en lantmäteriförrättning – fastighetsbestämning enligt 14 kap. fastighetsbildningslagen (1970:988), (FBL) – även om detta är en ovanlig åtgärd. Den därigenom klarlagda gränsen mot allmänt vattenområde redovisas då på en förrättningskarta och läggs även in på den digitala registerkarta som förs av lantmäterimyndigheterna. Eftersom gränsen, så som den är definierad i lagen, är rörlig, saknar ett sådant avgörande den rätts- kraft för framtiden som andra fastighetsbestämningar har (14 kap. 4 § andra stycket FBL). Om t.ex. strandlinjen ändras efter några år tappar avgörandet sin betydelse. Gränssträckningen får då tolkas på nytt utifrån den i lagen relevanta bestämmelsen. Beslutet gäller alltså i princip endast vid beslutstidpunkten. 
  
 Även gränser mellan fastigheter i vattenområden är i många fall oklara. Dessa gränser saknas också ofta på registerkartan och det är vanligt att det saknas en klar redovisning i förrättningshandlingarna. Ofta är man hänvisad till reglerna i 1 kap. 5 § jordabalken för att bestämma gränserna. Det har också varierat över tid hur vatten- området har behandlats i lantmäteriförrättningar och liknande äldre institut, vilket gör att redovisningen i handlingarna och slutsatsen man kan dra av denna varierar. Till skillnad från gräns mot allmänt vattenområde, kan dock dessa gränser varaktigt fastställas vid fastig- hetsbestämning. 
  
 I detta sammanhang ska också nämnas ett specialfall av fastig- hetsgräns i vatten, som förekommer i nordöstra delen av landet. Många fastigheter längs Torne, Muonio och Könkämä älvar sträcker sig ända ut till den djupfåra som utgör riksgräns mot Finland. De angränsar alltså inte till något allmänt vatten utan direkt till grann- statens territorium. Denna riksgräns är rörlig, eftersom djupfåran ändrar läge på grund av meandring och andra naturliga vattenrörel- ser. I dessa fall krävs dock en fastställelse av det nya läget i sam- band med en formell gemensam gränsöversyn länderna emellan för att förändringen ska slå igenom rättsligt. De berörda fastigheternas yttre gränser följer riksgränsen och är därmed ”etappvis” rörliga i och med de regelbundna gränsöversyner som ska genomföras vart 25:e år. 
  
 369 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Förutom kopplingen till fastighetsindelningen har gränsen mellan enskilt och allmänt vattenområde betydelse även i den svenska lagstiftningen rörande kontinentalsockeln. Enligt lagen (1992:1140) om kontinentalsockeln räknas den svenska kontinentalsockelns bredd från gränsen mellan enskilt och allmänt vatten till en yttre avgränsningslinje längre ut i havet. Detta innebär att även konti- nentalsockelns bredd i viss mån är oklar. 
  
 Det finns ett behov av en redovisning av gränsen mellan enskilt och allmänt vatten 
  
 Kammarkollegiet, som är den myndighet som prövar ansökningar om rådighet (se avsnitt 8.2) till allmänt vatten, anser att det finns ett behov av att definiera det allmänna vattenområdets utsträckning både inåt och utåt (dvs. att gräns till fastighetsindelat vatten och territorialgräns fastställs). Detta skulle underlätta kollegiets hand- läggning av rådighetsmedgivanden och eliminera osäkerheten om det är allmänt vatten som berörs av den verksamhet en ansökan avser. I tveksamma fall är det problematiskt att använda sig av fastighetsbestämning för att fastställa den inre gränsen till allmänt vattenområde. Då en sådan förrättning måste ske innan kollegiet beslutar om rådighet, är det oklart om den som vill bedriva verk- samhet inom området i detta hänseende kan betraktas som sakägare i förrättningen och därmed ha rätt att ansöka om fastighetsbestäm- ning. Det kan också vara oklart vem som ska stå för förrättnings- kostnaderna. 
  
 Gränsen mellan enskilt vatten och allmänt vatten är även av betydelse när det gäller att fastställa rätten till fiske, eftersom olika regler gäller för fiske på enskilt och allmänt vatten. På grund av den osäkerhet som råder vänder sig branschen ofta till länsstyrelsen för att söka klarhet i frågan om gränsens läge. 
  
 Fisket i enskilt vatten tillhör enligt 9 § fiskelagen (1993:787) som huvudregel fastighetsägaren. På enskilt vatten får fastighetsägaren fiska obegränsat med såväl rörliga som fasta redskap. Eftersom laga skifte och andra förändringar i fastighetsindelningen historiskt har utförts på olika sätt finns det fastigheter som ligger vid vatten som saknar fiskerätt, liksom det finns fastigheter som inte ligger vid vatten men ändå har fiskerätt. 
  
 370 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 Det finns också flera undantag från denna huvudregel. Enligt 9 § fiskelagen har varje svensk medborgare rätt att fiska i enskilda vatten i den omfattning och på det sätt som anges i bilagan till lagen (den s.k. frifiskerätten). Av bilagan framgår att svenska med- borgare har rätt till handredskapsfiske på enskilt vatten längs kust- erna och i de fem stora sjöarna Vänern, Vättern, Mälaren, Hjälmaren och Storsjön i Jämtland. Med handredskap avses spö, pilk och lik- nande rörligt redskap som är utrustat med lina och högst tio krokar. Av 13 § fiskelagen föreskrivs att utländska medborgare får fiska med handredskap på enskilt vatten i enlighet med vad som gäller för svenska medborgare. 
  
 Av bilagan till fiskelagen framgår vidare att svenska medborgare i olika utsträckning har rätt till annat fiske än handredskapsfiske i enskilt vatten, t.ex. fiske med nät och långrev. Bilagan anger vilka ytterligare redskap utöver handredskap som får användas och vilka fiskarter som får fiskas på enskilt vatten inom olika geografiskt an- givna områden. Således gäller att fisket är fritt med alla redskap vid kusten i västra Götaland och vid Skånes västkust (med visst undan- tag för ostron), och med rörliga redskap längs Norrlandskusten ner till Uppsala län (med visst undantag för lax). I övrigt gäller vid kusten i huvudsak dels att fiske med långrev är fritt för alla arter, dels att fiske med skötar och sillnät är fritt längs sydkusten och, med vissa undantag, vid ostkusten. Vidare innehåller bilagan sär- skilda detaljbestämmelser för fisket inom de olika områdena, såsom regler om minsta vattendjup och minsta avstånd till land. 
  
 Rätten till handredskapsfiske har funnits under lång tid längs västkusten, sydkusten och längs kusterna i norra Sverige. Reglerna i bilagan i den delen grundas på hur fiske har bedrivits historiskt. År 1985 infördes det så kallade fria handredskapsfisket som innebar att allmänheten fick rätt att fiska med handredskap i enskilt vatten även i de fem stora sjöarna och längs ostkusten från Uppsala län och söderut. Syftet med utökningen var att ge allmänheten en ökad möjlighet till sportfiske, vilket sågs som en vidareutveckling av alle- mansrätten10. En särskild lag om ersättning för intrång i enskild fiskerätt gav rätt till ersättning för de fiskerättsägare som kunde på- visa att de nya bestämmelserna om fritt handredskapsfiske med- förde inkomstbortfall. 
  
 10 Prop. 1984/85:107, sid. 13. 
  
 371 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Enligt 8 § fiskelagen får varje svensk medborgare fiska i allmänt vatten. Varje svensk medborgare får också fiska i havet vid sådana stränder, skär och holmar som den 30 juni 1986 ägdes av staten och som då inte hörde till något hemman eller innehades på särskilda villkor. Även när det gäller fiske i allmänt vatten jämställs utländsk medborgare med svensk såvitt avser handredskapsfiske (13 § fiske- lagen). Utländska fysiska och juridiska personer, som omfattas av Sveriges internationella åtaganden om etableringsfrihet, arbetskraftens fria rörlighet och utbyte av tjänster, får fiska yrkesmässigt på samma villkor som svenska fysiska och juridiska personer. 
  
 Yrkesfiskare får i obegränsad utsträckning använda rörliga red- skap. Av  
 EU-rätten 
  samt May och vattenmyndighetens föreskrifter följer dock en mängd olika begränsningar i rätten att använda olika sorters redskap. Användning av fasta redskap kräver tillstånd av länsstyrelsen. Yrkesfisket är vidare i stor utsträckning begränsat genom att många fiskbestånd i haven är kvoterade inom EU. 
  
 För fritidsfiske på allmänt vatten och på enskilt vatten med stöd av frifiskebestämmelser gäller vissa begränsningar. Enligt 9 a § fiske- lagen får den som fiskar med rörliga redskap i vatten där fisket är fritt för var och en endast använda nät, långrev, ryssja, bur, hand- redskap och håv. Vid fiske med nät, långrev, ryssjor och burar får sammanlagt högst sex redskap användas samtidigt. Nätens samman- lagda längd får vara högst 180 meter. Vid hummerfiske får därutöver högst 14 burar (hummertinor) användas. En långrev får vara för- sedd med högst 100 krokar. 
  
 Olika initiativ har tagits för att redovisa gränsen på karta 
  
 Det finns ett antal initiativ som tagits när det gäller att redovisa gränsen mellan enskilt och allmänt vatten på karta. Främst åter- finns dessa i fastighetsregisterkartan hos Lantmäteriet. Redovis- ningen är dock inte rikstäckande och kvaliteten varierar mellan olika geografiska områden. En mer omfattande redovisning av gränsen finns i registerkartan för Västerbottens, Södermanlands och Öster- götlands län. Dessutom finns redovisning av gränsen i Hjälmaren och Storsjön. Vidare finns ett antal mindre områden redovisade i registerkartan: ett litet område utanför Luleå, områden i Stock- holms skärgård (som fiskesamfälligheter), ett område utanför Gävle, 
  
 372 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 ett område utanför Gräsö (Östhammars kommun), Göteborgs kommun samt områden i Helsingborg, Motala och Hjo kommuner. Förutom dessa initiativ, som tagits av lantmäterimyndigheterna, har länsstyrelserna i Kalmar och Örebro län tagit fram egna kart- redovisningar som finns tillgängliga på länsstyrelsernas hemsidor. 
  
 Initiativen till att utreda gränsen mellan enskilt och allmänt vatten genomfördes i huvudsak för ca tio år sedan och torde främst ha föranletts av fastighetsbildnings- och fiskeintressen. 
  
 Vid en genomgång av kartredovisningen som gjorts av Miller mäteriet har, förutom att redovisningen inte är heltäckande, ett antal brister och oklarheter noterats. På ett flertal ställen finns exempel på att fastighetsindelningen går långt ut i havet, där det enligt lagens definition ska vara allmänt vatten. Vidare varierar tolk- ningen av 3 §, dvs. hur kilometerregeln ska tolkas. Syftet med regeln var att skilja innerskärgården från det öppna havet (dvs. en formel för bestämmande av inomskärsbegreppet som enligt tidigare för- fattningsreglering omfattade enskilt vatten). I mindre vikar ska det vara enskilt vatten i de fall förbindelsen med öppna havet inte är bredare än en kilometer. Denna regel ska enligt andra stycket inte gälla för friliggande öar belägna mer än en kilometer från fast- landet. På flera håll förekommer dock att man ”bundit ihop” långt ut fritt liggande öar med enskilt vatten, trots att avståndet mellan öarna är mer än 600 meter (som gäller enligt huvudregeln). Det finns inga indikationer på att det i dessa fall tagits hänsyn till djup- kurvan. Kartredovisningen visar också att tillämpningen av kilo- meterregeln vid vissa geografiska förhållanden bildar enskilt vatten av mindre lämplig form, då öar binds ihop som ”kedjor” relativt långt ut i det annars öppna vattnet. Av förarbetena framgår att lagstiftaren varit medveten om detta, men att ”[s]ådana ytterlighets- fall som här åsyftas äro ganska sällsynta.”11 Det är endast på ett fåtal ställen det framgår att hänsyn tagits till tremetersdjupkurvan. Det är dock svårt att dra någon slutsats av detta, då det kan vara så att lokalkännedomen gör att denna kan uteslutas som vägledande för gränsen. 
  
 11 SOU 1947:47, sid. 73, framgår även av plansch II, exempel H. 
  
 373 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Lantmäteriet bör få i uppdrag att åskådliggöra gränsen mellan enskilt och allmänt vatten på karta 
  
 Utredningens bedömning: Lantmäteriet bör få i uppdrag att på kartunderlag åskådliggöra den ungefärliga gränsen mellan all- mänt vattenområde och enskilt vatten. 
  
 Det är främst gränsens beroende av tremetersdjupkurvan som ställer till problem och gör att gränsen mellan enskilt och allmänt vatten är otydlig såväl för fackmän som för gemene man. Ett avskaffande av tremetersdjupkurvan skulle kunna innebära de facto expropria- tion, vilket inte kan göras utan att frågor om ersättning till fastig- hetsägarna aktualiseras (vilket också skedde när man övergick från de tidigare gällande reglerna12). Skälet för att införa regeln var ju också att vid långgrunda stränder kan trehundrametersregeln med- föra att det enskilda vattnet blir värdelöst ur fiskesynpunkt.13 I många av de fall där läget på gränsen eftersöks krävs dock inte en exakt bestämning av denna. Det kan ofta räcka med en översiktlig beskrivning av gränsen mellan enskilt vatten och allmänt vatten- område. 
  
 Lantmäteriet med bistånd av Sjöfartsverket bör få i uppdrag att ta fram en illustrativ redovisning av gränsen mellan allmänt vatten- område och enskilt vatten. Redovisningen bör kunna tas fram genom att kombinera den information som finns om den nationella strand- linjen (NSL), information i registerkartan hos Lantmäteriet och information i Sjöfartsverkets djupdatabas. Genom att kombinera materialet kan huvudregeln, dvs. 300 meter från strandlinjen eller tremetersdjupkurvan, analyseras. Även enklavregeln och lagens specialregler kan åskådliggöras med hjälp av myndigheternas befintliga kartmaterial.14 Utredningen är medveten om att det finns stora brister i Sjöfartsverkets djupredovisning, men anser att kost- naderna för en ny sjömätning (som av Sjöfartsverket uppskattas till  
 1,5–2 
  miljarder kronor) inte kan motiveras enkom för detta syfte. Utredningen lägger därför inte fram något sådant förslag. Redovis- ningen av gränsen mellan allmänt och enskilt vatten för Norrbottens 
  
 12Prop. 1950:59, sid. 2. 
  
 13SOU 1947:47 sid. 65 och Bass/Flowers, sid. 45. 
  
 Green sammanhanget bör noteras att Sjöfartsverket inte producerar några sjökort för Storsjön. Därmed finns inte heller någon tremetersdjupkurva för Storsjön framtagen av Sjöfartsverket. 
  
 374 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 och Kalmar län i de delar som regleras i 4 § lagen (1950:595) om allmänt vattenområde kan redan i dag redovisas i exempelvis register- kartan med godtagbar noggrannhet. Redovisningen av gränsen bör uppdateras i samband med att strandlinjens läge samt djupkurvorna uppdateras. Även om gränsens läge på detta sätt inte blir exakt bestämd – den är ju beroende av underlagsmaterialets noggrannhet och aktualitet – ger en sådan redovisning i alla fall ett begrepp om omfattningen av allmänt vatten. Det är dock viktigt att notera att en sådan kartredovisning inte kan vara juridiskt bindande för gräns- ens läge, utan endast utgör en illustration och att det i tveksamma fall och i fall när det exakta läget efterfrågas krävs fastighetsbestäm- ning enligt 14 kap. fastighetsbildningslagen. 
  
 Det är vid analysen angeläget att alla källor utgår från samma referensnivå när det gäller djup och strandlinje. I dag gäller exem- pelvis enligt lagens formulering kurvan för högst tre meters djup vid normalt medelvattenstånd. Det är tveksamt om redovisningen i kartor och sjökort bygger på denna förutsättning. Under åren har förändringar skett i kartredovisningen som varit helt frikopplade från lagen om gräns mot allmänt vattenområde. Nedan föreslås en övergång till RH 2000, dvs. rikets nya höjdsystem, vilket skulle underlätta redovisningen, då all geografisk information därmed skulle utgå från samma referensnivå. 
  
 Metodiken för att ta fram en illustration av gränsen mellan en- skilt och allmänt vatten kan beskrivas enligt följande: 
  
 1.Filtrera bort öar mindre än 100 meter långa. Detta kan eventuellt behöva ske manuellt, då öarna endast är ytbildade i register- kartan15. 
  
 2.”Buffra”16 en zon av 300 meters bredd från strandlinjen för att ta fram  
 ”300-metersgränsen”. 
  
 3.Komplettera med  
 3-metersdjupkurvan 
  från Sjöfartsverket för att få fram  
 ”3-metersgränsen”. 
  
 15I sammanhanget kan noteras att sträckan 100 meter valdes framför öns ytmått/areal, då det sistnämnda i praktiken var svårare att uppskatta, både i verkligheten och på sjökort, än längden på ön (SOU 1947:47, sid. 67). I dagsläget har den tekniska utvecklingen gjort att öns areal kan bestämmas automatiskt i t.ex. registerkartan, medan längden måste hanteras manuellt. 
  
 16Dvs. markera/definiera ett visst område (yta) som, i detta fall, sträcker sig från strand- linjen och 300 meter utåt från denna. 
  
 375 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 4.”Buffra” en zon av 500 meters bredd från strandlinjen inom de områden som ”kilometerregeln” gäller. 
  
 5.Redovisa de avgränsningslinjer som definieras av 4 och 6 §§. Hänsyn ska också tas till undantaget för Bohuslän (2 §). 
  
 7.3.2Vattenstånd 
  
 Utredningens förslag: Referensnivån för strandlinjens läge vid bestämning av gräns mot allmänt vattenområde bör vara noll- nivån i RH 2000 för havsområden samt en viss höjd över noll- nivån i RH 2000 för de sjöar där det finns allmänt vatten. 
  
 När det gäller gränsen mellan enskilt och allmänt vatten i havet är normalt medelvattenstånd normerande för gränsens sträckning enligt nuvarande lagtext. För de stora sjöarna med allmänt vatten gäller som en utgångspunkt följande i lagen angivna vattenstånd; i Vänern 3,60 meter över nedre slusströskeln vid Sjötorp; i Vättern 2,97 meter över västra slusströskeln vid Motala; i Hjälmaren 2,77 meter över södra slusströskeln vid Notholmen; i Storsjön 292,45 meter över nollplanet i det höjdsystem, som ligger till grund för sjöns reglering. 
  
 I förarbetena till 1950 års lag om gräns mot allmänt vatten- område diskuteras vilket vattenstånd som ska vara utgångspunkt vid gränsdragningen mellan enskilt och allmänt vatten. I den tidi- gare regleringen fanns inget sagt om vilket vattenstånd som skulle användas vid beräkningen. Däremot hade det i rättspraxis slagits fast att det enskilda fiskevattnets utbredning i saltsjön skulle be- stämmas efter förhållanden vid ”vanligast förekommande lågt vatten- stånd”. Innebörden av detta begrepp är oklart.17 
  
 Enligt Fiskerättskommittén var det tydligt att den föreslagna gränsdragningens praktiska innebörd i viss mån var beroende av det vattenstånd man utgick ifrån. Om man vid bestämningen valde ett lågt eller högt vattenstånd var enligt kommittén av underordnad betydelse. Det viktiga var att vinna säkra hållpunkter som gjorde reglerna enkla och lätta att tillämpa.18 Även enligt Lagberedningens 
  
 17SOU 1947:47, sid. 61. 
  
 18SOU 1947:47, sid. 173. 
  
 376 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 förslag till jordabalk var det nödvändigt att ha en fast utgångspunkt när tvister om sträckningen av gräns i vatten skulle avgöras. Därför var det enligt lagberedningen viktigt att i lag bestämma det vatten- stånd som skulle vara utgångspunkt vid bedömningen av gräns mellan enskilt och allmänt vatten.19 Valet föll på normalt medelvatten- stånd. Enligt ett yttrande från statens  
 meteorologiska-hydrografiska 
  anstalt (numera SMHI) var detta lämpligast, eftersom det ”för varje punkt kunde utan nämnvärd svårighet och tidsutdräkt med tillfreds- ställande noggrannhet fastställas”, och då sjökorten återgav förhåll- andena vid normalt medelvattenstånd. Det var dessutom – ”särskilt med hänsyn till den betydelse som enligt beredningens förslag tillkom strandlinjen och den stranden följande djupkurvan av 3 meter” 
  
 – önskvärt att den ifrågavarande gränsdragningen byggde på samma vattenstånd som sjökorten.20 Ytterligare ett skäl till att använda medelvattenståndet som utgångspunkt var enligt Fiskerättskom- mitténs förslag till fiskelag att, genom att utgå från ett rörligt vattenstånd, vanns automatiskt anslutning till de varaktiga föränd- ringar av strandlinjen som vid kusterna förorsakades av den seku- lära landhöjningen respektive landsänkningen.21 
  
 För de stora insjöarna med allmänt vatten valdes höjdmått med vissa fast angivna vattenstånd. Några skäl var att det saknades sjökort för en av sjöarna och att det var svårt att bestämma medel- vattenståndet i sjöarna. Sjöarna är också föremål för vattenregle- ringar som gör att vattennivån förändras när dammar öppnas eller stängs. Det normerande vattenståndet har därför knutits till ett specifikt jämförelseplan för respektive sjö. De angivna vattenstånden anslöt sig, i alla fall vid lagens ikraftträdande, mer eller mindre till sjöarnas respektive medelvattenstånd.22 För de sjöar för vilka sjökort produceras, valde man att anknyta till de vattenstånd som ligger till grund för dessa.23 Fiskerättskommittén ansåg vidare att om vattennivån i någon av sjöarna mer väsentligt skulle förändras, exempelvis till följd av vattenreglering, bör frågan om jämkning av bestämmelserna övervägas.24 Bestämmelserna i 
  
 19SOU 1947:38, sid. 49. 
  
 20SOU 1947:38, sid. 50. 
  
 21SOU 1947:47, sid. 62. 
  
 22SOU 1947:47 sid. 173 f. 
  
 23SOU 1947:38, sid. 55. 
  
 24SOU 1947:47, sid. 174. 
  
 377 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 lagen avseende vattennivåerna har emellertid inte förändrats efter det att lagen trädde i kraft. 
  
 Enligt förarbetena till jordabalken ska normalt medelvattenstånd även läggas till grund för gränsen mellan enskilda fastigheter i havet. Skälet för detta är att medelvattenståndet varierar relativt lite och därför kan bestämmas tämligen väl även om endast ett fåtal obser- vationer föreligger.25 
  
 Med normalt medelvattenstånd menas enligt lagens förarbeten det genomsnittliga vattenståndet under så lång tid som möjligt (med korrektion för landhöjningen).26 Numera gäller enligt SMHI att medelvattenståndet är ett beräknat värde bestämt genom regressions- analys på många års årsmedelvärden av havsvattenståndet. Det krävs mer än 30 års värden för att någorlunda väl kunna bestämma regressionslinjen. Med hjälp av linjen kan man sedan bestämma årsmedelvattenstånd såväl framåt som bakåt i tiden. Dessa värden kallas inte längre normalt vattenstånd utan benämns av SMHI ”be- räknade medelvattenstånd” och förkortas MW (se avsnitt 2.3). Det beräknade medelvattenståndet är unikt och gäller bara för den plats (station) som man väljer att analysera. Runt Sveriges kust finns i dag 23 stationer (mareografer) som kontinuerligt mäter variationerna i havsvattenståndet. Praktiskt används värdet för att t.ex. bestämma det aktuella djupet utifrån djupuppgifter i sjökorten. Dessa är alltid refererade till antingen ett visst års medelvattenstånd, eller i nya sjökort27 till nollnivån i RH 2000. Referensnivån finns angiven i respektive sjökort. 
  
 Nollnivån i RH 2000 kommer att bli normgivande för sjökortens höjdangivelser och för redovisningen av den nationella strandlinjen (NSL) i de sjökort som avser havet och i Lantmäteriets allmänna kartor. Strandlinjen i NSL redovisas så som den såg ut vid tidpunkten för den flygfotografering som ligger till grund för karteringen. Hur mycket vattenståndet vid det tillfället avvek från nollnivån i RH 2000 anges dock och avvikelsen får vara högst ± 0,5 meter28. 
  
 När det gäller de svenska sjökortens redovisning av referensnivå för djupangivelser har denna varierat över tid. Fram till år 1912 an- 
  
 25SOU 1947:38, sid. 76 f. 
  
 26SOU1947:47, sid. 61 not 2. 
  
 27Sjökort utgivna fr.o.m. sommaren 2013. 
  
 28Uppgiften anges som metadata i de flygbilder som använts vid karteringen, men inte på strandlinjen i kartdatabasen. 
  
 378 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 vändes begreppet vanligt lågvatten, vilket det inte finns någon all- mänt vedertagen definition på. Man övergick sedan till att använda mätningsårets medelvattennivå som referens för djupangivelserna, vilken också infördes som referens på sjökorten från år 1919. Med tiden ersattes detta med medelvattenyta. Från år 1994 anges medel- vattenytan för år 2000 som referensnivå. Sjöfartsverket genomför nu, som nämnts tidigare, en successiv övergång till RH 2000 som referensnivå i sjökorten, både avseende kusten och i de stora sjöarna29. I och med detta finns det inte längre/kommer det inte längre att finnas någon redovisning av aktuell medelvattenyta på sjökorten30. Det beräknade medelvattenståndet kommer endast att finnas redo- visat i ”punktform” för respektive mareograf. Då det huvudsakliga skälet till att använda en referens till ”normalt medelvattenstånd” för att bestämma gränsen mellan enskilt och allmänt vatten var att denna fanns lätt åtkomlig i sjökorten, finns det i dag anledning att överväga om man även i lagen om gräns mot allmänt vattenområde ska övergå till att ange nollnivån i RH 2000 som utgångspunkt för bestämmandet av gräns mot allmänt vattenområde i havet. Längs Sveriges kust avviker dagens beräknade medelvattenståndsnivå (MW) mindre än 20 centimeter från nollnivån i RH 2000 (se figur 7.5). 
  
 29Storsjön i Jämtland saknar även i dag officiellt sjökort. 
  
 30Sjöfartsverket betraktar även den nya referensnivån som en medelvattenyta. Den nya referensnivån är dock inte en lokalt anpassad medelvattenyta, utan i stället kopplad till en väl dokumenterad europeisk medelvattenreferens och det europeiska höjdsystemet och därmed inte lika beroende av landhöjning och havsytans förändringar. 
  
 379 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 7.5 Havsvattenstånd, medelvattenytan, vid samtliga SMHI:s mareografer för åren 1950, 2015 och 2050 
  
 När det gäller referensnivåer i sjöarna, bör även dessa anges i för- hållande till RH 2000 i stället för i förhållande till lokala fixpunkter som slusströsklar etc. I dessa fall är nollnivån inte relevant, då samtliga sjöar ligger på en nivå som överstiger nollnivån i RH 2000. Lantmäteriet har på utredningens uppdrag transformerat de i lagen angivna fixhöjderna till RH 2000. Enligt Lantmäteriets utredning är höjdangivelsen för samtliga fyra sjöar sannolikt angiven i RH 00. För att transformera höjderna till RH 2000 skulle det mest exakta tillvägagångssättet vara att avväga31 de punkter som använts för att bestämma referensnivån för gränsen mellan enskilt och allmänt vatten, dvs. aktuella slusströsklar i Vänern, Vättern och Hjälmaren samt den koppardubb vid Oscarsbron i Östersund som använts som utgångspunkt (om denna inte raserats) för nivån i Storsjön. Detta kan dock inte utföras inom ramen för utredningen. Ett annat alter- nativ som övervägts, är att beräkna skillnaden mellan höjdsystemen för fixpunkter med höjder i båda systemen. Tyvärr är inte någon av fixpunkterna som är angivna som huvudfixar (dvs. riktmärke för höjdangivelser) för respektive sjös reglering belägna i närheten av 
  
 31 Dvs. genom mätning av höjdskillnader i terrängen bestämma punkternas höjd i RH 2000. 
  
 380 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 slusströsklarna. Den återstående möjligheten är således att utnyttja de mest närliggande fixpunkterna för beräkning av skillnaden mellan höjdsystemen. Sådana beräkningar har gjorts för respektive sjö. För Vänern, där en kombination av mätningar av ett antal höjdfixar använts, ligger skillnaden mellan höjdsystemen RH 00 och RH 2000 i Sjötorp någonstans mellan 0,42 meter och 0,46 meter. Med hän- syn tagen till osäkerheten i respektive värde har Lantmäteriet upp- skattat skillnaden till 0,43 meter. Med detta antagande blir den normerande vattennivån i Vänern 44,22 meter uttryckt i höjdsyste- met RH 2000.32 Genom att utnyttja några höjdfixar i Motala kommuns höjdfixnät har man för Vättern uppskattat skillnaden mellan RH 00 (Motala kommuns realisation) och RH 2000 till 0,45 meter. Den normerande vattenytans höjd i Vättern blir då 88,76 meter. För Hjälmarens del är höjdfixarna vid Notholmen aldrig bestämda i RH 2000. De närmaste höjdfixarna med höjder i RH 00 och RH 2000 ligger mellan 3 och 13 kilometer från Not- holmen. Använder man dessa och skattar skillnaden erhålls 0,55 meter. Hjälmarens medelvattenyta skulle således ha höjden 22,40 meter i RH 2000. När det gäller Storsjön i Jämtland är ingen av de höjdfixar som används av SMHI eller den särskilt anlagda höjdfixen vid Oscarsbron höjdbestämda i RH 2000. Däremot är två höjdfixar i Hissmofors och en ca 4 km söder därom bestämda i så- väl RH 00 som RH 2000. Lantmäteriet har använt dem för att be- räkna skillnaden mellan höjdsystemen som då blir 0,80 meter. Då blir den normerande vattenytans höjd 293,25 meter i RH 2000. 
  
 När det gäller landhöjningens effekt på insjöarnas vattenstånd är denna beroende av om och hur sjön regleras i dag. Det är endast sjöar där landhöjningen varierar över sjöns yta som påverkas (jäm- för en balja med vatten där ena änden lyfts mer än den andra). Om tröskeln som reglerar vattennivån är belägen där landhöjningen är minst, kommer vattennivån att sänkas i övriga delar och det mot- satta förhållandet gäller om tröskeln är belägen där landhöjningen är störst. För de här aktuella sjöarna är det endast Vänern och Vättern som påtagligt påverkas av landhöjningen. I Vänern, som reg- leras efter vattennivån i Vänersborg, med lägst landhöjning, kommer 
  
 32 Vänern är problematisk då regleringen utgår från nivån i Vänersborg, medan registreringen av vattennivån görs i Sjötorp/Sunnanå. Konsekvensen av detta är att Vänerns vattennivås förhållande till slusströskeln i Sjötorp ändras kontinuerligt. 
  
 381 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 således vattennivån i Sjötorp att successivt minska. Skillnaden i landhöjning är ca 1,16 mm/år vilket för 100 år motsvarar en minsk- ning av vattendjupet vid slusströskeln till 3,48 meter. Vill man fortsättningsvis behålla vattennivån 3,60 meter måste således vatten- nivån ökas med 0,12 meter till 44,34 meter i RH 2000. I Vättern, som regleras efter vattennivån i Motala, bibehålls vattendjupet till slusströskeln. Det får dock andra konsekvenser i Jönköping där landhöjningen är 1,11 mm/år lägre än i Motala. Vattennivån har således på grund av landhöjningen ökat med 0,11 meter. 
  
 Slutsatsen när det gäller transformeringen av höjdangivelserna i sjöarna är att utan förnyad avvägning av slusströsklar eller mot- svarande utgångspunkter torde en transformering baserad på befint- liga gamla data endast anses vara approximativ. Osäkerheten i de transformerade referensnivåerna uppskattas uppgå till i storleks- ordningen en decimeter. Beträffande Vänern måste man också ta ställning till om det är höjden över slusströskeln eller om det är vattennivån, som motsvarar denna höjd som ska bibehållas. I fallet Vättern påverkas inte nivån direkt på samma sätt men frågan om landhöjningens effekter är särskilt påtaglig i Jönköping. Övriga två sjöar är i detta sammanhang oproblematiska. I tabell 7.1 redovisas respektive vattenytas höjd i de två höjdsystemen. Även när det gäller sjöarna pågår en övergång från de lokala referenssystemen till att använda RH 2000 som referensnivå i sjökorten. Det är då inte nöd- vändigtvis de i tabellen redovisade värdena som kommer att använ- das i sjökorten. Utredningen har dock valt att utgå från de i lagen angivna nivåerna och transformera dessa till värden i RH 2000. De referensnivåer som används i lagen om gräns mot allmänt vatten- område och de som används i respektive sjökort kan därför komma att skilja sig åt. När övergången avseende sjökorten är genomförd, kan övervägas om även referensnivåerna i lagen ska anpassas till detta. 
  
 382 
  
 SOU 2015:10 Allmänt vattenområde 
  
 Tabell 7.1 Vattenytans höjd i RH 00 respektive RH 2000 för de fyra sjöarna med allmänt vatten 
  
 Sjö 
  
 RH00 
  
 RH2000 
  
 RH2000* 
  
 Vänern 
  
 43,79 m 
  
 44,22 m 
  
 44,34 m 
  
 Vättern 
  
 88,31 m 
  
 88,76 m 
  
 Hjälmaren 
  
 21,85 m 
  
 22,40 m 
  
 Storsjön 
  
 292,45 m 
  
 293,25 m 
  
 *Med bibehållande av 3,6 meter över slusströskeln i Sjötorp. 
  
 En konsekvens av den föreslagna övergången från ”normalt medel- vattenstånd” till nollnivån i RH 2000 som referensnivå är att strand- linjen och tremetersdjupkurvan, i alla fall temporärt, blir fast. Noll- nivån i höjdsystemet RH 2000 ligger fast medan den synliga strand- linjen i praktiken är ständigt rörlig och kan avvika mer eller mindre från nollnivån. Landhöjning, havs- och vattenyteförändringar, erosion och andra geofysiska förändringar kommer med tiden med- föra att den vid varje given tidpunkt aktuella strandlinjen och tre- metersdjupkurvan i praktiken kommer att ligga över respektive under den strandlinje och de djupförhållanden som redovisas i sjö- korten och på kartor och som används som utgångspunkt för att bestämma gräns mot allmänt vattenområde. Avvikelsen mellan den aktuella strandlinjen samt tremetersdjupkurvan och sjökortens redo- visning m.m. kommer att variera längs Sveriges kust. I norr, där landhöjningen är störst och dagens medelvattenyta ligger ca en deci- meter över nollnivån (som högst), kommer avvikelsen att minska till att i princip sammanfalla med nollnivån i RH 2000 år 2050 (se figur 7.5). Längs landets södra kust, från Stockholm i öster till Göteborg i väster, kommer avvikelsen enligt SMHI:s beräkningar att öka till att ligga som mest (vid mätstationerna i Simrishamn och Skanör) ca 40 centimeter över nollnivån (se figur 7.5). Föränd- ringen sett över en fyrtioårsperiod är, med den kunskap vi har i dag, tämligen liten – i alla fall för det nu aktuella ändamålet. Under den hundraårsperiod som redovisas i diagrammet (från 1950 när lagen tillkom till 2050) uppgår förändringen av vattennivån till som mest ca 60 centimeter (i norra Sverige)33. Detta kan sättas i 
  
 33 I beräkningarna har hänsyn tagits till den havsnivåhöjning som förväntas till följd av den pågående klimatförändringen. 
  
 383 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 relation till den ”felmarginal” som accepteras vid redovisningen av strandlinjen i NSL, ±50 centimeter. För det enskilda vattnets utsträckning är förändringarna försumbara. Störst påverkan får över- gången till RH 2000 längs sträckor som är mycket långgrunda. Det är vidare endast i delar av norra Sverige, där landhöjningen är som störst, som ändringen sker till den enskildes nackdel (dvs. att det enskilda vattenområdet minskar). När avvikelsen mellan den verk- liga strandlinjen samt djupkurvan och den strandlinje samt djup- kurva som redovisas i sjökort m.m. på nollnivån i RH 2000 blir för stor, förväntas en revidering av den generella referensnivån för hela landet komma att behöva göras. 
  
 När det gäller de fyra sjöarna sker ingen förändring genom över- gången, mer än att de angivna referensnivåerna anges i förhållande till RH 2000 i stället för till de lokala fixpunkterna. Den osäkerhet som transformeringen innehåller vägs upp av att det genom att använda RH 2000 med större enkelhet och säkerhet går att bestämma gränsen mellan enskilt och allmänt vatten. När det gäller landhöj- ningens påverkan, kan konstateras att det i de tidigare förarbetena har förutsatts att ingen av de berörda sjöarna nämnvärt påverkas av landhöjningen, eller åtminstone att denna saknar praktisk betyd- else34. Detta är dock inte alldeles korrekt, särskilt inte vad avser Vänern. För att åstadkomma endast en transformering av referens- nivån till RH 2000, utan att göra några materiella förändringar, väljer utredningen därför att utgå från 44,22 meter som referens- nivå. Det är utredningens uppfattning att de föreslagna referens- nivåerna avseende sjöarna bör revideras i framtiden, när en avväg- ning av slusströsklar m.m. genomförs. 
  
 Ett alternativ till att använda de inom ramen för utredningen transformerade referensnivåerna är att ge Lantmäteriet i uppdrag att genom ny avvägning bestämma nivåerna i RH 2000. När Sverige i dag har både ett mer eller mindre yttäckande höjdnät och en nationell höjdmodell, där höjderna är uttryckta i samma höjd- system, kan det vara lämpligt att på nytt bestämma höjder på såväl slusströsklar som andra utgångspunkter för höjdbestämningarna. Att det inom ramen för utredningen varit svårt att ta fram en exakt transformering av uppgifterna samt att olika aktörer använder olika 
  
 34 SOU 1947:38, sid. 54, SOU 1947:47, sid. 336, SOU 1949:23, sid. 24 samt prop. 1949:59, sid. 32. 
  
 384 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 nivåvärden pekar på nödvändigheten att på nytt bestämma höjderna för aktuella slusströsklar, referensfixar och vattennivåer. 
  
 En osäkerhetsfaktor när man ska fastställa gränsen mellan enskilt och allmänt vatten, är hur man ska definiera ”den stranden följande kurvan för högst tre meters djup” som anges i lagen. Det finns ingen vägledning i förarbetena, varken i propositionen (prop. 1950:59) eller i de tre utredningar som ligger till grund för författnings- förslaget (SOU 1947:38, SOU 1947:47 eller SOU 1949:23). I betänkandet angående förslaget till ny fiskelag (SOU 1947:47) resonerar man om problematiken att definiera begreppet ”det ställe invid stranden, där stadigt djup av två meter vidtager”, som i tidigare författningsreglering varit vägledande för gränsen mellan enskilt och allmänt fiskevatten (se avsnitt 7.1.2). Det går däremot inte att återfinna en klart uttalad definition av ”den stranden följande kurvan för högst tre meters djup”. Man kan dock dra slutsatsen att det är djupkurvan innanför vilken det finns mindre djup än tre meter, med undantag för isolerade djuphålor, som avses. Den information som exempelvis Sjöfartsverket har i dag är av varie- rande kvalitet och framtagen för annat syfte, nämligen för nautiska ändamål. Det betyder att generaliseringen i sjökorten har gjorts utifrån detta syfte, bl.a. ska man vara ”på den säkra sidan” så att fartyg inte går på grund. Det får inte finnas områden som är grundare än tre meter utanför kurvan. Man generaliserar genom att ”skjuta ut” kurvan till större djupområde på sjökortet. Ett skäl till att just tremetersdjupkurvan har valts i 1950 års lag, är att den finns redovisad på sjökorten. Av förarbetena framgår att man troligen var införstådd med denna problematik när regeln infördes. 
  
 Sjökortens  
 3-m:kurva 
  – som av praktiska skäl här skulle komma till användning – betecknar grundområden med djup till och med 3 m (3- m:konturen), medan fiskelagens  
 2-m:kurva 
  löper där stadigt djup av 2 m vidtager. Skulle från det ställe, där  
 3-m:djupet 
  börjar, sträcka sig ett område med oförändrat djup av 3 m, kommer enligt förslaget detta område att omfattas av det enskilda fiskevattnet.35 
  
 35 SOU 1947:47 sid. 66, not 1. 
  
 385 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 Ska en exakt gräns fastställas krävs sjömätning, vilket betyder att det är fråga om ett mycket dyrt förfarande. Det kan också ses i ljuset av att en bestämning av gränsen strikt sett endast gäller för stunden. För att praktiskt kunna hantera gränsen mellan enskilt och allmänt vatten, är det därför angeläget att även fortsättningsvis kunna an- vända sig av den redovisning som traditionellt finns på sjökort och andra allmänna kartor.36 
  
 En konsekvens av att gå över till nollnivån i RH 2000 som referensnivå är att gränsen blir fast. Havsbottnens rörlighet är mar- ginell i sammanhanget. Stranderosion och landhöjning kommer dock att göra att den vid varje tidpunkt aktuella strandlinjen/vattendjupet avviker från nollnivån i RH 2000. Med den pågående klimatpåver- kan som råder är det dock osäkert hur den fortsatta landhöjningen i Sverige kommer att påverka strandlinjen/vattendjupet på sikt. Havs- nivåhöjningen förväntas fortsätta att öka, vilket gör att netto- effekterna av landhöjningen minskar. Som utvecklingen ser ut i dagsläget torde det vara så att det den enskilde fastighetsägaren förlorar i form av enskilt vatten till följd av landhöjningen kommer att kompenseras av havsnivåhöjningen. Detta betyder att vid en övergång till RH 2000 kommer effekterna för den enskilde att vara mycket begränsade, även i norra Sverige där landhöjningen är som störst. 
  
 På flera håll längs kusten är inte heller  
 300-metersgränsen 
  alternativt tremetersdjupet direkt avgörande för gränsen mellan enskilt och allmänt vatten. I Norrbottens och Kalmar län definieras gränsen i stället av specialreglerna i 4 § lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Bestämmelsen innebär bl.a. att praktiskt taget hela skärgården utanför Torne älvs mynning hänförs till enskilt vatten. Även i Kalmar omfattar det enskilda vattnet ett större område än vad huvudregeln skulle ge upphov till. Där är dock landhöjningen försumbar. Vidare ger kilometerregeln den effekten att  
 300-metersavståndet 
  alternativt tremetersdjupkurvan inte får någon självständig effekt på gränsen mellan enskilt och allmänt vatten för stora områden längs kusten. 
  
 36 Man bör i sammanhanget vara medveten om att Sjöfartsverkets djupuppgifter avseende grunda områden är osäkra. Djupuppgifterna baseras i många fall på äldre, bristfälliga mät- ningar och uppgifter om tremetersdjupkurvan saknas helt över södra halvan av Gotland samt östra Öland. Kostnaden för att ta fram säkra djupuppgifter för grunda vatten längs kusten har av Sjöfartsverket uppskattats till över 2 miljarder kronor. 
  
 386 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 Samhället kommer mer och mer att övergå till RH 2000 i olika sammanhang där höjden är en parameter. Exempelvis gäller detta redan i vanliga  
 GNSS-tillämpningar37. 
  Fler och fler samhällsfunk- tioner kommer att använda RH 2000 vid höjdangivelser. Det blir med den utvecklingen svårt för allmänheten att förhålla sig till det hittillsvarande sättet att relatera höjder till medelvattennivån. Denna kommer inte heller att finnas lättillgänglig i kartor och sjökort m.m. eftersom Sjöfartsverket och Lantmäteriet går över till RH 2000. Medelvattenståndet döljer också mycket stora variationer i vattenstånd över åren. Man måste därför fundera på hur rättssäker den nuvarande rörliga och svårbestämda gränsen är. 
  
 En övergång till RH 2000 gör det lättare att ta fram gränsen, eftersom NSL och sjökort kan användas. Den skillnad som kan uppkomma vid en övergång (dvs. om enskilda förlorar vattenområde) är mindre än den osäkerhet som dagens svårtillämpliga bestämmelser innebär. Rättssäkerheten blir större om man går över till RH 2000, som är klart definierbar. Gränsens definition blir också mer lätt- begriplig, vilket gynnar alla som vill veta var gränsen går. Med dagens regler är det både svårt och kostsamt att exakt bestämma gränsen, och ett beslut saknar dessutom rättskraft för framtiden. 
  
 När det gäller de fyra sjöarna med allmänt vatten avser över- gången endast en transformering av de befintliga referensnivåerna till RH 2000. Även i dessa fall innebär övergången att rättssäker- heten ökar då de gällande referenspunkterna är beroende av gamla referenssystem som inte längre är i bruk och därmed svåra att defi- niera. Det är vidare osäkert att relatera en sådan viktig gräns till fysiska fixpunkter som kan (om det inte redan skett) raseras eller på annat sätt försvinna. 
  
 Likaså i fiskelagen (1993:787) används medelvattenståndet som utgångspunkt för viss reglering. I 9 § andra stycket fiskelagen anges att vid bestämmande av strandlinjer och vattendjup ska bestäm- melserna i 8 § lagen om gräns mot allmänt vattenområde tillämpas. Detta avser exempelvis de djupangivelser m.m. som reglerar var och med vilken typ av redskap svenska medborgare får fiska i enskilt vatten (bilagan till fiskelagen). Som en konsekvens av den föreslagna 
  
 37 Global Navigation Satellite System (GNSS) är ett samlingsnamn för en grupp världs- täckande navigeringssystem som utnyttjar signaler från satelliter för att möjliggöra positionsinmätning. Exempel på  
 GNSS-system 
  är det amerikanska  
 GPS-systemet 
  och det ryska  
 GLONASS-systemet. 
  
 387 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 övergången till bestämning av gräns mot allmänt vattenområde utifrån nollnivån i RH 2000, kommer även denna djupbestämning m.m. att baseras på RH 2000. 
  
 Man skulle härutöver kunna överväga om jordabalkens regler angående utgångspunkt för gräns mellan enskilda fastigheter bör ändras och anpassas till de referensnivåer som framöver kommer att finnas lätt tillgängliga i kartor och sjökort. När det gäller dessa gränser, som är fasta och utgår från den strandlinje som gällde då fastigheten bildades, skulle en ändring av referensnivån endast få verkningar för nytillkomna gränser. När det gäller strandskydd ut- går man i lagen (7 kap. 14 § miljöbalken) från normalt medelvatten- stånd. Även i detta fall skulle hanteringen underlättas om man ut- gick från den redovisning som finns i allmänna kartor och sjökort. Utredningen väljer dock att inte lägga fram några sådana förslag. 
  
 7.3.3Allmänt vatten i Idefjorden 
  
 Utredningens förslag: Lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde förtydligas så att allt vatten i Idefjorden som inom svenskt territorium endast har förbindelse med öppna havet över enskilt vatten ska utgöra enskilt vatten. 
  
 Som framgår av kapitel 6 och avsnitt 7.3.1 har gränsen mellan en- skilt och allmänt vattenområde betydelse även i den svenska lagstift- ningen rörande kontinentalsockeln. Enligt lagen (1992:1140) om kontinentalsockeln räknas den svenska kontinentalsockelns bredd från gränsen mellan enskilt och allmänt vatten till en yttre avgräns- ningslinje längre ut i havet. För att kunna ange var den yttre avgränsningslinjen för kontinentalsockeln börjar respektive slutar måste därför gränsen mellan enskilt och allmänt vatten vara känd i två fall. Avgränsningslinjen för kontinentalsockeln startar i väster i den punkt där riksgränsen mot Norge skär gränsen mellan enskilt och allmänt vatten och slutar i norr vid gränsen mot Finland där den i 1950 års lag (4 §) angivna breddgraden 65 grader 35 minuter nordlig bredd västerut skär riksgränsen. 
  
 Skärningspunkten i norr har beräknats av Lantmäteriet (se av- snitt 6.4.1). Skärningspunkten i väster är mer oklar, dels då gränsen mellan enskilt och allmänt vatten inte är rättsligt bestämd, dels då 
  
 388 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 det uppstår en oklarhet hur lagens 2 § 2, ”enklavregel”(2 § 3 enligt utredningens ändringsförslag), ska tolkas. 
  
 Lantmäteriet har på utredningens uppdrag undersökt om det finns enskilt vatten närmast strandlinjen vid riksgränsen mot Norge och funnit att så är fallet. På ett flertal ställen i den inre delen av Idefjorden når enskilt vatten ut till riksgränsen vilket gör att det uppstår ett antal från varandra fristående enklaver som skulle kunna utgöra allmänt vatten utmed riksgränsen (se figur 7.6). Det är enligt utredningens uppfattning oklart hur lagen om allmänt vattenområde ska tolkas i detta fall. Lagen tar inte uttryckligen upp riksgränsens inverkan på det allmänna vattenområdet. Dess 2 § 2 torde ha tillkommit för att förhindra att enklaver uppkommer i skärgårdsmiljö. Enligt utredningens uppfattning bör samma lagrum även tillämpas på svenskt sjöterritorium i Idefjorden. Det innebär att det inte förekommer allmänt vatten i de havsområden längs riksgränsen mot Norge där det allmänna vattnet annars skulle bilda enklaver mot riksgränsen, enklaver vilka endast har förbindelse inom Sveriges sjöterritorium med öppna havet över enskilt vatten. Utredningen anser således att det faktum att enklaverna har förbindelse med öppna havet via norskt sjöterritorium bör likställas med att de har förbindelse inom Sveriges sjöterritorium med öppna havet endast över enskilt vatten. 
  
 Figur 7.6 Principskiss allmänt/enskilt vatten i Idefjorden 
  
 389 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 7.3.4Ersättning för minskat vattenområde 
  
 Utredningens förslag: Om övergången till ny referensnivå inne- bär att enskild fastighets vattenområde minskar, har fastig- hetsägaren rätt till ersättning av staten. Ersättningen ska bestäm- mas enligt 4 kap. expropriationslagen (1972:719). Anspråk på ersättning ska framställas hos Mark- och miljödomstolen före utgången av år 2020. En särskild lag införs som reglerar rätten till ersättning. 
  
 Den övergång till RH 2000 som föreslås i avsnitt 7.3.2 får, enligt utredningens uppfattning, totalt sett positiva konsekvenser för fastighetsägare och enskilda. Gränsen mellan enskilt och allmänt vatten blir lättare att bestämma och därmed ökar rättssäkerheten. För stora delar av Sveriges kust och i de fyra sjöarna med allmänt vatten innebär inte heller reformen några inskränkningar av enskilt vatten. Det kan dock förekomma fall där övergången innebär att gränsen mellan enskilt och allmänt vatten ändras till den enskilde fastighetsägarens nackdel. Exempelvis kan detta förekomma i delar av norra Sverige där landhöjningen är som störst om stränderna samtidigt är långgrunda. 
  
 Enligt 2 kap. 15 § regeringsformen är vars och ens egendom tryggad genom att man inte kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller något annat sådant förfogande, utom när det krävs för att tillgodose ange- lägna allmänna intressen. Den som genom expropriation eller något annat sådant förfogande tvingas avstå sin egendom ska vara till- försäkrad full ersättning för förlusten. Ersättningen ska bestämmas enligt grunder som anges i lag. Det innebär att varje ekonomisk skada ska ersättas, även om den är helt obetydlig och där exem- pelvis en skillnad i marknadsvärdet före och efter intrånget inte kan fastställas38. De negativa konsekvenser för den enskilde som i vissa fall kan uppkomma genom utredningens förslag, kan liknas vid expropriation eller fastighetsreglering genom att mark frångår en fastighet till förmån för det allmänna, allmänt vatten. Det bör alltså utgå ersättning till de fastighetsägare som genom övergången till ny 
  
 38 Jfr NJA 2007 sid. 695. 
  
 390 
  
 SOU 2015:10 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 referensnivå får ett minskat vattenområde. Genom den likhet med fastighetsreglering och expropriation som konsekvenserna av förslaget uppvisar, synes det lämpligt att ersättningen bestäms i enlighet med expropriationslagens (1972:719) ersättningsbestämmelser. Enligt 4 kap. 1 § expropriationslagen ska intrångsersättning till ett belopp motsvarande minskningen av fastighetens marknadsvärde betalas då del av fastighet exproprieras. Utöver detta ska även annan skada som uppkommer för ägaren till följd av expropriationen ersättas. Vidare ska enligt andra stycket 4 kap. 1 § ett påslag med 25 procent av marknadsvärdeminskningen göras på expropriationsersättningen. 
  
 Utredningen föreslår att anspråk på ersättning av den som anser sig lida ekonomisk skada till följd av reformen ska framställas skriftligen hos Kammarkollegiet, som företräder staten avseende allmänt vatten. Anspråken om ersättning bör framställas inom en rimlig tid från det att de nya reglerna om referensnivån trätt i kraft. Annars är rätten till ersättning förlorad. Det är utredningens uppfattning att fem år är en rimlig tidsrymd, dvs. anspråken ska framställas före utgången av år 2020. Kammarkollegiet ska vid beslut om ersättning i första hand försöka träffa överenskommelse med den som framställt anspråket. Kammarkollegiets beslut bör inte kunna överklagas. Är den som framställt anspråk på ersättning inte nöjd med Kammarkollegiets beslut i ersättningsfrågan, får vederbörande i stället väcka talan mot staten hos Mark- och miljödomstolen inom vars område fastigheten är belägen. Talan om ersättning hos domstolen ska väckas inom tre månader från det att sakägaren får del av Kammarkollegiets beslut. Väcks inte talan inom den fastlagda tidsperioden, är rätten till ersättning förlorad. 
  
 Kammarkollegiet bör föra statens talan och vara motpart till den sakägare som yrkar ersättning för minskat vatteninnehav. 
  
 Hur många fastigheter som kan komma att lida någon ekonomisk skada till följd av förslaget är svår att uppskatta. Troligtvis rör det sig om ett begränsat antal. Gränsen mellan enskilt och allmänt vatten har i dag ett mycket osäkert läge. Gränsen finns inte redovisad på kartor eller sjökort. Den tremeterskurva som anges i sjökorten har ofta en för låg kvalitet. Strandlinjen visas inte heller på kartor/sjökort på ett sådant sätt som är förutsatt i gällande lagstiftning. 
  
 Förutom sedvanlig annonsering i post- och inrikes tidningar bör May och vattenmyndigheten, berörda länsstyrelser och Lantmäteriet få i uppdrag att genom sina sedvanliga kanaler för kontakter med 
  
 391 
  
 Allmänt vattenområde 
  
 SOU 2015:10 
  
 fastighetsägare, fiskevattenägare och andra berörda samt genom annonsering på myndigheternas hemsidor etc., informera om över- gången till RH 2000 och att ersättningsmöjlighet finns för den som upplever sig lida ekonomisk skada på grund av att referensnivån har ändrats. 
  
 392 
  
 8 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 Enligt direktiven ska äganderätten till allmänt vatten utredas. Frågan har uppmärksammats bl.a. genom Kammarkollegiets skrivelse till Näringsdepartementet1 där de oklarheter som finns angående ägande- rätten till allmänt vatten lyfts fram. Enligt kollegiet är den rättsliga statusen för allmänt vattenområde och respektive myndigheters befogenhet att agera i frågor med koppling till detta område oklar. Staten har i dag rätt att med stöd av lagen (1966:314) om kontinen- talsockeln och lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och sten- täkt inom vissa allmänna vattenområden ta ut avgift för utvinning av naturtillgångar inom allmänt vattenområde. Kollegiet menar i sin skrivelse att det i lämpligt sammanhang bör övervägas om denna rätt ska utvidgas till att även täcka andra typer av kommersiellt nyttjande av allmänt vattenområde och de naturtillgångar som åter- finns inom detta område. Även i Havsplaneringsutredningens betänk- ande Planering på djupet – fysisk planering i havet (SOU 2010:91) uppmärksammas att rättsläget när det gäller statens rätt att bestäm- ma över dispositionsrätten till allmänt vatten och att ta ut avgift för denna rätt är oklart. Samtidigt är möjligheten att ta ut avgift eller ersättning för att nyttja naturresurser ett viktigt medel för att göra havsförvaltningen ekosystembaserad. 
  
 8.1Vem äger allmänt vatten? 
  
 Allmänt vattenområde utgör del av svenskt sjöterritorium men in- går inte i fastighetsindelningen. Området kan därför inte ägas av någon enskild. Däremot skulle staten kunna anses ha en äganderätt till området. Lantmäteriet har på uppdrag av Havsgränsutredningen 
  
 1 Kammarkollegiet, Dnr  
 4.1-5982-10, 
  daterad  
 2010-10-19. 
  
 393 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 utrett denna fråga. Slutsatserna redovisas i Lantmäteriets prome- moria Äganderätten till allmänt vatten, bilaga 10 till detta betänk- ande. Enligt Lantmäteriet är det svårt att hitta stöd för att den svenska staten, eller för den del någon annan, kan anses ha en äganderätt till det allmänna vattenområdet. Varken förarbeten, doktrin eller praxis ger något tydligt stöd för att statens rätt till det allmänna vattenområdet skulle kunna karaktäriseras som en privat- rättslig äganderätt. Det mesta talar i stället för att området är en 
  
 ”riksallmänning” och att statens rätt till området är att beteckna som en offentligrättslig höghetsrätt. Detta innebär att staten har en rätt att förfoga över området genom lagstiftning. 
  
 Avgränsningen av allmänt vatten regleras som beskrivits i kapi- tel 7 genom lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Syftet med lagen är att fastställa gränsen mellan allmänt och enskilt vattenområde. Lagen reglerar däremot inte äganderätten till det all- männa vattenområdet. Frågan diskuterades dock i förarbetena till lagen, bl.a. genom Kammarkollegiets yttrande om dispositionen av allmänt vattenområde. I prop. 1950:59 (sid. 20) återges kollegiets yttrande enligt följande. 
  
 Det kan frågas, hur rättsläget blir, om det gäller att taga i anspråk om- råde utanför strandfastighets ägovälde. Kan statsverket utkräva ersätt- ning för vass- och tångtäkt vid holmar och skär eller för det fria vatten- områdets begagnande till anläggning av timmermagasin, hamnar eller större bryggor? För utförande av t.ex. en hamnanläggning utanför strandfastighets ägovälde synes det vidare ej bliva till fyllest med vattendomstols tillstånd utan även komma att erfordras en upplåtelse från Kungl. Maj:t. Vad redan befintliga anläggningar för industriella ändamål eller samfärdsel beträffar, synes det kunna övervägas, om ej deras bibehållande utan särskilt tillstånd bör lagfästas i övergångs- bestämmelser till lagen. Lösningen av dessa problem är måhända att finna i en regel, som utsäger att till fastighet hör fast anläggning även till den del, den i havet befinner sig utanför fastighetens ägoområde. 
  
 I propositionen tar departementschefen dock inte ställning till frågan. 
  
 Frågor, som angående dispositionsrätten till allmänt vattenområde, torde icke i detta sammanhang böra upptagas till närmare reglering.2 
  
 2 Prop. 1950:59, sid. 30. 
  
 394 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 Det finns inte heller i annan lag någon uttrycklig reglering av att någon ska anses ha äganderätt till allmänt vattenområde. Däremot verkar det råda en bred samsyn om att staten har en rätt att genom lagstiftning styra över användningen av det allmänna vattenområdet; därmed inte sagt att staten också skulle kunna anses ha en privat- rättslig äganderätt till detta. Det allmänna vattenområdet skulle 
  
 även kunna utgöra en ”riksallmänning” med staten som förvaltare och målsman för allmänhetens intresse. I vissa sammanhang har till och med hävdats att det allmänna vattenområdet är ett res nullius (herrelöst land) som inte tillhör någon. 
  
 8.1.1Begreppet äganderätt i detta sammanhang 
  
 Vid diskussion om statens eventuella äganderätt till allmänt vatten är det viktigt att veta vilken innebörd som läggs i begreppet ägande- rätt, och att innebörden har förändrats över tiden. En modern privat- rättslig äganderätt brukar definieras negativt på så vis att ägande- rätten omfattar alla befogenheter som inte är uttryckligen undan- tagna. Ägandet innehåller dock en mängd olika rättigheter och skyldigheter som varierar till form och innehåll utifrån situation och över tiden. Olika typer av äganderättsanspråk har också under vissa tider skyddats av rättssystemet. I dag ses exempelvis inte hävd eller ockupation som giltiga grunder för äganderätt till mark. Det moderna privaträttsliga ägandebegreppet skulle ge staten befogenhet att disponera över det allmänna vattenområdet som vilken ägare som helst. Som beteckning på denna typ av äganderätt har begreppet dominium ofta använts. Från statens dominium får skiljas statens imperium vilket beskrivs som statens offentlig- rättsliga höghetsrätt över allt sitt territorium, vare sig detta utgörs av fast mark eller vattentäckt område. I skriften Om allmänt vattenområdes rättsliga ställning3, exemplifieras skillnaden enligt följande. 
  
 I kraft av dominium kan kronan utan särskild lagstiftning med ensam- rätt exploatera nyttigheter på allmänt vattenområde eller på affärs- mässiga grunder upplåta sådan ensamrätt till enskilda. Imperium inne- bär däremot blott, att staten genom lagstiftning kan inskrida för att reglera exploateringen av dessa nyttigheter. 
  
 3 Powers, sid. 7 f. 
  
 395 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 I många framställningar görs ingen tydlig åtskillnad mellan en stat- lig privaträttslig äganderätt och statens imperium när man behand- lar statens rätt till allmänt vattenområde. 
  
 I Hälsingelagen4 föreskrevs att den som äger land äger vatten. Detta syftade sannolikt på land invid vattnet och inte under vattnet (grunden). Rätten till vattnet ansågs alltså tidigare följa äganderätten till stranden. När det gäller fisket kan tilläggas att i dag omfattar äganderätten till en fastighets vattenområde normalt även ägande- rätten till fisket inom området. Äganderätten till vatten och fiske får bara skiljas åt i vissa fall (se 3 kap. 8 § FBL). Det är dock inte ovanligt att äganderätten till vattnet och fisket är åtskild på grund av äldre bestämmelser. Det förekommer även att fastigheter består enbart av fisket inom ett vattenområde. En sådan fastighet brukar kallas fiskefastighet.5 
  
 I nutida svensk rätt är äganderätten till vattenområden primärt en ensamrätt till grunden under vattnet (bottnen). Från denna rätt härleds sedan rätten till andra förfoganden över området, t.ex. rätten att ta sand eller fiska. Denna uppfattning verkar dock ha kommit till klart uttryck först vid mitten av  
 1800-talet. 
  I svensk rätt be- handlas vatten som fast egendom och fastighetsindelningen om- fattar även vattnet. Det går inte att exempelvis överlåta vattnet utan att grunden följer med. Frågan om förfoganderätten över vattnet som naturresurs kan inte brytas ut och ses isolerad från frågan om rätten att förfoga över andra naturtillgångar som också ingår i den fasta egendomen, exempelvis skog och grus.6 Om det skulle finnas en statlig äganderätt till allmänt vattenområde, skulle det egentligen vara fråga om en äganderätt till grunden, varifrån man kan härleda en rätt att förfoga över det ovanförliggande vattenområdet. Beträff- ande själva vattnet (vattenpelaren) används ofta begreppet rådighet eftersom uttrycket äganderätt inte använts om något så flyktigt som vatten. 
  
 4Landskapslag som tillämpades i delar av Norrland, nedtecknades under den första halvan av  
 1300-talet. 
  
 5Julstad, sid. 28. 
  
 6Prop. 1981/82:130, sid. 77. 
  
 396 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 8.1.2Kuststaternas suveränitet över haven 
  
 Även inom folkrätten har från tid till annan diskuterats strand- statens rätt till haven. Syftet har främst varit att försöka fastställa territorialhavets utsträckning, dvs. hur långt ut i havet från stranden som en stats territorium får sträcka sig. Även teorier om vilken sorts rätt staten har till havsområdet har då lagts fram. När det gäller allmänt vatten utgör detta i sin helhet en del av svenskt sjöterri- torium, varför äganderätten till området i dag måste betraktas som en inomstatlig angelägenhet. Det kan ändå ur ett historiskt perspek- tiv vara av intresse att se tillbaks på vilka teorier som har påverkat den situation vi har i dag i syfte att få en viss förståelse för det oklara läget som råder när det gäller äganderätten. Kan havet ägas av någon? 
  
 Perez Gihl återger utvecklingen av dessa teorier i utredningen Gränsen för Sveriges territorialvatten (SOU 1930:6). Enligt Gihl råder det i den folkrättsliga doktrinen inget tvivel om att kuststaten äger full suveränitet över inre vatten, dvs. staten har samma rätt över detta som över landterritoriet. När det gäller rätten till det så kallade yttre territorialvattnet har det dock rått skiftande meningar. Frågan har diskuterats flitigt i den folkrättsliga litteraturen och uppfattningar om alltifrån absolut mer eller mindre obegränsad suveränitet till att staten endast äger ett visst antal begränsade rättigheter över havet har förekommit. Enligt den förra teorin äger kuststaten alla de rättigheter över territorialhavet som inte av folkrätten uttryckligen undantagits, medan i det senare fallet staten äger endast de rättigheter som redan av folkrätten uttryckligen tillagts densamma.7 
  
 Rättigheter som enligt folkrättslig praxis tillkommer kuststaten med avseende på territorialhavet och som därigenom kan utövas gentemot främmande fartyg var enligt Gihl8: rättskipning i en viss omfattning; jakt och fiske; utövande av tulluppsikt; utfärdande av föreskrifter angående sjöfart, sjösäkerhet, lotsväsendet, sanitets- väsendet etc.; fastställandet av bestämmelser angående sjöcermoniel (salut och dylikt). Utöver dessa rättigheter konstaterade Gihl att det även förelåg vissa inskränkningar i kuststatens rätt att förfoga 
  
 7Gihl, sid. 13. 
  
 8Gihl, sid. 11. 
  
 397 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 över territorialhavet. Kuststaten kunde t.ex. inte avhända sig sitt territorialhav eller delar av detta till annan stat, annat än till- sammans med den kuststräcka utmed vilken havet är beläget. Territorialhavet var alltså ett bihang till landterritoriet. Vidare kunde kuststaten inte förbjuda eller hindra andra stater att passera genom territorialhavet (oskadlig genomfart). Rätt till oskadlig genomfart förelåg dock inte på inre vatten.9 Då gränsen mellan enskilt vatten och allmänt vatten jämfört med gränsen mellan inre vatten och territorialhav för svenskt vidkommande inte är densamma, innebär detta att oskadlig genomfart även kan förekomma på enskilt vatten. Gihls uppfattning var att, om man ur de befogenheter som kust- staten enligt då gällande folkrätt ägde över territorialhavet försökte dra slutsatser rörande dess rättsliga natur, blev resultatet att över- vägande skäl talade för att kuststaten äger suveränitet över terri- torialhavet. 
  
 Den folkrättsliga diskussionen har dock, särskilt i äldre tider, huvudsakligen följt en annan linje. Diskussionen har fokuserat på huruvida havet kan tas i besittning – om havet kan bli föremål för ockupation. Denna frågeställning är av betydelse om man betraktar statens rätt till havet som äganderätt.10 Under  
 1600-talet 
  fram- ställde holländaren Oliver sina teorier huruvida havet kan vara föremål för äganderätt. Med utgångspunkt från att enskild äganderätt förvärvas genom besittningstagande – ockupation – och att en stats rätt till sitt territorium förvärvas på samma sätt, disku- terades om havet kan tas i anspråk genom ockupation. Castillo ansåg att så inte var fallet när det gäller det öppna havet. Han menade att då det vida havet inte kan göras till föremål för besittningsrätt, kunde det inte heller göras till föremål för äganderätt. Vatten- området närmast kusten, det vatten som syns från land samt bukter och sund, kunde enligt Castillo däremot tas i besittning.11 Enligt Gihl blev det den av Castillo utvecklade uppfattningen – dvs. att havet är fritt men att delar av detsamma (innanhav, bukter och det närmast kusten belägna vattenområdet som kan behärskas från stranden) kan tas i besittning – som kom att påverka folkrättens ståndpunkt i fråga om havets frihet och territorialhavet.12 
  
 9Gihl, sid. 12. 
  
 10Gihl, sid. 15. 
  
 11Gihl, sid. 18 f. 
  
 12Gihl, sid. 20. 
  
 398 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 Exempel på andra teorier om att havet eller delar av detta kan tas i besittning finns från tidigt  
 1700-tal. 
  Då, när principen om kanon- skottsvidden som gräns för territorialhavet gjordes gällande, ansågs (bl.a. av holländaren Booker) att så var fallet. Åtminstone gällde detta den del av havet som låg inom ett kanon- skotts räckvidd från stranden. Wood gjorde gällande att kust- statens herravälde över territorialhavet inte bara innebar offentlig- rättslig suveränitet (imperium), utan även full äganderätt.13 
  
 Ur folkrättslig synvinkel menade Gihl att problemställningen om kuststaternas suveränitet över territorialhavet innebär uteslutande offentligrättsliga befogenheter (imperium) eller om den innebär äganderätt (dominium) måste anses vara utan betydelse.14 
  
 Det bör först anmärkas, att frågan i den folkrättsliga diskussionen blivit över hövan invecklad därigenom, att man särskilt i äldre tider laborerat med ett av det privaträttsliga äganderättsbegreppet starkt påverkat suveränitetsbegrepp och därigenom föranletts att använda en mycken- het av tid och utrymme på att diskutera frågan, huruvida staten har äganderätt (dominium, droit de propriété) över sitt territorialvatten eller endast offentligrättsliga befogenheter (jurisdiktion, imperium) över detsamma. Detta äldre (patrimoniella) suveränitetsbegrepp har emellertid som bekant i den moderna statsrätten fått vika för ett suveränitetsbegrepp av rent offentligrättslig art. Suveräniteten innebär den högsta legislativa och administrativa makten över ett visst terri- torium och är således intet annat än imperium; diskussionen om, huruvida strandstatens rätt över territorialvattnet innebär äganderätt eller jurisdiktion, dominium eller imperium, har förlorat sin betydelse, såsom utgående från en föråldrad frågeställning. Om man tillerkänner strandstaten suveränitet över territorialvattnet med därav följande lagstiftningsmakt, torde det ankomma på strandstatens interna lag- stiftning att reglera äganderättsförhållandena och övriga privaträttsliga förhållanden inom territorialvattnet, varvid dock givetvis intet intrång får göras i den internationellrättsliga fastslagna passagerätten med där- av följande konsekvenser.15 
  
 13Gihl, sid. 23. 
  
 14Gihl, sid. 50. 
  
 15Gihl, sid. 14. 
  
 399 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 Trots dessa slutsatser menade Gihl ändå att staten har äganderätt till allmänt vatten, bl.a. då man enligt honom får anta att det inom svensk territorium inte finns något område som är ”Washington”. 
  
 Goda skäl talar då för att betrakta allt fiskevatten, som inte ägs av annan, som statens egendom i privaträttslig mening.16 Gihl härledde sin uppfattning bl.a. från Weaver brev från år 1545 samt från den gällande lagstiftningen angående förbud mot stentäkt i Öresund samt straff för utlänningars fiske på allmänt vattenområde17. 
  
 8.1.3Kan staten anses ha äganderätt till allmänt vatten? 
  
 Den hittills mest omfattande utredningen avseende äganderätten till allmänt vattenområde har gjorts av Moody. Hans ut- redning Om allmänt vattenområdes rättsliga ställning publicerades 1957, och innehåller dels en omfattande genomgång av äldre stadgan- den, rättspraxis, uttalanden i förarbeten och i rättsvetenskaplig litte- ratur, dels en diskussion kring de slutsatser som Powers själv drar av det genomgångna materialet (se nedan). 
  
 En annan genomgång av frågan skedde på  
 1960-talet 
  och presen- terades i Kammarkollegiets betänkande Allmänt vattenområde (B I nr 566). Betänkandet togs fram på uppdrag av Kungl. Maj:t. I upp- draget ingick att lägga fram förslag till lagstiftning varigenom kronan förklarades som ägare till det allmänna vattenområdet. Följaktligen föreslogs lagregler som tillförsäkrade kronan ägande- rätten till allmänt vatten. Kollegiet föreslog också att allmänt vatten- område skulle betraktas som fastigheter och redovisas i fastighets- registret.18 När det gäller de begränsande rättigheter i allmänt vattenområde som sedan tidigare innehades av andra än staten, drog kollegiet slutsatsen att dessa skulle bestå, trots att staten förklara- des som ägare, och att inga förbehåll behövde göras i samman- hanget.19 Vidare föreslogs även att staten skulle lämna samtycke om byggande i vatten (t.ex. hamnar och utfyllnad) skulle påverka grän- sen mot allmänt vatten.20 Betänkandet fick ett blandat mottagande. Flera tunga remissinstanser var kritiska. De ansåg att betänkandet 
  
 16Gihl, sid. 261. 
  
 17Se Gihl, sid. 261, 264 not 2 samt sid. 286. 
  
 18B I nr 566, sid. 42 f. 
  
 19B I nr 566, sid. 47 f. 
  
 20B I nr 566, sid. 44 ff och 55. 
  
 400 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 inte tillräckligt ingående redogjorde för vilken rättslig status det allmänna vattenområdet kunde anses ha utan explicit reglering. Vidare efterfrågades en mer utförlig utredning av förekomsten av rättighetshavare inom det allmänna vattenområdet. Även vissa frågor om gränsdragningen mellan allmänt och enskilt vatten samt om fastighetsredovisning och fastighetsbildning blev föremål för kritik. Betänkandet ledde aldrig till lagstiftning, utan ärendet skrevs av mot regeringens proposition (1966:114) med förslag till lag om kontinen- talsockeln.21 
  
 I propositionen uttalade departementschefen följande beträffande statens rätt till havsbottnen: 
  
 Rätten att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtill- gångar bör i enlighet med utredningens förslag förklaras tillkomma staten. Att dessa rättigheter tilläggs staten inom det område som omfattas av konventionen, dvs. den del av kontinentalsockeln som är belägen utanför territorialgränsen, synes naturligt. I fråga om havs- bottnen innanför territorialgränsen har utredningen utgått från att äganderätten till allmänt vattenområde i enlighet med det av kammar- kollegiet år 1965 framlagda förslaget skall genom särskild lagstiftning tillerkännas staten. Detta förslag har vid remissbehandling fått ett övervägande positivt mottagande. En legal förklaring av statens äganderätt till allmänt vattenområde aktualiserar emellertid flera i kammarkollegiets betänkande berörda frågor, som sköts åt sidan eller lämnades öppna när 1950 års lag om gräns mot allmänt vattenområde genomfördes. Dit hör frågor om fastighetsbildning och fastighetsredo- visning samt vissa frågor om gränsdragningen mellan enskilt och allmänt vatten. I dessa delar har kollegiets förslag mött stark kritik. Det är därför enligt min mening inte möjligt att nu lösa dessa frågor. Med hänsyn härtill torde inte heller frågan om lagstiftning angående statens äganderätt till allmänt vattenområde f.n. böra tas upp. Detta synes emellertid inte behöva påverka den mera begränsade frågan om rätt till naturtillgångar på havsbottnen inom allmänt vattenområde i havet. Som förut nämnts fastslogs år 1953 i lag, att rätten till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom allmänt vattenområde tillkommer staten. Enligt min mening synes det rimligt att i samband med nu ifråga- varande lagstiftning även rätten till övriga naturtillgångar på havs- bottnen inom sådant område i havet – som är undandraget enskild äganderätt – tillerkänns staten. Härigenom blir förutsättningarna för en reglering beträffande havsbottnens naturtillgångar desamma innan- för och utanför territorialgränsen.22 
  
 21Se prop. 1966 nr 114 samt redogörelse i Kammarkollegiets skrivelse, dnr  
 4.1-5982-10 
  sid. 3. 
  
 22Prop. år 1966 nr 114, sid. 48. 
  
 401 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 Vidare anförs i specialmotiveringen: 
  
 Som framgår av vad jag anfört i den allmänna motiveringen innebär min anslutning till utredningens förslag i denna paragraf inte något ställningstagande till frågan hur statens rätt till allmänt vattenområde bör generellt bedömas. Den utredning som kammarkollegiet gjort i denna fråga och som utmynnar i förslag om att allmänt vattenområde skall tillhöra staten bör som jag tidigare framhållit inte läggas till grund för lagstiftning. Om den nu föreslagna lagstiftningen om kontinental- sockeln genomförs, synes i varje fall f.n. inte något behov föreligga av en lagstiftning om rätten till allmänt vattenområde. Frågan kan emellertid senare få upptagas till förnyad prövning.23 
  
 Frågan om statens rätt till nyttigheter på havsbottnen hade dock diskuterats redan innan lagen (1966:314) om kontinentalsockeln aktualiserade frågan, nämligen år 1951 då ett privatägt bolag fick tillstånd av dåvarande vattendomstolen att suga sand på allmänt vattenområde. Kammarkollegiet ansåg med anledning av detta att nyttigheter som denna inte fick tillgodogöras på allmänt vattenområde utan Kungl. Maj:ts tillstånd. Kammarkollegiet argumenterade för att den aktuella sandtäkten närmast var jämförlig med vanlig grustäkt, eller kanske snarare med tillgodogörande av mineral på kronojord. Detta fick till följd att en proposition utarbetades 1953 i syfte att reglera statens rätt till ersättning. Efter en redogörelse för behand- lingen av frågan om den rättsliga karaktären av allmänt vattenområde i olika sammanhang konstaterade departementschefen att det måste anses oklart vilken rättslig ställning man kan tillägga allmänt vatten- område: 
  
 Det kan anses tillhöra kronan, men man kan måhända också hävda, att det på annat sätt är en det allmännas tillhörighet eller att det icke tillhör någon.24 
  
 I propositionen uttalar departementschefen även följande: 
  
 Avgörande för frågan huruvida kronan enligt gällande rätt äger uttaga avgift för rätten till sandtäkt å allmänt vattenområde torde vara om denna rätt är förbehållen kronan eller om den i princip tillkommer envar. På grund av ofullständigheten i gällande lagstiftning på detta område kan det ifrågasättas huruvida något säkert svar därpå kan lämnas. 
  
 Starka skäl talar emellertid för att rätten till sådan sandtäkt, varom här är fråga, bör tillkomma kronan. Det kan nämligen av flera orsaker 
  
 23Prop. år 1966 nr 114, sid 58. 
  
 24Prop. 1953 nr 212, sid. 4. 
  
 402 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 ej vara rimligt att naturtillgångar, belägna på områden undandragna enskild äganderätt, skall kunna tillgodogöras av enskilda i betydande omfattning. Det synes därför genom lagstiftning böra fastslås, att rätten till sandtäkt å allmänt vattenområde tillkommer kronan.25 
  
 Departementschefen konstaterade därefter att det lämpligaste sättet att säkra kronans rätt till sandtäkt på allmänt vattenområde var att genom lag förklara att allmänt vattenområde tillhör kronan. För att göra detta skulle man dock behöva utreda de begränsade rättigheter till allmänt vattenområde som enligt lag eller annars tillkom en- skilda och som även framdeles skulle bestå. Någon sådan utredning förelåg inte och departementschefen konstaterade att en legal för- klaring av kronans äganderätt till allmänt vattenområde fick anstå i avvaktan på en sådan utredning. I stället nöjde man sig med en mera provisorisk lösning och reglerade bara den aktuella frågan om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt.26 I lagrådets yttrande över lagförslaget betonades att förslaget inte innefattade något ställningstagande till frågan hur rättsläget mera generellt borde bedömas.27 Till följd av propositionen fick Kammarkollegiet det ovan redovisade uppdraget angående äganderätten till allmänt vattenområde. 
  
 Sedan Kammarkollegiets förslag förkastades har frågan om det allmänna vattenområdets rättsliga status inte närmare berörts av lagstiftaren. Som angetts inledningsvis under detta avsnitt aktuali- serades emellertid frågan igen genom Havsplaneringsutredningens betänkande Planering på djupet – fysisk planering av havet (SOU 2010:91). Lantmäteriet har därför på uppdrag av utredningen närmare studerat frågan om staten kan anses som ägare till allmänt vattenområde. Här presenteras en sammanfattning av Lantmäte- riets genomgång och de slutsatser myndigheten drar av denna. 
  
 25Prop. 1953 nr 212, sid. 5 f. 
  
 26Se prop. 1953 nr 212, sid. 6. 
  
 27Se prop. 1953 nr 212, sid. 8, 1953 års lag om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom allmänt vattenområde ersattes avseende havsområdet av lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. Beträffande allmänt vattenområde i de större insjöarna ersattes 1953 års lag av lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- eller stentäkt inom vissa allmänna vattenområden. 
  
 403 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 Regalrätten 
  
 En första fråga som ställs är om man med stöd av regalrätten kan hävda att staten är ägare till allmänt vatten. Under framförallt 1600- och  
 1700-talet 
  men även senare gjorde kungamakten gällande att den ägde en så kallad regalrätt, dvs. att all okultiverad mark till- hörde kronan. År 1542 förklarar Gonzalez att ”sådana ägor som obygde liggie höre Johnston, Lewis och Delacruz till och ingen annan”. De marker som inte var någons egendom skulle tillhöra kronan. I 1683 års påbud om skogarna fanns för första gången klart uttalade bestämmelser om företagande av avvittring, dvs. avskiljande av kronans mark från de enskilda hemmanens och byarnas ägo- områden. Påbudet har ansetts innebära att kronan, med formellt stöd av Ray brev, framställde privaträttsliga anspråk på sådana avlägset belägna områden som var att anse som skogs- marker. Påbudet byggde på grundsynen att all mark i Sverige hade en ägare – om inte någon annan så i vart fall staten. 
  
 Ett förhållande man måste ta i beaktande när man överväger om regalrätten kan vara en grund för statens äganderätt till allmänt vatten är att innebörden av begreppet regalrätt inte är helt enkel att inordna i en nutida rättsuppfattning. Gihl hänvisar beträffande be- greppet till den sammanblandning av privaträttsliga och offentlig- rättsliga synpunkter som präglade äldre tiders finansrätt och stats- rätt överhuvudtaget.28 Även om kungamakten hävdade sin regalrätt så innebar det inte nödvändigtvis att man hävdade en äganderätt, utan det kunde röra sig om en svagare rätt, t.ex. att staten anknöt ett ekonomiskt intresse till vissa resurser.29 
  
 Det är främst fiskeregalet som är av intresse för frågan om staten kan hävda äganderätt till allmänt vatten. Fisket har alltid ut- gjort den främsta nyttigheten på allmänt vattenområde och prak- tiskt taget allt material från äldre tid avseende allmänt vatten rör fiskerätten.30 Med detta i beaktande kan man även diskutera vilken mening som läggs in i begreppen ”fiske” och ”fiskevatten” som används i äldre författningar. Det har också gjorts en analys över hur man historiskt har betraktat vattenområden. Under  
 1700-talet 
  användes begreppen ”fiske” och ”fiskevatten” som synonyma med 
  
 28Gihl, sid. 240 not 4. 
  
 29Bergström, sid. 38. 
  
 30Bergström, sid. 10. 
  
 404 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 vattenområde, då detta hade sitt egentliga värde genom just fisket. Mot slutet av  
 1800-talet 
  sker en förskjutning, och begreppen ”fiske” och ”fiskevatten” avser nu endast rätten att fiska. Samtidigt börjar man härleda dispositionsrätten över vattenområdet ur äganderätten till grunden.31 
  
 Redan på landskapslagarnas tid ansågs fisket tillkomma den som ägde vattnet. Svenska staten har sedan medeltiden på olika sätt för- fogat över fisket i de vatten som omger Sverige, och det finns for- muleringar som visar att fisket ansågs tillhöra kronan genom dess rätt att ta ut avgift för fisket. Däremot är det inte säkert att man därmed menade att fisket var kronans egendom i privaträttslig mening. I ett brev från år 1545 säger sig Gonzalez ha varit över- ens med rikets råd om att ”alla strömmingsfisken och fiskeläger, som utmed saltsjön sig sträcka, skola efter denna dag bliva och kallas, som de ock med rätta äro, Konungens rätta allmänningar”. Samma brev föreskrev att kungen skulle ha en tredjedel av saltsjöfisket liksom av andra allmänningar, och upprepade regeln från Hälsinge- lagen att den äger vatten som äger land. Det konstaterades att fisket närmast stranden var förbehållet strandägarna, men att fisket därutöver skulle få nyttjas av envar mot avgift. Kronans regalrätt till fisket i Saltsjön respekterades allmänt under de två följande århundradena, fram till tillkomsten av 1766 års fiskeristadga. Denna innebar en väsentlig förändring i lagstiftningen. Fiskeristadgan in- leddes med en bestämmelse där fisket i öppna havet förklarades vara fritt för varje svensk undersåte utan avgift till kronan. Syftet var att främja fiskerinäringen. Härmed anses staten ha avsagt sig fiskeregalet.32 
  
 Hobbs utredning 
  
 I sin utredning Om allmänt vattenområdes rättsliga ställning prövar Powers huruvida staten enligt fyra hypotetiska grunder kan an- ses ha äganderätt (dominium) över allmänt vattenområde och av- visar samtliga. De fyra grunderna är äganderätt till grunden, omtyd- ning av fiskerätt (dvs. fiskeregalet) till äganderätt, omtydning av annan regalrätt än fiskerätt till äganderätt samt allmän rättsprincip 
  
 31Rodhe, sid. 111. 
  
 32Bergström, sid. 11 f och SOU 1947:47, sid. 50. 
  
 405 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 (för en genomgång av dessa och skälen till varför de avvisas, se Lantmäteriets utredning, bilaga 10). Eftersom statens dominium till allmänt vattenområde inte kan styrkas drar Powers slutsatsen att det allmänna vattenområdet saknar ägare och bör betraktas som en ”riksallmänning” med kronan som förvaltare och som målsman för allmänningsintresset. En legal förklaring om kronans äganderätt skulle därför innebära en ändring av gällande rätt. Ett alternativ till en sådan förklaring är att staten får fortsätta att bestämma över det allmänna vattenområdet genom lagstiftning.33 
  
 En förklaring till Hobbs påstående att det allmänna vatten- området saknar ägare är att ”det ännu icke i någon lagligt gällande ordning försetts med ägare”. Powers beskriver att det länge har varit en främmande tanke att ett vattentäckt område utan anknyt- ning till en strand skulle kunna vara fast egendom och som sådan föremål för äganderätt. Statens äganderättsanspråk har dessutom framdrivits av ett bestämt ekonomiskt behov. Exempelvis var det den norrländska gruvhanteringens behov av skog som drev fram av- vittringen34. Det var först i samband med lagstiftningen om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt som det framkom ett behov för staten att göra gällande en äganderätt till allmänt vattenområde.35 
  
 Tiden efter Powers 
  
 Lantmäteriet har även undersökt om det har inträffat något efter Hobbs utredning som kan leda till en annan bedömning, dvs. att staten kan hävda äganderätt till allmänt vattenområde. 
  
 I detta avseende återges Johnson slutsatser i avhand- lingen Energirätt, från 1990, där han har undersökt hur lagstiftaren har sett på frågan om statlig äganderätt till allmänt vattenområde efter Hobbs utredning. Myers konstaterar att lagstiftaren både när det gällt 1953 års lag om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäktlag inom allmänt vattenområde och 1966 års kontinental- sockellag utgår från att gällande rätt är oklar. Myers noterar att Hobbs utredning inte har ifrågasatts i doktrin eller lagförarbeten 
  
 33Bergström, sid. 48 f. 
  
 34Den process som genomfördes från slutet av  
 1600-talet 
  för att avskilja kronans mark från den enskilda marken. 
  
 35Bergström, sid. 47 f. 
  
 406 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 efter år 1957, och tillägger att någon systematisk undersökning mot- svarande Hobbs saknas i den rättsvetenskapliga doktrinen. Escobar ströms utredning förefaller, enligt Myers, övertygande i den meningen att det saknas klart stöd för en statlig äganderätt till området, och även Myers själv kommer fram till denna slut- sats.36 
  
 Ett rättsligt avgörande som kan vara av visst intresse för om regalrätten kan läggas till grund för statens äganderätt är Högsta domstolens dom i det så kallade Skattefjällsmålet (NJA 1981 s. 1)37, där statens äganderättsanspråk avseende de så kallade skattefjällen i norra Jämtland behandlas ingående. I domen resonerar Högsta dom- stolen (HD) kring regalrättens betydelse för uppkomsten av en privaträttslig statlig äganderätt. I målet skulle HD bl.a. ta ställning till ifall samerna eller staten ska anses som ägare till skattefjällen. Det är enligt HD ostridigt att skattefjällen var herrelöst land (Washington) när samerna började nyttja dem. HD anser att det är tveksamt om Ray brev den 20 april 1542 avser även lapp- markerna och finner inga belägg för att kronan skulle ha framställt några privaträttsliga anspråk på fjälltrakterna under perioden fram till  
 1640-talet. 
  1683 års påbud om skogarna innebär enligt HD att kronan, med formellt stöd av Ray brev, framställde privat- rättsliga anspråk på sådana avlägset belägna ägarlösa områden som var att anse som skogsmarker. Författningen tar alltså sikte på skogsmarker, och något kronans anspråk på fjällvidderna fram- träder inte. I stället blev den fortsatta utvecklingen, och den tolk- ning som påbudet fick, avgörande. Påbudet byggde på grundsynen att all mark i Sverige hade en ägare – om inte någon annan så i vart fall staten. I domen redovisar HD åtskilliga uttalanden som visar att man under en längre tid, i vart fall från  
 1800-talet 
  och framåt, i olika sammanhang har utgått från att den aktuella marken ägdes av staten och även agerat i enlighet med detta. Myndigheternas behand- ling av skattefjällen på 1820- och  
 1830-talen 
  talar för att fjällen då betraktades som kronomark. HD beskriver hur utvecklingen under  
 1800-talet 
  har kännetecknats av en tilltagande statlig maktutövning beträffande skattefjällen. Även om denna till en början skulle kunna uppfattas som uttryck för den allmänna höghetsrätt som staten hade 
  
 36Michanek, sid. 514. 
  
 37Nytt juridiskt arkiv. 
  
 407 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 över sitt territorium, har det med tiden blivit allt tydligare, att myndigheterna ansett sig kunna förfoga över områdena som krono- mark. Det får enligt HD antas att denna ståndpunkt byggde på 1683 års påbud eller Ray brev. I vart fall torde praxis ha byggt på föreställningen, att staten i enlighet härmed hade ägande- rätten till all mark som inte bevisligen ägdes av annan – en uppfatt- ning som med tiden kom att framstå som en allmänt accepterad rättsgrundsats. Myndigheternas åtgärder visade även tydligt att man inte godtog någon samisk äganderätt till fjällen. Sammantaget finner HD att staten, framför samerna, ska anses som ägare till skatte- fjällen, ytterst på grund av 1683 års påbud. Samernas rätt har in- skränkt sig till en stark bruksrätt. 
  
 I en dom från 2003 (NJA 2003 c 44) avseende en äganderätts- utredning av ett stort antal holmar och skär inom allmänt vatten- område kom frågan om äganderätten till allmänt vattenområde också upp. Lantmäterimyndigheten fann att de flesta av de berörda holmarna och skären var enskilt ägda. Någon holme ansågs vara kronoholme tillhörig staten och vissa andra holmar och skär ansågs ingå i allmänt vattenområde. Den överklagade delen av äganderätts- utredningen rörde ett antal holmar och skär som lantmäterimyn- digheten ansåg var enskilt ägda. Underinstanserna däremot ansåg att dessa holmar och skär var så små att de fick anses ingå i det allmänna vattenområdet enligt lagen (1950:595) om gräns mot all- mänt vattenområde och att staten därigenom erhållit äganderätten. HD skriver följande: 
  
 Underinstanserna har bedömt att landbildningarna ägs av staten därför att de ingår i allmänna vattnet. Att landbildningar ingår i allmänna vattnet innebär emellertid inte att de också skall redovisas som ägda av staten i äganderättsförteckningen (se t.ex. NJA 1966 II s. 382 ff). 
  
 HD:s resonemang talar för att man inte ser staten som ägare till det allmänna vattenområdet. Den hänvisningen HD gör avser uttalan- det i förarbetena till 1966 års kontinentalsockellag där departements- chefen resonerar kring en legal förklaring om statens äganderätt till det allmänna vattenområdet (se inledningsvis i avsnitt 8.1.3). 
  
 408 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 Lantmäteriets slutsatser 
  
 Lantmäteriet drar av sin genomgång slutsatsen att det är svårt att med någon säkerhet hävda att regalrättens framväxt har medfört en statlig äganderätt till allmänt vattenområde. Även om det har funnits regalrättsliga anspråk på området så har dessa snarast varit ett ut- tryck för statens allmänna höghetsrätt. 
  
 I Skattefjällsmålet resonerar HD kring att det kom att framstå som en allmänt accepterad rättsgrundsats att staten hade ägande- rätten till all mark som inte bevisligen ägdes av annan. Lantmäteriet menar att eftersom målet handlar om motstående äganderätts- anspråk blir det aldrig aktuellt att tillämpa principen om statens äganderätt till mark som inte ägs av annan. När HD kommer fram till att staten, framför sameparterna, ska anses som ägare till skatte- fjällen är det inte på grund av nämnda princip utan på grund av 1683 års påbud och den tolkning som påbudet fick. 
  
 Det är enligt Lantmäteriet svårt att hävda att 1683 års påbud var tillämpligt på det allmänna vattenområdet eller att påbudet skulle ha givits en sådan tolkning i praxis. Däremot skulle man kunna hävda att den rättsprincip som påbudet byggde på är tillämplig även på det allmänna vattenområdet. En viktig skillnad är dock att staten inte har ansett sig kunna förfoga över det allmänna vattenområdet på samma sätt som områden på land, t.ex. skattefjällen och krono- holmarna. I stället har man konsekvent uttryckt en tvekan inför en statlig äganderätt till det allmänna vattenområdet. Detta framgår av olika uttalanden i förarbeten, doktrin och praxis. Även om den nämnda principen kom att framstå som en allmänt accepterad rättsgrundsats på land så har den alltså inte tillämpats på ett sådant sätt på det allmänna vattenområdet. Lantmäteriet anser därför inte heller att någon statlig äganderätt till det allmänna vattenområdet kan anses ha uppstått med hänvisning till principen om statens äganderätt till mark som inte ägs av annan. Även HD:s beslut i NJA 2003 C 44 talar enligt Lantmäteriet för en sådan slutsats. 
  
 Sammanfattningsvis anser Lantmäteriet att det är svårt att hitta stöd för att den svenska staten, eller för den delen någon annan, ska anses ha en privaträttslig äganderätt till det allmänna vatten- området. Mycket talar i stället för att området är en ”riksall- männing” och att statens rätt till området är att beteckna som en offentligrättslig höghetsrätt. Detta innebär att staten har rätt att 
  
 409 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 förfoga över området genom lagstiftning. Powers sammanfattade år 1957 rättsläget med orden ”allmänt vattenområde saknar ägare, därför att det ännu icke i någon lagligt gällande ordning försetts med ägare”. Hans slutsats står sig enligt Lantmäteriet väl än i dag. 
  
 På senare tid har frågan om statens rätt till allmänt vatten aktua- liserats ytterligare. Trots den osäkerhet som rått slår regeringen fast i prop. 2013/14:186 Hushållning med havsområden att den förfogande- rätt staten har över allmänt vatten inte kan jämställas med äganderätt, men att dispositionsrätten över allmänt vatten tillkommer staten. 
  
 Det område inom Sveriges territorialhav som inte indelats i fastigheter utgörs av allmänt vattenområde. Detta område kan inte ägas av enskild och den förfoganderätt staten har över området kan inte heller den jämställas med äganderätt. Staten har dock genom lag rätt att reglera hur det allmänna vattenområdet används, likväl som staten genom lag styr övrig markanvändning inom territoriet. Dispositionsrätten över allmänt vatten tillkommer staten. I de fall staten inte reglerat frågan om rådighet i en författning, behöver den som vill utföra en viss åtgärd eller bedriva en viss verksamhet vända sig till staten med en begäran om rådighetsmedgivande.38 
  
 8.2Statens rätt till allmänt vatten 
  
 8.2.1Vad har staten för rätt till allmänt vattenområde? 
  
 Om staten inte anses äga allmänt vattenområde – vad gäller då? Det alternativ till statlig äganderätt som kvarstår är att det allmänna vattenområdet får betraktas som en ”riksallmänning” som kan nyttjas av varje svensk medborgare utan att någon genom besittningstag- ande (ockupation) kan förvärva äganderätt eller annan ensamrätt till området eller någon del därav.39 
  
 Staten har rätt att genom lag reglera hur det allmänna vatten- området används, likväl som staten genom lag styr övrig mark- användning inom territoriet. Den lagstiftning som finns och som reglerar markanvändning, t.ex. miljöbalken samt plan- och bygg- lagen, gör ingen skillnad på enskilt och allmänt vatten. Däremot är, som redovisats ovan, rättsläget mer oklart när det gäller statens rätt att bestämma över dispositionsrätten och att ta ut avgift för denna. 
  
 38Prop. 2013/14, sid. 15 f. 
  
 39Bergström, sid. 8. 
  
 410 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 Naturtillgångar på havsbottnen 
  
 Det finns dock några exempel på när statens dispositionsrätt till allmänt vatten är reglerad i lag. I lagen (1966:314) om kontinental- sockeln framgår av 2 § att rätten att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtillgångar tillkommer staten. Staten förfogar alltså över naturtillgångarna på kontinentalsockeln. Kontinental- sockeln utgörs av den långsamt sluttande del av havsbottnen som är belägen mellan stranden och den branta sluttningen ned mot de stora havsdjupen. Enligt UNCLOS och dess föregångare har kust- staten tillerkänts suveräna rättigheter att utforska och tillgodogöra sig naturtillgångar på sockeln, även om sockeln ligger utanför territorialgränsen. I Sverige definieras kontinentalsockeln som havs- bottnen och dess underlag från gränsen för allmänt vattenområde och utåt, så långt som regeringen bestämmer (1 §), dvs. på allmänt vatten i havet innanför territorialgränsen såväl som utanför denna gräns. Med kontinentalsockelns naturtillgångar avses i lagen mine- raliska och andra icke levande naturtillgångar på havsbottnen och i dess underlag samt sådana levande organismer som i det utveck- lingsskede, då de kan bli föremål för fångst, antingen är orörliga på havsbottnen eller därunder eller oförmögna till rörelse annat än i ständig beröring med havsbottnen eller dess underlag (1 § andra stycket). Lagen gäller även för geologisk lagring av koldioxid och för undersökning inför utläggning respektive vid utläggning av undervattenskablar i vissa fall (2 b §). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela tillstånd för annan än staten att utforska eller utvinna naturtillgångar från kontinental- sockeln. Ett sådant tillstånd ska avse ett bestämt område och en viss tid. Regeringen kan vidare meddela föreskrifter om att ett visst slag av verksamhet får bedrivas utan tillstånd (3 §). Vid prövning av tillstånd att utforska eller utvinna naturtillgångar från kontinental- sockeln ska miljöbalken tillämpas (3 a §). Ett tillstånd ska förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt, t.ex. att skydda människors hälsa och miljön. Villkoren kan också avse krav på kartor över arbetena, provtagningar och rapportering av verksamheten (4 §). Enligt 4 b § kan tillstånd bl.a. även förbindas med villkor om att avgifter ska betalas till staten för tillståndet. Avgifterna ska vara beräknade antingen i förhållande till mängden eller värdet av de utvunna produkterna eller av andelar av 
  
 411 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 dessa eller på något annat sätt. Ett tillstånd får också göras bero- ende av att säkerhet ställs för kostnaderna för att ta bort anlägg- ningar och för andra åtgärder för återställning. Enligt kontinental- sockelförordningen (1966:315) meddelas tillstånd av regeringen (4 §) samt, när det gäller tillstånd till  
 sand-, 
  grus och stentäkt på ett område som i sin helhet är beläget inom allmänt vattenområde i havet, av Sveriges geologiska undersökning (SGU). 
  
 Lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden kompletterar kontinentalsockellagen genom att det i denna slås fast att även rätten till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom allmänt vattenområde i Vänern, Vättern, Hjälmaren och Stor- sjön i Jämtland tillkommer staten. Enligt kungörelsen (1966:320) om upplåtelse från staten av rätt till  
 sand-, 
  grus- eller stentäkt inom vissa allmänna vattenområden beslutar länsstyrelsen om upplåtelse (1 § första stycket). Upplåtelse ska ske för viss tid, högst tio år, och avse visst område. Vid upplåtelsen ska bestämmas i vilken omfatt- ning sand, grus eller sten får utvinnas. Vidare ska ersättning utgå, om den upplåtna rättens ringa omfattning eller annat särskilt skäl inte föranleder annat (1 § andra stycket). Avtal ska upprättas skrift- ligen och innehålla samtliga villkor för upplåtelsen. I avtalet ska även erinras om den prövning av verksamheten som kan fordras enligt annan lagstiftning (1 § tredje stycket). Ersättningen ska betalas till länsstyrelsen (2 §). 
  
 Jakt och fiske på allmänt vatten 
  
 Historiskt har främst fiske, men även jakt, utgjort de viktigaste nyttigheterna inom allmänt vattenområde. Om man går tillbaka till äldre material, är det främst när det gäller dessa nyttigheter som rätten till allmänt vatten berörs. Rätten till jakt respektive fiske i allmänt vattenområde i dag regleras av jaktlagen (1987:259) och fiske- lagen (1993:787). I både jakt- och fiskelagen har förutsatts att staten har rätt att förvalta allmänt vattenområde. 
  
 Regleringen av utnyttjandet av resurser på enskilt och allmänt vatten genom fiske sker genom fiskeregleringen. Fiskelagen gäller rätten till fiske samt fisket inom Sveriges sjöterritorium och inom Sveriges ekonomiska zon. I vissa fall gäller lagen även svenskt havs- fiske utanför den ekonomiska zonen (1 §). Olika regler gäller för 
  
 412 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 fiske på enskilt och allmänt vatten. Fisket i enskilt vatten tillhör fastighetsägaren (9 §), medan varje svensk medborgare får fiska i allmänt vatten (8 §). Vid tillämpningen av denna reglering har ägande- rätten till allmänt vatten inte någon betydelse. Fisket regleras med utgångspunkt i att fisken inte tillhör någon utan är en allmän resurs som regleras i det allmänna intresset, såsom beståndsvård eller miljöintresset. Äganderätten till allmänt vatten har inte heller disku- terats som en förutsättning när det gäller de olika försöken att in- föra en fiskevårdsavgift. 
  
 Jakten regleras med samma utgångspunkt som fisket, dvs. att viltet är en allmän resurs. Jaktlagen gäller enligt 1 § inom svenskt territorium och, i de fall det anges särskilt, i ekonomisk zon och vid jakt på det fria havet från fartyg och luftfartyg. Jakträtten till- kommer fastighetsägaren. Enligt 12 § jaktlagen har fastighetsägaren också jakträtt intill 100 meter från strandlinjen på allmänt vatten som gränsar till fastighetens strand (exempelvis en ö där öns längd inte uppgår till 100 meter). På annat allmänt vatten samt holmar, klippor och skär som inte tillhör något hemman (inte ingår i fastig- hetsindelningen) krävs det däremot tillstånd av myndighet (12 § andra stycket), enligt 47 § jaktförordningen länsstyrelsen. Sedan länge tas en viltvårdsavgift ut av den som jagar, oavsett vem som äger marken där jakten bedrivs. 
  
 Rådighetsmedgivande från Kammarkollegiet 
  
 Kammarkollegiet har enligt sin instruktion40 till uppgift att företräda allmänt vattenområde i den utsträckning någon annan myndighet inte har till uppgift att göra det. Detta har tolkats som att Kammarkollegiets rådighetsmedgivande krävs för att få disponera allmänt vattenområde. Någon annan reglering av frågan finns inte i dag. Mycket talar för att Kammarkollegiets rätt att besluta om rådighetsmedgivande bör anses inrymmas i statens roll som förvaltare av det allmänna vattenområdet. Någon måste kunna företräda allmänhetens intressen i frågor som rör allmänt vatten- område. Det finns dock anledning att i lagstiftning klargöra och förtydliga statens befogenheter på området. En tydligare lagstift- 
  
 40 Förordning 2007:824 med instruktion för Kammarkollegiet. 
  
 413 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 ning kan vara ett sätt att råda bot på oklarheterna oavsett om statens rätt konstrueras som en äganderätt eller som tydliga statliga befogenheter över området. Utredningen återkommer i avsnitt 8.3.2 med förslag i dessa frågor. 
  
 8.2.2Även andra beslut än rådighet krävs för att få utnyttja allmänt vatten 
  
 Vid tillståndsprövning enligt exempelvis miljöbalken krävs i dag att verksamhetsutövaren har rådighet över vattenområdet där verk- samheten ska bedrivas – det görs ingen skillnad mellan enskilt och allmänt vatten. Frågan om rådighet tas upp i lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet (restvattenlagen). Lagen är tillämplig på vattenverksamhet och vattenanläggningar m.m. (1 §). För att få bedriva vattenverksamhet ska utövaren ha rådighet över vattnet inom det område där verksamheten ska utövas (2 kap. 1 §). Rådigheten är för närvarande en processförutsättning vid tillåtlighetsprövningen. Enligt 2 kap. 2 § råder var och en över det vatten som finns inom den egna fastigheten. Man kan också ha rådighet över en fastighets vatten till följd av upplåtelse av fastig- hetsägaren eller genom tvångsförvärv. För vissa typer av vatten- verksamhet (2 kap. 4 §) eller om verksamhetsutövaren är stat, kommun eller vattenförbund och verksamheten är önskvärd från allmän miljö- eller hälsosynpunkt eller främjar fisket (2 kap. 5 §) är inte rådighetsbeslutet någon processförutsättning, däremot måste den civilrättsliga dispositionsrätten ordnas41. Bestämmelserna har tolkats så att rådighet även behövs för att ta i anspråk allmänt vatten.42 
  
 För många av de aktiviteter som bedrivs i allmänt vatten finns krav på andra tillståndsbeslut; koncession enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar, ellagen (1997:857) eller naturgaslagen (2005:403), bygglov enligt plan- och bygglagen (2010:900), tillstånd enligt miljöbalken (1998:808) etc. Dessa beslut ger dock inte till- träde till mark eller vattenområde, oavsett om det är fråga om 
  
 41SOU 2014:35, sid. 45. 
  
 42I SOU 2014:35 har en översyn gjorts av lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. I betänkandet föreslås att lagen upphävs och att de bestämmelser som fortsatt ska gälla förs över till miljöbalken och andra relevanta författningar. Bl.a. föreslås att kravet på rådighet som processförutsättning utgår. 
  
 414 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 fastighetsindelat område eller allmänt vattenområde. För detta krävs andra beslut eller överenskommelser, t.ex. ledningsrättsbeslut när det gäller ledningar av olika slag, expropriation, överenskommelser med fastighetsägare. Ledningsrätt kan dock inte upplåtas i allmänt vatten eftersom lagen bara tillämpas på fastighetsindelat område, dvs. på enskilt vatten. När en ledning ska läggas ut på ett område som omfattas både av enskilt och allmänt vatten, avslutas lednings- rätten vid fastighetsgränsen mot allmänt vatten. Där får i stället, enligt dagens rutiner, upplåtelsen hanteras genom ett rådighets- medgivande från Kammarkollegiet. 
  
 8.2.3Kammarkollegiets roll 
  
 Uppgiften för Kammarkollegiet att uttryckligen företräda allmänt vattenområde när ingen annan myndighet gör det infördes i kollegiets instruktion 1972. Redan i instruktionen från den 6 december 1957 (SFS 1957:651) fanns emellertid i 4 § ett stadgande om att kollegiet äger inseende och vård över – förutom vissa särskilt angivna grupper av fast egendom – ”den statens fasta egendom i övrigt, i avseende varå icke är annorlunda stadgat”. Kollegiet hade även enligt kun- görelsen (1961:649) med vissa föreskrifter om bevakande av det allmännas rätt i vattenmål m.m. uppgiften att bevaka det allmännas rätt. I den domstolspraxis som utvecklades lämnade domstolen endast medgivande till företaget om Kammarkollegiet, såsom före- trädare för berört allmänt vattenområde, tillät att området brukades för ändamålet.43 
  
 Dagens instruktion innehåller inga krav på tillstånd eller någon förklaring om rådigheten. Kammarkollegiets uppdrag har dock av verksamhetsutövare och myndigheter tolkats som att det krävs rådig- hetsmedgivande från kollegiet för att få disponera allmänt vatten- område. Kollegiet har beslutat om rådighetsmedgivande avseende bl.a. uppförande av vindparker, odling av musslor, nedläggning av kabel och dumpning av muddermassor. Kollegiet hanterar ett  
 30-tal 
  ansökningar om året. 
  
 När någon vill utöva verksamhet på allmänt vatten har Kammar- kollegiet tidigare gjort en summarisk prövning av frågan om området 
  
 43 Kammarkollegiets betänkande, B I nr 566, sid. 35 f. 
  
 415 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 utgör allmänt vatten eller inte. Om det är allmänt vatten, har ett ”rådighetsbeslut” meddelats. I dag villkoras besluten i stället med att dispositionsrätten gäller i den del av området som utgör allmänt vattenområde. Ingen kontroll görs av om någon annan redan har rådighet över området. I praktiken kan man söka rådighet över hela Östersjön (i den del som utgör allmänt vatten). Medgivande ges utan prioritet och det har förekommit att flera sökande medgetts rådighet för samma typ av verksamhet på samma område. Ett rådig- hetsmedgivande innebär alltså inte någon exklusiv rätt att nyttja området. Med få undantag beviljas alla ansökningar. Kammarkollegiet villkorar generellt giltigheten av sina rådighetsbeslut med att övriga behövliga tillstånd lämnas. 
  
 Verksamhet som är tillståndspliktig ska sedan prövas enligt miljöbalken eller annan relevant lagstiftning. Kammarkollegiet överlåter frågan om verksamheten är tillåtlig till denna prövning, dvs. inga sådana överväganden görs inför rådighetsbeslutet. Även andra intressekonflikter lämnas till tillåtlighetsprövningen. I till- ståndsbeslutet ankommer det på verksamhetsutövaren att belysa hur vattenområdet ska användas i verksamheten. Om tillstånd inte ges enligt miljöbalken eller annan tillämplig lagstiftning, förfaller rådigheten över vattenområdet. 
  
 I Kammarkollegiets roll ingår även att företräda allmänna intressen vid tillåtlighetsprövningen. I praktiken kan kollegiet således säga nej till en verksamhet som man tidigare givit positivt rådighets- beslut för. 
  
 Enligt Kammarkollegiets skrivelse Företrädande av allmänt vatten- område (Dnr  
 4.1-5982-10) 
  har ingen ansökan om rådighet avslagits sedan  
 1960-talet. 
  Ansökningarna avsåg i dessa fall dumpning av uttjänta fordonsdelar. Vidare synes det inte ha förekommit något fall där ett rådighetsmedgivande överklagats eller där en ansökan om vattenverksamhet inom allmänt vattenområde har avvisats på den grunden att kollegiet inte har medgivit rådighet. Det finns inte heller några exempel där en tillsynsmyndighet eller åklagare uppmärk- sammats på och drivit vidare att en åtgärd vidtagits inom allmänt vattenområde utan att rådighetsmedgivande har inhämtats. 
  
 Ett bidragande skäl till att Kammarkollegiet endast i undantags- fall avslår en rådighetsansökan, kan vara att kollegiet inte fått några riktlinjer från regeringen om vilka kriterier som ska gälla för att en ansökan ska beviljas. Det har inte funnits några politiska priori- 
  
 416 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 teringar eller andra viljeyttringar om hur det allmänna vattnet ska användas. Ytterligare en bidragande orsak kan vara att det ofta sak- nas kommunal planering inom allmänt vattenområde. Det är även oklart vad som enligt lagstiftaren kan anses innefattas i Kammar- kollegiets rätt att företräda allmänt vattenområde och vilka intressen som ska beaktas. Det är inte heller klart med stöd av vilken bestäm- melse som regeringen överlåtit uppgiften till kollegiet. Att uppgiften tillkommer Kammarkollegiet har dock, med ett undantag, så vitt utredningen känner till inte ifrågasatts. Fox har i sin tidigare nämnda avhandling (sid. 506 ff), uppmärksammat det oklara rättsläget när det gäller statens dispositionsrätt till allmänt vatten och drar slutsatsen att 
  
 det inte finns något klart stöd för en statlig äganderätt till allmänt vattenområde. Därmed finns inte heller något klart stöd för att ett särskilt tillstånd som avser rådigheten skulle behövas, t.ex. för att uppföra ett våg- eller vindkraftverk där. 
  
 Lantmäteriet anser dock i motsats till Myers (se bilaga 10) att mycket talar för att Kammarkollegiets behörighet att besluta om rådighetsmedgivande, bör rymmas inom statens roll som förvaltare av det allmänna vattenområdet, men att det finns anledning att i lagstiftning klargöra och även utöka statens befogenheter. 
  
 8.2.4Sjöfartsverkets roll 
  
 Av 2 kap. 4 § restvattenlagen framgår att den som bedriver vatten- verksamhet har rådighet inom det område där verksamheten be- drivs, om vattenverksamheten behövs för allmän väg, allmän farled eller allmän hamn. Den rådighet som grundas på 2 kap. 4 § ger i sig ingen civilrättslig dispositionsrätt utan endast den processuella befogenhet som krävs för att få till stånd en tillståndsprövning av verksamheten. Den civilrättsliga dispositionsrätten (markåtkomsten) måste verksamhetsutövaren ordna på annat sätt, t.ex. genom någon form av tvångsrätt, servitut eller nyttjanderätt.44 Enligt 1 § lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn får en allmän farled eller allmän hamn inrättas om farleden/hamnen är av väsentlig betydelse för den allmänna 
  
 44 SOU 2014:35, sid. 145. 
  
 417 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 samfärdseln, om farleden är av väsentlig betydelse för fiskerinäringen eller för trafiken med fritidsbåtar och om det behövs med hänsyn till säkerheten i farleden. Vidare framgår att det är regeringen som fattar beslut om inrättandet av allmän farled och allmän hamn, men regeringen kan även genom föreskrifter ge annan myndighet sådan rätt (4 §). Av Sjöfartsverkets instruktion (2007:1161) framgår att en av Sjöfartsverkets huvuppgifter är att svara för farledshållning och inrätta nya farleder. Med farled menas en sjöväg anvisad genom sjösäkerhetsanordningar eller utmärkt i sjökort eller en nautisk publikation45. Detta innebär att det inte krävs något rådighets- medgivande från Kammarkollegiet när Sjöfartsverket ska inrätta farleder på allmänt vatten. 
  
 Sjöfartsverket anser sig ha befogenhet att besluta om rådighet för vattenverksamhet i allmänna farleder. Detta följer av verkets instruktion i kombination med farledslagen och farledsförordningen. Sjöfartsverket är således av den uppfattningen att verket har ett utpekat ansvar att besluta om rådighet i allmänna farleder. Sjöfarts- verket har under många år, på ansökan av exempelvis en hamn, fattat rådighetsmedgivande avseende vattenrättsliga åtgärder inom allmän farled. Denna praxis är även allmänt accepterad av Mark- och miljödomstolen som godtagit Sjöfartsverkets rådighetsmed- givanden i ansökningar från hamnar avseende vattenverksamhet. 
  
 Dessutom har Sjöfartverket enligt förordningen (2011:658) om undanröjande av vrak som hindrar sjöfart och fiske rätt att avlägsna vrak och andra större föremål som sjunkit i allmän farled, dvs. staten har genom lagstiftning talat om hur det allmänna vattnet ska nyttjas i en allmän farled och att Sjöfartsverket har ansvaret att hålla farlederna framkomliga. 
  
 Sjöfartsverkets uppfattning är att Kammarkollegiet äger viss be- slutanderätt genom att företräda allmänt vattenområde. Detta gäller dock endast ”… i den utsträckning någon annan myndighet inte har till uppgift att göra det” (2 § Kammakollegiets instruktion). Verket menar att för det fall lagstiftaren avsett att Kammarkollegiet skulle ha beslutanderätt över rådighet i allmän farled skulle det uttryck- ligen ha reglerats i farledslagen eller farledsförordningen. 
  
 45 Sjöfartsverket, Ordlista och begreppsdiagram Farleder och hamnar, version 2.0,  
 2011-05-31, 
  sid. 5. 
  
 418 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 Kammarkollegiets uppfattning är att rådighetsmedgivande eller liknande upplåtelse till allmänt vatten inte innebär en exklusiv rätt att nyttja det aktuella området. Kammarkollegiet menar att den upp- låtelse Sjöfartsverket eller annan myndighet får genom 2 kap. 4 § restvattenlagen inte innebär att verksamhetsutövaren har rätt att besluta om rådighet enligt 2 kap. 2 § samma lag. 
  
 8.3Framtida hantering av allmänt vatten 
  
 8.3.1Verksamheter i allmänt vattenområde 
  
 Inledningsvis kan det vara av intresse att få en översikt över vilken typ av verksamheter som bedrivs inom allmänt vattenområde. 
  
 I sitt betänkande Allmänt vattenområde från år 1965 gjorde Kammarkollegiet en sammanställning över verksamheter som hade prövats för utnyttjande av allmänt vattenområde. Följande verk- samheter listades46: 
  
 Jakt och fiske. 
  
 Utvinning av mineral. Detta är dock av ringa betydelse, då gruv- brytning inte är aktuell så långt från land. Brytning kan dock bli aktuell på landbildning ovanför vattenytan. Gruvlagen är tillämplig, då t.ex. en ort kan drivas så långt ut i havet att orten delvis berör allmänt vatten. Exempel på tillämpning av gruvlagen finns i de stora sjöarna. 
  
 Stenkolslagen och uranlagen är tillämpliga. Det har förekommit att koncession enligt stenkolslagen meddelats på allmänt vatten- område.47 
  
 46B I nr 566, sid.  
 28–33, 
  
 1:5–1:15. 
  
 47Lagarna har upphävts. Frågorna regleras numera av lagen (1996:314) om kontinentalsockeln samt minerallagen (1991:45), vilken uttryckligen inte gäller på allmänt vattenområde (1 kap. 
  
 2§). 
  
 419 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 Sandtäkt m.m. enligt lagen om rätt till  
 sand-, 
  grus och stentäkt. Verksamheten är vanligast i Skåne.48 
  
 Utfyllnad för byggnads- eller hamnändamål samt annat byggande i allmänt vattenområde. Allmänt vatten hade under senare tid utnyttjats i ökad omfattning för företag som enligt 2 kap. vatten- lagen är hänförliga till byggande i vatten eller likställda därmed. Prövning sker enligt vattenlagens regler. Förfoganderätten kräver medgivande eller upplåtelse från kronan/staten. Exempel på verk- samheter: utfyllnad av havsbottnen för vinnande av mark etc., brobyggen, fyrbyggen, utläggning av massor på havs- eller sjö- botten, grävning och sprängning för farled, anläggningar för bortledande av vatten från sjö, t.ex. för dricksvatten (dvs. vatten- intaget är lokaliserat till allmänt vatten), större ledningar eller tuber, hamnanläggningar och pirer etc. I exempelvis Malmö, Göteborg och Åhus har allmänt vatten tagits i anspråk för hamn- anläggningar. 
  
 Enskilt nyttjande av holmar och skär som tillhör allmänt vatten- område. Någon riksomfattande inventering hade inte genom- förts. Enskild rätt till nyttjande kan förekomma enligt urminnes hävd. Det kan även antas att ”hävdvunnen allemansrätt” ger rätt till exempelvis bete och slåtter. Det kan även finnas boningshus, bod eller annan anläggning uppförd till gagn för yrkesfisket. 
  
 1 kap. 3 § vattenlagen, rätt för strandägare att ha mindre brygga,  
 båt-, 
  Key eller tvätthus eller annan dylik byggnad på annans vatten. Denna rätt tillkommer strandägare, vare sig vattenområdet är enskilt eller allmänt.49 
  
 Färdas med båt och bada tillkommer envar. 
  
 Kollegiet konstaterade i betänkandet att det blivit vanligare att all- mänt vatten används som utstjälpningsplats för  
 mudder-, 
  schakt- och sprängmassor utan att utfyllnad upp till vattenytan sker.50 Från mitten av  
 1960-talet 
  återfinns också de (kända) fall där medgivande 
  
 48Lagen (1996:314) om kontinentalsockeln hade inte trätt i kraft vid tidpunkten. 
  
 49Nuvarande bestämmelser återfinns i 1 kap. 6 § jordabalken (1970:994) samt 2 kap. 7 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. I SOU 2014:35 föreslås att reglerna i 2 kap. 7 § ska flyttas till jordabalken. 
  
 50B I nr 566, sid  
 1:10–1:11. 
  
 420 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 att disponera allmänt vatten inte givits. Dessa avser två fall (ett i Halland och ett i Stockholm), när önskemål fanns att använda all- mänt vatten som avstjälpningsplats för skrotbilar. Avslagen moti- verades med yrkesfiskets intressen samt allmänna vattenvårdssyn- punkter. Kammarkollegiet var inte berett att upplåta allmänt vatten för ändamålet.51 
  
 Utredningen har för sin del gått igenom Kammarkollegiets beslut om tillåtelse att disponera allmänt vattenområde mellan november 1992 och utgången av 2013,52 
  
 Följande verksamheter har förekommit: 
  
 1.sandtäkt, 
  
 2.sjökabel/ledning, 
  
 3.muddring, 
  
 4.dumpning av muddermassor, 
  
 5.musselodling och fiskodling, 
  
 6.vindkraft, 
  
 7.vågkraft, 
  
 8.hamnverksamhet inklusive pir, och 
  
 9.övrigt (vindmätningsmast, naturreservat, forskningsverksamhet, bottenundersökning, vandrarhemsboende, djupvattenintag, vatten- pump för omblandning av vatten). 
  
 51B I nr 566, sid 1:11. 
  
 52Perioden är vald utifrån att besluten finns lätt tillgängliga genom att digitalt arkiv införts hos Kammarkollegiet. 
  
 421 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 I tabell 8.1 nedan redovisas en sammanställning över antalet beslut årsvis avseende olika verksamheter (siffrorna avser uppräkningen ovan). 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 1992 
  
 1 
  
 1994 
  
 2 
  
 1 
  
 1996 
  
 4 
  
 1 
  
 1997 
  
 1 
  
 3 
  
 1998 
  
 1 
  
 6 
  
 1 
  
 1999 
  
 1 
  
 1 
  
 6 
  
 1 
  
 2000 
  
 7 
  
 2 
  
 7 
  
 2 
  
 2001 
  
 22 
  
 2002 
  
 3 
  
 9 
  
 2003 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 2004 
  
 1 
  
 1 
  
 3 
  
 2005 
  
 1 
  
 11 
  
 2006 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 8 
  
 1 
  
 1 
  
 5 
  
 2007 
  
 4 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 2008 
  
 2 
  
 6 
  
 3 
  
 2 
  
 2009 
  
 1 
  
 5 
  
 1 
  
 10 
  
 1 
  
 2010 
  
 2 
  
 6 
  
 4 
  
 1 
  
 2011 
  
 9 
  
 2 
  
 9 
  
 1 
  
 8 
  
 1 
  
 2012 
  
 9 
  
 3 
  
 6 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 2013 
  
 3 
  
 2 
  
 5 
  
 2 
  
 Tot. 
  
 1 
  
 43 
  
 11 
  
 41 
  
 15 
  
 108 
  
 3 
  
 8 
  
 14 
  
 Det kan konstateras att den övervägande delen av besluten avser vindkraft. Det har med andra ord skett en förskjutning från de verksamheter som lagstiftaren tidigare ansett mest aktuella på all- mänt vatten och som staten ville tillförsäkra sig ekonomiskt utbyte av, dvs. täktverksamhet av olika slag samt tillgodogörande av andra naturtillgångar som olja och naturgas. 
  
 422 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 8.3.2Regel om rådighetsmedgivande 
  
 Utredningens förslag och bedömning: I lag regleras att rege- ringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, beslutar om rätt att använda allmänt vatten och att sådana beslut ska innehålla de villkor som gäller för upplåtelsen. 
  
 Kammarkollegiet ges i uppdrag att i samråd med berörda myndigheter ta fram riktlinjer för i vilka fall rätt att använda allmänt vatten ska upplåtas och vilka villkor som kan vara aktu- ella vid sådana upplåtelser. 
  
 Lantmäteriet har i sin utredning konstaterat att mycket talar för att Kammarkollegiets behörighet att besluta om rådighetsmedgivande bör rymmas inom statens roll som förvaltare av det allmänna vatten- området. Att Kammarkollegiet har denna roll har, med få undantag, inte ifrågasatts. Det har dock, bl.a. av Kammarkollegiet, under senare tid framförts behov av att förtydliga myndighetens befogenheter angående rådighetsbesluten. Frågan har också aktualiserats i sam- band med diskussioner om önskemål att kunna ta ut en avgift när enskilda tillgodogör sig nyttigheter på allmänt vatten. 
  
 Fler och fler verksamheter vill ta del av den resurs som allmänt vatten utgör. De verksamheter som etableras kan ha stor påverkan på sjöfart, fiske och andra allmänna intressen i allmänt vatten. Mot bakgrund av denna utveckling kan det finnas skäl att reglera, priori- tera och också ha en möjlighet till sammanhållen kontroll av den verksamhet som bedrivs i allmänt vatten. För att säkerställa statens styrning över verksamheter i allmänt vattenområde bör det införas regler med innebörden att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, beslutar i frågor som gäller upplåtelse av allmänt vatten till nyttjande för enskild. Reglerna bör införas i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln samt lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden med tillhörande förordningar. Dessa författningar reglerar även i övrigt hur allmänt vatten får nyttjas. Genom en sådan reglering ges staten möjlighet att styra nyttjandet av allmänt vatten, även avseende sådan verksamhet som inte är tillståndspliktigt enligt annan lag- stiftning. Staten får således den sammahållande kontrollen över det svenska sjöterritoriet samt en överblick över den verksamhet som 
  
 423 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 bedrivs. Ett beslut om upplåtelse av rätt att använda vattenområdet är också avgörande för möjligheten att ta ut avgifter för själva nyttjandet. 
  
 Det är enligt utredningens uppfattning lämpligt att i samman- hanget även frångå användningen av begreppet rådighet för den upplåtelse som görs i allmänt vatten. Begreppet rådighet har histo- riskt använts i stället för begreppet äganderätt då man ansett att detta inte kan användas för något så flyktigt som vatten. Den rätt som upplåts av Kammarkollegiet till allmänt vatten är inte någon äganderätt, utan kan mer liknas vid en sådan nyttjanderätt som upp- låts även till annan fast egendom. Den kan också begränsas i tiden. 
  
 Enligt nuvarande lagstiftning är det olika myndigheter som ger tillstånd till olika typer av verksamhet. Utredningen konstaterar att uppgifterna att besluta om tillstånd för verksamhet på allmänt vatten i dag är uppdelade på ett antal myndigheter, bl.a. Kammar- kollegiet, regeringen, SGU och länsstyrelserna. Det kan också förekomma verksamheter som inte kräver något tillåtlighetsbeslut. Utredningen menar att det även framöver, inte minst till följd av det ökade intresset för att ta del av havet som resurs, finns behov av att någon myndighet har kontroll av och/eller översikt över det samlade utnyttjandet av allmänt vatten. 
  
 Frågan är då vilken myndighet som lämpligen bör hantera frågan. Utredningen har stannat vid att frågan, åtminstone när det gäller allmänt vatten i havet, kan ligga kvar hos Kammarkollegiet. Kolle- giet kan karaktäriseras som en i sammanhanget neutral myndighet som inte har några egna sakintressen att bevaka och har redan till uppgift att företräda allmänna intressen i frågor som berör allmänt vatten. När det gäller allmänt vatten i sjöarna bör uppgiften kunna anförtros länsstyrelserna, som hanterar frågan om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt i sjöarnas allmänna vatten. 
  
 Ianspråktagande av allmänt vatten för allmänna farleder är en speciell form av upplåtelse. I detta fall är upplåtelsen till sin ut- sträckning i princip exklusiv då ingen annan verksamhet på något sätt får inskränka sjöfartens möjlighet att utnyttja de allmänna far- lederna. Ett beslut om rätt att använda allmänt vatten som även ianspråktagits för allmän farled får därför inte fattas utan att sam- råd med Sjöfartsverket har ägt rum. 
  
 Oavsett vilken eller vilka myndigheter som ansvarar för upp- giften bör mandatet förtydligas. Den myndighet som har att be- sluta om nyttjanderätt till allmänt vatten bör få riktlinjer för vilka 
  
 424 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 kriterier som ska tillämpas, hur besluten ska hanteras, när det finns skäl till att neka upplåtelse av nyttjanderätt och andra villkor som kan vara aktuella vid ett medgivande. Även tillämpliga folkrättsliga regler bör beaktas vid upplåtelse, exempelvis rätten för utländska fartyg till oskadlig genomfart. Vid handläggningen av ärenden angå- ende upplåtelse av rätt att utnyttja allmänt vatten, bör vidare sam- råd ske med de myndigheter som har egna intressen i havet att be- vaka, exempelvis Sjöfartsverket, Havs- och vattenmyndigheten, Riks- antikvarieämbetet, Försvarsmakten och Kustbevakningen. 
  
 Den 1 september 2014 började de nya reglerna angående hus- hållning med havsområden att gälla. Dessa innebär att det område som utgörs av allmänt vatten i haven ska omfattas av havsplaner. Havsplanerna ska ge vägledning till myndigheter och kommuner när de prövar anspråk på användning av ett havsområde. Vidare ska havsplanerna ge uttryck för statens syn på hushållningen med havs- området. Havsplanerna blir en del av myndigheternas beslutsunder- lag i fråga om vilken användning som ett havsområde är mest lämpat för med hänsyn till områdets beskaffenhet och läge samt de behov som finns. Regeringen ska vidare kunna meddela föreskrifter och förbud mot eller begränsningar för verksamheter och åtgärder inom ett område som omfattas av en havsplan. Det är utredningens upp- fattning att havsplanerna kommer att utgöra ett viktigt besluts- underlag vid upplåtelse av nyttjanderätt till allmänt vatten. I av- vaktan på att havsplanerna kommer på plats och ger den vägledning som behövs för detta ändamål, bör Kammarkollegiet i samråd med berörda myndigheter få i uppdrag att ta fram riktlinjer för i vilka fall rätt att använda allmänt vatten ska upplåtas och vilka villkor som kan vara aktuella vid sådana upplåtelser. 
  
 Genom att gränsen mellan enskilt och allmänt vatten är rörlig, kan det inträffa att en rättighet upplåten i allmänt vatten genom gränsens förskjutning hamnar på enskilt vatten. Upplåtelsen kan då med auto- matik inte övergå till att belasta den enskilde. I dessa fall måste rätten till vattenområdet lösas genom vanliga fastighetsrättsliga regler. An- svaret för att detta görs bör ligga på den enskilde verksamhets- utövaren. 
  
 425 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 8.3.3Rätt att ta ut avgift 
  
 Utredningens förslag: Statens rätt att ta ut avgift vid upplåtelse av rätten att använda allmänt vattenområde regleras i lag. Avgiftens storlek och när denna ska tas ut regleras från fall till fall. 
  
 Utredningsdirektiven framhåller att rättsläget när det gäller statens rätt att bestämma över dispositionsrätten i allmänt vatten och att ta ut avgift för denna rätt är oklart samtidigt som möjligheten att ta ut avgift eller ersättning för att nyttja allmänt vatten som en resurs är ett viktigt medel för att göra havsförvaltningen ekosystembaserad. Frågan har särskilt lyfts fram av Havsplaneringsutredningen i sitt betänkande Planering på djupet – fysisk planering av havet (SOU 2010:91). 
  
 Frågan om äganderätt är betydelsefull bland annat för möjligheterna att ta ut avgifter eller ersättning för att utnyttja naturresurserna i terri- torialhavet, exempelvis enligt lagen om kontinentalsockeln. För att förvaltningen av havsresurserna ska vara ekosystembaserad, behöver det finnas möjligheter att införa tillräckliga ekonomiska incitament för att styra verksamheter i havet.53 
  
 Kammarkollegiet har under en period fram till mitten av 2010 tagit ut avgifter för vissa verksamheter i allmänt vatten, främst mussel- odling och vindkraft. För musselodling förekommer beslut om avgifter som utgår kalenderårsvis med 50 kronor per mussel- odlingsrigg och månad eller för bottenodling med 8 kronor per ton av den årliga avkastningen. När det gäller vindkraft förekommer beslut om att avgift för upplåtelsen ska utgå med 1 500 kronor per aggregat och år från och med det år respektive aggregat tas i drift. Avgifterna ska i dessa fall årligen räknas om i relation till föränd- ringen av konsumentprisindex. Avgifterna och beräkningsgrunden förlängs i femårsperioder, om inte endera parten begär omprövning av avgiftens storlek inom ett år från det att perioden löper ut. Kammarkollegiet har hösten 2012 informerat de verksamhets- utövare som enligt äldre beslut ska betala en sådan årlig avgift till staten, att detta inte längre är aktuellt och att inbetalning inte 
  
 53 SOU 2010:91, sid. 224. 
  
 426 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 behöver göras. Skälet till att kollegiet inte längre beslutar om avgifter är osäkerheten om på vilken rättslig grund ersättning kan tas ut. 
  
 Det är högst tveksamt om staten i dag kan anses ha rätt att ta ut avgift av enskilda för att använda allmänt vattenområde i den mån en sådan rätt inte följer av lag. Om staten vill ha en rätt att ta ut avgift för dispositioner på allmänt vattenområde, bör lagstiftning införas för att ge stöd för detta. Det förekommer redan i dag lag- regler om sådana avgifter när det gäller vissa verksamheter på all- mänt vatten, nämligen jakt och viss täktverksamhet. 
  
 Vad har då staten för möjlighet att ta ut avgifter och var går gränsen mellan en avgift och en skatt? När det gäller avgifter, skiljer man mellan belastande och frivilliga avgifter. Belastande avgifter kan i bland vara svåra att skilja från en skatt. 
  
 Skyldigheten att betala skatt och vissa avgifter till staten regleras genom normgivning. Med normgivning menas beslutandet av före- skrifter som blir bestämmande för myndigheters och enskildas handlande. Bestämmelser om normgivningsmakten finns i 8 kap. regeringsformen (RF).54 Enligt 8 kap. 2 § första stycket 2 ska för- hållandet mellan enskilda och det allmänna, under förutsättning att föreskrifterna gäller skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, med- delas genom lag. Skatter och belastande avgifter faller in under denna bestämmelse. Riksdagen kan dock enligt 8 kap 3 § RF dele- gera till regeringen att meddela föreskrifter om belastande avgifter. Enligt denna så kallade restkompetens kan regeringen även med- dela föreskrifter, exempelvis om frivilliga avgifter, som inte enligt grundlagen ska meddelas av riksdagen (8 kap. 7 § första stycket 2). 
  
 Gränsen mellan avgifter och skatter är således flytande. Det finns inte heller någon definition av respektive begrepp i regerings- formen. Det som skiljer en avgift från en skatt är att den enskilde får en särskild motprestation för den avgift han betalar till det all- männa. Motprestationen behöver dock inte ha något egenvärde för den enskilde annat än i förhållande till en tvingande statlig regle- ring. Exempel på belastande avgifter är avgift för körkortstillstånd, avgifter för lantmäteriförrättningar och expeditionsavgifter hos olika inskrivningsmyndigheter. Avgifterna ska täcka statens kostnader (helt 
  
 54 SOU 2007:96, sid. 26. 
  
 427 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 eller delvis) för motprestationen och får inte sättas i relation till det ekonomiska värde som det allmännas motprestation har för den enskilde. Om avgifterna klart överstiger statens kostnader för den avsedda verksamheten/motprestationen är det i stället fråga om en skatt. Motprestationen behöver i vissa fall inte komma den enskilde till godo för att betraktas som en avgift, utan denna kan även komma kollektivet av betalande till godo.55 Ett exempel är den bygdeavgift som tas ut av den som har tillstånd till vattenverk- samhet. Avgiften ska betalas årligen till länsstyrelsen och beslutas av Mark- och miljödomstolen utifrån vissa i lagen angivna avgifts- enheter och avgiftsklasser (6 kap. 1 §). Avgiften ska användas för att förebygga eller minska skador som uppkommer på grund av vattenverksamheten och som inte ersätts på annat sätt samt för att gottgöra sådana skador. Avgiften ska också tillgodose allmänna ändamål för den bygd som berörs av vattenverksamheten. Även vissa kostnader hos Mark- och miljödomstolen ska täckas av avgiften.56 
  
 Även gränsen mellan belastande avgifter och frivilliga avgifter är i vissa fall svårdefinierad. För att det ska vara fråga om en belast- ande avgift ska de enskilda befinna sig i en sådan situation att de rättsligt eller faktiskt kan anses tvingade att betala avgiften. Graden av tvång får enligt förarbetena till RF avgöras från fall till fall efter en helhetsbedömning.57 Avgiften är frivillig om den utgör ett rim- ligt vederlag för en frivilligt ianspråktagen tjänst. Frivilliga avgifter faller inom regeringens kompetensområde. 
  
 De avgifter som i dag tas ut för verksamhet inom allmänt vatten- område är bl.a. sådana som avser avgifter för undersöknings- och utvinningstillstånd enligt lagen (1966:314) om kontinentalsockeln samt avgifter för tillstånd till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt i enlighet med lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden (se avsnitt 8.2.1). Som framgår är båda dessa avgifter reglerade i lag. Det har alltså ansetts att rätten att ta ut avgifter i dessa fall inte ligger inom regeringens kompetensområde. 
  
 I förarbetena till kontinentalsockellagen resonerar departements- chefen om avgifternas storlek. 
  
 55SOU 2007:96, sid. 28 ff. 
  
 56I SOU 2014:35 föreslås att bygdeavgiften ska tas bort, bl.a. då det är tveksamt om denna ska ses som en avgift eller en skatt, sid. 200 ff. 
  
 57SOU 2007:96, sid. 49. 
  
 428 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 Avgifter för tillstånd till  
 sand-, 
  grus- eller stentäkt synes i princip böra bestämmas efter affärsmässiga grunder. Även samhällsekonomiska synpunkter bör dock i särskilda fall kunna få inverka, t.ex. om allmän brist på material av ifrågavarande slag råder på land. Liksom f.n. bör tillståndsmyndigheten ha möjlighet att underlåta att kräva avgift, om den medgivna täkten är av ringa omfattning eller annat särskilt skäl härför föreligger. 
  
 Avgifter för tillstånd av olika slag torde lämpligen böra redovisas på samma sätt som inkomster av statens gruvegendom.58 
  
 Även rätten att jaga på allmänt vatten är avgiftsbelagd. Enligt 41 § första stycket 1 jaktlagen (1987:259) får en viltvårdsavgift tas ut av den som jagar. Syftet är att främja viltvården eller andra liknande ändamål som är förenliga med lagens syfte. Viltvårdsavgiften ska bilda en fond (viltvårdsfonden) som får användas för angivna ända- mål efter regeringens bestämmande. Exempel på användning är polismyndighetens m.fl. kostnader för att eftersöka eller på annat sätt spåra, döda eller omhänderta vilt (40 a § jaktförordningen [1987:905]). Viltvårdsavgiften uppgår till 300 kronor per jaktår (49 § jaktförordningen). 
  
 Det är rimligt att ta ut avgifter när enskilda tillgodogör sig den nyttighet som allmänt vatten utgör. Det kan också finnas tillfällen där staten behöver en säkerhet för borttagande av en anläggning och återställande av det utnyttjade området när detta inte kan säkerställas genom andra tillåtlighetsbeslut. I exempelvis de fall koncession eller tillstånd enligt miljöbalken krävs för verksamheten är frågan om säkerhet, borttagande av anläggningar och återställande av mark tillgodosedd genom att villkor för detta kan ställas upp i tillåtlig- hetsbeslutet. Avgifter kan dock inte tas ut enligt miljöbalken för själva rätten att utnyttja mark- eller vattenområden, dvs. dispositions- rätten. 
  
 Det oklara rättsläget avseende den rättsliga statusen för allmänt vattenområde riskerar att styra över exploatering eller exempelvis dumpning i olika former till området. Detta kan inträffa som en direkt följd av att nyttjanderätt här, till skillnad från de vatten- områden till vilka det finns en lagfaren ägare, erhålls vederlagsfritt samt i normalfallet medges utan andra villkor än att övriga erforder- liga tillstånd kan erhållas. Ett klargörande av den rättsliga statusen för allmänt vattenområde samt möjligheten att avgiftsbelägga 
  
 58 Prop. år 1966 nr 114, sid. 64. 
  
 429 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 användningen skulle med stor sannolikhet bidra till ett framgångs- rikt genomförande av en havspolitik som syftar till ett hållbart nyttjande av svenska vatten. Verksamheter riskerar då inte att styras till allmänt vatten enbart på grund av att det är gratis att disponera området. 
  
 Rätten att ta ut avgifter för rätten att disponera allmänt vatten bör regleras i lag. Särskilda regler om detta bör införas i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln samt lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden med tillhörande förordningar. Vilka verksamheter som ska vara avgiftspliktiga bör regleras från fall till fall. Även storleken på avgif- ten får närmare bestämmas i regelverket för respektive verksamhet. Det kan dock i sammanhanget uppmärksammas att om allmänt vatten har sådana likheter med statens förvaltning av dess övriga fastighetsbestånd att ersättning bör utgå för användningen, bör även ersättningsnivåerna bestämmas på samma sätt som gäller för statens fastighetsförvaltning av vattenområden i övrigt, dvs. i för- hållande till marknadsmässiga nivåer. Det är också i enlighet med dessa nivåer som staten i dag har rätt att ta ut avgifter i enlighet med kontinentalsockellagen för att utforska kontinentalsockeln och utnyttja dess naturtillgångar. I dess förarbeten framhålls att staten bör tillförsäkras ett rimligt ekonomiskt utbyte av exploate- ringen. 
  
 I fråga om regleringens innehåll är till en början att märka att intresset för naturtillgångarna på kontinentalsockeln f.n. främst är koncentrerat till olja och naturgas. Fynd av sådana tillgångar kan få stor betydelse för den svenska samhällsekonomin. Med hänsyn härtill är det ange- läget att staten förbehåller sig ett avgörande inflytande på såväl under- sökningsarbeten som exploatering. I den mån staten inte själv enga- gerar sig i undersöknings- och exploateringsverksamheten bör rätt att bedriva sådan verksamhet kunna upplåtas åt enskilda. Därvid bör som framhållits av utredningen och flera remissinstanser garantier finnas för att verksamheten kommer att bedrivas rationellt och i övrigt på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till landets intressen. Det måste också tillses att motstående intressen, såsom sjöfart och fiske, inte förorsakas otillbörligt intrång. I vissa fall kan det tänkas uppkomma behov av villkor angående producenternas användning. Även statens ekono- miska intressen bör i skälig mån tillgodoses.59 
  
 59 Prop. år 1966 nr 114, sid. 46. 
  
 430 
  
 SOU 2015:10 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 Vidare anförs. 
  
 Härvid bör skiljas mellan å ena sidan villkor som är påkallade från all- män synpunkt för att främja ett rationellt utforskande och tillvara- tagande av naturtillgångarna och att skydda motstående intressen och å andra sidan villkor som väsentligen syftar till att tillförsäkra staten såsom innehavare av naturtillgångarna ett rimligt ekonomiskt utbyte vid exploateringen.60 
  
 Genom utredningens förslag skapas möjligheten att ta ut avgifter för användningen av allmänt vatten. Kammarkollegiet bör få i upp- drag att ta fram riktlinjer för avgiftsuttaget, vilka verksamheter som ska avgiftsbeläggas och avgifternas storlek. 
  
 8.3.4Sammanställning över upplåtna dispositionsrätter 
  
 Utredningens bedömning: Lantmäteriet bör tillsammans med Sjöfartsverket och Kammarkollegiet få i uppdrag att bygga upp en databas med beslut om rätten att använda allmänt vatten. 
  
 Då fler och fler verksamheter vill ha tillgång till och måste samsas på allmänt vatten, finns det ett värde i att ha en samlad redovisning över de verksamheter som har beviljats rätt att använda ett visst vattenområde (kunskapsbank). Det är också, som konstaterats ovan, ett flertal myndigheter som är inblandade i de flesta tillstånds- processer. Det finns i dag ingen myndighet eller annan aktör som kan tillhandahålla en överblick över pågående tillåtna verksamheter i allmänt vatten. 
  
 Lantmäteriet bör tillsammans med Sjöfartsverket och Kammar- kollegiet och andra berörda myndigheter få i uppdrag att bygga upp en databas, inklusive kartredovisning, av beslut att ge verksamhets- utövare rätt att använda allmänt vatten. En sådan databas bör inne- hålla lokalisering, verksamhet, verksamhetsutövare, beslutets löptid och hänvisning till aktuella beslut. Alla typer av upplåtelser, inklu- sive allmänna farleder, bör ingå i den föreslagna databasen. 
  
 60 Prop. år 1966 nr 114, sid. 51 f. 
  
 431 
  
 Äganderätt till allmänt vatten 
  
 SOU 2015:10 
  
 Lantmäteriet hanterar sedan tidigare information om de olika dispositionsrätter (servitut, ledningsrätter etc.) som upplåts inom det fastighetsindelade vattenområdet. 
  
 Den geografiska information som behövs för uppdraget finns hos Lantmäteriet och Sjöfartsverket. 
  
 Uppbyggnaden bör ske genom att berörda myndigheter tillförs anslag, medan driften av databasen samt tillhandahållande av infor- mationen bör finansieras inom ramen för de avgifter som tas ut för den upplåtna dispositionsrätten respektive ingå i den användar- finansiering som gäller för Lantmäteriet i övrigt61. 
  
 61 30 § förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet. 
  
 432 
  
 9 Internationell havsgränsdatabas 
  
 Enligt direktiven ska utredningen bedöma behovet av en databas med internationella havsgränser, primärt för havsgränserna i Östersjön, Kattegatt och Skagerack samt vilken typ av gränser som databasen bör innehålla. Vidare ska utredaren bedöma vilka överenskommel- ser och rutiner som krävs för att hålla databasen aktuell. I bedöm- ningen ska relevanta krav dels i lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation, dels i det pågående  
 EU-rättsliga 
  arbetet under det så kallade Inspiredirektivet1 beaktas. 
  
 Enkel åtkomst till havsgränsinformation oberoende av tillgång till sjökort är till nytta för alla som på olika sätt utnyttjar svenska havsområden. I många sammanhang är de omkringliggande stater- nas havsgränser av lika stort intresse som de nationella. Enligt utred- ningens direktiv har behovet av en databas, där alla berörda länders officiella havsgränser samlas, allt oftare signalerats från allt fler in- tressenter. 
  
 De olika avgränsningslinjerna i havet (undantaget gränsen för en angränsande zon) ska enligt UNCLOS offentliggöras i officiella sjökort eller i en förteckning med geografiska koordinater, och depo- neras hos FN:s generalsekreterare (se avsnitt 2.1.5). Många stater har därför sedan länge redovisat den egna statens havsgränser i offi- ciella sjökort. Varje stat har därmed kontroll över den publicerade informationen och användarna kan få tillgång till de olika staternas information. Tillämpas även den alternativa redovisningen av avgräns- ningslinjerna, nämligen att publicera dem i en förteckning med geo- grafiska koordinater, ökar tillgängligheten och användbarheten av havsgränserna, särskilt för elektroniska tillämpningar. 
  
 1 Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG av den 14 mars 2007 om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen (Inspire) (EUT L 108, 25.4.2007, s. 1, Celex 32007L0002). 
  
 433 
  
 Internationell havsgränsdatabas 
  
 SOU 2015:10 
  
 Det finns en samverkan mellan de nationella sjökarteorganisa- tionerna som innebär att produktionen av internationella sjökort, så kallade  
 INT-kort, 
  samordnas. Dessa  
 INT-kort 
  kommer i första hand att ersätta nationella sjökort över områden som berör flera stater. Digitala sjökort produceras på ett internationellt samordnat vis där publiceringsansvaret är uppdelat i geografiska områden, så kallade  
 ENC-celler. 
  Dessa digitala sjökort har officiell status och kan fullt ut ersätta tryckta sjökort. I  
 INT-korten 
  och  
 ENC-cellerna 
  förväntas att alla berörda staters havsgränser redovisas. 
  
 9.1Bakgrund 
  
 9.1.1Inspiredirektivet och geografisk miljöinformation 
  
 Lagen om geografisk miljöinformation utgör, tillsammans med bl.a. förordningen (2010:1770) om geografisk miljöinformation, Sveriges genomförande av Inspiredirektivet. Direktivets syfte är att skapa en rättslig ram för harmonisering och spridning av geografisk infor- mation via Internet. 
  
 I lagen med tillhörande förordning sätts regler upp för att in- rätta en infrastruktur med ett sammanhängande system för tillgång till och utbyte av geografisk information som har elektronisk form i Sverige. Detta sammanhängande system ska ingå i en motsvarande infrastruktur för tillgång till och utbyte av geografisk information inom EU. Den geografiska information som ska kunna utbytas via infrastrukturen är sådan som har betydelse för miljön: geografisk miljöinformation.2 
  
 De myndigheter, kommuner och vissa enskilda organ som pro- ducerar geografisk miljöinformation ska medverka i systemet genom att elektroniskt göra informationen och tjänster som gör det möj- ligt att hantera informationen tillgängliga för allmänheten (informa- tionsansvar) samt dela information med andra myndigheter, kom- muner och enskilda organ som fullgör offentliga förvaltningsupp- gifter som kan ha betydelse för miljön (samarbete). Regeringen har utsett Lantmäteriet att samordna infrastrukturen i Sverige. 
  
 2 Prop. 2009/10:224 Ett sammanhängande system för geografisk miljöinformation. 
  
 434 
  
 SOU 2015:10 
  
 Internationell havsgränsdatabas 
  
 I lagens 3 § regleras vilken information som ska ingå i infra- strukturen, förutsatt att den finns i elektronisk form. I 3 § 4 anges att administrativa indelningar ska ingå. I 3 kap. 4 § i förordningen specificeras detta till att för administrativa enheter på lokal, regio- nal och nationell nivå som är åtskilda av administrativa gränser ska informationsansvar avseende de baslinjer och landområden som ligger till grund för beräkningen av territorialhavet, territorialgränsen och gränsen för Sveriges ekonomiska zon fullgöras av Sjöfartsverket (4 § 2). I samma paragraf anges att Lantmäteriet ska ha informa- tionsansvar i fråga om riksgräns samt läns- och kommungränser (punkt 1). 
  
 På den europeiska nivån framgår av Inspiredirektivets bilagor vilken typ av geografisk information i elektronisk form som om- fattas och därmed ska harmoniseras och göras tillgänglig. För redo- visningen av havsområden och de olika avgränsningslinjerna i havet är främst administrativa enheter och hydrografi (bilaga I) samt havs- område (bilaga III) intressanta. 
  
 För att informationen ska kunna bli lätt tillgänglig för olika in- tressenter i Europa krävs att både själva informationen och de olika tjänsterna för att kunna söka, titta på och ladda ner informationen följer vissa gemensamma standarder. Därför sätter Inspiredirektivet upp tekniska regler m.m. för information och tjänster genom ett antal genomförandebestämmelser.3 En genomförandebestämmelse utgörs av en  
 EU-förordning 
  eller ett  
 EU-beslut 
  som specificerar kraven för de olika delarna i infrastrukturen. 
  
 9.1.2Internationellt samarbete för att tillgängliggöra sjökort m.m. 
  
 Utöver vad Inspiredirektivet ålägger EU:s medlemsstater förekom- mer även samarbete på internationell nivå mellan de olika sjökarte- organisationerna, främst inom IHO. IHO är en konsultativ och teknisk organisation vars mål är: koordinering av sjökartemyndig- heternas aktiviteter; största möjliga enhetlighet för sjökort och nautiska publikationer; fastläggande av säkra och effektiva metoder 
  
 3 För mer information, se www.geodata.se 
  
 435 
  
 Internationell havsgränsdatabas 
  
 SOU 2015:10 
  
 för sjömätning; samt utvecklingen av vetenskap inom det hydro- grafiska ämnesområdet och teknik för beskrivande oceanografi.4 
  
 Sjöfartsverket är Sveriges representant i IHO. Inom verket an- svarar affärsområde Sjögeografi för den svenska sjökartläggningen och därmed också presentationen av havsgränserna i sjökorten. 
  
 Samarbetet inom IHO har resulterat i en samordning av pro- duktionen av internationella elektroniska sjökort – Electronic Navi- gational Chart (ENC). IHO har utvecklat en gemensam standard för överföring av hydrografisk information och en produktspeci- fikation för  
 ENC-cellerna. 
  I denna standard ingår flera av de natio- nella avgränsningslinjerna i haven (räta baslinjer, territorialhav, ekonomisk zon och administrativa områden). 
  
 ENC är i första hand avsedd att användas i ECDIS (Electronic Chart Display and Information System), det vill säga det elektro- niska sjökorts- och informationssystem som är definierat av den Internationella sjöfartsorganisationen, IMO (International Maritime Organization). 
  
 För att förse de elektroniska sjökorten med hydrografisk infor- mation har de olika deltagande staterna kommit överens om vilken stat som ansvarar för att förse de olika  
 ENC-cellerna5 
  med infor- mation. Varje stat har ansvaret att producera  
 ENC-celler 
  för den egna statens havsområden ut till den yttre avgränsningslinjen för statens ekonomiska zon.6 
  
 Användningen av digitala sjökort i stället för papperssjökort reg- leras av internationella bestämmelser. Den utrustning som används ska då uppfylla speciella krav (Revised Performance Standards for Electronic Chart Display and Information Systems). I Sverige har Transportstyrelsen i sina föreskrifter och allmänna råd satt upp regler för under vilka förutsättningar ENC får ersätta traditionella papperssjökort. Det ska bland annat finnas ett reservsystem, exem- pelvis sjökort i pappersform.7 
  
 4http://www.iho.int/srv1/ 
  
 5ENC har delats upp i rutnät (kartrutor) – olika celler, där ansvaret för att förse varje en- skild cell med information åvilar en viss medlemsstat. En cell får aldrig innehålla mer än 
  
 5MB data och därför har cellerna olika storlek. Vid navigering med ENC märker man i all- mänhet inte gränserna mellan de olika cellerna. 
  
 6Ufs A 2014, Underrättelser för sjöfarande, Allmänna upplysningar, Sjöfartsverket. 
  
 7Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om navigationssäkerhet och navigations- utrustning (TSFS 2011:2 med ändring 2012:71). 
  
 436 
  
 SOU 2015:10 
  
 Internationell havsgränsdatabas 
  
 IHO arbetar för att säkerställa att en världstäckande databas med officiella  
 ENC-celler 
  blir tillgänglig. I detta syfte har en reso- lution, Principles of the Worldwide Electronical Chart Database (WEND), antagits. Resolutionen beskriver bland annat hur ENC- cellerna ska distribueras via så kallade Regional ENC Coordination Centres för att sammanföra de elektroniska sjökorten från olika sjökarteproducenter. I dag finns det två sådana regionala distribu- tionscentraler, en som drivs av Storbritanniens hydrografiska organisation  
 (IC-ENC) 
  och en som drivs av Norges motsvarighet (Primar). Från de två distributionscentralerna kan sjöfarten ladda ner information till sina ECDIS och prenumerera på uppdateringar. De två regionala organisationerna samarbetar, vilket gör att ENC- cellerna i respektive regional databas är tillgängliga för båda organisa- tionerna. Sverige är medlem och tillgängliggör sin elektroniska hydrografiska information via Primar. 
  
 9.2Frågan om att inrätta en internationell havsgränsdatabas 
  
 Utredningens bedömning och förslag: Behovet av tillgång till internationella havsgränser tillgodoses genom det pågående inter- nationella samarbetet inom bland annat Inspiredirektivets ram och IHO. 
  
 Sjöfartsverkets informationsansvar för administrativ indelning kompletteras till att avse även avgränsningslinjerna för Sveriges angränsande zon och den svenska kontinentalsockeln. 
  
 Den havsgränsportal som byggts upp inom ramen för utred- ningsarbetet ska anpassas och tillgängliggöras för offentliggörande av de svenska avgränsningslinjerna i havet. 
  
 Som beskrivits ovan ska utredningen överväga behovet av en data- bas som innehåller de olika staternas avgränsningslinjer i havet, främst avseende Östersjön, Kattegatt och Skagerack. Frågan har av- gränsats till att gälla svenska intressens behov av en sådan databas. 
  
 I avsnitt 9.1 har redovisats olika initiativ som tagits på inter- nationell nivå för att harmonisera och tillgängliggöra digital infor- mation om havsområden. De två främsta är Inspiredirektivet på 
  
 437 
  
 Internationell havsgränsdatabas 
  
 SOU 2015:10 
  
 europeisk nivå och IHO:s arbete med att koppla samman ENC- cellerna i staternas elektroniska sjökort på global nivå. 
  
 Inspiredirektivet ställer krav på medlemsstaterna att de ska har- monisera viss geografisk information som finns i elektronisk form och göra denna tillgänglig för att titta på och möjlig att ladda ner till egna informationshanteringssystem och olika applikationer för myndigheter m.fl. som utför offentliga uppgifter och allmänheten. När direktivet är genomfört8 innebär detta att tillgången till geo- grafisk information inom Europa kommer att öka markant. Infor- mationen kommer också att vara standardiserad och beskriven på sätt som gör att den lätt kan anpassas till de informationssystem som finns på marknaden. När Inspiredirektivet genomförts kommer det således vara möjligt att ”sömlöst” kombinera geografisk miljö- information från olika medlemsstater inom EU. 
  
 I direktivets bilaga I framgår att administrativa gränser ska ingå i den geografiska information som harmoniseras och offentliggörs. 
  
 4. Administrativa enheter 
  
 Administrativa enheter, som delar upp områden där medlemsstater har och/eller utövar jurisdiktion, på lokal, regional och nationell nivå, åt- skilda av administrativa gränser. 
  
 Inom detta tema ingår redovisningen av de olika avgränsnings- linjerna i havet. Det innebär att samtliga EU:s medlemsstater (samt Norge) ska tillgängliggöra dessa avgränsningslinjer för användare inom Europa. Detta innebär vidare att Sveriges samtliga grann- stater, med undantag av Ryssland, är skyldiga att tillgängliggöra avgränsningslinjerna i havet i Östersjön, Skagerack och Kattegatt och att dessa, när direktivet är genomfört, kommer att bli tillgäng- liga för olika typer av användare och i förlängningen i olika applika- tioner9, exempelvis för navigation. 
  
 Sveriges skyldighet att offentliggöra de egna avgränsningslinjerna i havet (förutsatt att de finns i elektronisk form) framgår av lagen om geografisk miljöinformation med tillhörande förordning, vilket har beskrivits i avsnitt 9.1.1. Denna skyldighet begränsas dock i 
  
 8Genomförandet av Inspiredirektivet sker stegvis och tidsplanen är beroende av vilken typ av information det gäller. Senast den 23 november 2017 ska den information som omfattas av direktivets bilaga I tillhandahållas enligt Buchanan krav på innehåll och struktur. Hela direktivet beräknas vara genomfört under år 2020. 
  
 9Vidareförädling, t.ex. genom att ta fram applikationer för olika tillämpningar ingår inte i Inspiredirektivet. Det har överlämnats till marknaden att hantera. 
  
 438 
  
 SOU 2015:10 
  
 Internationell havsgränsdatabas 
  
 författningstexten till att endast avse baslinjerna och de land- områden som ligger till grund för beräkningen av territorialhavets bredd, territorialgränsen samt gränsen för Sveriges ekonomiska zon. För att få en heltäckande redovisning bör även avgränsnings- linjerna för Sveriges angränsande zon och den svenska kontinental- sockeln ingå i Sjöfartsverkets informationsansvar. Förordningen om geografisk miljöinformation bör därför kompletteras i detta avseende. 
  
 Sjöfartsverket har inom ramen för utredningens arbete byggt upp en portal för presentation av utredningens förslag till avgräns- ningslinjer. Denna bör, efter utredningens överlämnande, vid behov anpassas och kopplas ihop med exempelvis portalen Geodata.se10 för offentliggörande av de svenska avgränsningslinjerna i havet. Här- igenom ges myndigheter och allmänhet tillgång till informationen. 
  
 Det arbete som utförs inom ramen för IHO bidrar till att göra sjökort som produceras av olika aktörer tillgängliga för sjöfarten på ett samlat sätt. IHO:s initiativ är globalt, vilket innebär att samtliga stater runt Östersjön omfattas. Ett av IHO:s huvudsyften är att se till att ”världens hav, oceaner och farbara vatten” är sjömätta och kartlagda. I uppdraget ingår att medlemsstaterna ska tillhandahålla lämplig och aktuell hydrografisk information, produkter och tjänster och se till att informationen och tjänsterna får största möjliga användning.11 I de standarder som antagits för de elektroniska sjökorten ingår som nämnts ovan olika avgränsningslinjer i havet, för närvarande baslinje, territorialhav, ekonomisk zon och admini- strativt område (exempelvis stat). Sverige har i dag inte några av dessa gränslinjer inlagda i de svenska  
 ENC-cellerna. 
  När utred- ningens resultat, dvs. de nya och uppdaterade avgränsningslinjerna i havet, har lagts fast i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner och sjökort och geografiska koordinater depone- rats hos FN:s generalsekreterare bör även de elektroniska sjökorten kompletteras med avgränsningslinjerna. Motsvarande information finns redan redovisad av Sveriges grannstater. Genom detta blir 
  
 10Geodataportalen är Sveriges koppling till den europeiska geodataportalen, Inspire- geoportal. Via portalen ges möjlighet att söka, hitta och titta på geografisk information från olika källor. Geodataportalen visar vilken information som finns och var denna finns. Geo- dataportalen innehåller i sig inte några tjänster eller data. Den geografiska information och de tjänster som nås via portalen är lagrade hos respektive producent. 
  
 11http://www.iho.int/srv1/ 
  
 439 
  
 Internationell havsgränsdatabas 
  
 SOU 2015:10 
  
 informationen även tillgänglig för sjöfarten och kan distribueras via bl.a. Primar. 
  
 Utredningen menar att de initiativ som redan pågår på europeisk och global nivå för att samordna, sammanställa och tillgängliggöra elektronisk information om avgränsningslinjerna i havet tillgodoser allmänhetens och sjöfartens behov av sådan information. Det finns mot den bakgrunden inget skäl att bygga upp en ny databas för detta ändamål i Sverige. 
  
 440 
  
 10 Konsekvenser 
  
 10.1Uppdaterade baslinjer, anpassad territorialgräns i havet och mer precisa avgränsningslinjer 
  
 för Sveriges maritima zoner 
  
 De förändringar som utredningen föreslår avseende baslinjernas respektive territorialgränsens sträckning i havet är i allt väsentligt endast marginella. De föreslagna sträckningarna ligger mycket nära de nuvarande. I vissa fall går de föreslagna linjerna innanför de be- fintliga linjerna. I andra fall går de utanför eller korsar de befintliga. Sammantaget innebär detta att de havsområden innanför respektive utanför varje enskild linje, där Sverige har olika form av suveränitet eller jurisdiktion, varken ökar eller minskar i en sådan omfattning att det kan anses få någon nämnvärd betydelse för företag, enskilda eller berörda myndigheter. Totalt sett bedöms förslagen inte heller medföra ökade befogenheter eller krav som skulle föranleda utökat resursbehov för berörda myndigheter. 
  
 De stora förändringarna i utredningens förslag är att baslinjer- nas respektive territorialgränsens sträckning blir tydligare och mer precist redovisad jämfört med vad som för närvarande är fallet. För- ändringarna är dock som redan påpekats endast marginella och ligger i många fall inom felmarginalen hos den hittillsvarande redovisning- en. Det faktum att territorialgränsen på vissa ställen flyttas något och territorialhavet liksom de olika maritima zonerna utanför territo- rialhavet därmed minskar eller ökar i olika utsträckning saknar be- tydelse för tillämpningen av de svenska regelverk som är baserade på  
 EU-direktiv 
  och som avser fisket och andra näringar som bedrivs i havet.  
 EU-reglerna 
  utgår inte från territorialgränsens sträckning utan gäller lika både innanför och utanför denna gräns inom de havsområden där kuststaten har jurisdiktion i berörda frågor. 
  
 441 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 Enligt May och vattenmyndighetens bedömning uppstår inga konsekvenser för fisket på grund av utredningens förslag. 
  
 Olika tillståndsfrågor prövas av olika instanser beroende på om verksamheten i fråga ligger på en plats innanför eller utanför territo- rialgränsen. Om territorialgränsen flyttas kan det således innebära att tillstånd behövs för en verksamhet som tidigare inte var till- ståndspliktig, t.ex. för forskningsfartyg som återkommer med olika intervaller till samma område eller vid dumpning av muddermassor. Eller omvänt att tillstånd inte behövs. 
  
 Utredningens förslag innebär att alla gränslinjer och avgräns- ningslinjer i havet blir mer entydiga och rättssäkra. Alla geografiska koordinater anges i SWEREF 99. Den otydlighet som i dag finns avseende linjernas sträckning, både i kartmaterial och i författningar har eliminerats så långt som det är möjligt med moderna beräknings- metoder och tillgänglig teknik. Geografiska koordinater som är fast- ställda i överenskommelser mellan Sverige och andra stater har trans- formerats från olika referenssystem till SWEREF 99. Myndigheter och andra behöver således i princip inte längre hantera osäkerhets- zoner. Deras arbete kan därmed bedrivas mer rationellt. Detta inne- bär en förenkling för alla berörda, såväl myndigheter som företag och enskilda, som har anledning att känna till territorialhavets och de olika maritima zonernas exakta utbredning. 
  
 Det är fundamentalt för en rättsstat att på ett rättssäkert sätt redovisa de områden inom vilka staten har suveränitet eller på olika sätt utövar jurisdiktion. Utredningen föreslår att territorialgränsens och avgränsningslinjernas offentlighet ska säkerställas genom till- förlitliga och öppet tillgängliga digitala koordinater för respektive linje. Linjerna kommer därmed att kunna anges i exempelvis digitala sjökort, vilket inte är möjligt i dag. En säker geografisk redovisning av de olika jurisdiktionsområdenas utbredning förväntas få enbart positiva effekter. 
  
 Territorialgränsens redovisning i sjökorten kan om utredningens förslag genomförs användas som beslutsunderlag i stället för, som i dag, beslutsstöd av Försvarsmakten och Kustbevakningen. Havs- och vattenmyndigheten får genom tillgången till koordinatsatta av- gränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon det underlag som man i dag saknar för rapporte- ring av fiskezoner till EU. De olika linjernas exakta sträckning är också en förutsättning för den statliga havsplaneringen. Havsplanerna 
  
 442 
  
 SOU 2015:10 
  
 Konsekvenser 
  
 ska omfatta de havsområden som ligger en nautisk mil utanför bas- linjerna eller, där fastigheter sträcker sig längre ut, de havsområden som ligger utanför gränsen mellan enskilt och allmänt vatten och som sträcker sig ut till den yttre avgränsningslinjen för Sveriges eko- nomiska zon eller Sveriges territorialhav i de områden där Sverige saknar ekonomisk zon. 
  
 En rättssäker redovisning av baslinjer, territorialgräns och av- gränsningslinjer för de maritima zonerna tillsammans med tillgång till relevant information i elektronisk form är således av stor bety- delse. Entydiga geografiska gränser och avgränsningslinjer är även en förutsättning för effektiv övervakning av såväl svenskt territo- rium som för miljöövervakning och för en rättssäker användning av de olika verktyg som Sverige har för att skydda den marina miljön och det marina kulturarvet. 
  
 Geografiska koordinater i elektroniskt format som anger territo- rialgränsens läge behövs även för datoriserade analyser av trafik- flöden till och från Sverige. Sådana kan i dag inte göras eftersom det saknas tillgång till datalager som visar territorialgränsens sträckning i havet. 
  
 Tillgång till information i digital form öppnar för vidareutveckling av nya tekniska applikationer för att ge informationen spridning. Detta gynnar även kommersiella och andra aktörer inom tjänste- sektorn och är i förlängningen positivt för såväl enskilda, myndig- heter som företag. 
  
 Sjöfartsverket har inom ramen för utredningen utvecklat en portal för presentation av utredningens resultat. Portalen kan, efter det att riksdagen har beslutat om ny sträckning för baslinjer, territorial- gräns och de maritima zonernas avgränsningslinjer, användas för att ge spridning åt de olika linjernas sträckning i havet till enskilda, myndigheter och företag via den svenska samlingsportalen för geografisk miljöinformation www.geodata.se. Sjöfartsverket är sedan tidigare informationsansvarig myndighet avseende den admi- nistrativa indelningen i havet enligt förordningen (2010:1770) om geografisk miljöinformation. Detta innebär att verket redan i dag har i uppdrag att tillgängliggöra denna typ av information i elektro- nisk form. 
  
 443 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 10.2Inrättande av en angränsande zon 
  
 Inrättandet av en angränsande zon innebär att Sverige lägger en rätts- lig grund för svenska myndigheter att ingripa inom geografiska områden i havet utanför territorialgränsen när det gäller brottsbe- kämpning inom de rättsområden som den utökade jurisdiktionen avser (lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invand- ring eller hälsoskydd). Möjligheten att inrätta en angränsande zon för att förhindra brott att begås inom svenskt territorium och för att beivra brott som har begåtts inom svenskt territorium följer av artikel 33 i UNCLOS. Däremot medför en angränsande zon inga skyldigheter för Sverige. Riksdag och regering kan välja i vilken ut- sträckning man vill ge svenska myndigheter befogenhet att utnyttja den nya möjligheten att ingripa och anpassa detta efter tillgängliga resurser och rådande prioriteringar. Kostnader för det allmänna upp- står inte förrän de nya möjligheterna verkligen utnyttjas. 
  
 Utredningens förslag att lagstifta om att inrätta en angränsande zon innebär således förbättrade möjligheter att säkra efterlevnaden av svenska bestämmelser på de angivna rättsområdena. 
  
 Det är enligt utredningens bedömning endast Kustbevakningen, Polismyndigheten, Tullverket och, under vissa omständigheter, För- svarsmakten som skulle ha förutsättningar att självständigt med egna resurser utföra den typ av ingripanden som kan komma ifråga i den svenska angränsande zonen. Detta förutsätter emellertid att dessa myndigheter har tillgång till fartyg och/eller flyg som gör det möjligt för dem att agera till havs utanför Sveriges sjöterritorium. Begränsningar i resurshänseende gör att det för närvarande främst torde vara Kustbevakningen som berörs av förslaget och som således kan komma att utnyttja rättslig befogenhet att ingripa i den angränsande zonen. Utredningens lagförslag om att utsträcka Kustbevakningens befogenheter i vissa avseenden till att även gälla i den angränsande zonen innebär dock inte att myndighetens geografiska verksamhetsområde utökas eftersom den angränsande zonen ingår i Sveriges ekonomiska zon där myndigheten redan i dag är verksam. Även Försvarsmakten, som i vissa fall förväntas kunna medverka som stöd för civila insatser, har redan i dag ett verksamhetsområde som omfattar de havsområden som utred- ningen föreslår ska utgöra Sveriges angränsande zon. Myndigheten 
  
 444 
  
 SOU 2015:10 
  
 Konsekvenser 
  
 behöver inga nya befogenheter för att kunna agera i en svensk angränsande zon. 
  
 Kustbevakningen ges enligt utredningens förslag inte befogen- het att agera i den angränsande zonen inom andra rättsområden än sådana där myndigheten i dag har självständiga befogenheter. Den föreslagna lagen om Sveriges angränsande zon ger emellertid regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, möjlig- het att i ett senare skede utvidga kustbevakningens befogenheter, exempelvis avseende brott mot föreskrifter som rör hälsoskydd eller skatter, avgifter och finansiella ersättningar. Sådana utvidgade befogenheter skulle enligt utredningens uppfattning inte innebära några nya typer av arbetsuppgifter för Kustbevakningen eftersom eventuella ingripanden i sådana fall endast förväntas ske i form av myndighetssamverkan på uppmaning eller efter beslut av sakansvarig myndighet (Smittskyddsinstitutet, Jordbruksverket, Skattemyndigheten, Ekobrottsmyndigheten, Finansinspektionen m.fl.). Konsekvenserna för dessa myndigheter blir att de ges möjlighet att besluta om ingripande på samma grunder som tidigare men inom ett geografiskt område i havet som sträcker sig utanför det svenska sjöterritoriet. Detta kan förväntas bli aktuellt endast i mycket speciella fall och då omständigheterna är sådana att ett ingripande av svensk myndighet bedöms vara högt prioriterat. Som exempel kan nämnas ett fartyg på väg mot Sverige med en ebola- smittad person ombord eller ett fartyg på väg från Sverige med en misstänkt skattebrottsling ombord. Utredningen räknar således inte med att det kommer att bli fråga om något stort antal ingripan- den i den angränsande zonen men anser ändå att det bör finnas en lagstadgad möjlighet för svenska myndigheter att ingripa om ett behov skulle uppkomma. 
  
 Förslaget att inrätta en angränsande zon innebär också att Sverige får nya instrument för att bättre skydda vrak och andra marina kulturarv. Riksantikvarieämbetet och länsstyrelserna i kustlänen får när zonen införs ett större geografiskt tillsynsområde och därmed nya möjligheter att skydda fornlämningar och fornfynd på havsbottnen utanför Sveriges sjöterritorium ut till högst 24 nautiska mil från de svenska baslinjerna. Däremot påverkas inte arbets- uppgifternas innehåll hos berörda myndigheter. Förslaget förväntas medföra allmänt positiva konsekvenser för kulturmiljövården. Hur stora kostnader som kan uppstå beror främst på hur många skydds- 
  
 445 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 värda fornminnen som kan finnas eller komma att upptäckas inom zonen. 
  
 Inrättandet av en angränsande zon är således positivt för den allmänna brottsbekämpningen eftersom det innebär att Sverige i egenskap av kuststat utnyttjar sin rätt att skydda sitt territorium i enlighet med artikel 33 i UNCLOS och förser berörda myndig- heter med erforderliga rättsliga befogenheter. 
  
 Utredningen kan inte se att inrättande av en angränsande zon skulle komma att ha vare sig direkta eller indirekta negativa effekter för laglydiga företag eller enskilda. 
  
 10.3Utvidgad befogenhet för Kustbevakningen att uppta omedelbart förföljande 
  
 Kustbevakningens möjligheter att undersöka eller ingripa mot ut- ländska fartyg utanför Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon är i dag begränsade. Genom förslaget i avsnitt 5.6.1 utökas Perez bevakningens rättsliga befogenhet till omedelbart förföljande. Kust- bevakningen får enligt förslaget utökad möjlighet till brottsbekäm- pande verksamhet genom att myndigheten kan tillgripa omedelbart förföljande i större utsträckning än i dag. För närvarande är detta tillvägagångssätt möjligt endast avseende brott mot lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg. Utredningens förslag inne- bär att Kustbevakningen ges befogenhet att i vissa fall tillgripa omedelbart förföljande av ett utländskt fartyg både inom sjöterrito- riet och i den angränsande zonen. 
  
 Hur långt och hur länge förföljandet kan pågå bör helt bestäm- mas av orsaken till att förföljandet påbörjades. Rätten till omedel- bart förföljande upphör när det förföljda fartyget kommer in på den egna statens eller annan stats territorialhav. 
  
 Förslaget får positiva effekter för brottsbekämpningen genom att Kustbevakningen ges utökade möjlighet till omedelbart förfölj- ande då misstanke finns om att brott mot svensk lag har begåtts. 
  
 När den angränsande zonen inrättats har även Polismyndig- heten rätt att inleda omedelbart förföljande i zonen. 
  
 Införandet av en utvidgad rätt till omedelbart förföljande har inga effekter på laglydiga företag eller enskilda. 
  
 446 
  
 SOU 2015:10 
  
 Konsekvenser 
  
 10.4Uppdrag till Lantmäteriet att redovisa gränsen mellan enskilt och allmänt vatten på karta 
  
 En kartredovisning av gränsen mellan enskilt och allmänt vatten skulle underlätta havsplanering, fiskeriövervakning, tillämpning av kontinentalsockellagen m.fl. verksamheter där denna gräns har bety- delse. Förslaget förväntas ge positiva effekter för såväl myndigheter som enskilda och företag som sysslar med verksamheter i havet och i de fyra sjöar som har allmänt vatten. Inga negativa konsekvenser förväntas. 
  
 Fastigheters gränser mot allmänt vatten är i hög grad okända till sitt geografiska läge. Detta upplevs som ett problem inom många verksamheter, dels då verksamhet ska etableras, dels för pågående verksamhet. 
  
 Olika myndigheter prövar tillstånd för etablering av olika verk- samheter beroende på om det är fråga om enskilt eller allmänt vatten. 
  
 En verksamhetsutövare måste också vända sig till rätt ”ägare” av det vattenområde som avses tas i anspråk, antingen till en enskild fastighetsägare eller till Kammarkollegiet om det rör sig om allmänt vatten. Vidare gäller olika regler avseende fiske om det är fråga om enskilt eller allmänt vatten. På grund av den osäkerhet som råder vänder sig branschen ofta till länsstyrelsen för att söka klarhet i frågan om gränsens läge. Det osäkra läget och det faktum att grän- sen inte finns redovisad och tillgänglig för myndigheter och allmän- het skapar en situation som inte är rättssäker. En kartredovisning av gränsens läge skulle därför underlätta för många: myndigheter, enskilda och företag. 
  
 Kostnaderna för Lantmäteriet att med bistånd av Sjöfartsverket ta fram en kartredovisning enligt utredningens förslag uppgår till cirka 1,5 miljoner kronor. Förslaget kan finansieras inom ramen för fastighetsbildningsverksamheten. Uppgiften att redovisa gränsen bör ingå i Lantmäteriets ansvar för Sveriges fastighetsindelning. Drifts- kostnaderna för förvaltning och tillhandahållande av kartredovis- ningen bör ingå i den användarfinansiering som gäller för Lantmäteriet i övrigt. 
  
 Sjöfartsverkets djupuppgifter avseende grunda områden är osäkra. De baseras i många fall på äldre, bristfälliga mätningar. Uppgifter om tremetersdjupkurvan saknas helt för vissa havsområden. Verket har uppskattat kostnaden för att ta fram säkra djupuppgifter för 
  
 447 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 grunda vatten längs kusten till drygt 2 miljarder kronor. Det är enligt utredningens bedömning inte motiverat att föreslå en så kost- sam och omfattande insats enkom för detta ändamål. Med hjälp av befintlig information erhålls en tillfredsställande redovisning av gränsens läge som är tillräcklig för de flesta verksamheters behov. 
  
 10.5Övergång till RH 2000 som referensnivå vid bestämmande av gränsen mellan enskilt och allmänt vatten 
  
 Den övergång till nollnivån i RH 2000 som referensnivå för strand- linjen och för djupmätningar som föreslås i avsnitt 7.3.2 förväntas ge totalt sett positiva konsekvenser för fastighetsägare, myndigheter, företag och enskilda. Gränsen mellan enskilt och allmänt vatten blir enklare att bestämma och därmed ökar rättssäkerheten. För stora delar av Sveriges kust och de fyra sjöar som har allmänt vatten inne- bär inte heller förslaget att det enskilda/fastighetsindelade vatten- området minskar i omfattning. Den pågående klimatförändringen gör det osäkert hur den fortsatta landhöjningen i Sverige kommer att påverka strandlinjen/vattendjupet på sikt. Havsnivåhöjningen för- väntas fortsätta att öka, vilket gör att effekterna av landhöjningen förväntas minska. Det enskilda vattenområde som en fastighets- ägare kan förlora till följd av landhöjningen torde kompenseras av havsnivåhöjningen. Detta betyder att vid en övergång till RH 2000 kommer effekterna för den enskilde att vara mycket begränsade, även i norra Sverige där landhöjningen är som störst. 
  
 Det kan dock förekomma fall där övergången innebär att gränsen mellan enskilt och allmänt vatten ändras till den enskilde fastighets- ägarens nackdel, exempelvis i delar av norra Sverige med stor land- höjning om havsbottnen samtidigt är långgrund. 
  
 Ska en exakt gräns fastställas, krävs sjömätning, vilket är ett mycket dyrt förfarande. En bestämning av gränsen som beskrivits i avsnitt 7.3.1 gäller strikt sett endast för stunden. För att praktiskt kunna hantera gränsen mellan enskilt och allmänt vatten, är det därför angeläget att även fortsättningsvis kunna använda sig av den redovisning som finns i sjökort och på andra allmänna kartor. 
  
 En övergång till RH 2000 gör det enklare att bestämma gränsen, då NSL och sjökort kan användas. Den skillnad till en enskild 
  
 448 
  
 SOU 2015:10 
  
 Konsekvenser 
  
 fastighetsägares nackdel som kan uppkomma vid en övergång (dvs. att enskilda förlorar vattenområde) bedöms vara mindre än den osäkerhet som dagens svårtillämpliga bestämmelser innebär. Rätts- säkerheten blir större om man går över till RH 2000, som är en klart definierbar referensnivå. Gränsens definition blir också mer lättbegriplig, vilket gynnar alla som behöver känna till var gränsen går. 
  
 Det är svårt att inom utredningens ram uppskatta hur många fastigheter som kan komma att lida ekonomisk skada till följd av förslaget. Troligtvis rör det sig om ett ytterst begränsat antal. Grän- sen mellan enskilt och allmänt vatten har i dag, som beskrivits i av- snitt 7.3, ett mycket osäkert läge. Den finns inte redovisad på kartor eller i sjökort. Strandlinjen kommer framöver inte längre att redo- visas på kartor/i sjökort på det sätt som förutsätts i gällande lag- stiftning. 
  
 Utredningens förslag att övergå till en i tiden fast och väl defini- erad referensnivå gör det lättare att bestämma gränsen mellan enskilt vatten och allmänt vatten. Detta gagnar den enskilde fastighetsäga- ren. Det underlättar också Lantmäteriets arbete vid fastighetsbildning. 
  
 Förslaget medför ökade kostnader för det allmänna under några år för att hantera de fall där enskilt vattenområde minskar, dels i form av ersättning till berörda fastighetsägare, dels på grund av ökad arbetsbelastning på Kammarkollegiet, Lantmäteriet och domstolar- na för att behandla ersättningsanspråk. 
  
 Då det i dag, med den information som finns tillgänglig, inte går att uppskatta hur många fastigheter som berörs är det även svårt att uppskatta hur stora ersättningsbelopp det kan komma att röra sig om. 
  
 Enligt förslaget ska ersättning betalas för den skada som upp- kommer vid tidpunkten för övergången. Ersättning bör då utgå i enlighet med följande motivuttalande (prop. 1971:122 s. 189). 
  
 Det kan givetvis ibland, t.ex. när det exproprierade området utgör endast en ringa del av hela fastigheten, vara svårt att påvisa någon skillnad mellan den odelade fastigheten och restfastigheten. Som regel torde man dock med fog kunna räkna med att en viss skillnad före- ligger åtminstone såtillvida att en köpare inte skulle vara beredd att avstå från någon del av fastigheten utan reduktion av priset. Mot bak- grund härav synes det motiverat att i sådana fall döma ut ersättning bestämd till exempelvis visst belopp per kvadratmeter. 
  
 449 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 Två typer av ekonomiska skador kan uppkomma till följd av refor- men. Det gäller dels generella skador som avser värdet på själva vattenområdet, beroende på t.ex. fiskevärdet, dels speciella skador som avser värdet på grund av pågående eller möjlig användning av vattenområdet för speciella verksamheter, t.ex. vindkraftverk, fisk- odling etc. 
  
 Det som gör att vattenområden kan ha ett marknadsvärde, gene- rellt sett, är främst att de kan ha ett fiskevärde. Det finns dock inget ortprismaterial för vattenområden, vilket gör det svårt att bestämma marknadsvärdet. I exempelvis fastighetstaxeringen åsätts inte vatten något värde. En jämförelse med de taxeringsvärden som sätts på impediment inom skogsmark, dvs. myrmark och berghällar etc., kan dock ge en viss ledning om vilka värdenivåer det skulle kunna handla om. Taxeringsvärdena för skogliga impediment ligger på i storleksordningen  
 400–4 
  000 kr/ha, beroende på belägenhet i landet. Motsvarande marknadsvärdenivåer blir  
 600–6 
  000 kr/ha.1 Dessa belopp beror i huvudsak av jaktvärdet. Generellt sett torde detta vara betydligt högre än fiskevärdet. Det innebär att vatten- värdet rimligen ligger i den nedre delen av intervallet ovan. En kvali- ficerad gissning kan vara ett vattenvärde i storleksordningen 1 000– 2 000 kr/ha, motsvarande  
 10–20 
  öre/m². 
  
 Nästa steg är att bedöma hur stora vattenarealer som dessa belopp ska tillämpas på. Ett hypotetiskt exempel är följande. En landhöj- ning på 10 cm ger ett tillskott av 10 meter vatten om man utgår från  
 3-meterskurvan. 
  Om en landremsa på 10 km berörs av denna land- höjning, så blir tillskottet av vattenareal 10 x 10 000 = 100 000 m². Värdet blir därmed 10  
 000–20 
  000 kr. En landremsa på 100 km ger ett belopp om 100  
 000–200 
  000 kr. 
  
 Ovanstående exempel ger en indikation på vilka belopp det kan bli fråga om. Beräkningsmässigt har förutsatts att hela förlusten inträffar omedelbart vid övergången till det nya referenssystemet. I realiteten torde det vara ytterst små områden som drabbas omedel- bart. 
  
 För att få en mer realistisk bild av ersättningsbeloppen måste hänsyn tas till tidsaspekten, dvs. den tidshorisont som bör tilläm- pas vid skadeberäkningen. Beloppen ska diskonteras till nutid om 
  
 1 Enligt uppgift från Lantmäteriet  
 2014-10-01. 
  Samtliga värdenivåer har erhållits från Lant- mäteriet. 
  
 450 
  
 SOU 2015:10 
  
 Konsekvenser 
  
 det handlar om förväntade framtida skador. Vid 30 års kalkylhorisont och 3 procents kalkylränta, blir diskonteringsfaktorn cirka 0,4. Beloppen i exemplet ovan blir då 4  
 000–8 
  000 kr respektive 40 000– 80 000 kr. Dessa belopp framstår som mer realistiska för framtida skador. 
  
 Speciella skador kan uppstå om det bedrivs, eller sannolikt kom- mer att bedrivas, någon speciell verksamhet på fastigheten, till exem- pel vindkraftverk, fiske- eller musselodling, sandtäkt etc., alltså en verksamhet som är specifik för en viss fastighet. Sådan ersättning går inte att uppskatta i förväg, utan måste beräknas för varje sär- skilt fall där ekonomisk skada inträffar. Det går således inte att schablonmässigt förutse vilka ersättningsbelopp det kan komma att handla om. Sannolikt bör det dock inte röra sig om särskilt många fall. 
  
 Utredningen bedömer att den sammanlagda ersättningen för eko- nomisk skada inte kommer att överstiga 1 000 000 kr. Till detta ska läggas samhällets processkostnader, som torde komma att väsentligt överstiga ersättningsbeloppen om det blir fråga om domstolspro- cesser. 
  
 10.6Formalisering av upplåtelse av allmänt vatten till enskild 
  
 Kammarkollegiet beslutar i dag om dispositionsrätten till allmänt vatten. Genom utredningens förslag lagfästs denna uppgift samtidigt som kraven på kollegiets beslut och dessas utformning ökar. Detta innebär en ökad resursåtgång hos ansvariga myndig- heter, enligt utredningens förslag Kammarkollegiet och vissa läns- styrelser. Berörda länsstyrelser åläggs nya uppgifter. Antalet ärenden som gäller rådighet i allmänt vatten i de fyra sjöarna har dock varit få under ett genomsnittligt år. Under år 2013 avsåg endast ett ärende upplåtelse av rådighet i någon av de fyra sjöar som har allmänt vatten. Det är utredningens bedömning att denna typ av ärenden uppvisar sådan likhet med andra ärenden, exempelvis enligt lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden, att ingen speciell utbildningsinsats eller dylik hantering krävs i samband med att dessa ärenden förs över från Kammarkollegiet till länsstyrelserna. Länsstyrelserna torde inte 
  
 451 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 heller behöva utökade resurser för att hantera uppgiften att besluta om rätt att använda allmänt vattenområde. Förslaget innebär en förenkling, inte minst för den enskilde verksamhetsutövaren, genom att ansökan om tillstånd exempelvis enligt lagen om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden kan behandlas i anslutning till ansökan om rätt att använda berört allmänna vattenområde. 
  
 För Kammarkollegiet uppskattas övergången till en mer kvalifi- cerad och omfattande ärendebehandling kräva två årsarbetskrafter per år. 
  
 De ökade kostnaderna för ärendehanteringen får vägas mot den ökade rättssäkerhet som utredningsförslaget medför. Statens kon- troll över användningen av allmänt vatten ökar, liksom överblicken över beviljade upplåtelser. Förslaget ger även staten en möjlighet att ta ut avgift vid upplåtelse av allmänt vattenområde. Verksamheter kan också avgränsas i tiden eftersom upplåtelserna kan tidsbegränsas. 
  
 Utredningens förslag förväntas även få positiva effekter på miljön. I dag finns det ingen rättslig grund för Kammarkollegiet att avslå en ansökan om att få bedriva verksamhet på allmänt vatten. Verksamhet på allmänt vattenområde medför inga kostnader för själva användningen av det allmänna vattenområdet, vilket gör att verksamheter som annars skulle ha förlagts till andra områden kan komma att i onödigt stor utsträckning styras över till allmänt vatten- område. Lokaliseringsbestämmelserna i miljöbalken sätts i så fall ur spel. Med klarare regler för när en verksamhet kan få etableras ges kollegiet en reell möjlighet att avslå en ansökan om att få etablera verksamhet på allmänt vattenområde. 
  
 Förslaget får även konsekvenser för den enskilde och företag i och med att Kammarkollegiets prövning av ärenden övergår från att som i dag endast innebära ett rutinbeslut till att bli mer kvalifi- cerad. Prövningen förväntas därmed ta längre tid och kräva mer omfattande beslutsunderlag och att bli mer resurskrävande även för sökanden. Å andra sidan förbättras förutsättningarna för att Kam- markollegiets bedömning i upplåtelsefrågan ska följa samma linje som kollegiet kan komma att inta i sitt yttrande över ett eventuellt tillståndsärende. 
  
 452 
  
 SOU 2015:10 
  
 Konsekvenser 
  
 10.7Införande av rätt för staten att ta ut avgift för användningen av allmänt vattenområde. 
  
 Utredningens förslag om statens möjlighet att ta ut avgift för rätten att använda allmänt vattenområde innebär ökade kostnader för den enskilde verksamhetsutövaren. Kostnadens storlek förväntas variera mellan olika typer av verksamhet. Utredningen lämnar inte något förslag om för vilken typ av verksamhet och i vilka fall en avgift bör tas ut. Inget förslag lämnas heller om hur stor en avgift bör vara. Utredningens förslag innebär endast att lagstiftningsvägen öppna en möjlighet för staten att ta ut avgift. 
  
 Om förslaget genomförs innebär det ökade möjligheter för staten att på olika sätt styra verksamheter som rör användningen av allmänt vattenområde. Förslaget innebär en ökad arbetsbelastning för be- slutande myndigheter (Kammarkollegiet och länsstyrelserna). 
  
 Förslaget förväntas ge positiva effekter för miljön, då staten genom rätten att ta ut avgift för användningen av allmänt vatten- område kan utnyttja ekonomiska incitament för att styra verksam- heters lokalisering i havet och i de fyra sjöar som har allmänt vatten. Förslaget ger således staten ett nytt verktyg som kan användas för att göra havsförvaltningen mer ekosystembaserad. 
  
 10.8Upprättande av en databas över upplåtelser i allmänt vattenområde 
  
 Förslaget innebär en ökad rättssäkerhet då beslut blir mer överblick- bara och kontroll och styrning av verksamheter på allmänt vatten- område underlättas. Genom förslaget att inrätta en databas över beslut om rätten att använda allmänt vattenområde skapas en över- gripande lägesbild, vilket saknas i dag. Detta underlättar för många verksamheter, bland annat den statliga havsplaneringen. I dag finns det ingen samlad redovisning av de olika beslut som har fattats om rätt att nyttja olika delar av det allmänna vattenområdet. 
  
 Utredningens förslag innebär ökade kostnader för främst Lant- mäteriet som föreslås få i uppdrag att bygga upp databasen. Kost- naderna för uppbygganad uppskattas till mellan 2,5 och 5 miljoner kronor, beroende på vilket lösningsalternativ som väljs. Lantmäteriet kan utnyttja den infrastruktur som redan finns för det befintliga 
  
 453 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 fastighetsregistret, både vad gäller  
 IT-struktur 
  och löpande registre- ring, lagring och tillhandahållande såväl för textdelen som för kart- delen av registret. Ett alternativ är att ett nytt fristående register i anslutning till fastighetsregistret utvecklas, vilket kräver större resurser. Driftkostnaden, inklusive uppdatering med nya beslut från Kammarkollegiet förväntas uppgå till mellan 100 000 och 500 000 kronor årligen beroende på vilket alternativ som väljs. För övriga myndigheter bedöms resursinsatsen bli försumbar. 
  
 Uppbyggnaden bör ske genom att Lantmäteriet tillförs anslag. Driften av databasen samt tillhandahållande av registerinformation bör finansieras inom ramen för de avgifter som tas ut för upplåtna dispositionsrätter och ingå i den användarfinansiering som gäller för Lantmäteriet i övrigt. 
  
 454 
  
 11Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 
  
 11.1Ikraftträdande 
  
 Utredningens 
  
 förslag: Lagändringarna ska träda ikraft den 
  
 1 januari 2016. 
  
 Den nya lagstiftningen bör träda i kraft så snart som möjligt. Med hänsyn till den tid som i detta fall kan beräknas gå åt för remissför- farandet, beredningen inom Regeringskansliet samt riksdagsbehand- lingen bör de nya bestämmelserna kunna träda i kraft den 1 januari 2016. 
  
 11.2Övergångsbestämmelser 
  
 Utredningens förslag: Statens rätt att ta ut avgifter för rätten att använda allmänt vattenområde ska inte gälla för ärenden där ansökan har gjorts innan de nya reglerna trätt i kraft. 
  
 I kapitel 8 föreslås att staten ges rätt att ta ut avgifter för rätten att använda allmänt vattenområde. Utredningen föreslår att särskilda regler om detta införs i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln samt lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden. En sådan rätt att ta ut avgifter bör inte gälla för ärenden där ansökan har gjorts innan de nya reglerna trätt i kraft. Övergångsbestämmelser med denna innebörd bör därför införas i aktuella lagar. 
  
 455 
  
 12 Författningskommentar 
  
 12.1Förslag till ny sammanhållen lag om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner 
  
 Lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium och dess tillhörande förordning (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium till- kom för nästan 50 år sedan, långt innan FN:s havsrättskonvention (UNCLOS) hade antagits år 1982. Språkbruket och de begrepp som används i 1966 års författningstexter hade föreslagits av 1965 års Baslinjeutredning och härrör i allt väsentligt från tidigare svensk lag- stiftning om tulluppbörd, fiskerättigheter och utländska fartygs till- träde till Sveriges sjöterritorium. Lagen (1966:314) om kontinental- sockeln är också närmare 50 år. Även lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon tillkom innan Sverige hade ratificerat UNCLOS. 
  
 Konventionen utgör ett traktaträttsligt bindande regelverk för de stater som har tillträtt den (167 stater i januari 2015). I hög grad speglar reglerna i konventionen även folkrättslig sedvanerätt och gäller således även för stater som inte är parter i konventionen. Bestämmelserna anger bland annat hur baslinjer får dras och hur omfattningen av en kuststats territorialhav och maritima zoner ska beräknas. 
  
 Direktivens uppdragsbeskrivning anger att 
  
 [u]tredaren ska arbeta fram förslag till en reviderad havsgränslagstift- ning. Den nuvarande lagstiftningen är i stora delar föråldrad och svår- överskådlig. Relationen mellan de begrepp som definierar havs- och landgränser ska förtydligas. 
  
 Direktiven uttrycker ett tydligt önskemål om en moderniserad havs- gränslagstiftning. UNCLOS innehåller detaljerade bestämmelser om hur en kuststats sjöterritorium och maritima zoner definieras som Sverige har förbundit sig att följa. Utredningen har därför utarbetat förslag till en ny sammanhållen lag om Sveriges sjöterritorium och 
  
 457 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 maritima zoner. Den bärande tanken är att samla alla bestämmelser, som reglerar den geografiska omfattningen av de havsområden där Sverige har suveränitet, suveräna rättigheter eller jurisdiktion i vissa frågor, i en och samma lag. 
  
 1966 års lagstiftning innehöll regler för hur baslinjer och terri- torialgräns skulle beräknas. Utredningens ansats innebär i stället att i en ny lag fastställa resultatet av de mätningar, beräkningar och be- dömningar som utredningen har gjort i enlighet med gällande havs- rätt. 
  
 Den föreslagna lagen har en tydlig struktur med nio paragrafer och fem tabellbilagor. Paragraferna identifierar de havsområden vars geografiska omfattning bestäms i den nya lagen och de gränser och avgränsningslinjer för respektive havsområde som fastställs i lagen. Bilagorna innehåller koordinatlistor över brytpunkterna för de baslinjer längs kusten som avgränsar Sveriges inre vatten i havet och över brytpunkterna för de yttre avgränsningslinjerna för Sveriges territorialhav (territorialgräns), Sveriges angränsande zon, den svenska kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon. Brytpunkternas geografiska koordinater anges i latitud och longitud i det svenska referenssystemet SWEREF 99. Koordinatorerna anges i grader och minuter med sex decimaler på minuten. De har definierats på nivån  
 -0,5 
  meter i RH 2000, som är den genomsnittliga havsvattennivå som utredningen har valt för att representera en enhetlig lågvatten- linje utmed Sveriges kust. 
  
 Lagförslaget utgår från det begrepp som är centralt i UNCLOS, nämligen kuststatens baslinjer. I bilaga 1 anges inmätta eller beräk- nade koordinater för de punkter längs lågvattenlinjen som behövs för att beräkna territorialhavets eller de maritima zonernas bredd utmed de delar av Sveriges kust där normal baslinje tillämpas. Vidare anges inmätta eller beräknade koordinater för de punkter utmed övriga delar av kusten där räta baslinjer dras i form av en rät geo- detisk linje mellan två punkter. Även inmätta eller beräknade ko- ordinater för de punkter på lågvattenskär som ligger utanför bas- linjerna och som används vid beräkningarna anges i bilagan. 
  
 För de delar av sjöterritoriets och de maritima zonernas avgräns- ningslinjer som är reglerade i avtal med andra stater har de överens- komna punkternas koordinater transformerats till SWEREF 99, eller överförts oförändrade i de fall då de är uttryckta i referenssystem som Sjöfartsverket betraktar som identiska med SWEREF 99. För 
  
 458 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 övriga brytpunkter på avgränsningslinjerna i bilagorna  
 2–5 
  anges koordinater som har beräknats av utredningen. I samtliga bilagor anges även, i förekommande fall, koordinater för de mellanliggande punkter som har identifierats vid segmentering av långa linjer eller cirkelbågar. 
  
 1 § Sveriges sjöterritorium omfattar inre vatten och territorialhav. Det avgränsas mot andra staters sjöterritorium av riksgränsen. 
  
 Paragrafens första mening anger att Sveriges sjöterritorium omfattar inre vatten och territorialhav. Texten har behållits från 1 § i 1966 års lag. Där angavs också att det svenska sjöterritoriet begränsas mot det fria havet eller annan stats territorium av territorialgränsen. I den nya lagen anges i stället att Sveriges sjöterritorium avgränsas mot andra staters sjöterritorium av riksgränsen. Detta förtydligande görs eftersom Sverige har ingått avtal om att regelbundna gemensamma översyner ska genomföras av riksgränsen mot Norge respektive Finland. Riksgränsens exakta sträckning fastställs av regeringen i förordning efter varje slutförd sådan översyn. Territorialhavets av- gränsning i övrigt regleras i 5 § i den nya lagen. 
  
 2 § Sveriges maritima zoner utgörs av angränsande zon, kontinental- sockel och ekonomisk zon. 
  
 Paragrafen identifierar de maritima zoner utanför det svenska sjö- territoriet i vilka Sverige har suveräna rättigheter eller jurisdiktion i vissa frågor. Zonernas geografiska omfattning regleras i  
 6–8 
  §§. 
  
 3 § Sveriges baslinjer dras i enlighet med folkrättens regler och bestäm- melserna i Förenta nationernas havsrättskonvention 1982 samt enligt en lågvattenlinje utmed kusten på nivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i höjd- systemet RH 2000. Baslinjerna har den sträckning som framgår av bilaga 1 till denna lag. 
  
 Paragrafen anger att Sveriges baslinjer dras i enlighet med folkrättens regler och bestämmelserna i UNCLOS. Detta innebär att folkrät- tens regler och alla relevanta bestämmelser i konventionen ska vara uppfyllda på det sätt som vid varje tidpunkt anses vedertaget och internationellt accepterat. UNCLOS innehåller detaljerade bestäm- 
  
 459 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 melser om hur baslinjer får dras i olika situationer beroende på kustens utseende och andra faktorer. Det har över tid utvecklats en omfattande internationell praxis både vad avser tillämpningen av enskilda bestämmelser och de tekniska metoder och geodetiska be- räkningsmodeller som bör användas vid inmätning av punkter och beräkning av avstånd. Paragrafens formulering inbegriper även rele- vanta aspekter av sådana internationellt vedertagna mätmetoder och beräkningsmodeller. 
  
 I 4 § i 1966 års lag och i den tillhörande förordningen fanns be- stämmelser om hur normala och räta baslinjer fick dras och hur ter- ritorialhavets bredd skulle beräknas. Dessa bestämmelser var baserade på sedvanerätt. Sverige hade när lagen skrevs inte några traktats- bundna förpliktelser om territorialhavets bredd eller hur territorial- gränsen i havet skulle beräknas. Så är emellertid numera fallet. 
  
 UNCLOS innehåller betydligt fler och mer detaljerade bestäm- melser om hur en kuststat får dra baslinjer och beräkna territorial- havets och de maritima zonernas bredd än vad som angavs i 1966 års författningar. Utredningen anser att det skulle föra alldeles för långt att redovisa alla sådana bestämmelser och deras tillämpning i olika situationer i svensk lagtext. Att inkludera vissa bestämmelser i den nya lagstiftningen och utelämna andra vore inte heller lämpligt. Bestämmelserna återfinns i UNCLOS. Sverige har ratificerat kon- ventionen. Den finns översatt i sin helhet i SÖ 2000:1. 
  
 Paragrafen anger också att Sveriges baslinjer dras enligt en låg- vattenlinje utmed kusten på nivån  
 -0,5 
  meter uttryckt i höjdsyste- met RH 2000. Denna precisering behöver anges i lag eftersom varje kuststat enligt UNCLOS själv får bestämma vilken havsvattennivå som ska användas för att identifiera den lågvattenlinje utmed vilken statens baslinjer dras. Referensen till höjdsystemet RH 2000 är också nödvändig eftersom flera olika höjdsystem används i Sverige. De svenska baslinjernas sträckning framgår av lagens bilaga 1 där alla punkter som utgör början eller slutet på en baslinje identifieras med geografiska koordinater i SWEREF 99. I bilagan anges också koordinater för de punkter på lågvattenskär utanför baslinjerna som påverkar beräkningen av territorialhavets eller de maritima zonernas bredd. Vidare anges koordinater för alla mellanliggande punkter som har identifierats vid segmentering av långa linjer. 
  
 460 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 4 § Sveriges inre vatten omfattar alla vattenområden i havet och på land innanför baslinjerna. Det avgränsas enligt vad som överenskom- mits med andra stater. 
  
 Paragrafen anger att Sveriges inre vatten omfattar alla vattenområ- den i havet och på land innanför baslinjerna. Paragrafen ersätter 2 § i 1966 års lag som innehöll en beskrivning av de olika typer av vatten- områden som räknas till inre vatten på land (insjöar, vattendrag och kanaler) och i havet (hamnar, bukter och vikar samt vattenområden innanför och mellan öar, holmar och skär). Denna uppräkning hade 1965 års Baslinjeutredning hämtat från tidigare lagstiftning. 
  
 Enligt artikel 8 i UNCLOS definieras inre vatten som alla vatten- områden som ligger innanför baslinjerna. Det kan således inte längre råda någon tvekan om vilka vattenområden som ska räknas till Sveriges inre vatten. Därför behövs inte någon närmare beskrivning av vilken typ av vattenområden som utgör Sveriges inre vatten i den nya lagen. Som framgår av 1 § i den nya lagen avgränsas Sveriges inre vatten mot andra staters sjöterritorium av riksgränsen. 
  
 5 § Sveriges territorialhav sträcker sig högst 12 nautiska mil räknat från baslinjerna. Det avgränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. Territorialhavet omfattar de havsområden utanför bas- linjerna som framgår av bilaga 2 till denna lag. 
  
 Paragrafen anger den största bredd som Sveriges territorialhav kan ha, nämligen 12 nautiska mil räknat från baslinjerna, och att det av- gränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. Sverige har ingått överenskommelser om det svenska territoriets gränser med en eller flera stater i samband med olika fredsavtal. Sveriges territorial- gräns i havet har senare preciserats i särskilda avtal med Norge, Danmark och Finland. Som framgår av 1 § i den nya lagen avgränsas territorialhavet mot andra staters sjöterritorium av riksgränsen. De yttre avgränsningslinjerna för Sveriges territorialhav framgår av bilaga 2. Territorialhavets gräns identifieras med geografiska koordinater i SWEREF 99. I bilagan anges också koordinater för alla mellanliggande punkter som har identifierats vid segmentering av långa linjer eller cirkelbågar. 
  
 Det svenska territorialhavet utgörs av två från varandra åtskilda havsområden: ett havsområde som sträcker sig från riksgränsen mot 
  
 461 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 Norge till riksgränsen mot Finland i norra Bottenviken och ett havs- område runt Gotland och Gotska Sandön. 
  
 Territorialhavets inre avgränsningslinje utgörs av baslinjerna. Längs den svenska delen av ön Märket i Ålands hav avgränsas det svenska territorialhavet av de räta baslinjer som dragits där. 
  
 6 § Sveriges angränsande zon sträcker sig högst 12 nautiska mil utan- för territorialhavets gräns och högst 24 nautiska mil räknat från bas- linjerna. Den avgränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. Zonen omfattar de havsområden utanför sjöterritoriet som framgår av bilaga 3 till denna lag. 
  
 Paragrafen anger den största bredd som Sveriges angränsande zon kan ha, nämligen högst 12 nautiska mil utanför territorialhavets gräns och högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Vidare anges att zonen avgränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. 
  
 Hänvisningen till ”vad som överenskommits med andra stater” syftar på de överenskommelser om avgränsning av den svenska kon- tinentalsockeln, och i vissa fall även Sveriges ekonomiska zon, som har ingåtts med andra stater Några särskilda överenskommelser med andra stater om avgränsning av den angränsande zonen är inte nödvändiga. Den svenska angränsande zonen sträcker sig således inte utöver den svenska kontinentalsockelns avgränsningslinje. 
  
 Sveriges angränsande zon omfattar de havsområden utanför Sveriges sjöterritorium som framgår av bilaga 3. Avgränsnings- linjernas sträckning identifieras med geografiska koordinater i SWEREF 99. I bilagan anges också koordinater för alla mellanlig- gande punkter som har identifierats vid segmentering av långa linjer eller cirkelbågar. 
  
 Den angränsande zonen utgörs av fyra från varandra åtskilda havsområden: ett område längs Västkusten, ett område som sträcker sig från Öresund runt Gotland och Gotska Sandön till Ålands hav, ett område i Bottenhavet och ett område i Bottenviken. Nordväst om Gotland finns ett havsområde som ligger längre än 24 nautiska mil från närmaste svenska baslinjer och som därför inte ingår i Sveriges angränsande zon. Zonens inre avgränsningslinjer utgörs av territorialhavets gräns. Zonen i dess helhet ligger inom Sveriges ekonomiska zon. 
  
 462 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 7 § Den svenska kontinentalsockeln avgränsas enligt vad som överens- kommits med andra stater. Den omfattar havsbottnen och dess under- lag inom allmänt vattenområde i havet samt inom de havsområden utanför sjöterritoriet som framgår av bilaga 4 till denna lag. 
  
 Paragrafen ersätter 1 § i kontinentalsockelförordningen (1966:315) och  
 1–2 
  §§ i förordningen (1992:1226)om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 UNCLOS innehåller detaljerade bestämmelser om den maximala bredd en kuststats kontinentalsockel får ha. Den svenska kontinen- talsockeln når emellertid inte så långt ut i havet att dessa bestäm- melser blir tillämpliga. Den föreslagna lagen behöver därför inte innehålla någon bestämmelse om hur långt utanför baslinjerna som den svenska kontinentalsockeln högst kan sträcka sig. 
  
 Paragrafen anger att den svenska kontinentalsockeln avgränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. De punkter mellan vilka avgränsningslinjerna ska dras är fastställda i överenskommel- ser som Sverige har ingått med sammanlagt nio stater. De geografiska koordinaterna för dessa punkter kan inte ändras utan föregående överenskommelse med berörd stat. I några fall saknas överenskom- melse om var de avgränsningslinjer som regleras i olika bilaterala avtal ska ansluta till varandra. I den tidigare lagstiftningen föreskrevs därför att avgränsningslinjerna för den svenska kontinentalsockeln i tre angivna fall ska dras mellan den sista punkten i det ena bi- laterala avtalet och den första punkten i det andra bilaterala avtalet parvis. Det gäller de så kallade trestatspunkter där avgränsningslinjer- na mellan 1) Sverige, Danmark och Tyskland, 2) Sverige, Tyskland och Danmark och 3) Sverige, Danmark och Polen ska mötas. I avvaktan på att överenskommelser ingås med berörda stater behålls denna provisoriska lösning i den nya lagen. 
  
 Paragrafen anger vidare att den svenska kontinentalsockeln om- fattar havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde i havet samt inom de havsområden utanför Sveriges sjöterritorium som framgår av lagens bilaga 4. Formuleringen motsvarar den defini- tion som anges i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. Avgräns- ningslinjen inåt land för den svenska kontinentalsockellagens tillämp- ningsområde bestäms av gränsen mellan allmänt vatten och enskilt vatten. Denna gräns måste avgöras i varje enskilt fall enligt lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Ofta krävs fastig- hetsbestämning. Den svenska delen av ön Märket i Ålands hav be- 
  
 463 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 traktas för närvarande som ett ”outrett område” av Lantmäteriet. 
  
 Myndigheten bedömer dock att den skulle bli fastighetsindelad, och tilldelas enskilt vatten, om frågan utreddes. Utredningen har därför valt att använda koordinaterna för de brytpunkter som anger de räta baslinjerna vid ön för att identifiera provisoriska avgräns- ningslinjer för kontinentalsockellagens tillämpningsområde där. 
  
 Den yttre avgränsningslinjens geografiska koordinater anges i bilaga 4. Koordinaterna har transformerats till SWEREF 99 eller överförts oförändrade från respektive överenskommelse i de fall då Sjöfartsverket bedömt att de är uttryckta i ett referenssystem som kan betraktas som identiskt med SWEREF 99. Vidare anges koordi- nater för alla mellanliggande punkter som har identifierats vid seg- mentering av långa linjer. 
  
 Kontinentalsockellagens tillämpningsområde avgränsas gentemot andra staters kontinentalsocklar av en kontinuerlig linje. Det utgörs av ett sammanhängande område som sträcker sig utmed hela den svenska kusten, inklusive runt Gotland och Gotska Sandön. 
  
 8 § Sveriges ekonomiska zon avgränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. Den omfattar de havsområden utanför sjöterritoriet som framgår av bilaga 5 till denna lag. 
  
 Paragrafen ersätter  
 1–2 
  §§ i förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 UNCLOS anger att den maximala bredden på en kuststats exklu- siva ekonomiska zon är 200 nautiska mil från baslinjerna. Sveriges ekonomiska zon når emellertid inte så långt ut i havet att denna bestämmelse blir tillämplig. Den föreslagna lagen behöver därför inte innehålla någon bestämmelse om hur långt utanför baslinjerna som Sveriges ekonomiska zon högst kan sträcka sig. 
  
 Paragrafen anger att Sveriges ekonomiska zon avgränsas enligt vad som överenskommits med andra stater. De punkter mellan vilka zonens avgränsningslinjer ska dras är fastställda i överenskommelser som Sverige har ingått med sammanlagt nio stater. Det är samma överenskommelser som åsyftas i 7 §. 
  
 I lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon fanns en bestäm- melse om att den s.k. mittlinjen skulle gälla som avgränsningslinje i avsaknad av överenskommelse med annan stat. Någon sådan be- stämmelse behövs inte längre. 
  
 464 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 Sveriges ekonomiska zon omfattar de havsområden utanför Sveriges sjöterritorium som framgår av bilaga 5. Avgränsnings- linjernas sträckning identifieras med geografiska koordinater i SWEREF 99. I bilagan anges också koordinater för alla mellanliggan- de punkter som har identifierats vid segmentering av långa linjer. 
  
 Den ekonomiska zonen utgörs av fyra från varandra åtskilda havsområden. Ett område längs Västkusten, ett område som sträcker sig från Öresund runt Gotland och Gotska Sandön till Ålands hav, ett område i Bottenhavet och ett område i Bottenviken. Koordina- terna för den ekonomiska zonens yttre avgränsningslinjer överens- stämmer med koordinaterna för motsvarande delar av kontinental- sockelns yttre avgränsningslinje. Zonens inre avgränsningslinjer utgörs av territorialhavets gräns. 
  
 9 § Räta baslinjer, riksgräns, territorialhavets gräns och de maritima zonernas yttre avgränsningslinjer ska utmärkas i sjökort som är till- gängliga för allmänheten. De geografiska koordinater som framgår av bilagorna  
 1–5 
  till denna lag ska kostnadsfritt tillhandahållas i digital form i enlighet med lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation. 
  
 Paragrafen anger att räta baslinjer, riksgräns, territorialhavets gräns och de maritima zonernas yttre avgränsningslinjer ska utmärkas i sjökort som är tillgängliga för allmänheten. Denna bestämmelse mot- svarar 3 § i förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjö- territorium. Den behövs för att uppfylla de krav som ställs på en kuststat i UNCLOS artikel 16 (räta baslinjer och territorialgräns), artikel 75 (exklusiv ekonomisk zon) och artikel 84 (kontinental- sockeln). Utredningen anser att det är viktigt att även avgränsnings- linjerna för den svenska angränsande zonen utmärks i sjökorten och har därför använt uttrycket ”de maritima zonernas” i lagtexten. 
  
 Även riksgränsen bör märkas ut. På enskilt vatten i Idefjorden och i Haparanda skärgård avgränsas svenskt inre vatten mot norskt respektive finskt sjöterritorium av riksgränsen. 
  
 Det är angeläget att korrekt information finns tillgänglig i digital form för de elektroniska applikationer som blir allt vanligare. Para- grafen innehåller därför en bestämmelse om att de geografiska ko- ordinaterna i bilagorna  
 1–5 
  till den nya lagen ska tillhandahållas kost- nadsfritt i digital form och en hänvisning till lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation, som tillsammans med förordningen 
  
 465 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 (2010:1770) om geografisk miljöinformation innehåller det svenska regelverk som anger hur detta ska gå till och vilken myndighet som ansvarar för att tillhandahålla vilken information. 
  
 12.2Förslag till ny lag om Sveriges angränsande zon 
  
 Syftet med att inrätta en svensk angränsande zon och bestämmelser om vad som ska gälla för zonen anges i en ny lag om Sveriges an- gränsande zon, på liknande sätt som i lagen (1966:314) om kontinen- talsockeln och lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon. 
  
 1 § Sveriges angränsande zon sträcker sig högst 12 nautiska mil utan- för territorialhavets gräns och högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Zonen omfattar de havsområden utanför sjöterritoriet som framgår av lagen (201x:xxx) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Paragrafen anger att Sveriges angränsande zon sträcker sig högst 12 nautiska mil utanför territorialgränsen och högst 24 nautiska mil räknat från baslinjerna. Bestämmelserna om zonens omfattning finns i 6 § i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Koordinaterna för avgränsningslinjerna för de geografiska områden som omfattas av Sveriges angränsande zon återfinns i bilaga 3 till samma lag. 
  
 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om åtgärder för att utöva nödvändig kontroll inom Sveriges angränsande zon för att förhindra eller bestraffa överträdelser inom svenskt territorium av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd samt åtgärder som i enlighet med folkrätten får vidtas för att skydda arkeologiska och historiska föremål i zonen eller på dess botten. 
  
 Paragrafen anger de befogenheter som Sverige har i den angränsan- de zonen enligt artikel 33 i FN:s havsrättskonvention (UNCLOS). Inrättandet av zonen ger Sverige rätt att skydda det egna territoriet mot överträdelser av svenska bestämmelser inom vissa angivna rätts- områden. Detta medför inga skyldigheter för Sverige. Det ankom- 
  
 466 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 mer på regeringen att besluta om när, hur och i vilken utsträckning rätten att vidta åtgärder ska utnyttjas. 
  
 Paragrafen ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att föreskriva om de åtgärder som kan behövas för att utöva nödvändig kontroll inom zonen för att antingen förhindra att brott begås eller bestraffa överträdelser som har begåtts inom svenskt territorium av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd. Begreppet ”förhindra” inklu- derar även åtgärder för att förebygga att brott begås. Begreppet 
  
 ”hälsoskydd” omfattar såväl sanitära bestämmelser som djur- och växtskyddsbestämmelser. Begreppet ”nödvändig kontroll” är hämtat från den svenska översättningen av artikel 33 i UNCLOS (SÖ 2000:1). 
  
 Paragrafen ger också regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer rätt att skydda arkeologiska och historiska före- mål i zonen eller på dess botten. Denna rätt baseras på artikel 303 i UNCLOS och går längre än den nödvändiga kontroll som stater kan utöva enligt artikel 33. Även åtgärder av föreskrivande art får vidtas för att skydda fornminnen som vrak och andra arkeologiska och historiska föremål i zonen eller på dess botten. Sådana åtgärder får emellertid inte gå längre än vad som är folkrättsligt vedertaget. 
  
 12.3Förslag till lag om ändring i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde 
  
 1 § Vattenområde i havet inom Sveriges sjöterritorium är allmänt (allmänt vatten), där det inte ingår i fastigheterna (enskilt vatten). 
  
 I annat vattenområde än havet finns allmänt vatten endast i Vänern, Vättern, Hjälmaren och Storsjön i Jämtland. 
  
 I paragrafen slås fast att det allmänna vattnet utgörs av allt vatten i havet och i vissa insjöar som inte ingår i fastighetsindelningen. Para- grafen har ändrats till att nu avse allt allmänt vatten, från att tidigare endast avse det allmänna vattenområdet i havet. Sveriges sjöterrito- rium definieras i 1 § i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner till att omfatta inre vatten och territorialhav. Enligt 3 § samma lag omfattar inre vatten alla vattenområden i havet och 
  
 467 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 på land innanför baslinjerna. Den yttre gränsen för allmänt vatten utgörs av territorialgränsen. 
  
 Av andra stycket framgår i vilka sjöar allmänt vatten förekommer, nämligen i Vänern, Vättern, Hjälmaren och Storsjön i Jämtland. Detta har tidigare framgått av 5 § och ändringen innebär ingen för- ändring i sak. Det är alltjämt samma sjöar som omfattas. Genom denna förändring kan 5 § upphöra att gälla. 
  
 2 § Till fastigheterna hör 
  
 1.allt vatten inom trehundra meter från fastlandet eller från en ö som är minst etthundra meter lång, 
  
 2.allt vatten inom den längs stranden följande kurvan för högst tre meters djup på de ställen där denna går längre ut än vad som följer av punkten 1, samt 
  
 3.allt vatten som har förbindelse med öppna havet endast över sådant vatten som omfattas av punkterna 1 eller 2. Detta gäller dock inte för vatten vid Bohusläns kust från och med Gullmarsfjorden till och med Hake fjord. 
  
 Första stycket 3 gäller även för vatten i Idefjorden som avgränsas av territorialgränsen så att det därutöver har förbindelse med öppna havet endast över sådant vatten som omfattas av punkterna 1 eller 2. 
  
 Paragrafen innehåller de grundläggande reglerna för att bestämma gränsen mellan allmänt och enskilt vatten. Paragrafens första stycke har endast ändrats redaktionellt. 
  
 Enligt punkt ett hör allt vatten som ligger närmare än 300 meter från stranden till fastigheten. För att en ö ska kunna tillgodoräkna sig enskilt vatten, ska ön vara längre än 100 meter. I annat fall omges ön enbart av allmänt vatten. 
  
 I andra punkten föreskrivs att i de fall det är långgrunt och vatt- net är grundare än tre meter 300 meter ut från stranden ska gränsen i stället dras längs med tremetersdjupkurvan. 
  
 Enligt tredje punkten ska allt vatten ingå i fastighetsindelningen (dvs. utgöra enskilt vatten) som endast har förbindelse med öppna havet genom ett sund eller liknande där det antingen är så smalt eller så grunt att sundet endast omfattar enskilt vatten. Genom denna regel undviks mindre enklaver av allmänt vatten inne i skärgården. Denna regel gäller dock inte för kuststräckan i Bohuslän mellan Gullmarsfjorden och Hake fjord. 
  
 468 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 Ett nytt andra stycke har införts. Syftet är att förhindra upp- komsten av enklaver med allmänt vatten inne i Idefjorden. Allt vatten som inom svenskt territorium har förbindelse med öppna havet endast över enskilt vatten ska utgöra enskilt vatten. 
  
 3 § Vid kuststräckan från gränsen mot Finland i norr till Listershuvud i Blekinge hör till fastigheterna allt vatten som har annan förbindel- se med öppna havet än vad som anges i 2 § 3 men där förbindelsen inte är av större bredd än en kilometer räknat från fastlandet eller från en ö som är minst etthundra meter lång. 
  
 Första stycket gäller inte beträffande vatten vid Gotland eller Öland eller vid andra öar, som helt skiljs från fastlandet av vatten som har förbindelse med öppna havet av större bredd än en kilometer räknat på det sätt som anges i första stycket. 
  
 Paragrafen reglerar den så kallade kilometerregeln, vilken utgör ett undantag från de grundläggande reglerna för att bestämma gränsen mellan allmänt och enskilt vatten i 2 §. Paragrafen har endast änd- rats redaktionellt. 
  
 I första stycket slås fast att allt vatten som har förbindelse med öppna havet endast genom ett sund eller liknande med en högsta bredd av en kilometer utgör enskilt vatten. Bredden ska räknas från fastlandet eller från en ö som är minst 100 meter lång. Kilometer- regeln gäller endast för kuststräckan från gränsen mot Finland i norr till Listershuvud i Blekinge i söder. 
  
 I andra stycket anges att kilometerregeln enligt första stycket inte gäller för Gotland, Öland eller andra öar som avskiljs från fast- landet av vatten som har förbindelse med öppna havet av en större bredd än en kilometer. 
  
 4 § I Norrbottens och Kalmar län hör till fastigheterna även följande vattenområden i havet: 
  
 I Norrbottens län vid Torneälvens mynning allt vatten innanför en linje från gränsen mot Finland innanför följande begränsnings- linjer; från en punkt på gränsen mot Finland vid 65 grader 35 minuter nordlig bredd västerut till 23 grader 40 minuter ostlig längd från Greenwich, vidare norrut till 65 grader 45 minuter nordlig bredd och därifrån österut till Seskarö; och 
  
 i Kalmar län 
  
 469 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 allt vatten innanför en linje mellan de södra uddarna av Chambers och Äskeskär, Idöfjärden och Björkskärsdjupet innanför en linje mellan de sydöstra uddarna av Örskär, Idö Stångskär och Bussan, 
  
 allt vatten innanför linjen Ljungskärs sydspets – Bredhäll – Boskärs nordöstra udde – Lilla Örsskären – Stora Örsskären – Logen – Lilla Ljusklubben – Soen, 
  
 allt vatten innanför linjen Tjudö sydöstra udde – Träthällarnas huvudö – Långgrunds norra udde – Slobbsudden – Oxlenäs – Sandö nordspets – Taktö nordspets – Taktö ostspets – Yttre Eneskärsbåde 
  
 – Eneskärs sydöstra udde – Vållöromps nordöstra udde – Vållöromps sydspets – Stora Sillekroks ostspets – Gåsö ostspets, och 
  
 allt vatten innanför linjen Stångskärs sydspets – Pata Eneskärs nordöstra udde – Pata Eneskärs sydspets – Lilla Millgrund – Eneskärskläppens ostspets – Eneskärs ostspets – Långskärs sydöstra udde – Stånggrundet – sydöstra udden av Ryggås – Stora Rocknekalvens ostspets – Skäggenäs nordspets. 
  
 Paragrafen reglerar det undantag från de grundläggande reglerna för att bestämma gränsen mellan allmänt och enskilt vatten i 2 § som gäller för Norrbottens och Kalmar län. Paragrafen har ändrats redak- tionellt. Därtill har ortnamnen uppdaterats till de namnformer som används i dag i allmänna kartor etc. och som fastställs av Lantmäteriet. 
  
 6 § I Hjälmaren och Storsjön hör till fastigheterna även följande vattenområden: 
  
 i Hjälmaren allt det vatten som begränsas i norr av skärgården mellan Biskopsvrak – Lindholmsbergen – Äspholmens norra udde – 
  
 Vinöns nordvästra udde samt i öster av Vinön och linjen Vinöns sydvästra udde – Inre Fåran och Yttre Fåran – Rönnberget – 
  
 Djursnäsudde, och 
  
 i Storsjön allt det vatten som mot Storsjöflaket begränsas av räta linjer Andersöns nordvästra udde – Norderöns nordspets – Verköns nordspets – Hammarnäsudden. 
  
 Paragrafen reglerar det undantag från de grundläggande reglerna för att bestämma gränsen mellan allmänt och enskilt vatten i 2 § som gäller för Hjälmaren och Storsjön. Paragrafen har ändrats redaktio- nellt. Därtill har ortnamnen uppdaterats till de namnformer som används i dag i allmänna kartor etc. och som fastställs av Lantmäteriet. 
  
 470 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 7 § Om det finns allmänt vatten vid en ö, som är fastighetsindelad, ska gränsen mot det allmänna vattnet anses följa strandlinjen bestämd enligt 8 §. 
  
 Paragrafen har endast ändrats redaktionellt. I paragrafen regleras att för det allmänna vatten som omger en ö vilken ingår i fastighets- indelningen ska gränsen följa strandlinjen vid den vattennivå som anges i 8 §. 
  
 8 § Strandlinjer och vattendjup ska vid tillämpningen av denna lag refereras till nivåer i höjdsystemet RH 2000 enligt följande: 
  
 i havet 0,00 meter, 
  
 i Vänern 44,22 meter, i Vättern 88,76 meter, 
  
 i Hjälmaren 22,40 meter, och i Storsjön 293,25 meter. 
  
 I paragrafen anges de referensnivåer som ska gälla vid bestämmande av gränsen mellan enskilt och allmänt vatten. Referensnivåerna är olika för havet och de enskilda sjöarna. Samtliga är dock angivna i höjdsystemet RH 2000. För havet ska nollnivån i RH 2000 använ- das som utgångspunkt. Varje sjö har en egen angiven referensnivå. 
  
 12.4Förslag till lag om ändring i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln 
  
 1 § Med kontinentalsockeln förstås i denna lag havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde i havet samt inom de havs- områden utanför sjöterritoriet som framgår av lagen (201x:xxx) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Med kontinentalsockelns naturtillgångar avses i denna lag mine- raliska och andra icke levande naturtillgångar på havsbottnen och i dess underlag samt sådana levande organismer som i det utveck- lingsskede, då de kan bli föremål för fångst, antingen är orörliga på havsbottnen eller därunder eller är oförmögna till rörelse annat än i ständig beröring med havsbottnen eller dess underlag. 
  
 471 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inom allmänt vattenområde i havet är denna lag inte tillämplig på fångst av sådana levande naturtillgångar som omfattas av svensk lagstiftning om fiske. 
  
 Paragrafen anger lagens geografiska tillämpningsområde. De avgräns- ningslinjer som definierar området återfinns i 7 § i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Paragrafens definition av det geografiska område där lagen är tillämplig är oförändrad men paragrafen har förenklats så att den hänvisar till bestämmelserna i den nya lagen om Sveriges sjöterrito- rium och maritima zoner i stället för att via kontinentalsockel- förordningen (1966:315) hänvisa till förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon, där motsvarande bestämmelser tidigare fanns. 
  
 I sista stycket i 1 § har orden ”i havet” lagts till i förtydligande syfte eftersom lagen inte är tillämplig på allmänna vattenområden i de fyra stora sjöarna. 
  
 2 b § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer be- slutar om rätten att använda allmänt vatten i havet. Ett sådant beslut får förenas med villkor. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får be- sluta om avgifter för en rätt enligt första stycket. 
  
 Paragrafen är ny. I paragrafen anges att det är regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer som ska besluta om den en- skildes rätt att använda allmänt vattenområde i havet för en verk- samhet eller på något annat sätt. Ett sådant beslut får förenas med de villkor som behövs i det enskilda fallet. Definitionen av allmänt vatten finns i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 I andra stycket föreskrivs att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har rätt att besluta om avgift för den enskildes rätt att använda allmänt vattenområde. Huruvida någon ersättning ska tas ut och ersättningens storlek regleras i annan ordning. 
  
 472 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 12.5Förslag till lag om ändring i lagen (1966:319) om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom vissa allmänna vattenområden 
  
 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om rätten att använda allmänt vatten. Ett sådant beslut får förenas med villkor. 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om avgifter för en rätt enligt första stycket. 
  
 Paragrafen är ny. I paragrafen anges att det är regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer som ska besluta om den en- skildes rätt att använda allmänt vattenområde i Vänern, Vättern, Hjälmaren eller Storsjön i Jämtland för en verksamhet eller på något annat sätt. Ett sådant beslut får förenas med de villkor som behövs i det enskilda fallet. Definitionen av allmänt vatten finns i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 I andra stycket föreskrivs att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har rätt att besluta om avgift för den enskildes rätt att använda allmänt vattenområde. Huruvida någon ersättning ska tas ut och ersättningens storlek regleras i annan ordning. 
  
 12.6Förslag till lag om ändring i lagen (1982:395) om Kustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning 
  
 1 § Denna lag tillämpas när Kustbevakningen bedriver övervakning till havs och i kustvattnen samt i Vänern och Mälaren för att hindra brott mot föreskrifter i lagar och andra författningar som gäller 
  
 1.skyddsobjekt och militära skyddsområden, 
  
 2.jakt, 
  
 3.fiske, 
  
 4.bevarande av den marina miljön och annan naturvård, 
  
 5.trafikregler och säkerhetsanordningar för sjötrafiken, 
  
 6.åtgärder mot vattenföroreningar från fartyg, 
  
 7.dumpning av avfall i vatten, 
  
 8.kontinentalsockeln, 
  
 9.fornminnen samt arkeologiska och historiska föremål, 
  
 473 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 10.sjöfynd, 
  
 11.fartygs registrering och identifiering, 
  
 12.skydd för den marina miljön mot andra förorenande åtgärder än sådana som avses i 6 och 7, 
  
 13.märkning och användning av oljeprodukter, 
  
 14.utlänningars inresa till och utresa från eller vistelse i Sverige, 
  
 15.åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter, och 
  
 16.sjöfartsskydd, 
  
 Lagen tillämpas i fråga om övervakning enligt punkterna  
 2–8, 
  
 11–13 
  och 15 även inom Sveriges ekonomiska zon. 
  
 Lagen tillämpas även när Kustbevakningen bedriver övervakning inom Sveriges angränsande zon avseende punkterna 9 och  
 13–14. 
  
 Lagen tillämpas även när Kustbevakningen till havs och i kust- vattnen, i Vänern och Mälaren samt inom den ekonomiska zonen bedriver övervakning för att hindra brott mot lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon eller föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. 
  
 Vidare tillämpas lagen när Kustbevakningen till havs och i kust- vattnen, i Vänern och Mälaren samt i hamnar bedriver övervakning för att hindra brott mot lagen (2006:263) om transport av farligt gods eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Lag (2006:264). 
  
 Paragrafen har kompletterats med befogenheter som följer av inrättandet av en angränsande zon. Enligt andra stycket ges Perez bevakningen befogenhet att bedriva övervakning i den angränsande zonen för att förhindra eller bestraffa brott mot föreskrifter i lagar och andra författningar avseende fornminnen samt arkeologiska och historiska föremål (punkt 9), märkning och användning av oljeprodukter (punkt 13) och utlänningars inresa till och utresa från eller vistelse i Sverige (punkt 14). 
  
 2 b § Kustbevakningen har rätt att tillgripa omedelbart förföljande av utländska fartyg då det finns goda skäl att tro att fartyget har brutit mot föreskrifter i lagar och andra författningar som avses i 1 §. Omedel- bart förföljande måste påbörjas då det utländska fartyget eller någon av dess båtar befinner sig i svenskt inre vatten, territorialhav eller Sveriges 
  
 474 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 angränsande zon och får endast fortsätta utanför territorialhavet eller den angränsande zonen om förföljandet inte har avbrutits. 
  
 Omedelbart förföljande enligt första stycket som påbörjas i den an- gränsande zonen får endast avse överträdelser av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring, hälsoskydd eller skydd av arkeologiska och historiska föremål. 
  
 Rätten till omedelbart förföljande upphör när fartyget kommer in på en annan stats territorialhav. 
  
 Paragrafen är ny. I paragrafen ges Kustbevakningen rätt att tillgripa så kallat omedelbart förföljande av utländska fartyg då det finns goda skäl att tro att fartyget har brutit mot sådana föreskrifter i lagar och andra författningar som avses i 1 §. Omedelbart förföljan- de måste påbörjas då det utländska fartyget eller någon av dess båtar befinner sig i svenskt sjöterritorium eller i svensk angränsande zon och får endast fortsätta utanför territorialhavet eller den angrän- sande zonen om förföljandet inte har avbrutits. 
  
 I andra stycket föreskrivs att omedelbart förföljande som på- börjas i den angränsande zonen endast får användas om överträdel- sen avser föreskrifter i lagar och andra författningar avseende tullar, skatter, invandring, hälsoskydd eller skyddet av arkeologiska och historiska föremål. 
  
 Rätten till omedelbart förföljande upphör när fartyget kommer in på sitt eget eller annan stats territorialhav. 
  
 Reglerna framgår av artikel 111 i UNCLOS. 
  
 12.7Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) 
  
 29 a § Denna lag tillämpas även inom Sveriges angränsande zon för att förhindra att överträdelser begås eller för att bestraffa överträdelser som begåtts inom svenskt territorium av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd. 
  
 Lagen tillämpas vidare för att skydda arkeologiska och historiska föremål i zonen eller på dess botten. 
  
 475 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 Paragrafen är ny. Genom paragrafen utsträcks polismyndighetens befogenheter att förhindra att brott begås eller bestraffa brott som begåtts inom svenskt territorium avseende lagar och andra författ- ningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd samt att vidta åtgärder för att skydda arkeologiska och historiska föremål till att även gälla i Sveriges angränsande zon. 
  
 12.8Förslag till lag om ändring i kulturmiljölagen (1988:950) 
  
 Tillämpning i Sveriges angränsande zon 
  
 5 § I lagen (201x:xx) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner finns bestämmelser om Sveriges angränsande zon. 
  
 Bestämmelserna i  
 1–2 
  kap. och  
 5–7 
  kap. ska tillämpas även i den angränsande zonen. 
  
 Tillämpningen av denna lag samt de föreskrifter och andra beslut som meddelas med stöd av lagen får inte medföra någon inskränkning av de enligt folkrätten gällande rättigheterna till fri sjöfart i den angränsande zonen och till överflygning av zonen och inte heller av några andra rättigheter som följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser. 
  
 Det som sägs om länsstyrelsen i de bestämmelser som anges i andra stycket, ska avse länsstyrelsen i det län inom sjöterritoriet som är när- mast det berörda området. 
  
 Paragrafen och rubriken närmast före paragrafen är ny. Genom paragrafen utsträcks delar av lagens tillämpningsområde till att även avse Sveriges angränsande zon. Detta gäller bestämmelserna i  
 1–2 
  kap. och  
 5–7 
  kap. i kulturmiljölagen. 
  
 Vid tillämpning av lagen i den angränsande zonen samt de föreskrifter och andra beslut som meddelas med stöd av lagen och som berör den angränsande zonen får inte någon inskränkning ske i de rättigheter som följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser, som rätten till fri sjöfart i och överflygning av den angränsande zonen. Exempelvis får inte dykning i den angränsande zonen förbjudas. Dykning får dock förbjudas temporärt och i syfte att kontrollera handel med arkeologiska och historiska föremål i enlighet med artikel 303 i UNCLOS. 
  
 476 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 De uppgifter som faller på länsstyrelsen vid tillämpning av lagen i Sveriges angränsande zon ska hanteras av länsstyrelsen i det län som ligger närmast berört område. 
  
 12.9Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon 
  
 1 § Sveriges ekonomiska zon omfattar de havsområden utanför sjö- territoriet som framgår av lagen (201x:xxx) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Paragrafen anger lagens geografiska tillämpningsområde. De avgräns- ningslinjer som definierar Sveriges ekonomiska zon återfinns i 8 § i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Den ekonomiska zonen omfattar fyra från varandra åtskilda havsområden. 
  
 12.10Förslag till lag om ändring i tullagen (2000:1281) 
  
 3 a § Bestämmelserna i 6 kap. om övervaknings- och kontrollverk- samhet  
 1–27 
  §§, 7 kap. om tullkontroll beträffande intrång i vissa immateriella rättigheter och 7a kap. om tullkontroll av kontanta medel gäller även i Sveriges angränsande zon. 
  
 Paragrafen är ny. Genom paragrafen utsträcks lagens tillämpnings- område avseende tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd samt åtgärder för att skydda arkeologiska och historiska föremål till att även gälla i Sveriges angränsande zon. 
  
 12.11Förslag till ny lag om ersättning för minskat vattenområde 
  
 1 § Om övergången till en ny referensnivå för bestämmande av gräns mot allmänt vattenområde enligt 8 § lagen (1950:595) om allmänt vattenområde medför att en fastighets vattenområde minskar så att ekonomisk skada uppkommer, har fastighetens ägare och andra rättig- hetshavare rätt till ersättning av staten. 
  
 477 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2015:10 
  
 Övergången till att använda en ny referensnivå för att bestämma gränsen mellan enskilt och allmänt vatten i havet kan medföra att en enskild fastighets vattenområde minskar i sådan omfattning att ekonomisk skada uppkommer. Genom regleringen i 1 § ges fastig- hetens ägare och andra rättighetshavare som lider skada till följd av minskningen rätt till ersättning av staten. 
  
 2 § Ersättningen ska bestämmas enligt 4 kap. expropriationslagen (1972:719). 
  
 Paragrafen slår fast att om ekonomisk skada uppkommer och ersätt- ning ska betalas till fastighetsägare och andra rättighetshavare ska ersättningens storlek bestämmas i enlighet med expropriationslagens regler. Ersättningen ska utgå för den ekonomiska skada som upp- kommer vid övergångstidpunkten. 
  
 3 § Kammarkollegiet beslutar för statens räkning om ersättningsfrågor enligt denna lag. 
  
 Ett ersättningsanspråk ska framställas hos Kammarkollegiet före utgången av år 2020. Annars är rätten till ersättning förlorad. Kollegiet ska i första hand genom förhandlingar söka träffa överenskommelse med den som har framställt anspråket. 
  
 Kammarkollegiets beslut får inte överklagas. 
  
 Fastighetsägare och andra rättighetshavare som lider skada ska fram- ställa sina ersättningsanspråk till Kammarkollegiet före utgången av år 2020. Annars är rätten till ersättning förlorad. Kammarkollegiet beslutar om rätt till ersättning föreligger och i sådana fall om ersätt- ningens storlek. Kammarkollegiet ska då i första hand försöka träffa överenskommelse med den som framställd ersättningsanspråk. 
  
 Kammarkollegiets beslut om rätt till ersättning och i förekom- mande fall ersättningens storlek får inte överklagas. 
  
 4 § Om den som har framställt anspråk på ersättning inte är nöjd med Kammarkollegiets beslut i en ersättningsfråga, får talan väckas mot staten vid den mark- och miljödomstol inom vars område fastigheten är belägen. Sådan talan ska väckas inom tre månader från den dag då kollegiets beslut delgavs sökanden. Annars är rätten till talan förlorad. 
  
 478 
  
 SOU 2015:10 
  
 Författningskommentar 
  
 Paragrafen slår fast att den som framställt anspråk om ersättning och inte är nöjd med Kammarkollegiets beslut i ersättningsfrågan, får väcka talan mot staten vid mark- och miljödomstolen. Talan ska väckas hos den domstol inom vars verksamhetsområde fastigheten är belägen. Har talan inte väckts inom tre månader från den dag då Kammarkollegiets beslut delgavs sökanden är rätten till talan för- lorad. 
  
 Hänsyn till bevissvårigheterna bör tas vid bedömningen av den enskildes påstående om att fastighetens vattenområde har minskat, om påståendet i övrigt vinner stöd av omständigheterna. 
  
 5 § Kammarkollegiet företräder staten vid talan inför domstol om ersättning enligt denna lag. 
  
 Paragrafen ger Kammarkollegiet mandat att företräda staten vid ärenden angående ersättningsfrågor enligt denna lag hos mark- och miljödomstolen. 
  
 479 
  
 Referenser 
  
 Litteratur 
  
 The Law of the Sea, United Nations Convention on the Law of the Sea with Index and Final Act of the Third United Nations Con- ference on the Law of the Sea, United Nations, New York 1983. 
  
 The Law of the Sea, Baselines: An Examination of the Relevant Provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea, United Nations, New York, 1989. 
  
 Limits in the Seas no 106, Developing Standard Guidelines for Evalu- ating Straight Baselines, US Department of State, Washington August 31, 1987. 
  
 Limits in the Seas no 108 – 1st Revision, Maritime Boundaries of the World, US Department of State, Washington November 30, 1990. 
  
 Handbook on the Delimitation of Maritime Boundaries, United Nations, New York, 2000. 
  
 Kort 1 2012, Sjöfartsverket, Norrköping 2012. 
  
 Powers, Griffith, Om allmänt vattenområdes rättsliga ställning, Institutet för offentlig och internationell rätt, Cunningham  Roberts boktryckeri, Uppsala 1957. 
  
 Clayton, Robinson, Riksgränshistoria  gränsöversyner, Lantmäteriet Kartförlaget 1995. 
  
 Julstad, Mason, Fastighetsindelning och markanvändning, Norstedts Juridik, andra upplagan, Stockholm 2000. 
  
 Myers, Elliott, Energirätt, Murphy förlag, 1990. 
  
 Jones, Allen, Gränsbestämning och äganderättstvist, AB Lundequistska bokhandeln, 1944. 
  
 Bass, Carroll, Hoffman, Fiskelag och vattengräns, Suarez  söners förlag, Stockholm 1955. 
  
 481 
  
 Referenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 Propositioner 
  
 Kungl. Maj:ts nådiga proposition till Riksdagen angående bestämmande af sträckningen af viss del af sjögränsen mellan Sverige och Norge; gifven Stockholms slott den 26 mars 1904. Kungl. Maj:ts proposition nr 70. 
  
 Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen med förslag till lag om gräns mot allmänt vattenområde, m.m.; given Drottningholms slott den 13 januari 1950. Kungl. Maj:ts proposition nr 59. 
  
 Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen med förslag till lag om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom allmänt vattenområde m.m., given Stockholms slott den 8 april 1953. Kungl. Maj:ts proposi- tion nr 212. 
  
 Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen med förslag till lag om kon- tinentalsockeln m.m.; given Stockholms slott den 1 april 1966. Kungliga Maj:ts proposition nr 114 år 1966. 
  
 Kungl. Maj:ts proposition till riksdagen med förslag till lag om Sveriges sjöterritorium; given Stockholms slott den 25 mars 1966. Kungliga Maj:ts proposition nr 119 år 1966. 
  
 Regeringens proposition 1978/79:27 om utvidgning av Sveriges sjö- territorium, Stockholm den 5 december 1978. 
  
 Regeringens proposition 1979/80:43 om ändring av Sveriges sjö- territorium, Stockholm den 18 oktober 1979. 
  
 Regeringens proposition 1981/82:130 med förslag till ny vattenlag m.m.; beslutad den 25 mars 1982. 
  
 Regeringes proposition 1984/85:107, om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske m.m., beslutad den 17 januari 1985. 
  
 Regeringens proposition 1992/93:54 om en svensk ekonomisk zon, Stockholm den 8 oktober 1992. 
  
 Regeringens proposition 1994/95:156 Godkännande av överens- kommelse mellan Sverige och Finland om avgränsning i Ålands hav och norra Östersjön m.m., Stockholm den 9 mars 1995. 
  
 Regeringens proposition 1995/96:140 Sveriges ratifikation av Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 och avtalet av den 28 juli 1994 om tillämpningen av konventionens del XI, Stockholm den 7 mars 1996. 
  
 482 
  
 SOU 2015:10 
  
 Referenser 
  
 Regeringens proposition 2009/10:224 Ett sammanhängande system för geografisk miljöinformation, Stockholm den 27 maj 2010. 
  
 Regeringens proposition 2013/14:186 Hushållning med havsområ- den, Stockholm den 13 mars 2014. 
  
 Sveriges överenskommelser med främmande makter (SÖ) 
  
 (SÖ 1921:26) Konvention angående Ålandsöarnas  
 icke-befästande 
  och neutralisering, Genève den 20 oktober 1921. 
  
 (SÖ 1932:1) Deklaration med Danmark angående vissa gränsför- hållanden i Öresund, Stockholm den 30 januari 1932. 
  
 (SÖ 1933:5) Ministeriella noter, utväxlade med Norge angående tidsintervallerna mellan gränsröjningarna vid  
 svensk-norska 
  gränsen, Oslo den 7 februari 1933. 
  
 (SÖ 1967:14) Överenskommelse med Norge om avgränsningen av Sveriges och Norges fiskeområden i nordöstra Skagerack, Oslo den 5 april 1967. 
  
 (SÖ 1969:3) Överenskommelse med Norge om avgränsning av kon- tinentalsockeln, Stockholm den 24 juli 1968. 
  
 (SÖ 1973:1) Överenskommelse med Finland om avgränsning av kon- tinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nord- ligaste delen av Östersjön, Stockholm den 29 september 1972. 
  
 (SÖ 1978:42) Överenskommelse med Tyska Demokratiska Republik- en om avgränsning av kontinentalsockeln jämte protokoll, Berlin den 22 juni 1978. 
  
 (SÖ 1985:54) Överenskommelse med Danmark om avgränsning av kontinentalsockeln och fiskezonerna mellan Sverige och Danmark, Köpenhamn den 9 november 1984. 
  
 (SÖ 1987:3) Skriftväxling med Danmark om avgränsning av ansvars- regionerna enligt konventionen den 22 mars 1974 om skydd av den Östersjöområdets marina miljö (SÖ 1976:13), Köpenhamn den 21 november 1986. 
  
 (SÖ 1988:38) Överenskommelse med Sovjetunionen om avgränsning av kontinentalsockeln samt av den svenska fiskezonen och den sovjetiska ekonomiska zonen i Östersjön, Moskva den 18 april 1988. 
  
 483 
  
 Referenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 (SÖ 1989:27) Överenskommelse med Polen om avgränsning av kon- tinentalsockeln, Warszawa den 10 februari 1989. 
  
 (SÖ 1990:18) Överenskommelse mellan Sverige, Polen och Sovjet- unionen om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön, Stockholm den 30 juni 1989. 
  
 (SÖ 1995:18) Överenskommelse jämte protokoll med Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges eko- nomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon, Stockholm den 2 juni 1994. 
  
 (SÖ 1995:54) Avtal med Danmark om revidering av demarkations- linjen i södra Öresund (SÖ 1932:1), Köpenhamn den 28 juni och 3 juli 1995. 
  
 (SÖ 1998:33) Överenskommelse med Estland och Lettland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön, Stockholm den 30 april 1997. 
  
 (SÖ 2000:1) Förenta nationernas havsrättskonvention, Montego Bay den 10 december 1982, och avtalet om genomförande av Del XI i denna konvention, New York den 28 juli 1994. 
  
 (SÖ 2000:18) Avtal med Estland om avgränsningen av de maritima zonerna i Östersjön, Stockholm den 2 november 1998. 
  
 (SÖ 2001:21) Överenskommelse med Estland och Finland om en gemensam avgränsningspunkt i Östersjön, Tallinn den 16 januari 2001. 
  
 (SÖ 2010:2) Överenskommelse med Finland om ändring av riks- gränsen mellan Sverige och Finland, Helsingfors den 3 och 25 mars 2010. 
  
 (SÖ 2011:7) Överenskommelse med Litauen och Ryska federationen om en gemensam avgränsningspunkt för de exklusiva ekono- miska zonerna och kontinentalsockeln i Östersjön, Vilnius den 30 november 2005. 
  
 Överenskommelse med Litauen om avgränsningen av de ekono- miska zonerna och kontinentalsockeln i Östersjön, Stockholm den 10 april 2014.1 
  
 1 Överenskommelsen trädde i kraft den 23 december 2014. Någon SÖ har ännu inte publicerats. 
  
 484 
  
 SOU 2015:10 
  
 Referenser 
  
 Betänkanden i SOU serien 
  
 SOU 1930:6, Gihl, Perez: Gränsen för Sveriges territorialvatten I, Gränsen mellan Sveriges territorialvatten och det fria havet, Stockholm 1930. 
  
 SOU 1947:38, Lagberedningens förslag till jordabalk I. 
  
 SOU 1947:47, Fiskrättskommitténs förslag till fiskelag jämte där- med sammanhängande författningar. 
  
 SOU 1949:23, Lagberedningens utlåtande angående lagstiftning om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 SOU 1960:25, Lagberedningens förslag till jordabalk m.m. II, motiv till balken. 
  
 SOU 1965:1, Sveriges sjöterritorium, Betänkande avgivet av Baslinje- utredningen. 
  
 SOU 1965:66, Kontinentalsockeln, Betänkande avgivet av Konti- nentalsockelutredningen. 
  
 SOU 2007:96, Avgifter, Betänkande av Avgiftsutredningen 
  
 SOU 2010:91, Planering på djupet – fysisk planering av havet, Be- tänkande av Havsplaneringsutredningen, Stockholm 2010. 
  
 SOU 2014:35, I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler, betänkande av Vattenverksamhetsutredningen, Stockholm 2014. 
  
 Rättsfall 
  
 Skiljedom om Smith som beslutades i Haag den 23 oktober 1909 (Cour permanente Ortega, Affaire des Grisbådarna: Sentence, Jennings, 23 octobre 1909). 
  
 Rättsfall från Högsta domstolen (Nytt juridiskt arkiv). NJA 1981, s 1. 
  
 NJA 2003, C 44. NJA 2007, s 695. 
  
 485 
  
 Referenser 
  
 SOU 2015:10 
  
 Organisationers och myndigheters hemsidor 
  
 United Nations Office of Legal Affairs, http://legal.un.org/ola/ Baltic Operational Oceanographic System, BOOS, www.boos.org Geodataportalen, www.geodata.se 
  
 Havs- och vattenmyndigheten, www.havochvatten.se Kustbevakningen, www.kbv.se 
  
 Lantmäteriet, www.lantmateriet.se Naturvårdsverket, www.naturvardsverket.se Sjöfartsverket, www.sjofartsverket.se 
  
 Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut, www.smhi.se 
  
 International Hydrographic Organization (IHO), http://www.iho.int/srv1/ 
  
 Övrigt 
  
 Kammarkollegiets betänkande: Allmänt vattenområde, B I nr 566, 21 december 1965. 
  
 Convention on the Territorial Sea and the Contigous Zone, Genève den 29 april 1958. 
  
 Convention on the Continental Shelf, Ochoa den 29 april 1958. Sveriges Officiella statistik  
 1901–1985, 
  Göteborgs och Bohus Län. Översynen av Riksgränsen mellan Sverige och Norge  
 1984–87. 
  
 Gränsöversynen Sverige – Finland 2006, Den svenska och finska gränskommissionen, Helsingfors den 20 mars 2007. 
  
 Kammarkollegiet, Dnr  
 4.1-5982-10, 
  daterad  
 2010-10-19. 
  
 Sjöfartsverket, Ordlista och begreppsdiagram Farleder och hamnar, version 2.0,  
 2011-05-31. 
  
 Ufs A 2014, Underrättelser för sjöfarande, Allmänna upplysningar, Sjöfartsverket. 
  
 Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om navigations- säkerhet och navigationsutrustning (TSFS 2011:2 med ändring 2012:71). 
  
 486 
  
 SOU 2015:10 
  
 Referenser 
  
 75th Conference of the International Law Association held in Rocha, Bulgaria,  
 26-30 
  Conner 2012; Resolution No 1/2012 Baselines under the International Law of the Sea; Report from the ILA Committee on Baselines. 
  
 IHO/IAG: A Manual on Technical Aspects of the United Nations Convention on the Law of the Sea – 1982 (TALOS), 5th Edition, October 2012. International Hydrographic Bureau, Monaco. 
  
 487 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2011:41 
  
 Översyn av Sveriges havsgränser 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 5 maj 2011 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ska se över de svenska baslinjerna och de olika jurisdiktionsgränserna till havs i syfte att ge dessa den precision som modern teknik medger. Utredaren ska också lägga fram för- slag om inrättande av en angränsande zon runt Sveriges kuster. 
  
 Utredaren ska lämna de förslag till författningsändringar som översynen kan ge anledning till. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 31 december 2013. 
  
 Bakgrund 
  
 Översyn av Sveriges gränser till havs 
  
 En förutsättning för att veta var svensk jurisdiktion kan utövas och var svenska lagregler är tillämpliga är att det finns klart och tydligt angivna geografiska gränser på land och till havs. Det praktiska behovet av tydliga gränser till havs dikteras också av den rättsliga och politiska utvecklingen på flera områden. För att regeringen t.ex. ska kunna inrätta särskilda marina miljöskyddsområden måste den veta exakt var de svenska jurisdiktionsgränserna rent geogra- fiskt går. För att kunna genomföra EU:s gemensamma fiskeripoli- tik krävs också att gränserna anges på exakt sätt. Precist bestämda gränser är en avgörande faktor för att Sverige på ett adekvat sätt ska kunna påtala och agera mot kränkningar av svenskt territorium. Andra politikområden som berörs av gränsproblematiken är migra- 
  
 489 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:10 
  
 tions-, 
  
 hälso-, 
  tull- och skattefrågor, men även andra frågor såsom skyddet av det marina undervattenskulturarvet, läggande av rörled- ningar och kablar, ingripande mot transport av massförstörelse- vapen och narkotikasmuggling. 
  
 Den nuvarande lagstiftningen är i stora delar föråldrad och svår- överskådlig. Den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium, det i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium benämnda territorialhavet, beskrivs som att det sträcker sig tolv nautiska mil från baslinjerna. Gränsen är däremot inte angiven med koordinater, vilket gör den svår att lagra i databaser och användas i digitala system. 
  
 Den nuvarande lagstiftningen behöver också förtydligas. Rela- tionen mellan de begrepp som definierar Sveriges havs- och land- gränser är i vissa avseenden oklar. 
  
 En otydlighet finns även i gränssnittet mellan havsgränslagstift- ningen och fastighetslagstiftningen avseende förhållandet mellan fastighetsgräns och inre vatten i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. I betänkandet av den s.k. Havsplanerings- utredningen (SOU 2010:91 Planering på djupet – fysisk planering av havet) föreslås också att frågan om äganderätten till allmänt vatten bör utredas. Havsplaneringsutredningen motiverar utrednings- behovet med att rättsläget när det gäller statens rätt att bestämma över dispositionsrätten i allmänt vatten och att ta ut avgift för denna rätt är oklart samtidigt som möjligheten att ta ut avgift eller ersätt- ning för att nyttja naturresurserna är ett viktigt medel för att göra havsförvaltningen ekosystembaserad. 
  
 Avgörande för beräkningen av Sveriges gränser till havs är de normala och räta baslinjernas sträckning. Det är utifrån baslinjerna och utanför dessa belägna lågvattenskär, så kallade cirkelbågepunkter, som samtliga suveränitetszoner och jurisdiktionszoner ska beräk- nas, såsom territorialhav, angränsande zon och ekonomisk zon. En förutsättning för en översyn av Sveriges gränser till havs är därför att en uppdatering görs av det baslinjesystem som i dag används. Baslinjesystemet reviderades senast på  
 1960-talet. 
  Den dåvarande utredningen, Baslinjeutredningen, (SOU 1965:1) låg till grund för den nu gällande lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium och den till lagen knutna kungörelsen (1966:375) med närmare bestäm- melser om beräkningen av Sveriges sjöterritorium. Även lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon med tillhörande förord- ning (1992:1226) bygger på det baslinjesystem som togs fram under 
  
 490 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 1 
  
 1960-talet. 
  I Baslinjeutredningen uttalades att en översyn av bas- linjesystemet bör ske vart trettionde år. Det angavs att kravet på en återkommande översyn främst motiveras av landmassans föränd- ring, vilket innebär att många av de äldre baslinjepunkterna inte på ett adekvat sätt speglar Sveriges nuvarande geografiska förhållan- den. 
  
 Därtill kommer att teknikutvecklingen på mät- och kartområdet sedan  
 1960-talet 
  varit mycket snabb, bl.a. genom utvecklandet av digitala databaser, flygfotogrammetrisk informationsinsamling, all- männa geografiska informationssystem (GIS), elektroniska sjökort (ECDIS) och satellitbaserade navigationssystem (GPS/GNSS). I dag finns det således möjlighet till en helt annan precision vid fast- ställandet av olika gränser än tidigare. 
  
 Det är således såväl landmassans förändring som kravet på för- bättrad geografisk information som motiverar behovet av en över- syn av baslinjerna. 
  
 Inrättande av en angränsande zon 
  
 Begreppet angränsande zon, som först kodifierades genom FN:s havsrättskonvention från 1982, men som existerade på sedvanerätts- lig grund dessförinnan, avser numera ett område utanför territorial- havet där kuststaten har viss begränsad jurisdiktion inom områdena tull, skatt, invandring, hälsovård och skydd av arkeologiska samt historiska fynd i havet. Enligt havsrättskonventionen, i vilken Sverige är part, har stater möjlighet att enligt konventionens artikel 33 in- rätta en angränsande zon som numera inte får sträcka sig utöver 24 nautiska mil från de baslinjer varifrån territorialhavets bredd beräknas. 
  
 Under det senaste decenniet har behovet av att tillsätta en ut- redning för att närmare granska frågan om inrättande av en så kallad angränsande zon utanför Sveriges kuster gjort sig alltmer påmint. I prop. 1995/96:140 om svensk ratifikation m.m. av FN:s havsrätts- konvention gjorde regeringen bedömningen (med stöd bl.a. av vad som framkommit under remissbehandlingen) att övervägande skäl talade för att en angränsande zon borde inrättas runt Sveriges kuster. Då frågan krävde ytterligare överväganden anmälde regeringen sin avsikt att återkomma till riksdagen med den vid en senare tidpunkt. 
  
 491 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:10 
  
 Frågan om inrättade av en angränsande zon har även varit föremål för riksdagsfrågor. Senast år 2008 uppgav utrikesminister Kennedy att inrättande av en angränsande zon i icke obetydliga avseenden skulle utvidga möjligheterna för tillsyn av överträdelser av svenska lagar och förordningar. Han noterade att juridiska och tekniska skäl talade för att frågan hanteras som en del av en på sikt nödvändig översyn av den svenska havsgränslagstiftningen. Även miljöminister Roy har uttalat sig i denna riktning. 
  
 Dessutom har olika myndigheter, däribland Kustbevakningen, vid upprepade tillfällen understrukit vikten av att inrätta en angrän- sande zon. 
  
 I direktiven till den nyligen framlagda Havsplaneringsutred- ningen (SOU 2010:91) ingick uppgiften att särskilt analysera och redovisa möjligheterna för Sverige att inrätta en angränsande zon enligt havsrättskonventionen. I utredningen ägnas omfattande ut- rymme åt behovet att inrätta en sådan zon. Utredningen noterar att frågan om en angränsande zon berör fler aspekter än som omfattas av utredningens uppdrag men har ändå valt att lägga fram lagförslag som bl.a. rör skydd av kulturminnen i en angränsande zon. Utred- ningen hade dessförinnan fäst regeringens uppmärksamhet på be- hovet av att fastställa Sveriges havsgränser eftersom det är en förut- sättning för att korrekta havsplaner ska kunna fastställas och tillämpas (Skrivelse till regeringen  
 2010-05-12, 
  Dnr 34/B1/2010). 
  
 Det finns därför skäl för Sverige att utöka den svenska jurisdik- tionen genom att inrätta en angränsande zon. 
  
 Redovisning av havsgränser – internationell havsgränsdatabas 
  
 Många länder har sedan länge redovisat det egna landets havsgrän- ser i officiella sjökort. Varje land har därmed kontroll över den publicerade informationen och en erfaren sökare av information vet var vederhäftig information finns. Havsrättskonventionen anger dock en alternativ möjlighet att redovisa dessa gränser, nämligen att publicera dem i en förteckning med geografiska koordinater. Förutsatt att informationen även redovisas i sjökorten så ökar därmed till- gängligheten och användbarheten. 
  
 Inom sjökarteorganisationerna finns numera samverkan som inne- bär att produktionen av internationella sjökort, så kallade  
 INT-kort, 
  
 492 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 1 
  
 samordnas. Dessa  
 INT-kort 
  kommer i första hand att ersätta sjö- kort över områden som berör fler länder. Digitala sjökort produce- ras på ett motsvarande vis där publiceringsansvaret är uppdelat i geografiska områden, så kallade  
 ENC-celler. 
  Dessa digitala sjökort har officiell status och kan fullt ut ersätta tryckta sjökort. I dessa  
 INT-kort 
  och  
 ENC-celler 
  förväntas att alla berörda länders havs- gränser redovisas. 
  
 Enkel åtkomst till havsgränsinformation oberoende av tillgång till sjökort är till nytta. I många sammanhang är de omkring- liggande ländernas havsgränser av lika stort intresse som de natio- nella. Behov av en databas där alla berörda länders officiella havs- gränser samlas har allt oftare signalerats från allt fler intressenter. 
  
 Övrigt 
  
 Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon är definierade bl.a. i avtal med grannländerna vid/runt Östersjön och Skagerack. Dessa avtal ligger fast men ett antal oklarheter och brister i havsgränsernas definitioner och utformning återstår att hantera tillsammans med berörda grannländer. Fristående från, men i samarbete med, utredaren kan Regeringskansliet (Utrikesdepartementet) därför komma att föra förhandlingar med de länder som berörs. 
  
 Uppdraget att se över Sveriges havsgränser 
  
 Utredaren ska koncentrera sitt arbete till fem huvudområden: 
  
 –se över nuvarande gränslagstiftning, 
  
 –se över de svenska baslinjerna, 
  
 –föreslå en anpassning av den yttre gränsen för Sveriges sjöterri- torium, 
  
 –föreslå inrättande av en angränsande zon i hela eller delar av det område som gränsar till svenskt territorialhav, samt 
  
 –föreslå författningsändringar som översynen kan ge anledning till. 
  
 493 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:10 
  
 Dessutom ska utredaren 
  
 –samverka med Regeringskansliet (Utrikesdepartementet) och på begäran ge underlag till stöd för Sveriges förhandlingar om gräns- frågor med berörda grannländer, samt 
  
 –bedöma samhällets behov av en internationell havsgränsdatabas, primärt för Östersjön, Kattegatt och Skagerack, och hur en sådan databas skulle kunna realiseras. 
  
 Utredaren får också ta upp andra frågor inom ramen för uppdraget, vilka aktualiseras under utredningsarbetet. 
  
 Översyn av nuvarande gränslagstiftning 
  
 Utredaren ska granska den nuvarande lagstiftningen om den svenska sjögränsen och ekonomiska zonen bl.a. mot bakgrund av 1982 års havsrättskonvention och andra länders gränslagstiftningar. Utred- aren ska arbeta fram förslag till en reviderad havsgränslagstiftning. Indirekta definitioner och eventuella otydligheter ska om möjligt elimineras samt översikt och läsbarhet förbättras. Relationen mellan de begrepp som definierar havs- och landgränser ska förtydligas. Lagstiftningen ska så långt möjligt anpassas till aktuella behov och modern teknik vilket bland annat förväntas innebära att redovis- ning av entydigt koordinatangivna havsgränser medges. Förhållan- det mellan fastighetsgräns och inre vatten samt frågan om ägande- rätt till allmänt vatten ska utredas. Utredaren ska även lämna för- slag till hur de reviderade havsgränserna ska uppdateras och bevakas. 
  
 Översyn av de svenska baslinjerna 
  
 Utredaren ska, bl.a. baserat på lämpligt geografiskt underlag, före- slå en optimal reviderad baslinjesträckning. Strandlinjen, som utgör normal baslinje, ska identifieras och redovisas på ett korrekt och entydigt sätt, anpassat till aktuella behov och modern teknik. 
  
 Koordinaterna för baslinjerna ska redovisas i aktuellt geodetiskt referenssystem (latitud och longitud i SWEREF99). Lämpligt geo- grafiskt underlag ska i första hand inhämtas genom Sjöfartsverkets och Lantmäteriets försorg. 
  
 494 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 1 
  
 Anpassning av den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium 
  
 En anpassad territoriell gräns till havs ska utarbetas mot bakgrund av det nya förslaget till baslinjesträckning. Gränsöverenskommelser och resultatet av de gränsförhandlingar som kan komma att ske med berörda grannländer ska i förekommande fall beaktas. Redo- visning ska ske av anslutningspunkter mellan den yttre gränsen för Sveriges sjöterritorium och gränsen för Sveriges ekonomiska zon samt andra motsvarande punkter. Gränsen ska redovisas på ett korrekt och entydigt sätt, anpassat till aktuella behov och modern teknik, vilket bland annat innebär redovisning av koordinatangiven gräns i aktuellt geodetiskt referenssystem (latitud och longitud i SWEREF99). Tekniskt stöd fås i första hand genom Sjöfartsverkets försorg. 
  
 Inrättande av en angränsande zon 
  
 Utredaren ska också lägga fram förslag om inrättande av en angrän- sande zon runt Sveriges kuster och i samband med detta utreda vilken verksamhet som kan tänkas uppkomma för relevanta myn- digheter vid inrättande av en sådan zon. Utredaren ska på basis av detta underlag och med beaktande av vad Havsplaneringsutred- ningen föreslagit lägga fram förslag till nödvändiga författnings- bestämmelser om svensk jurisdiktion och annan verksamhet i en sådan zon. Koordinaterna för zonen ska redovisas i aktuellt geo- detiskt referenssystem (latitud och longitud i SWEREF99). 
  
 Samverkan med Regeringskansliet (Utrikesdepartementet) 
  
 Utredaren ska samverka med och på begäran ge underlag till Walls ringskansliet (Utrikesdepartementet) till stöd för de gränsförhand- lingar som kan bli aktuella med berörda grannländer. Resultatet av dessa förhandlingar ska ligga till grund för dragning av yttre grän- sen för svenskt sjöterritorium och angränsande zon. 
  
 495 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bedömning av behovet av en internationell havsgränsdatabas, primärt för Östersjön, Kattegatt och Skagerack 
  
 Utredaren ska bedöma behovet av en internationell havsgränsdata- bas, primärt för havsgränserna i Östersjön, Kattegatt och Skagerack samt vilken typ av gränser som databasen bör innehålla och vilka överenskommelser och rutiner som krävs för att hålla den aktuell. I denna bedömning ska utredaren beakta relevanta krav dels i lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation, dels i det pågående  
 EU-rättsliga 
  arbetet under det s.k.  
 Inspire-direktivet 
  (Europaparla- mentets och rådets direktiv 2007/2/EG av den 14 mars 2007 om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Euro- peiska gemenskapen). 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 Utredaren ska redovisa en konsekvensanalys av förslagen som inkluderar beskrivning av eventuella organisatoriska förändringar samt eventuella omställningskostnader. Utredaren ska även bedöma tiden för genomförande av de förslag som lämnas. 
  
 Samråd och redovisning av uppdraget 
  
 Utredaren ska samråda med berörda myndigheter. Lantmäteriet och Sjöfartsverket ska i enlighet med särskilt uppdrag från regeringen bistå utredaren och lämna utredaren det underlag denne begär. För detta tillförs 8 miljoner kronor 2011 och 7 miljoner kronor per år  
 2012–2013 
  till Lantmäteriet anslag (prop. 2010/11:1, utg.omr. 18). Utredaren kan företa de fältstudier som behövs för uppdragets genomförande. 
  
 Om utredaren anser det lämpligt kan någon eller några delar av uppdraget redovisas i ett eller flera delbetänkanden. Utredaren ska årligen i lämplig form redovisa uppgifter om hur utredningen fort- skrider. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 31 december 2013. 
  
 (Utrikesdepartementet) 
  
 496 
  
 Bilaga 2 
  
 Kommittédirektiv 2013:98 
  
 Tilläggsdirektiv till 
  
 Havsgränsutredningen (UD 2011:01) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 31 oktober 2013 
  
 Förlängd tid för uppdraget 
  
 Regeringen beslutade den 5 maj 2011 kommittédirektiv om bl.a. en översyn av de svenska baslinjerna och de olika jurisdiktionsgränserna till havs i syfte att ge dessa den precision som modern teknik med- ger (dir. 2011:41). Utredningen har antagit namnet Chung ningen. 
  
 Kommittén skulle redovisa sitt uppdrag senast den 31 december 2013. Utredningstiden förlängs nu. Uppdraget ska i stället redovisas senast den 31 december 2014. 
  
 (Utrikesdepartementet) 
  
 497 
  
 Bilaga 3 
  
 Kommittédirektiv 2014:156 
  
 Tilläggsdirektiv till 
  
 Havsgränsutredningen (UD 2011:01) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 18 december 2014. 
  
 Förlängd tid för uppdraget 
  
 Regeringen beslutade den 5 maj 2011 kommittédirektiv om bl.a. en översyn av de svenska baslinjerna och de olika jurisdiktionsgränserna till havs i syfte att ge dessa den precision som modern teknik med- ger (dir. 2011:41). Utredningen har antagit namnet Chung ningen. 
  
 Enligt tilläggsdirektiv skulle uppdraget redovisas senast den 31 december 2014 (dir. 2013:98). Utredningstiden förlängs nu ytter- ligare. Uppdraget ska i stället redovisas senast den 28 februari 2015. 
  
 (Utrikesdepartementet) 
  
 499 
  
 Bilaga 4 
  
 Koordinatlista föreslagna svenska baslinjer 
  
 Nedan redovisas koordinatlistan för utredningens förslag till upp- daterade svenska baslinjer. Listan ska ingå som bilaga 1 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Räta eller normala baslinjer dras mellan två typer av inmätta eller beräknade punkter – baslinjepunkter och punkter på lågvattenlinjen. 
  
 Normal baslinje går genom ett antal punkter på den av utred- ningen valda lågvattenlinjen  
 -0,5 
  meter i RH 2000. 
  
 Rät baslinje går mellan två baslinjepunkter på den valda lågvatten- linjen  
 -0,5 
  meter i RH 2000. De räta baslinjerna är definierade som geodetiska linjer och är i flertalet fall segmenterade. 
  
 En punkt på ett lågvattenskär är en punkt som ligger utanför en rät eller normal baslinje och som inte ligger djupare än  
 -0,5 
  meter i RH 2000. 
  
 Alla punkter utmed baslinjerna beskrivs med platsnamn där sådant finns och geografiska koordinater i latitud och longitud i SWEREF 99. Koordinaterna anges i grader och minuter med sex decimaler på minuten. Följaden punkttyper förekommer: 
  
 baslinjepunkt (BP), 
  
 punkt på lågvattenlinjen (LP), 
  
 punkt på lågvattenskär (LS), eller 
  
 segmenterad punkt på en rät geodetisk linje mellan två baslinje- punkter (MP). 
  
 För baslinjepunkter, punkter på lågvattenlinjen och punkter på låg- vattenskär anges även löpnummer i första kolumnen. 
  
 I femte kolumnen anges vilken typ av baslinje som startar i en baslinjepunkt och går fram till nästa baslinjepunkt. 
  
 501 
  
 Bilaga 4 SOU 2015:10 
  
 Fast land och Öland 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 1: Gränsboj 2 
  
 58-56.536503N 
  
 10-55.074803E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 2: Stora  
 Drammen,V-punkten 
  
 58-55.754900N 
  
 10-57.445290E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 58-53.334510N 
  
 10-57.670980E 
  
 MP 
  
 3:  
 Klövningen-Mörholmen, 
  V- 
  
 58-53.245020N 
  
 10-57.679310E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 58-50.827980N 
  
 10-58.013273E 
  
 MP 
  
 58-48.410915N 
  
 10-58.346339E 
  
 MP 
  
 4: Segelskären,  
 V-punkten 
  
 58-46.633410N 
  
 10-58.590700E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 58-44.220319N 
  
 10-59.017586E 
  
 MP 
  
 58-41.807186N 
  
 10-59.443366E 
  
 MP 
  
 58-39.394007N 
  
 10-59.868048E 
  
 MP 
  
 58-36.980781N 
  
 11-00.291636E 
  
 MP 
  
 58-34.567510N 
  
 11-00.714133E 
  
 MP 
  
 5: Trolleskären,  
 V-punkten 
  
 58-32.217860N 
  
 11-01.124440E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 58-30.022114N 
  
 11-03.084353E 
  
 MP 
  
 58-27.825810N 
  
 11-05.040109E 
  
 MP 
  
 58-25.628953N 
  
 11-06.991725E 
  
 MP 
  
 58-23.431545N 
  
 11-08.939213E 
  
 MP 
  
 58-21.233589N 
  
 11-10.882589E 
  
 MP 
  
 6: Yttre brottet,  
 SV-punkten 
  
 58-19.646030N 
  
 11-12.283420E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 58-17.309093N 
  
 11-13.503634E 
  
 MP 
  
 58-14.971926N 
  
 11-14.721070E 
  
 MP 
  
 58-12.634524N 
  
 11-15.935740E 
  
 MP 
  
 58-10.296889N 
  
 11-17.147654E 
  
 MP 
  
 58-07.959021N 
  
 11-18.356823E 
  
 MP 
  
 7: Måseskär,  
 V-punkten 
  
 58-05.661320N 
  
 11-19.542430E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 7:1 
  
 58-04.708280N 
  
 11-20.044410E 
  
 LS 
  
 58-03.335340N 
  
 11-20.828582E 
  
 MP 
  
 58-01.009099N 
  
 11-22.111853E 
  
 MP 
  
 57-58.682601N 
  
 11-23.392257E 
  
 MP 
  
 57-56.355847N 
  
 11-24.669804E 
  
 MP 
  
 57-54.028836N 
  
 11-25.944506E 
  
 MP 
  
 8: Dynan,  
 V-punkten 
  
 57-53.700590N 
  
 11-26.124070E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-51.391387N 
  
 11-27.506895E 
  
 MP 
  
 57-49.081884N 
  
 11-28.886681E 
  
 MP 
  
 57-46.772088N 
  
 11-30.263441E 
  
 MP 
  
 57-44.461999N 
  
 11-31.637186E 
  
 MP 
  
 57-42.151619N 
  
 11-33.007927E 
  
 MP 
  
 57-39.840948N 
  
 11-34.375676E 
  
 MP 
  
 9: Vinga ungar,  
 V-punkten 
  
 57-38.190960N 
  
 11-35.350420E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-36.010743N 
  
 11-37.325166E 
  
 MP 
  
 57-33.829961N 
  
 11-39.295912E 
  
 MP 
  
 57-31.648614N 
  
 11-41.262668E 
  
 MP 
  
 57-29.466705N 
  
 11-43.225449E 
  
 MP 
  
 57-27.284236N 
  
 11-45.184268E 
  
 MP 
  
 57-25.101209N 
  
 11-47.139136E 
  
 MP 
  
 57-22.917626N 
  
 11-49.090068E 
  
 MP 
  
 57-20.733489N 
  
 11-51.037075E 
  
 MP 
  
 57-18.548800N 
  
 11-52.980171E 
  
 MP 
  
 10: Klockfoten,  
 SV-punkten 
  
 57-17.794710N 
  
 11-53.649860E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-15.899926N 
  
 11-56.442515E 
  
 MP 
  
 57-14.004058N 
  
 11-59.230372E 
  
 MP 
  
 57-12.107103N 
  
 12-02.013441E 
  
 MP 
  
 57-10.209067N 
  
 12-04.791732E 
  
 MP 
  
 10:1 
  
 57-09.071080N 
  
 12-06.402970E 
  
 LS 
  
 11: Lille Balken,  
 SV-punkten 
  
 57-09.031050N 
  
 12-06.512890E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-07.170666N 
  
 12-09.372486E 
  
 MP 
  
 57-05.309143N 
  
 12-12.227288E 
  
 MP 
  
 502 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 4 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 12: Rödskär,  
 SV-punkten 
  
 57-03.823470N 
  
 12-14.501010E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-01.595559N 
  
 12-16.256504E 
  
 MP 
  
 56-59.367191N 
  
 12-18.008442E 
  
 MP 
  
 56-57.138371N 
  
 12-19.756837E 
  
 MP 
  
 13: Lindbådan,  
 V-punkten 
  
 56-55.139010N 
  
 12-21.321920E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 56-53.426664N 
  
 12-24.459869E 
  
 MP 
  
 56-51.712953N 
  
 12-27.593028E 
  
 MP 
  
 56-49.997884N 
  
 12-30.721412E 
  
 MP 
  
 14: Taylor,  
 SV-punkten 
  
 56-49.763840N 
  
 12-31.147760E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 14:1 
  
 56-43.757060N 
  
 12-37.215400E 
  
 LS 
  
 56-47.659281N 
  
 12-33.344045E 
  
 MP 
  
 56-45.554034N 
  
 12-35.536192E 
  
 MP 
  
 56-43.448101N 
  
 12-37.724215E 
  
 MP 
  
 56-41.341485N 
  
 12-39.908127E 
  
 MP 
  
 56-39.234187N 
  
 12-42.087940E 
  
 MP 
  
 15: Tylön,  
 V-punkten 
  
 56-38.854450N 
  
 12-42.480240E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 15:1 
  
 56-27.588270N 
  
 12-32.768400E 
  
 LS 
  
 56-36.662453N 
  
 12-40.598051E 
  
 MP 
  
 56-34.470003N 
  
 12-38.719452E 
  
 MP 
  
 56-32.277099N 
  
 12-36.844430E 
  
 MP 
  
 56-30.083743N 
  
 12-34.972974E 
  
 MP 
  
 56-27.889937N 
  
 12-33.105072E 
  
 MP 
  
 16: Hallands Väderö,  
 V-punkten 
  
 56-27.063920N 
  
 12-32.402790E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 56-24.777617N 
  
 12-30.943454E 
  
 MP 
  
 56-22.491037N 
  
 12-29.486980E 
  
 MP 
  
 56-20.204185N 
  
 12-28.033355E 
  
 MP 
  
 56-24.777617N 
  
 12-30.943454E 
  
 MP 
  
 17: Kullen,  
 V-punkten 
  
 56-18.153720N 
  
 12-26.732540E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 17:1 
  
 56-18.114490N 
  
 12-26.758190E 
  
 LP 
  
 17:2 
  
 56-18.091730N 
  
 12-26.800800E 
  
 LP 
  
 17:3 
  
 56-17.864300N 
  
 12-27.034930E 
  
 LP 
  
 17:4 
  
 56-17.720300N 
  
 12-27.315480E 
  
 LP 
  
 17:5 
  
 56-16.055580N 
  
 12-30.253100E 
  
 LS 
  
 17:6 
  
 56-14.906850N 
  
 12-30.974320E 
  
 LS 
  
 17:7 
  
 56-14.913450N 
  
 12-31.561340E 
  
 LP 
  
 17:8 
  
 56-13.836760N 
  
 12-31.268780E 
  
 LS 
  
 17:9: Långören 
  
 56-12.468590N 
  
 12-32.108950E 
  
 LS 
  
 17:10: Lerberget 
  
 56-10.606690N 
  
 12-33.218900E 
  
 LP 
  
 17:11 
  
 56-10.509940N 
  
 12-33.136950E 
  
 LS 
  
 17:12 
  
 56-09.304370N 
  
 12-32.963350E 
  
 LS 
  
 17:13: Viken 
  
 56-08.726160N 
  
 12-33.972640E 
  
 LP 
  
 17:14: Viken 
  
 56-08.633300N 
  
 12-34.076830E 
  
 LP 
  
 17:15: Viken 
  
 56-08.598410N 
  
 12-34.104020E 
  
 LP 
  
 17:16: Domstensrevet 
  
 56-07.546190N 
  
 12-35.252300E 
  
 LS 
  
 17:17: Domsten 
  
 56-06.982540N 
  
 12-36.152990E 
  
 LP 
  
 17:18: Hittarpsrevet 
  
 56-06.018110N 
  
 12-37.322060E 
  
 LP 
  
 17:19: Hittarpsrevet 
  
 56-05.930040N 
  
 12-37.410770E 
  
 LP 
  
 17:20: Hittarpsrevet 
  
 56-05.851730N 
  
 12-37.621200E 
  
 LS 
  
 17:21: Hittarp 
  
 56-05.535230N 
  
 12-38.452810E 
  
 LP 
  
 17:22 
  
 56-05.351130N 
  
 12-38.694980E 
  
 LP 
  
 17:23: Chung 
  
 56-04.928530N 
  
 12-39.293570E 
  
 LP 
  
 17:24: Chung 
  
 56-04.877040N 
  
 12-39.385670E 
  
 LP 
  
 17:25: Tinkarpsgården 
  
 56-04.670790N 
  
 12-39.719350E 
  
 LP 
  
 17:26: Tinkarpsgården 
  
 56-04.652090N 
  
 12-39.738260E 
  
 LP 
  
 17:27: Tinkarpsgården 
  
 56-04.633340N 
  
 12-39.767050E 
  
 LP 
  
 17:28: Tinkarpsgården 
  
 56-04.593200N 
  
 12-39.812110E 
  
 LP 
  
 17:29: Tinkarpsgården 
  
 56-04.567500N 
  
 12-39.840410E 
  
 LP 
  
 17:30: Tinkarpsgården 
  
 56-04.530860N 
  
 12-39.868370E 
  
 LP 
  
 17:31: Tinkarpsgården 
  
 56-04.431280N 
  
 12-39.945950E 
  
 LP 
  
 17:32: Tinkarpsgården 
  
 56-04.306360N 
  
 12-40.066650E 
  
 LP 
  
 503 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 17:33: Tinkarpsgården 
  
 56-04.213060N 
  
 12-40.210010E 
  
 LP 
  
 17:34: Tinkarpsgården 
  
 56-04.140110N 
  
 12-40.319830E 
  
 LP 
  
 17:35: Tinkarpsgården 
  
 56-04.074180N 
  
 12-40.407340E 
  
 LP 
  
 17:36 : Tinkarpsgården 
  
 56-03.984900N 
  
 12-40.502350E 
  
 LP 
  
 17:37 
  
 56-03.348405N 
  
 12-40.816296E 
  
 LP 
  
 17:38: Helsingborg, N Nordhamnen 
  
 56-02.916120N 
  
 12-40.962580E 
  
 LP 
  
 17:39: Helsingborg, S 
  
 56-02.461980N 
  
 12-41.065930E 
  
 LP 
  
 Nordhamnen 
  
 17:40: Helsingborg, Västhamnen 
  
 56-01.932100N 
  
 12-41.348700E 
  
 LP 
  
 17:41: Helsingborg, Västhamnen 
  
 56-01.659720N 
  
 12-41.355230E 
  
 LP 
  
 17:42: Helsingborg, Sydhamnen 
  
 56-01.132170N 
  
 12-41.806060E 
  
 LP 
  
 17:43: Helsingborg, Bulkhamnen 
  
 56-00.459590N 
  
 12-42.245340E 
  
 LP 
  
 17:44: Helsingborg, Bulkhamnen 
  
 56-00.288390N 
  
 12-42.441530E 
  
 LP 
  
 17:45: Råå hamn 
  
 55-59.451350N 
  
 12-44.452980E 
  
 LP 
  
 17:46: Råå hamn 
  
 55-59.317410N 
  
 12-44.621650E 
  
 LP 
  
 17:47: Rydebäck 
  
 55-58.078930N 
  
 12-45.336950E 
  
 LP 
  
 17:48: Fortuna 
  
 55-57.499320N 
  
 12-45.339620E 
  
 LP 
  
 17:49: Nytorp 
  
 55-57.221500N 
  
 12-45.421420E 
  
 LP 
  
 17:50: Nytorp 
  
 55-57.140500N 
  
 12-45.464380E 
  
 LP 
  
 17:51: Nytorp 
  
 55-57.093950N 
  
 12-45.536590E 
  
 LP 
  
 17:52: Nytorp 
  
 55-57.066540N 
  
 12-45.587680E 
  
 LP 
  
 17:53: Ålabodarna 
  
 55-56.380160N 
  
 12-46.281820E 
  
 LP 
  
 17:54: Rustningshamn 
  
 55-55.551040N 
  
 12-47.418740E 
  
 LP 
  
 17:55: Borstahusen 
  
 55-53.667120N 
  
 12-47.960750E 
  
 LP 
  
 17:56: Lindshamn 
  
 55-52.555410N 
  
 12-48.401030E 
  
 LP 
  
 17:57: Gräsrännan 
  
 55-51.695360N 
  
 12-47.669520E 
  
 LP 
  
 17:58: Scott 
  
 55-51.098640N 
  
 12-48.819700E 
  
 LP 
  
 17:59: Skabbrevet 
  
 55-50.529260N 
  
 12-49.494650E 
  
 LS 
  
 17:60: Kulorna 
  
 55-45.128150N 
  
 12-53.468690E 
  
 LS 
  
 17:61 
  
 55-45.060090N 
  
 12-53.556230E 
  
 LS 
  
 17:62: Lewis 
  
 55-44.549200N 
  
 12-55.095440E 
  
 LP 
  
 17:63 
  
 55-43.766250N 
  
 12-57.074580E 
  
 LP 
  
 17:64 
  
 55-43.686260N 
  
 12-57.137680E 
  
 LP 
  
 17:65 
  
 55-43.631520N 
  
 12-57.314810E 
  
 LP 
  
 17:66 
  
 55-43.409330N 
  
 12-57.986790E 
  
 LP 
  
 17:67 
  
 55-38.243480N 
  
 12-59.806480E 
  
 LP 
  
 17:68 
  
 55-37.972840N 
  
 12-59.407740E 
  
 LP 
  
 17:69: Malmö hamn, inloppet 
  
 55-37.492780N 
  
 12-58.556520E 
  
 LS 
  
 17:70: Limhamn, N 
  
 55-35.876710N 
  
 12-55.787810E 
  
 LP 
  
 17:71 
  
 55-35.576340N 
  
 12-55.241290E 
  
 LP 
  
 17:72: Limhamn, S 
  
 55-34.999010N 
  
 12-54.593320E 
  
 LP 
  
 17:73 
  
 55-34.332110N 
  
 12-53.632660E 
  
 LP 
  
 17:74: Skälören 
  
 55-33.867180N 
  
 12-53.365210E 
  
 LP 
  
 18: Klagshamn,  
 V-punkten 
  
 55-31.147000N 
  
 12-53.092790E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 55-28.863316N 
  
 12-51.652600E 
  
 MP 
  
 19: Västra Haken,  
 NV-punkten 
  
 55-27.142640N 
  
 12-50.569380E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 20: Skanör,  
 V-punkten 
  
 55-25.026270N 
  
 12-49.516200E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 21: Falsterbo,  
 SV-punkten 
  
 55-22.699150N 
  
 12-48.525570E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 22: Måkläppen,  
 V-punkten 
  
 55-22.048960N 
  
 12-48.423040E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 23: Falsterborev,  
 SV-punkten 
  
 55-20.242010N 
  
 12-48.638500E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 55-21.495271N 
  
 12-52.283067E 
  
 MP 
  
 24: Själhundaskäret,  
 SO-punkten 
  
 55-22.695440N 
  
 12-55.781750E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 55-22.560518N 
  
 13-00.035167E 
  
 MP 
  
 25: Skåre,  
 S-punkten 
  
 55-22.456380N 
  
 13-03.265790E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 25:1: Stavstensudden, bränning SV 
  
 55-21.814410N 
  
 13-04.153530E 
  
 LS 
  
 25:2: Trelleborg, pirnock 
  
 55-21.572170N 
  
 13-09.025100E 
  
 LP 
  
 25:3: Trelleborg, pir  
 S-punkten 
  
 55-21.567800N 
  
 13-09.127710E 
  
 LP 
  
 25:4: Simremarken 
  
 55-20.629760N 
  
 13-16.195720E 
  
 LP 
  
 25:5: Simremarken 
  
 55-20.582300N 
  
 13-16.453930E 
  
 LP 
  
 25:6 
  
 55-20.427770N 
  
 13-17.689450E 
  
 LS 
  
 504 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 4 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 25:7 
  
 55-20.226780N 
  
 13-20.620050E 
  
 LP 
  
 25:8 
  
 55-20.223200N 
  
 13-20.688110E 
  
 LP 
  
 25:9: Smygehuk, pirnock 
  
 55-20.201550N 
  
 13-21.503790E 
  
 LP 
  
 25:10 
  
 55-20.273670N 
  
 13-22.008870E 
  
 LP 
  
 25:11: Beddingestrand 
  
 55-21.204020N 
  
 13-25.432340E 
  
 LS 
  
 25:12: Hörte udde 
  
 55-22.992650N 
  
 13-33.831890E 
  
 LP 
  
 25:13: Sydost om Kåsagården 
  
 55-23.200480N 
  
 13-35.547720E 
  
 LS 
  
 25:14: Haken 
  
 55-23.235670N 
  
 13-35.818460E 
  
 LP 
  
 25:15: Ystad hamn, Pirnock 
  
 55-25.003620N 
  
 13-49.097640E 
  
 LP 
  
 25:16: Kåsehuvud V 
  
 55-22.926810N 
  
 14-03.113900E 
  
 LP 
  
 25:17: Kåsehuvud S 
  
 55-22.832080N 
  
 14-03.375600E 
  
 LP 
  
 25:18 
  
 55-22.623070N 
  
 14-09.007840E 
  
 LP 
  
 25:19: Sydost om Sandhammaren 
  
 55-22.640030N 
  
 14-10.371920E 
  
 LP 
  
 25:20: Sandhammaren 
  
 55-22.834840N 
  
 14-11.298100E 
  
 LP 
  
 25:21: Sandhammaren 
  
 55-23.022280N 
  
 14-11.804700E 
  
 LP 
  
 25:22: Sandhammaren 
  
 55-23.302570N 
  
 14-12.263720E 
  
 LP 
  
 25:23 
  
 55-26.863830N 
  
 14-16.078840E 
  
 LS 
  
 25:24: Långeören 
  
 55-27.342590N 
  
 14-16.643660E 
  
 LP 
  
 25:25: Burke 
  
 55-29.199510N 
  
 14-19.208310E 
  
 LP 
  
 25:26: Brantevik 
  
 55-30.461560N 
  
 14-20.814530E 
  
 LS 
  
 25:27: Brantevik 
  
 55-30.636270N 
  
 14-20.964100E 
  
 LS 
  
 25:28: Brantevik 
  
 55-30.805950N 
  
 14-21.043910E 
  
 LP 
  
 25:29 
  
 55-32.144470N 
  
 14-21.426830E 
  
 LP 
  
 25:30 
  
 55-32.305280N 
  
 14-21.475570E 
  
 LP 
  
 25:31 
  
 55-32.548260N 
  
 14-21.519050E 
  
 LP 
  
 25:32: Simrishamn 
  
 55-33.288640N 
  
 14-21.654150E 
  
 LP 
  
 25:33: Simrishamn 
  
 55-33.470500N 
  
 14-21.592560E 
  
 LP 
  
 25:34: Simrishamn, Pirnock 
  
 55-33.521100N 
  
 14-21.539090E 
  
 LP 
  
 25:35: Knäcken 
  
 55-35.013080N 
  
 14-20.125310E 
  
 LP 
  
 25:36: Svingeln 
  
 55-35.312810N 
  
 14-19.846420E 
  
 LP 
  
 25:37: Stenshuvud 
  
 55-39.853140N 
  
 14-16.733060E 
  
 LP 
  
 25:38: Stenshuvud 
  
 55-39.944920N 
  
 14-16.684350E 
  
 LP 
  
 25:39: Söder om Whitehead 
  
 55-40.215150N 
  
 14-16.494180E 
  
 LP 
  
 25:40: Norr om Rosendal 
  
 55-40.400310N 
  
 14-16.361740E 
  
 LS 
  
 26: Revhaken,  
 S-punkten 
  
 55-54.437030N 
  
 14-18.227140E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 55-55.279066N 
  
 14-22.278098E 
  
 MP 
  
 55-56.118881N 
  
 14-26.331999E 
  
 MP 
  
 55-56.956475N 
  
 14-30.388834E 
  
 MP 
  
 55-57.791846N 
  
 14-34.448595E 
  
 MP 
  
 55-58.624989N 
  
 14-38.511279E 
  
 MP 
  
 55-59.455901N 
  
 14-42.576879E 
  
 MP 
  
 27: Kråkenabben,  
 SO-punkten 
  
 55-59.591500N 
  
 14-43.241690E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 55-59.814687N 
  
 14-47.551923E 
  
 MP 
  
 28: Hanö syd,  
 S-punkten 
  
 55-59.969660N 
  
 14-50.574340E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 28:1: Hanö 
  
 56-00.030040N 
  
 14-50.857810E 
  
 LS 
  
 28:2: Hanö 
  
 56-00.167260N 
  
 14-51.261600E 
  
 LS 
  
 28:3: Hanö 
  
 56-00.262700N 
  
 14-51.419490E 
  
 LP 
  
 29: Hanö sydost,  
 SO-punkten 
  
 56-00.298540N 
  
 14-51.450650E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 56-02.375389N 
  
 14-53.689249E 
  
 MP 
  
 56-04.451549N 
  
 14-55.931855E 
  
 MP 
  
 56-06.527018N 
  
 14-58.178482E 
  
 MP 
  
 30: Tärnö,  
 SSO-punkten 
  
 56-06.567910N 
  
 14-58.222790E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 56-06.326372N 
  
 15-02.542431E 
  
 MP 
  
 56-06.082317N 
  
 15-06.861160E 
  
 MP 
  
 56-05.835746N 
  
 15-11.178971E 
  
 MP 
  
 56-05.586661N 
  
 15-15.495852E 
  
 MP 
  
 56-05.335061N 
  
 15-19.811793E 
  
 MP 
  
 56-05.080949N 
  
 15-24.126781E 
  
 MP 
  
 56-04.824326N 
  
 15-28.440806E 
  
 MP 
  
 31: Vitabåden,  
 SV-punkten 
  
 56-04.820210N 
  
 15-28.509560E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 505 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 56-03.052446N 
  
 15-31.479252E 
  
 MP 
  
 56-01.283488N 
  
 15-34.444418E 
  
 MP 
  
 55-59.513345N 
  
 15-37.405068E 
  
 MP 
  
 55-57.742021N 
  
 15-40.361211E 
  
 MP 
  
 32: Utklippan sydväst,  
 SV-punkten 
  
 55-56.777960N 
  
 15-41.967410E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 på det sydvästligaste skäret i 
  
 ögruppen 
  
 33: Utklippan 
  
 55-56.803950N 
  
 15-42.043570E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 34: Utklippan sydost,  
 SO-punkten 
  
 55-56.870690N 
  
 15-42.172920E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 på det sydostligaste skäret i 
  
 ögruppen 
  
 55-58.800999N 
  
 15-44.792462E 
  
 MP 
  
 35: Utlängan 
  
 56-00.721040N 
  
 15-47.403670E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 35:1 
  
 56-11.126880N 
  
 16-23.118640E 
  
 LS 
  
 56-01.866865N 
  
 15-51.221467E 
  
 MP 
  
 56-03.010703N 
  
 15-55.043015E 
  
 MP 
  
 56-04.152551N 
  
 15-58.868316E 
  
 MP 
  
 56-05.292404N 
  
 16-02.697369E 
  
 MP 
  
 56-06.430258N 
  
 16-06.530173E 
  
 MP 
  
 56-07.566109N 
  
 16-10.366726E 
  
 MP 
  
 56-08.699952N 
  
 16-14.207027E 
  
 MP 
  
 56-09.831784N 
  
 16-18.051074E 
  
 MP 
  
 56-10.961601N 
  
 16-21.898867E 
  
 MP 
  
 36: Ölands södra udde,  
 SO-punkten 
  
 56-11.645470N 
  
 16-24.233090E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 36:1: Öster om Ölands södra udde 
  
 56-11.738330N 
  
 16-24.952740E 
  
 LS 
  
 36:2: Öster om Sandviksreveln 
  
 56-13.195620N 
  
 16-27.884720E 
  
 LS 
  
 36:3 
  
 56-14.070290N 
  
 16-28.927240E 
  
 LS 
  
 36:4 
  
 56-17.325380N 
  
 16-31.188720E 
  
 LS 
  
 36:5: Bränning Gräsgårds 
  
 56-18.908860N 
  
 16-32.398200E 
  
 LS 
  
 fiskehamn 
  
 36:6: Gammalsbyören 
  
 56-19.450020N 
  
 16-32.757730E 
  
 LS 
  
 36:7 
  
 56-20.732660N 
  
 16-33.455530E 
  
 LS 
  
 36:8 
  
 56-21.735430N 
  
 16-34.167570E 
  
 LS 
  
 36:9: Öster om Segerstad 
  
 56-22.083340N 
  
 16-34.346920E 
  
 LS 
  
 36:10: Södra Ören,  
 S-punkten 
  
 56-27.172110N 
  
 16-36.564060E 
  
 LP 
  
 36:11: Södra Ören,  
 O-punkten 
  
 56-27.224970N 
  
 16-36.593910E 
  
 LP 
  
 36:12 
  
 56-28.702400N 
  
 16-37.237690E 
  
 LS 
  
 36:13: Estrada ör 
  
 56-30.359920N 
  
 16-38.133330E 
  
 LP 
  
 36:14: Bränning öster om 
  
 56-31.556790N 
  
 16-38.820800E 
  
 LS 
  
 Barrett 
  
 36:15 
  
 56-35.094350N 
  
 16-41.952450E 
  
 LS 
  
 36:16: Öster om Gjussten 
  
 56-35.624260N 
  
 16-42.346110E 
  
 LS 
  
 36:17 
  
 56-35.888020N 
  
 16-42.544980E 
  
 LS 
  
 36:18 
  
 56-38.247510N 
  
 16-43.046370E 
  
 LS 
  
 36:19: Båden O 
  
 56-40.164700N 
  
 16-43.924520E 
  
 LP 
  
 36:20: Sydost om Reed sten 
  
 56-40.659810N 
  
 16-44.225140E 
  
 LS 
  
 36:21: Stenboudd 
  
 56-41.256130N 
  
 16-44.557420E 
  
 LS 
  
 37: Gjusgrundet,  
 O-punkten 
  
 56-44.012810N 
  
 16-45.828780E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 37:1 
  
 56-48.858570N 
  
 16-50.751320E 
  
 LS 
  
 56-46.149399N 
  
 16-47.917696E 
  
 MP 
  
 56-48.285363N 
  
 16-50.010597E 
  
 MP 
  
 38: Kapelludden 
  
 56-49.129220N 
  
 16-50.838710E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 38:1 
  
 56-50.636920N 
  
 16-52.129690E 
  
 LS 
  
 39: Långöreudd,  
 O-punkten 
  
 56-50.745330N 
  
 16-52.207820E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 39:1 
  
 57-07.682560N 
  
 17-02.646200E 
  
 LS 
  
 39:2: Kesnäsudden 
  
 57-10.549050N 
  
 17-04.533850E 
  
 LS 
  
 56-52.296503N 
  
 16-53.155716E 
  
 MP 
  
 56-54.596026N 
  
 16-54.563510E 
  
 MP 
  
 56-56.895252N 
  
 16-55.974237E 
  
 MP 
  
 56-59.194180N 
  
 16-57.387909E 
  
 MP 
  
 57-01.492809N 
  
 16-58.804535E 
  
 MP 
  
 506 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 4 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 57-03.791137N 
  
 17-00.224125E 
  
 MP 
  
 57-06.089164N 
  
 17-01.646692E 
  
 MP 
  
 57-08.386888N 
  
 17-03.072245E 
  
 MP 
  
 40: Kesnäsudden,  
 O-punkten 
  
 57-10.684307N 
  
 17-04.500794E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 41: Strandtorp,  
 O-punkten 
  
 57-13.633950N 
  
 17-04.941260E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-14.134442N 
  
 17-05.359862E 
  
 MP 
  
 57-16.342558N 
  
 17-07.209245E 
  
 MP 
  
 42: Ängjärnsuddden,  
 O-punkten 
  
 57-18.550180N 
  
 17-09.062360E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 42:1: Brännabben 
  
 57-20.995340N 
  
 17-07.755670E 
  
 LS 
  
 42:2: Ölands nordöstra udde 
  
 57-21.331570N 
  
 17-07.575820E 
  
 LP 
  
 43: Ölands nordöstra udde, NO- 
  
 57-21.347600N 
  
 17-07.562370E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 57-23.367295N 
  
 17-05.078171E 
  
 MP 
  
 57-25.386195N 
  
 17-02.589440E 
  
 MP 
  
 57-27.404293N 
  
 17-00.096161E 
  
 MP 
  
 57-29.421588N 
  
 16-57.598322E 
  
 MP 
  
 57-31.438076N 
  
 16-55.095910E 
  
 MP 
  
 57-33.453753N 
  
 16-52.588912E 
  
 MP 
  
 57-35.468617N 
  
 16-50.077314E 
  
 MP 
  
 44: Lilla Båden,  
 O-punkten 
  
 57-35.678040N 
  
 16-49.815940E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 44:1 
  
 57-41.089660N 
  
 16-54.179280E 
  
 LS 
  
 57-37.904546N 
  
 16-51.606133E 
  
 MP 
  
 57-40.130593N 
  
 16-53.400023E 
  
 MP 
  
 45: Kungsgrundet, fyren 
  
 57-41.100610N 
  
 16-54.183030E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-43.485390N 
  
 16-53.362510E 
  
 MP 
  
 57-45.870077N 
  
 16-52.540271E 
  
 MP 
  
 57-48.254672N 
  
 16-51.716277E 
  
 MP 
  
 46: Storkläppen,  
 O-punkten 
  
 57-50.550150N 
  
 16-50.921380E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-52.835438N 
  
 16-52.442567E 
  
 MP 
  
 Wright 
  
 16-53.967016E 
  
 MP 
  
 57-57.405002N 
  
 16-55.494740E 
  
 MP 
  
 57-59.689276N 
  
 16-57.025751E 
  
 MP 
  
 58-01.973210N 
  
 16-58.560061E 
  
 MP 
  
 58-04.256802N 
  
 17-00.097680E 
  
 MP 
  
 58-06.540051N 
  
 17-01.638623E 
  
 MP 
  
 58-08.822956N 
  
 17-03.182900E 
  
 MP 
  
 58-11.105516N 
  
 17-04.730523E 
  
 MP 
  
 58-13.387728N 
  
 17-06.281506E 
  
 MP 
  
 58-15.669592N 
  
 17-07.835860E 
  
 MP 
  
 58-17.951106N 
  
 17-09.393596E 
  
 MP 
  
 47: Sandsänkan,  
 O-punkten 
  
 58-18.623480N 
  
 17-09.853360E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 47:1 
  
 58-18.723420N 
  
 17-10.088730E 
  
 LS 
  
 58-21.028212N 
  
 17-10.441436E 
  
 MP 
  
 58-23.432880N 
  
 17-11.030909E 
  
 MP 
  
 58-25.837479N 
  
 17-11.621785E 
  
 MP 
  
 58-28.242011N 
  
 17-12.214069E 
  
 MP 
  
 58-30.646474N 
  
 17-12.807766E 
  
 MP 
  
 48: Torsken,  
 NO-punkten 
  
 58-32.083000N 
  
 17-13.163150E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 48:1: Skeppsgrund 
  
 58-42.539390N 
  
 17-57.905460E 
  
 LS 
  
 58-32.715179N 
  
 17-15.801073E 
  
 MP 
  
 58-33.723448N 
  
 17-20.019529E 
  
 MP 
  
 58-34.729376N 
  
 17-24.241979E 
  
 MP 
  
 58-35.732959N 
  
 17-28.468419E 
  
 MP 
  
 58-36.734192N 
  
 17-32.698845E 
  
 MP 
  
 58-37.733071N 
  
 17-36.933251E 
  
 MP 
  
 58-38.729591N 
  
 17-41.171634E 
  
 MP 
  
 58-39.723747N 
  
 17-45.413988E 
  
 MP 
  
 58-40.715536N 
  
 17-49.660311E 
  
 MP 
  
 58-41.704953N 
  
 17-53.910595E 
  
 MP 
  
 49: Yttre Karvasen,  
 SSO-punkten 
  
 58-42.691990N 
  
 17-58.164840E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 507 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 50: Yttre Karvasen,  
 SO-punkten 
  
 58-42.744040N 
  
 17-58.329580E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 51: Roxen,  
 SO-punkten 
  
 58-43.892649N 
  
 18-01.192043E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 51:1: 
  
 58-43.899660N 
  
 18-01.267770E 
  
 LS 
  
 51:2: Grundhällorna 
  
 58-57.240580N 
  
 18-34.899400E 
  
 LS 
  
 58-45.381574N 
  
 18-04.871779E 
  
 MP 
  
 58-46.868701N 
  
 18-08.556742E 
  
 MP 
  
 58-48.354018N 
  
 18-12.246937E 
  
 MP 
  
 58-49.837520N 
  
 18-15.942370E 
  
 MP 
  
 58-51.319201N 
  
 18-19.643047E 
  
 MP 
  
 58-52.799058N 
  
 18-23.348974E 
  
 MP 
  
 58-54.277085N 
  
 18-27.060155E 
  
 MP 
  
 58-55.753277N 
  
 18-30.776598E 
  
 MP 
  
 58-57.227628N 
  
 18-34.498307E 
  
 MP 
  
 52: Västerbommen,  
 SO-punkten 
  
 58-57.495640N 
  
 18-35.175930E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 53: Stora Ivarn,  
 SO-punkten 
  
 58-58.258720N 
  
 18-36.853040E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 58-59.950991N 
  
 18-40.213816E 
  
 MP 
  
 59-01.641749N 
  
 18-43.580094E 
  
 MP 
  
 59-03.330982N 
  
 18-46.951884E 
  
 MP 
  
 54: Själberget,  
 SO-punkten 
  
 59-03.935717N 
  
 18-48.161051E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 54:1 
  
 59-03.957300N 
  
 18-48.205910E 
  
 LS 
  
 59-05.807762N 
  
 18-51.150536E 
  
 MP 
  
 59-07.678591N 
  
 18-54.145484E 
  
 MP 
  
 59-09.548199N 
  
 18-57.145906E 
  
 MP 
  
 59-11.416583N 
  
 19-00.151817E 
  
 MP 
  
 59-13.283739N 
  
 19-03.163229E 
  
 MP 
  
 59-15.149662N 
  
 19-06.180157E 
  
 MP 
  
 59-17.014347N 
  
 19-09.202614E 
  
 MP 
  
 55: Österskär,  
 SO-punkten 
  
 59-18.344930N 
  
 19-11.363970E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 59-19.743622N 
  
 19-15.234377E 
  
 MP 
  
 59-21.140326N 
  
 19-19.110047E 
  
 MP 
  
 59-22.535040N 
  
 19-22.990987E 
  
 MP 
  
 59-23.927758N 
  
 19-26.877201E 
  
 MP 
  
 56: Söderbådan,  
 SO-punkten 
  
 59-25.013350N 
  
 19-29.913960E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 56:1: Piskan 
  
 59-25.126780N 
  
 19-30.716730E 
  
 LS 
  
 59-27.294700N 
  
 19-31.514563E 
  
 MP 
  
 59-29.575670N 
  
 19-33.118869E 
  
 MP 
  
 59-31.856257N 
  
 19-34.726896E 
  
 MP 
  
 59-34.136460N 
  
 19-36.338658E 
  
 MP 
  
 59-36.416279N 
  
 19-37.954169E 
  
 MP 
  
 57: Ytterberget,  
 S-punkten 
  
 59-37.189460N 
  
 19-38.502970E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 58: Ytterberget,  
 NO-punkten 
  
 59-37.217788N 
  
 19-38.488380E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 59-39.126350N 
  
 19-35.541885E 
  
 MP 
  
 59-41.033865N 
  
 19-32.589832E 
  
 MP 
  
 59-42.940330N 
  
 19-29.632204E 
  
 MP 
  
 59: Längden,  
 NNO-punkten 
  
 59-44.268444N 
  
 19-27.567538E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 59:1 
  
 59-44.314120N 
  
 19-27.821060E 
  
 LS 
  
 59-46.140885N 
  
 19-24.520928E 
  
 MP 
  
 60: Tjärven,  
 NO-punkten 
  
 59-47.563860N 
  
 19-22.200610E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 59-48.979140N 
  
 19-18.297644E 
  
 MP 
  
 59-50.392540N 
  
 19-14.389109E 
  
 MP 
  
 59-51.804058N 
  
 19-10.475004E 
  
 MP 
  
 59-53.213687N 
  
 19-06.555325E 
  
 MP 
  
 61: Ytterbådan 
  
 59-53.547310N 
  
 19-05.626050E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 59-55.434625N 
  
 19-02.600853E 
  
 MP 
  
 59-57.320833N 
  
 18-59.569942E 
  
 MP 
  
 59-59.205928N 
  
 18-56.533305E 
  
 MP 
  
 60-01.089907N 
  
 18-53.490926E 
  
 MP 
  
 62: Bysholmen,  
 O-punkten 
  
 60-02.291570N 
  
 18-51.546440E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 60-04.689218N 
  
 18-52.245787E 
  
 MP 
  
 60-07.086773N 
  
 18-52.946943E 
  
 MP 
  
 508 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 4 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 60-09.484239N 
  
 18-53.649913E 
  
 MP 
  
 60-11.881614N 
  
 18-54.354704E 
  
 MP 
  
 63: Halsaren,  
 O-punkten 
  
 60-13.268030N 
  
 18-54.763130E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 64: Travarbulten,  
 O-punkten 
  
 60-14.330680N 
  
 18-55.000370E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 65: Understen,  
 O-punkten 
  
 60-16.533360N 
  
 18-55.319700E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 60-17.803447N 
  
 18-54.906342E 
  
 MP 
  
 60-20.195271N 
  
 18-54.126520E 
  
 MP 
  
 60-22.587026N 
  
 18-53.344902E 
  
 MP 
  
 60-24.978711N 
  
 18-52.561480E 
  
 MP 
  
 60-27.370326N 
  
 18-51.776245E 
  
 MP 
  
 66: Grundkallen, fyren 
  
 60-29.761870N 
  
 18-50.989190E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 60-30.449582N 
  
 18-46.928198E 
  
 MP 
  
 60-31.233923N 
  
 18-42.278240E 
  
 MP 
  
 60-32.015592N 
  
 18-37.624448E 
  
 MP 
  
 60-32.794585N 
  
 18-32.966833E 
  
 MP 
  
 60-33.570898N 
  
 18-28.305403E 
  
 MP 
  
 60-34.344525N 
  
 18-23.640169E 
  
 MP 
  
 60-35.115463N 
  
 18-18.971140E 
  
 MP 
  
 60-35.883707N 
  
 18-14.298327E 
  
 MP 
  
 60-36.649253N 
  
 18-09.621738E 
  
 MP 
  
 60-37.412096N 
  
 18-04.941384E 
  
 MP 
  
 67: Östergrund,  
 NO-punkten 
  
 60-38.172233N 
  
 18-00.257275E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 67:1: Järngrund 
  
 60-38.372690N 
  
 18-01.125900E 
  
 LS 
  
 60-38.800444N 
  
 17-58.614334E 
  
 MP 
  
 60-40.287969N 
  
 17-54.716328E 
  
 MP 
  
 60-41.773636N 
  
 17-50.812300E 
  
 MP 
  
 60-43.257440N 
  
 17-46.902245E 
  
 MP 
  
 60-44.739373N 
  
 17-42.986154E 
  
 MP 
  
 60-46.219431N 
  
 17-39.064021E 
  
 MP 
  
 60-47.697607N 
  
 17-35.135838E 
  
 MP 
  
 68: Lövgrunds rabbarna, NO- 
  
 60-49.173900N 
  
 17-31.201600E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 60-51.527455N 
  
 17-30.016873E 
  
 MP 
  
 60-53.880843N 
  
 17-28.829304E 
  
 MP 
  
 60-56.234060N 
  
 17-27.638880E 
  
 MP 
  
 60-58.587106N 
  
 17-26.445587E 
  
 MP 
  
 61-00.939978N 
  
 17-25.249415E 
  
 MP 
  
 61-03.292678N 
  
 17-24.050351E 
  
 MP 
  
 61-05.645203N 
  
 17-22.848382E 
  
 MP 
  
 61-07.997552N 
  
 17-21.643497E 
  
 MP 
  
 61-10.349726N 
  
 17-20.435682E 
  
 MP 
  
 69: Storskvalpet,  
 O-punkten 
  
 61-10.415780N 
  
 17-20.401720E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 61-12.756965N 
  
 17-21.699266E 
  
 MP 
  
 61-15.097917N 
  
 17-23.000087E 
  
 MP 
  
 70: Hällgrund, fyren 
  
 61-16.576770N 
  
 17-23.823620E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 61-16.576770N 
  
 17-23.823620E 
  
 MP 
  
 61-18.980599N 
  
 17-24.463186E 
  
 MP 
  
 61-21.384356N 
  
 17-25.104457E 
  
 MP 
  
 61-23.788041N 
  
 17-25.747439E 
  
 MP 
  
 61-26.191653N 
  
 17-26.392140E 
  
 Carter 
  
 Michael 
  
 17-27.038568E 
  
 MP 
  
 71: Agön,  
 O-punkten 
  
 61-32.472580N 
  
 17-28.085080E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 61-34.831386N 
  
 17-29.249591E 
  
 MP 
  
 61-37.190002N 
  
 17-30.417118E 
  
 MP 
  
 61-39.548424N 
  
 17-31.587677E 
  
 MP 
  
 61-41.906650N 
  
 17-32.761281E 
  
 MP 
  
 72: Gåshällan,  
 O-punkten 
  
 61-43.329850N 
  
 17-33.471080E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 72:1 
  
 60-43.342940N 
  
 17-33.516480E 
  
 LS 
  
 61-45.731267N 
  
 17-34.155191E 
  
 MP 
  
 61-48.132603N 
  
 17-34.841151E 
  
 MP 
  
 509 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 61-50.533860N 
  
 17-35.528973E 
  
 MP 
  
 61-52.935037N 
  
 17-36.218666E 
  
 MP 
  
 61-55.336133N 
  
 17-36.910236E 
  
 MP 
  
 61-57.737149N 
  
 17-37.603693E 
  
 MP 
  
 62-00.138085N 
  
 17-38.299045E 
  
 MP 
  
 73: Gran,  
 O-punkten 
  
 62-00.981130N 
  
 17-38.543660E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 73:1 
  
 62-02.680490N 
  
 17-39.640090E 
  
 LS 
  
 73:2 
  
 62-12.566390N 
  
 17-44.505870E 
  
 LS 
  
 62-03.337521N 
  
 17-39.746009E 
  
 MP 
  
 62-05.693705N 
  
 17-40.951533E 
  
 MP 
  
 62-08.049685N 
  
 17-42.160250E 
  
 MP 
  
 62-10.405459N 
  
 17-43.372173E 
  
 MP 
  
 62-12.761026N 
  
 17-44.587316E 
  
 MP 
  
 74: Brämön,  
 O-punkten 
  
 62-13.071920N 
  
 17-44.747940E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 62-15.431852N 
  
 17-45.925132E 
  
 MP 
  
 62-17.791591N 
  
 17-47.105471E 
  
 MP 
  
 62-20.151134N 
  
 17-48.288971E 
  
 MP 
  
 62-22.510479N 
  
 17-49.475646E 
  
 MP 
  
 62-24.869626N 
  
 17-50.665509E 
  
 MP 
  
 62-27.228574N 
  
 17-51.858576E 
  
 MP 
  
 62-29.587322N 
  
 17-53.054859E 
  
 MP 
  
 75: Svenskäret,  
 O-punkten 
  
 62-30.645580N 
  
 17-53.592660E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 62-32.487399N 
  
 17-56.999728E 
  
 MP 
  
 62-34.327786N 
  
 18-00.413839E 
  
 MP 
  
 76: Härnöklubb,  
 SO-punkten 
  
 62-35.911640N 
  
 18-03.359850E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 62-37.865883N 
  
 18-06.468566E 
  
 MP 
  
 62-39.818926N 
  
 18-09.584139E 
  
 MP 
  
 62-41.770762N 
  
 18-12.706587E 
  
 MP 
  
 62-43.721388N 
  
 18-15.835933E 
  
 MP 
  
 62-45.670799N 
  
 18-18.972197E 
  
 MP 
  
 62-47.618990N 
  
 18-22.115400E 
  
 MP 
  
 62-49.565955N 
  
 18-25.265563E 
  
 MP 
  
 77: Guldgrundet,  
 O-punkten 
  
 62-51.271665N 
  
 18-28.032756E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 62-53.189737N 
  
 18-31.272912E 
  
 MP 
  
 62-55.106511N 
  
 18-34.520156E 
  
 MP 
  
 78: Gnäggen,  
 SO-punkten 
  
 62-56.673390N 
  
 18-37.181560E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 62-58.555317N 
  
 18-40.531715E 
  
 MP 
  
 63-00.435860N 
  
 18-43.889080E 
  
 MP 
  
 63-02.315015N 
  
 18-47.253681E 
  
 MP 
  
 63-04.192777N 
  
 18-50.625537E 
  
 MP 
  
 63-06.069140N 
  
 18-54.004670E 
  
 MP 
  
 63-07.944100N 
  
 18-57.391099E 
  
 MP 
  
 63-09.817650N 
  
 19-00.784844E 
  
 MP 
  
 79: Skags Flasor,  
 SO-punkten 
  
 63-12.225130N 
  
 19-05.160300E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 63-13.906395N 
  
 19-09.024000E 
  
 MP 
  
 80: Själbådan,  
 SO-punkten 
  
 63-15.106383N 
  
 19-11.788812E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 80:1 
  
 63-19.220640N 
  
 19-40.689900E 
  
 LS 
  
 63-15.852468N 
  
 19-16.902382E 
  
 MP 
  
 63-16.595452N 
  
 19-22.020247E 
  
 MP 
  
 63-17.335331N 
  
 19-27.142393E 
  
 MP 
  
 63-18.072100N 
  
 19-32.268804E 
  
 MP 
  
 63-18.805753N 
  
 19-37.399467E 
  
 MP 
  
 81: Norra Långrogrundet, fyren 
  
 63-19.268770N 
  
 19-40.650960E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 63-20.492049N 
  
 19-45.300898E 
  
 MP 
  
 63-21.712739N 
  
 19-49.957357E 
  
 MP 
  
 63-22.930832N 
  
 19-54.620336E 
  
 MP 
  
 63-24.146321N 
  
 19-59.289835E 
  
 MP 
  
 82: Sydvästbrotten,  
 SO-punkten 
  
 63-24.739260N 
  
 20-01.573720E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 82:1: Södra Sydostbrotten 
  
 63-21.713780N 
  
 20-04.593310E 
  
 LS 
  
 63-25.849884N 
  
 20-06.376000E 
  
 MP 
  
 510 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 4 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 63-26.957756N 
  
 20-11.184393E 
  
 MP 
  
 63-28.062870N 
  
 20-15.998897E 
  
 MP 
  
 63-29.165220N 
  
 20-20.819508E 
  
 MP 
  
 63-30.264798N 
  
 20-25.646222E 
  
 MP 
  
 63-31.361599N 
  
 20-30.479034E 
  
 MP 
  
 63-32.455616N 
  
 20-35.317940E 
  
 MP 
  
 63-33.546844N 
  
 20-40.162936E 
  
 MP 
  
 83: Sönnerstgrundkallen, SO- 
  
 63-34.484160N 
  
 20-44.339390E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 83:1 
  
 63-35.172670N 
  
 20-46.843700E 
  
 LS 
  
 84: Svartbådahällan,  
 S-punkten 
  
 63-35.196930N 
  
 20-46.851120E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 85: Svartbådahällan,  
 O-punkten 
  
 63-35.227050N 
  
 20-46.915750E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 86: Malgrundet 
  
 63-35.754470N 
  
 20-47.785410E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 86:1 
  
 63-38.605150N 
  
 20-54.193760E 
  
 LS 
  
 63-37.714196N 
  
 20-50.978225E 
  
 MP 
  
 63-39.672662N 
  
 20-54.178447E 
  
 MP 
  
 87: Jägarstenen 
  
 63-40.331080N 
  
 20-55.256470E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 87:1 
  
 63-40.640200N 
  
 20-55.711300E 
  
 LS 
  
 87:2 
  
 63-40.870410N 
  
 20-55.886060E 
  
 LS 
  
 88: Idmanskallen,  
 N-punkten 
  
 63-41.069754N 
  
 20-55.879406E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 88:1 
  
 63-42.436980N 
  
 20-57.005550E 
  
 LS 
  
 88:2 
  
 63-45.805750N 
  
 21-00.841230E 
  
 LS 
  
 63-43.376544N 
  
 20-57.532420E 
  
 MP 
  
 63-45.682965N 
  
 20-59.190080E 
  
 MP 
  
 63-47.989015N 
  
 21-00.852407E 
  
 MP 
  
 89:  
 Hooper 
  ost,  
 O-punkten 
  
 63-48.498040N 
  
 21-01.220010E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 63-50.831368N 
  
 20-59.762785E 
  
 MP 
  
 63-53.164484N 
  
 20-58.301678E 
  
 MP 
  
 63-55.497387N 
  
 20-56.836668E 
  
 MP 
  
 63-57.830075N 
  
 20-55.367738E 
  
 MP 
  
 90: Blankhällan,  
 O-punkten 
  
 63-58.908840N 
  
 20-54.687050E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 64-01.041569N 
  
 20-57.294799E 
  
 MP 
  
 64-03.173447N 
  
 20-59.909299E 
  
 MP 
  
 64-05.304469N 
  
 21-02.530574E 
  
 MP 
  
 64-07.434631N 
  
 21-05.158649E 
  
 MP 
  
 64-09.563929N 
  
 21-07.793550E 
  
 MP 
  
 91:  
 Stor-Grosseskäret, 
  
 SO-punkten 
  
 64-09.610660N 
  
 21-07.851466E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 64-11.363143N 
  
 21-11.678492E 
  
 MP 
  
 64-13.113864N 
  
 21-15.513606E 
  
 MP 
  
 64-14.862817N 
  
 21-19.356828E 
  
 MP 
  
 64-16.609994N 
  
 21-23.208178E 
  
 MP 
  
 64-18.355390N 
  
 21-27.067674E 
  
 MP 
  
 64-20.098999N 
  
 21-30.935337E 
  
 MP 
  
 92: Blacken,  
 SO-punkten 
  
 64-20.109350N 
  
 21-30.958320E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 64-22.322515N 
  
 21-33.216769E 
  
 MP 
  
 64-24.535037N 
  
 21-35.481422E 
  
 MP 
  
 93: Grundskatan,  
 OSO-punkten 
  
 64-25.880000N 
  
 21-36.861450E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 94: Kapargrundet,  
 O-punkten 
  
 64-27.235700N 
  
 21-37.133780E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 94:1 
  
 64-27.267280N 
  
 21-37.123320E 
  
 LS 
  
 64-29.526347N 
  
 21-35.325708E 
  
 MP 
  
 64-31.816666N 
  
 21-33.512732E 
  
 MP 
  
 64-34.106657N 
  
 21-31.694824E 
  
 MP 
  
 95: Skötgrönnan,  
 O-punkten 
  
 64-35.649870N 
  
 21-30.466810E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 95:1 
  
 64-35.639540N 
  
 21-30.567120E 
  
 LS 
  
 64-37.953671N 
  
 21-28.741410E 
  
 MP 
  
 64-40.257181N 
  
 21-27.011279E 
  
 MP 
  
 64-42.560395N 
  
 21-25.276391E 
  
 MP 
  
 64-44.863312N 
  
 21-23.536725E 
  
 MP 
  
 64-47.165929N 
  
 21-21.792260E 
  
 MP 
  
 64-49.468246N 
  
 21-20.042972E 
  
 MP 
  
 511 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 64-51.770259N 
  
 21-18.288839E 
  
 MP 
  
 96: Storgrundet,  
 SO-punkten 
  
 64-52.122630N 
  
 21-18.019880E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 64-54.119066N 
  
 21-21.238605E 
  
 MP 
  
 64-56.114256N 
  
 21-24.465395E 
  
 MP 
  
 64-58.108199N 
  
 21-27.700276E 
  
 MP 
  
 65-00.100889N 
  
 21-30.943278E 
  
 MP 
  
 97: Rönnskär:  
 SO-punkten 
  
 65-01.917860N 
  
 21-33.909190E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 65-03.337030N 
  
 21-38.548813E 
  
 MP 
  
 65-04.753717N 
  
 21-43.196617E 
  
 MP 
  
 65-06.167908N 
  
 21-47.852613E 
  
 MP 
  
 65-07.579597N 
  
 21-52.516810E 
  
 MP 
  
 98: Södra Bondökallarna, SO- 
  
 65-07.782140N 
  
 21-53.187370E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 65-09.348363N 
  
 21-57.569245E 
  
 MP 
  
 65-10.912354N 
  
 22-01.959723E 
  
 MP 
  
 65-12.474110N 
  
 22-06.358820E 
  
 MP 
  
 65-14.033622N 
  
 22-10.766550E 
  
 MP 
  
 65-15.590883N 
  
 22-15.182929E 
  
 MP 
  
 65-17.145886N 
  
 22-19.607971E 
  
 MP 
  
 99:  
 Rödkallen-Storgrundet, 
  SO- 
  
 65-18.450887N 
  
 22-23.333285E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 99:1: Marakallen 
  
 65-16.789910N 
  
 22-36.826550E 
  
 LS 
  
 65-20.153005N 
  
 22-27.445234E 
  
 MP 
  
 65-21.853153N 
  
 22-31.566069E 
  
 MP 
  
 65-23.551324N 
  
 22-35.695810E 
  
 MP 
  
 65-25.247511N 
  
 22-39.834477E 
  
 MP 
  
 65-26.941706N 
  
 22-43.982091E 
  
 MP 
  
 100: Månshällorna,  
 S-punkten 
  
 65-27.750790N 
  
 22-45.967720E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 65-28.187543N 
  
 22-51.690108E 
  
 MP 
  
 65-28.620652N 
  
 22-57.415463E 
  
 MP 
  
 65-29.050107N 
  
 23-03.143756E 
  
 MP 
  
 65-29.475907N 
  
 23-08.874960E 
  
 MP 
  
 65-29.898047N 
  
 23-14.609048E 
  
 MP 
  
 65-30.316525N 
  
 23-20.345993E 
  
 MP 
  
 65-30.731337N 
  
 23-26.085769E 
  
 MP 
  
 65-31.142480N 
  
 23-31.828348E 
  
 MP 
  
 101: Malören,  
 SSO-punkten 
  
 65-31.254680N 
  
 23-33.405000E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 101:1 
  
 65-31.256820N 
  
 23-34.146430E 
  
 LS 
  
 101:2: Kjukan 
  
 65-31.894960N 
  
 23-37.709610E 
  
 LS 
  
 65-32.158711N 
  
 23-38.812145E 
  
 MP 
  
 65-33.059440N 
  
 23-44.225371E 
  
 MP 
  
 65-33.956864N 
  
 23-49.644661E 
  
 MP 
  
 65-34.850977N 
  
 23-55.070001E 
  
 MP 
  
 102: Letto,  
 S-punkten 
  
 65-35.166110N 
  
 23-56.988460E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 65-35.571568N 
  
 24-02.748373E 
  
 MP 
  
 65-35.973331N 
  
 24-08.511025E 
  
 MP 
  
 103: 
  
 65-36.033096N 
  
 24-09.373035E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 Gotland, inklusive Fårö och Lilla Karlsö 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 201: Nyrevsudde,  
 SV-punkten 
  
 57-31.696090N 
  
 18-06.205840E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 201:1: Scharlakansgrund 
  
 57-28.081390N 
  
 18-05.007960E 
  
 LS 
  
 57-30.725377N 
  
 18-06.005832E 
  
 MP 
  
 57-28.315786N 
  
 18-05.510182E 
  
 MP 
  
 202: Utholmen,  
 V-punkten 
  
 57-25.906140N 
  
 18-05.015710E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-23.673277N 
  
 18-04.416799E 
  
 MP 
  
 57-21.273837N 
  
 18-03.774667E 
  
 MP 
  
 512 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 4 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 203: Lilla Karlsö,  
 V-punkten 
  
 57-18.874320N 
  
 18-03.134020E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 204: Lilla Karslö,  
 VSV-punkten 
  
 57-18.513200N 
  
 18-03.181450E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-16.257200N 
  
 18-04.821185E 
  
 MP 
  
 205: Hammarudd,  
 V-punkten 
  
 57-15.506740N 
  
 18-05.365860E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-13.117372N 
  
 18-06.123304E 
  
 MP 
  
 57-10.727928N 
  
 18-06.879203E 
  
 MP 
  
 57-08.338411N 
  
 18-07.633563E 
  
 MP 
  
 57-05.948823N 
  
 18-08.386391E 
  
 MP 
  
 57-03.559163N 
  
 18-09.137693E 
  
 MP 
  
 206: Auren,  
 V-punkten 
  
 57-03.308580N 
  
 18-09.216390E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-00.903047N 
  
 18-08.662032E 
  
 MP 
  
 56-58.497451N 
  
 18-08.108960E 
  
 MP 
  
 56-56.091788N 
  
 18-07.557166E 
  
 MP 
  
 207: Hoburgen,  
 V-punkten 
  
 56-55.195730N 
  
 18-07.351960E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 207:1 
  
 56-55.138330N 
  
 18-07.340040E 
  
 LP 
  
 207:2 
  
 56-54.884590N 
  
 18-07.336550E 
  
 LP 
  
 207:3 
  
 56-54.665890N 
  
 18-07.368160E 
  
 LP 
  
 207:4 
  
 56-54.609470N 
  
 18-07.386220E 
  
 LP 
  
 207:5:Sydsydväst om Rivet 
  
 56-54.329050N 
  
 18-07.486750E 
  
 LS 
  
 207:6: Söder om Rivet 
  
 56-54.270460N 
  
 18-07.614090E 
  
 LS 
  
 207:7 
  
 56-54.047650N 
  
 18-11.528460E 
  
 LS 
  
 208: Fowler ,  
 S-punkten 
  
 56-54.291500N 
  
 18-11.449600E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 56-55.047854N 
  
 18-15.660346E 
  
 MP 
  
 209: Heligholmen,  
 SO-punkten 
  
 56-55.303910N 
  
 18-17.089510E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 209:1 
  
 56-55.339690N 
  
 18-17.180520E 
  
 LS 
  
 210: Heligholmen,  
 NO-punkten 
  
 56-55.352570N 
  
 18-17.203750E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 56-57.118524N 
  
 18-20.242258E 
  
 MP 
  
 211: Raude hunden,  
 SO-punkten 
  
 56-57.639310N 
  
 18-21.139670E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 56-59.534402N 
  
 18-23.908358E 
  
 MP 
  
 212: Faludden,  
 SO-punkten 
  
 56-59.607060N 
  
 18-24.014630E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-01.587687N 
  
 18-26.576842E 
  
 MP 
  
 57-03.567380N 
  
 18-29.143639E 
  
 MP 
  
 57-05.546133N 
  
 18-31.715032E 
  
 MP 
  
 57-07.523942N 
  
 18-34.291033E 
  
 MP 
  
 57-09.500803N 
  
 18-36.871655E 
  
 MP 
  
 57-11.476714N 
  
 18-39.456910E 
  
 MP 
  
 213: Närsholmen,  
 SO-punkten 
  
 57-13.275840N 
  
 18-41.815990E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-15.218342N 
  
 18-44.489985E 
  
 MP 
  
 57-17.159824N 
  
 18-47.168708E 
  
 MP 
  
 57-19.100286N 
  
 18-49.852172E 
  
 MP 
  
 57-21.039724N 
  
 18-52.540390E 
  
 MP 
  
 57-22.978135N 
  
 18-55.233374E 
  
 MP 
  
 57-24.915516N 
  
 18-57.931137E 
  
 MP 
  
 214: Östergarnsholm,  
 S-punkten 
  
 57-25.798140N 
  
 18-59.162230E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 214:1 
  
 57-26.080050N 
  
 18-59.346410E 
  
 LP 
  
 214:2 
  
 57-26.325720N 
  
 18-59.421670E 
  
 LP 
  
 214:3 
  
 57-26.696420N 
  
 18-59.450560E 
  
 LP 
  
 215: Östergarnsholm,  
 NO-punkten 
  
 57-26.760250N 
  
 18-59.387520E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-28.652417N 
  
 18-56.577094E 
  
 MP 
  
 57-30.543592N 
  
 18-53.761837E 
  
 MP 
  
 57-32.433771N 
  
 18-50.941742E 
  
 MP 
  
 216: Kyrkebingegrunn,  
 O-punkten 
  
 57-33.652410N 
  
 18-49.120210E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 57-35.627822N 
  
 18-51.734480E 
  
 MP 
  
 57-37.602267N 
  
 18-54.353523E 
  
 MP 
  
 57-39.575738N 
  
 18-56.977350E 
  
 MP 
  
 57-41.548232N 
  
 18-59.605974E 
  
 MP 
  
 57-43.519746N 
  
 19-02.239407E 
  
 MP 
  
 Hayes 
  
 19-04.877663E 
  
 MP 
  
 217: Rivas,  
 SO-punkten 
  
 57-45.854390N 
  
 19-05.365830E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 217:1 
  
 57-45.843280N 
  
 19-05.387840E 
  
 LS 
  
 513 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 57-47.828171N 
  
 19-07.998223E 
  
 MP 
  
 57-49.800973N 
  
 19-10.635460E 
  
 MP 
  
 57-51.772789N 
  
 19-13.277551E 
  
 MP 
  
 57-53.743614N 
  
 19-15.924509E 
  
 MP 
  
 57-55.713446N 
  
 19-18.576347E 
  
 MP 
  
 218: Holmudden,  
 SO-punkten 
  
 57-57.533620N 
  
 19-21.032260E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 219: Holmudden,  
 NO-punkten 
  
 57-57.611413N 
  
 19-21.046518E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 219:1 
  
 57-57.817960N 
  
 19-21.034020E 
  
 LP 
  
 219:2 
  
 58-00.789350N 
  
 19-20.737550E 
  
 LS 
  
 220: Skärsändan,  
 N-punkten 
  
 57-59.305520N 
  
 19-18.323470E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 221: Norsholmen,  
 N-punkten 
  
 58-00.007200N 
  
 19-14.421820E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 222: Langhammarshammaren, NO- 
  
 57-59.999020N 
  
 19-11.351720E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 223: Langhammarshammaren, NV- 
  
 57-59.982490N 
  
 19-10.885290E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 57-59.332993N 
  
 19-06.488515E 
  
 MP 
  
 57-58.680931N 
  
 19-02.094302E 
  
 MP 
  
 57-58.026303N 
  
 18-57.702654E 
  
 MP 
  
 57-57.369112N 
  
 18-53.313583E 
  
 MP 
  
 57-56.709361N 
  
 18-48.927096E 
  
 MP 
  
 57-56.047054N 
  
 18-44.543205E 
  
 MP 
  
 224: Hallshuk,  
 N-punkten 
  
 57-55.894400N 
  
 18-43.535510E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 224:1: Hallshuk 
  
 57-55.866560N 
  
 18-43.393550E 
  
 LP 
  
 224:2: Nordost om Hasselriv 
  
 57-55.514520N 
  
 18-42.092080E 
  
 LP 
  
 224:3: Norr om Hasselriv 
  
 57-55.483300N 
  
 18-42.001100E 
  
 LP 
  
 224:4 
  
 57-53.777590N 
  
 18-38.236650E 
  
 LP 
  
 224:5 
  
 57-53.572100N 
  
 18-37.842460E 
  
 LP 
  
 224:6 
  
 57-53.386080N 
  
 18-37.522890E 
  
 LP 
  
 224:7: Stuklint 
  
 57-49.801280N 
  
 18-29.235230E 
  
 LP 
  
 224:8: Norr om Stenkyrkehuk 
  
 57-49.315680N 
  
 18-27.786090E 
  
 LP 
  
 224:9: Stenkyrkehuk 
  
 57-49.180720N 
  
 18-27.554110E 
  
 LP 
  
 224:10: Söder om Stenkyrkehuk 
  
 57-48.917820N 
  
 18-27.192860E 
  
 LP 
  
 224:11: Allstädar 
  
 57-48.708090N 
  
 18-26.955650E 
  
 LP 
  
 224:12: Allstädar 
  
 57-48.655380N 
  
 18-26.916500E 
  
 LP 
  
 224:13: Norr om Storbrut 
  
 57-47.410570N 
  
 18-25.884650E 
  
 LP 
  
 224:14: Söder om Storbrut 
  
 57-47.142220N 
  
 18-25.660060E 
  
 LP 
  
 224:15: Norr om Lunds klint 
  
 57-46.883870N 
  
 18-25.466310E 
  
 LP 
  
 224:16 
  
 57-46.172130N 
  
 18-25.001040E 
  
 LP 
  
 224:17: Brissund 
  
 57-42.901250N 
  
 18-22.191610E 
  
 LP 
  
 225: Strandviken,  
 N-punkten 
  
 57-41.558490N 
  
 18-20.958160E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 226: Strandviken,  
 S-punkten 
  
 57-41.365170N 
  
 18-20.846728E 
  
 BP 
  
 Normal baslinje 
  
 226:1: Skansudd 
  
 57-41.153900N 
  
 18-20.508840E 
  
 LP 
  
 226:2 
  
 57-39.459870N 
  
 18-18.391290E 
  
 LP 
  
 226:3: Visby hamn, norra pirnocken 
  
 57-38.100240N 
  
 18-16.184420E 
  
 LP 
  
 226:4: Högklint 
  
 57-36.044460N 
  
 18-12.039370E 
  
 LP 
  
 226:5: Korpklint N 
  
 57-35.134090N 
  
 18-10.222070E 
  
 LP 
  
 226:6: Korpklint S 
  
 Cummings 
  
 18-09.778490E 
  
 LP 
  
 226:7: Stavklint  
 N-punkten 
  
 57-33.978040N 
  
 18-08.494420E 
  
 LP 
  
 226:8: Stavklint 
  
 57-33.818680N 
  
 18-08.269090E 
  
 LP 
  
 226:9 
  
 57-32.512800N 
  
 18-06.740600E 
  
 LP 
  
 226:10 
  
 57-32.401370N 
  
 18-06.605410E 
  
 LP 
  
 226:11 
  
 57-32.201050N 
  
 18-06.390990E 
  
 LP 
  
 226:12: Nyrevsudde,  
 N-punkten 
  
 57-32.082500N 
  
 18-06.279080E 
  
 LP 
  
 226:13: Nyrevsudde,  
 N-punkten 
  
 57-32.055600N 
  
 18-06.265480E 
  
 LP 
  
 226:14: Nyrevsudde,  
 S-punkten 
  
 57-31.788010N 
  
 18-06.207070E 
  
 LP 
  
 514 
  
 SOU 2015:10 Bilaga 4 
  
 Stora Karlsö 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 301:1 
  
 57-17.482360N 
  
 17-57.546200E 
  
 LP 
  
 Normal baslinje 
  
 301:2 
  
 57-17.424218N 
  
 17-57.451647E 
  
 LP 
  
 301:3 
  
 57-17.268496N 
  
 17-57.387946E 
  
 LS 
  
 301:4 
  
 Ramos 
  
 17-57.358020E 
  
 LP 
  
 301:5 
  
 57-17.028740N 
  
 17-57.356050E 
  
 LP 
  
 301:6 
  
 57-16.799410N 
  
 17-57.473120E 
  
 LP 
  
 301:7 
  
 57-16.760870N 
  
 17-57.519640E 
  
 LP 
  
 Gotska Sandön 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 401:1: Bredsandsudden, SV- 
  
 58-23.769900N 
  
 19-10.416110E 
  
 LP 
  
 Normal baslinje 
  
 punkten 
  
 401:2 
  
 58-23.501790N 
  
 19-10.588480E 
  
 LP 
  
 401:3: Torpstugan 
  
 58-23.012780N 
  
 19-10.949170E 
  
 LP 
  
 401:4 
  
 58-22.649250N 
  
 19-11.213320E 
  
 LP 
  
 401:5 
  
 58-22.173195N 
  
 19-11.637543E 
  
 LP 
  
 401:6: Hamnudden 
  
 58-20.302180N 
  
 19-12.895250E 
  
 LP 
  
 401:7: Tärnudden 
  
 58-20.445200N 
  
 19-17.556050E 
  
 LP 
  
 401:8: Tärnudden 
  
 58-20.530730N 
  
 19-17.670390E 
  
 LP 
  
 401:9: Kyrkudden 
  
 58-21.855506N 
  
 19-19.438517E 
  
 LP 
  
 401:10: Kyrkudden 
  
 58-21.964230N 
  
 19-19.487870E 
  
 LS 
  
 401:11: Säludden 
  
 58-23.062980N 
  
 19-17.252360E 
  
 LP 
  
 401:12: Stora Beckrevet 
  
 58-23.572710N 
  
 19-14.756750E 
  
 LS 
  
 401:13: Stenrevet 
  
 58-23.871830N 
  
 19-11.379870E 
  
 LP 
  
 401:14: Bredsandsudden N- 
  
 58-23.895380N 
  
 19-10.650150E 
  
 LP 
  
 punkten 
  
 401:15: Bredsandsudden NV- 
  
 58-23.873620N 
  
 19-10.435260E 
  
 LP 
  
 punkten 
  
 Märket, Märketshällarna och Märketskallen 
  
 Punktnummer/ Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 501: Märket,  
 S-punkten 
  
 60-18.014790N 
  
 19-07.915663E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 502: Märket,  
 SSV-punkten 
  
 60-17.991606N 
  
 19-07.893822E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 503: Märket,  
 SV-punkten 
  
 60-18.075834N 
  
 19-07.666276E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 504: Märket,  
 V-punkten 
  
 60-18.118762N 
  
 19-07.654776E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 505: Märket,  
 VNV-punkten 
  
 60-18.117095N 
  
 19-07.790283E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 506: Märket,  
 NV-punkten 
  
 60-18.106643N 
  
 19-07.858074E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 507: Märket,  
 NNV-punkten 
  
 60-18.092702N 
  
 19-07.914066E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 508: Märket,  
 N-punkten 
  
 60-18.082280N 
  
 19-07.941203E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 509: Märketshällarna,  
 S-punkten 
  
 60-18.431710N 
  
 19-06.849190E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 510: Märketshällarna,  
 SO-punkten 
  
 60-18.467780N 
  
 19-06.958670E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 511: Märketshällarna,  
 O-punkten 
  
 60-18.477284N 
  
 19-06.960012E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 512: Märketshällarna, ONO- 
  
 60-18.514508N 
  
 19-06.951394E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 punkten 
  
 513: Märketshällarna,  
 N-punkten 
  
 60-18.537690N 
  
 19-06.893490E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 514: Märketshällarna,  
 NV-punkten 
  
 60-18.554727N 
  
 19-06.837235E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 514:1: Märketskallen 
  
 60-18.871540N 
  
 19-06.137650E 
  
 LS 
  
 514:2: Märketskallen 
  
 60-18.886701N 
  
 19-06.133665E 
  
 LS 
  
 514:3: Märketskallen 
  
 60-18.881470N 
  
 19-06.108280E 
  
 LS 
  
 514:4: Märketskallen 
  
 60-18.867862N 
  
 19-06.122225E 
  
 LS 
  
 515: Märketshällarna,  
 V-punkten 
  
 60-18.509940N 
  
 19-06.796190E 
  
 BP 
  
 Rät baslinje 
  
 515 
  
 Bilaga 4 SOU 2015:10 
  
 Ven 
  
 Punktnummer / Namn 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Typ av baslinje 
  
 601:1 
  
 55-55.255760N 
  
 12-40.167180E 
  
 LP 
  
 Normal baslinje 
  
 601:2 
  
 55-55.245860N 
  
 12-40.091920E 
  
 LP 
  
 601:3 
  
 55-55.237600N 
  
 12-40.059480E 
  
 LS 
  
 601:4 
  
 55-55.210320N 
  
 12-40.008320E 
  
 LP 
  
 601:5 
  
 Solis 
  
 12-39.934880E 
  
 LS 
  
 601:6 
  
 55-55.065680N 
  
 12-39.791080E 
  
 LS 
  
 601:7 
  
 55-55.066520N 
  
 12-39.960670E 
  
 LP 
  
 601:8 
  
 55-54.884880N 
  
 12-40.028480E 
  
 LP 
  
 601:9 
  
 55-54.850810N 
  
 12-40.042450E 
  
 LP 
  
 601:10 
  
 55-54.696390N 
  
 12-40.007950E 
  
 LS 
  
 601:11 
  
 55-54.588790N 
  
 12-40.256300E 
  
 LP 
  
 601:12 
  
 55-54.563840N 
  
 12-40.285950E 
  
 LP 
  
 601:13 
  
 55-54.547050N 
  
 12-40.344480E 
  
 LP 
  
 601:14 
  
 55-54.264330N 
  
 12-41.028280E 
  
 LP 
  
 601:15 
  
 55-54.103810N 
  
 12-41.232450E 
  
 LP 
  
 601:16 
  
 55-54.072540N 
  
 12-41.315000E 
  
 LP 
  
 601:17 
  
 55-53.845110N 
  
 12-41.603170E 
  
 LP 
  
 601:18 
  
 55-53.549770N 
  
 12-41.761430E 
  
 LP 
  
 601:19 
  
 55-53.533690N 
  
 12-41.761320E 
  
 LP 
  
 601:20 
  
 55-53.503300N 
  
 12-41.782640E 
  
 LP 
  
 601:21 
  
 55-53.463720N 
  
 12-41.850430E 
  
 LP 
  
 601:22 
  
 55-53.446730N 
  
 12-41.975780E 
  
 LP 
  
 601:23 
  
 55-53.439410N 
  
 12-42.070830E 
  
 LP 
  
 601:24 
  
 55-53.394770N 
  
 12-42.363460E 
  
 LP 
  
 601:25 
  
 55-53.385940N 
  
 12-42.431180E 
  
 LP 
  
 601:26 
  
 55-53.403790N 
  
 12-42.482430E 
  
 LS 
  
 601:27 
  
 55-53.444310N 
  
 12-42.704300E 
  
 LS 
  
 601:28 
  
 55-53.498030N 
  
 12-43.006700E 
  
 LP 
  
 601:29 
  
 55-53.517210N 
  
 12-43.075710E 
  
 LP 
  
 516 
  
 Bilaga 5 
  
 Koordinatlista föreslagen gräns för 
  
 Sveriges territorialhav 
  
 Nedan redovisas koordinatlistan för utredningens förslag till yttre avgränsningslinjer för Sveriges territorialhav. Listan ska ingå som bilaga 2 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Alla punkter utmed territorialhavets gräns beskrivs med geogra- fiska koordinater i latitud och longitud i SWEREF 99. Koordina- terna är angivna i grader och minuter med sex decimaler på minuten. Följande punkttyper förekommer: 
  
 brytpunkt på territorialhavets gräns, territorialpunkt (TP), 
  
 segmenterad punkt på en rät geodetisk linje mellan två bryt- punkter (MP), eller 
  
 segmenterad punkt på en cirkelbåge mellan två brytpunkter (MC). 
  
 Dessutom finns ett antal punkter utan markerad punkttyp som be- skriver mittlinjen i Öresund. Dessa punkter anges med de koordinater som den 27 november 2014 utgjorde redovisning av denna gräns- linje i Sjöfartsverkets sjökortsdatabas. 
  
 För territorialpunkterna anges löpnummer i första kolumnen. 
  
 517 
  
 Bilaga 5 SOU 2015:10 
  
 Fast land och Öland 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 1 
  
 58-56.536503N 
  
 10-55.074803E 
  
 TP 
  
 58-56.439891N 
  
 10-54.533605E 
  
 ML 
  
 58-56.258459N 
  
 10-53.517244E 
  
 ML 
  
 58-56.077011N 
  
 10-52.500883E 
  
 ML 
  
 58-55.895547N 
  
 10-51.484522E 
  
 ML 
  
 58-55.714067N 
  
 10-50.468161E 
  
 ML 
  
 58-55.532572N 
  
 10-49.451800E 
  
 ML 
  
 58-55.351060N 
  
 10-48.435440E 
  
 ML 
  
 58-55.169532N 
  
 10-47.419079E 
  
 ML 
  
 58-54.987989N 
  
 10-46.402718E 
  
 ML 
  
 2 
  
 58-54.806429N 
  
 10-45.386357E 
  
 TP 
  
 58-54.623571N 
  
 10-44.370856E 
  
 ML 
  
 58-54.440697N 
  
 10-43.355354E 
  
 ML 
  
 58-54.257807N 
  
 10-42.339853E 
  
 ML 
  
 58-54.074900N 
  
 10-41.324352E 
  
 ML 
  
 58-53.891977N 
  
 10-40.308850E 
  
 ML 
  
 58-53.709038N 
  
 10-39.293349E 
  
 ML 
  
 3 
  
 58-53.536297N 
  
 10-38.334538E 
  
 TP 
  
 58-52.988586N 
  
 10-38.143043E 
  
 ML 
  
 58-52.440729N 
  
 10-37.951548E 
  
 ML 
  
 58-51.892727N 
  
 10-37.760053E 
  
 ML 
  
 58-51.344580N 
  
 10-37.568557E 
  
 ML 
  
 58-50.796288N 
  
 10-37.377062E 
  
 ML 
  
 58-50.247851N 
  
 10-37.185567E 
  
 ML 
  
 58-49.699268N 
  
 10-36.994072E 
  
 ML 
  
 58-49.150540N 
  
 10-36.802576E 
  
 ML 
  
 58-48.601667N 
  
 10-36.611081E 
  
 ML 
  
 58-48.052648N 
  
 10-36.419586E 
  
 ML 
  
 58-47.503484N 
  
 10-36.228091E 
  
 ML 
  
 58-46.954175N 
  
 10-36.036596E 
  
 ML 
  
 58-46.404721N 
  
 10-35.845100E 
  
 ML 
  
 58-45.855120N 
  
 10-35.653605E 
  
 ML 
  
 4 
  
 58-45.730378N 
  
 10-35.610148E 
  
 TP 
  
 5 
  
 58-45.503830N 
  
 10-35.648249E 
  
 TP 
  
 58-44.063139N 
  
 10-35.918865E 
  
 ML 
  
 58-42.622376N 
  
 10-36.189069E 
  
 ML 
  
 58-41.181653N 
  
 10-36.458952E 
  
 ML 
  
 58-39.740857N 
  
 10-36.728424E 
  
 ML 
  
 58-38.300101N 
  
 10-36.997577E 
  
 ML 
  
 58-36.859327N 
  
 10-37.266314E 
  
 ML 
  
 58-35.418536N 
  
 10-37.534637E 
  
 ML 
  
 58-33.977676N 
  
 10-37.802655E 
  
 ML 
  
 58-32.536852N 
  
 10-38.070255E 
  
 ML 
  
 6 
  
 58-31.096014N 
  
 10-38.337545E 
  
 TP 
  
 58-30.932598N 
  
 10-38.370026E 
  
 MC 
  
 58-30.518148N 
  
 10-38.471838E 
  
 MC 
  
 58-30.105821N 
  
 10-38.601176E 
  
 MC 
  
 58-29.696095N 
  
 10-38.757862E 
  
 MC 
  
 58-29.289444N 
  
 10-38.941615E 
  
 MC 
  
 58-28.886408N 
  
 10-39.152457E 
  
 MC 
  
 58-28.487504N 
  
 10-39.389794E 
  
 MC 
  
 58-28.093159N 
  
 10-39.653560E 
  
 MC 
  
 58-27.703840N 
  
 10-39.943272E 
  
 MC 
  
 58-27.320074N 
  
 10-40.258647E 
  
 MC 
  
 7 
  
 58-27.122597N 
  
 10-40.432933E 
  
 TP 
  
 58-25.869162N 
  
 10-41.564315E 
  
 ML 
  
 58-24.615597N 
  
 10-42.694424E 
  
 ML 
  
 58-23.361797N 
  
 10-43.823277E 
  
 ML 
  
 518 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-22.107914N 
  
 10-44.950652E 
  
 ML 
  
 58-20.853796N 
  
 10-46.076775E 
  
 ML 
  
 58-19.599547N 
  
 10-47.201533E 
  
 ML 
  
 58-18.345114N 
  
 10-48.324937E 
  
 ML 
  
 58-17.090500N 
  
 10-49.447090E 
  
 ML 
  
 8 
  
 58-15.482219N 
  
 10-50.883377E 
  
 TP 
  
 58-13.649106N 
  
 10-51.858480E 
  
 ML 
  
 58-12.252916N 
  
 10-52.599948E 
  
 ML 
  
 58-10.856641N 
  
 10-53.340509E 
  
 ML 
  
 58-09.460279N 
  
 10-54.080064E 
  
 ML 
  
 58-08.063883N 
  
 10-54.818609E 
  
 ML 
  
 58-06.667350N 
  
 10-55.556261E 
  
 ML 
  
 58-05.270784N 
  
 10-56.292907E 
  
 ML 
  
 58-03.874134N 
  
 10-57.028658E 
  
 ML 
  
 9 
  
 58-02.477398N 
  
 10-57.763414E 
  
 TP 
  
 10 
  
 58-02.263510N 
  
 10-57.879828E 
  
 TP 
  
 11 
  
 58-01.840967N 
  
 10-58.117893E 
  
 TP 
  
 58-01.578219N 
  
 10-58.246957E 
  
 MC 
  
 58-01.177143N 
  
 10-58.468116E 
  
 MC 
  
 12 
  
 58-00.785156N 
  
 10-58.712361E 
  
 TP 
  
 13 
  
 57-58.823854N 
  
 10-59.815011E 
  
 TP 
  
 57-58.103959N 
  
 11-00.562342E 
  
 ML 
  
 57-57.230188N 
  
 11-01.468570E 
  
 ML 
  
 57-56.356352N 
  
 11-02.374047E 
  
 ML 
  
 57-55.482398N 
  
 11-03.278779E 
  
 ML 
  
 57-54.608380N 
  
 11-04.182761E 
  
 ML 
  
 57-53.734191N 
  
 11-05.086006E 
  
 ML 
  
 57-52.859941N 
  
 11-05.988604E 
  
 ML 
  
 57-51.985516N 
  
 11-06.890365E 
  
 ML 
  
 57-51.111032N 
  
 11-07.791482E 
  
 ML 
  
 57-50.236430N 
  
 11-08.691859E 
  
 ML 
  
 14 
  
 57-50.078674N 
  
 11-08.854189E 
  
 TP 
  
 57-49.097470N 
  
 11-09.192810E 
  
 ML 
  
 57-48.116204N 
  
 11-09.531229E 
  
 ML 
  
 57-47.134968N 
  
 11-09.869217E 
  
 ML 
  
 57-46.153661N 
  
 11-10.206988E 
  
 ML 
  
 57-45.172387N 
  
 11-10.544429E 
  
 ML 
  
 57-44.191095N 
  
 11-10.881648E 
  
 ML 
  
 57-43.209780N 
  
 11-11.218444E 
  
 ML 
  
 57-42.228447N 
  
 11-11.555018E 
  
 ML 
  
 57-41.247091N 
  
 11-11.891170E 
  
 ML 
  
 15 
  
 57-40.479868N 
  
 11-12.153844E 
  
 TP 
  
 57-39.691366N 
  
 11-13.294630E 
  
 ML 
  
 57-38.902659N 
  
 11-14.434692E 
  
 ML 
  
 57-38.113824N 
  
 11-15.573918E 
  
 ML 
  
 57-37.324749N 
  
 11-16.712221E 
  
 ML 
  
 57-36.535549N 
  
 11-17.849791E 
  
 ML 
  
 57-35.746168N 
  
 11-18.986533E 
  
 ML 
  
 57-34.956605N 
  
 11-20.122450E 
  
 ML 
  
 57-34.166859N 
  
 11-21.257440E 
  
 ML 
  
 57-33.376988N 
  
 11-22.391701E 
  
 ML 
  
 57-32.586882N 
  
 11-23.525143E 
  
 ML 
  
 57-31.796653N 
  
 11-24.657857E 
  
 ML 
  
 57-31.006241N 
  
 11-25.789649E 
  
 ML 
  
 57-30.215649N 
  
 11-26.920620E 
  
 ML 
  
 57-29.424877N 
  
 11-28.050770E 
  
 ML 
  
 57-28.633982N 
  
 11-29.180196E 
  
 ML 
  
 57-27.842906N 
  
 11-30.308703E 
  
 ML 
  
 16 
  
 57-27.181573N 
  
 11-31.251376E 
  
 TP 
  
 57-26.289623N 
  
 11-32.080977E 
  
 ML 
  
 519 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 Compton 
  
 11-32.909923E 
  
 ML 
  
 57-24.505578N 
  
 11-33.738186E 
  
 ML 
  
 57-23.613406N 
  
 11-34.565767E 
  
 ML 
  
 17 
  
 57-22.982104N 
  
 11-35.150895E 
  
 TP 
  
 57-22.015104N 
  
 11-35.606188E 
  
 ML 
  
 57-21.048067N 
  
 11-36.061064E 
  
 ML 
  
 57-20.080996N 
  
 11-36.515526E 
  
 ML 
  
 57-19.113947N 
  
 11-36.969670E 
  
 ML 
  
 57-18.146809N 
  
 11-37.423306E 
  
 ML 
  
 57-17.179639N 
  
 11-37.876630E 
  
 ML 
  
 57-16.212490N 
  
 11-38.329538E 
  
 ML 
  
 57-15.245253N 
  
 11-38.782039E 
  
 ML 
  
 57-14.278036N 
  
 11-39.234125E 
  
 ML 
  
 57-13.310786N 
  
 11-39.685802E 
  
 ML 
  
 57-12.343451N 
  
 11-40.137174E 
  
 ML 
  
 57-11.376134N 
  
 11-40.588033E 
  
 ML 
  
 57-10.408786N 
  
 11-41.038584E 
  
 ML 
  
 18 
  
 57-10.383676N 
  
 11-41.050254E 
  
 TP 
  
 57-09.634573N 
  
 11-42.263591E 
  
 ML 
  
 57-08.885248N 
  
 11-43.475996E 
  
 ML 
  
 57-08.135773N 
  
 11-44.687675E 
  
 ML 
  
 57-07.386039N 
  
 11-45.898540E 
  
 ML 
  
 57-06.636152N 
  
 11-47.108483E 
  
 ML 
  
 57-05.886062N 
  
 11-48.317708E 
  
 ML 
  
 57-05.135768N 
  
 11-49.526117E 
  
 ML 
  
 57-04.385270N 
  
 11-50.733709E 
  
 ML 
  
 57-03.634569N 
  
 11-51.940486E 
  
 ML 
  
 57-02.883663N 
  
 11-53.146448E 
  
 ML 
  
 57-02.132608N 
  
 11-54.351593E 
  
 ML 
  
 57-01.381350N 
  
 11-55.555924E 
  
 ML 
  
 57-00.629890N 
  
 11-56.759443E 
  
 ML 
  
 56-59.878227N 
  
 11-57.962150E 
  
 ML 
  
 56-59.126362N 
  
 11-59.164047E 
  
 ML 
  
 19 
  
 56-58.385229N 
  
 12-00.347797E 
  
 TP 
  
 56-57.484827N 
  
 12-01.135302E 
  
 ML 
  
 56-56.584412N 
  
 12-01.922191E 
  
 ML 
  
 56-55.683853N 
  
 12-02.708443E 
  
 ML 
  
 56-54.783204N 
  
 12-03.494053E 
  
 ML 
  
 56-53.882518N 
  
 12-04.279020E 
  
 ML 
  
 56-52.981744N 
  
 12-05.063445E 
  
 ML 
  
 56-52.080877N 
  
 12-05.847133E 
  
 ML 
  
 56-51.179922N 
  
 12-06.630283E 
  
 ML 
  
 56-50.278878N 
  
 12-07.412795E 
  
 ML 
  
 56-49.377741N 
  
 12-08.194574E 
  
 ML 
  
 56-48.476518N 
  
 12-08.975816E 
  
 ML 
  
 56-47.575258N 
  
 12-09.756419E 
  
 ML 
  
 56-46.673855N 
  
 12-10.536393E 
  
 ML 
  
 56-45.772419N 
  
 12-11.315829E 
  
 ML 
  
 56-44.870838N 
  
 12-12.094539E 
  
 ML 
  
 56-43.969222N 
  
 12-12.872614E 
  
 ML 
  
 56-43.067519N 
  
 12-13.650157E 
  
 ML 
  
 56-42.165725N 
  
 12-14.426973E 
  
 ML 
  
 56-41.263845N 
  
 12-15.203259E 
  
 ML 
  
 56-40.361876N 
  
 12-15.978917E 
  
 ML 
  
 20 
  
 56-39.663843N 
  
 12-16.578750E 
  
 TP 
  
 21 
  
 56-39.106676N 
  
 12-17.162777E 
  
 TP 
  
 56-38.859793N 
  
 12-17.358191E 
  
 MC 
  
 56-38.481799N 
  
 12-17.682071E 
  
 MC 
  
 22 
  
 56-38.219758N 
  
 12-17.925039E 
  
 TP 
  
 23 
  
 56-37.787399N 
  
 12-17.559257E 
  
 TP 
  
 520 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-37.259407N 
  
 12-17.181671E 
  
 ML 
  
 56-36.331028N 
  
 12-16.518064E 
  
 ML 
  
 56-35.402541N 
  
 12-15.855092E 
  
 ML 
  
 56-34.473999N 
  
 12-15.192651E 
  
 ML 
  
 56-33.545401N 
  
 12-14.530741E 
  
 ML 
  
 56-32.616747N 
  
 12-13.869362E 
  
 ML 
  
 56-31.688041N 
  
 12-13.208610E 
  
 ML 
  
 56-30.759222N 
  
 12-12.548293E 
  
 ML 
  
 56-29.830403N 
  
 12-11.888500E 
  
 ML 
  
 56-28.901476N 
  
 12-11.229336E 
  
 ML 
  
 56-27.972547N 
  
 12-10.570597E 
  
 ML 
  
 56-27.043510N 
  
 12-09.912486E 
  
 ML 
  
 56-26.114419N 
  
 12-09.254899E 
  
 ML 
  
 56-25.185273N 
  
 12-08.597837E 
  
 ML 
  
 56-24.256073N 
  
 12-07.941298E 
  
 ML 
  
 56-23.326818N 
  
 12-07.285281E 
  
 ML 
  
 24 
  
 56-22.989601N 
  
 12-07.047402E 
  
 TP 
  
 56-22.420151N 
  
 12-08.524446E 
  
 ML 
  
 56-21.850453N 
  
 12-10.000777E 
  
 ML 
  
 56-21.280397N 
  
 12-11.476286E 
  
 ML 
  
 56-20.710096N 
  
 12-12.951159E 
  
 ML 
  
 56-20.139495N 
  
 12-14.425302E 
  
 ML 
  
 56-19.568591N 
  
 12-15.898620E 
  
 ML 
  
 56-18.997389N 
  
 12-17.371305E 
  
 ML 
  
 56-18.425886N 
  
 12-18.843166E 
  
 ML 
  
 25 
  
 56-18.150293N 
  
 12-19.552496E 
  
 TP 
  
 56-18.010881N 
  
 12-19.557293E 
  
 MC 
  
 56-17.802305N 
  
 12-19.580888E 
  
 MC 
  
 56-17.594693N 
  
 12-19.624097E 
  
 MC 
  
 56-17.388633N 
  
 12-19.686778E 
  
 MC 
  
 56-17.184660N 
  
 12-19.768694E 
  
 MC 
  
 56-16.983364N 
  
 12-19.869798E 
  
 MC 
  
 26 
  
 56-16.770386N 
  
 12-19.999424E 
  
 TP 
  
 56-16.616005N 
  
 12-20.105464E 
  
 MC 
  
 56-16.424501N 
  
 12-20.255750E 
  
 MC 
  
 56-16.237638N 
  
 12-20.423910E 
  
 MC 
  
 56-16.055889N 
  
 12-20.609325E 
  
 MC 
  
 27 
  
 56-15.897181N 
  
 12-20.790595E 
  
 TP 
  
 56-15.805676N 
  
 12-20.886761E 
  
 MC 
  
 56-15.629613N 
  
 12-21.088957E 
  
 MC 
  
 56-15.459611N 
  
 12-21.307466E 
  
 MC 
  
 56-15.296245N 
  
 12-21.541566E 
  
 MC 
  
 56-15.139935N 
  
 12-21.790744E 
  
 MC 
  
 56-14.991039N 
  
 12-22.054199E 
  
 MC 
  
 28 
  
 56-14.858345N 
  
 12-22.314087E 
  
 TP 
  
 56-14.799134N 
  
 12-22.425951E 
  
 MC 
  
 56-14.660844N 
  
 12-22.707388E 
  
 MC 
  
 56-14.530954N 
  
 12-23.001390E 
  
 MC 
  
 29 
  
 56-14.411147N 
  
 12-23.303580E 
  
 TP 
  
 56-13.521792N 
  
 12-22.490634E 
  
 ML 
  
 30 
  
 56-12.888047N 
  
 12-21.911683E 
  
 TP 
  
 31 
  
 56-12.837593N 
  
 12-22.069501E 
  
 TP 
  
 56-11.305098N 
  
 12-24.241392E 
  
 56-11.261549N 
  
 12-24.310938E 
  
 56-10.839204N 
  
 12-24.985258E 
  
 56-10.612543N 
  
 12-25.347659E 
  
 56-10.579695N 
  
 12-25.400165E 
  
 56-10.204702N 
  
 12-25.999494E 
  
 56-10.068210N 
  
 12-26.157459E 
  
 56-09.879849N 
  
 12-26.311959E 
  
 521 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-09.745754N 
  
 12-26.477899E 
  
 56-09.573333N 
  
 12-26.758283E 
  
 56-09.260387N 
  
 12-27.267544E 
  
 56-09.169161N 
  
 12-27.411274E 
  
 56-09.075148N 
  
 12-27.559369E 
  
 56-08.940135N 
  
 12-27.825036E 
  
 56-08.529101N 
  
 12-28.801742E 
  
 56-07.826583N 
  
 12-30.188560E 
  
 56-07.062273N 
  
 12-32.089607E 
  
 56-06.973931N 
  
 12-32.326798E 
  
 56-06.842337N 
  
 12-32.640867E 
  
 56-06.340201N 
  
 12-33.609209E 
  
 56-06.067673N 
  
 12-34.086512E 
  
 56-05.800242N 
  
 12-34.554725E 
  
 56-05.399739N 
  
 12-35.241747E 
  
 56-05.346248N 
  
 12-35.345746E 
  
 56-05.273538N 
  
 12-35.487120E 
  
 56-05.254452N 
  
 12-35.511943E 
  
 56-04.916840N 
  
 12-35.958216E 
  
 56-04.041974N 
  
 12-37.415909E 
  
 56-03.720137N 
  
 12-37.940784E 
  
 56-03.385225N 
  
 12-38.654181E 
  
 56-03.284987N 
  
 12-38.811847E 
  
 56-02.888431N 
  
 12-39.099123E 
  
 56-02.386876N 
  
 12-39.367725E 
  
 56-01.857569N 
  
 12-39.394490E 
  
 56-01.386767N 
  
 12-39.395741E 
  
 56-00.774706N 
  
 12-39.235454E 
  
 56-00.763688N 
  
 12-39.232560E 
  
 56-00.603736N 
  
 12-39.233962E 
  
 56-00.200381N 
  
 12-39.188860E 
  
 55-59.968879N 
  
 12-39.139287E 
  
 55-59.491913N 
  
 12-39.131033E 
  
 55-58.693487N 
  
 12-39.102839E 
  
 55-58.380153N 
  
 12-39.081469E 
  
 55-57.977007N 
  
 12-39.007117E 
  
 55-56.938696N 
  
 12-38.924504E 
  
 55-55.550617N 
  
 12-38.783671E 
  
 55-55.376234N 
  
 12-38.931941E 
  
 55-54.648319N 
  
 12-39.550597E 
  
 55-54.413230N 
  
 12-39.766361E 
  
 55-53.587101N 
  
 12-40.659908E 
  
 55-53.587101N 
  
 12-40.659908E 
  
 55-53.344448N 
  
 12-40.781006E 
  
 55-53.075102N 
  
 12-40.915385E 
  
 55-52.198402N 
  
 12-41.399254E 
  
 55-51.492499N 
  
 12-41.543926E 
  
 55-50.175110N 
  
 12-41.923724E 
  
 55-50.042087N 
  
 12-42.031468E 
  
 55-49.879105N 
  
 12-42.163454E 
  
 32 
  
 55-49.596000N 
  
 12-42.446000E 
  
 TP 
  
 55-48.744104N 
  
 12-43.369581E 
  
 ML 
  
 55-47.892110N 
  
 12-44.292509E 
  
 ML 
  
 55-47.039993N 
  
 12-45.214760E 
  
 ML 
  
 Ramos 
  
 12-46.136430E 
  
 ML 
  
 55-45.335447N 
  
 12-47.057326E 
  
 ML 
  
 55-44.482962N 
  
 12-47.977551E 
  
 ML 
  
 55-43.630411N 
  
 12-48.897194E 
  
 ML 
  
 55-42.777735N 
  
 12-49.816068E 
  
 ML 
  
 55-41.924886N 
  
 12-50.734369E 
  
 ML 
  
 522 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 33 
  
 55-41.915000N 
  
 12-50.745000E 
  
 TP 
  
 55-41.021110N 
  
 12-51.530974E 
  
 ML 
  
 55-40.127084N 
  
 12-52.316217E 
  
 ML 
  
 55-39.233023N 
  
 12-53.100948E 
  
 ML 
  
 34 
  
 55-38.615000N 
  
 12-53.643000E 
  
 TP 
  
 55-37.649308N 
  
 12-53.197246E 
  
 ML 
  
 35 
  
 55-36.814000N 
  
 12-52.812000E 
  
 TP 
  
 55-36.167609N 
  
 12-51.468670E 
  
 ML 
  
 55-35.520897N 
  
 12-50.125977E 
  
 ML 
  
 55-34.873946N 
  
 12-48.784118E 
  
 ML 
  
 55-34.226807N 
  
 12-47.442897E 
  
 ML 
  
 55-33.579377N 
  
 12-46.102512E 
  
 ML 
  
 55-32.931706N 
  
 12-44.762769E 
  
 ML 
  
 36 
  
 55-32.416000N 
  
 12-43.697000E 
  
 TP 
  
 55-31.429769N 
  
 12-43.426325E 
  
 ML 
  
 55-30.443548N 
  
 12-43.155898E 
  
 ML 
  
 55-29.457319N 
  
 12-42.885780E 
  
 ML 
  
 37 
  
 55-29.316000N 
  
 12-42.847000E 
  
 TP 
  
 55-28.622895N 
  
 12-41.582338E 
  
 ML 
  
 55-27.929576N 
  
 12-40.318372E 
  
 ML 
  
 55-27.236047N 
  
 12-39.055241E 
  
 ML 
  
 55-26.542251N 
  
 12-37.792759E 
  
 ML 
  
 38 
  
 55-25.867000N 
  
 12-36.565000E 
  
 TP 
  
 55-24.886297N 
  
 12-36.891489E 
  
 ML 
  
 55-23.905601N 
  
 12-37.217722E 
  
 ML 
  
 55-22.924885N 
  
 12-37.543675E 
  
 ML 
  
 55-21.944152N 
  
 12-37.869443E 
  
 ML 
  
 55-20.963451N 
  
 12-38.194833E 
  
 ML 
  
 39 
  
 55-20.200000N 
  
 12-38.448000E 
  
 TP 
  
 55-20.593258N 
  
 12-40.057602E 
  
 ML 
  
 55-20.986184N 
  
 12-41.667656E 
  
 ML 
  
 40 
  
 55-20.986241N 
  
 12-41.667842E 
  
 TP 
  
 41 
  
 55-20.878876N 
  
 12-41.722729E 
  
 TP 
  
 55-20.725211N 
  
 12-41.684716E 
  
 MC 
  
 55-20.517086N 
  
 12-41.650156E 
  
 MC 
  
 55-20.308247N 
  
 12-41.634852E 
  
 MC 
  
 55-20.099229N 
  
 12-41.638672E 
  
 MC 
  
 55-19.890626N 
  
 12-41.661671E 
  
 MC 
  
 55-19.682977N 
  
 12-41.703719E 
  
 MC 
  
 55-19.476874N 
  
 12-41.764870E 
  
 MC 
  
 55-19.272904N 
  
 12-41.844803E 
  
 MC 
  
 55-19.071550N 
  
 12-41.943389E 
  
 MC 
  
 55-18.873451N 
  
 12-42.060211E 
  
 MC 
  
 55-18.679086N 
  
 12-42.195045E 
  
 MC 
  
 55-18.489042N 
  
 12-42.347572E 
  
 MC 
  
 55-18.303741N 
  
 12-42.517290E 
  
 MC 
  
 55-18.123817N 
  
 12-42.703688E 
  
 MC 
  
 55-17.949695N 
  
 12-42.906360E 
  
 MC 
  
 42 
  
 55-17.781845N 
  
 12-43.124616E 
  
 TP 
  
 55-16.999013N 
  
 12-44.209760E 
  
 ML 
  
 55-16.216065N 
  
 12-45.294092E 
  
 ML 
  
 55-15.432896N 
  
 12-46.377807E 
  
 ML 
  
 55-14.649612N 
  
 12-47.460712E 
  
 ML 
  
 55-13.866161N 
  
 12-48.542999E 
  
 ML 
  
 55-13.082543N 
  
 12-49.624573E 
  
 ML 
  
 55-12.298757N 
  
 12-50.705437E 
  
 ML 
  
 55-11.514803N 
  
 12-51.785497E 
  
 ML 
  
 55-10.730683N 
  
 12-52.864940E 
  
 ML 
  
 55-09.946397N 
  
 12-53.943675E 
  
 ML 
  
 55-09.161997N 
  
 12-55.021698E 
  
 ML 
  
 523 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 43 
  
 55-08.902215N 
  
 12-55.378470E 
  
 TP 
  
 55-08.983472N 
  
 12-55.792826E 
  
 MC 
  
 55-09.132600N 
  
 12-56.474832E 
  
 MC 
  
 55-09.295256N 
  
 12-57.147375E 
  
 MC 
  
 55-09.471163N 
  
 12-57.809819E 
  
 MC 
  
 55-09.660144N 
  
 12-58.461146E 
  
 MC 
  
 55-09.861977N 
  
 12-59.100715E 
  
 MC 
  
 44 
  
 55-09.981700N 
  
 12-59.456899E 
  
 TP 
  
 45 
  
 55-10.098210N 
  
 12-59.795850E 
  
 TP 
  
 55-10.055735N 
  
 13-00.161910E 
  
 MC 
  
 55-09.983522N 
  
 13-00.881299E 
  
 MC 
  
 55-09.925645N 
  
 13-01.604549E 
  
 MC 
  
 55-09.882199N 
  
 13-02.330917E 
  
 MC 
  
 55-09.853170N 
  
 13-03.059474E 
  
 MC 
  
 55-09.838704N 
  
 13-03.789377E 
  
 MC 
  
 55-09.838730N 
  
 13-04.519608E 
  
 MC 
  
 46 
  
 55-09.842277N 
  
 13-04.782064E 
  
 TP 
  
 55-09.775569N 
  
 13-05.393026E 
  
 MC 
  
 55-09.710531N 
  
 13-06.114362E 
  
 MC 
  
 55-09.659820N 
  
 13-06.839219E 
  
 MC 
  
 47 
  
 55-09.624952N 
  
 13-07.532877E 
  
 TP 
  
 48 
  
 55-09.607987N 
  
 13-07.987570E 
  
 TP 
  
 55-09.519955N 
  
 13-08.359853E 
  
 MC 
  
 55-09.370822N 
  
 13-09.042063E 
  
 MC 
  
 55-09.235398N 
  
 13-09.732785E 
  
 MC 
  
 49 
  
 55-09.204264N 
  
 13-09.903351E 
  
 TP 
  
 55-09.125343N 
  
 13-10.339494E 
  
 MC 
  
 55-09.010675N 
  
 13-11.041555E 
  
 MC 
  
 55-08.910055N 
  
 13-11.750070E 
  
 MC 
  
 55-08.823580N 
  
 13-12.464291E 
  
 MC 
  
 50 
  
 55-08.809704N 
  
 13-12.591554E 
  
 TP 
  
 55-08.755521N 
  
 13-12.985943E 
  
 MC 
  
 55-08.669034N 
  
 13-13.700166E 
  
 MC 
  
 55-08.596835N 
  
 13-14.419073E 
  
 MC 
  
 55-08.538967N 
  
 13-15.141922E 
  
 MC 
  
 55-08.495470N 
  
 13-15.867877E 
  
 MC 
  
 55-08.466492N 
  
 13-16.596002E 
  
 MC 
  
 51 
  
 55-08.464578N 
  
 13-16.662830E 
  
 TP 
  
 55-08.395850N 
  
 13-17.349990E 
  
 MC 
  
 55-08.337962N 
  
 13-18.072796E 
  
 MC 
  
 52 
  
 55-08.297077N 
  
 13-18.747405E 
  
 TP 
  
 55-08.274632N 
  
 13-19.230597E 
  
 MC 
  
 55-08.261956N 
  
 13-19.594858E 
  
 MC 
  
 53 
  
 55-08.249986N 
  
 13-20.122499E 
  
 TP 
  
 55-08.240271N 
  
 13-20.410475E 
  
 MC 
  
 55-08.225741N 
  
 13-21.139839E 
  
 MC 
  
 55-08.225758N 
  
 13-21.869634E 
  
 MC 
  
 55-08.240310N 
  
 13-22.599025E 
  
 MC 
  
 55-08.269332N 
  
 13-23.327087E 
  
 MC 
  
 55-08.312865N 
  
 13-24.052891E 
  
 MC 
  
 55-08.370792N 
  
 13-24.775701E 
  
 MC 
  
 55-08.443049N 
  
 13-25.494591E 
  
 MC 
  
 55-08.529571N 
  
 13-26.208729E 
  
 MC 
  
 54 
  
 55-08.618115N 
  
 13-26.837261E 
  
 TP 
  
 55-08.702334N 
  
 13-27.422414E 
  
 MC 
  
 55-08.817095N 
  
 13-28.124409E 
  
 MC 
  
 55-08.945661N 
  
 13-28.818978E 
  
 MC 
  
 55-09.088026N 
  
 13-29.505471E 
  
 MC 
  
 55-09.243912N 
  
 13-30.182875E 
  
 MC 
  
 55-09.413203N 
  
 13-30.850450E 
  
 MC 
  
 524 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-09.595678N 
  
 13-31.507460E 
  
 MC 
  
 55-09.791114N 
  
 13-32.153073E 
  
 MC 
  
 55 
  
 55-09.966538N 
  
 13-32.690062E 
  
 TP 
  
 55-10.018435N 
  
 13-32.931768E 
  
 MC 
  
 55-10.174327N 
  
 13-33.609463E 
  
 MC 
  
 55-10.343629N 
  
 13-34.277343E 
  
 MC 
  
 55-10.526065N 
  
 13-34.934580E 
  
 MC 
  
 55-10.721521N 
  
 13-35.580433E 
  
 MC 
  
 55-10.929666N 
  
 13-36.214074E 
  
 MC 
  
 56 
  
 55-11.134978N 
  
 13-36.793073E 
  
 TP 
  
 55-11.161952N 
  
 13-37.107753E 
  
 MC 
  
 55-11.234237N 
  
 13-37.827450E 
  
 MC 
  
 55-11.320742N 
  
 13-38.542370E 
  
 MC 
  
 57 
  
 55-11.390192N 
  
 13-39.042647E 
  
 TP 
  
 55-11.442036N 
  
 13-39.543544E 
  
 MC 
  
 55-11.483549N 
  
 13-39.901729E 
  
 MC 
  
 58 
  
 55-11.539988N 
  
 13-40.344731E 
  
 TP 
  
 55-11.563780N 
  
 13-40.529344E 
  
 MC 
  
 55-11.664463N 
  
 13-41.238616E 
  
 MC 
  
 55-11.779136N 
  
 13-41.941458E 
  
 MC 
  
 55-11.907737N 
  
 13-42.636940E 
  
 MC 
  
 55-12.050098N 
  
 13-43.324229E 
  
 MC 
  
 55-12.205996N 
  
 13-44.002496E 
  
 MC 
  
 55-12.375263N 
  
 13-44.670906E 
  
 MC 
  
 55-12.557732N 
  
 13-45.328720E 
  
 MC 
  
 55-12.753184N 
  
 13-45.975103E 
  
 MC 
  
 55-12.961341N 
  
 13-46.609224E 
  
 MC 
  
 59 
  
 55-13.087737N 
  
 13-46.971009E 
  
 TP 
  
 55-13.055153N 
  
 13-47.637204E 
  
 MC 
  
 55-13.033434N 
  
 13-48.367470E 
  
 MC 
  
 55-13.026155N 
  
 13-49.098614E 
  
 MC 
  
 55-13.033471N 
  
 13-49.829797E 
  
 MC 
  
 55-13.055263N 
  
 13-50.560091E 
  
 MC 
  
 60 
  
 55-13.083611N 
  
 13-51.152320E 
  
 TP 
  
 55-12.987420N 
  
 13-51.399542E 
  
 MC 
  
 61 
  
 55-12.762224N 
  
 13-52.009531E 
  
 TP 
  
 55-12.557234N 
  
 13-52.588284E 
  
 MC 
  
 55-12.349091N 
  
 13-53.222371E 
  
 MC 
  
 55-12.153675N 
  
 13-53.868628E 
  
 MC 
  
 55-11.971245N 
  
 13-54.526301E 
  
 MC 
  
 55-11.802008N 
  
 13-55.194734E 
  
 MC 
  
 55-11.646114N 
  
 13-55.872893E 
  
 MC 
  
 55-11.503823N 
  
 13-56.560028E 
  
 MC 
  
 55-11.375234N 
  
 13-57.255486E 
  
 MC 
  
 55-11.260607N 
  
 13-57.958140E 
  
 MC 
  
 55-11.159933N 
  
 13-58.667437E 
  
 MC 
  
 55-11.073471N 
  
 13-59.382250E 
  
 MC 
  
 55-11.001267N 
  
 14-00.101931E 
  
 MC 
  
 55-10.943368N 
  
 14-00.825549E 
  
 MC 
  
 55-10.899927N 
  
 14-01.552265E 
  
 MC 
  
 55-10.870881N 
  
 14-02.281151E 
  
 MC 
  
 55-10.856384N 
  
 14-03.011274E 
  
 MC 
  
 55-10.856430N 
  
 14-03.741893E 
  
 MC 
  
 55-10.870958N 
  
 14-04.472083E 
  
 MC 
  
 62 
  
 55-10.883899N 
  
 14-04.842750E 
  
 TP 
  
 55-10.826525N 
  
 14-05.374079E 
  
 MC 
  
 55-10.761458N 
  
 14-06.095787E 
  
 MC 
  
 55-10.710797N 
  
 14-06.820998E 
  
 MC 
  
 55-10.674533N 
  
 14-07.548784E 
  
 MC 
  
 55-10.652821N 
  
 14-08.278399E 
  
 MC 
  
 525 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-10.645546N 
  
 14-09.008824E 
  
 MC 
  
 55-10.652865N 
  
 14-09.739220E 
  
 MC 
  
 63 
  
 55-10.662276N 
  
 14-10.110020E 
  
 TP 
  
 55-11.478934N 
  
 14-11.112901E 
  
 ML 
  
 55-12.295534N 
  
 14-12.116435E 
  
 ML 
  
 55-13.111943N 
  
 14-13.120749E 
  
 ML 
  
 55-13.928214N 
  
 14-14.125652E 
  
 ML 
  
 55-14.744347N 
  
 14-15.131240E 
  
 ML 
  
 55-15.560344N 
  
 14-16.137608E 
  
 ML 
  
 55-16.376201N 
  
 14-17.144568E 
  
 ML 
  
 55-17.191920N 
  
 14-18.152215E 
  
 ML 
  
 55-18.007501N 
  
 14-19.160644E 
  
 ML 
  
 55-18.822942N 
  
 14-20.169667E 
  
 ML 
  
 55-19.638245N 
  
 14-21.179380E 
  
 ML 
  
 55-20.453408N 
  
 14-22.189877E 
  
 ML 
  
 55-21.268432N 
  
 14-23.200970E 
  
 ML 
  
 55-22.083317N 
  
 14-24.212755E 
  
 ML 
  
 55-22.898061N 
  
 14-25.225326E 
  
 ML 
  
 55-23.712666N 
  
 14-26.238496E 
  
 ML 
  
 55-24.527076N 
  
 14-27.252455E 
  
 ML 
  
 55-25.341400N 
  
 14-28.267013E 
  
 ML 
  
 55-26.155583N 
  
 14-29.282361E 
  
 ML 
  
 55-26.969625N 
  
 14-30.298310E 
  
 ML 
  
 55-27.783472N 
  
 14-31.314956E 
  
 ML 
  
 55-28.597232N 
  
 14-32.332394E 
  
 ML 
  
 55-29.410796N 
  
 14-33.350436E 
  
 ML 
  
 55-30.224272N 
  
 14-34.369270E 
  
 ML 
  
 55-31.037607N 
  
 14-35.388710E 
  
 ML 
  
 55-31.850745N 
  
 14-36.408945E 
  
 ML 
  
 55-32.663795N 
  
 14-37.429786E 
  
 ML 
  
 55-33.476648N 
  
 14-38.451424E 
  
 ML 
  
 55-34.289412N 
  
 14-39.473669E 
  
 ML 
  
 55-35.101980N 
  
 14-40.496713E 
  
 ML 
  
 55-35.914457N 
  
 14-41.520366E 
  
 ML 
  
 64 
  
 55-36.376993N 
  
 14-42.103583E 
  
 TP 
  
 55-36.744563N 
  
 14-41.932973E 
  
 MC 
  
 55-37.144937N 
  
 14-41.720312E 
  
 MC 
  
 55-37.540823N 
  
 14-41.483126E 
  
 MC 
  
 55-37.931839N 
  
 14-41.221502E 
  
 MC 
  
 55-38.317393N 
  
 14-40.935910E 
  
 MC 
  
 55-38.697051N 
  
 14-40.626536E 
  
 MC 
  
 55-39.070379N 
  
 14-40.293849E 
  
 MC 
  
 55-39.436944N 
  
 14-39.938227E 
  
 MC 
  
 65 
  
 55-39.635106N 
  
 14-39.733400E 
  
 TP 
  
 66 
  
 55-39.894625N 
  
 14-39.454180E 
  
 TP 
  
 55-40.050515N 
  
 14-39.329484E 
  
 MC 
  
 55-40.427052N 
  
 14-39.008296E 
  
 MC 
  
 67 
  
 55-40.723650N 
  
 14-38.734482E 
  
 TP 
  
 55-40.912601N 
  
 14-38.562350E 
  
 MC 
  
 55-41.279134N 
  
 14-38.206465E 
  
 MC 
  
 55-41.638412N 
  
 14-37.828010E 
  
 MC 
  
 68 
  
 55-41.799231N 
  
 14-37.648560E 
  
 TP 
  
 55-42.109852N 
  
 14-37.551949E 
  
 MC 
  
 55-42.519182N 
  
 14-37.401560E 
  
 MC 
  
 55-42.925305N 
  
 14-37.225937E 
  
 MC 
  
 69 
  
 55-43.311854N 
  
 14-37.033633E 
  
 TP 
  
 55-43.419504N 
  
 14-36.977272E 
  
 MC 
  
 55-43.817695N 
  
 14-36.751714E 
  
 MC 
  
 55-44.211218N 
  
 14-36.501663E 
  
 MC 
  
 70 
  
 55-44.481042N 
  
 14-36.313943E 
  
 TP 
  
 526 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 71 
  
 55-44.768772N 
  
 14-36.113286E 
  
 TP 
  
 55-45.054919N 
  
 14-35.908389E 
  
 MC 
  
 72 
  
 55-45.300033N 
  
 14-35.719833E 
  
 TP 
  
 55-45.778995N 
  
 14-38.043313E 
  
 ML 
  
 55-46.291525N 
  
 14-40.534924E 
  
 ML 
  
 55-46.803267N 
  
 14-43.027627E 
  
 ML 
  
 55-47.314114N 
  
 14-45.521324E 
  
 ML 
  
 73 
  
 55-47.807813N 
  
 14-47.936188E 
  
 TP 
  
 55-47.930410N 
  
 14-50.315122E 
  
 ML 
  
 74 
  
 55-48.058703N 
  
 14-52.797847E 
  
 TP 
  
 55-48.109361N 
  
 14-53.534500E 
  
 MC 
  
 55-48.174499N 
  
 14-54.267704E 
  
 MC 
  
 55-48.253847N 
  
 14-54.996419E 
  
 MC 
  
 55-48.347461N 
  
 14-55.719797E 
  
 MC 
  
 55-48.455126N 
  
 14-56.437084E 
  
 MC 
  
 55-48.576789N 
  
 14-57.147241E 
  
 MC 
  
 55-48.712237N 
  
 14-57.849608E 
  
 MC 
  
 75 
  
 55-48.801733N 
  
 14-58.274336E 
  
 TP 
  
 55-48.921741N 
  
 14-58.826902E 
  
 MC 
  
 55-49.084360N 
  
 14-59.510888E 
  
 MC 
  
 55-49.260233N 
  
 15-00.184532E 
  
 MC 
  
 55-49.449145N 
  
 15-00.846982E 
  
 MC 
  
 55-49.650939N 
  
 15-01.497383E 
  
 MC 
  
 76 
  
 55-49.850805N 
  
 15-02.093297E 
  
 TP 
  
 55-50.002533N 
  
 15-02.539343E 
  
 MC 
  
 55-50.229257N 
  
 15-03.163446E 
  
 MC 
  
 55-50.468067N 
  
 15-03.773222E 
  
 MC 
  
 55-50.718587N 
  
 15-04.368005E 
  
 MC 
  
 55-50.980661N 
  
 15-04.946936E 
  
 MC 
  
 55-51.253861N 
  
 15-05.509346E 
  
 MC 
  
 55-51.537922N 
  
 15-06.054663E 
  
 MC 
  
 55-51.832471N 
  
 15-06.582214E 
  
 MC 
  
 77 
  
 55-52.056448N 
  
 15-06.959830E 
  
 TP 
  
 55-52.232566N 
  
 15-07.249731E 
  
 MC 
  
 55-52.547016N 
  
 15-07.739682E 
  
 MC 
  
 55-52.870889N 
  
 15-08.209945E 
  
 MC 
  
 55-53.203706N 
  
 15-08.659941E 
  
 MC 
  
 55-53.545146N 
  
 15-09.089184E 
  
 MC 
  
 78 
  
 55-53.893652N 
  
 15-09.495650E 
  
 TP 
  
 55-53.796408N 
  
 15-11.183165E 
  
 ML 
  
 55-53.621954N 
  
 15-14.196301E 
  
 ML 
  
 79 
  
 55-53.376728N 
  
 15-18.393788E 
  
 TP 
  
 55-51.793752N 
  
 15-21.053290E 
  
 ML 
  
 55-50.189926N 
  
 15-23.742327E 
  
 ML 
  
 80 
  
 55-48.585119N 
  
 15-26.427771E 
  
 TP 
  
 55-48.442350N 
  
 15-26.670460E 
  
 MC 
  
 55-48.147793N 
  
 15-27.197184E 
  
 MC 
  
 55-47.863806N 
  
 15-27.741703E 
  
 MC 
  
 55-47.590602N 
  
 15-28.303445E 
  
 MC 
  
 55-47.328559N 
  
 15-28.881556E 
  
 MC 
  
 55-47.078052N 
  
 15-29.475469E 
  
 MC 
  
 55-46.839296N 
  
 15-30.084426E 
  
 MC 
  
 55-46.612560N 
  
 15-30.707669E 
  
 MC 
  
 55-46.398222N 
  
 15-31.344444E 
  
 MC 
  
 55-46.196495N 
  
 15-31.993995E 
  
 MC 
  
 55-46.007598N 
  
 15-32.655471E 
  
 MC 
  
 55-45.831745N 
  
 15-33.328215E 
  
 MC 
  
 55-45.669152N 
  
 15-34.011281E 
  
 MC 
  
 55-45.520092N 
  
 15-34.703919E 
  
 MC 
  
 55-45.384671N 
  
 15-35.405280E 
  
 MC 
  
 527 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-45.263055N 
  
 15-36.114516E 
  
 MC 
  
 55-45.155406N 
  
 15-36.830782E 
  
 MC 
  
 55-45.061835N 
  
 15-37.553230E 
  
 MC 
  
 55-44.982507N 
  
 15-38.281015E 
  
 MC 
  
 55-44.917478N 
  
 15-39.013196E 
  
 MC 
  
 55-44.866806N 
  
 15-39.748925E 
  
 MC 
  
 55-44.830548N 
  
 15-40.487262E 
  
 MC 
  
 55-44.808818N 
  
 15-41.227360E 
  
 MC 
  
 55-44.801563N 
  
 15-41.968470E 
  
 MC 
  
 55-44.808846N 
  
 15-42.709458E 
  
 MC 
  
 55-44.830616N 
  
 15-43.449573E 
  
 MC 
  
 55-44.866878N 
  
 15-44.187967E 
  
 MC 
  
 55-44.917586N 
  
 15-44.923699E 
  
 MC 
  
 55-44.982691N 
  
 15-45.655825E 
  
 MC 
  
 55-45.062093N 
  
 15-46.383591E 
  
 MC 
  
 55-45.155690N 
  
 15-47.105956E 
  
 MC 
  
 55-45.263382N 
  
 15-47.822262E 
  
 MC 
  
 55-45.385014N 
  
 15-48.531465E 
  
 MC 
  
 55-45.520487N 
  
 15-49.232811E 
  
 MC 
  
 55-45.669593N 
  
 15-49.925446E 
  
 MC 
  
 55-45.832178N 
  
 15-50.608515E 
  
 MC 
  
 55-46.008035N 
  
 15-51.281164E 
  
 MC 
  
 55-46.197010N 
  
 15-51.942729E 
  
 MC 
  
 55-46.398791N 
  
 15-52.592159E 
  
 MC 
  
 81 
  
 55-46.539388N 
  
 15-53.015332E 
  
 TP 
  
 82 
  
 55-46.565260N 
  
 15-53.091198E 
  
 TP 
  
 55-46.751008N 
  
 15-53.618493E 
  
 MC 
  
 55-46.983780N 
  
 15-54.234594E 
  
 MC 
  
 55-47.228524N 
  
 15-54.836077E 
  
 MC 
  
 55-47.484872N 
  
 15-55.422172E 
  
 MC 
  
 55-47.752512N 
  
 15-55.992110E 
  
 MC 
  
 83 
  
 55-47.974599N 
  
 15-56.435980E 
  
 TP 
  
 84 
  
 55-48.041108N 
  
 15-56.565365E 
  
 TP 
  
 55-48.241335N 
  
 15-56.945156E 
  
 MC 
  
 55-48.535882N 
  
 15-57.471885E 
  
 MC 
  
 55-48.773487N 
  
 15-57.871335E 
  
 MC 
  
 55-48.996588N 
  
 15-58.227223E 
  
 MC 
  
 55-49.315789N 
  
 15-58.706734E 
  
 MC 
  
 85 
  
 55-49.600495N 
  
 15-59.107059E 
  
 TP 
  
 86 
  
 55-51.381004N 
  
 16-01.535887E 
  
 TP 
  
 55-52.350255N 
  
 16-04.778389E 
  
 ML 
  
 55-53.442317N 
  
 16-08.440693E 
  
 ML 
  
 55-54.532597N 
  
 16-12.106408E 
  
 ML 
  
 55-55.621039N 
  
 16-15.775532E 
  
 ML 
  
 55-56.707583N 
  
 16-19.448158E 
  
 ML 
  
 55-57.792391N 
  
 16-23.124098E 
  
 ML 
  
 55-58.875293N 
  
 16-26.803537E 
  
 ML 
  
 87 
  
 55-59.737476N 
  
 16-29.739867E 
  
 TP 
  
 55-59.869755N 
  
 16-30.428744E 
  
 MC 
  
 56-00.018856N 
  
 16-31.125673E 
  
 MC 
  
 56-00.181437N 
  
 16-31.812930E 
  
 MC 
  
 56-00.357349N 
  
 16-32.489749E 
  
 MC 
  
 56-00.546227N 
  
 16-33.155355E 
  
 MC 
  
 56-00.748031N 
  
 16-33.808889E 
  
 MC 
  
 56-00.962397N 
  
 16-34.449573E 
  
 MC 
  
 88 
  
 56-01.158472N 
  
 16-34.994614E 
  
 TP 
  
 56-01.257047N 
  
 16-35.320572E 
  
 MC 
  
 56-01.465104N 
  
 16-35.967923E 
  
 MC 
  
 56-01.685679N 
  
 16-36.602046E 
  
 MC 
  
 56-01.918462N 
  
 16-37.222167E 
  
 MC 
  
 528 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-02.163198N 
  
 16-37.827508E 
  
 MC 
  
 56-02.419520N 
  
 16-38.417385E 
  
 MC 
  
 56-02.687175N 
  
 16-38.991020E 
  
 MC 
  
 56-02.965795N 
  
 16-39.547823E 
  
 MC 
  
 56-03.255128N 
  
 16-40.086916E 
  
 MC 
  
 89 
  
 56-03.553065N 
  
 16-40.605029E 
  
 TP 
  
 56-03.747219N 
  
 16-41.064587E 
  
 MC 
  
 56-04.009271N 
  
 16-41.646811E 
  
 MC 
  
 56-04.282450N 
  
 16-42.212502E 
  
 MC 
  
 56-04.566450N 
  
 16-42.760875E 
  
 MC 
  
 56-04.861012N 
  
 16-43.291343E 
  
 MC 
  
 56-05.165664N 
  
 16-43.803210E 
  
 MC 
  
 56-05.480096N 
  
 16-44.295882E 
  
 MC 
  
 56-05.803886N 
  
 16-44.768857E 
  
 MC 
  
 56-06.136727N 
  
 16-45.221345E 
  
 MC 
  
 56-06.478142N 
  
 16-45.652937E 
  
 MC 
  
 56-06.827766N 
  
 16-46.063127E 
  
 MC 
  
 90 
  
 56-06.993625N 
  
 16-46.247060E 
  
 TP 
  
 56-07.181078N 
  
 16-46.488960E 
  
 MC 
  
 56-07.526616N 
  
 16-46.910124E 
  
 MC 
  
 56-07.880156N 
  
 16-47.309485E 
  
 MC 
  
 56-08.241278N 
  
 16-47.686630E 
  
 MC 
  
 56-08.609451N 
  
 16-48.041143E 
  
 MC 
  
 56-08.984309N 
  
 16-48.372418E 
  
 MC 
  
 56-09.365428N 
  
 16-48.680234E 
  
 MC 
  
 56-09.752224N 
  
 16-48.964168E 
  
 MC 
  
 56-10.144328N 
  
 16-49.223805E 
  
 MC 
  
 56-10.541261N 
  
 16-49.458824E 
  
 MC 
  
 56-10.942547N 
  
 16-49.668898E 
  
 MC 
  
 56-11.347594N 
  
 16-49.853893E 
  
 MC 
  
 91 
  
 56-11.398448N 
  
 16-49.875171E 
  
 TP 
  
 56-11.679526N 
  
 16-50.154997E 
  
 MC 
  
 56-12.051148N 
  
 16-50.498426E 
  
 MC 
  
 56-12.429141N 
  
 16-50.818475E 
  
 MC 
  
 56-12.813138N 
  
 16-51.114828E 
  
 MC 
  
 56-13.202716N 
  
 16-51.387067E 
  
 MC 
  
 92 
  
 56-13.422361N 
  
 16-51.528345E 
  
 TP 
  
 56-13.634651N 
  
 16-51.721078E 
  
 MC 
  
 56-14.012643N 
  
 16-52.041458E 
  
 MC 
  
 56-14.396645N 
  
 16-52.337936E 
  
 MC 
  
 56-14.786176N 
  
 16-52.610381E 
  
 MC 
  
 93 
  
 56-15.005156N 
  
 16-52.751361E 
  
 TP 
  
 56-15.131898N 
  
 16-52.841448E 
  
 MC 
  
 56-15.524024N 
  
 16-53.101700E 
  
 MC 
  
 56-15.920938N 
  
 16-53.337281E 
  
 MC 
  
 56-16.322163N 
  
 16-53.547963E 
  
 MC 
  
 94 
  
 56-16.604080N 
  
 16-53.679838E 
  
 TP 
  
 95 
  
 56-16.819351N 
  
 16-53.818816E 
  
 TP 
  
 56-17.030514N 
  
 16-53.986406E 
  
 MC 
  
 56-17.417317N 
  
 16-54.271244E 
  
 MC 
  
 56-17.809443N 
  
 16-54.531816E 
  
 MC 
  
 56-18.206366N 
  
 16-54.767598E 
  
 MC 
  
 96 
  
 56-18.586573N 
  
 16-54.968095E 
  
 TP 
  
 56-18.754367N 
  
 16-55.058665E 
  
 MC 
  
 56-19.157571N 
  
 16-55.256921E 
  
 MC 
  
 56-19.564399N 
  
 16-55.429812E 
  
 MC 
  
 56-19.974316N 
  
 16-55.577104E 
  
 MC 
  
 56-20.386843N 
  
 16-55.698662E 
  
 MC 
  
 56-20.801444N 
  
 16-55.794154E 
  
 MC 
  
 56-21.217690N 
  
 16-55.863643E 
  
 MC 
  
 529 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-21.634991N 
  
 16-55.906890E 
  
 MC 
  
 97 
  
 56-21.855919N 
  
 16-55.919135E 
  
 TP 
  
 56-22.086083N 
  
 16-56.120419E 
  
 MC 
  
 56-22.467137N 
  
 16-56.429976E 
  
 MC 
  
 56-22.853947N 
  
 16-56.715538E 
  
 MC 
  
 56-23.246090N 
  
 16-56.976685E 
  
 MC 
  
 98 
  
 56-23.603809N 
  
 16-57.190955E 
  
 TP 
  
 56-23.695831N 
  
 16-57.243305E 
  
 MC 
  
 56-24.097101N 
  
 16-57.454646E 
  
 MC 
  
 56-24.502162N 
  
 16-57.640680E 
  
 MC 
  
 56-24.910588N 
  
 16-57.801178E 
  
 MC 
  
 99 
  
 56-25.131693N 
  
 16-57.876970E 
  
 TP 
  
 56-25.373307N 
  
 16-58.009291E 
  
 MC 
  
 56-25.776533N 
  
 16-58.208186E 
  
 MC 
  
 100 
  
 56-26.081920N 
  
 16-58.340867E 
  
 TP 
  
 56-26.237194N 
  
 16-58.446627E 
  
 MC 
  
 56-26.631735N 
  
 16-58.695846E 
  
 MC 
  
 56-27.030872N 
  
 16-58.920078E 
  
 MC 
  
 101 
  
 56-27.310505N 
  
 16-59.060936E 
  
 TP 
  
 56-27.434039N 
  
 16-59.144795E 
  
 MC 
  
 56-27.828556N 
  
 16-59.394075E 
  
 MC 
  
 102 
  
 56-28.113060N 
  
 16-59.556826E 
  
 TP 
  
 56-28.376959N 
  
 16-59.890774E 
  
 MC 
  
 56-28.726520N 
  
 17-00.304925E 
  
 MC 
  
 56-29.083859N 
  
 17-00.696813E 
  
 MC 
  
 56-29.448556N 
  
 17-01.066118E 
  
 MC 
  
 56-29.820081N 
  
 17-01.412316E 
  
 MC 
  
 56-30.198070N 
  
 17-01.734892E 
  
 MC 
  
 56-30.582044N 
  
 17-02.033616E 
  
 MC 
  
 103 
  
 56-30.791896N 
  
 17-02.184902E 
  
 TP 
  
 104 
  
 56-31.131070N 
  
 17-02.446065E 
  
 TP 
  
 56-31.375750N 
  
 17-02.633151E 
  
 MC 
  
 56-31.765267N 
  
 17-02.907510E 
  
 MC 
  
 56-32.159817N 
  
 17-03.157354E 
  
 MC 
  
 56-32.558925N 
  
 17-03.382158E 
  
 MC 
  
 56-32.962114N 
  
 17-03.581591E 
  
 MC 
  
 56-33.368901N 
  
 17-03.755614E 
  
 MC 
  
 56-33.778809N 
  
 17-03.903799E 
  
 MC 
  
 56-34.191301N 
  
 17-04.026102E 
  
 MC 
  
 56-34.605897N 
  
 17-04.122288E 
  
 MC 
  
 56-35.022116N 
  
 17-04.192219E 
  
 MC 
  
 56-35.439420N 
  
 17-04.235754E 
  
 MC 
  
 105 
  
 56-35.650204N 
  
 17-04.247676E 
  
 TP 
  
 56-35.932972N 
  
 17-04.356496E 
  
 MC 
  
 106 
  
 56-36.257305N 
  
 17-04.465570E 
  
 TP 
  
 107 
  
 56-36.588756N 
  
 17-04.664921E 
  
 TP 
  
 56-36.733631N 
  
 17-04.758730E 
  
 MC 
  
 56-37.130534N 
  
 17-04.996588E 
  
 MC 
  
 108 
  
 56-37.418656N 
  
 17-05.152039E 
  
 TP 
  
 56-37.527858N 
  
 17-05.218513E 
  
 MC 
  
 56-37.926953N 
  
 17-05.443844E 
  
 MC 
  
 56-38.330133N 
  
 17-05.643847E 
  
 MC 
  
 56-38.736921N 
  
 17-05.818286E 
  
 MC 
  
 56-39.146838N 
  
 17-05.966828E 
  
 MC 
  
 109 
  
 56-39.412837N 
  
 17-06.048677E 
  
 TP 
  
 56-40.876787N 
  
 17-07.493400E 
  
 ML 
  
 110 
  
 56-41.941337N 
  
 17-08.545420E 
  
 TP 
  
 56-42.141273N 
  
 17-08.798685E 
  
 MC 
  
 56-42.490805N 
  
 17-09.215423E 
  
 MC 
  
 56-42.848091N 
  
 17-09.609696E 
  
 MC 
  
 530 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-43.212760N 
  
 17-09.981280E 
  
 MC 
  
 56-43.584289N 
  
 17-10.329548E 
  
 MC 
  
 56-43.962255N 
  
 17-10.654174E 
  
 MC 
  
 56-44.346237N 
  
 17-10.954732E 
  
 MC 
  
 56-44.735705N 
  
 17-11.230788E 
  
 MC 
  
 111 
  
 56-44.993738N 
  
 17-11.397906E 
  
 TP 
  
 112 
  
 56-45.208073N 
  
 17-11.581458E 
  
 TP 
  
 56-45.550814N 
  
 17-11.888771E 
  
 MC 
  
 56-45.931835N 
  
 17-12.201662E 
  
 MC 
  
 113 
  
 56-46.226573N 
  
 17-12.423180E 
  
 TP 
  
 56-46.427044N 
  
 17-12.569293E 
  
 MC 
  
 56-46.819099N 
  
 17-12.833180E 
  
 MC 
  
 114 
  
 56-46.916253N 
  
 17-12.894302E 
  
 TP 
  
 56-48.907760N 
  
 17-14.129917E 
  
 ML 
  
 56-50.898979N 
  
 17-15.367853E 
  
 ML 
  
 56-52.890023N 
  
 17-16.607929E 
  
 ML 
  
 56-54.880834N 
  
 17-17.850245E 
  
 ML 
  
 56-56.871413N 
  
 17-19.094710E 
  
 ML 
  
 56-58.861811N 
  
 17-20.341532E 
  
 ML 
  
 57-00.851977N 
  
 17-21.590418E 
  
 ML 
  
 57-02.841907N 
  
 17-22.841670E 
  
 ML 
  
 115 
  
 57-03.491348N 
  
 17-23.250489E 
  
 TP 
  
 57-03.559567N 
  
 17-23.298017E 
  
 MC 
  
 57-03.954058N 
  
 17-23.551413E 
  
 MC 
  
 116 
  
 57-04.170226N 
  
 17-23.678177E 
  
 TP 
  
 117 
  
 57-05.574567N 
  
 17-24.563727E 
  
 TP 
  
 57-05.652663N 
  
 17-24.629912E 
  
 MC 
  
 57-06.036604N 
  
 17-24.933436E 
  
 MC 
  
 57-06.426024N 
  
 17-25.212257E 
  
 MC 
  
 57-06.820504N 
  
 17-25.465938E 
  
 MC 
  
 57-07.219565N 
  
 17-25.694338E 
  
 MC 
  
 57-07.622730N 
  
 17-25.897016E 
  
 MC 
  
 57-08.029468N 
  
 17-26.073727E 
  
 MC 
  
 57-08.439352N 
  
 17-26.224330E 
  
 MC 
  
 57-08.851795N 
  
 17-26.348574E 
  
 MC 
  
 57-09.266369N 
  
 17-26.446318E 
  
 MC 
  
 57-09.682540N 
  
 17-26.517411E 
  
 MC 
  
 57-10.099769N 
  
 17-26.561805E 
  
 MC 
  
 118 
  
 57-10.373950N 
  
 17-26.575631E 
  
 TP 
  
 119 
  
 57-10.556281N 
  
 17-26.604642E 
  
 TP 
  
 57-12.095465N 
  
 17-27.909006E 
  
 ML 
  
 120 
  
 57-13.566790N 
  
 17-29.157866E 
  
 TP 
  
 57-13.845021N 
  
 17-29.386279E 
  
 MC 
  
 57-14.231757N 
  
 17-29.678561E 
  
 MC 
  
 57-14.623780N 
  
 17-29.945844E 
  
 MC 
  
 57-15.020613N 
  
 17-30.187786E 
  
 MC 
  
 57-15.421777N 
  
 17-30.404143E 
  
 MC 
  
 57-15.826742N 
  
 17-30.594668E 
  
 MC 
  
 57-16.235085N 
  
 17-30.758920E 
  
 MC 
  
 57-16.646322N 
  
 17-30.896952E 
  
 MC 
  
 57-17.059868N 
  
 17-31.008411E 
  
 MC 
  
 57-17.475296N 
  
 17-31.093155E 
  
 MC 
  
 57-17.892015N 
  
 17-31.151126E 
  
 MC 
  
 57-18.309650N 
  
 17-31.182187E 
  
 MC 
  
 57-18.727556N 
  
 17-31.186276E 
  
 MC 
  
 57-19.145353N 
  
 17-31.163452E 
  
 MC 
  
 57-19.562397N 
  
 17-31.113656E 
  
 MC 
  
 57-19.978306N 
  
 17-31.036947E 
  
 MC 
  
 57-20.392431N 
  
 17-30.933464E 
  
 MC 
  
 57-20.804445N 
  
 17-30.803269E 
  
 MC 
  
 531 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-21.213698N 
  
 17-30.646504E 
  
 MC 
  
 57-21.619698N 
  
 17-30.463320E 
  
 MC 
  
 57-22.022062N 
  
 17-30.253976E 
  
 MC 
  
 57-22.420190N 
  
 17-30.018618E 
  
 MC 
  
 57-22.813641N 
  
 17-29.757703E 
  
 MC 
  
 121 
  
 57-23.049137N 
  
 17-29.587413E 
  
 TP 
  
 57-23.249474N 
  
 17-29.520642E 
  
 MC 
  
 57-23.658751N 
  
 17-29.363679E 
  
 MC 
  
 57-24.064771N 
  
 17-29.180270E 
  
 MC 
  
 122 
  
 57-24.457828N 
  
 17-28.975837E 
  
 TP 
  
 57-24.803361N 
  
 17-28.794099E 
  
 MC 
  
 57-25.201494N 
  
 17-28.558496E 
  
 MC 
  
 57-25.594946N 
  
 17-28.297205E 
  
 MC 
  
 57-25.983222N 
  
 17-28.010582E 
  
 MC 
  
 123 
  
 57-26.255421N 
  
 17-27.791847E 
  
 TP 
  
 57-26.570914N 
  
 17-27.520367E 
  
 MC 
  
 57-26.944189N 
  
 17-27.171771E 
  
 MC 
  
 57-27.310687N 
  
 17-26.799099E 
  
 MC 
  
 57-27.669915N 
  
 17-26.402709E 
  
 MC 
  
 124 
  
 57-27.948134N 
  
 17-26.073449E 
  
 TP 
  
 57-29.387326N 
  
 17-24.315943E 
  
 ML 
  
 57-30.826120N 
  
 17-22.556246E 
  
 ML 
  
 57-32.264516N 
  
 17-20.794251E 
  
 ML 
  
 57-33.702463N 
  
 17-19.029850E 
  
 ML 
  
 57-35.140063N 
  
 17-17.263247E 
  
 ML 
  
 125 
  
 57-36.898756N 
  
 17-15.098058E 
  
 TP 
  
 57-37.163070N 
  
 17-15.277789E 
  
 MC 
  
 57-37.559874N 
  
 17-15.522265E 
  
 MC 
  
 57-37.960960N 
  
 17-15.740966E 
  
 MC 
  
 57-38.365961N 
  
 17-15.933452E 
  
 MC 
  
 57-38.774289N 
  
 17-16.099474E 
  
 MC 
  
 126 
  
 57-38.785218N 
  
 17-16.103373E 
  
 TP 
  
 57-39.196391N 
  
 17-16.242886E 
  
 MC 
  
 57-39.609931N 
  
 17-16.355543E 
  
 MC 
  
 57-40.025304N 
  
 17-16.441196E 
  
 MC 
  
 57-40.442024N 
  
 17-16.499797E 
  
 MC 
  
 57-40.859609N 
  
 17-16.531303E 
  
 MC 
  
 57-41.277522N 
  
 17-16.535562E 
  
 MC 
  
 57-41.695278N 
  
 17-16.512530E 
  
 MC 
  
 57-42.112283N 
  
 17-16.462252E 
  
 MC 
  
 57-42.528157N 
  
 17-16.384893E 
  
 MC 
  
 57-42.942307N 
  
 17-16.280297E 
  
 MC 
  
 127 
  
 57-43.236038N 
  
 17-16.189383E 
  
 TP 
  
 57-44.181983N 
  
 17-15.873777E 
  
 ML 
  
 57-46.073834N 
  
 17-15.241668E 
  
 ML 
  
 57-47.965633N 
  
 17-14.608395E 
  
 ML 
  
 128 
  
 57-49.536866N 
  
 17-14.081652E 
  
 TP 
  
 57-52.127141N 
  
 17-15.837008E 
  
 ML 
  
 57-54.930476N 
  
 17-17.741747E 
  
 ML 
  
 57-57.733280N 
  
 17-19.651519E 
  
 ML 
  
 58-00.535604N 
  
 17-21.566249E 
  
 ML 
  
 58-03.337394N 
  
 17-23.485956E 
  
 ML 
  
 58-06.138699N 
  
 17-25.410766E 
  
 ML 
  
 58-08.939464N 
  
 17-27.340597E 
  
 ML 
  
 58-11.739740N 
  
 17-29.275476E 
  
 ML 
  
 129 
  
 58-13.351742N 
  
 17-30.391766E 
  
 TP 
  
 58-13.637017N 
  
 17-30.656963E 
  
 MC 
  
 58-14.017915N 
  
 17-30.982872E 
  
 MC 
  
 58-14.404530N 
  
 17-31.283441E 
  
 MC 
  
 58-14.796493N 
  
 17-31.558427E 
  
 MC 
  
 532 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-15.193222N 
  
 17-31.807367E 
  
 MC 
  
 58-15.594296N 
  
 17-32.029911E 
  
 MC 
  
 58-15.999179N 
  
 17-32.225906E 
  
 MC 
  
 58-16.407450N 
  
 17-32.395000E 
  
 MC 
  
 58-16.818575N 
  
 17-32.537038E 
  
 MC 
  
 58-17.232074N 
  
 17-32.651765E 
  
 MC 
  
 58-17.647413N 
  
 17-32.739025E 
  
 MC 
  
 58-18.064107N 
  
 17-32.798768E 
  
 MC 
  
 58-18.481620N 
  
 17-32.830938E 
  
 MC 
  
 130 
  
 58-18.779713N 
  
 17-32.836091E 
  
 TP 
  
 58-21.098566N 
  
 17-33.428839E 
  
 ML 
  
 58-22.443555N 
  
 17-33.773307E 
  
 ML 
  
 131 
  
 58-23.938869N 
  
 17-34.156702E 
  
 TP 
  
 58-24.389628N 
  
 17-36.056263E 
  
 ML 
  
 58-25.449021N 
  
 17-40.531175E 
  
 ML 
  
 58-26.505822N 
  
 17-45.010509E 
  
 ML 
  
 58-27.559968N 
  
 17-49.494463E 
  
 ML 
  
 58-28.611460N 
  
 17-53.982722E 
  
 ML 
  
 58-29.660393N 
  
 17-58.475599E 
  
 ML 
  
 58-30.706660N 
  
 18-02.972873E 
  
 ML 
  
 132 
  
 58-31.101164N 
  
 18-04.672895E 
  
 TP 
  
 58-31.151170N 
  
 18-04.977521E 
  
 MC 
  
 58-31.286494N 
  
 18-05.733205E 
  
 MC 
  
 58-31.435454N 
  
 18-06.479478E 
  
 MC 
  
 58-31.597912N 
  
 18-07.215514E 
  
 MC 
  
 58-31.773626N 
  
 18-07.940272E 
  
 MC 
  
 58-31.962345N 
  
 18-08.653123E 
  
 MC 
  
 58-32.163937N 
  
 18-09.353033E 
  
 MC 
  
 58-32.378157N 
  
 18-10.039163E 
  
 MC 
  
 58-32.604648N 
  
 18-10.710769E 
  
 MC 
  
 58-32.843220N 
  
 18-11.367013E 
  
 MC 
  
 58-33.093575N 
  
 18-12.007050E 
  
 MC 
  
 58-33.355412N 
  
 18-12.630134E 
  
 MC 
  
 133 
  
 58-33.558940N 
  
 18-13.084148E 
  
 TP 
  
 134 
  
 58-34.021734N 
  
 18-14.240460E 
  
 TP 
  
 58-34.203525N 
  
 18-14.737983E 
  
 MC 
  
 58-34.453871N 
  
 18-15.378444E 
  
 MC 
  
 58-34.715706N 
  
 18-16.001960E 
  
 MC 
  
 135 
  
 58-34.865046N 
  
 18-16.338165E 
  
 TP 
  
 58-35.797234N 
  
 18-18.649103E 
  
 ML 
  
 Orozco 
  
 18-22.025888E 
  
 ML 
  
 58-38.514566N 
  
 18-25.406923E 
  
 ML 
  
 58-39.870935N 
  
 18-28.792419E 
  
 ML 
  
 58-41.225878N 
  
 18-32.182288E 
  
 ML 
  
 58-42.579282N 
  
 18-35.576523E 
  
 ML 
  
 58-43.931248N 
  
 18-38.975244E 
  
 ML 
  
 58-45.281670N 
  
 18-42.378237E 
  
 ML 
  
 58-46.630538N 
  
 18-45.785713E 
  
 ML 
  
 136 
  
 58-46.812403N 
  
 18-46.245751E 
  
 TP 
  
 58-46.971019N 
  
 18-46.774817E 
  
 MC 
  
 58-47.191342N 
  
 18-47.458648E 
  
 MC 
  
 58-47.423919N 
  
 18-48.127346E 
  
 MC 
  
 58-47.668405N 
  
 18-48.780047E 
  
 MC 
  
 58-47.924494N 
  
 18-49.416203E 
  
 MC 
  
 58-48.191951N 
  
 18-50.034858E 
  
 MC 
  
 58-48.470314N 
  
 18-50.635340E 
  
 MC 
  
 58-48.759394N 
  
 18-51.216901E 
  
 MC 
  
 58-49.058787N 
  
 18-51.778771E 
  
 MC 
  
 137 
  
 58-49.319766N 
  
 18-52.237189E 
  
 TP 
  
 58-49.488490N 
  
 18-52.596576E 
  
 MC 
  
 533 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 138 
  
 58-49.676448N 
  
 18-52.979503E 
  
 TP 
  
 58-50.808482N 
  
 18-55.235642E 
  
 ML 
  
 58-51.939882N 
  
 18-57.494243E 
  
 ML 
  
 58-53.070592N 
  
 18-59.755303E 
  
 ML 
  
 58-54.200668N 
  
 19-02.018727E 
  
 ML 
  
 139 
  
 58-55.297068N 
  
 19-04.218552E 
  
 TP 
  
 58-55.476171N 
  
 19-04.576230E 
  
 MC 
  
 58-55.775578N 
  
 19-05.139880E 
  
 MC 
  
 58-56.084870N 
  
 19-05.683268E 
  
 MC 
  
 58-56.403806N 
  
 19-06.205529E 
  
 MC 
  
 140 
  
 58-56.579603N 
  
 19-06.477903E 
  
 TP 
  
 58-57.755499N 
  
 19-08.365926E 
  
 ML 
  
 58-59.193547N 
  
 19-10.678722E 
  
 ML 
  
 59-00.630917N 
  
 19-12.994757E 
  
 ML 
  
 59-02.067550N 
  
 19-15.314134E 
  
 ML 
  
 59-03.503558N 
  
 19-17.636665E 
  
 ML 
  
 59-04.938775N 
  
 19-19.962440E 
  
 ML 
  
 59-06.373363N 
  
 19-22.291382E 
  
 ML 
  
 59-07.807207N 
  
 19-24.623690E 
  
 ML 
  
 141 
  
 59-09.466726N 
  
 19-27.328503E 
  
 TP 
  
 59-10.557983N 
  
 19-30.359958E 
  
 ML 
  
 59-11.886182N 
  
 19-34.058521E 
  
 ML 
  
 59-13.212614N 
  
 19-37.761843E 
  
 ML 
  
 142 
  
 59-14.378921N 
  
 19-41.026161E 
  
 TP 
  
 59-14.454713N 
  
 19-41.324677E 
  
 MC 
  
 59-14.649858N 
  
 19-42.045776E 
  
 MC 
  
 59-14.857738N 
  
 19-42.753293E 
  
 MC 
  
 59-15.078065N 
  
 19-43.446354E 
  
 MC 
  
 59-15.310599N 
  
 19-44.124196E 
  
 MC 
  
 59-15.555054N 
  
 19-44.785943E 
  
 MC 
  
 59-15.811088N 
  
 19-45.430709E 
  
 MC 
  
 59-16.078460N 
  
 19-46.057832E 
  
 MC 
  
 59-16.356829N 
  
 19-46.666425E 
  
 MC 
  
 59-16.645844N 
  
 19-47.255912E 
  
 MC 
  
 59-16.945213N 
  
 19-47.825516E 
  
 MC 
  
 59-17.254481N 
  
 19-48.374539E 
  
 MC 
  
 59-17.573353N 
  
 19-48.902303E 
  
 MC 
  
 59-17.901428N 
  
 19-49.408118E 
  
 MC 
  
 59-18.238299N 
  
 19-49.891393E 
  
 MC 
  
 59-18.583562N 
  
 19-50.351538E 
  
 MC 
  
 59-18.936757N 
  
 19-50.787952E 
  
 MC 
  
 59-19.297580N 
  
 19-51.200164E 
  
 MC 
  
 59-19.665463N 
  
 19-51.587660E 
  
 MC 
  
 59-20.039993N 
  
 19-51.949950E 
  
 MC 
  
 59-20.420816N 
  
 19-52.286549E 
  
 MC 
  
 Mclaughlin 
  
 19-52.597047E 
  
 MC 
  
 59-21.199143N 
  
 19-52.881045E 
  
 MC 
  
 59-21.595819N 
  
 19-53.138163E 
  
 MC 
  
 59-21.996745N 
  
 19-53.368188E 
  
 MC 
  
 59-22.401564N 
  
 19-53.570632E 
  
 MC 
  
 59-22.809738N 
  
 19-53.745505E 
  
 MC 
  
 59-23.220800N 
  
 19-53.892303E 
  
 MC 
  
 59-23.634164N 
  
 19-54.010924E 
  
 MC 
  
 143 
  
 59-23.873522N 
  
 19-54.066093E 
  
 TP 
  
 59-25.817497N 
  
 19-55.455211E 
  
 ML 
  
 59-27.032686N 
  
 19-56.325159E 
  
 ML 
  
 59-28.247820N 
  
 19-57.196084E 
  
 ML 
  
 59-29.462845N 
  
 19-58.067980E 
  
 ML 
  
 59-30.677753N 
  
 19-58.941061E 
  
 ML 
  
 59-31.892605N 
  
 19-59.815125E 
  
 ML 
  
 534 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 144 
  
 59-32.847516N 
  
 20-00.503008E 
  
 TP 
  
 59-32.966746N 
  
 20-00.333658E 
  
 ML 
  
 59-33.775616N 
  
 19-59.183854E 
  
 ML 
  
 59-34.584379N 
  
 19-58.033250E 
  
 ML 
  
 59-35.392984N 
  
 19-56.881731E 
  
 ML 
  
 145 
  
 59-35.703833N 
  
 19-56.438832E 
  
 TP 
  
 59-36.201381N 
  
 19-55.729183E 
  
 ML 
  
 59-37.009615N 
  
 19-54.575825E 
  
 ML 
  
 59-37.817695N 
  
 19-53.421442E 
  
 ML 
  
 59-38.625558N 
  
 19-52.266239E 
  
 ML 
  
 59-39.433265N 
  
 19-51.110011E 
  
 ML 
  
 59-40.240813N 
  
 19-49.952861E 
  
 ML 
  
 59-41.048197N 
  
 19-48.794895E 
  
 ML 
  
 59-41.855425N 
  
 19-47.635900E 
  
 ML 
  
 59-42.662439N 
  
 19-46.475973E 
  
 ML 
  
 59-43.469288N 
  
 19-45.315227E 
  
 ML 
  
 59-44.275980N 
  
 19-44.153449E 
  
 ML 
  
 59-45.082510N 
  
 19-42.990743E 
  
 ML 
  
 59-45.888879N 
  
 19-41.827108E 
  
 ML 
  
 Wood 
  
 19-40.662537E 
  
 ML 
  
 146 
  
 59-47.501000N 
  
 19-39.497000E 
  
 TP 
  
 59-48.032435N 
  
 19-38.744372E 
  
 ML 
  
 59-48.844059N 
  
 19-37.593684E 
  
 ML 
  
 59-49.655578N 
  
 19-36.442078E 
  
 ML 
  
 59-50.466885N 
  
 19-35.289536E 
  
 ML 
  
 59-51.278033N 
  
 19-34.136065E 
  
 ML 
  
 Hester 
  
 19-32.981557E 
  
 ML 
  
 59-52.899856N 
  
 19-31.826224E 
  
 ML 
  
 59-53.710473N 
  
 19-30.669952E 
  
 ML 
  
 59-54.520984N 
  
 19-29.512754E 
  
 ML 
  
 59-55.331281N 
  
 19-28.354614E 
  
 ML 
  
 Raymond 
  
 19-27.195431E 
  
 ML 
  
 59-56.951343N 
  
 19-26.035412E 
  
 ML 
  
 59-57.761158N 
  
 19-24.874461E 
  
 ML 
  
 59-58.570762N 
  
 19-23.712458E 
  
 ML 
  
 59-59.380201N 
  
 19-22.549622E 
  
 ML 
  
 60-00.189481N 
  
 19-21.385737E 
  
 ML 
  
 60-00.998542N 
  
 19-20.221010E 
  
 ML 
  
 60-01.807498N 
  
 19-19.055239E 
  
 ML 
  
 60-02.616238N 
  
 19-17.888517E 
  
 ML 
  
 60-03.424811N 
  
 19-16.720956E 
  
 ML 
  
 60-04.233225N 
  
 19-15.552341E 
  
 ML 
  
 60-05.041475N 
  
 19-14.382779E 
  
 ML 
  
 60-05.849507N 
  
 19-13.212260E 
  
 ML 
  
 60-06.657372N 
  
 19-12.040899E 
  
 ML 
  
 60-07.465130N 
  
 19-10.868485E 
  
 ML 
  
 60-08.272616N 
  
 19-09.695106E 
  
 ML 
  
 60-09.079991N 
  
 19-08.520780E 
  
 ML 
  
 60-09.887201N 
  
 19-07.345499E 
  
 ML 
  
 60-10.694191N 
  
 19-06.169255E 
  
 ML 
  
 147 
  
 60-11.501000N 
  
 19-04.992000E 
  
 TP 
  
 60-12.168048N 
  
 19-05.290293E 
  
 ML 
  
 60-13.141538N 
  
 19-05.725996E 
  
 ML 
  
 148 
  
 60-14.115000N 
  
 19-06.162000E 
  
 TP 
  
 60-15.088366N 
  
 19-06.599070E 
  
 ML 
  
 60-16.061753N 
  
 19-07.036557E 
  
 ML 
  
 60-17.035056N 
  
 19-07.474490E 
  
 ML 
  
 60-18.008386N 
  
 19-07.912776E 
  
 ML 
  
 149 
  
 60-18.014790N 
  
 19-07.915663E 
  
 TP 
  
 150 
  
 60-17.991606N 
  
 19-07.893822E 
  
 TP 
  
 535 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 151 
  
 60-18.075834N 
  
 19-07.666276E 
  
 TP 
  
 152 
  
 60-18.118762N 
  
 19-07.654776E 
  
 TP 
  
 153 
  
 60-18.117095N 
  
 19-07.790283E 
  
 TP 
  
 154 
  
 60-18.106643N 
  
 19-07.858074E 
  
 TP 
  
 155 
  
 60-18.092702N 
  
 19-07.914066E 
  
 TP 
  
 156 
  
 60-18.082280N 
  
 19-07.941203E 
  
 TP 
  
 60-18.610084N 
  
 19-08.079268E 
  
 ML 
  
 60-19.139041N 
  
 19-08.217660E 
  
 ML 
  
 60-19.667856N 
  
 19-08.356053E 
  
 ML 
  
 60-20.196527N 
  
 19-08.494445E 
  
 ML 
  
 60-20.725055N 
  
 19-08.632838E 
  
 ML 
  
 60-21.253439N 
  
 19-08.771230E 
  
 ML 
  
 60-21.781681N 
  
 19-08.909623E 
  
 ML 
  
 60-22.309780N 
  
 19-09.048015E 
  
 ML 
  
 60-22.837735N 
  
 19-09.186408E 
  
 ML 
  
 60-23.365548N 
  
 19-09.324800E 
  
 ML 
  
 60-23.893217N 
  
 19-09.463190E 
  
 ML 
  
 60-24.420743N 
  
 19-09.601585E 
  
 ML 
  
 60-24.948127N 
  
 19-09.739977E 
  
 ML 
  
 60-25.475367N 
  
 19-09.878370E 
  
 ML 
  
 60-26.002465N 
  
 19-10.016762E 
  
 ML 
  
 60-26.529420N 
  
 19-10.155155E 
  
 ML 
  
 60-27.056231N 
  
 19-10.293547E 
  
 ML 
  
 60-27.582900N 
  
 19-10.431940E 
  
 ML 
  
 60-28.109427N 
  
 19-10.570332E 
  
 ML 
  
 60-28.635810N 
  
 19-10.708725E 
  
 ML 
  
 60-29.162051N 
  
 19-10.847117E 
  
 ML 
  
 60-29.688149N 
  
 19-10.985510E 
  
 ML 
  
 60-30.214104N 
  
 19-11.123902E 
  
 ML 
  
 60-30.739916N 
  
 19-11.262295E 
  
 ML 
  
 60-31.265586N 
  
 19-11.400687E 
  
 ML 
  
 60-31.791114N 
  
 19-11.539080E 
  
 ML 
  
 60-32.316498N 
  
 19-11.677472E 
  
 ML 
  
 60-32.841741N 
  
 19-11.815865E 
  
 ML 
  
 60-33.366840N 
  
 19-11.954257E 
  
 ML 
  
 60-33.891797N 
  
 19-12.092650E 
  
 ML 
  
 60-34.416612N 
  
 19-12.231042E 
  
 ML 
  
 60-34.941284N 
  
 19-12.369435E 
  
 ML 
  
 157 
  
 60-35.344171N 
  
 19-12.475726E 
  
 TP 
  
 60-35.536457N 
  
 19-12.270533E 
  
 MC 
  
 60-35.899324N 
  
 19-11.849674E 
  
 MC 
  
 60-36.254715N 
  
 19-11.403222E 
  
 MC 
  
 60-36.602183N 
  
 19-10.931549E 
  
 MC 
  
 60-36.941322N 
  
 19-10.435364E 
  
 MC 
  
 60-37.271732N 
  
 19-09.915268E 
  
 MC 
  
 60-37.592957N 
  
 19-09.371856E 
  
 MC 
  
 60-37.904655N 
  
 19-08.805628E 
  
 MC 
  
 60-38.206410N 
  
 19-08.217628E 
  
 MC 
  
 60-38.497828N 
  
 19-07.608243E 
  
 MC 
  
 60-38.778608N 
  
 19-06.978314E 
  
 MC 
  
 60-39.048343N 
  
 19-06.328671E 
  
 MC 
  
 60-39.306788N 
  
 19-05.660054E 
  
 MC 
  
 60-39.553484N 
  
 19-04.973289E 
  
 MC 
  
 60-39.788234N 
  
 19-04.269345E 
  
 MC 
  
 60-40.010745N 
  
 19-03.548853E 
  
 MC 
  
 60-40.220660N 
  
 19-02.812765E 
  
 MC 
  
 60-40.417834N 
  
 19-02.062172E 
  
 MC 
  
 60-40.601917N 
  
 19-01.297811E 
  
 MC 
  
 60-40.772770N 
  
 19-00.520665E 
  
 MC 
  
 60-40.930089N 
  
 18-59.731701E 
  
 MC 
  
 536 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 158 
  
 60-41.074706N 
  
 18-58.926414E 
  
 TP 
  
 60-41.935096N 
  
 18-53.847048E 
  
 ML 
  
 60-42.792362N 
  
 18-48.763168E 
  
 ML 
  
 60-43.646337N 
  
 18-43.674768E 
  
 ML 
  
 60-44.497177N 
  
 18-38.581879E 
  
 ML 
  
 60-45.344712N 
  
 18-33.484606E 
  
 ML 
  
 60-46.189104N 
  
 18-28.382760E 
  
 ML 
  
 60-47.030182N 
  
 18-23.276447E 
  
 ML 
  
 60-47.868104N 
  
 18-18.165697E 
  
 ML 
  
 159 
  
 60-41.935096N 
  
 18-53.847048E 
  
 TP 
  
 60-48.727773N 
  
 18-13.373996E 
  
 MC 
  
 60-48.931402N 
  
 18-12.627193E 
  
 MC 
  
 60-49.122037N 
  
 18-11.866132E 
  
 MC 
  
 60-49.299541N 
  
 18-11.091806E 
  
 MC 
  
 160 
  
 60-49.406337N 
  
 18-10.586807E 
  
 TP 
  
 60-49.818252N 
  
 18-09.509316E 
  
 ML 
  
 60-50.926426N 
  
 18-06.606502E 
  
 ML 
  
 60-52.033575N 
  
 18-03.700324E 
  
 ML 
  
 60-53.139643N 
  
 18-00.790772E 
  
 ML 
  
 60-54.244682N 
  
 17-57.877849E 
  
 ML 
  
 60-55.348688N 
  
 17-54.961552E 
  
 ML 
  
 161 
  
 60-56.079755N 
  
 17-53.027048E 
  
 TP 
  
 60-58.374814N 
  
 17-51.895613E 
  
 ML 
  
 61-00.502382N 
  
 17-50.844362E 
  
 ML 
  
 61-02.629767N 
  
 17-49.790708E 
  
 ML 
  
 61-04.757023N 
  
 17-48.734648E 
  
 ML 
  
 61-06.884089N 
  
 17-47.676388E 
  
 ML 
  
 61-09.011027N 
  
 17-46.615593E 
  
 ML 
  
 162 
  
 61-10.265721N 
  
 17-45.988826E 
  
 TP 
  
 61-12.211083N 
  
 17-47.094981E 
  
 ML 
  
 163 
  
 61-13.441144N 
  
 17-47.795585E 
  
 TP 
  
 61-13.646969N 
  
 17-47.908789E 
  
 MC 
  
 61-14.053391N 
  
 17-48.108863E 
  
 MC 
  
 61-14.462898N 
  
 17-48.279547E 
  
 MC 
  
 61-14.875012N 
  
 17-48.420445E 
  
 MC 
  
 164 
  
 61-15.020901N 
  
 17-48.463002E 
  
 TP 
  
 61-16.609313N 
  
 17-48.906260E 
  
 ML 
  
 61-18.197691N 
  
 17-49.350301E 
  
 ML 
  
 61-19.785980N 
  
 17-49.795122E 
  
 ML 
  
 61-21.374288N 
  
 17-50.240735E 
  
 ML 
  
 61-22.962565N 
  
 17-50.687026E 
  
 ML 
  
 61-24.550807N 
  
 17-51.134107E 
  
 ML 
  
 61-26.139014N 
  
 17-51.581983E 
  
 ML 
  
 61-27.727186N 
  
 17-52.030654E 
  
 ML 
  
 61-29.315380N 
  
 17-52.480016E 
  
 ML 
  
 165 
  
 61-30.293483N 
  
 17-52.757154E 
  
 TP 
  
 61-31.863741N 
  
 17-53.553097E 
  
 ML 
  
 61-34.032087N 
  
 17-54.654628E 
  
 ML 
  
 61-36.200314N 
  
 17-55.758684E 
  
 ML 
  
 61-38.368368N 
  
 17-56.865269E 
  
 ML 
  
 166 
  
 61-39.925096N 
  
 17-57.661516E 
  
 TP 
  
 61-40.210832N 
  
 17-57.835647E 
  
 MC 
  
 61-40.615439N 
  
 17-58.053575E 
  
 MC 
  
 61-41.023439N 
  
 17-58.241633E 
  
 MC 
  
 61-41.434296N 
  
 17-58.399751E 
  
 MC 
  
 61-41.847476N 
  
 17-58.527743E 
  
 MC 
  
 61-42.262558N 
  
 17-58.625210E 
  
 MC 
  
 167 
  
 61-42.376763N 
  
 17-58.645651E 
  
 TP 
  
 61-43.454431N 
  
 17-58.967375E 
  
 ML 
  
 61-45.218146N 
  
 17-59.494675E 
  
 ML 
  
 537 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 61-46.981816N 
  
 18-00.022916E 
  
 ML 
  
 61-48.745385N 
  
 18-00.552207E 
  
 ML 
  
 61-50.508964N 
  
 18-01.082450E 
  
 ML 
  
 61-52.272495N 
  
 18-01.613756E 
  
 ML 
  
 61-54.035980N 
  
 18-02.146129E 
  
 ML 
  
 61-55.799416N 
  
 18-02.679571E 
  
 ML 
  
 61-57.562808N 
  
 18-03.213973E 
  
 ML 
  
 168 
  
 61-58.514144N 
  
 18-03.502762E 
  
 TP 
  
 61-58.750856N 
  
 18-03.686084E 
  
 MC 
  
 61-59.147242N 
  
 18-03.965597E 
  
 MC 
  
 61-59.547996N 
  
 18-04.215644E 
  
 MC 
  
 61-59.952588N 
  
 18-04.435926E 
  
 MC 
  
 62-00.360543N 
  
 18-04.626031E 
  
 MC 
  
 62-00.771381N 
  
 18-04.785892E 
  
 MC 
  
 62-01.184567N 
  
 18-04.915320E 
  
 MC 
  
 169 
  
 62-01.411564N 
  
 18-04.972715E 
  
 TP 
  
 62-02.986941N 
  
 18-05.800705E 
  
 ML 
  
 62-04.194170N 
  
 18-06.436096E 
  
 ML 
  
 62-05.401340N 
  
 18-07.072464E 
  
 ML 
  
 62-06.608455N 
  
 18-07.709583E 
  
 ML 
  
 62-07.815513N 
  
 18-08.347568E 
  
 ML 
  
 170 
  
 62-09.297025N 
  
 18-09.131828E 
  
 TP 
  
 62-09.433775N 
  
 18-09.214866E 
  
 MC 
  
 62-09.838343N 
  
 18-09.436378E 
  
 MC 
  
 171 
  
 62-10.154840N 
  
 18-09.586535E 
  
 TP 
  
 172 
  
 62-10.229509N 
  
 18-09.626154E 
  
 TP 
  
 173 
  
 62-10.324067N 
  
 18-09.675348E 
  
 TP 
  
 62-12.079208N 
  
 18-10.574957E 
  
 ML 
  
 62-13.834290N 
  
 18-11.476245E 
  
 ML 
  
 62-15.589206N 
  
 18-12.379207E 
  
 ML 
  
 62-17.344058N 
  
 18-13.284091E 
  
 ML 
  
 62-19.098797N 
  
 18-14.190666E 
  
 ML 
  
 62-20.853422N 
  
 18-15.098937E 
  
 ML 
  
 62-22.607930N 
  
 18-16.009026E 
  
 ML 
  
 62-24.362321N 
  
 18-16.920938E 
  
 ML 
  
 174 
  
 62-25.049923N 
  
 18-17.278804E 
  
 TP 
  
 62-26.524997N 
  
 18-20.032110E 
  
 ML 
  
 175 
  
 62-28.096802N 
  
 18-22.972662E 
  
 TP 
  
 62-28.358913N 
  
 18-23.449734E 
  
 MC 
  
 62-28.686653N 
  
 18-24.008978E 
  
 MC 
  
 176 
  
 62-28.817697N 
  
 18-24.221614E 
  
 TP 
  
 62-30.350846N 
  
 18-26.678007E 
  
 ML 
  
 62-31.883297N 
  
 18-29.138519E 
  
 ML 
  
 62-33.415045N 
  
 18-31.603275E 
  
 ML 
  
 62-34.946037N 
  
 18-34.072162E 
  
 ML 
  
 62-36.476265N 
  
 18-36.545424E 
  
 ML 
  
 62-38.005786N 
  
 18-39.022845E 
  
 ML 
  
 62-39.534592N 
  
 18-41.504667E 
  
 ML 
  
 62-41.062632N 
  
 18-43.990661E 
  
 ML 
  
 62-42.589902N 
  
 18-46.480954E 
  
 ML 
  
 177 
  
 62-44.029101N 
  
 18-48.832631E 
  
 TP 
  
 62-44.481356N 
  
 18-49.601057E 
  
 ML 
  
 62-46.095926N 
  
 18-52.349019E 
  
 ML 
  
 62-47.709557N 
  
 18-55.102019E 
  
 ML 
  
 178 
  
 62-49.220284N 
  
 18-57.685397E 
  
 TP 
  
 62-50.672715N 
  
 19-00.287567E 
  
 ML 
  
 62-52.224457N 
  
 19-03.074025E 
  
 ML 
  
 62-53.775291N 
  
 19-05.865417E 
  
 ML 
  
 62-55.325163N 
  
 19-08.661629E 
  
 ML 
  
 62-56.874118N 
  
 19-11.462916E 
  
 ML 
  
 538 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 62-58.422159N 
  
 19-14.269054E 
  
 ML 
  
 62-59.969227N 
  
 19-17.080163E 
  
 ML 
  
 63-01.515371N 
  
 19-19.896265E 
  
 ML 
  
 63-03.060589N 
  
 19-22.717370E 
  
 ML 
  
 179 
  
 63-04.074607N 
  
 19-24.572319E 
  
 TP 
  
 180 
  
 63-04.565700N 
  
 19-25.705874E 
  
 TP 
  
 63-04.974457N 
  
 19-28.522114E 
  
 ML 
  
 63-05.389470N 
  
 19-31.389446E 
  
 ML 
  
 63-05.803454N 
  
 19-34.257979E 
  
 ML 
  
 63-06.216507N 
  
 19-37.127964E 
  
 ML 
  
 63-06.628579N 
  
 19-39.999272E 
  
 ML 
  
 63-07.039722N 
  
 19-42.871909E 
  
 ML 
  
 181 
  
 63-07.529434N 
  
 19-46.304784E 
  
 TP 
  
 63-07.610913N 
  
 19-47.085104E 
  
 MC 
  
 63-07.718288N 
  
 19-47.976617E 
  
 MC 
  
 63-07.839572N 
  
 19-48.859472E 
  
 MC 
  
 63-07.974703N 
  
 19-49.732485E 
  
 MC 
  
 63-08.123388N 
  
 19-50.594792E 
  
 MC 
  
 63-08.285512N 
  
 19-51.445196E 
  
 MC 
  
 63-08.460949N 
  
 19-52.282740E 
  
 MC 
  
 63-08.649360N 
  
 19-53.106426E 
  
 MC 
  
 63-08.850621N 
  
 19-53.915293E 
  
 MC 
  
 63-09.064393N 
  
 19-54.708341E 
  
 MC 
  
 63-09.290553N 
  
 19-55.484605E 
  
 MC 
  
 182 
  
 63-09.481500N 
  
 19-56.095493E 
  
 TP 
  
 183 
  
 63-10.082745N 
  
 19-58.387139E 
  
 TP 
  
 63-10.010542N 
  
 19-59.091865E 
  
 MC 
  
 63-09.931414N 
  
 19-59.998799E 
  
 MC 
  
 63-09.866562N 
  
 20-00.911361E 
  
 MC 
  
 63-09.816028N 
  
 20-01.828265E 
  
 MC 
  
 63-09.779903N 
  
 20-02.748475E 
  
 MC 
  
 63-09.758224N 
  
 20-03.670946E 
  
 MC 
  
 63-09.751033N 
  
 20-04.594515E 
  
 MC 
  
 63-09.758264N 
  
 20-05.517999E 
  
 MC 
  
 63-09.780009N 
  
 20-06.440363E 
  
 MC 
  
 63-09.816141N 
  
 20-07.360652E 
  
 MC 
  
 63-09.866710N 
  
 20-08.277584E 
  
 MC 
  
 63-09.931592N 
  
 20-09.190086E 
  
 MC 
  
 184 
  
 63-09.986073N 
  
 20-09.814008E 
  
 TP 
  
 63-10.224001N 
  
 20-10.144413E 
  
 ML 
  
 63-10.635574N 
  
 20-10.716020E 
  
 ML 
  
 63-11.047049N 
  
 20-11.287626E 
  
 ML 
  
 63-11.458427N 
  
 20-11.859233E 
  
 ML 
  
 63-11.869707N 
  
 20-12.430840E 
  
 ML 
  
 63-12.280889N 
  
 20-13.002447E 
  
 ML 
  
 63-12.691973N 
  
 20-13.574053E 
  
 ML 
  
 63-13.102960N 
  
 20-14.145660E 
  
 ML 
  
 63-13.513850N 
  
 20-14.717267E 
  
 ML 
  
 63-13.924642N 
  
 20-15.288873E 
  
 ML 
  
 63-14.335336N 
  
 20-15.860480E 
  
 ML 
  
 63-14.745933N 
  
 20-16.432087E 
  
 ML 
  
 63-15.156432N 
  
 20-17.003694E 
  
 ML 
  
 63-15.566834N 
  
 20-17.575300E 
  
 ML 
  
 63-15.977138N 
  
 20-18.146907E 
  
 ML 
  
 63-16.387345N 
  
 20-18.718514E 
  
 ML 
  
 63-16.797454N 
  
 20-19.290121E 
  
 ML 
  
 63-17.207466N 
  
 20-19.861727E 
  
 ML 
  
 63-17.617380N 
  
 20-20.433334E 
  
 ML 
  
 63-18.027197N 
  
 20-21.004941E 
  
 ML 
  
 63-18.436917N 
  
 20-21.576547E 
  
 ML 
  
 539 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 63-18.846539N 
  
 20-22.148154E 
  
 ML 
  
 63-19.256064N 
  
 20-22.719761E 
  
 ML 
  
 63-19.665492N 
  
 20-23.291368E 
  
 ML 
  
 185 
  
 63-20.009955N 
  
 20-23.772381E 
  
 TP 
  
 63-20.373293N 
  
 20-24.481194E 
  
 ML 
  
 63-20.736555N 
  
 20-25.190007E 
  
 ML 
  
 63-21.099739N 
  
 20-25.898820E 
  
 ML 
  
 63-21.462848N 
  
 20-26.607633E 
  
 ML 
  
 63-21.825879N 
  
 20-27.316446E 
  
 ML 
  
 63-22.188834N 
  
 20-28.025259E 
  
 ML 
  
 63-22.551712N 
  
 20-28.734072E 
  
 ML 
  
 63-22.914514N 
  
 20-29.442885E 
  
 ML 
  
 63-23.277239N 
  
 20-30.151698E 
  
 ML 
  
 63-23.639888N 
  
 20-30.860511E 
  
 ML 
  
 63-24.002460N 
  
 20-31.569324E 
  
 ML 
  
 63-24.364955N 
  
 20-32.278137E 
  
 ML 
  
 63-24.727374N 
  
 20-32.986950E 
  
 ML 
  
 63-25.089716N 
  
 20-33.695763E 
  
 ML 
  
 63-25.451982N 
  
 20-34.404576E 
  
 ML 
  
 63-25.814172N 
  
 20-35.113389E 
  
 ML 
  
 63-26.176284N 
  
 20-35.822202E 
  
 ML 
  
 63-26.538321N 
  
 20-36.531015E 
  
 ML 
  
 63-26.900281N 
  
 20-37.239828E 
  
 ML 
  
 63-27.262164N 
  
 20-37.948641E 
  
 ML 
  
 63-27.623971N 
  
 20-38.657454E 
  
 ML 
  
 63-27.985702N 
  
 20-39.366267E 
  
 ML 
  
 63-28.347356N 
  
 20-40.075080E 
  
 ML 
  
 63-28.708934N 
  
 20-40.783893E 
  
 ML 
  
 63-29.070435N 
  
 20-41.492706E 
  
 ML 
  
 186 
  
 63-29.110895N 
  
 20-41.572047E 
  
 TP 
  
 63-29.264544N 
  
 20-42.590897E 
  
 ML 
  
 63-29.418179N 
  
 20-43.609746E 
  
 ML 
  
 63-29.571801N 
  
 20-44.628596E 
  
 ML 
  
 63-29.725409N 
  
 20-45.647446E 
  
 ML 
  
 63-29.879002N 
  
 20-46.666295E 
  
 ML 
  
 63-30.032583N 
  
 20-47.685145E 
  
 ML 
  
 63-30.186149N 
  
 20-48.703994E 
  
 ML 
  
 63-30.339701N 
  
 20-49.722844E 
  
 ML 
  
 63-30.493240N 
  
 20-50.741694E 
  
 ML 
  
 63-30.646765N 
  
 20-51.760543E 
  
 ML 
  
 63-30.800276N 
  
 20-52.779393E 
  
 ML 
  
 63-30.953773N 
  
 20-53.798243E 
  
 ML 
  
 63-31.107257N 
  
 20-54.817092E 
  
 ML 
  
 63-31.260727N 
  
 20-55.835942E 
  
 ML 
  
 187 
  
 63-31.311429N 
  
 20-56.172564E 
  
 TP 
  
 63-31.552739N 
  
 20-57.102089E 
  
 ML 
  
 63-31.794015N 
  
 20-58.031615E 
  
 ML 
  
 63-32.035257N 
  
 20-58.961140E 
  
 ML 
  
 63-32.276464N 
  
 20-59.890665E 
  
 ML 
  
 63-32.517638N 
  
 21-00.820191E 
  
 ML 
  
 63-32.758778N 
  
 21-01.749716E 
  
 ML 
  
 63-32.999883N 
  
 21-02.679241E 
  
 ML 
  
 63-33.240954N 
  
 21-03.608766E 
  
 ML 
  
 63-33.481992N 
  
 21-04.538292E 
  
 ML 
  
 63-33.722995N 
  
 21-05.467817E 
  
 ML 
  
 63-33.963964N 
  
 21-06.397342E 
  
 ML 
  
 63-34.204899N 
  
 21-07.326868E 
  
 ML 
  
 63-34.445800N 
  
 21-08.256393E 
  
 ML 
  
 63-34.686667N 
  
 21-09.185918E 
  
 ML 
  
 63-34.927500N 
  
 21-10.115443E 
  
 ML 
  
 540 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 63-35.168299N 
  
 21-11.044969E 
  
 ML 
  
 63-35.409064N 
  
 21-11.974494E 
  
 ML 
  
 63-35.649794N 
  
 21-12.904019E 
  
 ML 
  
 63-35.890491N 
  
 21-13.833545E 
  
 ML 
  
 63-36.131154N 
  
 21-14.763070E 
  
 ML 
  
 63-36.371782N 
  
 21-15.692595E 
  
 ML 
  
 63-36.612377N 
  
 21-16.622120E 
  
 ML 
  
 63-36.852938N 
  
 21-17.551646E 
  
 ML 
  
 63-37.093464N 
  
 21-18.481171E 
  
 ML 
  
 63-37.333957N 
  
 21-19.410696E 
  
 ML 
  
 63-37.574416N 
  
 21-20.340222E 
  
 ML 
  
 63-37.814840N 
  
 21-21.269747E 
  
 ML 
  
 188 
  
 63-38.014813N 
  
 21-22.042939E 
  
 TP 
  
 63-38.114305N 
  
 21-22.120503E 
  
 MC 
  
 63-38.505676N 
  
 21-22.447443E 
  
 MC 
  
 189 
  
 63-38.768163N 
  
 21-22.647363E 
  
 TP 
  
 63-39.088364N 
  
 21-23.156872E 
  
 MC 
  
 63-39.437209N 
  
 21-23.673178E 
  
 MC 
  
 63-39.793851N 
  
 21-24.162026E 
  
 MC 
  
 63-40.157782N 
  
 21-24.622803E 
  
 MC 
  
 63-40.528658N 
  
 21-25.054809E 
  
 MC 
  
 63-40.905966N 
  
 21-25.457549E 
  
 MC 
  
 63-41.289238N 
  
 21-25.830656E 
  
 MC 
  
 63-41.678073N 
  
 21-26.173536E 
  
 MC 
  
 63-42.071949N 
  
 21-26.485808E 
  
 MC 
  
 63-42.470406N 
  
 21-26.766982E 
  
 MC 
  
 63-42.872975N 
  
 21-27.016688E 
  
 MC 
  
 63-43.279179N 
  
 21-27.234794E 
  
 MC 
  
 63-43.688495N 
  
 21-27.420917E 
  
 MC 
  
 63-44.100401N 
  
 21-27.574670E 
  
 MC 
  
 63-44.514473N 
  
 21-27.695932E 
  
 MC 
  
 63-44.930170N 
  
 21-27.784678E 
  
 MC 
  
 63-45.346970N 
  
 21-27.840520E 
  
 MC 
  
 63-45.764381N 
  
 21-27.863565E 
  
 MC 
  
 63-46.181870N 
  
 21-27.853666E 
  
 MC 
  
 190 
  
 63-46.371935N 
  
 21-27.837952E 
  
 TP 
  
 63-46.586394N 
  
 21-27.922890E 
  
 MC 
  
 63-46.999454N 
  
 21-28.060715E 
  
 MC 
  
 63-47.414362N 
  
 21-28.165914E 
  
 MC 
  
 63-47.830694N 
  
 21-28.238243E 
  
 MC 
  
 63-48.247849N 
  
 21-28.277905E 
  
 MC 
  
 63-48.665360N 
  
 21-28.284403E 
  
 MC 
  
 63-49.082726N 
  
 21-28.258085E 
  
 MC 
  
 63-49.499470N 
  
 21-28.198694E 
  
 MC 
  
 63-49.914987N 
  
 21-28.106435E 
  
 MC 
  
 63-50.328843N 
  
 21-27.981305E 
  
 MC 
  
 63-50.740538N 
  
 21-27.823534E 
  
 MC 
  
 63-51.149526N 
  
 21-27.633217E 
  
 MC 
  
 63-51.555311N 
  
 21-27.410462E 
  
 MC 
  
 191 
  
 63-51.636410N 
  
 21-27.361866E 
  
 TP 
  
 63-53.722820N 
  
 21-26.091604E 
  
 ML 
  
 63-55.809078N 
  
 21-24.818197E 
  
 ML 
  
 192 
  
 63-57.434276N 
  
 21-23.823890E 
  
 TP 
  
 63-58.557492N 
  
 21-25.220550E 
  
 ML 
  
 63-59.623931N 
  
 21-26.548543E 
  
 ML 
  
 64-00.690201N 
  
 21-27.878265E 
  
 ML 
  
 193 
  
 64-02.490521N 
  
 21-30.127929E 
  
 TP 
  
 64-03.436406N 
  
 21-32.207739E 
  
 ML 
  
 64-04.482631N 
  
 21-34.511998E 
  
 ML 
  
 64-05.528208N 
  
 21-36.819271E 
  
 ML 
  
 541 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-06.573202N 
  
 21-39.129331E 
  
 ML 
  
 64-07.617544N 
  
 21-41.442414E 
  
 ML 
  
 64-08.661300N 
  
 21-43.758293E 
  
 ML 
  
 64-09.704462N 
  
 21-46.077093E 
  
 ML 
  
 64-10.746975N 
  
 21-48.398806E 
  
 ML 
  
 194 
  
 64-11.788838N 
  
 21-50.723437E 
  
 TP 
  
 64-11.929448N 
  
 21-51.032320E 
  
 MC 
  
 64-12.238189N 
  
 21-51.677203E 
  
 MC 
  
 64-12.556559N 
  
 21-52.297177E 
  
 MC 
  
 64-12.884113N 
  
 21-52.891504E 
  
 MC 
  
 64-13.220457N 
  
 21-53.459460E 
  
 MC 
  
 64-13.565197N 
  
 21-54.000317E 
  
 MC 
  
 64-13.917935N 
  
 21-54.513468E 
  
 MC 
  
 64-14.278224N 
  
 21-54.998170E 
  
 MC 
  
 64-14.645605N 
  
 21-55.453922E 
  
 MC 
  
 64-15.019673N 
  
 21-55.880233E 
  
 MC 
  
 195 
  
 64-15.238641N 
  
 21-56.112702E 
  
 TP 
  
 64-16.389700N 
  
 21-57.304040E 
  
 ML 
  
 64-18.115978N 
  
 21-59.094175E 
  
 ML 
  
 64-19.841905N 
  
 22-00.888028E 
  
 ML 
  
 196 
  
 64-20.992296N 
  
 22-02.086064E 
  
 TP 
  
 64-21.362863N 
  
 22-02.455103E 
  
 MC 
  
 64-21.751638N 
  
 22-02.806523E 
  
 MC 
  
 64-22.145443N 
  
 22-03.126438E 
  
 MC 
  
 64-22.543861N 
  
 22-03.414596E 
  
 MC 
  
 64-22.946373N 
  
 22-03.670591E 
  
 MC 
  
 64-23.352506N 
  
 22-03.894154E 
  
 MC 
  
 64-23.761742N 
  
 22-04.084878E 
  
 MC 
  
 64-24.173655N 
  
 22-04.242630E 
  
 MC 
  
 64-24.587666N 
  
 22-04.367110E 
  
 MC 
  
 197 
  
 64-24.803257N 
  
 22-04.418524E 
  
 TP 
  
 198 
  
 64-26.158110N 
  
 22-04.713422E 
  
 TP 
  
 64-26.567216N 
  
 22-04.786205E 
  
 MC 
  
 64-26.984366N 
  
 22-04.826916E 
  
 MC 
  
 64-27.401851N 
  
 22-04.833908E 
  
 MC 
  
 64-27.819189N 
  
 22-04.807028E 
  
 MC 
  
 64-28.235828N 
  
 22-04.746484E 
  
 MC 
  
 64-28.651335N 
  
 22-04.652264E 
  
 MC 
  
 199 
  
 64-28.880387N 
  
 22-04.585334E 
  
 TP 
  
 64-29.096752N 
  
 22-04.514465E 
  
 MC 
  
 64-29.508405N 
  
 22-04.353150E 
  
 MC 
  
 64-29.917390N 
  
 22-04.158437E 
  
 MC 
  
 64-30.323146N 
  
 22-03.930658E 
  
 MC 
  
 64-30.725280N 
  
 22-03.670065E 
  
 MC 
  
 64-31.123177N 
  
 22-03.376980E 
  
 MC 
  
 200 
  
 64-31.420671N 
  
 22-03.132969E 
  
 TP 
  
 64-33.580130N 
  
 22-01.462691E 
  
 ML 
  
 64-35.266965N 
  
 22-00.154649E 
  
 ML 
  
 64-36.953633N 
  
 21-58.843988E 
  
 ML 
  
 201 
  
 64-38.569655N 
  
 21-57.585485E 
  
 TP 
  
 64-38.695108N 
  
 21-57.512038E 
  
 MC 
  
 64-39.097229N 
  
 21-57.250053E 
  
 MC 
  
 64-39.495139N 
  
 21-56.955559E 
  
 MC 
  
 64-39.888402N 
  
 21-56.628550E 
  
 MC 
  
 202 
  
 64-40.147174N 
  
 21-56.392245E 
  
 TP 
  
 64-40.918789N 
  
 21-55.826971E 
  
 ML 
  
 64-42.570374N 
  
 21-54.615294E 
  
 ML 
  
 64-44.221709N 
  
 21-53.401205E 
  
 ML 
  
 64-45.872962N 
  
 21-52.184612E 
  
 ML 
  
 64-47.523964N 
  
 21-50.965592E 
  
 ML 
  
 542 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-49.174827N 
  
 21-49.744038E 
  
 ML 
  
 203 
  
 64-50.167328N 
  
 21-49.008358E 
  
 TP 
  
 64-51.192319N 
  
 21-50.686943E 
  
 ML 
  
 64-52.167317N 
  
 21-52.286121E 
  
 ML 
  
 204 
  
 64-53.412913N 
  
 21-54.332663E 
  
 TP 
  
 64-54.556051N 
  
 21-58.091615E 
  
 ML 
  
 64-55.721887N 
  
 22-01.935854E 
  
 ML 
  
 64-56.886000N 
  
 22-05.785756E 
  
 ML 
  
 205 
  
 64-58.048493N 
  
 22-09.641352E 
  
 TP 
  
 64-58.214841N 
  
 22-10.180399E 
  
 MC 
  
 64-58.470404N 
  
 22-10.959777E 
  
 MC 
  
 206 
  
 64-58.651497N 
  
 22-11.480104E 
  
 TP 
  
 64-59.716807N 
  
 22-14.471691E 
  
 ML 
  
 65-00.781132N 
  
 22-17.467131E 
  
 ML 
  
 65-01.844464N 
  
 22-20.466556E 
  
 ML 
  
 65-02.906740N 
  
 22-23.470081E 
  
 ML 
  
 65-03.968076N 
  
 22-26.477490E 
  
 ML 
  
 207 
  
 65-05.186058N 
  
 22-29.937422E 
  
 TP 
  
 65-05.134410N 
  
 22-30.448936E 
  
 MC 
  
 65-05.048292N 
  
 22-31.417335E 
  
 MC 
  
 65-04.976352N 
  
 22-32.392255E 
  
 MC 
  
 65-04.918706N 
  
 22-33.372470E 
  
 MC 
  
 65-04.875415N 
  
 22-34.356742E 
  
 MC 
  
 65-04.846531N 
  
 22-35.344083E 
  
 MC 
  
 65-04.832075N 
  
 22-36.332989E 
  
 MC 
  
 65-04.832092N 
  
 22-37.322599E 
  
 MC 
  
 65-04.846594N 
  
 22-38.311661E 
  
 MC 
  
 65-04.875484N 
  
 22-39.298890E 
  
 MC 
  
 65-04.918823N 
  
 22-40.283175E 
  
 MC 
  
 65-04.976509N 
  
 22-41.263359E 
  
 MC 
  
 65-05.048502N 
  
 22-42.238170E 
  
 MC 
  
 65-05.134689N 
  
 22-43.206704E 
  
 MC 
  
 65-05.234932N 
  
 22-44.167531E 
  
 MC 
  
 65-05.349239N 
  
 22-45.119521E 
  
 MC 
  
 65-05.477338N 
  
 22-46.061720E 
  
 MC 
  
 65-05.619131N 
  
 22-46.992964E 
  
 MC 
  
 65-05.774421N 
  
 22-47.911931E 
  
 MC 
  
 65-05.943092N 
  
 22-48.817835E 
  
 MC 
  
 65-06.124894N 
  
 22-49.709335E 
  
 MC 
  
 65-06.319558N 
  
 22-50.585468E 
  
 MC 
  
 65-06.526981N 
  
 22-51.445190E 
  
 MC 
  
 65-06.746795N 
  
 22-52.287377E 
  
 MC 
  
 65-06.978785N 
  
 22-53.111077E 
  
 MC 
  
 65-07.222683N 
  
 22-53.915319E 
  
 MC 
  
 65-07.478222N 
  
 22-54.699130E 
  
 MC 
  
 65-07.745020N 
  
 22-55.461632E 
  
 MC 
  
 65-08.022817N 
  
 22-56.201721E 
  
 MC 
  
 65-08.311232N 
  
 22-56.918513E 
  
 MC 
  
 65-08.609979N 
  
 22-57.611407E 
  
 MC 
  
 65-08.918690N 
  
 22-58.279262E 
  
 MC 
  
 65-09.236925N 
  
 22-58.921297E 
  
 MC 
  
 65-09.564397N 
  
 22-59.536906E 
  
 MC 
  
 65-09.900620N 
  
 23-00.125161E 
  
 MC 
  
 65-10.245252N 
  
 23-00.685435E 
  
 MC 
  
 65-10.597907N 
  
 23-01.216955E 
  
 MC 
  
 65-10.958077N 
  
 23-01.719168E 
  
 MC 
  
 65-11.325369N 
  
 23-02.191424E 
  
 MC 
  
 65-11.699342N 
  
 23-02.632928E 
  
 MC 
  
 65-12.079527N 
  
 23-03.043391E 
  
 MC 
  
 65-12.465470N 
  
 23-03.422268E 
  
 MC 
  
 543 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 65-12.856723N 
  
 23-03.768886E 
  
 MC 
  
 65-13.252817N 
  
 23-04.082951E 
  
 MC 
  
 65-13.653289N 
  
 23-04.364040E 
  
 MC 
  
 65-14.057564N 
  
 23-04.611824E 
  
 MC 
  
 65-14.465285N 
  
 23-04.825911E 
  
 MC 
  
 65-14.875815N 
  
 23-05.006079E 
  
 MC 
  
 65-15.288798N 
  
 23-05.151933E 
  
 MC 
  
 65-15.703588N 
  
 23-05.263379E 
  
 MC 
  
 65-16.119807N 
  
 23-05.340402E 
  
 MC 
  
 65-16.536885N 
  
 23-05.382540E 
  
 MC 
  
 65-16.954321N 
  
 23-05.389998E 
  
 MC 
  
 208 
  
 65-17.067409N 
  
 23-05.385011E 
  
 TP 
  
 65-17.408767N 
  
 23-09.956348E 
  
 ML 
  
 65-17.757786N 
  
 23-14.664786E 
  
 ML 
  
 65-18.104359N 
  
 23-19.375415E 
  
 ML 
  
 65-18.448439N 
  
 23-24.088077E 
  
 ML 
  
 65-18.790075N 
  
 23-28.802776E 
  
 ML 
  
 65-19.129266N 
  
 23-33.519495E 
  
 ML 
  
 209 
  
 65-19.334771N 
  
 23-36.394987E 
  
 TP 
  
 65-19.362670N 
  
 23-37.138426E 
  
 MC 
  
 65-19.413199N 
  
 23-38.129819E 
  
 MC 
  
 65-19.478000N 
  
 23-39.116424E 
  
 MC 
  
 65-19.557088N 
  
 23-40.097103E 
  
 MC 
  
 65-19.650319N 
  
 23-41.070666E 
  
 MC 
  
 65-19.757593N 
  
 23-42.036065E 
  
 MC 
  
 65-19.878774N 
  
 23-42.991981E 
  
 MC 
  
 65-20.013765N 
  
 23-43.937366E 
  
 MC 
  
 65-20.162309N 
  
 23-44.871117E 
  
 MC 
  
 65-20.324317N 
  
 23-45.792055E 
  
 MC 
  
 65-20.499533N 
  
 23-46.699074E 
  
 MC 
  
 210 
  
 65-20.614503N 
  
 23-47.252992E 
  
 TP 
  
 65-20.724504N 
  
 23-47.973165E 
  
 MC 
  
 65-20.879803N 
  
 23-48.900893E 
  
 MC 
  
 65-21.048435N 
  
 23-49.815409E 
  
 MC 
  
 65-21.230206N 
  
 23-50.715496E 
  
 MC 
  
 211 
  
 65-21.354077N 
  
 23-51.284883E 
  
 TP 
  
 212 
  
 65-21.924865N 
  
 23-54.721613E 
  
 TP 
  
 65-22.273193N 
  
 23-55.232913E 
  
 ML 
  
 65-22.655718N 
  
 23-55.794534E 
  
 ML 
  
 65-23.038150N 
  
 23-56.356155E 
  
 ML 
  
 65-23.420490N 
  
 23-56.917775E 
  
 ML 
  
 65-23.802736N 
  
 23-57.479396E 
  
 ML 
  
 65-24.184889N 
  
 23-58.041017E 
  
 ML 
  
 65-24.566949N 
  
 23-58.602637E 
  
 ML 
  
 65-24.948917N 
  
 23-59.164258E 
  
 ML 
  
 65-25.330791N 
  
 23-59.725878E 
  
 ML 
  
 65-25.712572N 
  
 24-00.287499E 
  
 ML 
  
 65-26.094261N 
  
 24-00.849120E 
  
 ML 
  
 65-26.475856N 
  
 24-01.410740E 
  
 ML 
  
 65-26.857359N 
  
 24-01.972361E 
  
 ML 
  
 65-27.238769N 
  
 24-02.533982E 
  
 ML 
  
 65-27.620086N 
  
 24-03.095602E 
  
 ML 
  
 65-28.001310N 
  
 24-03.657223E 
  
 ML 
  
 65-28.382441N 
  
 24-04.218843E 
  
 ML 
  
 65-28.763479N 
  
 24-04.780464E 
  
 ML 
  
 65-29.144425N 
  
 24-05.342085E 
  
 ML 
  
 65-29.525278N 
  
 24-05.903705E 
  
 ML 
  
 65-29.906038N 
  
 24-06.465326E 
  
 ML 
  
 65-30.286706N 
  
 24-07.026946E 
  
 ML 
  
 65-30.667281N 
  
 24-07.588567E 
  
 ML 
  
 544 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 213 
  
 65-30.922429N 
  
 24-07.965170E 
  
 TP 
  
 65-31.366645N 
  
 24-08.063805E 
  
 ML 
  
 65-31.810734N 
  
 24-08.162440E 
  
 ML 
  
 65-31.822478N 
  
 24-08.165048E 
  
 TP 
  
 65-32.208914N 
  
 24-08.275588E 
  
 ML 
  
 65-33.198549N 
  
 24-08.559159E 
  
 ML 
  
 65-34.188134N 
  
 24-08.842859E 
  
 ML 
  
 65-35.177751N 
  
 24-09.127112E 
  
 ML 
  
 214 
  
 65-36.033096N 
  
 24-09.373035E 
  
 TP 
  
 Gotland, Gotska Sandön och Karlsöarna 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-56.535821N 
  
 19-43.474764E 
  
 MC 
  
 57-56.952506N 
  
 19-43.533823E 
  
 MC 
  
 57-57.370099N 
  
 19-43.565615E 
  
 MC 
  
 57-57.787960N 
  
 19-43.569938E 
  
 MC 
  
 301 
  
 57-58.065494N 
  
 19-43.556773E 
  
 TP 
  
 57-58.412167N 
  
 19-43.536373E 
  
 MC 
  
 57-58.829210N 
  
 19-43.485830E 
  
 MC 
  
 57-59.245058N 
  
 19-43.407879E 
  
 MC 
  
 57-59.659168N 
  
 19-43.302636E 
  
 MC 
  
 302 
  
 57-59.899505N 
  
 19-43.228723E 
  
 TP 
  
 58-00.130389N 
  
 19-43.258060E 
  
 MC 
  
 58-00.547928N 
  
 19-43.289870E 
  
 MC 
  
 58-00.965787N 
  
 19-43.294177E 
  
 MC 
  
 58-01.383534N 
  
 19-43.271010E 
  
 MC 
  
 58-01.800574N 
  
 19-43.220375E 
  
 MC 
  
 58-02.216363N 
  
 19-43.142388E 
  
 MC 
  
 58-02.630523N 
  
 19-43.036985E 
  
 MC 
  
 58-03.042455N 
  
 19-42.904272E 
  
 MC 
  
 58-03.451661N 
  
 19-42.744578E 
  
 MC 
  
 58-03.857654N 
  
 19-42.557822E 
  
 MC 
  
 58-04.259981N 
  
 19-42.344542E 
  
 MC 
  
 58-04.658100N 
  
 19-42.104755E 
  
 MC 
  
 58-05.051512N 
  
 19-41.838686E 
  
 MC 
  
 58-05.439764N 
  
 19-41.546876E 
  
 MC 
  
 58-05.822358N 
  
 19-41.229552E 
  
 MC 
  
 58-06.198847N 
  
 19-40.887053E 
  
 MC 
  
 58-06.568778N 
  
 19-40.519818E 
  
 MC 
  
 58-06.931647N 
  
 19-40.128283E 
  
 MC 
  
 58-07.287109N 
  
 19-39.712904E 
  
 MC 
  
 57-56.535821N 
  
 19-43.474764E 
  
 MC 
  
 58-07.634600N 
  
 19-39.274212E 
  
 MC 
  
 58-07.973777N 
  
 19-38.812665E 
  
 MC 
  
 58-08.304179N 
  
 19-38.328913E 
  
 MC 
  
 58-08.625404N 
  
 19-37.823511E 
  
 MC 
  
 58-08.937100N 
  
 19-37.297125E 
  
 MC 
  
 58-09.238810N 
  
 19-36.750307E 
  
 MC 
  
 58-09.530240N 
  
 19-36.183630E 
  
 MC 
  
 58-09.811026N 
  
 19-35.598069E 
  
 MC 
  
 58-10.080770N 
  
 19-34.994084E 
  
 MC 
  
 58-10.339116N 
  
 19-34.372449E 
  
 MC 
  
 58-10.585811N 
  
 19-33.734054E 
  
 MC 
  
 58-10.820558N 
  
 19-33.079583E 
  
 MC 
  
 58-11.043051N 
  
 19-32.409920E 
  
 MC 
  
 303 
  
 58-11.184875N 
  
 19-31.953718E 
  
 TP 
  
 58-11.260858N 
  
 19-32.128130E 
  
 MC 
  
 545 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-11.533893N 
  
 19-32.727217E 
  
 MC 
  
 58-11.817737N 
  
 19-33.308020E 
  
 MC 
  
 58-12.112042N 
  
 19-33.869883E 
  
 MC 
  
 58-12.416509N 
  
 19-34.412154E 
  
 MC 
  
 58-12.730740N 
  
 19-34.934065E 
  
 MC 
  
 58-13.054381N 
  
 19-35.435056E 
  
 MC 
  
 58-13.386975N 
  
 19-35.914453E 
  
 MC 
  
 304 
  
 58-13.579772N 
  
 19-36.176982E 
  
 TP 
  
 58-13.813701N 
  
 19-36.486850E 
  
 MC 
  
 58-14.163079N 
  
 19-36.921401E 
  
 MC 
  
 305 
  
 58-14.310802N 
  
 19-37.095461E 
  
 TP 
  
 58-14.629864N 
  
 19-37.571914E 
  
 MC 
  
 58-14.966825N 
  
 19-38.040720E 
  
 MC 
  
 58-15.312193N 
  
 19-38.486926E 
  
 MC 
  
 58-15.665549N 
  
 19-38.910265E 
  
 MC 
  
 58-16.026382N 
  
 19-39.310049E 
  
 MC 
  
 58-16.394390N 
  
 19-39.685821E 
  
 MC 
  
 58-16.769053N 
  
 19-40.037093E 
  
 MC 
  
 58-17.149960N 
  
 19-40.363392E 
  
 MC 
  
 58-17.536581N 
  
 19-40.664535E 
  
 MC 
  
 58-17.928512N 
  
 19-40.939841E 
  
 MC 
  
 58-18.325223N 
  
 19-41.189125E 
  
 MC 
  
 58-18.726298N 
  
 19-41.412012E 
  
 MC 
  
 306 
  
 58-19.099831N 
  
 19-41.594097E 
  
 TP 
  
 58-19.443677N 
  
 19-41.746862E 
  
 MC 
  
 58-19.853414N 
  
 19-41.902696E 
  
 MC 
  
 58-20.265823N 
  
 19-42.031344E 
  
 MC 
  
 58-20.680268N 
  
 19-42.132499E 
  
 MC 
  
 58-21.096318N 
  
 19-42.206191E 
  
 MC 
  
 58-21.513494N 
  
 19-42.252237E 
  
 MC 
  
 58-21.931258N 
  
 19-42.270549E 
  
 MC 
  
 58-22.349130N 
  
 19-42.261048E 
  
 MC 
  
 58-22.766509N 
  
 19-42.223841E 
  
 MC 
  
 58-23.183021N 
  
 19-42.158862E 
  
 MC 
  
 58-23.598008N 
  
 19-42.066317E 
  
 MC 
  
 58-24.011095N 
  
 19-41.946137E 
  
 MC 
  
 58-24.421731N 
  
 19-41.798544E 
  
 MC 
  
 58-24.829375N 
  
 19-41.623552E 
  
 MC 
  
 58-25.233576N 
  
 19-41.421600E 
  
 MC 
  
 58-25.633841N 
  
 19-41.192815E 
  
 MC 
  
 58-26.029675N 
  
 19-40.937424E 
  
 MC 
  
 58-26.420522N 
  
 19-40.655752E 
  
 MC 
  
 58-26.805992N 
  
 19-40.348045E 
  
 MC 
  
 58-27.185630N 
  
 19-40.014847E 
  
 MC 
  
 58-27.558886N 
  
 19-39.656384E 
  
 MC 
  
 58-27.925356N 
  
 19-39.273210E 
  
 MC 
  
 58-28.284536N 
  
 19-38.865764E 
  
 MC 
  
 58-28.636031N 
  
 19-38.434398E 
  
 MC 
  
 58-28.979435N 
  
 19-37.979773E 
  
 MC 
  
 58-29.314239N 
  
 19-37.502435E 
  
 MC 
  
 58-29.640151N 
  
 19-37.002855E 
  
 MC 
  
 58-29.956657N 
  
 19-36.481683E 
  
 MC 
  
 58-30.263403N 
  
 19-35.939696E 
  
 MC 
  
 58-30.560045N 
  
 19-35.377260E 
  
 MC 
  
 58-30.846168N 
  
 19-34.795351E 
  
 MC 
  
 58-31.121476N 
  
 19-34.194551E 
  
 MC 
  
 307 
  
 Simpson 
  
 19-33.968979E 
  
 TP 
  
 58-31.511755N 
  
 19-33.433885E 
  
 MC 
  
 58-31.803160N 
  
 19-32.861334E 
  
 MC 
  
 58-32.083920N 
  
 19-32.269606E 
  
 MC 
  
 546 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-32.353631N 
  
 19-31.659268E 
  
 MC 
  
 58-32.612043N 
  
 19-31.031220E 
  
 MC 
  
 58-32.858752N 
  
 19-30.386033E 
  
 MC 
  
 58-33.093503N 
  
 19-29.724712E 
  
 MC 
  
 58-33.315946N 
  
 19-29.047941E 
  
 MC 
  
 58-33.525881N 
  
 19-28.356630E 
  
 MC 
  
 58-33.723009N 
  
 19-27.651575E 
  
 MC 
  
 58-33.907081N 
  
 19-26.933582E 
  
 MC 
  
 58-34.077898N 
  
 19-26.203666E 
  
 MC 
  
 58-34.235208N 
  
 19-25.462738E 
  
 MC 
  
 58-34.378823N 
  
 19-24.711507E 
  
 MC 
  
 308 
  
 58-34.451305N 
  
 19-24.298132E 
  
 TP 
  
 58-34.587592N 
  
 19-23.710200E 
  
 MC 
  
 58-34.744932N 
  
 19-22.969032E 
  
 MC 
  
 58-34.888570N 
  
 19-22.217679E 
  
 MC 
  
 58-35.018360N 
  
 19-21.457168E 
  
 MC 
  
 58-35.134113N 
  
 19-20.688213E 
  
 MC 
  
 58-35.235732N 
  
 19-19.912056E 
  
 MC 
  
 58-35.323083N 
  
 19-19.129419E 
  
 MC 
  
 58-35.395964N 
  
 19-18.341427E 
  
 MC 
  
 58-35.454453N 
  
 19-17.548935E 
  
 MC 
  
 309 
  
 58-35.492706N 
  
 19-16.872158E 
  
 TP 
  
 58-35.580316N 
  
 19-16.145266E 
  
 MC 
  
 58-35.660413N 
  
 19-15.359734E 
  
 MC 
  
 58-35.726131N 
  
 19-14.569302E 
  
 MC 
  
 58-35.777333N 
  
 19-13.774799E 
  
 MC 
  
 58-35.813869N 
  
 19-12.977461E 
  
 MC 
  
 310 
  
 58-35.830706N 
  
 19-12.421558E 
  
 TP 
  
 58-35.837424N 
  
 19-12.247793E 
  
 MC 
  
 58-35.859406N 
  
 19-11.448467E 
  
 MC 
  
 58-35.866705N 
  
 19-10.650168E 
  
 MC 
  
 58-35.859366N 
  
 19-09.849817E 
  
 MC 
  
 58-35.837346N 
  
 19-09.050423E 
  
 MC 
  
 58-35.800719N 
  
 19-08.253045E 
  
 MC 
  
 58-35.749510N 
  
 19-07.458632E 
  
 MC 
  
 58-35.683797N 
  
 19-06.668141E 
  
 MC 
  
 311 
  
 58-35.638184N 
  
 19-06.203523E 
  
 TP 
  
 58-35.581866N 
  
 19-05.667714E 
  
 MC 
  
 58-35.487354N 
  
 19-04.888153E 
  
 MC 
  
 58-35.378630N 
  
 19-04.115386E 
  
 MC 
  
 58-35.255771N 
  
 19-03.350469E 
  
 MC 
  
 58-35.119023N 
  
 19-02.594271E 
  
 MC 
  
 58-34.968461N 
  
 19-01.847847E 
  
 MC 
  
 58-34.804333N 
  
 19-01.112065E 
  
 MC 
  
 58-34.626830N 
  
 19-00.387784E 
  
 MC 
  
 58-34.436145N 
  
 18-59.675863E 
  
 MC 
  
 58-34.232572N 
  
 18-58.977378E 
  
 MC 
  
 58-34.016310N 
  
 18-58.292981E 
  
 MC 
  
 58-33.787656N 
  
 18-57.623641E 
  
 MC 
  
 58-33.546865N 
  
 18-56.970015E 
  
 MC 
  
 58-33.294232N 
  
 18-56.333172E 
  
 MC 
  
 58-33.030120N 
  
 18-55.713675E 
  
 MC 
  
 58-32.754779N 
  
 18-55.112379E 
  
 MC 
  
 58-32.468622N 
  
 18-54.529954E 
  
 MC 
  
 58-32.171956N 
  
 18-53.967156E 
  
 MC 
  
 58-31.865196N 
  
 18-53.424650E 
  
 MC 
  
 58-31.548649N 
  
 18-52.903087E 
  
 MC 
  
 58-31.222733N 
  
 18-52.403130E 
  
 MC 
  
 58-30.887919N 
  
 18-51.925343E 
  
 MC 
  
 58-30.544515N 
  
 18-51.470374E 
  
 MC 
  
 547 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-30.192941N 
  
 18-51.038778E 
  
 MC 
  
 58-29.833729N 
  
 18-50.630916E 
  
 MC 
  
 58-29.467240N 
  
 18-50.247437E 
  
 MC 
  
 Washington 
  
 18-49.888802E 
  
 MC 
  
 58-28.714392N 
  
 18-49.555352E 
  
 MC 
  
 58-28.328878N 
  
 18-49.247538E 
  
 MC 
  
 58-27.937997N 
  
 18-48.965613E 
  
 MC 
  
 58-27.542168N 
  
 18-48.710125E 
  
 MC 
  
 58-27.141876N 
  
 18-48.481113E 
  
 MC 
  
 58-26.737704N 
  
 18-48.279038E 
  
 MC 
  
 58-26.330027N 
  
 18-48.104029E 
  
 MC 
  
 58-25.919375N 
  
 18-47.956437E 
  
 MC 
  
 58-25.506292N 
  
 18-47.836201E 
  
 MC 
  
 58-25.091257N 
  
 18-47.743565E 
  
 MC 
  
 312 
  
 58-24.944122N 
  
 18-47.717436E 
  
 TP 
  
 58-24.571070N 
  
 18-47.660617E 
  
 MC 
  
 Ballard 
  
 18-47.623406E 
  
 MC 
  
 58-23.735804N 
  
 18-47.614106E 
  
 MC 
  
 58-23.318070N 
  
 18-47.632460E 
  
 MC 
  
 58-22.900913N 
  
 18-47.678603E 
  
 MC 
  
 58-22.484824N 
  
 18-47.752365E 
  
 MC 
  
 58-22.070393N 
  
 18-47.853793E 
  
 MC 
  
 58-21.658006N 
  
 18-47.982605E 
  
 MC 
  
 58-21.248311N 
  
 18-48.138650E 
  
 MC 
  
 58-20.841636N 
  
 18-48.321742E 
  
 MC 
  
 58-20.438635N 
  
 18-48.531630E 
  
 MC 
  
 58-20.039690N 
  
 18-48.768034E 
  
 MC 
  
 313 
  
 58-19.777756N 
  
 18-48.939253E 
  
 TP 
  
 58-19.573795N 
  
 18-49.071161E 
  
 MC 
  
 58-19.181855N 
  
 18-49.346783E 
  
 MC 
  
 314 
  
 58-18.904683N 
  
 18-49.559786E 
  
 TP 
  
 315 
  
 58-18.532792N 
  
 18-49.833512E 
  
 TP 
  
 58-18.329283N 
  
 18-49.980275E 
  
 MC 
  
 58-17.942686N 
  
 18-50.281467E 
  
 MC 
  
 58-17.561839N 
  
 18-50.607969E 
  
 MC 
  
 316 
  
 58-17.309251N 
  
 18-50.841559E 
  
 TP 
  
 317 
  
 58-17.233272N 
  
 18-50.906851E 
  
 TP 
  
 58-16.970940N 
  
 18-51.046419E 
  
 MC 
  
 58-16.571963N 
  
 18-51.282504E 
  
 MC 
  
 58-16.177582N 
  
 18-51.544703E 
  
 MC 
  
 58-15.788288N 
  
 18-51.832748E 
  
 MC 
  
 58-15.404463N 
  
 18-52.146362E 
  
 MC 
  
 58-15.026657N 
  
 18-52.485082E 
  
 MC 
  
 58-14.655260N 
  
 18-52.848430E 
  
 MC 
  
 58-14.290818N 
  
 18-53.236046E 
  
 MC 
  
 58-13.933666N 
  
 18-53.647446E 
  
 MC 
  
 58-13.584302N 
  
 18-54.082066E 
  
 MC 
  
 58-13.243063N 
  
 18-54.539321E 
  
 MC 
  
 58-12.910501N 
  
 18-55.018756E 
  
 MC 
  
 58-12.586896N 
  
 18-55.519784E 
  
 MC 
  
 58-12.272699N 
  
 18-56.041736E 
  
 MC 
  
 58-11.968249N 
  
 18-56.583933E 
  
 MC 
  
 58-11.673936N 
  
 18-57.145803E 
  
 MC 
  
 58-11.390156N 
  
 18-57.726677E 
  
 MC 
  
 58-11.117144N 
  
 18-58.325763E 
  
 MC 
  
 58-10.855349N 
  
 18-58.942400E 
  
 MC 
  
 318 
  
 58-10.702951N 
  
 18-59.323416E 
  
 TP 
  
 58-10.293148N 
  
 18-56.563950E 
  
 ML 
  
 58-09.883647N 
  
 18-53.813816E 
  
 ML 
  
 58-09.473141N 
  
 18-51.064800E 
  
 ML 
  
 548 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-09.061689N 
  
 18-48.316810E 
  
 ML 
  
 58-08.649183N 
  
 18-45.569837E 
  
 ML 
  
 58-08.235729N 
  
 18-42.823995E 
  
 ML 
  
 58-07.821277N 
  
 18-40.079179E 
  
 ML 
  
 319 
  
 58-07.400244N 
  
 18-37.298430E 
  
 TP 
  
 58-07.340556N 
  
 18-36.919861E 
  
 MC 
  
 58-07.210748N 
  
 18-36.169178E 
  
 MC 
  
 320 
  
 58-07.110970N 
  
 18-35.645865E 
  
 TP 
  
 58-07.039249N 
  
 18-35.285656E 
  
 MC 
  
 58-06.881885N 
  
 18-34.554135E 
  
 MC 
  
 Phelps 
  
 18-33.833512E 
  
 MC 
  
 58-06.526962N 
  
 18-33.124724E 
  
 MC 
  
 321 
  
 58-06.349896N 
  
 18-32.497055E 
  
 TP 
  
 58-06.174925N 
  
 18-31.825077E 
  
 MC 
  
 58-05.977745N 
  
 18-31.129119E 
  
 MC 
  
 58-05.767835N 
  
 18-30.446609E 
  
 MC 
  
 322 
  
 58-05.551226N 
  
 18-29.795768E 
  
 TP 
  
 58-05.398209N 
  
 18-29.359444E 
  
 MC 
  
 58-05.157455N 
  
 18-28.714525E 
  
 MC 
  
 58-04.904822N 
  
 18-28.086013E 
  
 MC 
  
 58-04.640721N 
  
 18-27.474766E 
  
 MC 
  
 58-04.365412N 
  
 18-26.881324E 
  
 MC 
  
 58-04.079252N 
  
 18-26.306637E 
  
 MC 
  
 58-03.782552N 
  
 18-25.751247E 
  
 MC 
  
 323 
  
 58-03.677936N 
  
 18-25.564451E 
  
 TP 
  
 58-03.451790N 
  
 18-24.960664E 
  
 MC 
  
 58-03.199171N 
  
 18-24.332715E 
  
 MC 
  
 58-02.935098N 
  
 18-23.721836E 
  
 MC 
  
 58-02.659767N 
  
 18-23.128964E 
  
 MC 
  
 58-02.373598N 
  
 18-22.554649E 
  
 MC 
  
 324 
  
 58-02.212476N 
  
 18-22.248513E 
  
 TP 
  
 58-02.021061N 
  
 18-21.882126E 
  
 MC 
  
 58-01.719307N 
  
 18-21.337094E 
  
 MC 
  
 325 
  
 58-01.542239N 
  
 18-21.034636E 
  
 TP 
  
 58-01.378659N 
  
 18-20.754124E 
  
 MC 
  
 58-01.062105N 
  
 18-20.239956E 
  
 MC 
  
 58-00.736225N 
  
 18-19.747024E 
  
 MC 
  
 326 
  
 58-00.612527N 
  
 18-19.568986E 
  
 TP 
  
 58-00.461885N 
  
 18-18.995465E 
  
 MC 
  
 58-00.264722N 
  
 18-18.301307E 
  
 MC 
  
 58-00.054741N 
  
 18-17.620730E 
  
 MC 
  
 57-59.832251N 
  
 18-16.954482E 
  
 MC 
  
 327 
  
 57-59.680138N 
  
 18-16.526977E 
  
 TP 
  
 57-59.569171N 
  
 18-16.174175E 
  
 MC 
  
 57-59.346662N 
  
 18-15.508133E 
  
 MC 
  
 57-59.111900N 
  
 18-14.857166E 
  
 MC 
  
 57-58.865190N 
  
 18-14.222221E 
  
 MC 
  
 57-58.606735N 
  
 18-13.603930E 
  
 MC 
  
 57-58.336999N 
  
 18-13.003254E 
  
 MC 
  
 57-58.056188N 
  
 18-12.420821E 
  
 MC 
  
 57-57.764775N 
  
 18-11.857284E 
  
 MC 
  
 57-57.463013N 
  
 18-11.313378E 
  
 MC 
  
 328 
  
 57-57.323868N 
  
 18-11.075089E 
  
 TP 
  
 57-57.016348N 
  
 18-10.558794E 
  
 MC 
  
 57-56.695081N 
  
 18-10.056143E 
  
 MC 
  
 57-56.364672N 
  
 18-09.575048E 
  
 MC 
  
 329 
  
 57-56.106747N 
  
 18-09.222944E 
  
 TP 
  
 57-55.933210N 
  
 18-08.983757E 
  
 MC 
  
 57-55.589829N 
  
 18-08.536132E 
  
 MC 
  
 57-55.238308N 
  
 18-08.111457E 
  
 MC 
  
 549 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 330 
  
 57-54.975240N 
  
 18-07.814500E 
  
 TP 
  
 57-54.849853N 
  
 18-07.672462E 
  
 MC 
  
 57-54.486955N 
  
 18-07.283160E 
  
 MC 
  
 57-54.116975N 
  
 18-06.917994E 
  
 MC 
  
 57-53.740499N 
  
 18-06.577410E 
  
 MC 
  
 57-53.357840N 
  
 18-06.261933E 
  
 MC 
  
 331 
  
 57-53.059633N 
  
 18-06.036457E 
  
 TP 
  
 332 
  
 57-52.842756N 
  
 18-05.881111E 
  
 TP 
  
 57-52.632027N 
  
 18-05.685836E 
  
 MC 
  
 Sawyer 
  
 18-05.357890E 
  
 MC 
  
 333 
  
 57-52.134887N 
  
 18-05.262398E 
  
 TP 
  
 57-51.792006N 
  
 18-04.981261E 
  
 MC 
  
 334 
  
 57-51.436097N 
  
 18-04.714379E 
  
 TP 
  
 57-51.145397N 
  
 18-04.500085E 
  
 MC 
  
 57-50.751984N 
  
 18-04.235835E 
  
 MC 
  
 335 
  
 57-50.443836N 
  
 18-04.049013E 
  
 TP 
  
 57-50.237614N 
  
 18-03.906497E 
  
 MC 
  
 57-49.841764N 
  
 18-03.655308E 
  
 MC 
  
 336 
  
 57-49.450662N 
  
 18-03.435039E 
  
 TP 
  
 57-49.221876N 
  
 18-03.163199E 
  
 MC 
  
 57-48.862643N 
  
 18-02.763086E 
  
 MC 
  
 57-48.496187N 
  
 18-02.386748E 
  
 MC 
  
 Washington 
  
 18-02.034813E 
  
 MC 
  
 57-47.743241N 
  
 18-01.707519E 
  
 MC 
  
 337 
  
 57-47.476254N 
  
 18-01.495193E 
  
 TP 
  
 57-47.295898N 
  
 18-01.292890E 
  
 MC 
  
 338 
  
 57-46.948944N 
  
 18-00.921338E 
  
 TP 
  
 57-46.810386N 
  
 18-00.729583E 
  
 MC 
  
 339 
  
 57-46.599200N 
  
 18-00.430465E 
  
 TP 
  
 57-46.400094N 
  
 18-00.064887E 
  
 MC 
  
 57-46.093255N 
  
 17-59.533833E 
  
 MC 
  
 340 
  
 57-45.779647N 
  
 17-59.027702E 
  
 TP 
  
 57-45.594401N 
  
 17-58.558408E 
  
 MC 
  
 57-45.336007N 
  
 17-57.943982E 
  
 MC 
  
 57-45.066213N 
  
 17-57.346931E 
  
 MC 
  
 57-44.785438N 
  
 17-56.767998E 
  
 MC 
  
 57-44.493993N 
  
 17-56.207814E 
  
 MC 
  
 341 
  
 57-44.314744N 
  
 17-55.882211E 
  
 TP 
  
 57-44.155860N 
  
 17-55.535826E 
  
 MC 
  
 57-43.875056N 
  
 17-54.957075E 
  
 MC 
  
 57-43.583637N 
  
 17-54.397281E 
  
 MC 
  
 57-43.281866N 
  
 17-53.856868E 
  
 MC 
  
 57-42.970160N 
  
 17-53.336674E 
  
 MC 
  
 57-42.648889N 
  
 17-52.837233E 
  
 MC 
  
 342 
  
 57-42.527443N 
  
 17-52.657523E 
  
 TP 
  
 57-42.356248N 
  
 17-52.395918E 
  
 MC 
  
 57-42.025857N 
  
 17-51.917999E 
  
 MC 
  
 343 
  
 57-41.855401N 
  
 17-51.684672E 
  
 TP 
  
 57-41.654731N 
  
 17-51.365821E 
  
 MC 
  
 57-41.328778N 
  
 17-50.877290E 
  
 MC 
  
 344 
  
 57-41.121875N 
  
 17-50.584785E 
  
 TP 
  
 57-40.834568N 
  
 17-50.186288E 
  
 MC 
  
 57-40.491166N 
  
 17-49.741756E 
  
 MC 
  
 57-40.139629N 
  
 17-49.319981E 
  
 MC 
  
 57-39.780379N 
  
 17-48.921493E 
  
 MC 
  
 345 
  
 57-39.505438N 
  
 17-48.637405E 
  
 TP 
  
 57-39.185356N 
  
 17-48.224369E 
  
 MC 
  
 346 
  
 57-38.975280N 
  
 17-47.968580E 
  
 TP 
  
 57-38.722387N 
  
 17-47.668617E 
  
 MC 
  
 57-38.363159N 
  
 17-47.270372E 
  
 MC 
  
 550 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 347 
  
 57-38.248849N 
  
 17-47.150302E 
  
 TP 
  
 57-37.980449N 
  
 17-46.867548E 
  
 MC 
  
 348 
  
 57-37.610473N 
  
 17-46.505142E 
  
 TP 
  
 349 
  
 57-37.534697N 
  
 17-46.434631E 
  
 TP 
  
 57-37.304471N 
  
 17-46.222203E 
  
 MC 
  
 57-36.924819N 
  
 17-45.896567E 
  
 MC 
  
 57-36.539324N 
  
 17-45.595921E 
  
 MC 
  
 57-36.148411N 
  
 17-45.320689E 
  
 MC 
  
 57-35.752562N 
  
 17-45.071095E 
  
 MC 
  
 57-35.352259N 
  
 17-44.847465E 
  
 MC 
  
 350 
  
 57-35.184424N 
  
 17-44.762013E 
  
 TP 
  
 57-34.921097N 
  
 17-44.636653E 
  
 MC 
  
 57-34.513384N 
  
 17-44.465732E 
  
 MC 
  
 57-34.102716N 
  
 17-44.321449E 
  
 MC 
  
 57-33.689579N 
  
 17-44.203926E 
  
 MC 
  
 351 
  
 57-33.286538N 
  
 17-44.115597E 
  
 TP 
  
 57-33.006913N 
  
 17-44.057615E 
  
 MC 
  
 352 
  
 57-32.601736N 
  
 17-43.995659E 
  
 TP 
  
 353 
  
 57-31.726141N 
  
 17-43.824036E 
  
 TP 
  
 57-31.351203N 
  
 17-43.615392E 
  
 MC 
  
 57-30.946945N 
  
 17-43.418363E 
  
 MC 
  
 57-30.539256N 
  
 17-43.247704E 
  
 MC 
  
 57-30.128563N 
  
 17-43.103633E 
  
 MC 
  
 57-29.715458N 
  
 17-42.986379E 
  
 MC 
  
 57-29.300370N 
  
 17-42.895959E 
  
 MC 
  
 57-28.883837N 
  
 17-42.832600E 
  
 MC 
  
 57-28.466345N 
  
 17-42.796221E 
  
 MC 
  
 57-28.048484N 
  
 17-42.786951E 
  
 MC 
  
 57-27.630635N 
  
 17-42.804702E 
  
 MC 
  
 57-27.213442N 
  
 17-42.849508E 
  
 MC 
  
 354 
  
 57-27.016124N 
  
 17-42.880293E 
  
 TP 
  
 355 
  
 57-26.378692N 
  
 17-42.715653E 
  
 TP 
  
 57-26.223953N 
  
 17-42.403926E 
  
 MC 
  
 57-25.932500N 
  
 17-41.848519E 
  
 MC 
  
 57-25.630726N 
  
 17-41.312497E 
  
 MC 
  
 356 
  
 57-25.347993N 
  
 17-40.842884E 
  
 TP 
  
 57-25.101414N 
  
 17-40.451984E 
  
 MC 
  
 57-24.775493N 
  
 17-39.967068E 
  
 MC 
  
 57-24.440621N 
  
 17-39.503730E 
  
 MC 
  
 57-24.097225N 
  
 17-39.062396E 
  
 MC 
  
 57-23.745670N 
  
 17-38.643785E 
  
 MC 
  
 57-23.386439N 
  
 17-38.248226E 
  
 MC 
  
 57-23.019901N 
  
 17-37.876238E 
  
 MC 
  
 57-22.646645N 
  
 17-37.528253E 
  
 MC 
  
 57-22.266986N 
  
 17-37.204783E 
  
 MC 
  
 57-21.881462N 
  
 17-36.906058E 
  
 MC 
  
 57-21.490496N 
  
 17-36.632595E 
  
 MC 
  
 57-21.094680N 
  
 17-36.384624E 
  
 MC 
  
 57-20.694331N 
  
 17-36.162455E 
  
 MC 
  
 57-20.290096N 
  
 17-35.966320E 
  
 MC 
  
 357 
  
 57-19.904658N 
  
 17-35.804985E 
  
 TP 
  
 57-19.726667N 
  
 17-35.734301E 
  
 MC 
  
 57-19.315996N 
  
 17-35.590909E 
  
 MC 
  
 57-18.902832N 
  
 17-35.474204E 
  
 MC 
  
 57-18.487767N 
  
 17-35.384214E 
  
 MC 
  
 358 
  
 57-18.268900N 
  
 17-35.347601E 
  
 TP 
  
 57-17.898941N 
  
 17-35.292906E 
  
 MC 
  
 Osborne 
  
 17-35.256702E 
  
 MC 
  
 359 
  
 57-17.224882N 
  
 17-35.247849E 
  
 TP 
  
 57-17.205049N 
  
 17-35.247352E 
  
 MC 
  
 551 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-16.787126N 
  
 17-35.251565E 
  
 MC 
  
 57-16.369511N 
  
 17-35.282676E 
  
 MC 
  
 57-15.952745N 
  
 17-35.340608E 
  
 MC 
  
 57-15.537312N 
  
 17-35.425381E 
  
 MC 
  
 57-15.123753N 
  
 17-35.536818E 
  
 MC 
  
 57-14.712556N 
  
 17-35.674741E 
  
 MC 
  
 57-14.304206N 
  
 17-35.839069E 
  
 MC 
  
 57-13.899249N 
  
 17-36.029429E 
  
 MC 
  
 360 
  
 57-13.691941N 
  
 17-36.137715E 
  
 TP 
  
 57-13.468832N 
  
 17-36.253715E 
  
 MC 
  
 57-13.069800N 
  
 17-36.482717E 
  
 MC 
  
 57-12.675350N 
  
 17-36.737302E 
  
 MC 
  
 57-12.285922N 
  
 17-37.016896E 
  
 MC 
  
 57-11.902002N 
  
 17-37.321321E 
  
 MC 
  
 57-11.524084N 
  
 17-37.650106E 
  
 MC 
  
 57-11.152600N 
  
 17-38.002974E 
  
 MC 
  
 57-10.788046N 
  
 17-38.379256E 
  
 MC 
  
 57-10.430803N 
  
 17-38.778675E 
  
 MC 
  
 361 
  
 57-10.212703N 
  
 17-39.038246E 
  
 TP 
  
 57-10.042735N 
  
 17-39.247422E 
  
 MC 
  
 57-09.701426N 
  
 17-39.691484E 
  
 MC 
  
 57-09.368744N 
  
 17-40.157070E 
  
 MC 
  
 57-09.045023N 
  
 17-40.643505E 
  
 MC 
  
 57-08.730752N 
  
 17-41.150426E 
  
 MC 
  
 57-08.426214N 
  
 17-41.676959E 
  
 MC 
  
 57-08.131794N 
  
 17-42.222633E 
  
 MC 
  
 57-07.847882N 
  
 17-42.786685E 
  
 MC 
  
 57-07.574810N 
  
 17-43.368446E 
  
 MC 
  
 57-07.312912N 
  
 17-43.967348E 
  
 MC 
  
 57-07.062472N 
  
 17-44.582522E 
  
 MC 
  
 57-06.823826N 
  
 17-45.213204E 
  
 MC 
  
 362 
  
 57-06.602561N 
  
 17-45.843067E 
  
 TP 
  
 57-04.914856N 
  
 17-46.391457E 
  
 ML 
  
 363 
  
 57-03.007181N 
  
 17-47.010267E 
  
 TP 
  
 57-00.711220N 
  
 17-46.504497E 
  
 ML 
  
 56-58.275783N 
  
 17-45.969055E 
  
 ML 
  
 364 
  
 56-56.652105N 
  
 17-45.612819E 
  
 TP 
  
 365 
  
 56-56.484079N 
  
 17-45.578198E 
  
 TP 
  
 56-56.149955N 
  
 17-45.519278E 
  
 MC 
  
 56-55.732894N 
  
 17-45.470034E 
  
 MC 
  
 56-55.315081N 
  
 17-45.447478E 
  
 MC 
  
 366 
  
 56-55.068654N 
  
 17-45.446648E 
  
 TP 
  
 Walker 
  
 17-45.445185E 
  
 MC 
  
 56-54.434497N 
  
 17-45.462662E 
  
 MC 
  
 56-54.017262N 
  
 17-45.506693E 
  
 MC 
  
 367 
  
 56-53.802386N 
  
 17-45.539821E 
  
 TP 
  
 56-53.590327N 
  
 17-45.572362E 
  
 MC 
  
 56-53.174853N 
  
 17-45.656193E 
  
 MC 
  
 56-52.761274N 
  
 17-45.766434E 
  
 MC 
  
 368 
  
 56-52.542031N 
  
 17-45.835935E 
  
 TP 
  
 369 
  
 56-52.133150N 
  
 17-45.982207E 
  
 TP 
  
 56-52.013187N 
  
 17-46.024840E 
  
 MC 
  
 56-51.604802N 
  
 17-46.187425E 
  
 MC 
  
 56-51.199776N 
  
 17-46.375793E 
  
 MC 
  
 56-50.798594N 
  
 17-46.589869E 
  
 MC 
  
 56-50.401750N 
  
 17-46.829185E 
  
 MC 
  
 56-50.009728N 
  
 17-47.093667E 
  
 MC 
  
 56-49.622969N 
  
 17-47.382745E 
  
 MC 
  
 56-49.241962N 
  
 17-47.696151E 
  
 MC 
  
 56-48.867141N 
  
 17-48.033612E 
  
 MC 
  
 552 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-48.499057N 
  
 17-48.394471E 
  
 MC 
  
 56-48.138034N 
  
 17-48.778550E 
  
 MC 
  
 56-47.784571N 
  
 17-49.185090E 
  
 MC 
  
 56-47.439101N 
  
 17-49.613824E 
  
 MC 
  
 56-47.102014N 
  
 17-50.064087E 
  
 MC 
  
 56-46.773747N 
  
 17-50.535417E 
  
 MC 
  
 56-46.454687N 
  
 17-51.027251E 
  
 MC 
  
 56-46.145170N 
  
 17-51.538825E 
  
 MC 
  
 56-45.845638N 
  
 17-52.069582E 
  
 MC 
  
 56-45.556366N 
  
 17-52.619053E 
  
 MC 
  
 56-45.277803N 
  
 17-53.186290E 
  
 MC 
  
 370 
  
 56-45.122554N 
  
 17-53.520510E 
  
 TP 
  
 56-45.084047N 
  
 17-53.604131E 
  
 MC 
  
 56-44.822122N 
  
 17-54.196955E 
  
 MC 
  
 56-44.571635N 
  
 17-54.805939E 
  
 MC 
  
 56-44.332977N 
  
 17-55.430332E 
  
 MC 
  
 56-44.106378N 
  
 17-56.069372E 
  
 MC 
  
 56-43.892068N 
  
 17-56.722298E 
  
 MC 
  
 56-43.690387N 
  
 17-57.388260E 
  
 MC 
  
 56-43.501564N 
  
 17-58.066598E 
  
 MC 
  
 56-43.325779N 
  
 17-58.756353E 
  
 MC 
  
 56-43.163267N 
  
 17-59.456671E 
  
 MC 
  
 56-43.014202N 
  
 18-00.166889E 
  
 MC 
  
 56-42.878822N 
  
 18-00.885957E 
  
 MC 
  
 56-42.757249N 
  
 18-01.613212E 
  
 MC 
  
 56-42.649669N 
  
 18-02.347601E 
  
 MC 
  
 56-42.556154N 
  
 18-03.088261E 
  
 MC 
  
 56-42.476830N 
  
 18-03.834429E 
  
 MC 
  
 56-42.411772N 
  
 18-04.585146E 
  
 MC 
  
 56-42.361112N 
  
 18-05.339455E 
  
 MC 
  
 56-42.324923N 
  
 18-06.096494E 
  
 MC 
  
 56-42.303176N 
  
 18-06.855295E 
  
 MC 
  
 371 
  
 56-42.296950N 
  
 18-07.327785E 
  
 TP 
  
 56-42.253955N 
  
 18-07.749174E 
  
 MC 
  
 56-42.188935N 
  
 18-08.499824E 
  
 MC 
  
 56-42.138311N 
  
 18-09.253992E 
  
 MC 
  
 56-42.102101N 
  
 18-10.011009E 
  
 MC 
  
 56-42.080332N 
  
 18-10.769813E 
  
 MC 
  
 Velazquez 
  
 18-11.529443E 
  
 MC 
  
 56-42.080367N 
  
 18-12.289133E 
  
 MC 
  
 56-42.102163N 
  
 18-13.047913E 
  
 MC 
  
 56-42.138437N 
  
 18-13.804914E 
  
 MC 
  
 56-42.189111N 
  
 18-14.559064E 
  
 MC 
  
 56-42.254149N 
  
 18-15.309689E 
  
 MC 
  
 56-42.333526N 
  
 18-16.055721E 
  
 MC 
  
 56-42.427102N 
  
 18-16.796378E 
  
 MC 
  
 56-42.534745N 
  
 18-17.530680E 
  
 MC 
  
 56-42.656370N 
  
 18-18.257750E 
  
 MC 
  
 56-42.791786N 
  
 18-18.976800E 
  
 MC 
  
 56-42.940860N 
  
 18-19.686848E 
  
 MC 
  
 56-43.103399N 
  
 18-20.387103E 
  
 MC 
  
 56-43.279213N 
  
 18-21.076774E 
  
 MC 
  
 56-43.468058N 
  
 18-21.754967E 
  
 MC 
  
 372 
  
 56-43.650256N 
  
 18-22.357716E 
  
 TP 
  
 373 
  
 56-43.920708N 
  
 18-23.867894E 
  
 TP 
  
 56-43.978604N 
  
 18-24.183332E 
  
 MC 
  
 56-44.120905N 
  
 18-24.898418E 
  
 MC 
  
 56-44.276724N 
  
 18-25.604034E 
  
 MC 
  
 56-44.445919N 
  
 18-26.299489E 
  
 MC 
  
 56-44.628304N 
  
 18-26.983894E 
  
 MC 
  
 553 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2015:10 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-44.823634N 
  
 18-27.656449E 
  
 MC 
  
 56-45.031666N 
  
 18-28.316257E 
  
 MC 
  
 56-45.252156N 
  
 18-28.962617E 
  
 MC 
  
 56-45.484915N 
  
 18-29.594632E 
  
 MC 
  
 374 
  
 56-45.613641N 
  
 18-29.924607E 
  
 TP 
  
 56-45.641564N 
  
 18-29.996348E 
  
 MC 
  
 56-45.892035N 
  
 18-30.605587E 
  
 MC 
  
 56-46.154027N 
  
 18-31.198656E 
  
 MC 
  
 56-46.427134N 
  
 18-31.774834E 
  
 MC 
  
 56-46.711107N 
  
 18-32.333510E 
  
 MC 
  
 375 
  
 56-46.868234N 
  
 18-32.626221E 
  
 TP 
  
 376 
  
 56-47.134854N 
  
 18-33.100824E 
  
 TP 
  
 56-48.274359N 
  
 18-35.068624E 
  
 ML 
  
 377 
  
 56-49.413320N 
  
 18-37.038420E 
  
 TP 
  
 56-49.609842N 
  
 18-37.371058E 
  
 MC 
  
 56-49.924188N 
  
 18-37.873500E 
  
 MC 
  
 378 
  
 56-50.155147N 
  
 18-38.220952E 
  
 TP 
  
 56-51.135849N 
  
 18-39.660472E 
  
 ML 
  
 379 
  
 56-52.116310N 
  
 18-41.101262E 
  
 TP 
  
 56-52.380963N 
  
 18-41.479425E 
  
 MC 
  
 380 
  
 56-52.683491N 
  
 18-41.885959E 
  
 TP 
  
 56-54.048078N 
  
 18-43.661715E 
  
 ML 
  
 56-55.412215N 
  
 18-45.439553E 
  
 ML 
  
 56-56.775950N 
  
 18-47.219677E 
  
 ML 
  
 56-58.139286N 
  
 18-49.001896E 
  
 ML 
  
 56-59.502166N 
  
 18-50.786306E 
  
 ML 
  
 57-00.864589N 
  
 18-52.572911E 
  
 ML 
  
 57-02.226610N 
  
 18-54.361623E 
  
 ML 
  
 57-03.588170N 
  
 18-56.152636E 
  
 ML 
  
 57-04.949325N 
  
 18-57.945763E 
  
 ML 
  
 381 
  
 57-06.201867N 
  
 18-59.598280E 
  
 TP 
  
 57-07.345433N 
  
 19-01.181272E 
  
 ML 
  
 57-08.595079N 
  
 19-02.913316E 
  
 ML 
  
 57-09.844239N 
  
 19-04.647416E 
  
 ML 
  
 57-11.093080N 
  
 19-06.383396E 
  
 ML 
  
 57-12.341436N 
  
 19-08.121339E 
  
 ML 
  
 57-13.589414N 
  
 19-09.861261E 
  
 ML 
  
 57-14.837017N 
  
 19-11.603066E 
  
 ML 
  
 57-16.084183N 
  
 19-13.346950E 
  
 ML 
  
 57-17.330918N 
  
 19-15.092717E 
  
 ML 
  
 382 
  
 57-18.577271N 
  
 19-16.840477E 
  
 TP 
  
 57-18.739665N 
  
 19-17.064409E 
  
 MC 
  
 57-19.080961N 
  
 19-17.510313E 
  
 MC 
  
 57-19.430445N 
  
 19-17.933875E 
  
 MC 
  
 57-19.787694N 
  
 19-18.334941E 
  
 MC 
  
 57-20.152305N 
  
 19-18.712757E 
  
 MC 
  
 57-20.523759N 
  
 19-19.066856E 
  
 MC 
  
 57-20.901689N 
  
 19-19.396985E 
  
 MC 
  
 57-21.285578N 
  
 19-19.702576E 
  
 MC 
  
 57-21.675007N 
  
 19-19.983368E 
  
 MC 
  
 383 
  
 57-21.931476N 
  
 19-20.152771E 
  
 TP 
  
 57-22.153537N 
  
 19-20.301167E 
  
 MC 
  
 57-22.550360N 
  
 19-20.543901E 
  
 MC 
  
 57-22.951515N 
  
 19-20.761062E 
  
 MC 
  
 57-23.356480N 
  
 19-20.952177E 
  
 MC 
  
 57-23.764831N 
  
 19-21.117080E 
  
 MC 
  
 57-24.176036N 
  
 19-21.255596E 
  
 MC 
  
 384 
  
 57-24.218710N 
  
 19-21.268365E 
  
 TP 
  
 57-24.421683N 
  
 19-21.333285E 
  
 MC 
  
 57-24.835265N 
  
 19-21.445171E 
  
 MC 
  
 554 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 5 
  
 Territorialpunkt 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-25.250640N 
  
 19-21.530211E 
  
 MC 
  
 57-25.667429N 
  
 19-21.588444E 
  
 MC 
  
 385 
  
 57-25.977150N 
  
 19-21.614135E 
  
 TP 
  
 57-26.038106N 
  
 19-21.620998E 
  
 MC 
  
 57-26.455725N 
  
 19-21.652155E 
  
 MC 
  
 57-26.873631N 
  
 19-21.656337E 
  
 MC 
  
 57-27.291395N 
  
 19-21.633476E 
  
 MC 
  
 57-27.708426N 
  
 19-21.583487E 
  
 MC 
  
 57-28.124282N 
  
 19-21.506602E 
  
 MC 
  
 57-28.538483N 
  
 19-21.402649E 
  
 MC 
  
 57-28.950420N 
  
 19-21.272040E 
  
 MC 
  
 57-29.359665N 
  
 19-21.114610E 
  
 MC 
  
 57-29.765715N 
  
 19-20.930786E 
  
 MC 
  
 57-30.168025N 
  
 19-20.720689E 
  
 MC 
  
 57-30.566152N 
  
 19-20.484554E 
  
 MC 
  
 57-30.959601N 
  
 19-20.222611E 
  
 MC 
  
 57-31.347867N 
  
 19-19.935288E 
  
 MC 
  
 57-31.730511N 
  
 19-19.622723E 
  
 MC 
  
 57-32.107023N 
  
 19-19.285547E 
  
 MC 
  
 386 
  
 57-32.326872N 
  
 19-19.074301E 
  
 TP 
  
 57-32.540777N 
  
 19-18.861509E 
  
 MC 
  
 57-32.903684N 
  
 19-18.476006E 
  
 MC 
  
 57-33.259111N 
  
 19-18.067109E 
  
 MC 
  
 57-33.606610N 
  
 19-17.635162E 
  
 MC 
  
 57-33.945778N 
  
 19-17.180812E 
  
 MC 
  
 387 
  
 57-34.044642N 
  
 19-17.040817E 
  
 TP 
  
 57-35.213749N 
  
 19-18.610328E 
  
 ML 
  
 57-36.429183N 
  
 19-20.244305E 
  
 ML 
  
 388 
  
 57-38.361425N 
  
 19-22.846694E 
  
 TP 
  
 57-38.452224N 
  
 19-22.982531E 
  
 MC 
  
 57-38.784918N 
  
 19-23.454270E 
  
 MC 
  
 57-39.126173N 
  
 19-23.904144E 
  
 MC 
  
 389 
  
 57-39.382551N 
  
 19-24.220029E 
  
 TP 
  
 57-41.219117N 
  
 19-26.686284E 
  
 ML 
  
 57-42.384138N 
  
 19-28.253401E 
  
 ML 
  
 57-43.548809N 
  
 19-29.822213E 
  
 ML 
  
 57-44.713129N 
  
 19-31.392724E 
  
 ML 
  
 57-45.877151N 
  
 19-32.964942E 
  
 ML 
  
 57-47.040874N 
  
 19-34.538871E 
  
 ML 
  
 57-48.204190N 
  
 19-36.114500E 
  
 ML 
  
 57-49.367210N 
  
 19-37.691744E 
  
 ML 
  
 390 
  
 57-50.529929N 
  
 19-39.270706E 
  
 TP 
  
 57-50.644880N 
  
 19-39.425037E 
  
 MC 
  
 57-50.990304N 
  
 19-39.866237E 
  
 MC 
  
 57-51.343668N 
  
 19-40.284720E 
  
 MC 
  
 57-51.704563N 
  
 19-40.679919E 
  
 MC 
  
 57-52.072634N 
  
 19-41.051375E 
  
 MC 
  
 57-52.447304N 
  
 19-41.398702E 
  
 MC 
  
 57-52.828218N 
  
 19-41.721335E 
  
 MC 
  
 57-53.214909N 
  
 19-42.018901E 
  
 MC 
  
 57-53.606849N 
  
 19-42.291115E 
  
 MC 
  
 57-54.003627N 
  
 19-42.537507E 
  
 MC 
  
 57-54.404712N 
  
 19-42.757893E 
  
 MC 
  
 57-54.809692N 
  
 19-42.951800E 
  
 MC 
  
 57-55.217974N 
  
 19-43.119237E 
  
 MC 
  
 57-55.629143N 
  
 19-43.259832E 
  
 MC 
  
 57-56.042616N 
  
 19-43.373289E 
  
 MC 
  
 391 
  
 57-56.343831N 
  
 19-43.438721E 
  
 TP 
  
 392 
  
 57-56.421587N 
  
 19-43.453731E 
  
 TP 
  
 57-56.535821N 
  
 19-43.474764E 
  
 MC 
  
 555 
  
 Bilaga 6 
  
 Koordinatlista föreslagna yttre avgränsningslinjer för Sveriges angränsande zon 
  
 Nedan redovisas koordinatlistan för utredningens förslag till yttre avgränsningslinjer för Sveriges angränsande zon. Listan ska ingå som bilaga 3 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Sveriges angränsande zon består av fyra delområden: ett längs Västkusten, ett i Östersjön, ett i Bottenhavet och ett i Bottenviken. Mellan fastlandet och nordvästra Gotland finns ett havsområde som omges av Sveriges angränsande zon men som inte ingår i zonen. Detta område måste också avgränsas. Koordinatlistan består därför av fem åtskilda avgränsningslinjer. 
  
 Alla punkter utmed avgränsningslinjerna beskrivs med geografiska koordinater i latitud och longitud i SWEREF 99. Koordinaterna är angivna i grader och minuter med sex decimaler på minuten. Följande punkttyper förekommer: 
  
 brytpunkt på den angränsande zonens avgränsningslinjer (AZ), 
  
 segmenterad punkt på en rät geodetisk linje mellan två bryt- punkter (MP), eller 
  
 segmenterad punkt på en cirkelbåge mellan två brytpunkter (MC). 
  
 För brytpunkterna anges löpnummer i första kolumnen. 
  
 557 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den första yttre avgränsningslinjen för Sveriges angränsande zon, längs Västkusten 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 1 
  
 58-45.730378N 
  
 10-35.610148E 
  
 AZ 
  
 2 
  
 58-45.657642N 
  
 10-35.584811E 
  
 AZ 
  
 58-45.234462N 
  
 10-34.818775E 
  
 ML 
  
 58-44.507627N 
  
 10-33.504218E 
  
 ML 
  
 58-43.780523N 
  
 10-32.190479E 
  
 ML 
  
 58-43.053209N 
  
 10-30.877756E 
  
 ML 
  
 58-42.325737N 
  
 10-29.565939E 
  
 ML 
  
 58-41.597995N 
  
 10-28.254937E 
  
 ML 
  
 58-40.869991N 
  
 10-26.944956E 
  
 ML 
  
 58-40.141827N 
  
 10-25.635775E 
  
 ML 
  
 58-39.413401N 
  
 10-24.327614E 
  
 ML 
  
 58-38.684761N 
  
 10-23.020257E 
  
 ML 
  
 58-37.955914N 
  
 10-21.713912E 
  
 ML 
  
 58-37.226799N 
  
 10-20.408378E 
  
 ML 
  
 58-36.497532N 
  
 10-19.103845E 
  
 ML 
  
 58-35.767999N 
  
 10-17.800122E 
  
 ML 
  
 58-35.038259N 
  
 10-16.497407E 
  
 ML 
  
 58-34.308254N 
  
 10-15.195499E 
  
 ML 
  
 3 
  
 58-34.063213N 
  
 10-14.758771E 
  
 AZ 
  
 58-32.786868N 
  
 10-15.009971E 
  
 ML 
  
 58-31.346899N 
  
 10-15.292961E 
  
 ML 
  
 4 
  
 58-29.906862N 
  
 10-15.575624E 
  
 AZ 
  
 58-29.580004N 
  
 10-15.644092E 
  
 MC 
  
 58-29.165396N 
  
 10-15.743442E 
  
 MC 
  
 58-28.751724N 
  
 10-15.856432E 
  
 MC 
  
 58-28.339156N 
  
 10-15.983235E 
  
 MC 
  
 58-27.927795N 
  
 10-16.123727E 
  
 MC 
  
 58-27.517797N 
  
 10-16.277777E 
  
 MC 
  
 58-27.109271N 
  
 10-16.445465E 
  
 MC 
  
 58-26.702318N 
  
 10-16.626564E 
  
 MC 
  
 58-26.297048N 
  
 10-16.821154E 
  
 MC 
  
 58-25.893673N 
  
 10-17.029200E 
  
 MC 
  
 58-25.492239N 
  
 10-17.250484E 
  
 MC 
  
 58-25.092906N 
  
 10-17.484975E 
  
 MC 
  
 58-24.695726N 
  
 10-17.732662E 
  
 MC 
  
 58-24.300909N 
  
 10-17.993405E 
  
 MC 
  
 58-23.908508N 
  
 10-18.267193E 
  
 MC 
  
 58-23.518620N 
  
 10-18.553799E 
  
 MC 
  
 58-23.131463N 
  
 10-18.853291E 
  
 MC 
  
 58-22.747081N 
  
 10-19.165452E 
  
 MC 
  
 58-22.365634N 
  
 10-19.490256E 
  
 MC 
  
 5 
  
 58-21.971862N 
  
 10-19.841425E 
  
 AZ 
  
 Wright 
  
 10-20.982253E 
  
 ML 
  
 58-19.470985N 
  
 10-22.121803E 
  
 ML 
  
 58-18.220232N 
  
 10-23.259886E 
  
 ML 
  
 58-16.969347N 
  
 10-24.396696E 
  
 ML 
  
 58-15.718325N 
  
 10-25.532134E 
  
 ML 
  
 58-14.467064N 
  
 10-26.666317E 
  
 ML 
  
 58-13.215665N 
  
 10-27.799030E 
  
 ML 
  
 6 
  
 58-11.258860N 
  
 10-29.567341E 
  
 AZ 
  
 58-08.992132N 
  
 10-30.794880E 
  
 ML 
  
 7 
  
 58-08.297040N 
  
 10-31.170740E 
  
 AZ 
  
 58-07.970812N 
  
 10-32.461455E 
  
 ML 
  
 8 
  
 58-07.969569N 
  
 10-32.466375E 
  
 AZ 
  
 58-07.211743N 
  
 10-33.692871E 
  
 ML 
  
 58-06.453641N 
  
 10-34.918472E 
  
 ML 
  
 558 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-05.695433N 
  
 10-36.143087E 
  
 ML 
  
 58-04.936967N 
  
 10-37.366939E 
  
 ML 
  
 58-04.178291N 
  
 10-38.589921E 
  
 ML 
  
 58-03.419465N 
  
 10-39.812128E 
  
 ML 
  
 58-02.660427N 
  
 10-41.033366E 
  
 ML 
  
 58-01.901181N 
  
 10-42.253736E 
  
 ML 
  
 58-01.141727N 
  
 10-43.473240E 
  
 ML 
  
 58-00.382120N 
  
 10-44.691871E 
  
 ML 
  
 57-59.622309N 
  
 10-45.909738E 
  
 ML 
  
 57-58.862235N 
  
 10-47.126647E 
  
 ML 
  
 57-58.102065N 
  
 10-48.342780E 
  
 ML 
  
 57-57.341632N 
  
 10-49.557956E 
  
 ML 
  
 57-56.580996N 
  
 10-50.772372E 
  
 ML 
  
 57-55.820208N 
  
 10-51.985920E 
  
 ML 
  
 57-55.059212N 
  
 10-53.198507E 
  
 ML 
  
 57-54.298014N 
  
 10-54.410336E 
  
 ML 
  
 57-53.536611N 
  
 10-55.621306E 
  
 ML 
  
 57-52.775058N 
  
 10-56.831413E 
  
 ML 
  
 57-52.013300N 
  
 10-58.040663E 
  
 ML 
  
 57-51.251285N 
  
 10-59.249063E 
  
 ML 
  
 57-50.489173N 
  
 11-00.456596E 
  
 ML 
  
 57-49.726805N 
  
 11-01.663280E 
  
 ML 
  
 9 
  
 57-48.977584N 
  
 11-02.848060E 
  
 AZ 
  
 57-48.090820N 
  
 11-03.704671E 
  
 ML 
  
 57-47.203988N 
  
 11-04.560691E 
  
 ML 
  
 57-46.316996N 
  
 11-05.416005E 
  
 ML 
  
 57-45.429947N 
  
 11-06.270501E 
  
 ML 
  
 57-44.542796N 
  
 11-07.124388E 
  
 ML 
  
 57-43.655539N 
  
 11-07.977567E 
  
 ML 
  
 57-42.768179N 
  
 11-08.830137E 
  
 ML 
  
 57-41.880764N 
  
 11-09.681894E 
  
 ML 
  
 57-40.993189N 
  
 11-10.532951E 
  
 ML 
  
 57-40.105566N 
  
 11-11.383398E 
  
 ML 
  
 57-39.217837N 
  
 11-12.233140E 
  
 ML 
  
 57-38.329950N 
  
 11-13.082184E 
  
 ML 
  
 57-37.442065N 
  
 11-13.930514E 
  
 ML 
  
 57-36.554022N 
  
 11-14.778149E 
  
 ML 
  
 57-35.665874N 
  
 11-15.625083E 
  
 ML 
  
 57-34.777621N 
  
 11-16.471317E 
  
 ML 
  
 57-33.889321N 
  
 11-17.316947E 
  
 ML 
  
 57-33.000914N 
  
 11-18.161779E 
  
 ML 
  
 57-32.112406N 
  
 11-19.006014E 
  
 ML 
  
 57-31.223794N 
  
 11-19.849553E 
  
 ML 
  
 57-30.335078N 
  
 11-20.692397E 
  
 ML 
  
 57-29.446259N 
  
 11-21.534547E 
  
 ML 
  
 57-28.557390N 
  
 11-22.375998E 
  
 ML 
  
 57-27.668366N 
  
 11-23.216862E 
  
 ML 
  
 10 
  
 57-26.967047N 
  
 11-23.879572E 
  
 AZ 
  
 57-26.054050N 
  
 11-24.625909E 
  
 ML 
  
 57-25.140959N 
  
 11-25.371719E 
  
 ML 
  
 57-24.227784N 
  
 11-26.116898E 
  
 ML 
  
 57-23.314582N 
  
 11-26.861441E 
  
 ML 
  
 57-22.401243N 
  
 11-27.605360E 
  
 ML 
  
 57-21.487875N 
  
 11-28.348644E 
  
 ML 
  
 57-20.574426N 
  
 11-29.091301E 
  
 ML 
  
 57-19.660898N 
  
 11-29.833430E 
  
 ML 
  
 57-18.747285N 
  
 11-30.574834E 
  
 ML 
  
 57-17.833593N 
  
 11-31.315712E 
  
 ML 
  
 57-16.919819N 
  
 11-32.055965E 
  
 ML 
  
 57-16.005962N 
  
 11-32.795495E 
  
 ML 
  
 559 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-15.092082N 
  
 11-33.534597E 
  
 ML 
  
 57-14.178064N 
  
 11-34.272982E 
  
 ML 
  
 57-13.264020N 
  
 11-35.010741E 
  
 ML 
  
 57-12.349897N 
  
 11-35.747979E 
  
 ML 
  
 57-11.435691N 
  
 11-36.484499E 
  
 ML 
  
 57-10.521406N 
  
 11-37.220499E 
  
 ML 
  
 57-09.607041N 
  
 11-37.955881E 
  
 ML 
  
 57-08.692596N 
  
 11-38.690647E 
  
 ML 
  
 57-07.778124N 
  
 11-39.424792E 
  
 ML 
  
 57-06.863518N 
  
 11-40.158327E 
  
 ML 
  
 57-05.948886N 
  
 11-40.891243E 
  
 ML 
  
 57-05.034177N 
  
 11-41.623644E 
  
 ML 
  
 57-04.119331N 
  
 11-42.355338E 
  
 ML 
  
 57-03.204462N 
  
 11-43.086515E 
  
 ML 
  
 57-02.289513N 
  
 11-43.817081E 
  
 ML 
  
 57-01.374485N 
  
 11-44.547037E 
  
 ML 
  
 57-00.459431N 
  
 11-45.276378E 
  
 ML 
  
 56-59.544245N 
  
 11-46.005116E 
  
 ML 
  
 56-58.629035N 
  
 11-46.733341E 
  
 ML 
  
 56-57.713690N 
  
 11-47.460865E 
  
 ML 
  
 56-56.798323N 
  
 11-48.187876E 
  
 ML 
  
 56-55.882877N 
  
 11-48.914283E 
  
 ML 
  
 56-54.967350N 
  
 11-49.639987E 
  
 ML 
  
 56-54.051746N 
  
 11-50.365186E 
  
 ML 
  
 56-53.136065N 
  
 11-51.089782E 
  
 ML 
  
 56-52.220307N 
  
 11-51.813875E 
  
 ML 
  
 56-51.304469N 
  
 11-52.537269E 
  
 ML 
  
 56-50.388607N 
  
 11-53.260058E 
  
 ML 
  
 56-49.472615N 
  
 11-53.982350E 
  
 ML 
  
 56-48.556600N 
  
 11-54.704039E 
  
 ML 
  
 56-47.640504N 
  
 11-55.425032E 
  
 ML 
  
 56-46.724333N 
  
 11-56.145527E 
  
 ML 
  
 56-45.808085N 
  
 11-56.865426E 
  
 ML 
  
 56-44.891761N 
  
 11-57.584827E 
  
 ML 
  
 56-43.975358N 
  
 11-58.303536E 
  
 ML 
  
 56-43.058878N 
  
 11-59.021651E 
  
 ML 
  
 56-42.142378N 
  
 11-59.739267E 
  
 ML 
  
 56-41.225744N 
  
 12-00.456197E 
  
 ML 
  
 56-40.309089N 
  
 12-01.172630E 
  
 ML 
  
 56-39.392358N 
  
 12-01.888472E 
  
 ML 
  
 56-38.475497N 
  
 12-02.603729E 
  
 ML 
  
 56-37.558613N 
  
 12-03.318393E 
  
 ML 
  
 56-36.641653N 
  
 12-04.032469E 
  
 ML 
  
 Chapman 
  
 12-04.746055E 
  
 ML 
  
 56-34.807560N 
  
 12-05.458953E 
  
 ML 
  
 56-33.890373N 
  
 12-06.171367E 
  
 ML 
  
 56-32.973109N 
  
 12-06.883098E 
  
 ML 
  
 56-32.055825N 
  
 12-07.594339E 
  
 ML 
  
 56-31.138412N 
  
 12-08.305001E 
  
 ML 
  
 11 
  
 56-30.504369N 
  
 12-08.795802E 
  
 AZ 
  
 56-29.519378N 
  
 12-08.505874E 
  
 ML 
  
 56-28.534436N 
  
 12-08.216271E 
  
 ML 
  
 56-27.549427N 
  
 12-07.926812E 
  
 ML 
  
 56-26.564409N 
  
 12-07.637686E 
  
 ML 
  
 56-25.579434N 
  
 12-07.348791E 
  
 ML 
  
 56-24.594394N 
  
 12-07.060136E 
  
 ML 
  
 56-23.609344N 
  
 12-06.771715E 
  
 ML 
  
 56-22.624282N 
  
 12-06.483530E 
  
 ML 
  
 56-21.639212N 
  
 12-06.195675E 
  
 ML 
  
 56-20.654128N 
  
 12-05.907957E 
  
 ML 
  
 560 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-19.669036N 
  
 12-05.620569E 
  
 ML 
  
 56-18.683934N 
  
 12-05.333414E 
  
 ML 
  
 12 
  
 56-18.200226N 
  
 12-05.192452E 
  
 AZ 
  
 56-17.707065N 
  
 12-06.752910E 
  
 ML 
  
 56-17.213564N 
  
 12-08.312657E 
  
 ML 
  
 56-16.719782N 
  
 12-09.871738E 
  
 ML 
  
 56-16.225610N 
  
 12-11.430062E 
  
 ML 
  
 56-15.731159N 
  
 12-12.987817E 
  
 ML 
  
 56-15.236372N 
  
 12-14.544812E 
  
 ML 
  
 56-14.741253N 
  
 12-16.101240E 
  
 ML 
  
 56-14.245798N 
  
 12-17.656909E 
  
 ML 
  
 56-13.750013N 
  
 12-19.212012E 
  
 ML 
  
 56-13.253946N 
  
 12-20.766351E 
  
 ML 
  
 13 
  
 56-12.946810N 
  
 12-21.727850E 
  
 AZ 
  
 14 
  
 56-12.888047N 
  
 12-21.911683E 
  
 AZ 
  
 Den andra yttre avgränsningslinjen för Sveriges angränsande zon, i Östersjön 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 15 
  
 55-20.200000N 
  
 12-38.448000E 
  
 AZ 
  
 55-19.203704N 
  
 12-38.342153E 
  
 ML 
  
 16 
  
 55-18.463327N 
  
 12-38.263495E 
  
 AZ 
  
 55-17.528844N 
  
 12-38.878296E 
  
 ML 
  
 55-16.594368N 
  
 12-39.492665E 
  
 ML 
  
 55-15.659778N 
  
 12-40.106452E 
  
 ML 
  
 17 
  
 55-14.963194N 
  
 12-40.563694E 
  
 AZ 
  
 55-14.187074N 
  
 12-41.662146E 
  
 ML 
  
 55-13.410742N 
  
 12-42.759983E 
  
 ML 
  
 55-12.634290N 
  
 12-43.857007E 
  
 ML 
  
 55-11.857666N 
  
 12-44.953317E 
  
 ML 
  
 55-11.080925N 
  
 12-46.049005E 
  
 ML 
  
 55-10.303956N 
  
 12-47.143888E 
  
 ML 
  
 18 
  
 55-09.963037N 
  
 12-47.624076E 
  
 AZ 
  
 55-09.402834N 
  
 12-49.066941E 
  
 ML 
  
 55-08.842350N 
  
 12-50.509265E 
  
 ML 
  
 55-08.281573N 
  
 12-51.950824E 
  
 ML 
  
 55-07.720505N 
  
 12-53.391714E 
  
 ML 
  
 55-07.159146N 
  
 12-54.831933E 
  
 ML 
  
 55-06.597499N 
  
 12-56.271577E 
  
 ML 
  
 55-06.035615N 
  
 12-57.710454E 
  
 ML 
  
 55-05.473387N 
  
 12-59.148665E 
  
 ML 
  
 55-04.910924N 
  
 13-00.586204E 
  
 ML 
  
 55-04.348172N 
  
 13-02.023074E 
  
 ML 
  
 19 
  
 55-03.861339N 
  
 13-03.264857E 
  
 AZ 
  
 55-03.134197N 
  
 13-04.456088E 
  
 ML 
  
 55-02.406837N 
  
 13-05.646528E 
  
 ML 
  
 55-01.679277N 
  
 13-06.836342E 
  
 ML 
  
 55-00.951516N 
  
 13-08.025437E 
  
 ML 
  
 20 
  
 55-00.549847N 
  
 13-08.681274E 
  
 AZ 
  
 21 
  
 55-00.599978N 
  
 13-09.273862E 
  
 AZ 
  
 55-00.624331N 
  
 13-10.506391E 
  
 ML 
  
 55-00.658253N 
  
 13-12.242256E 
  
 ML 
  
 55-00.691763N 
  
 13-13.978179E 
  
 ML 
  
 55-00.724859N 
  
 13-15.714064E 
  
 ML 
  
 55-00.757544N 
  
 13-17.450100E 
  
 ML 
  
 55-00.789816N 
  
 13-19.186191E 
  
 ML 
  
 561 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-00.821674N 
  
 13-20.922242E 
  
 ML 
  
 55-00.853121N 
  
 13-22.658442E 
  
 ML 
  
 55-00.884208N 
  
 13-24.394599E 
  
 ML 
  
 55-00.914830N 
  
 13-26.130904E 
  
 ML 
  
 55-00.945038N 
  
 13-27.867167E 
  
 ML 
  
 55-00.974833N 
  
 13-29.603481E 
  
 ML 
  
 55-01.004215N 
  
 13-31.339845E 
  
 ML 
  
 55-01.033185N 
  
 13-33.076259E 
  
 ML 
  
 55-01.061742N 
  
 13-34.812721E 
  
 ML 
  
 55-01.089886N 
  
 13-36.549231E 
  
 ML 
  
 55-01.117616N 
  
 13-38.285695E 
  
 ML 
  
 55-01.144989N 
  
 13-40.022298E 
  
 ML 
  
 55-01.171894N 
  
 13-41.758948E 
  
 ML 
  
 55-01.198386N 
  
 13-43.495549E 
  
 ML 
  
 55-01.224466N 
  
 13-45.232288E 
  
 ML 
  
 22 
  
 55-01.250118N 
  
 13-46.969006E 
  
 AZ 
  
 55-00.920560N 
  
 13-48.154014E 
  
 ML 
  
 55-00.485362N 
  
 13-49.717106E 
  
 ML 
  
 54-00.049881N 
  
 13-51.279729E 
  
 ML 
  
 23 
  
 54-59.686354N 
  
 13-52.582565E 
  
 AZ 
  
 54-59.684622N 
  
 13-52.593535E 
  
 MC 
  
 54-59.580985N 
  
 13-53.298042E 
  
 MC 
  
 54-59.484318N 
  
 13-54.005580E 
  
 MC 
  
 54-59.394725N 
  
 13-54.715870E 
  
 MC 
  
 54-59.312203N 
  
 13-55.428730E 
  
 MC 
  
 54-59.236803N 
  
 13-56.143884E 
  
 MC 
  
 54-59.168471N 
  
 13-56.861245E 
  
 MC 
  
 54-59.107309N 
  
 13-57.580536E 
  
 MC 
  
 54-59.053317N 
  
 13-58.301481E 
  
 MC 
  
 54-59.006492N 
  
 13-59.023994E 
  
 MC 
  
 54-58.966831N 
  
 13-59.747705E 
  
 MC 
  
 54-58.934387N 
  
 14-00.472526E 
  
 MC 
  
 24 
  
 54-58.912755N 
  
 14-01.093632E 
  
 AZ 
  
 54-59.371245N 
  
 14-01.699974E 
  
 ML 
  
 55-00.165628N 
  
 14-02.751207E 
  
 ML 
  
 55-00.959914N 
  
 14-03.803131E 
  
 ML 
  
 55-01.753997N 
  
 14-04.855841E 
  
 ML 
  
 55-02.547927N 
  
 14-05.909150E 
  
 ML 
  
 55-03.341707N 
  
 14-06.963153E 
  
 ML 
  
 55-04.135390N 
  
 14-08.017943E 
  
 ML 
  
 55-04.928866N 
  
 14-09.073334E 
  
 ML 
  
 55-05.722191N 
  
 14-10.129515E 
  
 ML 
  
 55-06.515364N 
  
 14-11.186299E 
  
 ML 
  
 55-07.308384N 
  
 14-12.243779E 
  
 ML 
  
 55-08.101252N 
  
 14-13.302051E 
  
 ML 
  
 55-08.893967N 
  
 14-14.360926E 
  
 ML 
  
 55-09.686476N 
  
 14-15.420597E 
  
 ML 
  
 55-10.478885N 
  
 14-16.480871E 
  
 ML 
  
 55-11.271140N 
  
 14-17.541940E 
  
 ML 
  
 55-12.063242N 
  
 14-18.603616E 
  
 ML 
  
 55-12.855190N 
  
 14-19.666088E 
  
 ML 
  
 55-13.646930N 
  
 14-20.729169E 
  
 ML 
  
 55-14.438570N 
  
 14-21.793046E 
  
 ML 
  
 55-15.230000N 
  
 14-22.857534E 
  
 ML 
  
 55-16.021331N 
  
 14-23.922820E 
  
 ML 
  
 55-16.812505N 
  
 14-24.988717E 
  
 ML 
  
 55-17.603471N 
  
 14-26.055414E 
  
 ML 
  
 55-18.394335N 
  
 14-27.122724E 
  
 ML 
  
 25 
  
 55-18.697994N 
  
 14-27.532876E 
  
 AZ 
  
 55-19.452788N 
  
 14-28.678036E 
  
 ML 
  
 562 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-20.207463N 
  
 14-29.823926E 
  
 ML 
  
 55-20.961904N 
  
 14-30.970638E 
  
 ML 
  
 55-21.716166N 
  
 14-32.117982E 
  
 ML 
  
 55-22.470301N 
  
 14-33.266052E 
  
 ML 
  
 55-23.224203N 
  
 14-34.414850E 
  
 ML 
  
 55-23.977924N 
  
 14-35.564472E 
  
 ML 
  
 55-24.731519N 
  
 14-36.714727E 
  
 ML 
  
 55-25.484879N 
  
 14-37.865712E 
  
 ML 
  
 55-26.238057N 
  
 14-39.017427E 
  
 ML 
  
 55-26.991055N 
  
 14-40.169969E 
  
 ML 
  
 55-27.743871N 
  
 14-41.323147E 
  
 ML 
  
 55-28.496505N 
  
 14-42.477057E 
  
 ML 
  
 55-29.249011N 
  
 14-43.631794E 
  
 ML 
  
 55-30.001281N 
  
 14-44.787171E 
  
 ML 
  
 55-30.753368N 
  
 14-45.943281E 
  
 ML 
  
 55-31.505272N 
  
 14-47.100127E 
  
 ML 
  
 55-32.256993N 
  
 14-48.257803E 
  
 ML 
  
 55-33.008531N 
  
 14-49.416119E 
  
 ML 
  
 55-33.759885N 
  
 14-50.575173E 
  
 ML 
  
 55-34.511055N 
  
 14-51.734964E 
  
 ML 
  
 55-35.262041N 
  
 14-52.895588E 
  
 ML 
  
 55-36.012843N 
  
 14-54.056856E 
  
 ML 
  
 55-36.763460N 
  
 14-55.218863E 
  
 ML 
  
 55-37.513892N 
  
 14-56.381705E 
  
 ML 
  
 55-38.264139N 
  
 14-57.545192E 
  
 ML 
  
 55-39.014200N 
  
 14-58.709421E 
  
 ML 
  
 55-39.764076N 
  
 14-59.874392E 
  
 ML 
  
 55-40.513766N 
  
 15-01.040200E 
  
 ML 
  
 55-41.263270N 
  
 15-02.206657E 
  
 ML 
  
 26 
  
 55-41.455817N 
  
 15-02.506448E 
  
 AZ 
  
 55-41.091097N 
  
 15-04.151040E 
  
 ML 
  
 55-40.726024N 
  
 15-05.795135E 
  
 ML 
  
 55-40.360584N 
  
 15-07.438624E 
  
 ML 
  
 55-39.994777N 
  
 15-09.081697E 
  
 ML 
  
 55-39.628604N 
  
 15-10.724259E 
  
 ML 
  
 27 
  
 55-39.302837N 
  
 15-12.183979E 
  
 AZ 
  
 28 
  
 55-39.445267N 
  
 15-12.616642E 
  
 AZ 
  
 55-39.202235N 
  
 15-13.075986E 
  
 MC 
  
 29 
  
 55-39.026794N 
  
 15-13.419404E 
  
 AZ 
  
 55-38.895213N 
  
 15-14.007846E 
  
 ML 
  
 55-38.527942N 
  
 15-15.648776E 
  
 ML 
  
 55-38.160305N 
  
 15-17.289288E 
  
 ML 
  
 55-37.792303N 
  
 15-18.929287E 
  
 ML 
  
 55-37.423936N 
  
 15-20.568772E 
  
 ML 
  
 55-37.055205N 
  
 15-22.207743E 
  
 ML 
  
 55-36.686108N 
  
 15-23.846200E 
  
 ML 
  
 55-36.316648N 
  
 15-25.484142E 
  
 ML 
  
 55-35.946823N 
  
 15-27.121569E 
  
 ML 
  
 55-35.576635N 
  
 15-28.758481E 
  
 ML 
  
 55-35.206084N 
  
 15-30.394878E 
  
 ML 
  
 55-34.835169N 
  
 15-32.030759E 
  
 ML 
  
 55-34.463891N 
  
 15-33.666123E 
  
 ML 
  
 55-34.092196N 
  
 15-35.300970E 
  
 ML 
  
 55-33.720193N 
  
 15-36.935301E 
  
 ML 
  
 55-33.347828N 
  
 15-38.569115E 
  
 ML 
  
 55-32.975101N 
  
 15-40.202412E 
  
 ML 
  
 30 
  
 55-32.834459N 
  
 15-40.818165E 
  
 AZ 
  
 55-32.828353N 
  
 15-41.232858E 
  
 MC 
  
 55-32.824775N 
  
 15-41.970177E 
  
 MC 
  
 55-32.828400N 
  
 15-42.707624E 
  
 MC 
  
 563 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-32.839286N 
  
 15-43.444732E 
  
 MC 
  
 55-32.857379N 
  
 15-44.181507E 
  
 MC 
  
 55-32.882627N 
  
 15-44.917574E 
  
 MC 
  
 55-32.915139N 
  
 15-45.652752E 
  
 MC 
  
 55-32.954863N 
  
 15-46.386856E 
  
 MC 
  
 55-33.001746N 
  
 15-47.119702E 
  
 MC 
  
 55-33.055792N 
  
 15-47.851010E 
  
 MC 
  
 55-33.116947N 
  
 15-48.580502E 
  
 MC 
  
 55-33.185322N 
  
 15-49.308090E 
  
 MC 
  
 55-33.260756N 
  
 15-50.033588E 
  
 MC 
  
 55-33.343306N 
  
 15-50.756623E 
  
 MC 
  
 55-33.432920N 
  
 15-51.477009E 
  
 MC 
  
 55-33.529601N 
  
 15-52.194659E 
  
 MC 
  
 55-33.633296N 
  
 15-52.909290E 
  
 MC 
  
 55-33.743956N 
  
 15-53.620623E 
  
 MC 
  
 55-33.861527N 
  
 15-54.328567E 
  
 MC 
  
 55-33.986066N 
  
 15-55.032844E 
  
 MC 
  
 55-34.117469N 
  
 15-55.733267E 
  
 MC 
  
 55-34.255738N 
  
 15-56.429556E 
  
 MC 
  
 55-34.400768N 
  
 15-57.121618E 
  
 MC 
  
 55-34.552562N 
  
 15-57.809173E 
  
 MC 
  
 55-34.711069N 
  
 15-58.492034E 
  
 MC 
  
 55-34.876238N 
  
 15-59.170016E 
  
 MC 
  
 55-35.048071N 
  
 15-59.842932E 
  
 MC 
  
 55-35.226411N 
  
 16-00.510497E 
  
 MC 
  
 55-35.411260N 
  
 16-01.172621E 
  
 MC 
  
 55-35.602622N 
  
 16-01.829021E 
  
 MC 
  
 55-35.800337N 
  
 16-02.479508E 
  
 MC 
  
 55-36.004410N 
  
 16-03.123991E 
  
 MC 
  
 31 
  
 55-36.284073N 
  
 16-03.967014E 
  
 AZ 
  
 32 
  
 55-36.309834N 
  
 16-04.042667E 
  
 AZ 
  
 55-36.457337N 
  
 16-04.470141E 
  
 MC 
  
 55-36.680063N 
  
 16-05.095204E 
  
 MC 
  
 55-36.908837N 
  
 16-05.713410E 
  
 MC 
  
 55-37.143715N 
  
 16-06.324572E 
  
 MC 
  
 55-37.384484N 
  
 16-06.928593E 
  
 MC 
  
 55-37.631150N 
  
 16-07.525093E 
  
 MC 
  
 55-37.883607N 
  
 16-08.114072E 
  
 MC 
  
 55-38.141805N 
  
 16-08.695339E 
  
 MC 
  
 55-38.405639N 
  
 16-09.268702E 
  
 MC 
  
 55-38.675113N 
  
 16-09.833877E 
  
 MC 
  
 55-38.950015N 
  
 16-10.390858E 
  
 MC 
  
 33 
  
 55-39.117182N 
  
 16-10.720257E 
  
 AZ 
  
 34 
  
 55-39.183444N 
  
 16-10.849456E 
  
 AZ 
  
 55-39.297136N 
  
 16-11.069543E 
  
 MC 
  
 55-39.582787N 
  
 16-11.609501E 
  
 MC 
  
 55-39.873715N 
  
 16-12.140597E 
  
 MC 
  
 55-40.169761N 
  
 16-12.662825E 
  
 MC 
  
 55-40.470928N 
  
 16-13.175995E 
  
 MC 
  
 55-40.777007N 
  
 16-13.679813E 
  
 MC 
  
 55-41.088051N 
  
 16-14.174377E 
  
 MC 
  
 55-41.403850N 
  
 16-14.659297E 
  
 MC 
  
 55-41.724355N 
  
 16-15.134476E 
  
 MC 
  
 35 
  
 55-42.010403N 
  
 16-15.543945E 
  
 AZ 
  
 55-42.853269N 
  
 16-18.374904E 
  
 ML 
  
 55-43.938657N 
  
 16-22.028617E 
  
 ML 
  
 55-45.022158N 
  
 16-25.685685E 
  
 ML 
  
 55-46.103822N 
  
 16-29.346205E 
  
 ML 
  
 55-47.183699N 
  
 16-33.009985E 
  
 ML 
  
 55-48.261731N 
  
 16-36.677214E 
  
 ML 
  
 564 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 36 
  
 55-48.734039N 
  
 16-38.287012E 
  
 AZ 
  
 55-48.902156N 
  
 16-39.057388E 
  
 MC 
  
 55-49.060698N 
  
 16-39.744437E 
  
 MC 
  
 55-49.225822N 
  
 16-40.426596E 
  
 MC 
  
 55-49.397586N 
  
 16-41.103585E 
  
 MC 
  
 55-49.575940N 
  
 16-41.775311E 
  
 MC 
  
 55-49.760780N 
  
 16-42.441485E 
  
 MC 
  
 55-49.952112N 
  
 16-43.101921E 
  
 MC 
  
 55-50.149777N 
  
 16-43.756425E 
  
 MC 
  
 55-50.353834N 
  
 16-44.404811E 
  
 MC 
  
 55-50.564180N 
  
 16-45.046886E 
  
 MC 
  
 37 
  
 55-50.848771N 
  
 16-45.877223E 
  
 AZ 
  
 55-50.965354N 
  
 16-46.244524E 
  
 MC 
  
 55-51.175646N 
  
 16-46.886840E 
  
 MC 
  
 55-51.392233N 
  
 16-47.522565E 
  
 MC 
  
 55-51.614904N 
  
 16-48.151597E 
  
 MC 
  
 55-51.843717N 
  
 16-48.773749E 
  
 MC 
  
 55-52.078513N 
  
 16-49.388921E 
  
 MC 
  
 55-52.319245N 
  
 16-49.996731E 
  
 MC 
  
 55-52.565863N 
  
 16-50.597082E 
  
 MC 
  
 55-52.818317N 
  
 16-51.189878E 
  
 MC 
  
 55-53.076503N 
  
 16-51.774924E 
  
 MC 
  
 55-53.340320N 
  
 16-52.351929E 
  
 MC 
  
 55-53.609717N 
  
 16-52.920796E 
  
 MC 
  
 55-53.884591N 
  
 16-53.481331E 
  
 MC 
  
 55-54.164948N 
  
 16-54.033341E 
  
 MC 
  
 55-54.450574N 
  
 16-54.576721E 
  
 MC 
  
 38 
  
 55-54.555342N 
  
 16-54.771372E 
  
 AZ 
  
 55-54.797615N 
  
 16-55.300982E 
  
 MC 
  
 55-55.067055N 
  
 16-55.870174E 
  
 MC 
  
 55-55.341920N 
  
 16-56.431033E 
  
 MC 
  
 55-55.622216N 
  
 16-56.983462E 
  
 MC 
  
 55-55.907841N 
  
 16-57.527170E 
  
 MC 
  
 55-56.198744N 
  
 16-58.062058E 
  
 MC 
  
 55-56.494768N 
  
 16-58.588024E 
  
 MC 
  
 55-56.795864N 
  
 16-59.104775E 
  
 MC 
  
 55-57.101982N 
  
 16-59.612213E 
  
 MC 
  
 55-57.412965N 
  
 17-00.110235E 
  
 MC 
  
 55-57.728711N 
  
 17-00.598544E 
  
 MC 
  
 55-58.049167N 
  
 17-01.077234E 
  
 MC 
  
 55-58.374286N 
  
 17-01.545917E 
  
 MC 
  
 55-58.703858N 
  
 17-02.004484E 
  
 MC 
  
 55-59.037829N 
  
 17-02.452930E 
  
 MC 
  
 55-59.376151N 
  
 17-02.891059E 
  
 MC 
  
 55-59.718668N 
  
 17-03.318668E 
  
 MC 
  
 56-00.065276N 
  
 17-03.735653E 
  
 MC 
  
 39 
  
 56-00.301747N 
  
 17-04.011371E 
  
 AZ 
  
 56-00.593356N 
  
 17-04.374607E 
  
 MC 
  
 56-00.939958N 
  
 17-04.791719E 
  
 MC 
  
 56-01.290599N 
  
 17-05.198199E 
  
 MC 
  
 56-01.645125N 
  
 17-05.593748E 
  
 MC 
  
 56-02.003430N 
  
 17-05.978357E 
  
 MC 
  
 56-02.365411N 
  
 17-06.351824E 
  
 MC 
  
 56-02.731017N 
  
 17-06.714047E 
  
 MC 
  
 56-03.100035N 
  
 17-07.065011E 
  
 MC 
  
 56-03.472418N 
  
 17-07.404419E 
  
 MC 
  
 56-03.848057N 
  
 17-07.732359E 
  
 MC 
  
 56-04.226852N 
  
 17-08.048531E 
  
 MC 
  
 56-04.608640N 
  
 17-08.353018E 
  
 MC 
  
 56-04.993319N 
  
 17-08.645618E 
  
 MC 
  
 565 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-05.380782N 
  
 17-08.926318E 
  
 MC 
  
 56-05.770927N 
  
 17-09.194917E 
  
 MC 
  
 56-06.163594N 
  
 17-09.451399E 
  
 MC 
  
 56-06.558732N 
  
 17-09.695564E 
  
 MC 
  
 40 
  
 56-06.975241N 
  
 17-09.938312E 
  
 AZ 
  
 56-07.102995N 
  
 17-10.048387E 
  
 MC 
  
 56-07.481740N 
  
 17-10.365108E 
  
 MC 
  
 56-07.863538N 
  
 17-10.670037E 
  
 MC 
  
 56-08.248230N 
  
 17-10.963066E 
  
 MC 
  
 41 
  
 56-08.656694N 
  
 17-11.258994E 
  
 AZ 
  
 56-09.065185N 
  
 17-11.601402E 
  
 MC 
  
 56-09.446986N 
  
 17-11.906464E 
  
 MC 
  
 56-09.831682N 
  
 17-12.199715E 
  
 MC 
  
 56-10.219115N 
  
 17-12.481045E 
  
 MC 
  
 56-10.609236N 
  
 17-12.750155E 
  
 MC 
  
 42 
  
 56-10.774431N 
  
 17-12.860014E 
  
 AZ 
  
 56-11.150373N 
  
 17-13.119252E 
  
 MC 
  
 56-11.543064N 
  
 17-13.376256E 
  
 MC 
  
 56-11.938175N 
  
 17-13.621109E 
  
 MC 
  
 56-12.335603N 
  
 17-13.853702E 
  
 MC 
  
 43 
  
 56-12.728943N 
  
 17-14.070465E 
  
 AZ 
  
 Brown 
  
 17-14.299574E 
  
 MC 
  
 56-13.435696N 
  
 17-14.569046E 
  
 MC 
  
 56-13.828385N 
  
 17-14.826468E 
  
 MC 
  
 56-14.223502N 
  
 17-15.071535E 
  
 MC 
  
 56-14.620884N 
  
 17-15.304328E 
  
 MC 
  
 56-15.020535N 
  
 17-15.524650E 
  
 MC 
  
 44 
  
 56-15.205653N 
  
 17-15.622155E 
  
 AZ 
  
 56-15.368403N 
  
 17-15.710219E 
  
 MC 
  
 56-15.770104N 
  
 17-15.918115E 
  
 MC 
  
 56-16.173755N 
  
 17-16.113506E 
  
 MC 
  
 56-16.579198N 
  
 17-16.296183E 
  
 MC 
  
 56-16.986432N 
  
 17-16.466237E 
  
 MC 
  
 56-17.395191N 
  
 17-16.623548E 
  
 MC 
  
 56-17.805425N 
  
 17-16.768010E 
  
 MC 
  
 56-18.216971N 
  
 17-16.899607E 
  
 MC 
  
 56-18.629775N 
  
 17-17.018426E 
  
 MC 
  
 45 
  
 56-18.921286N 
  
 17-17.094336E 
  
 AZ 
  
 56-19.264777N 
  
 17-17.319223E 
  
 MC 
  
 56-19.659859N 
  
 17-17.564938E 
  
 MC 
  
 46 
  
 56-19.952102N 
  
 17-17.737873E 
  
 AZ 
  
 56-20.110187N 
  
 17-17.829009E 
  
 MC 
  
 56-20.509758N 
  
 17-18.049933E 
  
 MC 
  
 56-20.911444N 
  
 17-18.258245E 
  
 MC 
  
 56-21.315082N 
  
 17-18.454124E 
  
 MC 
  
 56-21.720570N 
  
 17-18.637265E 
  
 MC 
  
 47 
  
 56-22.231962N 
  
 17-18.849145E 
  
 AZ 
  
 48 
  
 56-22.561688N 
  
 17-19.014521E 
  
 AZ 
  
 49 
  
 56-22.932837N 
  
 17-19.242531E 
  
 AZ 
  
 56-23.388866N 
  
 17-19.719897E 
  
 MC 
  
 56-23.754384N 
  
 17-20.085540E 
  
 MC 
  
 56-24.123391N 
  
 17-20.439749E 
  
 MC 
  
 56-24.495727N 
  
 17-20.782414E 
  
 MC 
  
 56-24.871343N 
  
 17-21.113431E 
  
 MC 
  
 56-25.250027N 
  
 17-21.432683E 
  
 MC 
  
 56-25.631784N 
  
 17-21.739973E 
  
 MC 
  
 56-26.016451N 
  
 17-22.035383E 
  
 MC 
  
 50 
  
 56-26.168837N 
  
 17-22.148519E 
  
 AZ 
  
 56-26.451964N 
  
 17-22.367161E 
  
 MC 
  
 56-26.810097N 
  
 17-22.641851E 
  
 MC 
  
 566 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-27.197496N 
  
 17-22.925279E 
  
 MC 
  
 56-27.587599N 
  
 17-23.196508E 
  
 MC 
  
 56-27.980248N 
  
 17-23.455524E 
  
 MC 
  
 56-28.375337N 
  
 17-23.702216E 
  
 MC 
  
 56-28.772761N 
  
 17-23.936476E 
  
 MC 
  
 56-29.172307N 
  
 17-24.158283E 
  
 MC 
  
 56-29.573980N 
  
 17-24.367437E 
  
 MC 
  
 56-29.977616N 
  
 17-24.564020E 
  
 MC 
  
 56-30.383058N 
  
 17-24.747917E 
  
 MC 
  
 56-30.790255N 
  
 17-24.919022E 
  
 MC 
  
 56-31.198991N 
  
 17-25.077314E 
  
 MC 
  
 56-31.609161N 
  
 17-25.222779E 
  
 MC 
  
 56-32.020713N 
  
 17-25.355312E 
  
 MC 
  
 56-32.433488N 
  
 17-25.474796E 
  
 MC 
  
 56-32.847323N 
  
 17-25.581312E 
  
 MC 
  
 56-33.262165N 
  
 17-25.674850E 
  
 MC 
  
 51 
  
 56-33.615363N 
  
 17-25.743964E 
  
 AZ 
  
 56-34.140536N 
  
 17-26.046644E 
  
 MC 
  
 56-34.540124N 
  
 17-26.268890E 
  
 MC 
  
 56-34.941784N 
  
 17-26.478646E 
  
 MC 
  
 52 
  
 56-35.158683N 
  
 17-26.584786E 
  
 AZ 
  
 53 
  
 56-35.676071N 
  
 17-27.100359E 
  
 AZ 
  
 56-36.078065N 
  
 17-27.575916E 
  
 MC 
  
 56-36.432531N 
  
 17-27.977657E 
  
 MC 
  
 56-36.790755N 
  
 17-28.368329E 
  
 MC 
  
 56-37.152692N 
  
 17-28.747634E 
  
 MC 
  
 56-37.518184N 
  
 17-29.115459E 
  
 MC 
  
 56-37.887176N 
  
 17-29.471895E 
  
 MC 
  
 56-38.259458N 
  
 17-29.816728E 
  
 MC 
  
 56-38.635036N 
  
 17-30.149760E 
  
 MC 
  
 56-39.013751N 
  
 17-30.470974E 
  
 MC 
  
 56-39.395444N 
  
 17-30.780258E 
  
 MC 
  
 56-39.780066N 
  
 17-31.077408E 
  
 MC 
  
 54 
  
 56-40.281850N 
  
 17-31.444004E 
  
 AZ 
  
 55 
  
 56-40.606582N 
  
 17-31.723072E 
  
 AZ 
  
 56-40.168200N 
  
 17-32.296711E 
  
 MC 
  
 56-39.834353N 
  
 17-32.753410E 
  
 MC 
  
 56-39.504899N 
  
 17-33.220555E 
  
 MC 
  
 56-39.179948N 
  
 17-33.697955E 
  
 MC 
  
 56-38.859556N 
  
 17-34.185418E 
  
 MC 
  
 56-38.543941N 
  
 17-34.682760E 
  
 MC 
  
 56-38.233101N 
  
 17-35.189982E 
  
 MC 
  
 56-37.927147N 
  
 17-35.706796E 
  
 MC 
  
 56-37.626136N 
  
 17-36.233009E 
  
 MC 
  
 56-37.330227N 
  
 17-36.768634E 
  
 MC 
  
 56-37.039478N 
  
 17-37.313379E 
  
 MC 
  
 56-36.753999N 
  
 17-37.867058E 
  
 MC 
  
 56-36.473789N 
  
 17-38.429573E 
  
 MC 
  
 56-36.199067N 
  
 17-39.000745E 
  
 MC 
  
 56 
  
 56-35.918919N 
  
 17-39.604150E 
  
 AZ 
  
 56-35.607530N 
  
 17-40.296305E 
  
 MC 
  
 56-35.349487N 
  
 17-40.892364E 
  
 MC 
  
 56-35.097156N 
  
 17-41.496320E 
  
 MC 
  
 56-34.850647N 
  
 17-42.107986E 
  
 MC 
  
 56-34.610013N 
  
 17-42.727271E 
  
 MC 
  
 56-34.375365N 
  
 17-43.353989E 
  
 MC 
  
 56-34.146707N 
  
 17-43.987852E 
  
 MC 
  
 56-33.924093N 
  
 17-44.628767E 
  
 MC 
  
 56-33.707691N 
  
 17-45.276457E 
  
 MC 
  
 56-33.497501N 
  
 17-45.930731E 
  
 MC 
  
 567 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-33.293579N 
  
 17-46.591497E 
  
 MC 
  
 56-33.095982N 
  
 17-47.258472E 
  
 MC 
  
 56-32.904768N 
  
 17-47.931469E 
  
 MC 
  
 56-32.720048N 
  
 17-48.610303E 
  
 MC 
  
 56-32.541823N 
  
 17-49.294786E 
  
 MC 
  
 56-32.370152N 
  
 17-49.984632E 
  
 MC 
  
 56-32.205145N 
  
 17-50.679757E 
  
 MC 
  
 56-32.046752N 
  
 17-51.379870E 
  
 MC 
  
 56-31.895086N 
  
 17-52.084692E 
  
 MC 
  
 56-31.750147N 
  
 17-52.794227E 
  
 MC 
  
 56-31.612048N 
  
 17-53.508100E 
  
 MC 
  
 56-31.480740N 
  
 17-54.226118E 
  
 MC 
  
 56-31.356335N 
  
 17-54.948098E 
  
 MC 
  
 56-31.238834N 
  
 17-55.673854E 
  
 MC 
  
 56-31.128297N 
  
 17-56.403101E 
  
 MC 
  
 56-31.024727N 
  
 17-57.135750E 
  
 MC 
  
 56-30.928131N 
  
 17-57.871417E 
  
 MC 
  
 56-30.838620N 
  
 17-58.609922E 
  
 MC 
  
 56-30.756196N 
  
 17-59.351174E 
  
 MC 
  
 56-30.680814N 
  
 18-00.094786E 
  
 MC 
  
 56-30.612583N 
  
 18-00.840676E 
  
 MC 
  
 56-30.551455N 
  
 18-01.588554E 
  
 MC 
  
 56-30.497491N 
  
 18-02.338139E 
  
 MC 
  
 56-30.450690N 
  
 18-03.089439E 
  
 MC 
  
 56-30.411063N 
  
 18-03.841973E 
  
 MC 
  
 56-30.378669N 
  
 18-04.595558E 
  
 MC 
  
 57 
  
 56-30.361169N 
  
 18-05.094207E 
  
 AZ 
  
 56-30.328601N 
  
 18-05.503548E 
  
 MC 
  
 56-30.274672N 
  
 18-06.253086E 
  
 MC 
  
 56-30.227855N 
  
 18-07.004248E 
  
 MC 
  
 56-30.188211N 
  
 18-07.756657E 
  
 MC 
  
 56-30.155794N 
  
 18-08.510325E 
  
 MC 
  
 56-30.130563N 
  
 18-09.264766E 
  
 MC 
  
 56-30.112573N 
  
 18-10.019896E 
  
 MC 
  
 56-30.101777N 
  
 18-10.775425E 
  
 MC 
  
 56-30.098178N 
  
 18-11.531264E 
  
 MC 
  
 56-30.101837N 
  
 18-12.287131E 
  
 MC 
  
 56-30.112657N 
  
 18-13.042636E 
  
 MC 
  
 56-30.130744N 
  
 18-13.797795E 
  
 MC 
  
 56-30.156002N 
  
 18-14.552217E 
  
 MC 
  
 56-30.188488N 
  
 18-15.305815E 
  
 MC 
  
 56-30.228154N 
  
 18-16.058302E 
  
 MC 
  
 56-30.275010N 
  
 18-16.809392E 
  
 MC 
  
 56-30.329058N 
  
 18-17.558994E 
  
 MC 
  
 56-30.390201N 
  
 18-18.306718E 
  
 MC 
  
 56-30.458493N 
  
 18-19.052574E 
  
 MC 
  
 56-30.533948N 
  
 18-19.796083E 
  
 MC 
  
 56-30.616459N 
  
 18-20.537242E 
  
 MC 
  
 56-30.706038N 
  
 18-21.275670E 
  
 MC 
  
 56-30.802633N 
  
 18-22.011269E 
  
 MC 
  
 56-30.906254N 
  
 18-22.743756E 
  
 MC 
  
 56-31.016852N 
  
 18-23.472936E 
  
 MC 
  
 56-31.134383N 
  
 18-24.198519E 
  
 MC 
  
 56-31.258851N 
  
 18-24.920415E 
  
 MC 
  
 56-31.390207N 
  
 18-25.638429E 
  
 MC 
  
 56-31.528357N 
  
 18-26.352169E 
  
 MC 
  
 56-31.673358N 
  
 18-27.061547E 
  
 MC 
  
 56-31.825055N 
  
 18-27.766360E 
  
 MC 
  
 56-31.983512N 
  
 18-28.466326E 
  
 MC 
  
 56-32.148624N 
  
 18-29.161344E 
  
 MC 
  
 568 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-32.320294N 
  
 18-29.851115E 
  
 MC 
  
 56-32.498583N 
  
 18-30.535456E 
  
 MC 
  
 58 
  
 56-32.575260N 
  
 18-30.818900E 
  
 AZ 
  
 56-32.646526N 
  
 18-31.207227E 
  
 MC 
  
 56-32.784682N 
  
 18-31.921340E 
  
 MC 
  
 56-32.929635N 
  
 18-32.631200E 
  
 MC 
  
 56-33.081401N 
  
 18-33.336324E 
  
 MC 
  
 56-33.239819N 
  
 18-34.036703E 
  
 MC 
  
 56-33.404897N 
  
 18-34.732147E 
  
 MC 
  
 56-33.576592N 
  
 18-35.422267E 
  
 MC 
  
 56-33.754856N 
  
 18-36.106965E 
  
 MC 
  
 56-33.939642N 
  
 18-36.786045E 
  
 MC 
  
 56-34.130903N 
  
 18-37.459314E 
  
 MC 
  
 56-34.328539N 
  
 18-38.126568E 
  
 MC 
  
 56-34.532507N 
  
 18-38.787516E 
  
 MC 
  
 56-34.742753N 
  
 18-39.442156E 
  
 MC 
  
 56-34.959183N 
  
 18-40.090092E 
  
 MC 
  
 56-35.181803N 
  
 18-40.731229E 
  
 MC 
  
 56-35.410515N 
  
 18-41.365268E 
  
 MC 
  
 56-35.645267N 
  
 18-41.992208E 
  
 MC 
  
 59 
  
 56-35.893695N 
  
 18-42.630990E 
  
 AZ 
  
 56-36.168280N 
  
 18-43.315137E 
  
 MC 
  
 56-36.420607N 
  
 18-43.919291E 
  
 MC 
  
 56-36.678681N 
  
 18-44.515544E 
  
 MC 
  
 56-36.942404N 
  
 18-45.103691E 
  
 MC 
  
 56-37.211729N 
  
 18-45.683534E 
  
 MC 
  
 56-37.486556N 
  
 18-46.254869E 
  
 MC 
  
 56-37.766729N 
  
 18-46.817582E 
  
 MC 
  
 56-38.052310N 
  
 18-47.371486E 
  
 MC 
  
 60 
  
 56-38.354235N 
  
 18-47.936578E 
  
 AZ 
  
 56-38.651903N 
  
 18-48.475544E 
  
 MC 
  
 61 
  
 56-38.883510N 
  
 18-48.882227E 
  
 AZ 
  
 56-40.092642N 
  
 18-50.978779E 
  
 ML 
  
 62 
  
 56-41.153657N 
  
 18-52.821300E 
  
 AZ 
  
 56-41.545693N 
  
 18-53.487551E 
  
 MC 
  
 56-41.856530N 
  
 18-53.995388E 
  
 MC 
  
 56-42.172231N 
  
 18-54.493379E 
  
 MC 
  
 56-42.492582N 
  
 18-54.981501E 
  
 MC 
  
 63 
  
 56-42.632107N 
  
 18-55.188786E 
  
 AZ 
  
 56-43.605910N 
  
 18-56.625399E 
  
 ML 
  
 64 
  
 56-44.586731N 
  
 18-58.074144E 
  
 AZ 
  
 56-44.785255N 
  
 18-58.364357E 
  
 MC 
  
 56-45.114751N 
  
 18-58.832499E 
  
 MC 
  
 56-45.448651N 
  
 18-59.290347E 
  
 MC 
  
 65 
  
 56-45.717513N 
  
 18-59.647107E 
  
 AZ 
  
 Weaver 
  
 19-01.428045E 
  
 ML 
  
 56-48.437775N 
  
 19-03.211155E 
  
 ML 
  
 56-49.797271N 
  
 19-04.996445E 
  
 ML 
  
 56-51.156360N 
  
 19-06.783919E 
  
 ML 
  
 56-52.514991N 
  
 19-08.573477E 
  
 ML 
  
 56-53.873213N 
  
 19-10.365228E 
  
 ML 
  
 56-55.230971N 
  
 19-12.159169E 
  
 ML 
  
 56-56.588264N 
  
 19-13.955305E 
  
 ML 
  
 56-57.945146N 
  
 19-15.753645E 
  
 ML 
  
 66 
  
 56-59.085993N 
  
 19-17.267800E 
  
 AZ 
  
 57-00.119822N 
  
 19-18.706971E 
  
 ML 
  
 57-01.365419N 
  
 19-20.443225E 
  
 ML 
  
 57-02.610529N 
  
 19-22.181427E 
  
 ML 
  
 57-03.855315N 
  
 19-23.921500E 
  
 ML 
  
 57-05.099609N 
  
 19-25.663625E 
  
 ML 
  
 569 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-06.343577N 
  
 19-27.407627E 
  
 ML 
  
 57-07.587054N 
  
 19-29.153589E 
  
 ML 
  
 57-08.830147N 
  
 19-30.901527E 
  
 ML 
  
 57-10.072854N 
  
 19-32.651444E 
  
 ML 
  
 67 
  
 57-11.315121N 
  
 19-34.403337E 
  
 AZ 
  
 57-11.639357N 
  
 19-34.852992E 
  
 MC 
  
 57-11.977493N 
  
 19-35.305604E 
  
 MC 
  
 57-12.319835N 
  
 19-35.747347E 
  
 MC 
  
 57-12.666281N 
  
 19-36.178107E 
  
 MC 
  
 57-13.016780N 
  
 19-36.597873E 
  
 MC 
  
 57-13.371125N 
  
 19-37.006418E 
  
 MC 
  
 57-13.729269N 
  
 19-37.403633E 
  
 MC 
  
 57-14.091110N 
  
 19-37.789402E 
  
 MC 
  
 57-14.456545N 
  
 19-38.163610E 
  
 MC 
  
 57-14.825423N 
  
 19-38.526035E 
  
 MC 
  
 57-15.197634N 
  
 19-38.876756E 
  
 MC 
  
 57-15.573137N 
  
 19-39.215467E 
  
 MC 
  
 57-15.951773N 
  
 19-39.542143E 
  
 MC 
  
 57-16.333383N 
  
 19-39.856758E 
  
 MC 
  
 57-16.717921N 
  
 19-40.159103E 
  
 MC 
  
 57-17.105285N 
  
 19-40.449059E 
  
 MC 
  
 57-17.495258N 
  
 19-40.726694E 
  
 MC 
  
 68 
  
 57-17.865779N 
  
 19-40.977227E 
  
 AZ 
  
 57-18.169702N 
  
 19-41.181167E 
  
 MC 
  
 57-18.564695N 
  
 19-41.433686E 
  
 MC 
  
 57-18.961990N 
  
 19-41.673527E 
  
 MC 
  
 57-19.361485N 
  
 19-41.900570E 
  
 MC 
  
 57-19.763025N 
  
 19-42.114690E 
  
 MC 
  
 57-20.166552N 
  
 19-42.315971E 
  
 MC 
  
 57-20.571964N 
  
 19-42.504296E 
  
 MC 
  
 57-20.978998N 
  
 19-42.679522E 
  
 MC 
  
 57-21.387655N 
  
 19-42.841645E 
  
 MC 
  
 57-21.797827N 
  
 19-42.990642E 
  
 MC 
  
 69 
  
 57-22.171164N 
  
 19-43.114380E 
  
 AZ 
  
 57-22.454951N 
  
 19-43.206651E 
  
 MC 
  
 57-22.867626N 
  
 19-43.329140E 
  
 MC 
  
 57-23.281394N 
  
 19-43.438327E 
  
 MC 
  
 57-23.696094N 
  
 19-43.534184E 
  
 MC 
  
 57-24.111677N 
  
 19-43.616596E 
  
 MC 
  
 57-24.527975N 
  
 19-43.685734E 
  
 MC 
  
 57-24.944838N 
  
 19-43.741272E 
  
 MC 
  
 70 
  
 57-25.378184N 
  
 19-43.784759E 
  
 AZ 
  
 57-25.732834N 
  
 19-43.819694E 
  
 MC 
  
 57-26.150491N 
  
 19-43.848381E 
  
 MC 
  
 57-26.568388N 
  
 19-43.863499E 
  
 MC 
  
 57-26.986311N 
  
 19-43.865014E 
  
 MC 
  
 57-27.404199N 
  
 19-43.853111E 
  
 MC 
  
 57-27.821948N 
  
 19-43.827668E 
  
 MC 
  
 57-28.239343N 
  
 19-43.788649E 
  
 MC 
  
 57-28.656327N 
  
 19-43.736139E 
  
 MC 
  
 57-29.072796N 
  
 19-43.670018E 
  
 MC 
  
 57-29.488527N 
  
 19-43.590449E 
  
 MC 
  
 57-29.903466N 
  
 19-43.497417E 
  
 MC 
  
 57-30.317451N 
  
 19-43.390894E 
  
 MC 
  
 57-30.730376N 
  
 19-43.270859E 
  
 MC 
  
 57-31.142070N 
  
 19-43.137482E 
  
 MC 
  
 57-31.552483N 
  
 19-42.990650E 
  
 MC 
  
 57-31.961446N 
  
 19-42.830534E 
  
 MC 
  
 57-32.368855N 
  
 19-42.657014E 
  
 MC 
  
 71 
  
 57-32.569623N 
  
 19-42.566438E 
  
 AZ 
  
 570 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 72 
  
 57-32.585406N 
  
 19-42.586045E 
  
 AZ 
  
 57-34.201921N 
  
 19-44.770336E 
  
 ML 
  
 57-35.363182N 
  
 19-46.342079E 
  
 ML 
  
 57-36.524088N 
  
 19-47.915511E 
  
 ML 
  
 57-37.684696N 
  
 19-49.490542E 
  
 ML 
  
 57-38.844949N 
  
 19-51.067266E 
  
 ML 
  
 57-40.004894N 
  
 19-52.645794E 
  
 ML 
  
 57-41.164486N 
  
 19-54.225921E 
  
 ML 
  
 57-42.323778N 
  
 19-55.807657E 
  
 ML 
  
 73 
  
 57-43.482707N 
  
 19-57.391198E 
  
 AZ 
  
 57-43.712370N 
  
 19-57.701387E 
  
 MC 
  
 57-44.054650N 
  
 19-58.149741E 
  
 MC 
  
 57-44.401018N 
  
 19-58.586894E 
  
 MC 
  
 57-44.751419N 
  
 19-59.012936E 
  
 MC 
  
 57-45.105706N 
  
 19-59.427541E 
  
 MC 
  
 57-45.463777N 
  
 19-59.830590E 
  
 MC 
  
 57-45.825576N 
  
 20-00.222173E 
  
 MC 
  
 57-46.190907N 
  
 20-00.601855E 
  
 MC 
  
 57-46.559710N 
  
 20-00.969826E 
  
 MC 
  
 57-46.931894N 
  
 20-01.325663E 
  
 MC 
  
 57-47.307293N 
  
 20-01.669542E 
  
 MC 
  
 57-47.685867N 
  
 20-02.001149E 
  
 MC 
  
 57-48.067403N 
  
 20-02.320450E 
  
 MC 
  
 57-48.451906N 
  
 20-02.627337E 
  
 MC 
  
 57-48.839163N 
  
 20-02.921778E 
  
 MC 
  
 57-49.229077N 
  
 20-03.203548E 
  
 MC 
  
 57-49.621595N 
  
 20-03.472637E 
  
 MC 
  
 57-50.016508N 
  
 20-03.728906E 
  
 MC 
  
 57-50.413763N 
  
 20-03.972342E 
  
 MC 
  
 57-50.813206N 
  
 20-04.202817E 
  
 MC 
  
 57-51.214675N 
  
 20-04.420300E 
  
 MC 
  
 57-51.618181N 
  
 20-04.624583E 
  
 MC 
  
 57-52.023502N 
  
 20-04.815832E 
  
 MC 
  
 57-52.430490N 
  
 20-04.993715E 
  
 MC 
  
 57-52.839085N 
  
 20-05.158418E 
  
 MC 
  
 57-53.249187N 
  
 20-05.309717E 
  
 MC 
  
 57-53.660584N 
  
 20-05.447576E 
  
 MC 
  
 57-54.073218N 
  
 20-05.572079E 
  
 MC 
  
 57-54.486937N 
  
 20-05.682995E 
  
 MC 
  
 57-54.901630N 
  
 20-05.780401E 
  
 MC 
  
 74 
  
 57-55.088297N 
  
 20-05.819792E 
  
 AZ 
  
 75 
  
 57-55.165996N 
  
 20-05.835596E 
  
 AZ 
  
 57-55.394944N 
  
 20-05.880091E 
  
 MC 
  
 57-55.811216N 
  
 20-05.950309E 
  
 MC 
  
 57-56.228039N 
  
 20-06.006832E 
  
 MC 
  
 57-56.645356N 
  
 20-06.049746E 
  
 MC 
  
 57-57.062952N 
  
 20-06.079013E 
  
 MC 
  
 57-57.480778N 
  
 20-06.094515E 
  
 MC 
  
 57-57.898722N 
  
 20-06.096331E 
  
 MC 
  
 76 
  
 57-58.385576N 
  
 20-06.080128E 
  
 AZ 
  
 57-58.940723N 
  
 20-06.050482E 
  
 MC 
  
 57-59.358107N 
  
 20-06.011158E 
  
 MC 
  
 57-59.775073N 
  
 20-05.958038E 
  
 MC 
  
 58-00.191455N 
  
 20-05.891192E 
  
 MC 
  
 77 
  
 58-00.435798N 
  
 20-05.845471E 
  
 AZ 
  
 58-00.658441N 
  
 20-05.852084E 
  
 MC 
  
 58-01.076331N 
  
 20-05.853882E 
  
 MC 
  
 58-01.494178N 
  
 20-05.841942E 
  
 MC 
  
 58-01.911875N 
  
 20-05.816241E 
  
 MC 
  
 58-02.329257N 
  
 20-05.776849E 
  
 MC 
  
 571 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-02.746221N 
  
 20-05.723642E 
  
 MC 
  
 58-03.162598N 
  
 20-05.656791E 
  
 MC 
  
 58-03.578341N 
  
 20-05.576077E 
  
 MC 
  
 58-03.993224N 
  
 20-05.481767E 
  
 MC 
  
 58-04.407196N 
  
 20-05.373743E 
  
 MC 
  
 58-04.820096N 
  
 20-05.251974E 
  
 MC 
  
 58-05.231809N 
  
 20-05.116641E 
  
 MC 
  
 58-05.642225N 
  
 20-04.967719E 
  
 MC 
  
 58-06.051130N 
  
 20-04.805171E 
  
 MC 
  
 58-06.458514N 
  
 20-04.629192E 
  
 MC 
  
 58-06.864221N 
  
 20-04.439650E 
  
 MC 
  
 58-07.268079N 
  
 20-04.236718E 
  
 MC 
  
 58-07.670031N 
  
 20-04.020482E 
  
 MC 
  
 58-08.069860N 
  
 20-03.790905E 
  
 MC 
  
 58-08.467566N 
  
 20-03.547980E 
  
 MC 
  
 58-08.862920N 
  
 20-03.291974E 
  
 MC 
  
 58-09.255867N 
  
 20-03.022873E 
  
 MC 
  
 58-09.646246N 
  
 20-02.740647E 
  
 MC 
  
 58-10.033935N 
  
 20-02.445580E 
  
 MC 
  
 58-10.418830N 
  
 20-02.137549E 
  
 MC 
  
 58-10.800864N 
  
 20-01.816844E 
  
 MC 
  
 58-11.179823N 
  
 20-01.483330E 
  
 MC 
  
 58-11.555642N 
  
 20-01.137296E 
  
 MC 
  
 78 
  
 58-11.914227N 
  
 20-00.792495E 
  
 AZ 
  
 58-12.388121N 
  
 20-01.196001E 
  
 MC 
  
 58-12.772546N 
  
 20-01.506519E 
  
 MC 
  
 58-13.159729N 
  
 20-01.804347E 
  
 MC 
  
 58-13.549619N 
  
 20-02.089473E 
  
 MC 
  
 58-13.942063N 
  
 20-02.361664E 
  
 MC 
  
 58-14.336948N 
  
 20-02.621102E 
  
 MC 
  
 58-14.734130N 
  
 20-02.867352E 
  
 MC 
  
 58-15.133549N 
  
 20-03.100602E 
  
 MC 
  
 58-15.534995N 
  
 20-03.320715E 
  
 MC 
  
 58-15.938425N 
  
 20-03.527471E 
  
 MC 
  
 79 
  
 58-16.226157N 
  
 20-03.666332E 
  
 AZ 
  
 58-16.452400N 
  
 20-03.772561E 
  
 MC 
  
 58-16.859414N 
  
 20-03.952755E 
  
 MC 
  
 58-17.267989N 
  
 20-04.119407E 
  
 MC 
  
 58-17.678014N 
  
 20-04.272597E 
  
 MC 
  
 58-18.089388N 
  
 20-04.412201E 
  
 MC 
  
 58-18.501950N 
  
 20-04.538187E 
  
 MC 
  
 58-18.915648N 
  
 20-04.650540E 
  
 MC 
  
 58-19.330320N 
  
 20-04.749230E 
  
 MC 
  
 58-19.745811N 
  
 20-04.834122E 
  
 MC 
  
 58-20.162010N 
  
 20-04.905297E 
  
 MC 
  
 58-20.578814N 
  
 20-04.962629E 
  
 MC 
  
 58-20.996058N 
  
 20-05.006187E 
  
 MC 
  
 58-21.413636N 
  
 20-05.035950E 
  
 MC 
  
 58-21.831448N 
  
 20-05.051688E 
  
 MC 
  
 58-22.249321N 
  
 20-05.053677E 
  
 MC 
  
 58-22.667206N 
  
 20-05.041798E 
  
 MC 
  
 58-23.084839N 
  
 20-05.015904E 
  
 MC 
  
 58-23.502208N 
  
 20-04.976291E 
  
 MC 
  
 58-23.919163N 
  
 20-04.922622E 
  
 MC 
  
 58-24.335531N 
  
 20-04.855173E 
  
 MC 
  
 58-24.751208N 
  
 20-04.773816E 
  
 MC 
  
 58-25.166134N 
  
 20-04.678742E 
  
 MC 
  
 58-25.580046N 
  
 20-04.569698E 
  
 MC 
  
 58-25.992936N 
  
 20-04.446881E 
  
 MC 
  
 58-26.404638N 
  
 20-04.310362E 
  
 MC 
  
 572 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-26.815050N 
  
 20-04.160016E 
  
 MC 
  
 58-27.223946N 
  
 20-03.996008E 
  
 MC 
  
 58-27.631327N 
  
 20-03.818331E 
  
 MC 
  
 58-28.037027N 
  
 20-03.627056E 
  
 MC 
  
 58-28.440879N 
  
 20-03.422256E 
  
 MC 
  
 58-28.842829N 
  
 20-03.203914E 
  
 MC 
  
 58-29.242657N 
  
 20-02.972096E 
  
 MC 
  
 58-29.640357N 
  
 20-02.726897E 
  
 MC 
  
 58-30.035711N 
  
 20-02.468381E 
  
 MC 
  
 58-30.428655N 
  
 20-02.196740E 
  
 MC 
  
 58-30.819030N 
  
 20-01.911840E 
  
 MC 
  
 58-31.206720N 
  
 20-01.613866E 
  
 MC 
  
 58-31.591613N 
  
 20-01.302898E 
  
 MC 
  
 58-31.973648N 
  
 20-00.979025E 
  
 MC 
  
 58-32.352606N 
  
 20-00.642313E 
  
 MC 
  
 58-32.728427N 
  
 20-00.292852E 
  
 MC 
  
 58-33.100994N 
  
 19-59.930826E 
  
 MC 
  
 58-33.470195N 
  
 19-59.556317E 
  
 MC 
  
 58-33.835866N 
  
 19-59.169298E 
  
 MC 
  
 58-34.197940N 
  
 19-58.770064E 
  
 MC 
  
 58-34.556308N 
  
 19-58.358595E 
  
 MC 
  
 58-34.910849N 
  
 19-57.935181E 
  
 MC 
  
 58-35.261452N 
  
 19-57.499802E 
  
 MC 
  
 58-35.608006N 
  
 19-57.052542E 
  
 MC 
  
 58-35.950442N 
  
 19-56.593698E 
  
 MC 
  
 58-36.288594N 
  
 19-56.123348E 
  
 MC 
  
 58-36.622351N 
  
 19-55.641474E 
  
 MC 
  
 58-36.951643N 
  
 19-55.148476E 
  
 MC 
  
 58-37.276360N 
  
 19-54.644337E 
  
 MC 
  
 58-37.596434N 
  
 19-54.129357E 
  
 MC 
  
 58-37.911706N 
  
 19-53.603408E 
  
 MC 
  
 58-38.222154N 
  
 19-53.067003E 
  
 MC 
  
 58-38.527565N 
  
 19-52.520009E 
  
 MC 
  
 58-38.827979N 
  
 19-51.962740E 
  
 MC 
  
 58-39.123171N 
  
 19-51.395373E 
  
 MC 
  
 58-39.413136N 
  
 19-50.818010E 
  
 MC 
  
 58-39.697805N 
  
 19-50.230952E 
  
 MC 
  
 58-39.923423N 
  
 19-49.750356E 
  
 MC 
  
 80 
  
 58-39.926620N 
  
 19-49.744271E 
  
 AZ 
  
 58-40.221860N 
  
 19-49.176632E 
  
 MC 
  
 58-40.511816N 
  
 19-48.598989E 
  
 MC 
  
 58-40.796477N 
  
 19-48.011549E 
  
 MC 
  
 58-41.075673N 
  
 19-47.414495E 
  
 MC 
  
 58-41.349339N 
  
 19-46.808029E 
  
 MC 
  
 58-41.617467N 
  
 19-46.192356E 
  
 MC 
  
 58-41.879831N 
  
 19-45.567654E 
  
 MC 
  
 58-42.136479N 
  
 19-44.934037E 
  
 MC 
  
 58-42.387290N 
  
 19-44.291800E 
  
 MC 
  
 58-42.632151N 
  
 19-43.641034E 
  
 MC 
  
 58-42.870995N 
  
 19-42.982045E 
  
 MC 
  
 58-43.103815N 
  
 19-42.314937E 
  
 MC 
  
 58-43.330437N 
  
 19-41.640002E 
  
 MC 
  
 Moore 
  
 19-40.957449E 
  
 MC 
  
 58-43.764942N 
  
 19-40.267474E 
  
 MC 
  
 58-43.972751N 
  
 19-39.570295E 
  
 MC 
  
 58-44.174057N 
  
 19-38.866093E 
  
 MC 
  
 58-44.368901N 
  
 19-38.155087E 
  
 MC 
  
 58-44.557223N 
  
 19-37.437481E 
  
 MC 
  
 58-44.738954N 
  
 19-36.713582E 
  
 MC 
  
 58-44.913979N 
  
 19-35.983587E 
  
 MC 
  
 573 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-45.082291N 
  
 19-35.247606E 
  
 MC 
  
 58-45.243821N 
  
 19-34.506050E 
  
 MC 
  
 58-45.398560N 
  
 19-33.759132E 
  
 MC 
  
 58-45.546395N 
  
 19-33.006947E 
  
 MC 
  
 81 
  
 58-45.604188N 
  
 19-32.701569E 
  
 AZ 
  
 58-45.753556N 
  
 19-32.014675E 
  
 MC 
  
 58-45.908270N 
  
 19-31.267511E 
  
 MC 
  
 58-46.056131N 
  
 19-30.515094E 
  
 MC 
  
 58-46.197071N 
  
 19-29.757837E 
  
 MC 
  
 58-46.331034N 
  
 19-28.995738E 
  
 MC 
  
 58-46.458003N 
  
 19-28.229219E 
  
 MC 
  
 58-46.577971N 
  
 19-27.458494E 
  
 MC 
  
 58-46.690768N 
  
 19-26.683754E 
  
 MC 
  
 58-46.796547N 
  
 19-25.905235E 
  
 MC 
  
 58-46.895080N 
  
 19-25.123228E 
  
 MC 
  
 58-46.986521N 
  
 19-24.337966E 
  
 MC 
  
 58-47.070701N 
  
 19-23.549645E 
  
 MC 
  
 58-47.147661N 
  
 19-22.758589E 
  
 MC 
  
 58-47.217340N 
  
 19-21.965007E 
  
 MC 
  
 82 
  
 58-47.262189N 
  
 19-21.392661E 
  
 AZ 
  
 58-47.557377N 
  
 19-21.941359E 
  
 MC 
  
 58-47.863100N 
  
 19-22.490196E 
  
 MC 
  
 58-48.173666N 
  
 19-23.028893E 
  
 MC 
  
 58-48.489085N 
  
 19-23.557138E 
  
 MC 
  
 58-48.809147N 
  
 19-24.074905E 
  
 MC 
  
 83 
  
 58-48.984698N 
  
 19-24.349034E 
  
 AZ 
  
 58-50.090159N 
  
 19-26.133458E 
  
 ML 
  
 58-51.522910N 
  
 19-28.450042E 
  
 ML 
  
 58-52.954980N 
  
 19-30.769739E 
  
 ML 
  
 58-54.386306N 
  
 19-33.092757E 
  
 ML 
  
 58-55.816948N 
  
 19-35.418900E 
  
 ML 
  
 58-57.246899N 
  
 19-37.748278E 
  
 ML 
  
 58-58.676104N 
  
 19-40.080891E 
  
 ML 
  
 59-00.104615N 
  
 19-42.416752E 
  
 ML 
  
 84 
  
 59-00.555909N 
  
 19-43.155455E 
  
 AZ 
  
 59-01.403798N 
  
 19-45.520031E 
  
 ML 
  
 59-02.064568N 
  
 19-47.365325E 
  
 ML 
  
 59-02.724825N 
  
 19-49.211886E 
  
 ML 
  
 59-03.384684N 
  
 19-51.059523E 
  
 ML 
  
 85 
  
 59-04.112609N 
  
 19-53.100681E 
  
 AZ 
  
 59-04.360352N 
  
 19-53.968983E 
  
 MC 
  
 59-04.570337N 
  
 19-54.670629E 
  
 MC 
  
 59-04.786521N 
  
 19-55.365242E 
  
 MC 
  
 59-05.008860N 
  
 19-56.052609E 
  
 MC 
  
 59-05.237261N 
  
 19-56.732405E 
  
 MC 
  
 59-05.471675N 
  
 19-57.404522E 
  
 MC 
  
 59-05.712060N 
  
 19-58.068748E 
  
 MC 
  
 59-05.958264N 
  
 19-58.724853E 
  
 MC 
  
 59-06.210293N 
  
 19-59.372736E 
  
 MC 
  
 59-06.468054N 
  
 20-00.012072E 
  
 MC 
  
 59-06.731499N 
  
 20-00.642749E 
  
 MC 
  
 59-07.000478N 
  
 20-01.264538E 
  
 MC 
  
 59-07.274947N 
  
 20-01.877224E 
  
 MC 
  
 59-07.554805N 
  
 20-02.480688E 
  
 MC 
  
 59-07.840004N 
  
 20-03.074820E 
  
 MC 
  
 59-08.130456N 
  
 20-03.659186E 
  
 MC 
  
 59-08.426051N 
  
 20-04.233875E 
  
 MC 
  
 59-08.726750N 
  
 20-04.798568E 
  
 MC 
  
 59-09.032399N 
  
 20-05.353134E 
  
 MC 
  
 59-09.342900N 
  
 20-05.897350E 
  
 MC 
  
 574 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 59-09.658255N 
  
 20-06.431214E 
  
 MC 
  
 59-09.978266N 
  
 20-06.954380E 
  
 MC 
  
 59-10.302883N 
  
 20-07.466735E 
  
 MC 
  
 59-10.632060N 
  
 20-07.968164E 
  
 MC 
  
 59-10.965593N 
  
 20-08.458423E 
  
 MC 
  
 59-11.303483N 
  
 20-08.937512E 
  
 MC 
  
 59-11.645531N 
  
 20-09.405082E 
  
 MC 
  
 59-11.991734N 
  
 20-09.861234E 
  
 MC 
  
 59-12.341893N 
  
 20-10.305619E 
  
 MC 
  
 59-12.696014N 
  
 20-10.738129E 
  
 MC 
  
 59-13.053884N 
  
 20-11.158729E 
  
 MC 
  
 59-13.415460N 
  
 20-11.567197E 
  
 MC 
  
 59-13.780582N 
  
 20-11.963505E 
  
 MC 
  
 59-14.149213N 
  
 20-12.347325E 
  
 MC 
  
 59-14.521187N 
  
 20-12.718735E 
  
 MC 
  
 59-14.896405N 
  
 20-13.077606E 
  
 MC 
  
 59-15.274769N 
  
 20-13.423709E 
  
 MC 
  
 59-15.656120N 
  
 20-13.757014E 
  
 MC 
  
 59-16.040410N 
  
 20-14.077402E 
  
 MC 
  
 59-16.427484N 
  
 20-14.384737E 
  
 MC 
  
 86 
  
 59-16.808323N 
  
 20-14.672267E 
  
 AZ 
  
 59-17.101751N 
  
 20-14.510787E 
  
 ML 
  
 59-18.061848N 
  
 20-13.981866E 
  
 ML 
  
 59-19.021910N 
  
 20-13.452575E 
  
 ML 
  
 59-19.981942N 
  
 20-12.922807E 
  
 ML 
  
 59-20.941894N 
  
 20-12.392449E 
  
 ML 
  
 59-21.901869N 
  
 20-11.861621E 
  
 ML 
  
 59-22.861760N 
  
 20-11.330306E 
  
 ML 
  
 59-23.821620N 
  
 20-10.798512E 
  
 ML 
  
 59-24.781454N 
  
 20-10.266132E 
  
 ML 
  
 59-25.741253N 
  
 20-09.733376E 
  
 ML 
  
 87 
  
 59-26.701000N 
  
 20-09.200000E 
  
 AZ 
  
 59-27.299585N 
  
 20-08.356063E 
  
 ML 
  
 59-28.109655N 
  
 20-07.212744E 
  
 ML 
  
 59-28.919569N 
  
 20-06.068520E 
  
 ML 
  
 59-29.729381N 
  
 20-04.923397E 
  
 ML 
  
 59-30.538934N 
  
 20-03.777244E 
  
 ML 
  
 59-31.348379N 
  
 20-02.630295E 
  
 ML 
  
 59-32.157614N 
  
 20-01.482428E 
  
 ML 
  
 88 
  
 59-32.847516N 
  
 20-00.503008E 
  
 AZ 
  
 575 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den tredje yttre avgränsningslinjen för Sveriges angränsande zon, havsområde mellan fastlandet och nordvästra Gotland som inte ingår i Sveriges angränsande zon 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 89 
  
 58-23.172414N 
  
 18-24.832628E 
  
 AZ 
  
 58-22.798491N 
  
 18-24.859303E 
  
 MC 
  
 58-22.381239N 
  
 18-24.902929E 
  
 MC 
  
 58-21.964478N 
  
 18-24.960444E 
  
 MC 
  
 58-21.548263N 
  
 18-25.031845E 
  
 MC 
  
 58-21.132758N 
  
 18-25.116936E 
  
 MC 
  
 58-20.718123N 
  
 18-25.215826E 
  
 MC 
  
 58-20.304470N 
  
 18-25.328313E 
  
 MC 
  
 58-19.891847N 
  
 18-25.454599E 
  
 MC 
  
 58-19.480531N 
  
 18-25.594396E 
  
 MC 
  
 58-19.070464N 
  
 18-25.747792E 
  
 MC 
  
 58-18.661914N 
  
 18-25.914807E 
  
 MC 
  
 58-18.254998N 
  
 18-26.095136E 
  
 MC 
  
 90 
  
 58-18.016177N 
  
 18-26.207609E 
  
 AZ 
  
 58-17.886574N 
  
 18-25.623408E 
  
 MC 
  
 58-17.718232N 
  
 18-24.896952E 
  
 MC 
  
 58-17.543142N 
  
 18-24.176317E 
  
 MC 
  
 58-17.361408N 
  
 18-23.461725E 
  
 MC 
  
 58-17.173083N 
  
 18-22.753287E 
  
 MC 
  
 91 
  
 58-17.003468N 
  
 18-22.140756E 
  
 AZ 
  
 58-16.821052N 
  
 18-21.455340E 
  
 MC 
  
 58-16.626171N 
  
 18-20.753513E 
  
 MC 
  
 58-16.424849N 
  
 18-20.058482E 
  
 MC 
  
 58-16.217030N 
  
 18-19.370347E 
  
 MC 
  
 58-16.002872N 
  
 18-18.689332E 
  
 MC 
  
 58-15.782430N 
  
 18-18.015549E 
  
 MC 
  
 92 
  
 58-15.583505N 
  
 18-17.429551E 
  
 AZ 
  
 58-15.291766N 
  
 18-16.600384E 
  
 MC 
  
 58-15.052861N 
  
 18-15.949908E 
  
 MC 
  
 58-14.807978N 
  
 18-15.307626E 
  
 MC 
  
 58-14.557166N 
  
 18-14.673750E 
  
 MC 
  
 58-14.300537N 
  
 18-14.048291E 
  
 MC 
  
 58-14.038081N 
  
 18-13.431660E 
  
 MC 
  
 58-13.769959N 
  
 18-12.823975E 
  
 MC 
  
 58-13.496279N 
  
 18-12.225351E 
  
 MC 
  
 58-13.217036N 
  
 18-11.636093E 
  
 MC 
  
 58-12.932391N 
  
 18-11.056218E 
  
 MC 
  
 93 
  
 58-12.779358N 
  
 18-10.752915E 
  
 AZ 
  
 58-12.594988N 
  
 18-10.306265E 
  
 MC 
  
 58-12.332556N 
  
 18-09.690104E 
  
 MC 
  
 58-12.064466N 
  
 18-09.082790E 
  
 MC 
  
 58-11.790709N 
  
 18-08.484733E 
  
 MC 
  
 58-11.511505N 
  
 18-07.895851E 
  
 MC 
  
 58-11.226846N 
  
 18-07.316552E 
  
 MC 
  
 58-10.936843N 
  
 18-06.746848E 
  
 MC 
  
 94 
  
 58-10.717984N 
  
 18-06.329891E 
  
 AZ 
  
 58-10.436158N 
  
 18-05.795877E 
  
 MC 
  
 58-10.135752N 
  
 18-05.246006E 
  
 MC 
  
 95 
  
 58-09.989558N 
  
 18-04.985355E 
  
 AZ 
  
 96 
  
 58-09.793511N 
  
 18-04.416974E 
  
 AZ 
  
 58-09.584096N 
  
 18-03.779395E 
  
 MC 
  
 58-09.357418N 
  
 18-03.115167E 
  
 MC 
  
 58-09.124623N 
  
 18-02.458619E 
  
 MC 
  
 58-08.885760N 
  
 18-01.810066E 
  
 MC 
  
 58-08.640882N 
  
 18-01.169616E 
  
 MC 
  
 576 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-08.390040N 
  
 18-00.537480E 
  
 MC 
  
 58-08.133393N 
  
 17-59.913878E 
  
 MC 
  
 58-07.870992N 
  
 17-59.299020E 
  
 MC 
  
 58-07.602891N 
  
 17-58.693013E 
  
 MC 
  
 58-07.329191N 
  
 17-58.096175E 
  
 MC 
  
 58-07.049949N 
  
 17-57.508510E 
  
 MC 
  
 58-06.765268N 
  
 17-56.930333E 
  
 MC 
  
 58-06.475306N 
  
 17-56.361863E 
  
 MC 
  
 58-06.180066N 
  
 17-55.803098E 
  
 MC 
  
 58-05.879650N 
  
 17-55.254354E 
  
 MC 
  
 58-05.574220N 
  
 17-54.715745E 
  
 MC 
  
 97 
  
 58-05.363325N 
  
 17-54.354810E 
  
 AZ 
  
 58-05.128869N 
  
 17-53.957523E 
  
 MC 
  
 58-04.813552N 
  
 17-53.439668E 
  
 MC 
  
 58-04.493486N 
  
 17-52.932476E 
  
 MC 
  
 58-04.168776N 
  
 17-52.436056E 
  
 MC 
  
 58-03.839422N 
  
 17-51.950608E 
  
 MC 
  
 58-03.505640N 
  
 17-51.476150E 
  
 MC 
  
 98 
  
 58-03.121519N 
  
 17-50.951247E 
  
 AZ 
  
 58-02.904617N 
  
 17-50.656129E 
  
 MC 
  
 58-02.562222N 
  
 17-50.204282E 
  
 MC 
  
 58-02.215663N 
  
 17-49.763946E 
  
 MC 
  
 58-01.865048N 
  
 17-49.335226E 
  
 MC 
  
 58-01.510484N 
  
 17-48.918229E 
  
 MC 
  
 99 
  
 58-01.088967N 
  
 17-48.443387E 
  
 AZ 
  
 58-00.942358N 
  
 17-48.279590E 
  
 MC 
  
 58-00.580258N 
  
 17-47.886544E 
  
 MC 
  
 58-00.214534N 
  
 17-47.505437E 
  
 MC 
  
 57-59.845341N 
  
 17-47.136685E 
  
 MC 
  
 57-59.472736N 
  
 17-46.780184E 
  
 MC 
  
 57-59.096878N 
  
 17-46.436147E 
  
 MC 
  
 57-58.717931N 
  
 17-46.104579E 
  
 MC 
  
 57-58.335891N 
  
 17-45.785680E 
  
 MC 
  
 57-57.950976N 
  
 17-45.479460E 
  
 MC 
  
 100 
  
 57-57.599592N 
  
 17-45.212849E 
  
 AZ 
  
 57-57.420531N 
  
 17-45.058220E 
  
 MC 
  
 101 
  
 57-56.938398N 
  
 17-44.658429E 
  
 AZ 
  
 57-56.770193N 
  
 17-44.519935E 
  
 MC 
  
 57-56.385226N 
  
 17-44.213968E 
  
 MC 
  
 57-55.997549N 
  
 17-43.920679E 
  
 MC 
  
 102 
  
 57-55.802180N 
  
 17-43.778621E 
  
 AZ 
  
 57-55.348835N 
  
 17-43.451636E 
  
 MC 
  
 57-54.955831N 
  
 17-43.184268E 
  
 MC 
  
 57-54.560492N 
  
 17-42.929892E 
  
 MC 
  
 103 
  
 57-54.379445N 
  
 17-42.818276E 
  
 AZ 
  
 104 
  
 57-54.030657N 
  
 17-42.471534E 
  
 AZ 
  
 57-53.779868N 
  
 17-41.947966E 
  
 MC 
  
 57-53.495241N 
  
 17-41.373291E 
  
 MC 
  
 57-53.205249N 
  
 17-40.808191E 
  
 MC 
  
 105 
  
 57-53.029436N 
  
 17-40.475123E 
  
 AZ 
  
 106 
  
 57-52.959023N 
  
 17-40.328989E 
  
 AZ 
  
 57-53.622414N 
  
 17-40.788018E 
  
 ML 
  
 57-56.419341N 
  
 17-42.726460E 
  
 ML 
  
 57-59.215768N 
  
 17-44.670035E 
  
 ML 
  
 58-02.011693N 
  
 17-46.618664E 
  
 ML 
  
 58-04.807060N 
  
 17-48.572365E 
  
 ML 
  
 58-07.601918N 
  
 17-50.531267E 
  
 ML 
  
 107 
  
 58-08.670357N 
  
 17-51.281538E 
  
 AZ 
  
 58-08.874708N 
  
 17-51.462408E 
  
 MC 
  
 58-09.256184N 
  
 17-51.785040E 
  
 MC 
  
 577 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-09.640627N 
  
 17-52.095072E 
  
 MC 
  
 58-10.027824N 
  
 17-52.392481E 
  
 MC 
  
 58-10.417724N 
  
 17-52.677156E 
  
 MC 
  
 58-10.810170N 
  
 17-52.948977E 
  
 MC 
  
 58-11.205055N 
  
 17-53.207927E 
  
 MC 
  
 58-11.602276N 
  
 17-53.453891E 
  
 MC 
  
 58-12.001675N 
  
 17-53.686747E 
  
 MC 
  
 58-12.403145N 
  
 17-53.906480E 
  
 MC 
  
 58-12.806582N 
  
 17-54.112971E 
  
 MC 
  
 58-13.211828N 
  
 17-54.306100E 
  
 MC 
  
 58-13.618829N 
  
 17-54.485957E 
  
 MC 
  
 58-14.027425N 
  
 17-54.652419E 
  
 MC 
  
 58-14.437462N 
  
 17-54.805261E 
  
 MC 
  
 58-14.848827N 
  
 17-54.944672E 
  
 MC 
  
 58-15.261416N 
  
 17-55.070533E 
  
 MC 
  
 108 
  
 58-15.789468N 
  
 17-55.209736E 
  
 AZ 
  
 58-16.628321N 
  
 17-58.782685E 
  
 ML 
  
 58-17.674474N 
  
 18-03.252383E 
  
 ML 
  
 58-18.717971N 
  
 18-07.726613E 
  
 ML 
  
 58-19.758867N 
  
 18-12.205169E 
  
 ML 
  
 109 
  
 58-19.915215N 
  
 18-12.879308E 
  
 AZ 
  
 58-20.025557N 
  
 18-13.478708E 
  
 MC 
  
 58-20.170397N 
  
 18-14.223964E 
  
 MC 
  
 58-20.321973N 
  
 18-14.964511E 
  
 MC 
  
 58-20.480243N 
  
 18-15.699940E 
  
 MC 
  
 58-20.645154N 
  
 18-16.430251E 
  
 MC 
  
 58-20.816721N 
  
 18-17.154940E 
  
 MC 
  
 58-20.994785N 
  
 18-17.873997E 
  
 MC 
  
 58-21.179405N 
  
 18-18.587227E 
  
 MC 
  
 58-21.370430N 
  
 18-19.294313E 
  
 MC 
  
 58-21.567868N 
  
 18-19.995055E 
  
 MC 
  
 58-21.771670N 
  
 18-20.689249E 
  
 MC 
  
 58-21.981737N 
  
 18-21.376684E 
  
 MC 
  
 58-22.197966N 
  
 18-22.057252E 
  
 MC 
  
 58-22.420366N 
  
 18-22.730649E 
  
 MC 
  
 58-22.648891N 
  
 18-23.396668E 
  
 MC 
  
 58-22.883384N 
  
 18-24.055197E 
  
 MC 
  
 110 
  
 58-23.172414N 
  
 18-24.832628E 
  
 AZ 
  
 Den fjärde yttre avgränsningslinjen för Sveriges angränsande zon, i Bottenhavet 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 111 
  
 60-35.344171N 
  
 19-12.475726E 
  
 AZ 
  
 60-35.465814N 
  
 19-12.507827E 
  
 ML 
  
 60-35.990201N 
  
 19-12.646220E 
  
 ML 
  
 60-36.514446N 
  
 19-12.784612E 
  
 ML 
  
 60-37.038549N 
  
 19-12.923005E 
  
 ML 
  
 60-37.562509N 
  
 19-13.061397E 
  
 ML 
  
 60-38.086327N 
  
 19-13.199789E 
  
 ML 
  
 60-38.610002N 
  
 19-13.338182E 
  
 ML 
  
 60-39.133536N 
  
 19-13.476574E 
  
 ML 
  
 60-39.656927N 
  
 19-13.614967E 
  
 ML 
  
 60-40.180176N 
  
 19-13.753359E 
  
 ML 
  
 112 
  
 60-40.701885N 
  
 19-13.891382E 
  
 AZ 
  
 60-41.228020N 
  
 19-13.964373E 
  
 ML 
  
 60-41.754010N 
  
 19-14.037364E 
  
 ML 
  
 578 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 60-42.279857N 
  
 19-14.110355E 
  
 ML 
  
 60-42.805560N 
  
 19-14.183346E 
  
 ML 
  
 60-43.331119N 
  
 19-14.256337E 
  
 ML 
  
 60-43.856534N 
  
 19-14.329328E 
  
 ML 
  
 60-44.381806N 
  
 19-14.402319E 
  
 ML 
  
 60-44.906934N 
  
 19-14.475310E 
  
 ML 
  
 60-45.431918N 
  
 19-14.548302E 
  
 ML 
  
 60-45.956759N 
  
 19-14.621293E 
  
 ML 
  
 60-46.481456N 
  
 19-14.694284E 
  
 ML 
  
 60-47.006010N 
  
 19-14.767275E 
  
 ML 
  
 60-47.530420N 
  
 19-14.840266E 
  
 ML 
  
 60-48.054686N 
  
 19-14.913257E 
  
 ML 
  
 60-48.578809N 
  
 19-14.986248E 
  
 ML 
  
 60-49.102789N 
  
 19-15.059239E 
  
 ML 
  
 60-49.626625N 
  
 19-15.132230E 
  
 ML 
  
 60-50.150318N 
  
 19-15.205221E 
  
 ML 
  
 113 
  
 60-50.523744N 
  
 19-15.257278E 
  
 AZ 
  
 60-50.661996N 
  
 19-14.763361E 
  
 MC 
  
 60-50.863441N 
  
 19-14.013405E 
  
 MC 
  
 60-51.058406N 
  
 19-13.256140E 
  
 MC 
  
 60-51.246827N 
  
 19-12.491894E 
  
 MC 
  
 60-51.428640N 
  
 19-11.720886E 
  
 MC 
  
 60-51.603780N 
  
 19-10.943446E 
  
 MC 
  
 60-51.772190N 
  
 19-10.159572E 
  
 MC 
  
 60-51.933855N 
  
 19-09.369712E 
  
 MC 
  
 60-52.088660N 
  
 19-08.574078E 
  
 MC 
  
 60-52.236649N 
  
 19-07.772906E 
  
 MC 
  
 114 
  
 60-52.379232N 
  
 19-06.957089E 
  
 AZ 
  
 60-53.244660N 
  
 19-01.851523E 
  
 ML 
  
 60-54.106891N 
  
 18-56.741348E 
  
 ML 
  
 60-54.965920N 
  
 18-51.626577E 
  
 ML 
  
 60-55.821741N 
  
 18-46.507223E 
  
 ML 
  
 60-56.674294N 
  
 18-41.383292E 
  
 ML 
  
 60-57.523571N 
  
 18-36.254909E 
  
 ML 
  
 60-58.369626N 
  
 18-31.121871E 
  
 ML 
  
 60-59.212450N 
  
 18-25.984303E 
  
 ML 
  
 115 
  
 60-59.533831N 
  
 18-24.018798E 
  
 AZ 
  
 116 
  
 60-59.630824N 
  
 18-23.640505E 
  
 AZ 
  
 61-00.340664N 
  
 18-21.785952E 
  
 ML 
  
 61-01.453198N 
  
 18-18.874254E 
  
 ML 
  
 117 
  
 61-02.926151N 
  
 18-15.010015E 
  
 AZ 
  
 61-03.261231N 
  
 18-14.848396E 
  
 ML 
  
 61-05.391680N 
  
 18-13.820179E 
  
 ML 
  
 61-07.521955N 
  
 18-12.789608E 
  
 ML 
  
 61-09.652108N 
  
 18-11.756678E 
  
 ML 
  
 118 
  
 61-10.035062N 
  
 18-11.570780E 
  
 AZ 
  
 119 
  
 61-10.235071N 
  
 18-11.687240E 
  
 AZ 
  
 61-10.646705N 
  
 18-11.918958E 
  
 MC 
  
 61-11.458288N 
  
 18-12.328795E 
  
 MC 
  
 61-12.276314N 
  
 18-12.679980E 
  
 MC 
  
 61-13.099721N 
  
 18-12.972108E 
  
 MC 
  
 120 
  
 61-13.390569N 
  
 18-13.060744E 
  
 AZ 
  
 61-16.564562N 
  
 18-13.988778E 
  
 ML 
  
 61-19.738356N 
  
 18-14.919873E 
  
 ML 
  
 61-22.912111N 
  
 18-15.854177E 
  
 ML 
  
 61-26.085660N 
  
 18-16.791803E 
  
 ML 
  
 121 
  
 61-28.040177N 
  
 18-17.370821E 
  
 AZ 
  
 61-30.093216N 
  
 18-18.439237E 
  
 ML 
  
 61-32.258152N 
  
 18-19.568485E 
  
 ML 
  
 61-34.422903N 
  
 18-20.700432E 
  
 ML 
  
 579 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 61-36.587523N 
  
 18-21.835093E 
  
 ML 
  
 122 
  
 61-36.811335N 
  
 18-21.952589E 
  
 AZ 
  
 61-37.007541N 
  
 18-22.072320E 
  
 MC 
  
 61-37.410638N 
  
 18-22.302492E 
  
 MC 
  
 61-37.815497N 
  
 18-22.517891E 
  
 MC 
  
 61-38.222115N 
  
 18-22.718621E 
  
 MC 
  
 61-38.630339N 
  
 18-22.904431E 
  
 MC 
  
 61-39.040062N 
  
 18-23.075298E 
  
 MC 
  
 61-39.451070N 
  
 18-23.231190E 
  
 MC 
  
 61-39.863366N 
  
 18-23.371984E 
  
 MC 
  
 61-40.276735N 
  
 18-23.497760E 
  
 MC 
  
 61-40.691070N 
  
 18-23.608384E 
  
 MC 
  
 123 
  
 61-40.926521N 
  
 18-23.662398E 
  
 AZ 
  
 61-41.737953N 
  
 18-23.915566E 
  
 ML 
  
 61-43.499988N 
  
 18-24.466056E 
  
 ML 
  
 61-45.261973N 
  
 18-25.017648E 
  
 ML 
  
 61-47.023910N 
  
 18-25.570232E 
  
 ML 
  
 61-48.785849N 
  
 18-26.123930E 
  
 ML 
  
 61-50.547683N 
  
 18-26.678734E 
  
 ML 
  
 61-52.309470N 
  
 18-27.234541E 
  
 ML 
  
 61-54.071258N 
  
 18-27.791472E 
  
 ML 
  
 124 
  
 61-55.722064N 
  
 18-28.314271E 
  
 AZ 
  
 61-55.942373N 
  
 18-28.459095E 
  
 MC 
  
 61-56.343450N 
  
 18-28.706696E 
  
 MC 
  
 61-56.746461N 
  
 18-28.939406E 
  
 MC 
  
 61-57.151298N 
  
 18-29.157316E 
  
 MC 
  
 61-57.557859N 
  
 18-29.360178E 
  
 MC 
  
 61-57.966090N 
  
 18-29.548090E 
  
 MC 
  
 61-58.375726N 
  
 18-29.720898E 
  
 MC 
  
 61-58.786714N 
  
 18-29.878585E 
  
 MC 
  
 125 
  
 61-59.142454N 
  
 18-30.001578E 
  
 AZ 
  
 62-01.287209N 
  
 18-31.158917E 
  
 ML 
  
 62-02.492468N 
  
 18-31.810499E 
  
 ML 
  
 62-03.697666N 
  
 18-32.462966E 
  
 ML 
  
 62-04.902804N 
  
 18-33.116320E 
  
 ML 
  
 62-06.107884N 
  
 18-33.770448E 
  
 ML 
  
 126 
  
 62-06.198064N 
  
 18-33.819471E 
  
 AZ 
  
 62-06.631500N 
  
 18-34.072507E 
  
 MC 
  
 62-07.036317N 
  
 18-34.291558E 
  
 MC 
  
 127 
  
 62-07.451812N 
  
 18-34.499879E 
  
 AZ 
  
 128 
  
 62-07.501645N 
  
 18-34.526484E 
  
 AZ 
  
 62-09.254075N 
  
 18-35.448643E 
  
 ML 
  
 62-11.006386N 
  
 18-36.372519E 
  
 ML 
  
 62-12.758576N 
  
 18-37.298234E 
  
 ML 
  
 62-14.510647N 
  
 18-38.225678E 
  
 ML 
  
 62-16.262594N 
  
 18-39.154972E 
  
 ML 
  
 62-18.014476N 
  
 18-40.086013E 
  
 ML 
  
 129 
  
 62-19.387562N 
  
 18-40.817171E 
  
 AZ 
  
 130 
  
 62-20.236229N 
  
 18-42.414887E 
  
 AZ 
  
 62-20.439122N 
  
 18-42.792998E 
  
 MC 
  
 62-20.758657N 
  
 18-43.371492E 
  
 MC 
  
 62-21.082843N 
  
 18-43.938128E 
  
 MC 
  
 62-21.411472N 
  
 18-44.492646E 
  
 MC 
  
 131 
  
 62-21.672038N 
  
 18-44.918499E 
  
 AZ 
  
 62-23.199109N 
  
 18-47.382577E 
  
 ML 
  
 62-24.725469N 
  
 18-49.850867E 
  
 ML 
  
 62-26.251118N 
  
 18-52.323379E 
  
 ML 
  
 62-27.775944N 
  
 18-54.800109E 
  
 ML 
  
 62-29.300107N 
  
 18-57.281088E 
  
 ML 
  
 62-30.823499N 
  
 18-59.766196E 
  
 ML 
  
 580 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 62-32.346113N 
  
 19-02.255674E 
  
 ML 
  
 62-33.868006N 
  
 19-04.749307E 
  
 ML 
  
 62-35.389172N 
  
 19-07.247223E 
  
 ML 
  
 132 
  
 62-36.735509N 
  
 19-09.462739E 
  
 AZ 
  
 62-38.172060N 
  
 19-11.922629E 
  
 ML 
  
 62-39.779356N 
  
 19-14.681074E 
  
 ML 
  
 62-41.385705N 
  
 19-17.444414E 
  
 ML 
  
 133 
  
 62-41.717764N 
  
 19-18.016438E 
  
 AZ 
  
 62-43.064154N 
  
 19-20.444087E 
  
 ML 
  
 62-44.609190N 
  
 19-23.236162E 
  
 ML 
  
 62-46.153366N 
  
 19-26.033024E 
  
 ML 
  
 62-47.696564N 
  
 19-28.834906E 
  
 ML 
  
 62-49.238841N 
  
 19-31.641590E 
  
 ML 
  
 62-50.780191N 
  
 19-34.453206E 
  
 ML 
  
 62-52.320558N 
  
 19-37.269757E 
  
 ML 
  
 62-53.859991N 
  
 19-40.091262E 
  
 ML 
  
 134 
  
 62-54.178315N 
  
 19-40.675611E 
  
 AZ 
  
 62-54.809694N 
  
 19-45.062155E 
  
 ML 
  
 62-55.219130N 
  
 19-47.916545E 
  
 ML 
  
 135 
  
 62-55.482975N 
  
 19-49.760434E 
  
 AZ 
  
 62-55.757267N 
  
 19-50.138177E 
  
 ML 
  
 62-56.172270N 
  
 19-50.709784E 
  
 ML 
  
 62-56.587175N 
  
 19-51.281391E 
  
 ML 
  
 62-57.001982N 
  
 19-51.852998E 
  
 ML 
  
 62-57.416690N 
  
 19-52.424604E 
  
 ML 
  
 62-57.831300N 
  
 19-52.996211E 
  
 ML 
  
 62-58.245812N 
  
 19-53.567818E 
  
 ML 
  
 62-58.660225N 
  
 19-54.139425E 
  
 ML 
  
 62-59.074541N 
  
 19-54.711031E 
  
 ML 
  
 62-59.488758N 
  
 19-55.282638E 
  
 ML 
  
 62-59.902877N 
  
 19-55.854245E 
  
 ML 
  
 63-00.316898N 
  
 19-56.425851E 
  
 ML 
  
 63-00.730821N 
  
 19-56.997458E 
  
 ML 
  
 63-01.144646N 
  
 19-57.569065E 
  
 ML 
  
 63-01.558372N 
  
 19-58.140672E 
  
 ML 
  
 63-01.972001N 
  
 19-58.712278E 
  
 ML 
  
 63-02.385531N 
  
 19-59.283885E 
  
 ML 
  
 63-02.798963N 
  
 19-59.855492E 
  
 ML 
  
 63-03.212298N 
  
 20-00.427099E 
  
 ML 
  
 63-03.625534N 
  
 20-00.998705E 
  
 ML 
  
 63-04.038673N 
  
 20-01.570312E 
  
 ML 
  
 63-04.451713N 
  
 20-02.141919E 
  
 ML 
  
 63-04.864655N 
  
 20-02.713525E 
  
 ML 
  
 63-05.277500N 
  
 20-03.285132E 
  
 ML 
  
 63-05.690247N 
  
 20-03.856739E 
  
 ML 
  
 63-06.102895N 
  
 20-04.428346E 
  
 ML 
  
 63-06.515446N 
  
 20-04.999952E 
  
 ML 
  
 63-06.927899N 
  
 20-05.571559E 
  
 ML 
  
 63-07.340254N 
  
 20-06.143166E 
  
 ML 
  
 63-07.752511N 
  
 20-06.714773E 
  
 ML 
  
 63-08.164671N 
  
 20-07.286379E 
  
 ML 
  
 63-08.576732N 
  
 20-07.857986E 
  
 ML 
  
 63-08.988696N 
  
 20-08.429593E 
  
 ML 
  
 63-09.400562N 
  
 20-09.001199E 
  
 ML 
  
 63-09.812331N 
  
 20-09.572806E 
  
 ML 
  
 136 
  
 63-09.986073N 
  
 20-09.814008E 
  
 AZ 
  
 581 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Den femte yttre avgränsningslinjen för Sveriges angränsande zon, i Bottenviken 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 137 
  
 63-38.014813N 
  
 21-22.042939E 
  
 AZ 
  
 63-38.055231N 
  
 21-22.199272E 
  
 ML 
  
 63-38.295587N 
  
 21-23.128797E 
  
 ML 
  
 63-38.535910N 
  
 21-24.058323E 
  
 ML 
  
 63-38.776199N 
  
 21-24.987848E 
  
 ML 
  
 63-39.016453N 
  
 21-25.917373E 
  
 ML 
  
 63-39.256674N 
  
 21-26.846899E 
  
 ML 
  
 63-39.496860N 
  
 21-27.776424E 
  
 ML 
  
 63-39.737013N 
  
 21-28.705949E 
  
 ML 
  
 63-39.977132N 
  
 21-29.635474E 
  
 ML 
  
 138 
  
 63-40.012700N 
  
 21-29.773173E 
  
 AZ 
  
 63-40.419937N 
  
 21-30.334794E 
  
 ML 
  
 63-40.827076N 
  
 21-30.896414E 
  
 ML 
  
 63-41.234117N 
  
 21-31.458035E 
  
 ML 
  
 63-41.641061N 
  
 21-32.019655E 
  
 ML 
  
 63-42.047907N 
  
 21-32.581276E 
  
 ML 
  
 63-42.454655N 
  
 21-33.142897E 
  
 ML 
  
 63-42.861306N 
  
 21-33.704517E 
  
 ML 
  
 63-43.267859N 
  
 21-34.266138E 
  
 ML 
  
 63-43.674315N 
  
 21-34.827759E 
  
 ML 
  
 63-44.080673N 
  
 21-35.389379E 
  
 ML 
  
 63-44.486933N 
  
 21-35.951000E 
  
 ML 
  
 63-44.893096N 
  
 21-36.512620E 
  
 ML 
  
 63-45.299161N 
  
 21-37.074241E 
  
 ML 
  
 63-45.705129N 
  
 21-37.635862E 
  
 ML 
  
 63-46.110999N 
  
 21-38.197482E 
  
 ML 
  
 63-46.516772N 
  
 21-38.759103E 
  
 ML 
  
 63-46.922447N 
  
 21-39.320723E 
  
 ML 
  
 63-47.328025N 
  
 21-39.882344E 
  
 ML 
  
 63-47.733506N 
  
 21-40.443965E 
  
 ML 
  
 63-48.138889N 
  
 21-41.005585E 
  
 ML 
  
 63-48.544175N 
  
 21-41.567206E 
  
 ML 
  
 63-48.949363N 
  
 21-42.128827E 
  
 ML 
  
 63-49.354454N 
  
 21-42.690447E 
  
 ML 
  
 63-49.759447N 
  
 21-43.252068E 
  
 ML 
  
 63-50.164344N 
  
 21-43.813688E 
  
 ML 
  
 63-50.569143N 
  
 21-44.375309E 
  
 ML 
  
 63-50.973844N 
  
 21-44.936930E 
  
 ML 
  
 63-51.378449N 
  
 21-45.498550E 
  
 ML 
  
 63-51.782956N 
  
 21-46.060171E 
  
 ML 
  
 63-52.187366N 
  
 21-46.621792E 
  
 ML 
  
 63-52.591679N 
  
 21-47.183412E 
  
 ML 
  
 63-52.995894N 
  
 21-47.745033E 
  
 ML 
  
 63-53.400013N 
  
 21-48.306653E 
  
 ML 
  
 63-53.804034N 
  
 21-48.868274E 
  
 ML 
  
 63-54.207958N 
  
 21-49.429895E 
  
 ML 
  
 63-54.611785N 
  
 21-49.991515E 
  
 ML 
  
 63-55.015515N 
  
 21-50.553136E 
  
 ML 
  
 63-55.419147N 
  
 21-51.114756E 
  
 ML 
  
 63-55.822683N 
  
 21-51.676377E 
  
 ML 
  
 63-56.226122N 
  
 21-52.237998E 
  
 ML 
  
 63-56.629463N 
  
 21-52.799618E 
  
 ML 
  
 63-57.032708N 
  
 21-53.361239E 
  
 ML 
  
 63-57.435856N 
  
 21-53.922860E 
  
 ML 
  
 63-57.838906N 
  
 21-54.484480E 
  
 ML 
  
 63-58.241860N 
  
 21-55.046101E 
  
 ML 
  
 582 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 63-58.644717N 
  
 21-55.607721E 
  
 ML 
  
 63-59.047477N 
  
 21-56.169342E 
  
 ML 
  
 63-59.450139N 
  
 21-56.730963E 
  
 ML 
  
 63-59.852705N 
  
 21-57.292583E 
  
 ML 
  
 64-00.255175N 
  
 21-57.854204E 
  
 ML 
  
 64-00.657547N 
  
 21-58.415825E 
  
 ML 
  
 64-01.059822N 
  
 21-58.977445E 
  
 ML 
  
 64-01.462001N 
  
 21-59.539066E 
  
 ML 
  
 64-01.864083N 
  
 22-00.100686E 
  
 ML 
  
 64-02.266068N 
  
 22-00.662307E 
  
 ML 
  
 64-02.667956N 
  
 22-01.223928E 
  
 ML 
  
 64-03.069748N 
  
 22-01.785548E 
  
 ML 
  
 64-03.471443N 
  
 22-02.347169E 
  
 ML 
  
 64-03.873041N 
  
 22-02.908790E 
  
 ML 
  
 64-04.274542N 
  
 22-03.470410E 
  
 ML 
  
 64-04.675947N 
  
 22-04.032031E 
  
 ML 
  
 64-05.077255N 
  
 22-04.593651E 
  
 ML 
  
 64-05.478467N 
  
 22-05.155272E 
  
 ML 
  
 64-05.879581N 
  
 22-05.716893E 
  
 ML 
  
 64-06.280600N 
  
 22-06.278513E 
  
 ML 
  
 64-06.681521N 
  
 22-06.840134E 
  
 ML 
  
 64-07.082346N 
  
 22-07.401754E 
  
 ML 
  
 64-07.483075N 
  
 22-07.963375E 
  
 ML 
  
 64-07.883707N 
  
 22-08.524996E 
  
 ML 
  
 64-08.284243N 
  
 22-09.086616E 
  
 ML 
  
 64-08.684682N 
  
 22-09.648237E 
  
 ML 
  
 64-09.085024N 
  
 22-10.209858E 
  
 ML 
  
 64-09.485270N 
  
 22-10.771478E 
  
 ML 
  
 64-09.885420N 
  
 22-11.333099E 
  
 ML 
  
 64-10.285473N 
  
 22-11.894719E 
  
 ML 
  
 64-10.685430N 
  
 22-12.456340E 
  
 ML 
  
 64-11.085290N 
  
 22-13.017961E 
  
 ML 
  
 64-11.485054N 
  
 22-13.579581E 
  
 ML 
  
 64-11.884722N 
  
 22-14.141202E 
  
 ML 
  
 64-12.284294N 
  
 22-14.702823E 
  
 ML 
  
 64-12.683769N 
  
 22-15.264443E 
  
 ML 
  
 64-13.083147N 
  
 22-15.826064E 
  
 ML 
  
 64-13.482430N 
  
 22-16.387684E 
  
 ML 
  
 64-13.881616N 
  
 22-16.949305E 
  
 ML 
  
 64-14.280706N 
  
 22-17.510926E 
  
 ML 
  
 64-14.679700N 
  
 22-18.072546E 
  
 ML 
  
 64-15.078598N 
  
 22-18.634167E 
  
 ML 
  
 64-15.477399N 
  
 22-19.195787E 
  
 ML 
  
 64-15.876104N 
  
 22-19.757408E 
  
 ML 
  
 64-16.274713N 
  
 22-20.319029E 
  
 ML 
  
 64-16.673226N 
  
 22-20.880649E 
  
 ML 
  
 64-17.071643N 
  
 22-21.442270E 
  
 ML 
  
 64-17.469964N 
  
 22-22.003891E 
  
 ML 
  
 64-17.868189N 
  
 22-22.565511E 
  
 ML 
  
 64-18.266317N 
  
 22-23.127132E 
  
 ML 
  
 64-18.664350N 
  
 22-23.688752E 
  
 ML 
  
 64-19.062286N 
  
 22-24.250373E 
  
 ML 
  
 64-19.460127N 
  
 22-24.811994E 
  
 ML 
  
 64-19.857871N 
  
 22-25.373614E 
  
 ML 
  
 64-20.255520N 
  
 22-25.935235E 
  
 ML 
  
 64-20.653073N 
  
 22-26.496856E 
  
 ML 
  
 64-21.050529N 
  
 22-27.058476E 
  
 ML 
  
 64-21.447890N 
  
 22-27.620097E 
  
 ML 
  
 64-21.845155N 
  
 22-28.181717E 
  
 ML 
  
 64-22.242324N 
  
 22-28.743338E 
  
 ML 
  
 583 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-22.639397N 
  
 22-29.304959E 
  
 ML 
  
 64-23.036374N 
  
 22-29.866579E 
  
 ML 
  
 64-23.433256N 
  
 22-30.428200E 
  
 ML 
  
 64-23.830041N 
  
 22-30.989821E 
  
 ML 
  
 64-24.226731N 
  
 22-31.551441E 
  
 ML 
  
 64-24.623325N 
  
 22-32.113062E 
  
 ML 
  
 139 
  
 64-24.670344N 
  
 22-32.179644E 
  
 AZ 
  
 140 
  
 64-24.994338N 
  
 22-32.255633E 
  
 AZ 
  
 64-25.396443N 
  
 22-32.341986E 
  
 MC 
  
 64-25.812784N 
  
 22-32.414782E 
  
 MC 
  
 64-26.229610N 
  
 22-32.470841E 
  
 MC 
  
 64-26.646762N 
  
 22-32.510105E 
  
 MC 
  
 64-27.064135N 
  
 22-32.532531E 
  
 MC 
  
 64-27.481673N 
  
 22-32.538093E 
  
 MC 
  
 64-27.899166N 
  
 22-32.526719E 
  
 MC 
  
 64-28.316498N 
  
 22-32.498489E 
  
 MC 
  
 64-28.733511N 
  
 22-32.453346E 
  
 MC 
  
 64-29.150204N 
  
 22-32.391277E 
  
 MC 
  
 64-29.566304N 
  
 22-32.312320E 
  
 MC 
  
 64-29.981750N 
  
 22-32.216570E 
  
 MC 
  
 141 
  
 64-30.418062N 
  
 22-32.097163E 
  
 AZ 
  
 64-30.841761N 
  
 22-31.965033E 
  
 MC 
  
 64-31.254491N 
  
 22-31.818741E 
  
 MC 
  
 64-31.666024N 
  
 22-31.655581E 
  
 MC 
  
 64-32.076295N 
  
 22-31.475775E 
  
 MC 
  
 64-32.485142N 
  
 22-31.279265E 
  
 MC 
  
 64-32.892452N 
  
 22-31.066134E 
  
 MC 
  
 64-33.298063N 
  
 22-30.836326E 
  
 MC 
  
 64-33.701907N 
  
 22-30.590061E 
  
 MC 
  
 64-34.103824N 
  
 22-30.327285E 
  
 MC 
  
 64-34.503699N 
  
 22-30.048080E 
  
 MC 
  
 64-34.901417N 
  
 22-29.752530E 
  
 MC 
  
 142 
  
 64-35.311448N 
  
 22-29.428622E 
  
 AZ 
  
 64-37.321095N 
  
 22-27.906344E 
  
 ML 
  
 64-39.011777N 
  
 22-26.622767E 
  
 ML 
  
 64-40.702254N 
  
 22-25.336474E 
  
 ML 
  
 143 
  
 64-41.956984N 
  
 22-24.379889E 
  
 AZ 
  
 64-42.474987N 
  
 22-24.044788E 
  
 MC 
  
 64-42.874839N 
  
 22-23.764139E 
  
 MC 
  
 64-43.272571N 
  
 22-23.467205E 
  
 MC 
  
 64-43.667968N 
  
 22-23.153918E 
  
 MC 
  
 144 
  
 64-44.067477N 
  
 22-22.818689E 
  
 AZ 
  
 64-46.114768N 
  
 22-21.350722E 
  
 ML 
  
 145 
  
 64-46.774986N 
  
 22-20.876449E 
  
 AZ 
  
 64-47.707235N 
  
 22-23.974151E 
  
 ML 
  
 146 
  
 64-48.284768N 
  
 22-25.896831E 
  
 AZ 
  
 64-48.370475N 
  
 22-26.180419E 
  
 MC 
  
 64-48.615867N 
  
 22-26.972989E 
  
 MC 
  
 64-48.867059N 
  
 22-27.755617E 
  
 MC 
  
 64-49.123960N 
  
 22-28.528026E 
  
 MC 
  
 64-49.386472N 
  
 22-29.290065E 
  
 MC 
  
 147 
  
 64-49.483747N 
  
 22-29.565722E 
  
 AZ 
  
 64-51.601302N 
  
 22-35.542422E 
  
 ML 
  
 64-52.658592N 
  
 22-38.536536E 
  
 ML 
  
 148 
  
 64-52.892170N 
  
 22-39.199044E 
  
 AZ 
  
 64-52.902722N 
  
 22-39.775775E 
  
 MC 
  
 64-52.927874N 
  
 22-40.756276E 
  
 MC 
  
 64-52.960175N 
  
 22-41.735706E 
  
 MC 
  
 64-52.999595N 
  
 22-42.713684E 
  
 MC 
  
 64-53.046198N 
  
 22-43.689990E 
  
 MC 
  
 584 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 6 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-53.099952N 
  
 22-44.664243E 
  
 MC 
  
 64-53.160764N 
  
 22-45.636174E 
  
 MC 
  
 64-53.228700N 
  
 22-46.605562E 
  
 MC 
  
 64-53.303670N 
  
 22-47.572136E 
  
 MC 
  
 64-53.385745N 
  
 22-48.535547E 
  
 MC 
  
 64-53.474834N 
  
 22-49.495527E 
  
 MC 
  
 64-53.570898N 
  
 22-50.451819E 
  
 MC 
  
 64-53.673950N 
  
 22-51.404186E 
  
 MC 
  
 64-53.783960N 
  
 22-52.352247E 
  
 MC 
  
 64-53.900828N 
  
 22-53.295856E 
  
 MC 
  
 64-54.024635N 
  
 22-54.234539E 
  
 MC 
  
 64-54.155277N 
  
 22-55.168274E 
  
 MC 
  
 64-54.292675N 
  
 22-56.096539E 
  
 MC 
  
 64-54.436891N 
  
 22-57.019235E 
  
 MC 
  
 64-54.587833N 
  
 22-57.936090E 
  
 MC 
  
 64-54.745417N 
  
 22-58.846704E 
  
 MC 
  
 64-54.909658N 
  
 22-59.750836E 
  
 MC 
  
 64-55.080458N 
  
 23-00.648339E 
  
 MC 
  
 64-55.257786N 
  
 23-01.538829E 
  
 MC 
  
 64-55.441598N 
  
 23-02.422172E 
  
 MC 
  
 64-55.631863N 
  
 23-03.297985E 
  
 MC 
  
 64-55.828483N 
  
 23-04.166118E 
  
 MC 
  
 64-56.031435N 
  
 23-05.026059E 
  
 MC 
  
 64-56.240608N 
  
 23-05.877910E 
  
 MC 
  
 64-56.456030N 
  
 23-06.721174E 
  
 MC 
  
 64-56.677553N 
  
 23-07.555685E 
  
 MC 
  
 64-56.905131N 
  
 23-08.381306E 
  
 MC 
  
 64-57.138688N 
  
 23-09.197508E 
  
 MC 
  
 64-57.378174N 
  
 23-10.004280E 
  
 MC 
  
 64-57.623559N 
  
 23-10.801233E 
  
 MC 
  
 64-57.874737N 
  
 23-11.588339E 
  
 MC 
  
 64-58.131582N 
  
 23-12.365051E 
  
 MC 
  
 64-58.394086N 
  
 23-13.131497E 
  
 MC 
  
 64-58.662176N 
  
 23-13.887145E 
  
 MC 
  
 64-58.935747N 
  
 23-14.631964E 
  
 MC 
  
 64-59.214716N 
  
 23-15.365547E 
  
 MC 
  
 64-59.498980N 
  
 23-16.087863E 
  
 MC 
  
 64-59.788455N 
  
 23-16.798501E 
  
 MC 
  
 65-00.083145N 
  
 23-17.497463E 
  
 MC 
  
 65-00.382860N 
  
 23-18.184306E 
  
 MC 
  
 65-00.687550N 
  
 23-18.859012E 
  
 MC 
  
 65-00.997126N 
  
 23-19.521297E 
  
 MC 
  
 65-01.311543N 
  
 23-20.171017E 
  
 MC 
  
 65-01.630606N 
  
 23-20.807851E 
  
 MC 
  
 65-01.954271N 
  
 23-21.431654E 
  
 MC 
  
 65-02.282496N 
  
 23-22.042283E 
  
 MC 
  
 65-02.615076N 
  
 23-22.639541E 
  
 MC 
  
 65-02.951976N 
  
 23-23.223156E 
  
 MC 
  
 65-03.293152N 
  
 23-23.792982E 
  
 MC 
  
 65-03.638394N 
  
 23-24.348946E 
  
 MC 
  
 65-03.987612N 
  
 23-24.890759E 
  
 MC 
  
 65-04.340817N 
  
 23-25.418289E 
  
 MC 
  
 65-04.697750N 
  
 23-25.931320E 
  
 MC 
  
 65-05.058424N 
  
 23-26.429720E 
  
 MC 
  
 65-05.422679N 
  
 23-26.913432E 
  
 MC 
  
 65-05.790374N 
  
 23-27.382145E 
  
 MC 
  
 65-06.161510N 
  
 23-27.835854E 
  
 MC 
  
 149 
  
 65-06.622231N 
  
 23-28.371010E 
  
 AZ 
  
 150 
  
 65-06.946499N 
  
 23-32.841995E 
  
 AZ 
  
 65-07.281918N 
  
 23-33.329709E 
  
 ML 
  
 585 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 65-07.668087N 
  
 23-33.891330E 
  
 ML 
  
 65-08.054162N 
  
 23-34.452951E 
  
 ML 
  
 65-08.440144N 
  
 23-35.014571E 
  
 ML 
  
 65-08.826032N 
  
 23-35.576192E 
  
 ML 
  
 65-09.211826N 
  
 23-36.137812E 
  
 ML 
  
 65-09.597526N 
  
 23-36.699433E 
  
 ML 
  
 65-09.983133N 
  
 23-37.261054E 
  
 ML 
  
 65-10.368646N 
  
 23-37.822674E 
  
 ML 
  
 65-10.754065N 
  
 23-38.384295E 
  
 ML 
  
 65-11.139391N 
  
 23-38.945916E 
  
 ML 
  
 65-11.524623N 
  
 23-39.507536E 
  
 ML 
  
 65-11.909762N 
  
 23-40.069157E 
  
 ML 
  
 65-12.294807N 
  
 23-40.630777E 
  
 ML 
  
 65-12.679758N 
  
 23-41.192398E 
  
 ML 
  
 65-13.064616N 
  
 23-41.754019E 
  
 ML 
  
 65-13.449381N 
  
 23-42.315639E 
  
 ML 
  
 65-13.834052N 
  
 23-42.877260E 
  
 ML 
  
 65-14.218629N 
  
 23-43.438880E 
  
 ML 
  
 65-14.603113N 
  
 23-44.000501E 
  
 ML 
  
 65-14.987504N 
  
 23-44.562122E 
  
 ML 
  
 65-15.371801N 
  
 23-45.123742E 
  
 ML 
  
 65-15.756004N 
  
 23-45.685363E 
  
 ML 
  
 65-16.140115N 
  
 23-46.246984E 
  
 ML 
  
 65-16.524132N 
  
 23-46.808604E 
  
 ML 
  
 65-16.908055N 
  
 23-47.370225E 
  
 ML 
  
 65-17.291885N 
  
 23-47.931845E 
  
 ML 
  
 65-17.675622N 
  
 23-48.493466E 
  
 ML 
  
 65-18.059266N 
  
 23-49.055087E 
  
 ML 
  
 65-18.442816N 
  
 23-49.616707E 
  
 ML 
  
 65-18.826273N 
  
 23-50.178328E 
  
 ML 
  
 65-19.209637N 
  
 23-50.739949E 
  
 ML 
  
 65-19.592908N 
  
 23-51.301569E 
  
 ML 
  
 65-19.976085N 
  
 23-51.863190E 
  
 ML 
  
 65-20.359169N 
  
 23-52.424810E 
  
 ML 
  
 65-20.742160N 
  
 23-52.986431E 
  
 ML 
  
 65-21.125058N 
  
 23-53.548052E 
  
 ML 
  
 65-21.507863N 
  
 23-54.109672E 
  
 ML 
  
 65-21.890574N 
  
 23-54.671293E 
  
 ML 
  
 151 
  
 65-21.924865N 
  
 23-54.721613E 
  
 AZ 
  
 586 
  
 Bilaga 7 
  
 Koordinatlista föreslagen yttre avgränsningslinje för den svenska kontinentalsockeln 
  
 Nedan redovisas koordinatlistan för utredningens förslag till yttre avgränsningslinje för den svenska kontinentalsockeln. Listan ska ingå som bilaga 4 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Kontinentalsockelns avgränsningslinje är en kontinuerlig linje utan avbrott. 
  
 Alla punkter utmed avgränsningslinjen beskrivs med geografiska koordinater i latitud och longitud i SWEREF 99. Koordinaterna är angivna i grader och minuter med sex decimaler på minuten. Följande punkttyper förekommer: 
  
 brytpunkt som avtalats med annan stat (KP), eller 
  
 segmenterad punkt på en rät geodetisk linje eller en loxodrom mellan två brytpunkter (MP). 
  
 Dessutom finns ett antal punkter utan markerad punkttyp som beskriver mittlinjen i Öresund. Dessa punkter anges med de ko- ordinater som den 27 november 2014 utgjorde redovisning av denna gränslinje i Sjöfartsverkets sjökortsdatabas. 
  
 För brytpunkterna anges löpnummer i första kolumnen. 
  
 587 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 1 
  
 59-05.163633N 
  
 11-12.695538E 
  
 KP 
  
 59-04.976898N 
  
 11-11.099783E 
  
 ML 
  
 2 
  
 59-04.755319N 
  
 11-09.210274E 
  
 KP 
  
 59-04.733654N 
  
 11-09.198044E 
  
 ML 
  
 59-03.776128N 
  
 11-08.654863E 
  
 ML 
  
 59-02.818572N 
  
 11-08.112274E 
  
 ML 
  
 59-01.860981N 
  
 11-07.570173E 
  
 ML 
  
 3 
  
 59-00.903356N 
  
 11-07.028585E 
  
 KP 
  
 59-00.382369N 
  
 11-06.473408E 
  
 ML 
  
 4 
  
 58-59.508118N 
  
 11-05.542546E 
  
 KP 
  
 58-59.373919N 
  
 11-05.300649E 
  
 ML 
  
 5 
  
 58-58.643460N 
  
 11-03.984681E 
  
 KP 
  
 58-58.358926N 
  
 11-02.584982E 
  
 ML 
  
 58-57.993095N 
  
 11-00.787899E 
  
 ML 
  
 6 
  
 58-57.626872N 
  
 10-58.991490E 
  
 KP 
  
 58-58.358926N 
  
 11-02.584982E 
  
 ML 
  
 58-57.993095N 
  
 11-00.787899E 
  
 ML 
  
 7 
  
 58-56.536503N 
  
 10-55.074803E 
  
 KP 
  
 58-56.439891N 
  
 10-54.533605E 
  
 ML 
  
 58-56.258459N 
  
 10-53.517244E 
  
 ML 
  
 58-56.077011N 
  
 10-52.500883E 
  
 ML 
  
 58-55.895547N 
  
 10-51.484522E 
  
 ML 
  
 58-55.714067N 
  
 10-50.468161E 
  
 ML 
  
 58-55.532572N 
  
 10-49.451800E 
  
 ML 
  
 58-55.351060N 
  
 10-48.435440E 
  
 ML 
  
 58-55.169532N 
  
 10-47.419079E 
  
 ML 
  
 58-54.987989N 
  
 10-46.402718E 
  
 ML 
  
 8 
  
 58-54.806429N 
  
 10-45.386357E 
  
 KP 
  
 58-54.623571N 
  
 10-44.370856E 
  
 ML 
  
 58-54.440697N 
  
 10-43.355354E 
  
 ML 
  
 58-54.257807N 
  
 10-42.339853E 
  
 ML 
  
 58-54.074900N 
  
 10-41.324352E 
  
 ML 
  
 58-53.891977N 
  
 10-40.308850E 
  
 ML 
  
 58-53.709038N 
  
 10-39.293349E 
  
 ML 
  
 9 
  
 58-53.536297N 
  
 10-38.334538E 
  
 KP 
  
 58-52.988586N 
  
 10-38.143043E 
  
 ML 
  
 58-52.440729N 
  
 10-37.951548E 
  
 ML 
  
 58-51.892727N 
  
 10-37.760053E 
  
 ML 
  
 58-51.344580N 
  
 10-37.568557E 
  
 ML 
  
 58-50.796288N 
  
 10-37.377062E 
  
 ML 
  
 58-50.247851N 
  
 10-37.185567E 
  
 ML 
  
 58-49.699268N 
  
 10-36.994072E 
  
 ML 
  
 58-49.150540N 
  
 10-36.802576E 
  
 ML 
  
 58-48.601667N 
  
 10-36.611081E 
  
 ML 
  
 58-48.052648N 
  
 10-36.419586E 
  
 ML 
  
 58-47.503484N 
  
 10-36.228091E 
  
 ML 
  
 58-46.954175N 
  
 10-36.036596E 
  
 ML 
  
 58-46.404721N 
  
 10-35.845100E 
  
 ML 
  
 58-45.855120N 
  
 10-35.653605E 
  
 ML 
  
 10 
  
 58-45.657642N 
  
 10-35.584811E 
  
 KP 
  
 58-45.234462N 
  
 10-34.818775E 
  
 ML 
  
 58-44.507627N 
  
 10-33.504218E 
  
 ML 
  
 58-43.780523N 
  
 10-32.190479E 
  
 ML 
  
 58-43.053209N 
  
 10-30.877756E 
  
 ML 
  
 58-42.325737N 
  
 10-29.565939E 
  
 ML 
  
 58-41.597995N 
  
 10-28.254937E 
  
 ML 
  
 58-40.869991N 
  
 10-26.944956E 
  
 ML 
  
 58-40.141827N 
  
 10-25.635775E 
  
 ML 
  
 58-39.413401N 
  
 10-24.327614E 
  
 ML 
  
 58-38.684761N 
  
 10-23.020257E 
  
 ML 
  
 588 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-37.955914N 
  
 10-21.713912E 
  
 ML 
  
 58-37.226799N 
  
 10-20.408378E 
  
 ML 
  
 58-36.497532N 
  
 10-19.103845E 
  
 ML 
  
 58-35.767999N 
  
 10-17.800122E 
  
 ML 
  
 58-35.038259N 
  
 10-16.497407E 
  
 ML 
  
 58-34.308254N 
  
 10-15.195499E 
  
 ML 
  
 58-33.578098N 
  
 10-13.894590E 
  
 ML 
  
 58-32.847676N 
  
 10-12.594488E 
  
 ML 
  
 58-32.117046N 
  
 10-11.295287E 
  
 ML 
  
 58-31.386212N 
  
 10-09.997089E 
  
 ML 
  
 11 
  
 58-30.655102N 
  
 10-08.699693E 
  
 KP 
  
 58-30.191312N 
  
 10-08.482348E 
  
 ML 
  
 58-29.222425N 
  
 10-08.028697E 
  
 ML 
  
 58-28.253458N 
  
 10-07.575347E 
  
 ML 
  
 58-27.284473N 
  
 10-07.122494E 
  
 ML 
  
 58-26.315466N 
  
 10-06.670035E 
  
 ML 
  
 58-25.346437N 
  
 10-06.217969E 
  
 ML 
  
 58-24.377389N 
  
 10-05.766399E 
  
 ML 
  
 58-23.408261N 
  
 10-05.315125E 
  
 ML 
  
 58-22.439169N 
  
 10-04.864337E 
  
 ML 
  
 58-21.470001N 
  
 10-04.413948E 
  
 ML 
  
 58-20.500811N 
  
 10-03.963949E 
  
 ML 
  
 58-19.531604N 
  
 10-03.514441E 
  
 ML 
  
 58-18.562370N 
  
 10-03.065220E 
  
 ML 
  
 58-17.593118N 
  
 10-02.616489E 
  
 ML 
  
 58-16.623845N 
  
 10-02.168145E 
  
 ML 
  
 12 
  
 58-15.654474N 
  
 10-01.720153E 
  
 KP 
  
 58-15.230868N 
  
 10-03.433861E 
  
 ML 
  
 58-14.806847N 
  
 10-05.146860E 
  
 ML 
  
 58-14.382481N 
  
 10-06.859082E 
  
 ML 
  
 58-13.957726N 
  
 10-08.570739E 
  
 ML 
  
 58-13.532520N 
  
 10-10.281633E 
  
 ML 
  
 58-13.107029N 
  
 10-11.991845E 
  
 ML 
  
 58-12.681093N 
  
 10-13.701395E 
  
 ML 
  
 58-12.254763N 
  
 10-15.410277E 
  
 ML 
  
 58-11.828096N 
  
 10-17.118484E 
  
 ML 
  
 58-11.401038N 
  
 10-18.826021E 
  
 ML 
  
 58-10.973585N 
  
 10-20.532787E 
  
 ML 
  
 58-10.545798N 
  
 10-22.238979E 
  
 ML 
  
 58-10.117563N 
  
 10-23.944406E 
  
 ML 
  
 58-09.688992N 
  
 10-25.649157E 
  
 ML 
  
 58-09.260031N 
  
 10-27.353237E 
  
 ML 
  
 58-08.830680N 
  
 10-29.056647E 
  
 ML 
  
 58-08.400941N 
  
 10-30.759387E 
  
 ML 
  
 58-07.970812N 
  
 10-32.461455E 
  
 ML 
  
 13 
  
 58-07.969569N 
  
 10-32.466375E 
  
 KP 
  
 58-07.211743N 
  
 10-33.692871E 
  
 ML 
  
 58-06.453641N 
  
 10-34.918472E 
  
 ML 
  
 58-05.695433N 
  
 10-36.143087E 
  
 ML 
  
 58-04.936967N 
  
 10-37.366939E 
  
 ML 
  
 58-04.178291N 
  
 10-38.589921E 
  
 ML 
  
 58-03.419465N 
  
 10-39.812128E 
  
 ML 
  
 58-02.660427N 
  
 10-41.033366E 
  
 ML 
  
 58-01.901181N 
  
 10-42.253736E 
  
 ML 
  
 58-01.141727N 
  
 10-43.473240E 
  
 ML 
  
 58-00.382120N 
  
 10-44.691871E 
  
 ML 
  
 57-59.622309N 
  
 10-45.909738E 
  
 ML 
  
 57-58.862235N 
  
 10-47.126647E 
  
 ML 
  
 57-58.102065N 
  
 10-48.342780E 
  
 ML 
  
 57-57.341632N 
  
 10-49.557956E 
  
 ML 
  
 589 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-56.580996N 
  
 10-50.772372E 
  
 ML 
  
 57-55.820208N 
  
 10-51.985920E 
  
 ML 
  
 57-55.059212N 
  
 10-53.198507E 
  
 ML 
  
 57-54.298014N 
  
 10-54.410336E 
  
 ML 
  
 57-53.536611N 
  
 10-55.621306E 
  
 ML 
  
 57-52.775058N 
  
 10-56.831413E 
  
 ML 
  
 57-52.013300N 
  
 10-58.040663E 
  
 ML 
  
 57-51.251285N 
  
 10-59.249063E 
  
 ML 
  
 57-50.489173N 
  
 11-00.456596E 
  
 ML 
  
 57-49.726805N 
  
 11-01.663280E 
  
 ML 
  
 14 
  
 57-48.977584N 
  
 11-02.848060E 
  
 KP 
  
 57-48.090820N 
  
 11-03.704671E 
  
 ML 
  
 57-47.203988N 
  
 11-04.560691E 
  
 ML 
  
 57-46.316996N 
  
 11-05.416005E 
  
 ML 
  
 57-45.429947N 
  
 11-06.270501E 
  
 ML 
  
 57-44.542796N 
  
 11-07.124388E 
  
 ML 
  
 57-43.655539N 
  
 11-07.977567E 
  
 ML 
  
 57-42.768179N 
  
 11-08.830137E 
  
 ML 
  
 57-41.880764N 
  
 11-09.681894E 
  
 ML 
  
 57-40.993189N 
  
 11-10.532951E 
  
 ML 
  
 57-40.105566N 
  
 11-11.383398E 
  
 ML 
  
 57-39.217837N 
  
 11-12.233140E 
  
 ML 
  
 57-38.329950N 
  
 11-13.082184E 
  
 ML 
  
 57-37.442065N 
  
 11-13.930514E 
  
 ML 
  
 57-36.554022N 
  
 11-14.778149E 
  
 ML 
  
 57-35.665874N 
  
 11-15.625083E 
  
 ML 
  
 57-34.777621N 
  
 11-16.471317E 
  
 ML 
  
 57-33.889321N 
  
 11-17.316947E 
  
 ML 
  
 57-33.000914N 
  
 11-18.161779E 
  
 ML 
  
 57-32.112406N 
  
 11-19.006014E 
  
 ML 
  
 57-31.223794N 
  
 11-19.849553E 
  
 ML 
  
 57-30.335078N 
  
 11-20.692397E 
  
 ML 
  
 57-29.446259N 
  
 11-21.534547E 
  
 ML 
  
 57-28.557390N 
  
 11-22.375998E 
  
 ML 
  
 57-27.668366N 
  
 11-23.216862E 
  
 ML 
  
 15 
  
 57-26.967047N 
  
 11-23.879572E 
  
 KP 
  
 57-26.054050N 
  
 11-24.625909E 
  
 ML 
  
 57-25.140959N 
  
 11-25.371719E 
  
 ML 
  
 57-24.227784N 
  
 11-26.116898E 
  
 ML 
  
 57-23.314582N 
  
 11-26.861441E 
  
 ML 
  
 57-22.401243N 
  
 11-27.605360E 
  
 ML 
  
 57-21.487875N 
  
 11-28.348644E 
  
 ML 
  
 57-20.574426N 
  
 11-29.091301E 
  
 ML 
  
 57-19.660898N 
  
 11-29.833430E 
  
 ML 
  
 57-18.747285N 
  
 11-30.574834E 
  
 ML 
  
 57-17.833593N 
  
 11-31.315712E 
  
 ML 
  
 57-16.919819N 
  
 11-32.055965E 
  
 ML 
  
 57-16.005962N 
  
 11-32.795495E 
  
 ML 
  
 57-15.092082N 
  
 11-33.534597E 
  
 ML 
  
 57-14.178064N 
  
 11-34.272982E 
  
 ML 
  
 57-13.264020N 
  
 11-35.010741E 
  
 ML 
  
 57-12.349897N 
  
 11-35.747979E 
  
 ML 
  
 57-11.435691N 
  
 11-36.484499E 
  
 ML 
  
 57-10.521406N 
  
 11-37.220499E 
  
 ML 
  
 57-09.607041N 
  
 11-37.955881E 
  
 ML 
  
 57-08.692596N 
  
 11-38.690647E 
  
 ML 
  
 57-07.778124N 
  
 11-39.424792E 
  
 ML 
  
 57-06.863518N 
  
 11-40.158327E 
  
 ML 
  
 57-05.948886N 
  
 11-40.891243E 
  
 ML 
  
 57-05.034177N 
  
 11-41.623644E 
  
 ML 
  
 590 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-04.119331N 
  
 11-42.355338E 
  
 ML 
  
 57-03.204462N 
  
 11-43.086515E 
  
 ML 
  
 57-02.289513N 
  
 11-43.817081E 
  
 ML 
  
 57-01.374485N 
  
 11-44.547037E 
  
 ML 
  
 57-00.459431N 
  
 11-45.276378E 
  
 ML 
  
 56-59.544245N 
  
 11-46.005116E 
  
 ML 
  
 56-58.629035N 
  
 11-46.733341E 
  
 ML 
  
 56-57.713690N 
  
 11-47.460865E 
  
 ML 
  
 56-56.798323N 
  
 11-48.187876E 
  
 ML 
  
 56-55.882877N 
  
 11-48.914283E 
  
 ML 
  
 56-54.967350N 
  
 11-49.639987E 
  
 ML 
  
 56-54.051746N 
  
 11-50.365186E 
  
 ML 
  
 56-53.136065N 
  
 11-51.089782E 
  
 ML 
  
 56-52.220307N 
  
 11-51.813875E 
  
 ML 
  
 56-51.304469N 
  
 11-52.537269E 
  
 ML 
  
 56-50.388607N 
  
 11-53.260058E 
  
 ML 
  
 56-49.472615N 
  
 11-53.982350E 
  
 ML 
  
 56-48.556600N 
  
 11-54.704039E 
  
 ML 
  
 56-47.640504N 
  
 11-55.425032E 
  
 ML 
  
 56-46.724333N 
  
 11-56.145527E 
  
 ML 
  
 56-45.808085N 
  
 11-56.865426E 
  
 ML 
  
 56-44.891761N 
  
 11-57.584827E 
  
 ML 
  
 56-43.975358N 
  
 11-58.303536E 
  
 ML 
  
 56-43.058878N 
  
 11-59.021651E 
  
 ML 
  
 56-42.142378N 
  
 11-59.739267E 
  
 ML 
  
 56-41.225744N 
  
 12-00.456197E 
  
 ML 
  
 56-40.309089N 
  
 12-01.172630E 
  
 ML 
  
 56-39.392358N 
  
 12-01.888472E 
  
 ML 
  
 56-38.475497N 
  
 12-02.603729E 
  
 ML 
  
 56-37.558613N 
  
 12-03.318393E 
  
 ML 
  
 56-36.641653N 
  
 12-04.032469E 
  
 ML 
  
 Chapman 
  
 12-04.746055E 
  
 ML 
  
 56-34.807560N 
  
 12-05.458953E 
  
 ML 
  
 56-33.890373N 
  
 12-06.171367E 
  
 ML 
  
 56-32.973109N 
  
 12-06.883098E 
  
 ML 
  
 56-32.055825N 
  
 12-07.594339E 
  
 ML 
  
 56-31.138412N 
  
 12-08.305001E 
  
 ML 
  
 16 
  
 56-30.504369N 
  
 12-08.795802E 
  
 KP 
  
 56-29.519378N 
  
 12-08.505874E 
  
 ML 
  
 56-28.534436N 
  
 12-08.216271E 
  
 ML 
  
 56-27.549427N 
  
 12-07.926812E 
  
 ML 
  
 56-26.564409N 
  
 12-07.637686E 
  
 ML 
  
 56-25.579434N 
  
 12-07.348791E 
  
 ML 
  
 56-24.594394N 
  
 12-07.060136E 
  
 ML 
  
 56-23.609344N 
  
 12-06.771715E 
  
 ML 
  
 56-22.624282N 
  
 12-06.483530E 
  
 ML 
  
 56-21.639212N 
  
 12-06.195675E 
  
 ML 
  
 56-20.654128N 
  
 12-05.907957E 
  
 ML 
  
 56-19.669036N 
  
 12-05.620569E 
  
 ML 
  
 56-18.683934N 
  
 12-05.333414E 
  
 ML 
  
 17 
  
 56-18.200226N 
  
 12-05.192452E 
  
 KP 
  
 56-17.707065N 
  
 12-06.752910E 
  
 ML 
  
 56-17.213564N 
  
 12-08.312657E 
  
 ML 
  
 56-16.719782N 
  
 12-09.871738E 
  
 ML 
  
 56-16.225610N 
  
 12-11.430062E 
  
 ML 
  
 56-15.731159N 
  
 12-12.987817E 
  
 ML 
  
 56-15.236372N 
  
 12-14.544812E 
  
 ML 
  
 56-14.741253N 
  
 12-16.101240E 
  
 ML 
  
 56-14.245798N 
  
 12-17.656909E 
  
 ML 
  
 56-13.750013N 
  
 12-19.212012E 
  
 ML 
  
 591 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-13.253946N 
  
 12-20.766351E 
  
 ML 
  
 18 
  
 56-12.946810N 
  
 12-21.727850E 
  
 KP 
  
 19 
  
 56-12.888047N 
  
 12-21.911683E 
  
 KP 
  
 56-12.837593N 
  
 12-22.069501E 
  
 56-11.305098N 
  
 12-24.241392E 
  
 56-11.261549N 
  
 12-24.310938E 
  
 56-10.839204N 
  
 12-24.985258E 
  
 56-10.612543N 
  
 12-25.347659E 
  
 56-10.579695N 
  
 12-25.400165E 
  
 56-10.204702N 
  
 12-25.999494E 
  
 56-10.068210N 
  
 12-26.157459E 
  
 56-09.879849N 
  
 12-26.311959E 
  
 56-09.745754N 
  
 12-26.477899E 
  
 56-09.573333N 
  
 12-26.758283E 
  
 56-09.260387N 
  
 12-27.267544E 
  
 56-09.169161N 
  
 12-27.411274E 
  
 56-09.075148N 
  
 12-27.559369E 
  
 56-08.940135N 
  
 12-27.825036E 
  
 56-08.529101N 
  
 12-28.801742E 
  
 56-07.826583N 
  
 12-30.188560E 
  
 56-07.062273N 
  
 12-32.089607E 
  
 56-06.973931N 
  
 12-32.326798E 
  
 56-06.842337N 
  
 12-32.640867E 
  
 56-06.340201N 
  
 12-33.609209E 
  
 56-06.067673N 
  
 12-34.086512E 
  
 56-05.800242N 
  
 12-34.554725E 
  
 56-05.399739N 
  
 12-35.241747E 
  
 56-05.346248N 
  
 12-35.345746E 
  
 56-05.273538N 
  
 12-35.487120E 
  
 56-05.254452N 
  
 12-35.511943E 
  
 56-04.916840N 
  
 12-35.958216E 
  
 56-04.041974N 
  
 12-37.415909E 
  
 56-03.720137N 
  
 12-37.940784E 
  
 56-03.385225N 
  
 12-38.654181E 
  
 56-03.284987N 
  
 12-38.811847E 
  
 56-02.888431N 
  
 12-39.099123E 
  
 56-02.386876N 
  
 12-39.367725E 
  
 56-01.857569N 
  
 12-39.394490E 
  
 56-01.386767N 
  
 12-39.395741E 
  
 56-00.774706N 
  
 12-39.235454E 
  
 56-00.763688N 
  
 12-39.232560E 
  
 56-00.603736N 
  
 12-39.233962E 
  
 56-00.200381N 
  
 12-39.188860E 
  
 55-59.968879N 
  
 12-39.139287E 
  
 55-59.491913N 
  
 12-39.131033E 
  
 55-58.693487N 
  
 12-39.102839E 
  
 55-58.380153N 
  
 12-39.081469E 
  
 55-57.977007N 
  
 12-39.007117E 
  
 55-56.938696N 
  
 12-38.924504E 
  
 55-55.550617N 
  
 12-38.783671E 
  
 55-55.376234N 
  
 12-38.931941E 
  
 55-54.648319N 
  
 12-39.550597E 
  
 55-54.413230N 
  
 12-39.766361E 
  
 55-53.587101N 
  
 12-40.659908E 
  
 55-53.587101N 
  
 12-40.659908E 
  
 55-53.344448N 
  
 12-40.781006E 
  
 55-53.075102N 
  
 12-40.915385E 
  
 55-52.198402N 
  
 12-41.399254E 
  
 55-51.492499N 
  
 12-41.543926E 
  
 55-50.175110N 
  
 12-41.923724E 
  
 592 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-50.042087N 
  
 12-42.031468E 
  
 55-49.879105N 
  
 12-42.163454E 
  
 20 
  
 55-49.596000N 
  
 12-42.446000E 
  
 KP 
  
 55-48.744104N 
  
 12-43.369581E 
  
 ML 
  
 55-47.892110N 
  
 12-44.292509E 
  
 ML 
  
 55-47.039993N 
  
 12-45.214760E 
  
 ML 
  
 Ramos 
  
 12-46.136430E 
  
 ML 
  
 55-45.335447N 
  
 12-47.057326E 
  
 ML 
  
 55-44.482962N 
  
 12-47.977551E 
  
 ML 
  
 55-43.630411N 
  
 12-48.897194E 
  
 ML 
  
 55-42.777735N 
  
 12-49.816068E 
  
 ML 
  
 55-41.924886N 
  
 12-50.734369E 
  
 ML 
  
 21 
  
 55-41.915000N 
  
 12-50.745000E 
  
 KP 
  
 55-41.021110N 
  
 12-51.530974E 
  
 ML 
  
 55-40.127084N 
  
 12-52.316217E 
  
 ML 
  
 55-39.233023N 
  
 12-53.100948E 
  
 ML 
  
 22 
  
 55-38.615000N 
  
 12-53.643000E 
  
 KP 
  
 55-37.649308N 
  
 12-53.197246E 
  
 ML 
  
 23 
  
 55-36.814000N 
  
 12-52.812000E 
  
 KP 
  
 55-36.167609N 
  
 12-51.468670E 
  
 ML 
  
 55-35.520897N 
  
 12-50.125977E 
  
 ML 
  
 55-34.873946N 
  
 12-48.784118E 
  
 ML 
  
 55-34.226807N 
  
 12-47.442897E 
  
 ML 
  
 55-33.579377N 
  
 12-46.102512E 
  
 ML 
  
 55-32.931706N 
  
 12-44.762769E 
  
 ML 
  
 24 
  
 55-32.416000N 
  
 12-43.697000E 
  
 KP 
  
 55-31.429769N 
  
 12-43.426325E 
  
 ML 
  
 55-30.443548N 
  
 12-43.155898E 
  
 ML 
  
 55-29.457319N 
  
 12-42.885780E 
  
 ML 
  
 25 
  
 55-29.316000N 
  
 12-42.847000E 
  
 KP 
  
 55-28.622895N 
  
 12-41.582338E 
  
 ML 
  
 55-27.929576N 
  
 12-40.318372E 
  
 ML 
  
 55-27.236047N 
  
 12-39.055241E 
  
 ML 
  
 55-26.542251N 
  
 12-37.792759E 
  
 ML 
  
 26 
  
 55-25.867000N 
  
 12-36.565000E 
  
 KP 
  
 55-24.886297N 
  
 12-36.891489E 
  
 ML 
  
 55-23.905601N 
  
 12-37.217722E 
  
 ML 
  
 55-22.924885N 
  
 12-37.543675E 
  
 ML 
  
 55-21.944152N 
  
 12-37.869443E 
  
 ML 
  
 55-20.963451N 
  
 12-38.194833E 
  
 ML 
  
 27 
  
 55-20.200000N 
  
 12-38.448000E 
  
 KP 
  
 55-19.203704N 
  
 12-38.342153E 
  
 ML 
  
 28 
  
 55-18.463327N 
  
 12-38.263495E 
  
 KP 
  
 55-17.528844N 
  
 12-38.878296E 
  
 ML 
  
 55-16.594368N 
  
 12-39.492665E 
  
 ML 
  
 55-15.659778N 
  
 12-40.106452E 
  
 ML 
  
 29 
  
 55-14.963194N 
  
 12-40.563694E 
  
 KP 
  
 55-14.187074N 
  
 12-41.662146E 
  
 ML 
  
 55-13.410742N 
  
 12-42.759983E 
  
 ML 
  
 55-12.634290N 
  
 12-43.857007E 
  
 ML 
  
 55-11.857666N 
  
 12-44.953317E 
  
 ML 
  
 55-11.080925N 
  
 12-46.049005E 
  
 ML 
  
 55-10.303956N 
  
 12-47.143888E 
  
 ML 
  
 30 
  
 55-09.963037N 
  
 12-47.624076E 
  
 KP 
  
 55-09.402834N 
  
 12-49.066941E 
  
 ML 
  
 55-08.842350N 
  
 12-50.509265E 
  
 ML 
  
 55-08.281573N 
  
 12-51.950824E 
  
 ML 
  
 55-07.720505N 
  
 12-53.391714E 
  
 ML 
  
 55-07.159146N 
  
 12-54.831933E 
  
 ML 
  
 55-06.597499N 
  
 12-56.271577E 
  
 ML 
  
 593 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-06.035615N 
  
 12-57.710454E 
  
 ML 
  
 55-05.473387N 
  
 12-59.148665E 
  
 ML 
  
 55-04.910924N 
  
 13-00.586204E 
  
 ML 
  
 55-04.348172N 
  
 13-02.023074E 
  
 ML 
  
 31 
  
 55-03.861339N 
  
 13-03.264857E 
  
 KP 
  
 55-03.134197N 
  
 13-04.456088E 
  
 ML 
  
 55-02.406837N 
  
 13-05.646528E 
  
 ML 
  
 55-01.679277N 
  
 13-06.836342E 
  
 ML 
  
 55-00.951516N 
  
 13-08.025437E 
  
 ML 
  
 32 
  
 55-00.549847N 
  
 13-08.681274E 
  
 KP 
  
 33 
  
 55-00.599978N 
  
 13-09.273862E 
  
 KP 
  
 55-00.624331N 
  
 13-10.506391E 
  
 ML 
  
 55-00.658253N 
  
 13-12.242256E 
  
 ML 
  
 55-00.691763N 
  
 13-13.978179E 
  
 ML 
  
 55-00.724859N 
  
 13-15.714064E 
  
 ML 
  
 55-00.757544N 
  
 13-17.450100E 
  
 ML 
  
 55-00.789816N 
  
 13-19.186191E 
  
 ML 
  
 55-00.821674N 
  
 13-20.922242E 
  
 ML 
  
 55-00.853121N 
  
 13-22.658442E 
  
 ML 
  
 55-00.884208N 
  
 13-24.394599E 
  
 ML 
  
 55-00.914830N 
  
 13-26.130904E 
  
 ML 
  
 55-00.945038N 
  
 13-27.867167E 
  
 ML 
  
 55-00.974833N 
  
 13-29.603481E 
  
 ML 
  
 55-01.004215N 
  
 13-31.339845E 
  
 ML 
  
 55-01.033185N 
  
 13-33.076259E 
  
 ML 
  
 55-01.061742N 
  
 13-34.812721E 
  
 ML 
  
 55-01.089886N 
  
 13-36.549231E 
  
 ML 
  
 55-01.117616N 
  
 13-38.285695E 
  
 ML 
  
 55-01.144989N 
  
 13-40.022298E 
  
 ML 
  
 55-01.171894N 
  
 13-41.758908E 
  
 ML 
  
 55-01.198386N 
  
 13-43.495549E 
  
 ML 
  
 55-01.224466N 
  
 13-45.232288E 
  
 ML 
  
 34 
  
 55-01.250118N 
  
 13-46.969006E 
  
 KP 
  
 55-00.920560N 
  
 13-48.154014E 
  
 ML 
  
 55-00.485362N 
  
 13-49.717106E 
  
 ML 
  
 54-00.049881N 
  
 13-51.279729E 
  
 ML 
  
 54-59.614007N 
  
 13-52.841699E 
  
 ML 
  
 54-59.177797N 
  
 13-54.403202E 
  
 ML 
  
 54-58.741303N 
  
 13-55.964048E 
  
 ML 
  
 54-58.304420N 
  
 13-57.524429E 
  
 ML 
  
 35 
  
 54-57.867272N 
  
 13-59.084181E 
  
 KP 
  
 36 
  
 54-57.781982N 
  
 13-59.599449E 
  
 KP 
  
 54-58.576657N 
  
 14-00.649339E 
  
 ML 
  
 54-59.371245N 
  
 14-01.699974E 
  
 ML 
  
 55-00.165628N 
  
 14-02.751207E 
  
 ML 
  
 55-00.959914N 
  
 14-03.803131E 
  
 ML 
  
 55-01.753997N 
  
 14-04.855841E 
  
 ML 
  
 55-02.547927N 
  
 14-05.909150E 
  
 ML 
  
 55-03.341707N 
  
 14-06.963153E 
  
 ML 
  
 55-04.135390N 
  
 14-08.017943E 
  
 ML 
  
 55-04.928866N 
  
 14-09.073334E 
  
 ML 
  
 55-05.722191N 
  
 14-10.129515E 
  
 ML 
  
 55-06.515364N 
  
 14-11.186299E 
  
 ML 
  
 55-07.308384N 
  
 14-12.243779E 
  
 ML 
  
 55-08.101252N 
  
 14-13.302051E 
  
 ML 
  
 55-08.893967N 
  
 14-14.360926E 
  
 ML 
  
 55-09.686476N 
  
 14-15.420597E 
  
 ML 
  
 55-10.478885N 
  
 14-16.480871E 
  
 ML 
  
 55-11.271140N 
  
 14-17.541940E 
  
 ML 
  
 55-12.063242N 
  
 14-18.603616E 
  
 ML 
  
 594 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-12.855190N 
  
 14-19.666088E 
  
 ML 
  
 55-13.646930N 
  
 14-20.729169E 
  
 ML 
  
 55-14.438570N 
  
 14-21.793046E 
  
 ML 
  
 55-15.230000N 
  
 14-22.857534E 
  
 ML 
  
 55-16.021331N 
  
 14-23.922820E 
  
 ML 
  
 55-16.812505N 
  
 14-24.988717E 
  
 ML 
  
 55-17.603471N 
  
 14-26.055414E 
  
 ML 
  
 55-18.394335N 
  
 14-27.122724E 
  
 ML 
  
 37 
  
 55-18.697994N 
  
 14-27.532876E 
  
 KP 
  
 55-19.452788N 
  
 14-28.678036E 
  
 ML 
  
 55-20.207463N 
  
 14-29.823926E 
  
 ML 
  
 55-20.961904N 
  
 14-30.970638E 
  
 ML 
  
 55-21.716166N 
  
 14-32.117982E 
  
 ML 
  
 55-22.470301N 
  
 14-33.266052E 
  
 ML 
  
 55-23.224203N 
  
 14-34.414850E 
  
 ML 
  
 55-23.977924N 
  
 14-35.564472E 
  
 ML 
  
 55-24.731519N 
  
 14-36.714727E 
  
 ML 
  
 55-25.484879N 
  
 14-37.865712E 
  
 ML 
  
 55-26.238057N 
  
 14-39.017427E 
  
 ML 
  
 55-26.991055N 
  
 14-40.169969E 
  
 ML 
  
 55-27.743871N 
  
 14-41.323147E 
  
 ML 
  
 55-28.496505N 
  
 14-42.477057E 
  
 ML 
  
 55-29.249011N 
  
 14-43.631794E 
  
 ML 
  
 55-30.001281N 
  
 14-44.787171E 
  
 ML 
  
 55-30.753368N 
  
 14-45.943281E 
  
 ML 
  
 55-31.505272N 
  
 14-47.100127E 
  
 ML 
  
 55-32.256993N 
  
 14-48.257803E 
  
 ML 
  
 55-33.008531N 
  
 14-49.416119E 
  
 ML 
  
 55-33.759885N 
  
 14-50.575173E 
  
 ML 
  
 55-34.511055N 
  
 14-51.734964E 
  
 ML 
  
 55-35.262041N 
  
 14-52.895588E 
  
 ML 
  
 55-36.012843N 
  
 14-54.056856E 
  
 ML 
  
 55-36.763460N 
  
 14-55.218863E 
  
 ML 
  
 55-37.513892N 
  
 14-56.381705E 
  
 ML 
  
 55-38.264139N 
  
 14-57.545192E 
  
 ML 
  
 55-39.014200N 
  
 14-58.709421E 
  
 ML 
  
 55-39.764076N 
  
 14-59.874392E 
  
 ML 
  
 55-40.513766N 
  
 15-01.040200E 
  
 ML 
  
 55-41.263270N 
  
 15-02.206657E 
  
 ML 
  
 38 
  
 55-41.455817N 
  
 15-02.506448E 
  
 KP 
  
 55-41.091097N 
  
 15-04.151040E 
  
 ML 
  
 55-40.726024N 
  
 15-05.795135E 
  
 ML 
  
 55-40.360584N 
  
 15-07.438624E 
  
 ML 
  
 55-39.994777N 
  
 15-09.081697E 
  
 ML 
  
 55-39.628604N 
  
 15-10.724259E 
  
 ML 
  
 55-39.262119N 
  
 15-12.366309E 
  
 ML 
  
 55-38.895213N 
  
 15-14.007846E 
  
 ML 
  
 55-38.527942N 
  
 15-15.648776E 
  
 ML 
  
 55-38.160305N 
  
 15-17.289288E 
  
 ML 
  
 55-37.792303N 
  
 15-18.929287E 
  
 ML 
  
 55-37.423936N 
  
 15-20.568772E 
  
 ML 
  
 55-37.055205N 
  
 15-22.207743E 
  
 ML 
  
 55-36.686108N 
  
 15-23.846200E 
  
 ML 
  
 55-36.316648N 
  
 15-25.484142E 
  
 ML 
  
 55-35.946823N 
  
 15-27.121569E 
  
 ML 
  
 55-35.576635N 
  
 15-28.758481E 
  
 ML 
  
 55-35.206084N 
  
 15-30.394878E 
  
 ML 
  
 55-34.835169N 
  
 15-32.030759E 
  
 ML 
  
 55-34.463891N 
  
 15-33.666123E 
  
 ML 
  
 55-34.092196N 
  
 15-35.300970E 
  
 ML 
  
 595 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-33.720193N 
  
 15-36.935301E 
  
 ML 
  
 55-33.347828N 
  
 15-38.569115E 
  
 ML 
  
 55-32.975101N 
  
 15-40.202412E 
  
 ML 
  
 55-32.602012N 
  
 15-41.835190E 
  
 ML 
  
 55-32.228562N 
  
 15-43.467451E 
  
 ML 
  
 55-31.854696N 
  
 15-45.099192E 
  
 ML 
  
 55-31.480523N 
  
 15-46.730510E 
  
 ML 
  
 55-31.105990N 
  
 15-48.361214E 
  
 ML 
  
 55-30.731042N 
  
 15-49.991398E 
  
 ML 
  
 55-30.355788N 
  
 15-51.621063E 
  
 ML 
  
 55-29.980174N 
  
 15-53.250304E 
  
 ML 
  
 55-29.604146N 
  
 15-54.878927E 
  
 ML 
  
 55-29.227813N 
  
 15-56.507032E 
  
 ML 
  
 55-28.851066N 
  
 15-58.134709E 
  
 ML 
  
 55-28.474015N 
  
 15-59.761771E 
  
 ML 
  
 55-28.096551N 
  
 16-01.388405E 
  
 ML 
  
 55-27.718728N 
  
 16-03.014422E 
  
 ML 
  
 55-27.340601N 
  
 16-04.640014E 
  
 ML 
  
 55-26.962062N 
  
 16-06.265081E 
  
 ML 
  
 55-26.583166N 
  
 16-07.889531E 
  
 ML 
  
 55-26.203966N 
  
 16-09.513555E 
  
 ML 
  
 55-25.824354N 
  
 16-11.137053E 
  
 ML 
  
 55-25.444386N 
  
 16-12.760028E 
  
 ML 
  
 55-25.064061N 
  
 16-14.382478E 
  
 ML 
  
 55-24.683380N 
  
 16-16.004405E 
  
 ML 
  
 55-24.302343N 
  
 16-17.625712E 
  
 ML 
  
 55-23.920950N 
  
 16-19.246589E 
  
 ML 
  
 55-23.539200N 
  
 16-20.867035E 
  
 ML 
  
 55-23.157095N 
  
 16-22.486862E 
  
 ML 
  
 55-22.774635N 
  
 16-24.106162E 
  
 ML 
  
 55-22.391821N 
  
 16-25.724937E 
  
 ML 
  
 55-22.008598N 
  
 16-27.343183E 
  
 ML 
  
 55-21.625073N 
  
 16-28.961000E 
  
 ML 
  
 39 
  
 55-21.276052N 
  
 16-30.431329E 
  
 KP 
  
 40 
  
 55-21.641480N 
  
 16-32.009233E 
  
 KP 
  
 55-21.649619N 
  
 16-32.036157E 
  
 ML 
  
 55-22.116395N 
  
 16-33.585066E 
  
 ML 
  
 55-22.582840N 
  
 16-35.134578E 
  
 ML 
  
 55-23.049007N 
  
 16-36.684695E 
  
 ML 
  
 55-23.514788N 
  
 16-38.235414E 
  
 ML 
  
 55-23.980290N 
  
 16-39.786738E 
  
 ML 
  
 55-24.445406N 
  
 16-41.338662E 
  
 ML 
  
 55-24.910243N 
  
 16-42.891192E 
  
 ML 
  
 55-25.374747N 
  
 16-44.444324E 
  
 ML 
  
 55-25.838916N 
  
 16-45.998154E 
  
 ML 
  
 55-26.302752N 
  
 16-47.552492E 
  
 ML 
  
 55-26.766255N 
  
 16-49.107432E 
  
 ML 
  
 55-27.229421N 
  
 16-50.663070E 
  
 ML 
  
 55-27.692254N 
  
 16-52.219215E 
  
 ML 
  
 55-28.154751N 
  
 16-53.776057E 
  
 ML 
  
 55-28.616915N 
  
 16-55.333407E 
  
 ML 
  
 55-29.078795N 
  
 16-56.891456E 
  
 ML 
  
 55-29.540287N 
  
 16-58.450009E 
  
 ML 
  
 41 
  
 55-30.001475N 
  
 17-00.009233E 
  
 KP 
  
 55-30.346419N 
  
 17-01.491327E 
  
 ML 
  
 55-30.724743N 
  
 17-03.118784E 
  
 ML 
  
 55-31.102699N 
  
 17-04.746848E 
  
 ML 
  
 55-31.480346N 
  
 17-06.375333E 
  
 ML 
  
 55-31.857572N 
  
 17-08.004422E 
  
 ML 
  
 55-32.234432N 
  
 17-09.634023E 
  
 ML 
  
 596 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-32.610981N 
  
 17-11.264044E 
  
 ML 
  
 55-32.987163N 
  
 17-12.894672E 
  
 ML 
  
 55-33.362923N 
  
 17-14.525807E 
  
 ML 
  
 55-33.738371N 
  
 17-16.157457E 
  
 ML 
  
 55-34.113452N 
  
 17-17.789617E 
  
 ML 
  
 55-34.488165N 
  
 17-19.422287E 
  
 ML 
  
 55-34.862509N 
  
 17-21.055562E 
  
 ML 
  
 42 
  
 55-35.236472N 
  
 17-22.689233E 
  
 KP 
  
 55-35.326464N 
  
 17-22.971323E 
  
 ML 
  
 55-35.816007N 
  
 17-24.507210E 
  
 ML 
  
 55-36.305223N 
  
 17-26.043728E 
  
 ML 
  
 55-36.794109N 
  
 17-27.580973E 
  
 ML 
  
 55-37.282723N 
  
 17-29.118757E 
  
 ML 
  
 55-37.770953N 
  
 17-30.657265E 
  
 ML 
  
 55-38.258911N 
  
 17-32.196311E 
  
 ML 
  
 55-38.746537N 
  
 17-33.736085E 
  
 ML 
  
 55-39.233835N 
  
 17-35.276489E 
  
 ML 
  
 55-39.720805N 
  
 17-36.817430E 
  
 ML 
  
 55-40.207443N 
  
 17-38.359097E 
  
 ML 
  
 55-40.693751N 
  
 17-39.901395E 
  
 ML 
  
 55-41.179783N 
  
 17-41.444328E 
  
 ML 
  
 55-41.665431N 
  
 17-42.987888E 
  
 ML 
  
 55-42.150801N 
  
 17-44.532083E 
  
 ML 
  
 55-42.635840N 
  
 17-46.076909E 
  
 ML 
  
 55-43.120546N 
  
 17-47.622461E 
  
 ML 
  
 55-43.604922N 
  
 17-49.168549E 
  
 ML 
  
 55-44.088966N 
  
 17-50.715268E 
  
 ML 
  
 55-44.572675N 
  
 17-52.262713E 
  
 ML 
  
 55-45.056108N 
  
 17-53.810697E 
  
 ML 
  
 55-45.539152N 
  
 17-55.359403E 
  
 ML 
  
 55-46.021919N 
  
 17-56.908649E 
  
 ML 
  
 55-46.504350N 
  
 17-58.458621E 
  
 ML 
  
 43 
  
 55-46.986465N 
  
 18-00.009233E 
  
 KP 
  
 55-47.459190N 
  
 18-01.240953E 
  
 ML 
  
 55-48.020738N 
  
 18-02.705541E 
  
 ML 
  
 55-48.582039N 
  
 18-04.170831E 
  
 ML 
  
 55-49.142986N 
  
 18-05.636814E 
  
 ML 
  
 55-49.703684N 
  
 18-07.103595E 
  
 ML 
  
 55-50.264084N 
  
 18-08.570978E 
  
 ML 
  
 55-50.824183N 
  
 18-10.039060E 
  
 ML 
  
 55-51.383980N 
  
 18-11.507840E 
  
 ML 
  
 55-51.943530N 
  
 18-12.977323E 
  
 ML 
  
 55-52.502775N 
  
 18-14.447600E 
  
 ML 
  
 55-53.061666N 
  
 18-15.918476E 
  
 ML 
  
 55-53.620309N 
  
 18-17.390056E 
  
 ML 
  
 55-54.178646N 
  
 18-18.862431E 
  
 ML 
  
 55-54.736737N 
  
 18-20.335414E 
  
 ML 
  
 44 
  
 55-55.294459N 
  
 18-21.809233E 
  
 KP 
  
 55-55.257642N 
  
 18-22.315068E 
  
 ML 
  
 55-55.128971N 
  
 18-24.077530E 
  
 ML 
  
 55-54.999879N 
  
 18-25.839876E 
  
 ML 
  
 55-54.870372N 
  
 18-27.601914E 
  
 ML 
  
 55-54.740444N 
  
 18-29.363835E 
  
 ML 
  
 55-54.610098N 
  
 18-31.125541E 
  
 ML 
  
 55-54.479335N 
  
 18-32.887033E 
  
 ML 
  
 55-54.348153N 
  
 18-34.648310E 
  
 ML 
  
 55-54.216554N 
  
 18-36.409371E 
  
 ML 
  
 55-54.084535N 
  
 18-38.170310E 
  
 ML 
  
 55-53.952101N 
  
 18-39.930936E 
  
 ML 
  
 55-53.819247N 
  
 18-41.691440E 
  
 ML 
  
 597 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-53.685975N 
  
 18-43.451725E 
  
 ML 
  
 55-53.552230N 
  
 18-45.211880E 
  
 ML 
  
 55-53.418124N 
  
 18-46.971724E 
  
 ML 
  
 55-53.283599N 
  
 18-48.731443E 
  
 ML 
  
 55-53.148657N 
  
 18-50.490940E 
  
 ML 
  
 55-53.013244N 
  
 18-52.250208E 
  
 ML 
  
 45 
  
 55-52.877461N 
  
 18-54.009233E 
  
 KP 
  
 46 
  
 55-52.789461N 
  
 18-55.554233E 
  
 KP 
  
 47 
  
 55-53.478509N 
  
 18-56.571251E 
  
 KP 
  
 55-53.888999N 
  
 18-57.360251E 
  
 ML 
  
 55-54.299417N 
  
 18-58.149251E 
  
 ML 
  
 55-54.709762N 
  
 18-58.938251E 
  
 ML 
  
 55-55.120034N 
  
 18-59.727250E 
  
 ML 
  
 55-55.530234N 
  
 19-00.516250E 
  
 ML 
  
 48 
  
 55-55.921000N 
  
 19-01.268000E 
  
 KP 
  
 55-56.590836N 
  
 19-02.586095E 
  
 ML 
  
 55-57.260413N 
  
 19-03.904985E 
  
 ML 
  
 49 
  
 55-57.300000N 
  
 19-03.983000E 
  
 KP 
  
 55-57.910649N 
  
 19-04.307869E 
  
 ML 
  
 50 
  
 55-58.867000N 
  
 19-04.817000E 
  
 KP 
  
 56-01.442509N 
  
 19-05.382277E 
  
 ML 
  
 56-00.451937N 
  
 19-05.164669E 
  
 ML 
  
 55-59.461405N 
  
 19-04.947369E 
  
 ML 
  
 51 
  
 56-02.433000N 
  
 19-05.600000E 
  
 KP 
  
 52 
  
 56-14.994088N 
  
 19-13.356250E 
  
 KP 
  
 56-15.559526N 
  
 19-13.708971E 
  
 ML 
  
 56-16.124824N 
  
 19-14.061692E 
  
 ML 
  
 56-16.689982N 
  
 19-14.414412E 
  
 ML 
  
 56-17.255000N 
  
 19-14.767133E 
  
 ML 
  
 56-17.819879N 
  
 19-15.119854E 
  
 ML 
  
 56-18.384618N 
  
 19-15.472575E 
  
 ML 
  
 56-18.949217N 
  
 19-15.825295E 
  
 ML 
  
 56-19.513677N 
  
 19-16.178016E 
  
 ML 
  
 56-20.077997N 
  
 19-16.530737E 
  
 ML 
  
 56-20.642177N 
  
 19-16.883457E 
  
 ML 
  
 56-21.206218N 
  
 19-17.236178E 
  
 ML 
  
 56-21.770119N 
  
 19-17.588899E 
  
 ML 
  
 56-22.333881N 
  
 19-17.941620E 
  
 ML 
  
 56-22.897503N 
  
 19-18.294340E 
  
 ML 
  
 56-23.460986N 
  
 19-18.647061E 
  
 ML 
  
 56-24.024329N 
  
 19-18.999782E 
  
 ML 
  
 56-24.587532N 
  
 19-19.352502E 
  
 ML 
  
 56-25.150596N 
  
 19-19.705223E 
  
 ML 
  
 56-25.713521N 
  
 19-20.057944E 
  
 ML 
  
 56-26.276306N 
  
 19-20.410665E 
  
 ML 
  
 56-26.838952N 
  
 19-20.763385E 
  
 ML 
  
 53 
  
 56-26.992717N 
  
 19-20.859795E 
  
 KP 
  
 56-27.566613N 
  
 19-21.146246E 
  
 ML 
  
 56-28.140364N 
  
 19-21.432697E 
  
 ML 
  
 56-28.713970N 
  
 19-21.719147E 
  
 ML 
  
 56-29.287431N 
  
 19-22.005598E 
  
 ML 
  
 56-29.860747N 
  
 19-22.292049E 
  
 ML 
  
 56-30.433918N 
  
 19-22.578500E 
  
 ML 
  
 56-31.006944N 
  
 19-22.864951E 
  
 ML 
  
 56-31.579825N 
  
 19-23.151401E 
  
 ML 
  
 56-32.152562N 
  
 19-23.437852E 
  
 ML 
  
 56-32.725153N 
  
 19-23.724303E 
  
 ML 
  
 56-33.297599N 
  
 19-24.010754E 
  
 ML 
  
 56-33.869901N 
  
 19-24.297205E 
  
 ML 
  
 56-34.442057N 
  
 19-24.583655E 
  
 ML 
  
 598 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 54 
  
 56-34.991790N 
  
 19-24.858948E 
  
 KP 
  
 56-35.548935N 
  
 19-25.228644E 
  
 ML 
  
 56-36.105942N 
  
 19-25.598340E 
  
 ML 
  
 56-36.662812N 
  
 19-25.968037E 
  
 ML 
  
 56-37.219544N 
  
 19-26.337733E 
  
 ML 
  
 56-37.776139N 
  
 19-26.707429E 
  
 ML 
  
 56-38.332597N 
  
 19-27.077126E 
  
 ML 
  
 56-38.888917N 
  
 19-27.446822E 
  
 ML 
  
 56-39.445101N 
  
 19-27.816518E 
  
 ML 
  
 56-40.001146N 
  
 19-28.186214E 
  
 ML 
  
 56-40.557055N 
  
 19-28.555911E 
  
 ML 
  
 56-41.112826N 
  
 19-28.925607E 
  
 ML 
  
 56-41.668460N 
  
 19-29.295303E 
  
 ML 
  
 56-42.223957N 
  
 19-29.665000E 
  
 ML 
  
 56-42.779317N 
  
 19-30.034696E 
  
 ML 
  
 56-43.334540N 
  
 19-30.404392E 
  
 ML 
  
 56-43.889625N 
  
 19-30.774088E 
  
 ML 
  
 Phillips 
  
 19-31.143785E 
  
 ML 
  
 55 
  
 56-44.990653N 
  
 19-31.507662E 
  
 KP 
  
 56-45.546376N 
  
 19-31.872112E 
  
 ML 
  
 56-46.101961N 
  
 19-32.236562E 
  
 ML 
  
 56-46.657409N 
  
 19-32.601011E 
  
 ML 
  
 56-47.212719N 
  
 19-32.965461E 
  
 ML 
  
 56-47.767892N 
  
 19-33.329911E 
  
 ML 
  
 56-48.322927N 
  
 19-33.694360E 
  
 ML 
  
 56-48.877825N 
  
 19-34.058810E 
  
 ML 
  
 56-49.432585N 
  
 19-34.423260E 
  
 ML 
  
 56-49.987207N 
  
 19-34.787709E 
  
 ML 
  
 56-50.541693N 
  
 19-35.152159E 
  
 ML 
  
 56-51.096041N 
  
 19-35.516609E 
  
 ML 
  
 56-51.650251N 
  
 19-35.881058E 
  
 ML 
  
 56-52.204324N 
  
 19-36.245508E 
  
 ML 
  
 56-52.758260N 
  
 19-36.609958E 
  
 ML 
  
 56-53.312059N 
  
 19-36.974407E 
  
 ML 
  
 56-53.865720N 
  
 19-37.338857E 
  
 ML 
  
 56-54.419244N 
  
 19-37.703307E 
  
 ML 
  
 56-54.972630N 
  
 19-38.067756E 
  
 ML 
  
 56-55.525880N 
  
 19-38.432206E 
  
 ML 
  
 56-56.078992N 
  
 19-38.796656E 
  
 ML 
  
 56-56.631967N 
  
 19-39.161105E 
  
 ML 
  
 56-57.184804N 
  
 19-39.525555E 
  
 ML 
  
 56-57.737505N 
  
 19-39.890005E 
  
 ML 
  
 56 
  
 56-57.989174N 
  
 19-40.055984E 
  
 KP 
  
 56-58.525348N 
  
 19-40.494644E 
  
 ML 
  
 56-59.061392N 
  
 19-40.933304E 
  
 ML 
  
 56-59.597307N 
  
 19-41.371964E 
  
 ML 
  
 57-00.133093N 
  
 19-41.810623E 
  
 ML 
  
 57-00.668751N 
  
 19-42.249283E 
  
 ML 
  
 57-01.204279N 
  
 19-42.687943E 
  
 ML 
  
 57-01.739678N 
  
 19-43.126603E 
  
 ML 
  
 57-02.274948N 
  
 19-43.565262E 
  
 ML 
  
 57-02.810089N 
  
 19-44.003922E 
  
 ML 
  
 57-03.345101N 
  
 19-44.442582E 
  
 ML 
  
 57-03.879984N 
  
 19-44.881242E 
  
 ML 
  
 57-04.414738N 
  
 19-45.319901E 
  
 ML 
  
 57-04.949363N 
  
 19-45.758561E 
  
 ML 
  
 Morris 
  
 19-46.197221E 
  
 ML 
  
 57-06.018227N 
  
 19-46.635881E 
  
 ML 
  
 57-06.552465N 
  
 19-47.074540E 
  
 ML 
  
 57-07.086575N 
  
 19-47.513200E 
  
 ML 
  
 599 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-07.620555N 
  
 19-47.951860E 
  
 ML 
  
 57-08.154407N 
  
 19-48.390520E 
  
 ML 
  
 57-08.688131N 
  
 19-48.829179E 
  
 ML 
  
 57-09.221725N 
  
 19-49.267839E 
  
 ML 
  
 57-09.755191N 
  
 19-49.706499E 
  
 ML 
  
 57-10.288528N 
  
 19-50.145159E 
  
 ML 
  
 57-10.821736N 
  
 19-50.583818E 
  
 ML 
  
 57-11.354815N 
  
 19-51.022478E 
  
 ML 
  
 57-11.887766N 
  
 19-51.461138E 
  
 ML 
  
 57-12.420588N 
  
 19-51.899798E 
  
 ML 
  
 57-12.953281N 
  
 19-52.338457E 
  
 ML 
  
 57-13.485846N 
  
 19-52.777117E 
  
 ML 
  
 57-14.018282N 
  
 19-53.215777E 
  
 ML 
  
 57 
  
 57-14.179366N 
  
 19-53.348510E 
  
 KP 
  
 57-14.725945N 
  
 19-53.722535E 
  
 ML 
  
 57-15.272389N 
  
 19-54.096559E 
  
 ML 
  
 57-15.818697N 
  
 19-54.470583E 
  
 ML 
  
 57-16.364870N 
  
 19-54.844608E 
  
 ML 
  
 57-16.910907N 
  
 19-55.218632E 
  
 ML 
  
 57-17.456809N 
  
 19-55.592657E 
  
 ML 
  
 57-18.002575N 
  
 19-55.966681E 
  
 ML 
  
 57-18.548206N 
  
 19-56.340706E 
  
 ML 
  
 57-19.093701N 
  
 19-56.714730E 
  
 ML 
  
 57-19.639061N 
  
 19-57.088754E 
  
 ML 
  
 57-20.184285N 
  
 19-57.462779E 
  
 ML 
  
 57-20.729374N 
  
 19-57.836803E 
  
 ML 
  
 57-21.274328N 
  
 19-58.210828E 
  
 ML 
  
 57-21.819146N 
  
 19-58.584852E 
  
 ML 
  
 57-22.363830N 
  
 19-58.958876E 
  
 ML 
  
 57-22.908377N 
  
 19-59.332901E 
  
 ML 
  
 57-23.452790N 
  
 19-59.706925E 
  
 ML 
  
 57-23.997067N 
  
 20-00.080950E 
  
 ML 
  
 57-24.541209N 
  
 20-00.454974E 
  
 ML 
  
 57-25.085216N 
  
 20-00.828999E 
  
 ML 
  
 57-25.629088N 
  
 20-01.203023E 
  
 ML 
  
 57-26.172824N 
  
 20-01.577047E 
  
 ML 
  
 58 
  
 57-26.702948N 
  
 20-01.941798E 
  
 KP 
  
 57-27.277236N 
  
 20-02.087900E 
  
 ML 
  
 57-27.851374N 
  
 20-02.234003E 
  
 ML 
  
 57-28.425360N 
  
 20-02.380105E 
  
 ML 
  
 57-28.999196N 
  
 20-02.526208E 
  
 ML 
  
 57-29.572880N 
  
 20-02.672311E 
  
 ML 
  
 57-30.146414N 
  
 20-02.818413E 
  
 ML 
  
 57-30.719798N 
  
 20-02.964516E 
  
 ML 
  
 57-31.293030N 
  
 20-03.110618E 
  
 ML 
  
 57-31.866112N 
  
 20-03.256721E 
  
 ML 
  
 57-32.439043N 
  
 20-03.402823E 
  
 ML 
  
 57-33.011824N 
  
 20-03.548926E 
  
 ML 
  
 57-33.584454N 
  
 20-03.695029E 
  
 ML 
  
 59 
  
 57-33.785105N 
  
 20-03.746233E 
  
 KP 
  
 57-34.294624N 
  
 20-04.253283E 
  
 ML 
  
 57-34.804023N 
  
 20-04.760333E 
  
 ML 
  
 57-35.313304N 
  
 20-05.267383E 
  
 ML 
  
 57-35.822464N 
  
 20-05.774433E 
  
 ML 
  
 57-36.331506N 
  
 20-06.281483E 
  
 ML 
  
 57-36.840429N 
  
 20-06.788533E 
  
 ML 
  
 57-37.349232N 
  
 20-07.295583E 
  
 ML 
  
 57-37.857916N 
  
 20-07.802633E 
  
 ML 
  
 57-38.366481N 
  
 20-08.309683E 
  
 ML 
  
 57-38.874926N 
  
 20-08.816733E 
  
 ML 
  
 600 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-39.383253N 
  
 20-09.323783E 
  
 ML 
  
 57-39.891460N 
  
 20-09.830833E 
  
 ML 
  
 57-40.399549N 
  
 20-10.337883E 
  
 ML 
  
 57-40.907518N 
  
 20-10.844934E 
  
 ML 
  
 57-41.415368N 
  
 20-11.351984E 
  
 ML 
  
 57-41.923099N 
  
 20-11.859034E 
  
 ML 
  
 57-42.430711N 
  
 20-12.366084E 
  
 ML 
  
 57-42.938204N 
  
 20-12.873134E 
  
 ML 
  
 57-43.445578N 
  
 20-13.380184E 
  
 ML 
  
 57-43.952833N 
  
 20-13.887234E 
  
 ML 
  
 60 
  
 57-43.983993N 
  
 20-13.918385E 
  
 KP 
  
 57-44.490431N 
  
 20-14.427843E 
  
 ML 
  
 57-44.996750N 
  
 20-14.937302E 
  
 ML 
  
 57-45.502950N 
  
 20-15.446761E 
  
 ML 
  
 57-46.009032N 
  
 20-15.956220E 
  
 ML 
  
 57-46.514996N 
  
 20-16.465678E 
  
 ML 
  
 57-47.020841N 
  
 20-16.975137E 
  
 ML 
  
 57-47.526567N 
  
 20-17.484596E 
  
 ML 
  
 57-48.032175N 
  
 20-17.994055E 
  
 ML 
  
 57-48.537664N 
  
 20-18.503513E 
  
 ML 
  
 57-49.043035N 
  
 20-19.012972E 
  
 ML 
  
 57-49.548287N 
  
 20-19.522431E 
  
 ML 
  
 57-50.053421N 
  
 20-20.031890E 
  
 ML 
  
 57-50.558437N 
  
 20-20.541348E 
  
 ML 
  
 57-51.063334N 
  
 20-21.050807E 
  
 ML 
  
 57-51.568112N 
  
 20-21.560266E 
  
 ML 
  
 57-52.072772N 
  
 20-22.069725E 
  
 ML 
  
 57-52.577314N 
  
 20-22.579184E 
  
 ML 
  
 57-53.081738N 
  
 20-23.088642E 
  
 ML 
  
 57-53.586043N 
  
 20-23.598101E 
  
 ML 
  
 57-54.090229N 
  
 20-24.107560E 
  
 ML 
  
 57-54.594298N 
  
 20-24.617019E 
  
 ML 
  
 61 
  
 57-54.673831N 
  
 20-24.697413E 
  
 KP 
  
 57-55.244498N 
  
 20-24.618043E 
  
 ML 
  
 57-55.815013N 
  
 20-24.538674E 
  
 ML 
  
 57-56.385377N 
  
 20-24.459305E 
  
 ML 
  
 57-56.955589N 
  
 20-24.379935E 
  
 ML 
  
 57-57.525650N 
  
 20-24.300566E 
  
 ML 
  
 57-58.095559N 
  
 20-24.221196E 
  
 ML 
  
 57-58.665316N 
  
 20-24.141827E 
  
 ML 
  
 57-59.234922N 
  
 20-24.062457E 
  
 ML 
  
 57-59.804377N 
  
 20-23.983088E 
  
 ML 
  
 58-00.373680N 
  
 20-23.903718E 
  
 ML 
  
 62 
  
 58-01.440000N 
  
 20-23.755000E 
  
 KP 
  
 58-02.434957N 
  
 20-23.616354E 
  
 ML 
  
 58-03.429920N 
  
 20-23.477624E 
  
 ML 
  
 58-04.424881N 
  
 20-23.338792E 
  
 ML 
  
 58-05.419845N 
  
 20-23.199756E 
  
 ML 
  
 58-06.414802N 
  
 20-23.060719E 
  
 ML 
  
 58-07.409708N 
  
 20-22.921470E 
  
 ML 
  
 58-08.404670N 
  
 20-22.782025E 
  
 ML 
  
 58-09.399572N 
  
 20-22.642569E 
  
 ML 
  
 58-10.394531N 
  
 20-22.502917E 
  
 ML 
  
 58-11.389433N 
  
 20-22.363153E 
  
 ML 
  
 63 
  
 58-11.981000N 
  
 20-22.280000E 
  
 KP 
  
 58-12.970854N 
  
 20-22.516132E 
  
 ML 
  
 58-13.960676N 
  
 20-22.752541E 
  
 ML 
  
 58-14.950486N 
  
 20-22.989197E 
  
 ML 
  
 58-15.940284N 
  
 20-23.226099E 
  
 ML 
  
 58-16.930074N 
  
 20-23.463146E 
  
 ML 
  
 601 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-17.919851N 
  
 20-23.700441E 
  
 ML 
  
 58-18.909670N 
  
 20-23.937992E 
  
 ML 
  
 58-19.899427N 
  
 20-24.175680E 
  
 ML 
  
 58-20.889171N 
  
 20-24.413617E 
  
 ML 
  
 58-21.878903N 
  
 20-24.651803E 
  
 ML 
  
 58-22.868623N 
  
 20-24.890238E 
  
 ML 
  
 58-23.858388N 
  
 20-25.128829E 
  
 ML 
  
 58-24.848088N 
  
 20-25.367661E 
  
 ML 
  
 58-25.837774N 
  
 20-25.606744E 
  
 ML 
  
 58-26.827503N 
  
 20-25.846085E 
  
 ML 
  
 58-27.817169N 
  
 20-26.085568E 
  
 ML 
  
 58-28.806823N 
  
 20-26.325301E 
  
 ML 
  
 64 
  
 58-28.979000N 
  
 20-26.367000E 
  
 KP 
  
 Coffey 
  
 20-26.482274E 
  
 ML 
  
 58-30.970540N 
  
 20-26.597641E 
  
 ML 
  
 58-31.966340N 
  
 20-26.713152E 
  
 ML 
  
 58-32.962081N 
  
 20-26.828792E 
  
 ML 
  
 58-33.957822N 
  
 20-26.944466E 
  
 ML 
  
 58-34.953612N 
  
 20-27.060285E 
  
 ML 
  
 58-35.949343N 
  
 20-27.176233E 
  
 ML 
  
 58-36.945127N 
  
 20-27.292224E 
  
 ML 
  
 58-37.940852N 
  
 20-27.408345E 
  
 ML 
  
 58-38.936627N 
  
 20-27.524611E 
  
 ML 
  
 58-39.932342N 
  
 20-27.641006E 
  
 ML 
  
 58-40.928058N 
  
 20-27.757437E 
  
 ML 
  
 58-41.923822N 
  
 20-27.874015E 
  
 ML 
  
 58-42.919527N 
  
 20-27.990722E 
  
 ML 
  
 58-43.915281N 
  
 20-28.107577E 
  
 ML 
  
 58-44.910981N 
  
 20-28.224459E 
  
 ML 
  
 58-45.906676N 
  
 20-28.341479E 
  
 ML 
  
 65 
  
 58-46.812000N 
  
 20-28.448000E 
  
 KP 
  
 58-47.807839N 
  
 20-28.561477E 
  
 ML 
  
 58-48.803633N 
  
 20-28.674964E 
  
 ML 
  
 58-49.799423N 
  
 20-28.788588E 
  
 ML 
  
 66 
  
 58-50.670000N 
  
 20-28.888000E 
  
 KP 
  
 Chase 
  
 20-28.357510E 
  
 ML 
  
 67 
  
 58-51.776000N 
  
 20-28.276000E 
  
 KP 
  
 58-52.125864N 
  
 20-28.088275E 
  
 ML 
  
 58-53.086911N 
  
 20-27.572100E 
  
 ML 
  
 58-54.047984N 
  
 20-27.055478E 
  
 ML 
  
 58-55.008979N 
  
 20-26.538288E 
  
 ML 
  
 58-55.969941N 
  
 20-26.020746E 
  
 ML 
  
 58-56.930878N 
  
 20-25.502642E 
  
 ML 
  
 58-57.891734N 
  
 20-24.984071E 
  
 ML 
  
 58-58.852614N 
  
 20-24.465050E 
  
 ML 
  
 58-59.813416N 
  
 20-23.945457E 
  
 ML 
  
 59-00.774184N 
  
 20-23.425507E 
  
 ML 
  
 59-01.734928N 
  
 20-22.904991E 
  
 ML 
  
 59-02.695643N 
  
 20-22.384014E 
  
 ML 
  
 59-03.656329N 
  
 20-21.862574E 
  
 ML 
  
 59-04.616936N 
  
 20-21.340558E 
  
 ML 
  
 59-05.577564N 
  
 20-20.818189E 
  
 ML 
  
 59-06.538112N 
  
 20-20.295243E 
  
 ML 
  
 59-07.498632N 
  
 20-19.771831E 
  
 ML 
  
 59-08.459122N 
  
 20-19.247952E 
  
 ML 
  
 59-09.419532N 
  
 20-18.723493E 
  
 ML 
  
 59-10.379963N 
  
 20-18.198678E 
  
 ML 
  
 59-11.340315N 
  
 20-17.673282E 
  
 ML 
  
 59-12.300636N 
  
 20-17.147415E 
  
 ML 
  
 59-13.260928N 
  
 20-16.621078E 
  
 ML 
  
 602 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 59-14.221190N 
  
 20-16.094269E 
  
 ML 
  
 59-15.181427N 
  
 20-15.566883E 
  
 ML 
  
 59-16.141580N 
  
 20-15.039015E 
  
 ML 
  
 59-17.101751N 
  
 20-14.510787E 
  
 ML 
  
 59-18.061848N 
  
 20-13.981866E 
  
 ML 
  
 59-19.021910N 
  
 20-13.452575E 
  
 ML 
  
 59-19.981942N 
  
 20-12.922807E 
  
 ML 
  
 59-20.941894N 
  
 20-12.392449E 
  
 ML 
  
 59-21.901869N 
  
 20-11.861621E 
  
 ML 
  
 59-22.861760N 
  
 20-11.330306E 
  
 ML 
  
 59-23.821620N 
  
 20-10.798512E 
  
 ML 
  
 59-24.781454N 
  
 20-10.266132E 
  
 ML 
  
 59-25.741253N 
  
 20-09.733376E 
  
 ML 
  
 68 
  
 59-26.701000N 
  
 20-09.200000E 
  
 KP 
  
 59-27.299585N 
  
 20-08.356063E 
  
 ML 
  
 59-28.109655N 
  
 20-07.212744E 
  
 ML 
  
 59-28.919569N 
  
 20-06.068520E 
  
 ML 
  
 59-29.729381N 
  
 20-04.923397E 
  
 ML 
  
 59-30.538934N 
  
 20-03.777244E 
  
 ML 
  
 59-31.348379N 
  
 20-02.630295E 
  
 ML 
  
 59-32.157614N 
  
 20-01.482428E 
  
 ML 
  
 59-32.966746N 
  
 20-00.333658E 
  
 ML 
  
 59-33.775616N 
  
 19-59.183854E 
  
 ML 
  
 59-34.584379N 
  
 19-58.033250E 
  
 ML 
  
 59-35.392984N 
  
 19-56.881731E 
  
 ML 
  
 59-36.201381N 
  
 19-55.729183E 
  
 ML 
  
 59-37.009615N 
  
 19-54.575825E 
  
 ML 
  
 59-37.817695N 
  
 19-53.421442E 
  
 ML 
  
 59-38.625558N 
  
 19-52.266239E 
  
 ML 
  
 59-39.433265N 
  
 19-51.110011E 
  
 ML 
  
 59-40.240813N 
  
 19-49.952861E 
  
 ML 
  
 59-41.048197N 
  
 19-48.794895E 
  
 ML 
  
 59-41.855425N 
  
 19-47.635900E 
  
 ML 
  
 59-42.662439N 
  
 19-46.475973E 
  
 ML 
  
 59-43.469288N 
  
 19-45.315227E 
  
 ML 
  
 59-44.275980N 
  
 19-44.153449E 
  
 ML 
  
 59-45.082510N 
  
 19-42.990743E 
  
 ML 
  
 59-45.888879N 
  
 19-41.827108E 
  
 ML 
  
 Wood 
  
 19-40.662537E 
  
 ML 
  
 69 
  
 59-47.501000N 
  
 19-39.497000E 
  
 KP 
  
 59-48.032435N 
  
 19-38.744372E 
  
 ML 
  
 59-48.844059N 
  
 19-37.593684E 
  
 ML 
  
 59-49.655578N 
  
 19-36.442078E 
  
 ML 
  
 59-50.466885N 
  
 19-35.289536E 
  
 ML 
  
 59-51.278033N 
  
 19-34.136065E 
  
 ML 
  
 Hester 
  
 19-32.981557E 
  
 ML 
  
 59-52.899856N 
  
 19-31.826224E 
  
 ML 
  
 59-53.710473N 
  
 19-30.669952E 
  
 ML 
  
 59-54.520984N 
  
 19-29.512754E 
  
 ML 
  
 59-55.331281N 
  
 19-28.354614E 
  
 ML 
  
 Raymond 
  
 19-27.195431E 
  
 ML 
  
 59-56.951343N 
  
 19-26.035412E 
  
 ML 
  
 59-57.761158N 
  
 19-24.874461E 
  
 ML 
  
 59-58.570762N 
  
 19-23.712458E 
  
 ML 
  
 59-59.380201N 
  
 19-22.549622E 
  
 ML 
  
 60-00.189481N 
  
 19-21.385737E 
  
 ML 
  
 60-00.998542N 
  
 19-20.221010E 
  
 ML 
  
 60-01.807498N 
  
 19-19.055239E 
  
 ML 
  
 60-02.616238N 
  
 19-17.888517E 
  
 ML 
  
 60-03.424811N 
  
 19-16.720956E 
  
 ML 
  
 603 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 60-04.233225N 
  
 19-15.552341E 
  
 ML 
  
 60-05.041475N 
  
 19-14.382779E 
  
 ML 
  
 60-05.849507N 
  
 19-13.212260E 
  
 ML 
  
 60-06.657372N 
  
 19-12.040899E 
  
 ML 
  
 60-07.465130N 
  
 19-10.868485E 
  
 ML 
  
 60-08.272616N 
  
 19-09.695106E 
  
 ML 
  
 60-09.079991N 
  
 19-08.520780E 
  
 ML 
  
 60-09.887201N 
  
 19-07.345499E 
  
 ML 
  
 60-10.694191N 
  
 19-06.169255E 
  
 ML 
  
 70 
  
 60-11.501000N 
  
 19-04.992000E 
  
 KP 
  
 60-12.168048N 
  
 19-05.290293E 
  
 ML 
  
 60-13.141538N 
  
 19-05.725996E 
  
 ML 
  
 71 
  
 60-14.115000N 
  
 19-06.162000E 
  
 KP 
  
 60-15.088366N 
  
 19-06.599070E 
  
 ML 
  
 60-16.061753N 
  
 19-07.036557E 
  
 ML 
  
 60-17.035056N 
  
 19-07.474490E 
  
 ML 
  
 60-18.008386N 
  
 19-07.912776E 
  
 ML 
  
 72 
  
 60-18.014790N 
  
 19-07.915663E 
  
 KP 
  
 73 
  
 60-17.991606N 
  
 19-07.893822E 
  
 KP 
  
 74 
  
 60-18.075834N 
  
 19-07.666276E 
  
 KP 
  
 75 
  
 60-18.118762N 
  
 19-07.654776E 
  
 KP 
  
 76 
  
 60-18.117095N 
  
 19-07.790283E 
  
 KP 
  
 77 
  
 60-18.106643N 
  
 19-07.858074E 
  
 KP 
  
 78 
  
 60-18.092702N 
  
 19-07.914066E 
  
 KP 
  
 79 
  
 60-18.082280N 
  
 19-07.941203E 
  
 KP 
  
 60-18.610084N 
  
 19-08.079268E 
  
 ML 
  
 60-19.139041N 
  
 19-08.217660E 
  
 ML 
  
 60-19.667856N 
  
 19-08.356053E 
  
 ML 
  
 60-20.196527N 
  
 19-08.494445E 
  
 ML 
  
 60-20.725055N 
  
 19-08.632838E 
  
 ML 
  
 60-21.253439N 
  
 19-08.771230E 
  
 ML 
  
 60-21.781681N 
  
 19-08.909623E 
  
 ML 
  
 60-22.309780N 
  
 19-09.048015E 
  
 ML 
  
 60-22.837735N 
  
 19-09.186408E 
  
 ML 
  
 60-23.365548N 
  
 19-09.324800E 
  
 ML 
  
 60-23.893217N 
  
 19-09.463190E 
  
 ML 
  
 60-24.420743N 
  
 19-09.601585E 
  
 ML 
  
 60-24.948127N 
  
 19-09.739977E 
  
 ML 
  
 60-25.475367N 
  
 19-09.878370E 
  
 ML 
  
 60-26.002465N 
  
 19-10.016762E 
  
 ML 
  
 60-26.529420N 
  
 19-10.155155E 
  
 ML 
  
 60-27.056231N 
  
 19-10.293547E 
  
 ML 
  
 60-27.582900N 
  
 19-10.431940E 
  
 ML 
  
 60-28.109427N 
  
 19-10.570332E 
  
 ML 
  
 60-28.635810N 
  
 19-10.708725E 
  
 ML 
  
 60-29.162051N 
  
 19-10.847117E 
  
 ML 
  
 60-29.688149N 
  
 19-10.985510E 
  
 ML 
  
 60-30.214104N 
  
 19-11.123902E 
  
 ML 
  
 60-30.739916N 
  
 19-11.262295E 
  
 ML 
  
 60-31.265586N 
  
 19-11.400687E 
  
 ML 
  
 60-31.791114N 
  
 19-11.539080E 
  
 ML 
  
 60-32.316498N 
  
 19-11.677472E 
  
 ML 
  
 60-32.841741N 
  
 19-11.815865E 
  
 ML 
  
 60-33.366840N 
  
 19-11.954257E 
  
 ML 
  
 60-33.891797N 
  
 19-12.092650E 
  
 ML 
  
 60-34.416612N 
  
 19-12.231042E 
  
 ML 
  
 60-34.941284N 
  
 19-12.369435E 
  
 ML 
  
 60-35.465814N 
  
 19-12.507827E 
  
 ML 
  
 60-35.990201N 
  
 19-12.646220E 
  
 ML 
  
 60-36.514446N 
  
 19-12.784612E 
  
 ML 
  
 604 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 60-37.038549N 
  
 19-12.923005E 
  
 ML 
  
 60-37.562509N 
  
 19-13.061397E 
  
 ML 
  
 60-38.086327N 
  
 19-13.199789E 
  
 ML 
  
 60-38.610002N 
  
 19-13.338182E 
  
 ML 
  
 60-39.133536N 
  
 19-13.476574E 
  
 ML 
  
 60-39.656927N 
  
 19-13.614967E 
  
 ML 
  
 60-40.180176N 
  
 19-13.753359E 
  
 ML 
  
 80 
  
 60-40.701885N 
  
 19-13.891382E 
  
 KP 
  
 60-41.228020N 
  
 19-13.964373E 
  
 ML 
  
 60-41.754010N 
  
 19-14.037364E 
  
 ML 
  
 60-42.279857N 
  
 19-14.110355E 
  
 ML 
  
 60-42.805560N 
  
 19-14.183346E 
  
 ML 
  
 60-43.331119N 
  
 19-14.256337E 
  
 ML 
  
 60-43.856534N 
  
 19-14.329328E 
  
 ML 
  
 60-44.381806N 
  
 19-14.402319E 
  
 ML 
  
 60-44.906934N 
  
 19-14.475310E 
  
 ML 
  
 60-45.431918N 
  
 19-14.548302E 
  
 ML 
  
 60-45.956759N 
  
 19-14.621293E 
  
 ML 
  
 60-46.481456N 
  
 19-14.694284E 
  
 ML 
  
 60-47.006010N 
  
 19-14.767275E 
  
 ML 
  
 60-47.530420N 
  
 19-14.840266E 
  
 ML 
  
 60-48.054686N 
  
 19-14.913257E 
  
 ML 
  
 60-48.578809N 
  
 19-14.986248E 
  
 ML 
  
 60-49.102789N 
  
 19-15.059239E 
  
 ML 
  
 60-49.626625N 
  
 19-15.132230E 
  
 ML 
  
 60-50.150318N 
  
 19-15.205221E 
  
 ML 
  
 60-50.673867N 
  
 19-15.278212E 
  
 ML 
  
 60-51.197273N 
  
 19-15.351203E 
  
 ML 
  
 60-51.720536N 
  
 19-15.424194E 
  
 ML 
  
 60-52.243655N 
  
 19-15.497185E 
  
 ML 
  
 60-52.766632N 
  
 19-15.570176E 
  
 ML 
  
 60-53.289465N 
  
 19-15.643167E 
  
 ML 
  
 60-53.812154N 
  
 19-15.716158E 
  
 ML 
  
 60-54.334701N 
  
 19-15.789149E 
  
 ML 
  
 60-54.857104N 
  
 19-15.862140E 
  
 ML 
  
 60-55.379365N 
  
 19-15.935131E 
  
 ML 
  
 60-55.901482N 
  
 19-16.008123E 
  
 ML 
  
 60-56.423456N 
  
 19-16.081114E 
  
 ML 
  
 60-56.945287N 
  
 19-16.154105E 
  
 ML 
  
 60-57.466975N 
  
 19-16.227096E 
  
 ML 
  
 60-57.988520N 
  
 19-16.300087E 
  
 ML 
  
 60-58.509922N 
  
 19-16.373078E 
  
 ML 
  
 60-59.031182N 
  
 19-16.446069E 
  
 ML 
  
 60-59.552298N 
  
 19-16.519060E 
  
 ML 
  
 61-00.073271N 
  
 19-16.592051E 
  
 ML 
  
 61-00.594102N 
  
 19-16.665042E 
  
 ML 
  
 61-01.114790N 
  
 19-16.738033E 
  
 ML 
  
 61-01.635334N 
  
 19-16.811024E 
  
 ML 
  
 61-02.155737N 
  
 19-16.884015E 
  
 ML 
  
 61-02.675996N 
  
 19-16.957006E 
  
 ML 
  
 61-03.196113N 
  
 19-17.029997E 
  
 ML 
  
 61-03.716087N 
  
 19-17.102988E 
  
 ML 
  
 61-04.235918N 
  
 19-17.175979E 
  
 ML 
  
 61-04.755607N 
  
 19-17.248970E 
  
 ML 
  
 61-05.275153N 
  
 19-17.321961E 
  
 ML 
  
 61-05.794557N 
  
 19-17.394952E 
  
 ML 
  
 61-06.313818N 
  
 19-17.467944E 
  
 ML 
  
 61-06.832936N 
  
 19-17.540935E 
  
 ML 
  
 61-07.351912N 
  
 19-17.613926E 
  
 ML 
  
 61-07.870746N 
  
 19-17.686917E 
  
 ML 
  
 605 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 61-08.389437N 
  
 19-17.759908E 
  
 ML 
  
 61-08.907986N 
  
 19-17.832899E 
  
 ML 
  
 61-09.426392N 
  
 19-17.905890E 
  
 ML 
  
 61-09.944656N 
  
 19-17.978881E 
  
 ML 
  
 61-10.462778N 
  
 19-18.051872E 
  
 ML 
  
 61-10.980757N 
  
 19-18.124863E 
  
 ML 
  
 61-11.498594N 
  
 19-18.197854E 
  
 ML 
  
 61-12.016289N 
  
 19-18.270845E 
  
 ML 
  
 61-12.533842N 
  
 19-18.343836E 
  
 ML 
  
 61-13.051252N 
  
 19-18.416827E 
  
 ML 
  
 61-13.568520N 
  
 19-18.489818E 
  
 ML 
  
 61-14.085646N 
  
 19-18.562809E 
  
 ML 
  
 61-14.602630N 
  
 19-18.635800E 
  
 ML 
  
 61-15.119472N 
  
 19-18.708791E 
  
 ML 
  
 61-15.636172N 
  
 19-18.781782E 
  
 ML 
  
 61-16.152730N 
  
 19-18.854774E 
  
 ML 
  
 61-16.669146N 
  
 19-18.927765E 
  
 ML 
  
 61-17.185420N 
  
 19-19.000756E 
  
 ML 
  
 61-17.701552N 
  
 19-19.073747E 
  
 ML 
  
 61-18.217542N 
  
 19-19.146738E 
  
 ML 
  
 61-18.733390N 
  
 19-19.219729E 
  
 ML 
  
 61-19.249097N 
  
 19-19.292720E 
  
 ML 
  
 61-19.764661N 
  
 19-19.365711E 
  
 ML 
  
 61-20.280084N 
  
 19-19.438702E 
  
 ML 
  
 61-20.795365N 
  
 19-19.511693E 
  
 ML 
  
 61-21.310504N 
  
 19-19.584684E 
  
 ML 
  
 61-21.825502N 
  
 19-19.657675E 
  
 ML 
  
 61-22.340358N 
  
 19-19.730666E 
  
 ML 
  
 61-22.855072N 
  
 19-19.803657E 
  
 ML 
  
 61-23.369644N 
  
 19-19.876648E 
  
 ML 
  
 61-23.884075N 
  
 19-19.949639E 
  
 ML 
  
 61-24.398364N 
  
 19-20.022630E 
  
 ML 
  
 61-24.912512N 
  
 19-20.095621E 
  
 ML 
  
 61-25.426518N 
  
 19-20.168612E 
  
 ML 
  
 61-25.940383N 
  
 19-20.241603E 
  
 ML 
  
 61-26.454107N 
  
 19-20.314595E 
  
 ML 
  
 61-26.967688N 
  
 19-20.387586E 
  
 ML 
  
 61-27.481129N 
  
 19-20.460577E 
  
 ML 
  
 61-27.994428N 
  
 19-20.533568E 
  
 ML 
  
 61-28.507586N 
  
 19-20.606559E 
  
 ML 
  
 61-29.020602N 
  
 19-20.679550E 
  
 ML 
  
 61-29.533477N 
  
 19-20.752541E 
  
 ML 
  
 61-30.046211N 
  
 19-20.825532E 
  
 ML 
  
 61-30.558804N 
  
 19-20.898523E 
  
 ML 
  
 61-31.071255N 
  
 19-20.971514E 
  
 ML 
  
 61-31.583565N 
  
 19-21.044505E 
  
 ML 
  
 61-32.095734N 
  
 19-21.117496E 
  
 ML 
  
 61-32.607762N 
  
 19-21.190487E 
  
 ML 
  
 61-33.119649N 
  
 19-21.263478E 
  
 ML 
  
 61-33.631394N 
  
 19-21.336469E 
  
 ML 
  
 61-34.142999N 
  
 19-21.409460E 
  
 ML 
  
 61-34.654463N 
  
 19-21.482451E 
  
 ML 
  
 61-35.165785N 
  
 19-21.555442E 
  
 ML 
  
 61-35.676967N 
  
 19-21.628433E 
  
 ML 
  
 61-36.188008N 
  
 19-21.701424E 
  
 ML 
  
 61-36.698908N 
  
 19-21.774416E 
  
 ML 
  
 61-37.209667N 
  
 19-21.847407E 
  
 ML 
  
 61-37.720285N 
  
 19-21.920398E 
  
 ML 
  
 61-38.230762N 
  
 19-21.993389E 
  
 ML 
  
 61-38.741098N 
  
 19-22.066380E 
  
 ML 
  
 606 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 61-39.251294N 
  
 19-22.139371E 
  
 ML 
  
 61-39.761349N 
  
 19-22.212362E 
  
 ML 
  
 61-40.271263N 
  
 19-22.285353E 
  
 ML 
  
 61-40.781037N 
  
 19-22.358344E 
  
 ML 
  
 61-41.290670N 
  
 19-22.431335E 
  
 ML 
  
 61-41.800162N 
  
 19-22.504326E 
  
 ML 
  
 61-42.309514N 
  
 19-22.577317E 
  
 ML 
  
 61-42.818725N 
  
 19-22.650308E 
  
 ML 
  
 61-43.327795N 
  
 19-22.723299E 
  
 ML 
  
 61-43.836725N 
  
 19-22.796290E 
  
 ML 
  
 61-44.345515N 
  
 19-22.869281E 
  
 ML 
  
 61-44.854164N 
  
 19-22.942272E 
  
 ML 
  
 61-45.362673N 
  
 19-23.015263E 
  
 ML 
  
 61-45.871041N 
  
 19-23.088254E 
  
 ML 
  
 61-46.379269N 
  
 19-23.161246E 
  
 ML 
  
 61-46.887356N 
  
 19-23.234237E 
  
 ML 
  
 61-47.395303N 
  
 19-23.307228E 
  
 ML 
  
 61-47.903110N 
  
 19-23.380219E 
  
 ML 
  
 61-48.410777N 
  
 19-23.453210E 
  
 ML 
  
 61-48.918303N 
  
 19-23.526201E 
  
 ML 
  
 61-49.425689N 
  
 19-23.599192E 
  
 ML 
  
 61-49.932935N 
  
 19-23.672183E 
  
 ML 
  
 61-50.440041N 
  
 19-23.745174E 
  
 ML 
  
 61-50.947007N 
  
 19-23.818165E 
  
 ML 
  
 61-51.453833N 
  
 19-23.891156E 
  
 ML 
  
 61-51.960518N 
  
 19-23.964147E 
  
 ML 
  
 61-52.467064N 
  
 19-24.037138E 
  
 ML 
  
 61-52.973469N 
  
 19-24.110129E 
  
 ML 
  
 61-53.479735N 
  
 19-24.183120E 
  
 ML 
  
 61-53.985860N 
  
 19-24.256111E 
  
 ML 
  
 61-54.491846N 
  
 19-24.329102E 
  
 ML 
  
 61-54.997691N 
  
 19-24.402093E 
  
 ML 
  
 61-55.503397N 
  
 19-24.475084E 
  
 ML 
  
 61-56.008963N 
  
 19-24.548075E 
  
 ML 
  
 61-56.514389N 
  
 19-24.621067E 
  
 ML 
  
 61-57.019676N 
  
 19-24.694058E 
  
 ML 
  
 61-57.524822N 
  
 19-24.767049E 
  
 ML 
  
 61-58.029829N 
  
 19-24.840040E 
  
 ML 
  
 61-58.534696N 
  
 19-24.913031E 
  
 ML 
  
 61-59.039424N 
  
 19-24.986022E 
  
 ML 
  
 61-59.544012N 
  
 19-25.059013E 
  
 ML 
  
 62-00.048460N 
  
 19-25.132004E 
  
 ML 
  
 62-00.552769N 
  
 19-25.204995E 
  
 ML 
  
 62-01.056938N 
  
 19-25.277986E 
  
 ML 
  
 62-01.560967N 
  
 19-25.350977E 
  
 ML 
  
 62-02.064857N 
  
 19-25.423968E 
  
 ML 
  
 62-02.568608N 
  
 19-25.496959E 
  
 ML 
  
 62-03.072219N 
  
 19-25.569950E 
  
 ML 
  
 62-03.575691N 
  
 19-25.642941E 
  
 ML 
  
 62-04.079023N 
  
 19-25.715932E 
  
 ML 
  
 62-04.582216N 
  
 19-25.788923E 
  
 ML 
  
 62-05.085269N 
  
 19-25.861914E 
  
 ML 
  
 62-05.588183N 
  
 19-25.934905E 
  
 ML 
  
 62-06.090958N 
  
 19-26.007896E 
  
 ML 
  
 62-06.593594N 
  
 19-26.080888E 
  
 ML 
  
 62-07.096091N 
  
 19-26.153879E 
  
 ML 
  
 62-07.598448N 
  
 19-26.226870E 
  
 ML 
  
 62-08.100666N 
  
 19-26.299861E 
  
 ML 
  
 62-08.602745N 
  
 19-26.372852E 
  
 ML 
  
 62-09.104685N 
  
 19-26.445843E 
  
 ML 
  
 607 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 62-09.606485N 
  
 19-26.518834E 
  
 ML 
  
 62-10.108147N 
  
 19-26.591825E 
  
 ML 
  
 62-10.609670N 
  
 19-26.664816E 
  
 ML 
  
 62-11.111053N 
  
 19-26.737807E 
  
 ML 
  
 62-11.612298N 
  
 19-26.810798E 
  
 ML 
  
 62-12.113404N 
  
 19-26.883789E 
  
 ML 
  
 62-12.614371N 
  
 19-26.956780E 
  
 ML 
  
 62-13.115199N 
  
 19-27.029771E 
  
 ML 
  
 62-13.615888N 
  
 19-27.102762E 
  
 ML 
  
 62-14.116438N 
  
 19-27.175753E 
  
 ML 
  
 62-14.616849N 
  
 19-27.248744E 
  
 ML 
  
 62-15.117122N 
  
 19-27.321735E 
  
 ML 
  
 62-15.617256N 
  
 19-27.394726E 
  
 ML 
  
 62-16.117251N 
  
 19-27.467717E 
  
 ML 
  
 62-16.617108N 
  
 19-27.540709E 
  
 ML 
  
 62-17.116825N 
  
 19-27.613700E 
  
 ML 
  
 62-17.616405N 
  
 19-27.686691E 
  
 ML 
  
 62-18.115845N 
  
 19-27.759682E 
  
 ML 
  
 62-18.615147N 
  
 19-27.832673E 
  
 ML 
  
 62-19.114311N 
  
 19-27.905664E 
  
 ML 
  
 62-19.613335N 
  
 19-27.978655E 
  
 ML 
  
 62-20.112222N 
  
 19-28.051646E 
  
 ML 
  
 62-20.610970N 
  
 19-28.124637E 
  
 ML 
  
 62-21.109579N 
  
 19-28.197628E 
  
 ML 
  
 62-21.608050N 
  
 19-28.270619E 
  
 ML 
  
 62-22.106383N 
  
 19-28.343610E 
  
 ML 
  
 62-22.604578N 
  
 19-28.416601E 
  
 ML 
  
 62-23.102634N 
  
 19-28.489592E 
  
 ML 
  
 62-23.600551N 
  
 19-28.562583E 
  
 ML 
  
 62-24.098331N 
  
 19-28.635574E 
  
 ML 
  
 62-24.595972N 
  
 19-28.708565E 
  
 ML 
  
 62-25.093475N 
  
 19-28.781556E 
  
 ML 
  
 62-25.590840N 
  
 19-28.854547E 
  
 ML 
  
 62-26.088067N 
  
 19-28.927539E 
  
 ML 
  
 62-26.585155N 
  
 19-29.000530E 
  
 ML 
  
 62-27.082106N 
  
 19-29.073521E 
  
 ML 
  
 62-27.578918N 
  
 19-29.146512E 
  
 ML 
  
 62-28.075592N 
  
 19-29.219503E 
  
 ML 
  
 62-28.572129N 
  
 19-29.292494E 
  
 ML 
  
 62-29.068527N 
  
 19-29.365485E 
  
 ML 
  
 62-29.564787N 
  
 19-29.438476E 
  
 ML 
  
 62-30.060910N 
  
 19-29.511467E 
  
 ML 
  
 62-30.556894N 
  
 19-29.584458E 
  
 ML 
  
 62-31.052741N 
  
 19-29.657449E 
  
 ML 
  
 62-31.548450N 
  
 19-29.730440E 
  
 ML 
  
 62-32.044021N 
  
 19-29.803431E 
  
 ML 
  
 62-32.539454N 
  
 19-29.876422E 
  
 ML 
  
 62-33.034750N 
  
 19-29.949413E 
  
 ML 
  
 62-33.529907N 
  
 19-30.022404E 
  
 ML 
  
 62-34.024927N 
  
 19-30.095395E 
  
 ML 
  
 62-34.519810N 
  
 19-30.168386E 
  
 ML 
  
 62-35.014554N 
  
 19-30.241377E 
  
 ML 
  
 62-35.509161N 
  
 19-30.314368E 
  
 ML 
  
 62-36.003631N 
  
 19-30.387360E 
  
 ML 
  
 62-36.497963N 
  
 19-30.460351E 
  
 ML 
  
 62-36.992157N 
  
 19-30.533342E 
  
 ML 
  
 62-37.486214N 
  
 19-30.606333E 
  
 ML 
  
 62-37.980134N 
  
 19-30.679324E 
  
 ML 
  
 62-38.473916N 
  
 19-30.752315E 
  
 ML 
  
 62-38.967560N 
  
 19-30.825306E 
  
 ML 
  
 608 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 62-39.461067N 
  
 19-30.898297E 
  
 ML 
  
 62-39.954437N 
  
 19-30.971288E 
  
 ML 
  
 62-40.447670N 
  
 19-31.044279E 
  
 ML 
  
 62-40.940765N 
  
 19-31.117270E 
  
 ML 
  
 62-41.433723N 
  
 19-31.190261E 
  
 ML 
  
 62-41.926543N 
  
 19-31.263252E 
  
 ML 
  
 81 
  
 62-42.006899N 
  
 19-31.275155E 
  
 KP 
  
 62-42.425156N 
  
 19-31.846762E 
  
 ML 
  
 62-42.843314N 
  
 19-32.418369E 
  
 ML 
  
 62-43.261373N 
  
 19-32.989976E 
  
 ML 
  
 62-43.679334N 
  
 19-33.561582E 
  
 ML 
  
 62-44.097195N 
  
 19-34.133189E 
  
 ML 
  
 62-44.514958N 
  
 19-34.704796E 
  
 ML 
  
 62-44.932622N 
  
 19-35.276403E 
  
 ML 
  
 62-45.350187N 
  
 19-35.848009E 
  
 ML 
  
 62-45.767654N 
  
 19-36.419616E 
  
 ML 
  
 62-46.185022N 
  
 19-36.991223E 
  
 ML 
  
 62-46.602291N 
  
 19-37.562829E 
  
 ML 
  
 62-47.019461N 
  
 19-38.134436E 
  
 ML 
  
 62-47.436532N 
  
 19-38.706043E 
  
 ML 
  
 62-47.853505N 
  
 19-39.277650E 
  
 ML 
  
 62-48.270380N 
  
 19-39.849256E 
  
 ML 
  
 62-48.687155N 
  
 19-40.420863E 
  
 ML 
  
 62-49.103832N 
  
 19-40.992470E 
  
 ML 
  
 62-49.520411N 
  
 19-41.564077E 
  
 ML 
  
 62-49.936891N 
  
 19-42.135683E 
  
 ML 
  
 62-50.353272N 
  
 19-42.707290E 
  
 ML 
  
 62-50.769555N 
  
 19-43.278897E 
  
 ML 
  
 62-51.185739N 
  
 19-43.850503E 
  
 ML 
  
 62-51.601824N 
  
 19-44.422110E 
  
 ML 
  
 62-52.017812N 
  
 19-44.993717E 
  
 ML 
  
 62-52.433700N 
  
 19-45.565324E 
  
 ML 
  
 62-52.849491N 
  
 19-46.136930E 
  
 ML 
  
 62-53.265182N 
  
 19-46.708537E 
  
 ML 
  
 62-53.680776N 
  
 19-47.280144E 
  
 ML 
  
 62-54.096271N 
  
 19-47.851751E 
  
 ML 
  
 62-54.511667N 
  
 19-48.423357E 
  
 ML 
  
 62-54.926966N 
  
 19-48.994964E 
  
 ML 
  
 62-55.342165N 
  
 19-49.566571E 
  
 ML 
  
 62-55.757267N 
  
 19-50.138177E 
  
 ML 
  
 62-56.172270N 
  
 19-50.709784E 
  
 ML 
  
 62-56.587175N 
  
 19-51.281391E 
  
 ML 
  
 62-57.001982N 
  
 19-51.852998E 
  
 ML 
  
 62-57.416690N 
  
 19-52.424604E 
  
 ML 
  
 62-57.831300N 
  
 19-52.996211E 
  
 ML 
  
 62-58.245812N 
  
 19-53.567818E 
  
 ML 
  
 62-58.660225N 
  
 19-54.139425E 
  
 ML 
  
 62-59.074541N 
  
 19-54.711031E 
  
 ML 
  
 62-59.488758N 
  
 19-55.282638E 
  
 ML 
  
 62-59.902877N 
  
 19-55.854245E 
  
 ML 
  
 63-00.316898N 
  
 19-56.425851E 
  
 ML 
  
 63-00.730821N 
  
 19-56.997458E 
  
 ML 
  
 63-01.144646N 
  
 19-57.569065E 
  
 ML 
  
 63-01.558372N 
  
 19-58.140672E 
  
 ML 
  
 63-01.972001N 
  
 19-58.712278E 
  
 ML 
  
 63-02.385531N 
  
 19-59.283885E 
  
 ML 
  
 63-02.798963N 
  
 19-59.855492E 
  
 ML 
  
 63-03.212298N 
  
 20-00.427099E 
  
 ML 
  
 63-03.625534N 
  
 20-00.998705E 
  
 ML 
  
 63-04.038673N 
  
 20-01.570312E 
  
 ML 
  
 609 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 63-04.451713N 
  
 20-02.141919E 
  
 ML 
  
 63-04.864655N 
  
 20-02.713525E 
  
 ML 
  
 63-05.277500N 
  
 20-03.285132E 
  
 ML 
  
 63-05.690247N 
  
 20-03.856739E 
  
 ML 
  
 63-06.102895N 
  
 20-04.428346E 
  
 ML 
  
 63-06.515446N 
  
 20-04.999952E 
  
 ML 
  
 63-06.927899N 
  
 20-05.571559E 
  
 ML 
  
 63-07.340254N 
  
 20-06.143166E 
  
 ML 
  
 63-07.752511N 
  
 20-06.714773E 
  
 ML 
  
 63-08.164671N 
  
 20-07.286379E 
  
 ML 
  
 63-08.576732N 
  
 20-07.857986E 
  
 ML 
  
 63-08.988696N 
  
 20-08.429593E 
  
 ML 
  
 63-09.400562N 
  
 20-09.001199E 
  
 ML 
  
 63-09.812331N 
  
 20-09.572806E 
  
 ML 
  
 63-10.224001N 
  
 20-10.144413E 
  
 ML 
  
 63-10.635574N 
  
 20-10.716020E 
  
 ML 
  
 63-11.047049N 
  
 20-11.287626E 
  
 ML 
  
 63-11.458427N 
  
 20-11.859233E 
  
 ML 
  
 63-11.869707N 
  
 20-12.430840E 
  
 ML 
  
 63-12.280889N 
  
 20-13.002447E 
  
 ML 
  
 63-12.691973N 
  
 20-13.574053E 
  
 ML 
  
 63-13.102960N 
  
 20-14.145660E 
  
 ML 
  
 63-13.513850N 
  
 20-14.717267E 
  
 ML 
  
 63-13.924642N 
  
 20-15.288873E 
  
 ML 
  
 63-14.335336N 
  
 20-15.860480E 
  
 ML 
  
 63-14.745933N 
  
 20-16.432087E 
  
 ML 
  
 63-15.156432N 
  
 20-17.003694E 
  
 ML 
  
 63-15.566834N 
  
 20-17.575300E 
  
 ML 
  
 63-15.977138N 
  
 20-18.146907E 
  
 ML 
  
 63-16.387345N 
  
 20-18.718514E 
  
 ML 
  
 63-16.797454N 
  
 20-19.290121E 
  
 ML 
  
 63-17.207466N 
  
 20-19.861727E 
  
 ML 
  
 63-17.617380N 
  
 20-20.433334E 
  
 ML 
  
 63-18.027197N 
  
 20-21.004941E 
  
 ML 
  
 63-18.436917N 
  
 20-21.576547E 
  
 ML 
  
 63-18.846539N 
  
 20-22.148154E 
  
 ML 
  
 63-19.256064N 
  
 20-22.719761E 
  
 ML 
  
 63-19.665492N 
  
 20-23.291368E 
  
 ML 
  
 82 
  
 63-20.009955N 
  
 20-23.772381E 
  
 KP 
  
 63-20.373293N 
  
 20-24.481194E 
  
 ML 
  
 63-20.736555N 
  
 20-25.190007E 
  
 ML 
  
 63-21.099739N 
  
 20-25.898820E 
  
 ML 
  
 63-21.462848N 
  
 20-26.607633E 
  
 ML 
  
 63-21.825879N 
  
 20-27.316446E 
  
 ML 
  
 63-22.188834N 
  
 20-28.025259E 
  
 ML 
  
 63-22.551712N 
  
 20-28.734072E 
  
 ML 
  
 63-22.914514N 
  
 20-29.442885E 
  
 ML 
  
 63-23.277239N 
  
 20-30.151698E 
  
 ML 
  
 63-23.639888N 
  
 20-30.860511E 
  
 ML 
  
 63-24.002460N 
  
 20-31.569324E 
  
 ML 
  
 63-24.364955N 
  
 20-32.278137E 
  
 ML 
  
 63-24.727374N 
  
 20-32.986950E 
  
 ML 
  
 63-25.089716N 
  
 20-33.695763E 
  
 ML 
  
 63-25.451982N 
  
 20-34.404576E 
  
 ML 
  
 63-25.814172N 
  
 20-35.113389E 
  
 ML 
  
 63-26.176284N 
  
 20-35.822202E 
  
 ML 
  
 63-26.538321N 
  
 20-36.531015E 
  
 ML 
  
 63-26.900281N 
  
 20-37.239828E 
  
 ML 
  
 63-27.262164N 
  
 20-37.948641E 
  
 ML 
  
 63-27.623971N 
  
 20-38.657454E 
  
 ML 
  
 610 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 63-27.985702N 
  
 20-39.366267E 
  
 ML 
  
 63-28.347356N 
  
 20-40.075080E 
  
 ML 
  
 63-28.708934N 
  
 20-40.783893E 
  
 ML 
  
 63-29.070435N 
  
 20-41.492706E 
  
 ML 
  
 83 
  
 63-29.110895N 
  
 20-41.572047E 
  
 KP 
  
 63-29.264544N 
  
 20-42.590897E 
  
 ML 
  
 63-29.418179N 
  
 20-43.609746E 
  
 ML 
  
 63-29.571801N 
  
 20-44.628596E 
  
 ML 
  
 63-29.725409N 
  
 20-45.647446E 
  
 ML 
  
 63-29.879002N 
  
 20-46.666295E 
  
 ML 
  
 63-30.032583N 
  
 20-47.685145E 
  
 ML 
  
 63-30.186149N 
  
 20-48.703994E 
  
 ML 
  
 63-30.339701N 
  
 20-49.722844E 
  
 ML 
  
 63-30.493240N 
  
 20-50.741694E 
  
 ML 
  
 63-30.646765N 
  
 20-51.760543E 
  
 ML 
  
 63-30.800276N 
  
 20-52.779393E 
  
 ML 
  
 63-30.953773N 
  
 20-53.798243E 
  
 ML 
  
 63-31.107257N 
  
 20-54.817092E 
  
 ML 
  
 63-31.260727N 
  
 20-55.835942E 
  
 ML 
  
 84 
  
 63-31.311429N 
  
 20-56.172564E 
  
 KP 
  
 63-31.552739N 
  
 20-57.102089E 
  
 ML 
  
 63-31.794015N 
  
 20-58.031615E 
  
 ML 
  
 63-32.035257N 
  
 20-58.961140E 
  
 ML 
  
 63-32.276464N 
  
 20-59.890665E 
  
 ML 
  
 63-32.517638N 
  
 21-00.820191E 
  
 ML 
  
 63-32.758778N 
  
 21-01.749716E 
  
 ML 
  
 63-32.999883N 
  
 21-02.679241E 
  
 ML 
  
 63-33.240954N 
  
 21-03.608766E 
  
 ML 
  
 63-33.481992N 
  
 21-04.538292E 
  
 ML 
  
 63-33.722995N 
  
 21-05.467817E 
  
 ML 
  
 63-33.963964N 
  
 21-06.397342E 
  
 ML 
  
 63-34.204899N 
  
 21-07.326868E 
  
 ML 
  
 63-34.445800N 
  
 21-08.256393E 
  
 ML 
  
 63-34.686667N 
  
 21-09.185918E 
  
 ML 
  
 63-34.927500N 
  
 21-10.115443E 
  
 ML 
  
 63-35.168299N 
  
 21-11.044969E 
  
 ML 
  
 63-35.409064N 
  
 21-11.974494E 
  
 ML 
  
 63-35.649794N 
  
 21-12.904019E 
  
 ML 
  
 63-35.890491N 
  
 21-13.833545E 
  
 ML 
  
 63-36.131154N 
  
 21-14.763070E 
  
 ML 
  
 63-36.371782N 
  
 21-15.692595E 
  
 ML 
  
 63-36.612377N 
  
 21-16.622120E 
  
 ML 
  
 63-36.852938N 
  
 21-17.551646E 
  
 ML 
  
 63-37.093464N 
  
 21-18.481171E 
  
 ML 
  
 63-37.333957N 
  
 21-19.410696E 
  
 ML 
  
 63-37.574416N 
  
 21-20.340222E 
  
 ML 
  
 63-37.814840N 
  
 21-21.269747E 
  
 ML 
  
 63-38.055231N 
  
 21-22.199272E 
  
 ML 
  
 63-38.295587N 
  
 21-23.128797E 
  
 ML 
  
 63-38.535910N 
  
 21-24.058323E 
  
 ML 
  
 63-38.776199N 
  
 21-24.987848E 
  
 ML 
  
 63-39.016453N 
  
 21-25.917373E 
  
 ML 
  
 63-39.256674N 
  
 21-26.846899E 
  
 ML 
  
 63-39.496860N 
  
 21-27.776424E 
  
 ML 
  
 63-39.737013N 
  
 21-28.705949E 
  
 ML 
  
 63-39.977132N 
  
 21-29.635474E 
  
 ML 
  
 85 
  
 63-40.012700N 
  
 21-29.773173E 
  
 KP 
  
 63-40.419937N 
  
 21-30.334794E 
  
 ML 
  
 63-40.827076N 
  
 21-30.896414E 
  
 ML 
  
 63-41.234117N 
  
 21-31.458035E 
  
 ML 
  
 611 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 63-41.641061N 
  
 21-32.019655E 
  
 ML 
  
 63-42.047907N 
  
 21-32.581276E 
  
 ML 
  
 63-42.454655N 
  
 21-33.142897E 
  
 ML 
  
 63-42.861306N 
  
 21-33.704517E 
  
 ML 
  
 63-43.267859N 
  
 21-34.266138E 
  
 ML 
  
 63-43.674315N 
  
 21-34.827759E 
  
 ML 
  
 63-44.080673N 
  
 21-35.389379E 
  
 ML 
  
 63-44.486933N 
  
 21-35.951000E 
  
 ML 
  
 63-44.893096N 
  
 21-36.512620E 
  
 ML 
  
 63-45.299161N 
  
 21-37.074241E 
  
 ML 
  
 63-45.705129N 
  
 21-37.635862E 
  
 ML 
  
 63-46.110999N 
  
 21-38.197482E 
  
 ML 
  
 63-46.516772N 
  
 21-38.759103E 
  
 ML 
  
 63-46.922447N 
  
 21-39.320723E 
  
 ML 
  
 63-47.328025N 
  
 21-39.882344E 
  
 ML 
  
 63-47.733506N 
  
 21-40.443965E 
  
 ML 
  
 63-48.138889N 
  
 21-41.005585E 
  
 ML 
  
 63-48.544175N 
  
 21-41.567206E 
  
 ML 
  
 63-48.949363N 
  
 21-42.128827E 
  
 ML 
  
 63-49.354454N 
  
 21-42.690447E 
  
 ML 
  
 63-49.759447N 
  
 21-43.252068E 
  
 ML 
  
 63-50.164344N 
  
 21-43.813688E 
  
 ML 
  
 63-50.569143N 
  
 21-44.375309E 
  
 ML 
  
 63-50.973844N 
  
 21-44.936930E 
  
 ML 
  
 63-51.378449N 
  
 21-45.498550E 
  
 ML 
  
 63-51.782956N 
  
 21-46.060171E 
  
 ML 
  
 63-52.187366N 
  
 21-46.621792E 
  
 ML 
  
 63-52.591679N 
  
 21-47.183412E 
  
 ML 
  
 63-52.995894N 
  
 21-47.745033E 
  
 ML 
  
 63-53.400013N 
  
 21-48.306653E 
  
 ML 
  
 63-53.804034N 
  
 21-48.868274E 
  
 ML 
  
 63-54.207958N 
  
 21-49.429895E 
  
 ML 
  
 63-54.611785N 
  
 21-49.991515E 
  
 ML 
  
 63-55.015515N 
  
 21-50.553136E 
  
 ML 
  
 63-55.419147N 
  
 21-51.114756E 
  
 ML 
  
 63-55.822683N 
  
 21-51.676377E 
  
 ML 
  
 63-56.226122N 
  
 21-52.237998E 
  
 ML 
  
 63-56.629463N 
  
 21-52.799618E 
  
 ML 
  
 63-57.032708N 
  
 21-53.361239E 
  
 ML 
  
 63-57.435856N 
  
 21-53.922860E 
  
 ML 
  
 63-57.838906N 
  
 21-54.484480E 
  
 ML 
  
 63-58.241860N 
  
 21-55.046101E 
  
 ML 
  
 63-58.644717N 
  
 21-55.607721E 
  
 ML 
  
 63-59.047477N 
  
 21-56.169342E 
  
 ML 
  
 63-59.450139N 
  
 21-56.730963E 
  
 ML 
  
 63-59.852705N 
  
 21-57.292583E 
  
 ML 
  
 64-00.255175N 
  
 21-57.854204E 
  
 ML 
  
 64-00.657547N 
  
 21-58.415825E 
  
 ML 
  
 64-01.059822N 
  
 21-58.977445E 
  
 ML 
  
 64-01.462001N 
  
 21-59.539066E 
  
 ML 
  
 64-01.864083N 
  
 22-00.100686E 
  
 ML 
  
 64-02.266068N 
  
 22-00.662307E 
  
 ML 
  
 64-02.667956N 
  
 22-01.223928E 
  
 ML 
  
 64-03.069748N 
  
 22-01.785548E 
  
 ML 
  
 64-03.471443N 
  
 22-02.347169E 
  
 ML 
  
 64-03.873041N 
  
 22-02.908790E 
  
 ML 
  
 64-04.274542N 
  
 22-03.470410E 
  
 ML 
  
 64-04.675947N 
  
 22-04.032031E 
  
 ML 
  
 64-05.077255N 
  
 22-04.593651E 
  
 ML 
  
 64-05.478467N 
  
 22-05.155272E 
  
 ML 
  
 612 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-05.879581N 
  
 22-05.716893E 
  
 ML 
  
 64-06.280600N 
  
 22-06.278513E 
  
 ML 
  
 64-06.681521N 
  
 22-06.840134E 
  
 ML 
  
 64-07.082346N 
  
 22-07.401754E 
  
 ML 
  
 64-07.483075N 
  
 22-07.963375E 
  
 ML 
  
 64-07.883707N 
  
 22-08.524996E 
  
 ML 
  
 64-08.284243N 
  
 22-09.086616E 
  
 ML 
  
 64-08.684682N 
  
 22-09.648237E 
  
 ML 
  
 64-09.085024N 
  
 22-10.209858E 
  
 ML 
  
 64-09.485270N 
  
 22-10.771478E 
  
 ML 
  
 64-09.885420N 
  
 22-11.333099E 
  
 ML 
  
 64-10.285473N 
  
 22-11.894719E 
  
 ML 
  
 64-10.685430N 
  
 22-12.456340E 
  
 ML 
  
 64-11.085290N 
  
 22-13.017961E 
  
 ML 
  
 64-11.485054N 
  
 22-13.579581E 
  
 ML 
  
 64-11.884722N 
  
 22-14.141202E 
  
 ML 
  
 64-12.284294N 
  
 22-14.702823E 
  
 ML 
  
 64-12.683769N 
  
 22-15.264443E 
  
 ML 
  
 64-13.083147N 
  
 22-15.826064E 
  
 ML 
  
 64-13.482430N 
  
 22-16.387684E 
  
 ML 
  
 64-13.881616N 
  
 22-16.949305E 
  
 ML 
  
 64-14.280706N 
  
 22-17.510926E 
  
 ML 
  
 64-14.679700N 
  
 22-18.072546E 
  
 ML 
  
 64-15.078598N 
  
 22-18.634167E 
  
 ML 
  
 64-15.477399N 
  
 22-19.195787E 
  
 ML 
  
 64-15.876104N 
  
 22-19.757408E 
  
 ML 
  
 64-16.274713N 
  
 22-20.319029E 
  
 ML 
  
 64-16.673226N 
  
 22-20.880649E 
  
 ML 
  
 64-17.071643N 
  
 22-21.442270E 
  
 ML 
  
 64-17.469964N 
  
 22-22.003891E 
  
 ML 
  
 64-17.868189N 
  
 22-22.565511E 
  
 ML 
  
 64-18.266317N 
  
 22-23.127132E 
  
 ML 
  
 64-18.664350N 
  
 22-23.688752E 
  
 ML 
  
 64-19.062286N 
  
 22-24.250373E 
  
 ML 
  
 64-19.460127N 
  
 22-24.811994E 
  
 ML 
  
 64-19.857871N 
  
 22-25.373614E 
  
 ML 
  
 64-20.255520N 
  
 22-25.935235E 
  
 ML 
  
 64-20.653073N 
  
 22-26.496856E 
  
 ML 
  
 64-21.050529N 
  
 22-27.058476E 
  
 ML 
  
 64-21.447890N 
  
 22-27.620097E 
  
 ML 
  
 64-21.845155N 
  
 22-28.181717E 
  
 ML 
  
 64-22.242324N 
  
 22-28.743338E 
  
 ML 
  
 64-22.639397N 
  
 22-29.304959E 
  
 ML 
  
 64-23.036374N 
  
 22-29.866579E 
  
 ML 
  
 64-23.433256N 
  
 22-30.428200E 
  
 ML 
  
 64-23.830041N 
  
 22-30.989821E 
  
 ML 
  
 64-24.226731N 
  
 22-31.551441E 
  
 ML 
  
 64-24.623325N 
  
 22-32.113062E 
  
 ML 
  
 64-25.019824N 
  
 22-32.674682E 
  
 ML 
  
 64-25.416226N 
  
 22-33.236303E 
  
 ML 
  
 64-25.812533N 
  
 22-33.797924E 
  
 ML 
  
 64-26.208744N 
  
 22-34.359544E 
  
 ML 
  
 64-26.604860N 
  
 22-34.921165E 
  
 ML 
  
 64-27.000879N 
  
 22-35.482785E 
  
 ML 
  
 64-27.396804N 
  
 22-36.044406E 
  
 ML 
  
 64-27.792632N 
  
 22-36.606027E 
  
 ML 
  
 64-28.188365N 
  
 22-37.167647E 
  
 ML 
  
 64-28.584002N 
  
 22-37.729268E 
  
 ML 
  
 64-28.979544N 
  
 22-38.290889E 
  
 ML 
  
 64-29.374990N 
  
 22-38.852509E 
  
 ML 
  
 613 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-29.770341N 
  
 22-39.414130E 
  
 ML 
  
 64-30.165596N 
  
 22-39.975750E 
  
 ML 
  
 64-30.560756N 
  
 22-40.537371E 
  
 ML 
  
 64-30.955820N 
  
 22-41.098992E 
  
 ML 
  
 64-31.350789N 
  
 22-41.660612E 
  
 ML 
  
 64-31.745662N 
  
 22-42.222233E 
  
 ML 
  
 64-32.140440N 
  
 22-42.783854E 
  
 ML 
  
 64-32.535122N 
  
 22-43.345474E 
  
 ML 
  
 64-32.929709N 
  
 22-43.907095E 
  
 ML 
  
 64-33.324201N 
  
 22-44.468715E 
  
 ML 
  
 64-33.718597N 
  
 22-45.030336E 
  
 ML 
  
 64-34.112898N 
  
 22-45.591957E 
  
 ML 
  
 64-34.507104N 
  
 22-46.153577E 
  
 ML 
  
 64-34.901214N 
  
 22-46.715198E 
  
 ML 
  
 64-35.295229N 
  
 22-47.276818E 
  
 ML 
  
 64-35.689149N 
  
 22-47.838439E 
  
 ML 
  
 64-36.082973N 
  
 22-48.400060E 
  
 ML 
  
 64-36.476702N 
  
 22-48.961680E 
  
 ML 
  
 64-36.870336N 
  
 22-49.523301E 
  
 ML 
  
 64-37.263875N 
  
 22-50.084922E 
  
 ML 
  
 64-37.657319N 
  
 22-50.646542E 
  
 ML 
  
 64-38.050667N 
  
 22-51.208163E 
  
 ML 
  
 64-38.443921N 
  
 22-51.769783E 
  
 ML 
  
 64-38.837079N 
  
 22-52.331404E 
  
 ML 
  
 64-39.230142N 
  
 22-52.893025E 
  
 ML 
  
 64-39.623110N 
  
 22-53.454645E 
  
 ML 
  
 64-40.015983N 
  
 22-54.016266E 
  
 ML 
  
 64-40.408761N 
  
 22-54.577887E 
  
 ML 
  
 64-40.801444N 
  
 22-55.139507E 
  
 ML 
  
 64-41.194032N 
  
 22-55.701128E 
  
 ML 
  
 64-41.586525N 
  
 22-56.262748E 
  
 ML 
  
 64-41.978923N 
  
 22-56.824369E 
  
 ML 
  
 64-42.371226N 
  
 22-57.385990E 
  
 ML 
  
 64-42.763434N 
  
 22-57.947610E 
  
 ML 
  
 64-43.155547N 
  
 22-58.509231E 
  
 ML 
  
 64-43.547565N 
  
 22-59.070851E 
  
 ML 
  
 64-43.939488N 
  
 22-59.632472E 
  
 ML 
  
 64-44.331317N 
  
 23-00.194093E 
  
 ML 
  
 64-44.723050N 
  
 23-00.755713E 
  
 ML 
  
 64-45.114689N 
  
 23-01.317334E 
  
 ML 
  
 64-45.506233N 
  
 23-01.878955E 
  
 ML 
  
 64-45.897682N 
  
 23-02.440575E 
  
 ML 
  
 64-46.289036N 
  
 23-03.002196E 
  
 ML 
  
 64-46.680296N 
  
 23-03.563816E 
  
 ML 
  
 64-47.071460N 
  
 23-04.125437E 
  
 ML 
  
 64-47.462530N 
  
 23-04.687058E 
  
 ML 
  
 64-47.853506N 
  
 23-05.248678E 
  
 ML 
  
 64-48.244386N 
  
 23-05.810299E 
  
 ML 
  
 64-48.635172N 
  
 23-06.371920E 
  
 ML 
  
 64-49.025864N 
  
 23-06.933540E 
  
 ML 
  
 64-49.416461N 
  
 23-07.495161E 
  
 ML 
  
 64-49.806963N 
  
 23-08.056781E 
  
 ML 
  
 64-50.197370N 
  
 23-08.618402E 
  
 ML 
  
 64-50.587683N 
  
 23-09.180023E 
  
 ML 
  
 64-50.977901N 
  
 23-09.741643E 
  
 ML 
  
 64-51.368025N 
  
 23-10.303264E 
  
 ML 
  
 64-51.758054N 
  
 23-10.864885E 
  
 ML 
  
 64-52.147989N 
  
 23-11.426505E 
  
 ML 
  
 64-52.537829N 
  
 23-11.988126E 
  
 ML 
  
 64-52.927575N 
  
 23-12.549746E 
  
 ML 
  
 614 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 7 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-53.317226N 
  
 23-13.111367E 
  
 ML 
  
 64-53.706783N 
  
 23-13.672988E 
  
 ML 
  
 64-54.096246N 
  
 23-14.234608E 
  
 ML 
  
 64-54.485614N 
  
 23-14.796229E 
  
 ML 
  
 64-54.874888N 
  
 23-15.357849E 
  
 ML 
  
 64-55.264067N 
  
 23-15.919470E 
  
 ML 
  
 64-55.653152N 
  
 23-16.481091E 
  
 ML 
  
 64-56.042142N 
  
 23-17.042711E 
  
 ML 
  
 64-56.431039N 
  
 23-17.604332E 
  
 ML 
  
 64-56.819841N 
  
 23-18.165953E 
  
 ML 
  
 64-57.208548N 
  
 23-18.727573E 
  
 ML 
  
 64-57.597162N 
  
 23-19.289194E 
  
 ML 
  
 64-57.985681N 
  
 23-19.850814E 
  
 ML 
  
 64-58.374106N 
  
 23-20.412435E 
  
 ML 
  
 64-58.762437N 
  
 23-20.974056E 
  
 ML 
  
 64-59.150674N 
  
 23-21.535676E 
  
 ML 
  
 64-59.538816N 
  
 23-22.097297E 
  
 ML 
  
 64-59.926864N 
  
 23-22.658918E 
  
 ML 
  
 65-00.314819N 
  
 23-23.220538E 
  
 ML 
  
 65-00.702679N 
  
 23-23.782159E 
  
 ML 
  
 65-01.090445N 
  
 23-24.343779E 
  
 ML 
  
 65-01.478117N 
  
 23-24.905400E 
  
 ML 
  
 65-01.865694N 
  
 23-25.467021E 
  
 ML 
  
 65-02.253178N 
  
 23-26.028641E 
  
 ML 
  
 65-02.640568N 
  
 23-26.590262E 
  
 ML 
  
 65-03.027864N 
  
 23-27.151882E 
  
 ML 
  
 65-03.415065N 
  
 23-27.713503E 
  
 ML 
  
 65-03.802173N 
  
 23-28.275124E 
  
 ML 
  
 65-04.189187N 
  
 23-28.836744E 
  
 ML 
  
 65-04.576107N 
  
 23-29.398365E 
  
 ML 
  
 65-04.962933N 
  
 23-29.959986E 
  
 ML 
  
 65-05.349665N 
  
 23-30.521606E 
  
 ML 
  
 65-05.736303N 
  
 23-31.083227E 
  
 ML 
  
 65-06.122848N 
  
 23-31.644847E 
  
 ML 
  
 65-06.509298N 
  
 23-32.206468E 
  
 ML 
  
 65-06.895655N 
  
 23-32.768089E 
  
 ML 
  
 65-07.281918N 
  
 23-33.329709E 
  
 ML 
  
 65-07.668087N 
  
 23-33.891330E 
  
 ML 
  
 65-08.054162N 
  
 23-34.452951E 
  
 ML 
  
 65-08.440144N 
  
 23-35.014571E 
  
 ML 
  
 65-08.826032N 
  
 23-35.576192E 
  
 ML 
  
 65-09.211826N 
  
 23-36.137812E 
  
 ML 
  
 65-09.597526N 
  
 23-36.699433E 
  
 ML 
  
 65-09.983133N 
  
 23-37.261054E 
  
 ML 
  
 65-10.368646N 
  
 23-37.822674E 
  
 ML 
  
 65-10.754065N 
  
 23-38.384295E 
  
 ML 
  
 65-11.139391N 
  
 23-38.945916E 
  
 ML 
  
 65-11.524623N 
  
 23-39.507536E 
  
 ML 
  
 65-11.909762N 
  
 23-40.069157E 
  
 ML 
  
 65-12.294807N 
  
 23-40.630777E 
  
 ML 
  
 65-12.679758N 
  
 23-41.192398E 
  
 ML 
  
 65-13.064616N 
  
 23-41.754019E 
  
 ML 
  
 65-13.449381N 
  
 23-42.315639E 
  
 ML 
  
 65-13.834052N 
  
 23-42.877260E 
  
 ML 
  
 65-14.218629N 
  
 23-43.438880E 
  
 ML 
  
 65-14.603113N 
  
 23-44.000501E 
  
 ML 
  
 65-14.987504N 
  
 23-44.562122E 
  
 ML 
  
 65-15.371801N 
  
 23-45.123742E 
  
 ML 
  
 65-15.756004N 
  
 23-45.685363E 
  
 ML 
  
 65-16.140115N 
  
 23-46.246984E 
  
 ML 
  
 615 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 65-16.524132N 
  
 23-46.808604E 
  
 ML 
  
 65-16.908055N 
  
 23-47.370225E 
  
 ML 
  
 65-17.291885N 
  
 23-47.931845E 
  
 ML 
  
 65-17.675622N 
  
 23-48.493466E 
  
 ML 
  
 65-18.059266N 
  
 23-49.055087E 
  
 ML 
  
 65-18.442816N 
  
 23-49.616707E 
  
 ML 
  
 65-18.826273N 
  
 23-50.178328E 
  
 ML 
  
 65-19.209637N 
  
 23-50.739949E 
  
 ML 
  
 65-19.592908N 
  
 23-51.301569E 
  
 ML 
  
 65-19.976085N 
  
 23-51.863190E 
  
 ML 
  
 65-20.359169N 
  
 23-52.424810E 
  
 ML 
  
 65-20.742160N 
  
 23-52.986431E 
  
 ML 
  
 65-21.125058N 
  
 23-53.548052E 
  
 ML 
  
 65-21.507863N 
  
 23-54.109672E 
  
 ML 
  
 65-21.890574N 
  
 23-54.671293E 
  
 ML 
  
 65-22.273193N 
  
 23-55.232913E 
  
 ML 
  
 65-22.655718N 
  
 23-55.794534E 
  
 ML 
  
 65-23.038150N 
  
 23-56.356155E 
  
 ML 
  
 65-23.420490N 
  
 23-56.917775E 
  
 ML 
  
 65-23.802736N 
  
 23-57.479396E 
  
 ML 
  
 65-24.184889N 
  
 23-58.041017E 
  
 ML 
  
 65-24.566949N 
  
 23-58.602637E 
  
 ML 
  
 65-24.948917N 
  
 23-59.164258E 
  
 ML 
  
 65-25.330791N 
  
 23-59.725878E 
  
 ML 
  
 65-25.712572N 
  
 24-00.287499E 
  
 ML 
  
 65-26.094261N 
  
 24-00.849120E 
  
 ML 
  
 65-26.475856N 
  
 24-01.410740E 
  
 ML 
  
 65-26.857359N 
  
 24-01.972361E 
  
 ML 
  
 65-27.238769N 
  
 24-02.533982E 
  
 ML 
  
 65-27.620086N 
  
 24-03.095602E 
  
 ML 
  
 65-28.001310N 
  
 24-03.657223E 
  
 ML 
  
 65-28.382441N 
  
 24-04.218843E 
  
 ML 
  
 65-28.763479N 
  
 24-04.780464E 
  
 ML 
  
 65-29.144425N 
  
 24-05.342085E 
  
 ML 
  
 65-29.525278N 
  
 24-05.903705E 
  
 ML 
  
 65-29.906038N 
  
 24-06.465326E 
  
 ML 
  
 65-30.286706N 
  
 24-07.026946E 
  
 ML 
  
 65-30.667281N 
  
 24-07.588567E 
  
 ML 
  
 86 
  
 65-30.922429N 
  
 24-07.965170E 
  
 KP 
  
 65-31.366645N 
  
 24-08.063805E 
  
 ML 
  
 65-31.810734N 
  
 24-08.162440E 
  
 ML 
  
 65-31.822478N 
  
 24-08.165048E 
  
 ML 
  
 65-32.208914N 
  
 24-08.275588E 
  
 ML 
  
 65-33.198549N 
  
 24-08.559159E 
  
 ML 
  
 65-34.188134N 
  
 24-08.842859E 
  
 ML 
  
 87 
  
 65-35.000000N 
  
 24-09.096000E 
  
 KP 
  
 616 
  
 Bilaga 8 
  
 Koordinatlista föreslagna yttre avgränsningslinjer för Sveriges ekonomiska zon 
  
 Nedan redovisas koordinatlistan för utredningens förslag till yttre avgränsningslinjer för Sveriges ekonomiska zon. Listan ska ingå som bilaga 5 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. 
  
 Sveriges ekonomiska zon består av fyra delområden: ett längs Västkusten, ett i Östersjön, ett i Bottenhavet och ett i Bottenviken. 
  
 Alla punkter utmed avgränsningslinjen beskrivs med geografiska koordinater i latitud och longitud i SWEREF 99. Koordinaterna är angivna i grader och minuter med sex decimaler på minuten. Följande punkttyper förekommer: 
  
 brytpunkt som avtalats med annan stat (EZ), eller 
  
 segmenterad punkt på en rät geodetisk linje eller en loxodrom mellan två brytpunkter (MP). 
  
 För brytpunkterna anges löpnummer i första kolumnen. 
  
 617 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Det första avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon, längs Västkusten 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 1 
  
 58-45.730378N 
  
 10-35.610148E 
  
 EZ 
  
 2 
  
 58-45.657642N 
  
 10-35.584811E 
  
 EZ 
  
 58-45.234462N 
  
 10-34.818775E 
  
 ML 
  
 58-44.507627N 
  
 10-33.504218E 
  
 ML 
  
 58-43.780523N 
  
 10-32.190479E 
  
 ML 
  
 58-43.053209N 
  
 10-30.877756E 
  
 ML 
  
 58-42.325737N 
  
 10-29.565939E 
  
 ML 
  
 58-41.597995N 
  
 10-28.254937E 
  
 ML 
  
 58-40.869991N 
  
 10-26.944956E 
  
 ML 
  
 58-40.141827N 
  
 10-25.635775E 
  
 ML 
  
 58-39.413401N 
  
 10-24.327614E 
  
 ML 
  
 58-38.684761N 
  
 10-23.020257E 
  
 ML 
  
 58-37.955914N 
  
 10-21.713912E 
  
 ML 
  
 58-37.226799N 
  
 10-20.408378E 
  
 ML 
  
 58-36.497532N 
  
 10-19.103845E 
  
 ML 
  
 58-35.767999N 
  
 10-17.800122E 
  
 ML 
  
 58-35.038259N 
  
 10-16.497407E 
  
 ML 
  
 58-34.308254N 
  
 10-15.195499E 
  
 ML 
  
 58-33.578098N 
  
 10-13.894590E 
  
 ML 
  
 58-32.847676N 
  
 10-12.594488E 
  
 ML 
  
 58-32.117046N 
  
 10-11.295287E 
  
 ML 
  
 58-31.386212N 
  
 10-09.997089E 
  
 ML 
  
 3 
  
 58-30.655102N 
  
 10-08.699693E 
  
 EZ 
  
 58-30.191312N 
  
 10-08.482348E 
  
 ML 
  
 58-29.222425N 
  
 10-08.028697E 
  
 ML 
  
 58-28.253458N 
  
 10-07.575347E 
  
 ML 
  
 58-27.284473N 
  
 10-07.122494E 
  
 ML 
  
 58-26.315466N 
  
 10-06.670035E 
  
 ML 
  
 58-25.346437N 
  
 10-06.217969E 
  
 ML 
  
 58-24.377389N 
  
 10-05.766399E 
  
 ML 
  
 58-23.408261N 
  
 10-05.315125E 
  
 ML 
  
 58-22.439169N 
  
 10-04.864337E 
  
 ML 
  
 58-21.470001N 
  
 10-04.413948E 
  
 ML 
  
 58-20.500811N 
  
 10-03.963949E 
  
 ML 
  
 58-19.531604N 
  
 10-03.514441E 
  
 ML 
  
 58-18.562370N 
  
 10-03.065220E 
  
 ML 
  
 58-17.593118N 
  
 10-02.616489E 
  
 ML 
  
 58-16.623845N 
  
 10-02.168145E 
  
 ML 
  
 4 
  
 58-15.654474N 
  
 10-01.720153E 
  
 EZ 
  
 58-15.230868N 
  
 10-03.433861E 
  
 ML 
  
 58-14.806847N 
  
 10-05.146860E 
  
 ML 
  
 58-14.382481N 
  
 10-06.859082E 
  
 ML 
  
 58-13.957726N 
  
 10-08.570739E 
  
 ML 
  
 58-13.532520N 
  
 10-10.281633E 
  
 ML 
  
 58-13.107029N 
  
 10-11.991845E 
  
 ML 
  
 58-12.681093N 
  
 10-13.701395E 
  
 ML 
  
 58-12.254763N 
  
 10-15.410277E 
  
 ML 
  
 58-11.828096N 
  
 10-17.118484E 
  
 ML 
  
 58-11.401038N 
  
 10-18.826021E 
  
 ML 
  
 58-10.973585N 
  
 10-20.532787E 
  
 ML 
  
 58-10.545798N 
  
 10-22.238979E 
  
 ML 
  
 58-10.117563N 
  
 10-23.944406E 
  
 ML 
  
 58-09.688992N 
  
 10-25.649157E 
  
 ML 
  
 58-09.260031N 
  
 10-27.353237E 
  
 ML 
  
 58-08.830680N 
  
 10-29.056647E 
  
 ML 
  
 58-08.400941N 
  
 10-30.759387E 
  
 ML 
  
 618 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 58-07.970812N 
  
 10-32.461455E 
  
 ML 
  
 5 
  
 58-07.969569N 
  
 10-32.466375E 
  
 EZ 
  
 58-07.211743N 
  
 10-33.692871E 
  
 ML 
  
 58-06.453641N 
  
 10-34.918472E 
  
 ML 
  
 58-05.695433N 
  
 10-36.143087E 
  
 ML 
  
 58-04.936967N 
  
 10-37.366939E 
  
 ML 
  
 58-04.178291N 
  
 10-38.589921E 
  
 ML 
  
 58-03.419465N 
  
 10-39.812128E 
  
 ML 
  
 58-02.660427N 
  
 10-41.033366E 
  
 ML 
  
 58-01.901181N 
  
 10-42.253736E 
  
 ML 
  
 58-01.141727N 
  
 10-43.473240E 
  
 ML 
  
 58-00.382120N 
  
 10-44.691871E 
  
 ML 
  
 57-59.622309N 
  
 10-45.909738E 
  
 ML 
  
 57-58.862235N 
  
 10-47.126647E 
  
 ML 
  
 57-58.102065N 
  
 10-48.342780E 
  
 ML 
  
 57-57.341632N 
  
 10-49.557956E 
  
 ML 
  
 57-56.580996N 
  
 10-50.772372E 
  
 ML 
  
 57-55.820208N 
  
 10-51.985920E 
  
 ML 
  
 57-55.059212N 
  
 10-53.198507E 
  
 ML 
  
 57-54.298014N 
  
 10-54.410336E 
  
 ML 
  
 57-53.536611N 
  
 10-55.621306E 
  
 ML 
  
 57-52.775058N 
  
 10-56.831413E 
  
 ML 
  
 57-52.013300N 
  
 10-58.040663E 
  
 ML 
  
 57-51.251285N 
  
 10-59.249063E 
  
 ML 
  
 57-50.489173N 
  
 11-00.456596E 
  
 ML 
  
 57-49.726805N 
  
 11-01.663280E 
  
 ML 
  
 6 
  
 57-48.977584N 
  
 11-02.848060E 
  
 EZ 
  
 57-48.090820N 
  
 11-03.704671E 
  
 ML 
  
 57-47.203988N 
  
 11-04.560691E 
  
 ML 
  
 57-46.316996N 
  
 11-05.416005E 
  
 ML 
  
 57-45.429947N 
  
 11-06.270501E 
  
 ML 
  
 57-44.542796N 
  
 11-07.124388E 
  
 ML 
  
 57-43.655539N 
  
 11-07.977567E 
  
 ML 
  
 57-42.768179N 
  
 11-08.830137E 
  
 ML 
  
 57-41.880764N 
  
 11-09.681894E 
  
 ML 
  
 57-40.993189N 
  
 11-10.532951E 
  
 ML 
  
 57-40.105566N 
  
 11-11.383398E 
  
 ML 
  
 57-39.217837N 
  
 11-12.233140E 
  
 ML 
  
 57-38.329950N 
  
 11-13.082184E 
  
 ML 
  
 57-37.442065N 
  
 11-13.930514E 
  
 ML 
  
 57-36.554022N 
  
 11-14.778149E 
  
 ML 
  
 57-35.665874N 
  
 11-15.625083E 
  
 ML 
  
 57-34.777621N 
  
 11-16.471317E 
  
 ML 
  
 57-33.889321N 
  
 11-17.316947E 
  
 ML 
  
 57-33.000914N 
  
 11-18.161779E 
  
 ML 
  
 57-32.112406N 
  
 11-19.006014E 
  
 ML 
  
 57-31.223794N 
  
 11-19.849553E 
  
 ML 
  
 57-30.335078N 
  
 11-20.692397E 
  
 ML 
  
 57-29.446259N 
  
 11-21.534547E 
  
 ML 
  
 57-28.557390N 
  
 11-22.375998E 
  
 ML 
  
 57-27.668366N 
  
 11-23.216862E 
  
 ML 
  
 7 
  
 57-26.967047N 
  
 11-23.879572E 
  
 EZ 
  
 57-26.054050N 
  
 11-24.625909E 
  
 ML 
  
 57-25.140959N 
  
 11-25.371719E 
  
 ML 
  
 57-24.227784N 
  
 11-26.116898E 
  
 ML 
  
 57-23.314582N 
  
 11-26.861441E 
  
 ML 
  
 57-22.401243N 
  
 11-27.605360E 
  
 ML 
  
 57-21.487875N 
  
 11-28.348644E 
  
 ML 
  
 57-20.574426N 
  
 11-29.091301E 
  
 ML 
  
 57-19.660898N 
  
 11-29.833430E 
  
 ML 
  
 619 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-18.747285N 
  
 11-30.574834E 
  
 ML 
  
 57-17.833593N 
  
 11-31.315712E 
  
 ML 
  
 57-16.919819N 
  
 11-32.055965E 
  
 ML 
  
 57-16.005962N 
  
 11-32.795495E 
  
 ML 
  
 57-15.092082N 
  
 11-33.534597E 
  
 ML 
  
 57-14.178064N 
  
 11-34.272982E 
  
 ML 
  
 57-13.264020N 
  
 11-35.010741E 
  
 ML 
  
 57-12.349897N 
  
 11-35.747979E 
  
 ML 
  
 57-11.435691N 
  
 11-36.484499E 
  
 ML 
  
 57-10.521406N 
  
 11-37.220499E 
  
 ML 
  
 57-09.607041N 
  
 11-37.955881E 
  
 ML 
  
 57-08.692596N 
  
 11-38.690647E 
  
 ML 
  
 57-07.778124N 
  
 11-39.424792E 
  
 ML 
  
 57-06.863518N 
  
 11-40.158327E 
  
 ML 
  
 57-05.948886N 
  
 11-40.891243E 
  
 ML 
  
 57-05.034177N 
  
 11-41.623644E 
  
 ML 
  
 57-04.119331N 
  
 11-42.355338E 
  
 ML 
  
 57-03.204462N 
  
 11-43.086515E 
  
 ML 
  
 57-02.289513N 
  
 11-43.817081E 
  
 ML 
  
 57-01.374485N 
  
 11-44.547037E 
  
 ML 
  
 57-00.459431N 
  
 11-45.276378E 
  
 ML 
  
 56-59.544245N 
  
 11-46.005116E 
  
 ML 
  
 56-58.629035N 
  
 11-46.733341E 
  
 ML 
  
 56-57.713690N 
  
 11-47.460865E 
  
 ML 
  
 56-56.798323N 
  
 11-48.187876E 
  
 ML 
  
 56-55.882877N 
  
 11-48.914283E 
  
 ML 
  
 56-54.967350N 
  
 11-49.639987E 
  
 ML 
  
 56-54.051746N 
  
 11-50.365186E 
  
 ML 
  
 56-53.136065N 
  
 11-51.089782E 
  
 ML 
  
 56-52.220307N 
  
 11-51.813875E 
  
 ML 
  
 56-51.304469N 
  
 11-52.537269E 
  
 ML 
  
 56-50.388607N 
  
 11-53.260058E 
  
 ML 
  
 56-49.472615N 
  
 11-53.982350E 
  
 ML 
  
 56-48.556600N 
  
 11-54.704039E 
  
 ML 
  
 56-47.640504N 
  
 11-55.425032E 
  
 ML 
  
 56-46.724333N 
  
 11-56.145527E 
  
 ML 
  
 56-45.808085N 
  
 11-56.865426E 
  
 ML 
  
 56-44.891761N 
  
 11-57.584827E 
  
 ML 
  
 56-43.975358N 
  
 11-58.303536E 
  
 ML 
  
 56-43.058878N 
  
 11-59.021651E 
  
 ML 
  
 56-42.142378N 
  
 11-59.739267E 
  
 ML 
  
 56-41.225744N 
  
 12-00.456197E 
  
 ML 
  
 56-40.309089N 
  
 12-01.172630E 
  
 ML 
  
 56-39.392358N 
  
 12-01.888472E 
  
 ML 
  
 56-38.475497N 
  
 12-02.603729E 
  
 ML 
  
 56-37.558613N 
  
 12-03.318393E 
  
 ML 
  
 56-36.641653N 
  
 12-04.032469E 
  
 ML 
  
 Chapman 
  
 12-04.746055E 
  
 ML 
  
 56-34.807560N 
  
 12-05.458953E 
  
 ML 
  
 56-33.890373N 
  
 12-06.171367E 
  
 ML 
  
 56-32.973109N 
  
 12-06.883098E 
  
 ML 
  
 56-32.055825N 
  
 12-07.594339E 
  
 ML 
  
 56-31.138412N 
  
 12-08.305001E 
  
 ML 
  
 8 
  
 56-30.504369N 
  
 12-08.795802E 
  
 EZ 
  
 56-29.519378N 
  
 12-08.505874E 
  
 ML 
  
 56-28.534436N 
  
 12-08.216271E 
  
 ML 
  
 56-27.549427N 
  
 12-07.926812E 
  
 ML 
  
 56-26.564409N 
  
 12-07.637686E 
  
 ML 
  
 56-25.579434N 
  
 12-07.348791E 
  
 ML 
  
 56-24.594394N 
  
 12-07.060136E 
  
 ML 
  
 620 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-23.609344N 
  
 12-06.771715E 
  
 ML 
  
 56-22.624282N 
  
 12-06.483530E 
  
 ML 
  
 56-21.639212N 
  
 12-06.195675E 
  
 ML 
  
 56-20.654128N 
  
 12-05.907957E 
  
 ML 
  
 56-19.669036N 
  
 12-05.620569E 
  
 ML 
  
 56-18.683934N 
  
 12-05.333414E 
  
 ML 
  
 9 
  
 56-18.200226N 
  
 12-05.192452E 
  
 EZ 
  
 56-17.707065N 
  
 12-06.752910E 
  
 ML 
  
 56-17.213564N 
  
 12-08.312657E 
  
 ML 
  
 56-16.719782N 
  
 12-09.871738E 
  
 ML 
  
 56-16.225610N 
  
 12-11.430062E 
  
 ML 
  
 56-15.731159N 
  
 12-12.987817E 
  
 ML 
  
 56-15.236372N 
  
 12-14.544812E 
  
 ML 
  
 56-14.741253N 
  
 12-16.101240E 
  
 ML 
  
 56-14.245798N 
  
 12-17.656909E 
  
 ML 
  
 56-13.750013N 
  
 12-19.212012E 
  
 ML 
  
 56-13.253946N 
  
 12-20.766351E 
  
 ML 
  
 10 
  
 56-12.946810N 
  
 12-21.727850E 
  
 EZ 
  
 11 
  
 56-12.888047N 
  
 12-21.911683E 
  
 EZ 
  
 Det andra avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon, i Östersjön 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 12 
  
 55-20.200000N 
  
 12-38.448000E 
  
 EZ 
  
 55-19.203704N 
  
 12-38.342153E 
  
 ML 
  
 13 
  
 55-18.463327N 
  
 12-38.263495E 
  
 EZ 
  
 55-17.528844N 
  
 12-38.878296E 
  
 ML 
  
 55-16.594368N 
  
 12-39.492665E 
  
 ML 
  
 55-15.659778N 
  
 12-40.106452E 
  
 ML 
  
 14 
  
 55-14.963194N 
  
 12-40.563694E 
  
 EZ 
  
 55-14.187074N 
  
 12-41.662146E 
  
 ML 
  
 55-13.410742N 
  
 12-42.759983E 
  
 ML 
  
 55-12.634290N 
  
 12-43.857007E 
  
 ML 
  
 55-11.857666N 
  
 12-44.953317E 
  
 ML 
  
 55-11.080925N 
  
 12-46.049005E 
  
 ML 
  
 55-10.303956N 
  
 12-47.143888E 
  
 ML 
  
 15 
  
 55-09.963037N 
  
 12-47.624076E 
  
 EZ 
  
 55-09.402834N 
  
 12-49.066941E 
  
 ML 
  
 55-08.842350N 
  
 12-50.509265E 
  
 ML 
  
 55-08.281573N 
  
 12-51.950824E 
  
 ML 
  
 55-07.720505N 
  
 12-53.391714E 
  
 ML 
  
 55-07.159146N 
  
 12-54.831933E 
  
 ML 
  
 55-06.597499N 
  
 12-56.271577E 
  
 ML 
  
 55-06.035615N 
  
 12-57.710454E 
  
 ML 
  
 55-05.473387N 
  
 12-59.148665E 
  
 ML 
  
 55-04.910924N 
  
 13-00.586204E 
  
 ML 
  
 55-04.348172N 
  
 13-02.023074E 
  
 ML 
  
 16 
  
 55-03.861339N 
  
 13-03.264857E 
  
 EZ 
  
 55-03.134197N 
  
 13-04.456088E 
  
 ML 
  
 55-02.406837N 
  
 13-05.646528E 
  
 ML 
  
 55-01.679277N 
  
 13-06.836342E 
  
 ML 
  
 55-00.951516N 
  
 13-08.025437E 
  
 ML 
  
 17 
  
 55-00.549847N 
  
 13-08.681274E 
  
 EZ 
  
 18 
  
 55-00.599978N 
  
 13-09.273862E 
  
 EZ 
  
 55-00.624331N 
  
 13-10.506391E 
  
 ML 
  
 55-00.658253N 
  
 13-12.242256E 
  
 ML 
  
 621 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-00.691763N 
  
 13-13.978179E 
  
 ML 
  
 55-00.724859N 
  
 13-15.714064E 
  
 ML 
  
 55-00.757544N 
  
 13-17.450100E 
  
 ML 
  
 55-00.789816N 
  
 13-19.186191E 
  
 ML 
  
 55-00.821674N 
  
 13-20.922242E 
  
 ML 
  
 55-00.853121N 
  
 13-22.658442E 
  
 ML 
  
 55-00.884208N 
  
 13-24.394599E 
  
 ML 
  
 55-00.914830N 
  
 13-26.130904E 
  
 ML 
  
 55-00.945038N 
  
 13-27.867167E 
  
 ML 
  
 55-00.974833N 
  
 13-29.603481E 
  
 ML 
  
 55-01.004215N 
  
 13-31.339845E 
  
 ML 
  
 55-01.033185N 
  
 13-33.076259E 
  
 ML 
  
 55-01.061742N 
  
 13-34.812721E 
  
 ML 
  
 55-01.089886N 
  
 13-36.549231E 
  
 ML 
  
 55-01.117616N 
  
 13-38.285695E 
  
 ML 
  
 55-01.144989N 
  
 13-40.022298E 
  
 ML 
  
 55-01.171894N 
  
 13-41.758908E 
  
 ML 
  
 55-01.198386N 
  
 13-43.495549E 
  
 ML 
  
 55-01.224466N 
  
 13-45.232288E 
  
 ML 
  
 19 
  
 55-01.250118N 
  
 13-46.969006E 
  
 EZ 
  
 55-00.920560N 
  
 13-48.154014E 
  
 ML 
  
 55-00.485362N 
  
 13-49.717106E 
  
 ML 
  
 54-00.049881N 
  
 13-51.279729E 
  
 ML 
  
 54-59.614007N 
  
 13-52.841699E 
  
 ML 
  
 54-59.177797N 
  
 13-54.403202E 
  
 ML 
  
 54-58.741303N 
  
 13-55.964048E 
  
 ML 
  
 54-58.304420N 
  
 13-57.524429E 
  
 ML 
  
 20 
  
 54-57.867272N 
  
 13-59.084181E 
  
 EZ 
  
 21 
  
 54-57.781982N 
  
 13-59.599449E 
  
 EZ 
  
 54-58.576657N 
  
 14-00.649339E 
  
 ML 
  
 54-59.371245N 
  
 14-01.699974E 
  
 ML 
  
 55-00.165628N 
  
 14-02.751207E 
  
 ML 
  
 55-00.959914N 
  
 14-03.803131E 
  
 ML 
  
 55-01.753997N 
  
 14-04.855841E 
  
 ML 
  
 55-02.547927N 
  
 14-05.909150E 
  
 ML 
  
 55-03.341707N 
  
 14-06.963153E 
  
 ML 
  
 55-04.135390N 
  
 14-08.017943E 
  
 ML 
  
 55-04.928866N 
  
 14-09.073334E 
  
 ML 
  
 55-05.722191N 
  
 14-10.129515E 
  
 ML 
  
 55-06.515364N 
  
 14-11.186299E 
  
 ML 
  
 55-07.308384N 
  
 14-12.243779E 
  
 ML 
  
 55-08.101252N 
  
 14-13.302051E 
  
 ML 
  
 55-08.893967N 
  
 14-14.360926E 
  
 ML 
  
 55-09.686476N 
  
 14-15.420597E 
  
 ML 
  
 55-10.478885N 
  
 14-16.480871E 
  
 ML 
  
 55-11.271140N 
  
 14-17.541940E 
  
 ML 
  
 55-12.063242N 
  
 14-18.603616E 
  
 ML 
  
 55-12.855190N 
  
 14-19.666088E 
  
 ML 
  
 55-13.646930N 
  
 14-20.729169E 
  
 ML 
  
 55-14.438570N 
  
 14-21.793046E 
  
 ML 
  
 55-15.230000N 
  
 14-22.857534E 
  
 ML 
  
 55-16.021331N 
  
 14-23.922820E 
  
 ML 
  
 55-16.812505N 
  
 14-24.988717E 
  
 ML 
  
 55-17.603471N 
  
 14-26.055414E 
  
 ML 
  
 55-18.394335N 
  
 14-27.122724E 
  
 ML 
  
 22 
  
 55-18.697994N 
  
 14-27.532876E 
  
 EZ 
  
 55-19.452788N 
  
 14-28.678036E 
  
 ML 
  
 55-20.207463N 
  
 14-29.823926E 
  
 ML 
  
 55-20.961904N 
  
 14-30.970638E 
  
 ML 
  
 55-21.716166N 
  
 14-32.117982E 
  
 ML 
  
 622 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-22.470301N 
  
 14-33.266052E 
  
 ML 
  
 55-23.224203N 
  
 14-34.414850E 
  
 ML 
  
 55-23.977924N 
  
 14-35.564472E 
  
 ML 
  
 55-24.731519N 
  
 14-36.714727E 
  
 ML 
  
 55-25.484879N 
  
 14-37.865712E 
  
 ML 
  
 55-26.238057N 
  
 14-39.017427E 
  
 ML 
  
 55-26.991055N 
  
 14-40.169969E 
  
 ML 
  
 55-27.743871N 
  
 14-41.323147E 
  
 ML 
  
 55-28.496505N 
  
 14-42.477057E 
  
 ML 
  
 55-29.249011N 
  
 14-43.631794E 
  
 ML 
  
 55-30.001281N 
  
 14-44.787171E 
  
 ML 
  
 55-30.753368N 
  
 14-45.943281E 
  
 ML 
  
 55-31.505272N 
  
 14-47.100127E 
  
 ML 
  
 55-32.256993N 
  
 14-48.257803E 
  
 ML 
  
 55-33.008531N 
  
 14-49.416119E 
  
 ML 
  
 55-33.759885N 
  
 14-50.575173E 
  
 ML 
  
 55-34.511055N 
  
 14-51.734964E 
  
 ML 
  
 55-35.262041N 
  
 14-52.895588E 
  
 ML 
  
 55-36.012843N 
  
 14-54.056856E 
  
 ML 
  
 55-36.763460N 
  
 14-55.218863E 
  
 ML 
  
 55-37.513892N 
  
 14-56.381705E 
  
 ML 
  
 55-38.264139N 
  
 14-57.545192E 
  
 ML 
  
 55-39.014200N 
  
 14-58.709421E 
  
 ML 
  
 55-39.764076N 
  
 14-59.874392E 
  
 ML 
  
 55-40.513766N 
  
 15-01.040200E 
  
 ML 
  
 55-41.263270N 
  
 15-02.206657E 
  
 ML 
  
 23 
  
 55-41.455817N 
  
 15-02.506448E 
  
 EZ 
  
 55-41.091097N 
  
 15-04.151040E 
  
 ML 
  
 55-40.726024N 
  
 15-05.795135E 
  
 ML 
  
 55-40.360584N 
  
 15-07.438624E 
  
 ML 
  
 55-39.994777N 
  
 15-09.081697E 
  
 ML 
  
 55-39.628604N 
  
 15-10.724259E 
  
 ML 
  
 55-39.262119N 
  
 15-12.366309E 
  
 ML 
  
 55-38.895213N 
  
 15-14.007846E 
  
 ML 
  
 55-38.527942N 
  
 15-15.648776E 
  
 ML 
  
 55-38.160305N 
  
 15-17.289288E 
  
 ML 
  
 55-37.792303N 
  
 15-18.929287E 
  
 ML 
  
 55-37.423936N 
  
 15-20.568772E 
  
 ML 
  
 55-37.055205N 
  
 15-22.207743E 
  
 ML 
  
 55-36.686108N 
  
 15-23.846200E 
  
 ML 
  
 55-36.316648N 
  
 15-25.484142E 
  
 ML 
  
 55-35.946823N 
  
 15-27.121569E 
  
 ML 
  
 55-35.576635N 
  
 15-28.758481E 
  
 ML 
  
 55-35.206084N 
  
 15-30.394878E 
  
 ML 
  
 55-34.835169N 
  
 15-32.030759E 
  
 ML 
  
 55-34.463891N 
  
 15-33.666123E 
  
 ML 
  
 55-34.092196N 
  
 15-35.300970E 
  
 ML 
  
 55-33.720193N 
  
 15-36.935301E 
  
 ML 
  
 55-33.347828N 
  
 15-38.569115E 
  
 ML 
  
 55-32.975101N 
  
 15-40.202412E 
  
 ML 
  
 55-32.602012N 
  
 15-41.835190E 
  
 ML 
  
 55-32.228562N 
  
 15-43.467451E 
  
 ML 
  
 55-31.854696N 
  
 15-45.099192E 
  
 ML 
  
 55-31.480523N 
  
 15-46.730510E 
  
 ML 
  
 55-31.105990N 
  
 15-48.361214E 
  
 ML 
  
 55-30.731042N 
  
 15-49.991398E 
  
 ML 
  
 55-30.355788N 
  
 15-51.621063E 
  
 ML 
  
 55-29.980174N 
  
 15-53.250304E 
  
 ML 
  
 55-29.604146N 
  
 15-54.878927E 
  
 ML 
  
 55-29.227813N 
  
 15-56.507032E 
  
 ML 
  
 623 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-28.851066N 
  
 15-58.134709E 
  
 ML 
  
 55-28.474015N 
  
 15-59.761771E 
  
 ML 
  
 55-28.096551N 
  
 16-01.388405E 
  
 ML 
  
 55-27.718728N 
  
 16-03.014422E 
  
 ML 
  
 55-27.340601N 
  
 16-04.640014E 
  
 ML 
  
 55-26.962062N 
  
 16-06.265081E 
  
 ML 
  
 55-26.583166N 
  
 16-07.889531E 
  
 ML 
  
 55-26.203966N 
  
 16-09.513555E 
  
 ML 
  
 55-25.824354N 
  
 16-11.137053E 
  
 ML 
  
 55-25.444386N 
  
 16-12.760028E 
  
 ML 
  
 55-25.064061N 
  
 16-14.382478E 
  
 ML 
  
 55-24.683380N 
  
 16-16.004405E 
  
 ML 
  
 55-24.302343N 
  
 16-17.625712E 
  
 ML 
  
 55-23.920950N 
  
 16-19.246589E 
  
 ML 
  
 55-23.539200N 
  
 16-20.867035E 
  
 ML 
  
 55-23.157095N 
  
 16-22.486862E 
  
 ML 
  
 55-22.774635N 
  
 16-24.106162E 
  
 ML 
  
 55-22.391821N 
  
 16-25.724937E 
  
 ML 
  
 55-22.008598N 
  
 16-27.343183E 
  
 ML 
  
 55-21.625073N 
  
 16-28.961000E 
  
 ML 
  
 24 
  
 55-21.276052N 
  
 16-30.431329E 
  
 EZ 
  
 25 
  
 55-21.641480N 
  
 16-32.009233E 
  
 EZ 
  
 55-21.649619N 
  
 16-32.036157E 
  
 ML 
  
 55-22.116395N 
  
 16-33.585066E 
  
 ML 
  
 55-22.582840N 
  
 16-35.134578E 
  
 ML 
  
 55-23.049007N 
  
 16-36.684695E 
  
 ML 
  
 55-23.514788N 
  
 16-38.235414E 
  
 ML 
  
 55-23.980290N 
  
 16-39.786738E 
  
 ML 
  
 55-24.445406N 
  
 16-41.338662E 
  
 ML 
  
 55-24.910243N 
  
 16-42.891192E 
  
 ML 
  
 55-25.374747N 
  
 16-44.444324E 
  
 ML 
  
 55-25.838916N 
  
 16-45.998154E 
  
 ML 
  
 55-26.302752N 
  
 16-47.552492E 
  
 ML 
  
 55-26.766255N 
  
 16-49.107432E 
  
 ML 
  
 55-27.229421N 
  
 16-50.663070E 
  
 ML 
  
 55-27.692254N 
  
 16-52.219215E 
  
 ML 
  
 55-28.154751N 
  
 16-53.776057E 
  
 ML 
  
 55-28.616915N 
  
 16-55.333407E 
  
 ML 
  
 55-29.078795N 
  
 16-56.891456E 
  
 ML 
  
 55-29.540287N 
  
 16-58.450009E 
  
 ML 
  
 26 
  
 55-30.001475N 
  
 17-00.009233E 
  
 EZ 
  
 55-30.346419N 
  
 17-01.491327E 
  
 ML 
  
 55-30.724743N 
  
 17-03.118784E 
  
 ML 
  
 55-31.102699N 
  
 17-04.746848E 
  
 ML 
  
 55-31.480346N 
  
 17-06.375333E 
  
 ML 
  
 55-31.857572N 
  
 17-08.004422E 
  
 ML 
  
 55-32.234432N 
  
 17-09.634023E 
  
 ML 
  
 55-32.610981N 
  
 17-11.264044E 
  
 ML 
  
 55-32.987163N 
  
 17-12.894672E 
  
 ML 
  
 55-33.362923N 
  
 17-14.525807E 
  
 ML 
  
 55-33.738371N 
  
 17-16.157457E 
  
 ML 
  
 55-34.113452N 
  
 17-17.789617E 
  
 ML 
  
 55-34.488165N 
  
 17-19.422287E 
  
 ML 
  
 55-34.862509N 
  
 17-21.055562E 
  
 ML 
  
 27 
  
 55-35.236472N 
  
 17-22.689233E 
  
 EZ 
  
 55-35.326464N 
  
 17-22.971323E 
  
 ML 
  
 55-35.816007N 
  
 17-24.507210E 
  
 ML 
  
 55-36.305223N 
  
 17-26.043728E 
  
 ML 
  
 55-36.794109N 
  
 17-27.580973E 
  
 ML 
  
 55-37.282723N 
  
 17-29.118757E 
  
 ML 
  
 624 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-37.770953N 
  
 17-30.657265E 
  
 ML 
  
 55-38.258911N 
  
 17-32.196311E 
  
 ML 
  
 55-38.746537N 
  
 17-33.736085E 
  
 ML 
  
 55-39.233835N 
  
 17-35.276489E 
  
 ML 
  
 55-39.720805N 
  
 17-36.817430E 
  
 ML 
  
 55-40.207443N 
  
 17-38.359097E 
  
 ML 
  
 55-40.693751N 
  
 17-39.901395E 
  
 ML 
  
 55-41.179783N 
  
 17-41.444328E 
  
 ML 
  
 55-41.665431N 
  
 17-42.987888E 
  
 ML 
  
 55-42.150801N 
  
 17-44.532083E 
  
 ML 
  
 55-42.635840N 
  
 17-46.076909E 
  
 ML 
  
 55-43.120546N 
  
 17-47.622461E 
  
 ML 
  
 55-43.604922N 
  
 17-49.168549E 
  
 ML 
  
 55-44.088966N 
  
 17-50.715268E 
  
 ML 
  
 55-44.572675N 
  
 17-52.262713E 
  
 ML 
  
 55-45.056108N 
  
 17-53.810697E 
  
 ML 
  
 55-45.539152N 
  
 17-55.359403E 
  
 ML 
  
 55-46.021919N 
  
 17-56.908649E 
  
 ML 
  
 55-46.504350N 
  
 17-58.458621E 
  
 ML 
  
 28 
  
 55-46.986465N 
  
 18-00.009233E 
  
 EZ 
  
 55-47.459190N 
  
 18-01.240953E 
  
 ML 
  
 55-48.020738N 
  
 18-02.705541E 
  
 ML 
  
 55-48.582039N 
  
 18-04.170831E 
  
 ML 
  
 55-49.142986N 
  
 18-05.636814E 
  
 ML 
  
 55-49.703684N 
  
 18-07.103595E 
  
 ML 
  
 55-50.264084N 
  
 18-08.570978E 
  
 ML 
  
 55-50.824183N 
  
 18-10.039060E 
  
 ML 
  
 55-51.383980N 
  
 18-11.507840E 
  
 ML 
  
 55-51.943530N 
  
 18-12.977323E 
  
 ML 
  
 55-52.502775N 
  
 18-14.447600E 
  
 ML 
  
 55-53.061666N 
  
 18-15.918476E 
  
 ML 
  
 55-53.620309N 
  
 18-17.390056E 
  
 ML 
  
 55-54.178646N 
  
 18-18.862431E 
  
 ML 
  
 55-54.736737N 
  
 18-20.335414E 
  
 ML 
  
 29 
  
 55-55.294459N 
  
 18-21.809233E 
  
 EZ 
  
 55-55.257642N 
  
 18-22.315068E 
  
 ML 
  
 55-55.128971N 
  
 18-24.077530E 
  
 ML 
  
 55-54.999879N 
  
 18-25.839876E 
  
 ML 
  
 55-54.870372N 
  
 18-27.601914E 
  
 ML 
  
 55-54.740444N 
  
 18-29.363835E 
  
 ML 
  
 55-54.610098N 
  
 18-31.125541E 
  
 ML 
  
 55-54.479335N 
  
 18-32.887033E 
  
 ML 
  
 55-54.348153N 
  
 18-34.648310E 
  
 ML 
  
 55-54.216554N 
  
 18-36.409371E 
  
 ML 
  
 55-54.084535N 
  
 18-38.170310E 
  
 ML 
  
 55-53.952101N 
  
 18-39.930936E 
  
 ML 
  
 55-53.819247N 
  
 18-41.691440E 
  
 ML 
  
 55-53.685975N 
  
 18-43.451725E 
  
 ML 
  
 55-53.552230N 
  
 18-45.211880E 
  
 ML 
  
 55-53.418124N 
  
 18-46.971724E 
  
 ML 
  
 55-53.283599N 
  
 18-48.731443E 
  
 ML 
  
 55-53.148657N 
  
 18-50.490940E 
  
 ML 
  
 55-53.013244N 
  
 18-52.250208E 
  
 ML 
  
 30 
  
 55-52.877461N 
  
 18-54.009233E 
  
 EZ 
  
 31 
  
 55-52.789461N 
  
 18-55.554233E 
  
 EZ 
  
 32 
  
 55-53.478509N 
  
 18-56.571251E 
  
 EZ 
  
 55-53.888999N 
  
 18-57.360251E 
  
 ML 
  
 55-54.299417N 
  
 18-58.149251E 
  
 ML 
  
 55-54.709762N 
  
 18-58.938251E 
  
 ML 
  
 55-55.120034N 
  
 18-59.727250E 
  
 ML 
  
 625 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55-55.530234N 
  
 19-00.516250E 
  
 ML 
  
 33 
  
 55-55.921000N 
  
 19-01.268000E 
  
 EZ 
  
 55-56.590836N 
  
 19-02.586095E 
  
 ML 
  
 55-57.260413N 
  
 19-03.904985E 
  
 ML 
  
 34 
  
 55-57.300000N 
  
 19-03.983000E 
  
 EZ 
  
 55-57.910649N 
  
 19-04.307869E 
  
 ML 
  
 35 
  
 55-58.867000N 
  
 19-04.817000E 
  
 EZ 
  
 56-01.442509N 
  
 19-05.382277E 
  
 ML 
  
 56-00.451937N 
  
 19-05.164669E 
  
 ML 
  
 55-59.461405N 
  
 19-04.947369E 
  
 ML 
  
 36 
  
 56-02.433000N 
  
 19-05.600000E 
  
 EZ 
  
 37 
  
 56-14.994088N 
  
 19-13.356250E 
  
 EZ 
  
 56-15.559526N 
  
 19-13.708971E 
  
 ML 
  
 56-16.124824N 
  
 19-14.061692E 
  
 ML 
  
 56-16.689982N 
  
 19-14.414412E 
  
 ML 
  
 56-17.255000N 
  
 19-14.767133E 
  
 ML 
  
 56-17.819879N 
  
 19-15.119854E 
  
 ML 
  
 56-18.384618N 
  
 19-15.472575E 
  
 ML 
  
 56-18.949217N 
  
 19-15.825295E 
  
 ML 
  
 56-19.513677N 
  
 19-16.178016E 
  
 ML 
  
 56-20.077997N 
  
 19-16.530737E 
  
 ML 
  
 56-20.642177N 
  
 19-16.883457E 
  
 ML 
  
 56-21.206218N 
  
 19-17.236178E 
  
 ML 
  
 56-21.770119N 
  
 19-17.588899E 
  
 ML 
  
 56-22.333881N 
  
 19-17.941620E 
  
 ML 
  
 56-22.897503N 
  
 19-18.294340E 
  
 ML 
  
 56-23.460986N 
  
 19-18.647061E 
  
 ML 
  
 56-24.024329N 
  
 19-18.999782E 
  
 ML 
  
 56-24.587532N 
  
 19-19.352502E 
  
 ML 
  
 56-25.150596N 
  
 19-19.705223E 
  
 ML 
  
 56-25.713521N 
  
 19-20.057944E 
  
 ML 
  
 56-26.276306N 
  
 19-20.410665E 
  
 ML 
  
 56-26.838952N 
  
 19-20.763385E 
  
 ML 
  
 38 
  
 56-26.992717N 
  
 19-20.859795E 
  
 EZ 
  
 56-27.566613N 
  
 19-21.146246E 
  
 ML 
  
 56-28.140364N 
  
 19-21.432697E 
  
 ML 
  
 56-28.713970N 
  
 19-21.719147E 
  
 ML 
  
 56-29.287431N 
  
 19-22.005598E 
  
 ML 
  
 56-29.860747N 
  
 19-22.292049E 
  
 ML 
  
 56-30.433918N 
  
 19-22.578500E 
  
 ML 
  
 56-31.006944N 
  
 19-22.864951E 
  
 ML 
  
 56-31.579825N 
  
 19-23.151401E 
  
 ML 
  
 56-32.152562N 
  
 19-23.437852E 
  
 ML 
  
 56-32.725153N 
  
 19-23.724303E 
  
 ML 
  
 56-33.297599N 
  
 19-24.010754E 
  
 ML 
  
 56-33.869901N 
  
 19-24.297205E 
  
 ML 
  
 56-34.442057N 
  
 19-24.583655E 
  
 ML 
  
 39 
  
 56-34.991790N 
  
 19-24.858948E 
  
 EZ 
  
 56-35.548935N 
  
 19-25.228644E 
  
 ML 
  
 56-36.105942N 
  
 19-25.598340E 
  
 ML 
  
 56-36.662812N 
  
 19-25.968037E 
  
 ML 
  
 56-37.219544N 
  
 19-26.337733E 
  
 ML 
  
 56-37.776139N 
  
 19-26.707429E 
  
 ML 
  
 56-38.332597N 
  
 19-27.077126E 
  
 ML 
  
 56-38.888917N 
  
 19-27.446822E 
  
 ML 
  
 56-39.445101N 
  
 19-27.816518E 
  
 ML 
  
 56-40.001146N 
  
 19-28.186214E 
  
 ML 
  
 56-40.557055N 
  
 19-28.555911E 
  
 ML 
  
 56-41.112826N 
  
 19-28.925607E 
  
 ML 
  
 56-41.668460N 
  
 19-29.295303E 
  
 ML 
  
 626 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 56-42.223957N 
  
 19-29.665000E 
  
 ML 
  
 56-42.779317N 
  
 19-30.034696E 
  
 ML 
  
 56-43.334540N 
  
 19-30.404392E 
  
 ML 
  
 56-43.889625N 
  
 19-30.774088E 
  
 ML 
  
 Phillips 
  
 19-31.143785E 
  
 ML 
  
 40 
  
 56-44.990653N 
  
 19-31.507662E 
  
 EZ 
  
 56-45.546376N 
  
 19-31.872112E 
  
 ML 
  
 56-46.101961N 
  
 19-32.236562E 
  
 ML 
  
 56-46.657409N 
  
 19-32.601011E 
  
 ML 
  
 56-47.212719N 
  
 19-32.965461E 
  
 ML 
  
 56-47.767892N 
  
 19-33.329911E 
  
 ML 
  
 56-48.322927N 
  
 19-33.694360E 
  
 ML 
  
 56-48.877825N 
  
 19-34.058810E 
  
 ML 
  
 56-49.432585N 
  
 19-34.423260E 
  
 ML 
  
 56-49.987207N 
  
 19-34.787709E 
  
 ML 
  
 56-50.541693N 
  
 19-35.152159E 
  
 ML 
  
 56-51.096041N 
  
 19-35.516609E 
  
 ML 
  
 56-51.650251N 
  
 19-35.881058E 
  
 ML 
  
 56-52.204324N 
  
 19-36.245508E 
  
 ML 
  
 56-52.758260N 
  
 19-36.609958E 
  
 ML 
  
 56-53.312059N 
  
 19-36.974407E 
  
 ML 
  
 56-53.865720N 
  
 19-37.338857E 
  
 ML 
  
 56-54.419244N 
  
 19-37.703307E 
  
 ML 
  
 56-54.972630N 
  
 19-38.067756E 
  
 ML 
  
 56-55.525880N 
  
 19-38.432206E 
  
 ML 
  
 56-56.078992N 
  
 19-38.796656E 
  
 ML 
  
 56-56.631967N 
  
 19-39.161105E 
  
 ML 
  
 56-57.184804N 
  
 19-39.525555E 
  
 ML 
  
 56-57.737505N 
  
 19-39.890005E 
  
 ML 
  
 41 
  
 56-57.989174N 
  
 19-40.055984E 
  
 EZ 
  
 56-58.525348N 
  
 19-40.494644E 
  
 ML 
  
 56-59.061392N 
  
 19-40.933304E 
  
 ML 
  
 56-59.597307N 
  
 19-41.371964E 
  
 ML 
  
 57-00.133093N 
  
 19-41.810623E 
  
 ML 
  
 57-00.668751N 
  
 19-42.249283E 
  
 ML 
  
 57-01.204279N 
  
 19-42.687943E 
  
 ML 
  
 57-01.739678N 
  
 19-43.126603E 
  
 ML 
  
 57-02.274948N 
  
 19-43.565262E 
  
 ML 
  
 57-02.810089N 
  
 19-44.003922E 
  
 ML 
  
 57-03.345101N 
  
 19-44.442582E 
  
 ML 
  
 57-03.879984N 
  
 19-44.881242E 
  
 ML 
  
 57-04.414738N 
  
 19-45.319901E 
  
 ML 
  
 57-04.949363N 
  
 19-45.758561E 
  
 ML 
  
 Morris 
  
 19-46.197221E 
  
 ML 
  
 57-06.018227N 
  
 19-46.635881E 
  
 ML 
  
 57-06.552465N 
  
 19-47.074540E 
  
 ML 
  
 57-07.086575N 
  
 19-47.513200E 
  
 ML 
  
 57-07.620555N 
  
 19-47.951860E 
  
 ML 
  
 57-08.154407N 
  
 19-48.390520E 
  
 ML 
  
 57-08.688131N 
  
 19-48.829179E 
  
 ML 
  
 57-09.221725N 
  
 19-49.267839E 
  
 ML 
  
 57-09.755191N 
  
 19-49.706499E 
  
 ML 
  
 57-10.288528N 
  
 19-50.145159E 
  
 ML 
  
 57-10.821736N 
  
 19-50.583818E 
  
 ML 
  
 57-11.354815N 
  
 19-51.022478E 
  
 ML 
  
 57-11.887766N 
  
 19-51.461138E 
  
 ML 
  
 57-12.420588N 
  
 19-51.899798E 
  
 ML 
  
 57-12.953281N 
  
 19-52.338457E 
  
 ML 
  
 57-13.485846N 
  
 19-52.777117E 
  
 ML 
  
 57-14.018282N 
  
 19-53.215777E 
  
 ML 
  
 627 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 42 
  
 57-14.179366N 
  
 19-53.348510E 
  
 EZ 
  
 57-14.725945N 
  
 19-53.722535E 
  
 ML 
  
 57-15.272389N 
  
 19-54.096559E 
  
 ML 
  
 57-15.818697N 
  
 19-54.470583E 
  
 ML 
  
 57-16.364870N 
  
 19-54.844608E 
  
 ML 
  
 57-16.910907N 
  
 19-55.218632E 
  
 ML 
  
 57-17.456809N 
  
 19-55.592657E 
  
 ML 
  
 57-18.002575N 
  
 19-55.966681E 
  
 ML 
  
 57-18.548206N 
  
 19-56.340706E 
  
 ML 
  
 57-19.093701N 
  
 19-56.714730E 
  
 ML 
  
 57-19.639061N 
  
 19-57.088754E 
  
 ML 
  
 57-20.184285N 
  
 19-57.462779E 
  
 ML 
  
 57-20.729374N 
  
 19-57.836803E 
  
 ML 
  
 57-21.274328N 
  
 19-58.210828E 
  
 ML 
  
 57-21.819146N 
  
 19-58.584852E 
  
 ML 
  
 57-22.363830N 
  
 19-58.958876E 
  
 ML 
  
 57-22.908377N 
  
 19-59.332901E 
  
 ML 
  
 57-23.452790N 
  
 19-59.706925E 
  
 ML 
  
 57-23.997067N 
  
 20-00.080950E 
  
 ML 
  
 57-24.541209N 
  
 20-00.454974E 
  
 ML 
  
 57-25.085216N 
  
 20-00.828999E 
  
 ML 
  
 57-25.629088N 
  
 20-01.203023E 
  
 ML 
  
 57-26.172824N 
  
 20-01.577047E 
  
 ML 
  
 43 
  
 57-26.702948N 
  
 20-01.941798E 
  
 EZ 
  
 57-27.277236N 
  
 20-02.087900E 
  
 ML 
  
 57-27.851374N 
  
 20-02.234003E 
  
 ML 
  
 57-28.425360N 
  
 20-02.380105E 
  
 ML 
  
 57-28.999196N 
  
 20-02.526208E 
  
 ML 
  
 57-29.572880N 
  
 20-02.672311E 
  
 ML 
  
 57-30.146414N 
  
 20-02.818413E 
  
 ML 
  
 57-30.719798N 
  
 20-02.964516E 
  
 ML 
  
 57-31.293030N 
  
 20-03.110618E 
  
 ML 
  
 57-31.866112N 
  
 20-03.256721E 
  
 ML 
  
 57-32.439043N 
  
 20-03.402823E 
  
 ML 
  
 57-33.011824N 
  
 20-03.548926E 
  
 ML 
  
 57-33.584454N 
  
 20-03.695029E 
  
 ML 
  
 44 
  
 57-33.785105N 
  
 20-03.746233E 
  
 EZ 
  
 57-34.294624N 
  
 20-04.253283E 
  
 ML 
  
 57-34.804023N 
  
 20-04.760333E 
  
 ML 
  
 57-35.313304N 
  
 20-05.267383E 
  
 ML 
  
 57-35.822464N 
  
 20-05.774433E 
  
 ML 
  
 57-36.331506N 
  
 20-06.281483E 
  
 ML 
  
 57-36.840429N 
  
 20-06.788533E 
  
 ML 
  
 57-37.349232N 
  
 20-07.295583E 
  
 ML 
  
 57-37.857916N 
  
 20-07.802633E 
  
 ML 
  
 57-38.366481N 
  
 20-08.309683E 
  
 ML 
  
 57-38.874926N 
  
 20-08.816733E 
  
 ML 
  
 57-39.383253N 
  
 20-09.323783E 
  
 ML 
  
 57-39.891460N 
  
 20-09.830833E 
  
 ML 
  
 57-40.399549N 
  
 20-10.337883E 
  
 ML 
  
 57-40.907518N 
  
 20-10.844934E 
  
 ML 
  
 57-41.415368N 
  
 20-11.351984E 
  
 ML 
  
 57-41.923099N 
  
 20-11.859034E 
  
 ML 
  
 57-42.430711N 
  
 20-12.366084E 
  
 ML 
  
 57-42.938204N 
  
 20-12.873134E 
  
 ML 
  
 57-43.445578N 
  
 20-13.380184E 
  
 ML 
  
 57-43.952833N 
  
 20-13.887234E 
  
 ML 
  
 45 
  
 57-43.983993N 
  
 20-13.918385E 
  
 EZ 
  
 57-44.490431N 
  
 20-14.427843E 
  
 ML 
  
 57-44.996750N 
  
 20-14.937302E 
  
 ML 
  
 628 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 57-45.502950N 
  
 20-15.446761E 
  
 ML 
  
 57-46.009032N 
  
 20-15.956220E 
  
 ML 
  
 57-46.514996N 
  
 20-16.465678E 
  
 ML 
  
 57-47.020841N 
  
 20-16.975137E 
  
 ML 
  
 57-47.526567N 
  
 20-17.484596E 
  
 ML 
  
 57-48.032175N 
  
 20-17.994055E 
  
 ML 
  
 57-48.537664N 
  
 20-18.503513E 
  
 ML 
  
 57-49.043035N 
  
 20-19.012972E 
  
 ML 
  
 57-49.548287N 
  
 20-19.522431E 
  
 ML 
  
 57-50.053421N 
  
 20-20.031890E 
  
 ML 
  
 57-50.558437N 
  
 20-20.541348E 
  
 ML 
  
 57-51.063334N 
  
 20-21.050807E 
  
 ML 
  
 57-51.568112N 
  
 20-21.560266E 
  
 ML 
  
 57-52.072772N 
  
 20-22.069725E 
  
 ML 
  
 57-52.577314N 
  
 20-22.579184E 
  
 ML 
  
 57-53.081738N 
  
 20-23.088642E 
  
 ML 
  
 57-53.586043N 
  
 20-23.598101E 
  
 ML 
  
 57-54.090229N 
  
 20-24.107560E 
  
 ML 
  
 57-54.594298N 
  
 20-24.617019E 
  
 ML 
  
 46 
  
 57-54.673831N 
  
 20-24.697413E 
  
 EZ 
  
 57-55.244498N 
  
 20-24.618043E 
  
 ML 
  
 57-55.815013N 
  
 20-24.538674E 
  
 ML 
  
 57-56.385377N 
  
 20-24.459305E 
  
 ML 
  
 57-56.955589N 
  
 20-24.379935E 
  
 ML 
  
 57-57.525650N 
  
 20-24.300566E 
  
 ML 
  
 57-58.095559N 
  
 20-24.221196E 
  
 ML 
  
 57-58.665316N 
  
 20-24.141827E 
  
 ML 
  
 57-59.234922N 
  
 20-24.062457E 
  
 ML 
  
 57-59.804377N 
  
 20-23.983088E 
  
 ML 
  
 58-00.373680N 
  
 20-23.903718E 
  
 ML 
  
 58-00.942831N 
  
 20-23.824349E 
  
 ML 
  
 47 
  
 58-01.440000N 
  
 20-23.755000E 
  
 EZ 
  
 58-02.434957N 
  
 20-23.616354E 
  
 ML 
  
 58-03.429920N 
  
 20-23.477624E 
  
 ML 
  
 58-04.424881N 
  
 20-23.338792E 
  
 ML 
  
 58-05.419845N 
  
 20-23.199756E 
  
 ML 
  
 58-06.414802N 
  
 20-23.060719E 
  
 ML 
  
 58-07.409708N 
  
 20-22.921470E 
  
 ML 
  
 58-08.404670N 
  
 20-22.782025E 
  
 ML 
  
 58-09.399572N 
  
 20-22.642569E 
  
 ML 
  
 58-10.394531N 
  
 20-22.502917E 
  
 ML 
  
 58-11.389433N 
  
 20-22.363153E 
  
 ML 
  
 48 
  
 58-11.981000N 
  
 20-22.280000E 
  
 EZ 
  
 58-12.970854N 
  
 20-22.516132E 
  
 ML 
  
 58-13.960676N 
  
 20-22.752541E 
  
 ML 
  
 58-14.950486N 
  
 20-22.989197E 
  
 ML 
  
 58-15.940284N 
  
 20-23.226099E 
  
 ML 
  
 58-16.930074N 
  
 20-23.463146E 
  
 ML 
  
 58-17.919851N 
  
 20-23.700441E 
  
 ML 
  
 58-18.909670N 
  
 20-23.937992E 
  
 ML 
  
 58-19.899427N 
  
 20-24.175680E 
  
 ML 
  
 58-20.889171N 
  
 20-24.413617E 
  
 ML 
  
 58-21.878903N 
  
 20-24.651803E 
  
 ML 
  
 58-22.868623N 
  
 20-24.890238E 
  
 ML 
  
 58-23.858388N 
  
 20-25.128829E 
  
 ML 
  
 58-24.848088N 
  
 20-25.367661E 
  
 ML 
  
 58-25.837774N 
  
 20-25.606744E 
  
 ML 
  
 58-26.827503N 
  
 20-25.846085E 
  
 ML 
  
 58-27.817169N 
  
 20-26.085568E 
  
 ML 
  
 58-28.806823N 
  
 20-26.325301E 
  
 ML 
  
 629 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 49 
  
 58-28.979000N 
  
 20-26.367000E 
  
 EZ 
  
 Coffey 
  
 20-26.482274E 
  
 ML 
  
 58-30.970540N 
  
 20-26.597641E 
  
 ML 
  
 58-31.966340N 
  
 20-26.713152E 
  
 ML 
  
 58-32.962081N 
  
 20-26.828792E 
  
 ML 
  
 58-33.957822N 
  
 20-26.944466E 
  
 ML 
  
 58-34.953612N 
  
 20-27.060285E 
  
 ML 
  
 58-35.949343N 
  
 20-27.176233E 
  
 ML 
  
 58-36.945127N 
  
 20-27.292224E 
  
 ML 
  
 58-37.940852N 
  
 20-27.408345E 
  
 ML 
  
 58-38.936627N 
  
 20-27.524611E 
  
 ML 
  
 58-39.932342N 
  
 20-27.641006E 
  
 ML 
  
 58-40.928058N 
  
 20-27.757437E 
  
 ML 
  
 58-41.923822N 
  
 20-27.874015E 
  
 ML 
  
 58-42.919527N 
  
 20-27.990722E 
  
 ML 
  
 58-43.915281N 
  
 20-28.107577E 
  
 ML 
  
 58-44.910981N 
  
 20-28.224459E 
  
 ML 
  
 58-45.906676N 
  
 20-28.341479E 
  
 ML 
  
 50 
  
 58-46.812000N 
  
 20-28.448000E 
  
 EZ 
  
 58-47.807839N 
  
 20-28.561477E 
  
 ML 
  
 58-48.803633N 
  
 20-28.674964E 
  
 ML 
  
 58-49.799423N 
  
 20-28.788588E 
  
 ML 
  
 51 
  
 58-50.670000N 
  
 20-28.888000E 
  
 EZ 
  
 Chase 
  
 20-28.357510E 
  
 ML 
  
 52 
  
 58-51.776000N 
  
 20-28.276000E 
  
 EZ 
  
 58-52.125864N 
  
 20-28.088275E 
  
 ML 
  
 58-53.086911N 
  
 20-27.572100E 
  
 ML 
  
 58-54.047984N 
  
 20-27.055478E 
  
 ML 
  
 58-55.008979N 
  
 20-26.538288E 
  
 ML 
  
 58-55.969941N 
  
 20-26.020746E 
  
 ML 
  
 58-56.930878N 
  
 20-25.502642E 
  
 ML 
  
 58-57.891734N 
  
 20-24.984071E 
  
 ML 
  
 58-58.852614N 
  
 20-24.465050E 
  
 ML 
  
 58-59.813416N 
  
 20-23.945457E 
  
 ML 
  
 59-00.774184N 
  
 20-23.425507E 
  
 ML 
  
 59-01.734928N 
  
 20-22.904991E 
  
 ML 
  
 59-02.695643N 
  
 20-22.384014E 
  
 ML 
  
 59-03.656329N 
  
 20-21.862574E 
  
 ML 
  
 59-04.616936N 
  
 20-21.340558E 
  
 ML 
  
 59-05.577564N 
  
 20-20.818189E 
  
 ML 
  
 59-06.538112N 
  
 20-20.295243E 
  
 ML 
  
 59-07.498632N 
  
 20-19.771831E 
  
 ML 
  
 59-08.459122N 
  
 20-19.247952E 
  
 ML 
  
 59-09.419532N 
  
 20-18.723493E 
  
 ML 
  
 59-10.379963N 
  
 20-18.198678E 
  
 ML 
  
 59-11.340315N 
  
 20-17.673282E 
  
 ML 
  
 59-12.300636N 
  
 20-17.147415E 
  
 ML 
  
 59-13.260928N 
  
 20-16.621078E 
  
 ML 
  
 59-14.221190N 
  
 20-16.094269E 
  
 ML 
  
 59-15.181427N 
  
 20-15.566883E 
  
 ML 
  
 59-16.141580N 
  
 20-15.039015E 
  
 ML 
  
 59-17.101751N 
  
 20-14.510787E 
  
 ML 
  
 59-18.061848N 
  
 20-13.981866E 
  
 ML 
  
 59-19.021910N 
  
 20-13.452575E 
  
 ML 
  
 59-19.981942N 
  
 20-12.922807E 
  
 ML 
  
 59-20.941894N 
  
 20-12.392449E 
  
 ML 
  
 59-21.901869N 
  
 20-11.861621E 
  
 ML 
  
 59-22.861760N 
  
 20-11.330306E 
  
 ML 
  
 59-23.821620N 
  
 20-10.798512E 
  
 ML 
  
 59-24.781454N 
  
 20-10.266132E 
  
 ML 
  
 630 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 59-25.741253N 
  
 20-09.733376E 
  
 ML 
  
 53 
  
 59-26.701000N 
  
 20-09.200000E 
  
 EZ 
  
 59-27.299585N 
  
 20-08.356063E 
  
 ML 
  
 59-28.109655N 
  
 20-07.212744E 
  
 ML 
  
 59-28.919569N 
  
 20-06.068520E 
  
 ML 
  
 59-29.729381N 
  
 20-04.923397E 
  
 ML 
  
 59-30.538934N 
  
 20-03.777244E 
  
 ML 
  
 59-31.348379N 
  
 20-02.630295E 
  
 ML 
  
 59-32.157614N 
  
 20-01.482428E 
  
 ML 
  
 54 
  
 59-32.847516N 
  
 20-00.503008E 
  
 EZ 
  
 Det tredje avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon, i Bottenhavet 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 55 
  
 60-35.344171N 
  
 12-12.475726E 
  
 EZ 
  
 60-35.465814N 
  
 19-12.507827E 
  
 ML 
  
 60-35.990201N 
  
 19-12.646220E 
  
 ML 
  
 60-36.514446N 
  
 19-12.784612E 
  
 ML 
  
 60-37.038549N 
  
 19-12.923005E 
  
 ML 
  
 60-37.562509N 
  
 19-13.061397E 
  
 ML 
  
 60-38.086327N 
  
 19-13.199789E 
  
 ML 
  
 60-38.610002N 
  
 19-13.338182E 
  
 ML 
  
 60-39.133536N 
  
 19-13.476574E 
  
 ML 
  
 60-39.656927N 
  
 19-13.614967E 
  
 ML 
  
 60-40.180176N 
  
 19-13.753359E 
  
 ML 
  
 56 
  
 60-40.701885N 
  
 19-13.891382E 
  
 EZ 
  
 60-41.228020N 
  
 19-13.964373E 
  
 ML 
  
 60-41.754010N 
  
 19-14.037364E 
  
 ML 
  
 60-42.279857N 
  
 19-14.110355E 
  
 ML 
  
 60-42.805560N 
  
 19-14.183346E 
  
 ML 
  
 60-43.331119N 
  
 19-14.256337E 
  
 ML 
  
 60-43.856534N 
  
 19-14.329328E 
  
 ML 
  
 60-44.381806N 
  
 19-14.402319E 
  
 ML 
  
 60-44.906934N 
  
 19-14.475310E 
  
 ML 
  
 60-45.431918N 
  
 19-14.548302E 
  
 ML 
  
 60-45.956759N 
  
 19-14.621293E 
  
 ML 
  
 60-46.481456N 
  
 19-14.694284E 
  
 ML 
  
 60-47.006010N 
  
 19-14.767275E 
  
 ML 
  
 60-47.530420N 
  
 19-14.840266E 
  
 ML 
  
 60-48.054686N 
  
 19-14.913257E 
  
 ML 
  
 60-48.578809N 
  
 19-14.986248E 
  
 ML 
  
 60-49.102789N 
  
 19-15.059239E 
  
 ML 
  
 60-49.626625N 
  
 19-15.132230E 
  
 ML 
  
 60-50.150318N 
  
 19-15.205221E 
  
 ML 
  
 60-50.673867N 
  
 19-15.278212E 
  
 ML 
  
 60-51.197273N 
  
 19-15.351203E 
  
 ML 
  
 60-51.720536N 
  
 19-15.424194E 
  
 ML 
  
 60-52.243655N 
  
 19-15.497185E 
  
 ML 
  
 60-52.766632N 
  
 19-15.570176E 
  
 ML 
  
 60-53.289465N 
  
 19-15.643167E 
  
 ML 
  
 60-53.812154N 
  
 19-15.716158E 
  
 ML 
  
 60-54.334701N 
  
 19-15.789149E 
  
 ML 
  
 60-54.857104N 
  
 19-15.862140E 
  
 ML 
  
 60-55.379365N 
  
 19-15.935131E 
  
 ML 
  
 60-55.901482N 
  
 19-16.008123E 
  
 ML 
  
 60-56.423456N 
  
 19-16.081114E 
  
 ML 
  
 631 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 60-56.945287N 
  
 19-16.154105E 
  
 ML 
  
 60-57.466975N 
  
 19-16.227096E 
  
 ML 
  
 60-57.988520N 
  
 19-16.300087E 
  
 ML 
  
 60-58.509922N 
  
 19-16.373078E 
  
 ML 
  
 60-59.031182N 
  
 19-16.446069E 
  
 ML 
  
 60-59.552298N 
  
 19-16.519060E 
  
 ML 
  
 61-00.073271N 
  
 19-16.592051E 
  
 ML 
  
 61-00.594102N 
  
 19-16.665042E 
  
 ML 
  
 61-01.114790N 
  
 19-16.738033E 
  
 ML 
  
 61-01.635334N 
  
 19-16.811024E 
  
 ML 
  
 61-02.155737N 
  
 19-16.884015E 
  
 ML 
  
 61-02.675996N 
  
 19-16.957006E 
  
 ML 
  
 61-03.196113N 
  
 19-17.029997E 
  
 ML 
  
 61-03.716087N 
  
 19-17.102988E 
  
 ML 
  
 61-04.235918N 
  
 19-17.175979E 
  
 ML 
  
 61-04.755607N 
  
 19-17.248970E 
  
 ML 
  
 61-05.275153N 
  
 19-17.321961E 
  
 ML 
  
 61-05.794557N 
  
 19-17.394952E 
  
 ML 
  
 61-06.313818N 
  
 19-17.467944E 
  
 ML 
  
 61-06.832936N 
  
 19-17.540935E 
  
 ML 
  
 61-07.351912N 
  
 19-17.613926E 
  
 ML 
  
 61-07.870746N 
  
 19-17.686917E 
  
 ML 
  
 61-08.389437N 
  
 19-17.759908E 
  
 ML 
  
 61-08.907986N 
  
 19-17.832899E 
  
 ML 
  
 61-09.426392N 
  
 19-17.905890E 
  
 ML 
  
 61-09.944656N 
  
 19-17.978881E 
  
 ML 
  
 61-10.462778N 
  
 19-18.051872E 
  
 ML 
  
 61-10.980757N 
  
 19-18.124863E 
  
 ML 
  
 61-11.498594N 
  
 19-18.197854E 
  
 ML 
  
 61-12.016289N 
  
 19-18.270845E 
  
 ML 
  
 61-12.533842N 
  
 19-18.343836E 
  
 ML 
  
 61-13.051252N 
  
 19-18.416827E 
  
 ML 
  
 61-13.568520N 
  
 19-18.489818E 
  
 ML 
  
 61-14.085646N 
  
 19-18.562809E 
  
 ML 
  
 61-14.602630N 
  
 19-18.635800E 
  
 ML 
  
 61-15.119472N 
  
 19-18.708791E 
  
 ML 
  
 61-15.636172N 
  
 19-18.781782E 
  
 ML 
  
 61-16.152730N 
  
 19-18.854774E 
  
 ML 
  
 61-16.669146N 
  
 19-18.927765E 
  
 ML 
  
 61-17.185420N 
  
 19-19.000756E 
  
 ML 
  
 61-17.701552N 
  
 19-19.073747E 
  
 ML 
  
 61-18.217542N 
  
 19-19.146738E 
  
 ML 
  
 61-18.733390N 
  
 19-19.219729E 
  
 ML 
  
 61-19.249097N 
  
 19-19.292720E 
  
 ML 
  
 61-19.764661N 
  
 19-19.365711E 
  
 ML 
  
 61-20.280084N 
  
 19-19.438702E 
  
 ML 
  
 61-20.795365N 
  
 19-19.511693E 
  
 ML 
  
 61-21.310504N 
  
 19-19.584684E 
  
 ML 
  
 61-21.825502N 
  
 19-19.657675E 
  
 ML 
  
 61-22.340358N 
  
 19-19.730666E 
  
 ML 
  
 61-22.855072N 
  
 19-19.803657E 
  
 ML 
  
 61-23.369644N 
  
 19-19.876648E 
  
 ML 
  
 61-23.884075N 
  
 19-19.949639E 
  
 ML 
  
 61-24.398364N 
  
 19-20.022630E 
  
 ML 
  
 61-24.912512N 
  
 19-20.095621E 
  
 ML 
  
 61-25.426518N 
  
 19-20.168612E 
  
 ML 
  
 61-25.940383N 
  
 19-20.241603E 
  
 ML 
  
 61-26.454107N 
  
 19-20.314595E 
  
 ML 
  
 61-26.967688N 
  
 19-20.387586E 
  
 ML 
  
 61-27.481129N 
  
 19-20.460577E 
  
 ML 
  
 632 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 61-27.994428N 
  
 19-20.533568E 
  
 ML 
  
 61-28.507586N 
  
 19-20.606559E 
  
 ML 
  
 61-29.020602N 
  
 19-20.679550E 
  
 ML 
  
 61-29.533477N 
  
 19-20.752541E 
  
 ML 
  
 61-30.046211N 
  
 19-20.825532E 
  
 ML 
  
 61-30.558804N 
  
 19-20.898523E 
  
 ML 
  
 61-31.071255N 
  
 19-20.971514E 
  
 ML 
  
 61-31.583565N 
  
 19-21.044505E 
  
 ML 
  
 61-32.095734N 
  
 19-21.117496E 
  
 ML 
  
 61-32.607762N 
  
 19-21.190487E 
  
 ML 
  
 61-33.119649N 
  
 19-21.263478E 
  
 ML 
  
 61-33.631394N 
  
 19-21.336469E 
  
 ML 
  
 61-34.142999N 
  
 19-21.409460E 
  
 ML 
  
 61-34.654463N 
  
 19-21.482451E 
  
 ML 
  
 61-35.165785N 
  
 19-21.555442E 
  
 ML 
  
 61-35.676967N 
  
 19-21.628433E 
  
 ML 
  
 61-36.188008N 
  
 19-21.701424E 
  
 ML 
  
 61-36.698908N 
  
 19-21.774416E 
  
 ML 
  
 61-37.209667N 
  
 19-21.847407E 
  
 ML 
  
 61-37.720285N 
  
 19-21.920398E 
  
 ML 
  
 61-38.230762N 
  
 19-21.993389E 
  
 ML 
  
 61-38.741098N 
  
 19-22.066380E 
  
 ML 
  
 61-39.251294N 
  
 19-22.139371E 
  
 ML 
  
 61-39.761349N 
  
 19-22.212362E 
  
 ML 
  
 61-40.271263N 
  
 19-22.285353E 
  
 ML 
  
 61-40.781037N 
  
 19-22.358344E 
  
 ML 
  
 61-41.290670N 
  
 19-22.431335E 
  
 ML 
  
 61-41.800162N 
  
 19-22.504326E 
  
 ML 
  
 61-42.309514N 
  
 19-22.577317E 
  
 ML 
  
 61-42.818725N 
  
 19-22.650308E 
  
 ML 
  
 61-43.327795N 
  
 19-22.723299E 
  
 ML 
  
 61-43.836725N 
  
 19-22.796290E 
  
 ML 
  
 61-44.345515N 
  
 19-22.869281E 
  
 ML 
  
 61-44.854164N 
  
 19-22.942272E 
  
 ML 
  
 61-45.362673N 
  
 19-23.015263E 
  
 ML 
  
 61-45.871041N 
  
 19-23.088254E 
  
 ML 
  
 61-46.379269N 
  
 19-23.161246E 
  
 ML 
  
 61-46.887356N 
  
 19-23.234237E 
  
 ML 
  
 61-47.395303N 
  
 19-23.307228E 
  
 ML 
  
 61-47.903110N 
  
 19-23.380219E 
  
 ML 
  
 61-48.410777N 
  
 19-23.453210E 
  
 ML 
  
 61-48.918303N 
  
 19-23.526201E 
  
 ML 
  
 61-49.425689N 
  
 19-23.599192E 
  
 ML 
  
 61-49.932935N 
  
 19-23.672183E 
  
 ML 
  
 61-50.440041N 
  
 19-23.745174E 
  
 ML 
  
 61-50.947007N 
  
 19-23.818165E 
  
 ML 
  
 61-51.453833N 
  
 19-23.891156E 
  
 ML 
  
 61-51.960518N 
  
 19-23.964147E 
  
 ML 
  
 61-52.467064N 
  
 19-24.037138E 
  
 ML 
  
 61-52.973469N 
  
 19-24.110129E 
  
 ML 
  
 61-53.479735N 
  
 19-24.183120E 
  
 ML 
  
 61-53.985860N 
  
 19-24.256111E 
  
 ML 
  
 61-54.491846N 
  
 19-24.329102E 
  
 ML 
  
 61-54.997691N 
  
 19-24.402093E 
  
 ML 
  
 61-55.503397N 
  
 19-24.475084E 
  
 ML 
  
 61-56.008963N 
  
 19-24.548075E 
  
 ML 
  
 61-56.514389N 
  
 19-24.621067E 
  
 ML 
  
 61-57.019676N 
  
 19-24.694058E 
  
 ML 
  
 61-57.524822N 
  
 19-24.767049E 
  
 ML 
  
 61-58.029829N 
  
 19-24.840040E 
  
 ML 
  
 633 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 61-58.534696N 
  
 19-24.913031E 
  
 ML 
  
 61-59.039424N 
  
 19-24.986022E 
  
 ML 
  
 61-59.544012N 
  
 19-25.059013E 
  
 ML 
  
 62-00.048460N 
  
 19-25.132004E 
  
 ML 
  
 62-00.552769N 
  
 19-25.204995E 
  
 ML 
  
 62-01.056938N 
  
 19-25.277986E 
  
 ML 
  
 62-01.560967N 
  
 19-25.350977E 
  
 ML 
  
 62-02.064857N 
  
 19-25.423968E 
  
 ML 
  
 62-02.568608N 
  
 19-25.496959E 
  
 ML 
  
 62-03.072219N 
  
 19-25.569950E 
  
 ML 
  
 62-03.575691N 
  
 19-25.642941E 
  
 ML 
  
 62-04.079023N 
  
 19-25.715932E 
  
 ML 
  
 62-04.582216N 
  
 19-25.788923E 
  
 ML 
  
 62-05.085269N 
  
 19-25.861914E 
  
 ML 
  
 62-05.588183N 
  
 19-25.934905E 
  
 ML 
  
 62-06.090958N 
  
 19-26.007896E 
  
 ML 
  
 62-06.593594N 
  
 19-26.080888E 
  
 ML 
  
 62-07.096091N 
  
 19-26.153879E 
  
 ML 
  
 62-07.598448N 
  
 19-26.226870E 
  
 ML 
  
 62-08.100666N 
  
 19-26.299861E 
  
 ML 
  
 62-08.602745N 
  
 19-26.372852E 
  
 ML 
  
 62-09.104685N 
  
 19-26.445843E 
  
 ML 
  
 62-09.606485N 
  
 19-26.518834E 
  
 ML 
  
 62-10.108147N 
  
 19-26.591825E 
  
 ML 
  
 62-10.609670N 
  
 19-26.664816E 
  
 ML 
  
 62-11.111053N 
  
 19-26.737807E 
  
 ML 
  
 62-11.612298N 
  
 19-26.810798E 
  
 ML 
  
 62-12.113404N 
  
 19-26.883789E 
  
 ML 
  
 62-12.614371N 
  
 19-26.956780E 
  
 ML 
  
 62-13.115199N 
  
 19-27.029771E 
  
 ML 
  
 62-13.615888N 
  
 19-27.102762E 
  
 ML 
  
 62-14.116438N 
  
 19-27.175753E 
  
 ML 
  
 62-14.616849N 
  
 19-27.248744E 
  
 ML 
  
 62-15.117122N 
  
 19-27.321735E 
  
 ML 
  
 62-15.617256N 
  
 19-27.394726E 
  
 ML 
  
 62-16.117251N 
  
 19-27.467717E 
  
 ML 
  
 62-16.617108N 
  
 19-27.540709E 
  
 ML 
  
 62-17.116825N 
  
 19-27.613700E 
  
 ML 
  
 62-17.616405N 
  
 19-27.686691E 
  
 ML 
  
 62-18.115845N 
  
 19-27.759682E 
  
 ML 
  
 62-18.615147N 
  
 19-27.832673E 
  
 ML 
  
 62-19.114311N 
  
 19-27.905664E 
  
 ML 
  
 62-19.613335N 
  
 19-27.978655E 
  
 ML 
  
 62-20.112222N 
  
 19-28.051646E 
  
 ML 
  
 62-20.610970N 
  
 19-28.124637E 
  
 ML 
  
 62-21.109579N 
  
 19-28.197628E 
  
 ML 
  
 62-21.608050N 
  
 19-28.270619E 
  
 ML 
  
 62-22.106383N 
  
 19-28.343610E 
  
 ML 
  
 62-22.604578N 
  
 19-28.416601E 
  
 ML 
  
 62-23.102634N 
  
 19-28.489592E 
  
 ML 
  
 62-23.600551N 
  
 19-28.562583E 
  
 ML 
  
 62-24.098331N 
  
 19-28.635574E 
  
 ML 
  
 62-24.595972N 
  
 19-28.708565E 
  
 ML 
  
 62-25.093475N 
  
 19-28.781556E 
  
 ML 
  
 62-25.590840N 
  
 19-28.854547E 
  
 ML 
  
 62-26.088067N 
  
 19-28.927539E 
  
 ML 
  
 62-26.585155N 
  
 19-29.000530E 
  
 ML 
  
 62-27.082106N 
  
 19-29.073521E 
  
 ML 
  
 62-27.578918N 
  
 19-29.146512E 
  
 ML 
  
 62-28.075592N 
  
 19-29.219503E 
  
 ML 
  
 634 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 62-28.572129N 
  
 19-29.292494E 
  
 ML 
  
 62-29.068527N 
  
 19-29.365485E 
  
 ML 
  
 62-29.564787N 
  
 19-29.438476E 
  
 ML 
  
 62-30.060910N 
  
 19-29.511467E 
  
 ML 
  
 62-30.556894N 
  
 19-29.584458E 
  
 ML 
  
 62-31.052741N 
  
 19-29.657449E 
  
 ML 
  
 62-31.548450N 
  
 19-29.730440E 
  
 ML 
  
 62-32.044021N 
  
 19-29.803431E 
  
 ML 
  
 62-32.539454N 
  
 19-29.876422E 
  
 ML 
  
 62-33.034750N 
  
 19-29.949413E 
  
 ML 
  
 62-33.529907N 
  
 19-30.022404E 
  
 ML 
  
 62-34.024927N 
  
 19-30.095395E 
  
 ML 
  
 62-34.519810N 
  
 19-30.168386E 
  
 ML 
  
 62-35.014554N 
  
 19-30.241377E 
  
 ML 
  
 62-35.509161N 
  
 19-30.314368E 
  
 ML 
  
 62-36.003631N 
  
 19-30.387360E 
  
 ML 
  
 62-36.497963N 
  
 19-30.460351E 
  
 ML 
  
 62-36.992157N 
  
 19-30.533342E 
  
 ML 
  
 62-37.486214N 
  
 19-30.606333E 
  
 ML 
  
 62-37.980134N 
  
 19-30.679324E 
  
 ML 
  
 62-38.473916N 
  
 19-30.752315E 
  
 ML 
  
 62-38.967560N 
  
 19-30.825306E 
  
 ML 
  
 62-39.461067N 
  
 19-30.898297E 
  
 ML 
  
 62-39.954437N 
  
 19-30.971288E 
  
 ML 
  
 62-40.447670N 
  
 19-31.044279E 
  
 ML 
  
 62-40.940765N 
  
 19-31.117270E 
  
 ML 
  
 62-41.433723N 
  
 19-31.190261E 
  
 ML 
  
 62-41.926543N 
  
 19-31.263252E 
  
 ML 
  
 57 
  
 62-42.006899N 
  
 19-31.275155E 
  
 EZ 
  
 62-42.425156N 
  
 19-31.846762E 
  
 ML 
  
 62-42.843314N 
  
 19-32.418369E 
  
 ML 
  
 62-43.261373N 
  
 19-32.989976E 
  
 ML 
  
 62-43.679334N 
  
 19-33.561582E 
  
 ML 
  
 62-44.097195N 
  
 19-34.133189E 
  
 ML 
  
 62-44.514958N 
  
 19-34.704796E 
  
 ML 
  
 62-44.932622N 
  
 19-35.276403E 
  
 ML 
  
 62-45.350187N 
  
 19-35.848009E 
  
 ML 
  
 62-45.767654N 
  
 19-36.419616E 
  
 ML 
  
 62-46.185022N 
  
 19-36.991223E 
  
 ML 
  
 62-46.602291N 
  
 19-37.562829E 
  
 ML 
  
 62-47.019461N 
  
 19-38.134436E 
  
 ML 
  
 62-47.436532N 
  
 19-38.706043E 
  
 ML 
  
 62-47.853505N 
  
 19-39.277650E 
  
 ML 
  
 62-48.270380N 
  
 19-39.849256E 
  
 ML 
  
 62-48.687155N 
  
 19-40.420863E 
  
 ML 
  
 62-49.103832N 
  
 19-40.992470E 
  
 ML 
  
 62-49.520411N 
  
 19-41.564077E 
  
 ML 
  
 62-49.936891N 
  
 19-42.135683E 
  
 ML 
  
 62-50.353272N 
  
 19-42.707290E 
  
 ML 
  
 62-50.769555N 
  
 19-43.278897E 
  
 ML 
  
 62-51.185739N 
  
 19-43.850503E 
  
 ML 
  
 62-51.601824N 
  
 19-44.422110E 
  
 ML 
  
 62-52.017812N 
  
 19-44.993717E 
  
 ML 
  
 62-52.433700N 
  
 19-45.565324E 
  
 ML 
  
 62-52.849491N 
  
 19-46.136930E 
  
 ML 
  
 62-53.265182N 
  
 19-46.708537E 
  
 ML 
  
 62-53.680776N 
  
 19-47.280144E 
  
 ML 
  
 62-54.096271N 
  
 19-47.851751E 
  
 ML 
  
 62-54.511667N 
  
 19-48.423357E 
  
 ML 
  
 62-54.926966N 
  
 19-48.994964E 
  
 ML 
  
 635 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 62-55.342165N 
  
 19-49.566571E 
  
 ML 
  
 62-55.757267N 
  
 19-50.138177E 
  
 ML 
  
 62-56.172270N 
  
 19-50.709784E 
  
 ML 
  
 62-56.587175N 
  
 19-51.281391E 
  
 ML 
  
 62-57.001982N 
  
 19-51.852998E 
  
 ML 
  
 62-57.416690N 
  
 19-52.424604E 
  
 ML 
  
 62-57.831300N 
  
 19-52.996211E 
  
 ML 
  
 62-58.245812N 
  
 19-53.567818E 
  
 ML 
  
 62-58.660225N 
  
 19-54.139425E 
  
 ML 
  
 62-59.074541N 
  
 19-54.711031E 
  
 ML 
  
 62-59.488758N 
  
 19-55.282638E 
  
 ML 
  
 62-59.902877N 
  
 19-55.854245E 
  
 ML 
  
 63-00.316898N 
  
 19-56.425851E 
  
 ML 
  
 63-00.730821N 
  
 19-56.997458E 
  
 ML 
  
 63-01.144646N 
  
 19-57.569065E 
  
 ML 
  
 63-01.558372N 
  
 19-58.140672E 
  
 ML 
  
 63-01.972001N 
  
 19-58.712278E 
  
 ML 
  
 63-02.385531N 
  
 19-59.283885E 
  
 ML 
  
 63-02.798963N 
  
 19-59.855492E 
  
 ML 
  
 63-03.212298N 
  
 20-00.427099E 
  
 ML 
  
 63-03.625534N 
  
 20-00.998705E 
  
 ML 
  
 63-04.038673N 
  
 20-01.570312E 
  
 ML 
  
 63-04.451713N 
  
 20-02.141919E 
  
 ML 
  
 63-04.864655N 
  
 20-02.713525E 
  
 ML 
  
 63-05.277500N 
  
 20-03.285132E 
  
 ML 
  
 63-05.690247N 
  
 20-03.856739E 
  
 ML 
  
 63-06.102895N 
  
 20-04.428346E 
  
 ML 
  
 63-06.515446N 
  
 20-04.999952E 
  
 ML 
  
 63-06.927899N 
  
 20-05.571559E 
  
 ML 
  
 63-07.340254N 
  
 20-06.143166E 
  
 ML 
  
 63-07.752511N 
  
 20-06.714773E 
  
 ML 
  
 63-08.164671N 
  
 20-07.286379E 
  
 ML 
  
 63-08.576732N 
  
 20-07.857986E 
  
 ML 
  
 63-08.988696N 
  
 20-08.429593E 
  
 ML 
  
 63-09.400562N 
  
 20-09.001199E 
  
 ML 
  
 63-09.812331N 
  
 20-09.572806E 
  
 ML 
  
 58 
  
 63-09.986073N 
  
 20-09.814008E 
  
 EZ 
  
 Det fjärde avsnittet av den yttre avgränsningslinjen för Sveriges ekonomiska zon, i Bottenviken 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 59 
  
 63-38.014813N 
  
 21-22.042939E 
  
 EZ 
  
 63-38.055231N 
  
 21-22.199272E 
  
 ML 
  
 63-38.295587N 
  
 21-23.128797E 
  
 ML 
  
 63-38.535910N 
  
 21-24.058323E 
  
 ML 
  
 63-38.776199N 
  
 21-24.987848E 
  
 ML 
  
 63-39.016453N 
  
 21-25.917373E 
  
 ML 
  
 63-39.256674N 
  
 21-26.846899E 
  
 ML 
  
 63-39.496860N 
  
 21-27.776424E 
  
 ML 
  
 63-39.737013N 
  
 21-28.705949E 
  
 ML 
  
 63-39.977132N 
  
 21-29.635474E 
  
 ML 
  
 60 
  
 63-40.012700N 
  
 21-29.773173E 
  
 EZ 
  
 63-40.419937N 
  
 21-30.334794E 
  
 ML 
  
 63-40.827076N 
  
 21-30.896414E 
  
 ML 
  
 63-41.234117N 
  
 21-31.458035E 
  
 ML 
  
 63-41.641061N 
  
 21-32.019655E 
  
 ML 
  
 636 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 63-42.047907N 
  
 21-32.581276E 
  
 ML 
  
 63-42.454655N 
  
 21-33.142897E 
  
 ML 
  
 63-42.861306N 
  
 21-33.704517E 
  
 ML 
  
 63-43.267859N 
  
 21-34.266138E 
  
 ML 
  
 63-43.674315N 
  
 21-34.827759E 
  
 ML 
  
 63-44.080673N 
  
 21-35.389379E 
  
 ML 
  
 63-44.486933N 
  
 21-35.951000E 
  
 ML 
  
 63-44.893096N 
  
 21-36.512620E 
  
 ML 
  
 63-45.299161N 
  
 21-37.074241E 
  
 ML 
  
 63-45.705129N 
  
 21-37.635862E 
  
 ML 
  
 63-46.110999N 
  
 21-38.197482E 
  
 ML 
  
 63-46.516772N 
  
 21-38.759103E 
  
 ML 
  
 63-46.922447N 
  
 21-39.320723E 
  
 ML 
  
 63-47.328025N 
  
 21-39.882344E 
  
 ML 
  
 63-47.733506N 
  
 21-40.443965E 
  
 ML 
  
 63-48.138889N 
  
 21-41.005585E 
  
 ML 
  
 63-48.544175N 
  
 21-41.567206E 
  
 ML 
  
 63-48.949363N 
  
 21-42.128827E 
  
 ML 
  
 63-49.354454N 
  
 21-42.690447E 
  
 ML 
  
 63-49.759447N 
  
 21-43.252068E 
  
 ML 
  
 63-50.164344N 
  
 21-43.813688E 
  
 ML 
  
 63-50.569143N 
  
 21-44.375309E 
  
 ML 
  
 63-50.973844N 
  
 21-44.936930E 
  
 ML 
  
 63-51.378449N 
  
 21-45.498550E 
  
 ML 
  
 63-51.782956N 
  
 21-46.060171E 
  
 ML 
  
 63-52.187366N 
  
 21-46.621792E 
  
 ML 
  
 63-52.591679N 
  
 21-47.183412E 
  
 ML 
  
 63-52.995894N 
  
 21-47.745033E 
  
 ML 
  
 63-53.400013N 
  
 21-48.306653E 
  
 ML 
  
 63-53.804034N 
  
 21-48.868274E 
  
 ML 
  
 63-54.207958N 
  
 21-49.429895E 
  
 ML 
  
 63-54.611785N 
  
 21-49.991515E 
  
 ML 
  
 63-55.015515N 
  
 21-50.553136E 
  
 ML 
  
 63-55.419147N 
  
 21-51.114756E 
  
 ML 
  
 63-55.822683N 
  
 21-51.676377E 
  
 ML 
  
 63-56.226122N 
  
 21-52.237998E 
  
 ML 
  
 63-56.629463N 
  
 21-52.799618E 
  
 ML 
  
 63-57.032708N 
  
 21-53.361239E 
  
 ML 
  
 63-57.435856N 
  
 21-53.922860E 
  
 ML 
  
 63-57.838906N 
  
 21-54.484480E 
  
 ML 
  
 63-58.241860N 
  
 21-55.046101E 
  
 ML 
  
 63-58.644717N 
  
 21-55.607721E 
  
 ML 
  
 63-59.047477N 
  
 21-56.169342E 
  
 ML 
  
 63-59.450139N 
  
 21-56.730963E 
  
 ML 
  
 63-59.852705N 
  
 21-57.292583E 
  
 ML 
  
 64-00.255175N 
  
 21-57.854204E 
  
 ML 
  
 64-00.657547N 
  
 21-58.415825E 
  
 ML 
  
 64-01.059822N 
  
 21-58.977445E 
  
 ML 
  
 64-01.462001N 
  
 21-59.539066E 
  
 ML 
  
 64-01.864083N 
  
 22-00.100686E 
  
 ML 
  
 64-02.266068N 
  
 22-00.662307E 
  
 ML 
  
 64-02.667956N 
  
 22-01.223928E 
  
 ML 
  
 64-03.069748N 
  
 22-01.785548E 
  
 ML 
  
 64-03.471443N 
  
 22-02.347169E 
  
 ML 
  
 64-03.873041N 
  
 22-02.908790E 
  
 ML 
  
 64-04.274542N 
  
 22-03.470410E 
  
 ML 
  
 64-04.675947N 
  
 22-04.032031E 
  
 ML 
  
 64-05.077255N 
  
 22-04.593651E 
  
 ML 
  
 64-05.478467N 
  
 22-05.155272E 
  
 ML 
  
 64-05.879581N 
  
 22-05.716893E 
  
 ML 
  
 637 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-06.280600N 
  
 22-06.278513E 
  
 ML 
  
 64-06.681521N 
  
 22-06.840134E 
  
 ML 
  
 64-07.082346N 
  
 22-07.401754E 
  
 ML 
  
 64-07.483075N 
  
 22-07.963375E 
  
 ML 
  
 64-07.883707N 
  
 22-08.524996E 
  
 ML 
  
 64-08.284243N 
  
 22-09.086616E 
  
 ML 
  
 64-08.684682N 
  
 22-09.648237E 
  
 ML 
  
 64-09.085024N 
  
 22-10.209858E 
  
 ML 
  
 64-09.485270N 
  
 22-10.771478E 
  
 ML 
  
 64-09.885420N 
  
 22-11.333099E 
  
 ML 
  
 64-10.285473N 
  
 22-11.894719E 
  
 ML 
  
 64-10.685430N 
  
 22-12.456340E 
  
 ML 
  
 64-11.085290N 
  
 22-13.017961E 
  
 ML 
  
 64-11.485054N 
  
 22-13.579581E 
  
 ML 
  
 64-11.884722N 
  
 22-14.141202E 
  
 ML 
  
 64-12.284294N 
  
 22-14.702823E 
  
 ML 
  
 64-12.683769N 
  
 22-15.264443E 
  
 ML 
  
 64-13.083147N 
  
 22-15.826064E 
  
 ML 
  
 64-13.482430N 
  
 22-16.387684E 
  
 ML 
  
 64-13.881616N 
  
 22-16.949305E 
  
 ML 
  
 64-14.280706N 
  
 22-17.510926E 
  
 ML 
  
 64-14.679700N 
  
 22-18.072546E 
  
 ML 
  
 64-15.078598N 
  
 22-18.634167E 
  
 ML 
  
 64-15.477399N 
  
 22-19.195787E 
  
 ML 
  
 64-15.876104N 
  
 22-19.757408E 
  
 ML 
  
 64-16.274713N 
  
 22-20.319029E 
  
 ML 
  
 64-16.673226N 
  
 22-20.880649E 
  
 ML 
  
 64-17.071643N 
  
 22-21.442270E 
  
 ML 
  
 64-17.469964N 
  
 22-22.003891E 
  
 ML 
  
 64-17.868189N 
  
 22-22.565511E 
  
 ML 
  
 64-18.266317N 
  
 22-23.127132E 
  
 ML 
  
 64-18.664350N 
  
 22-23.688752E 
  
 ML 
  
 64-19.062286N 
  
 22-24.250373E 
  
 ML 
  
 64-19.460127N 
  
 22-24.811994E 
  
 ML 
  
 64-19.857871N 
  
 22-25.373614E 
  
 ML 
  
 64-20.255520N 
  
 22-25.935235E 
  
 ML 
  
 64-20.653073N 
  
 22-26.496856E 
  
 ML 
  
 64-21.050529N 
  
 22-27.058476E 
  
 ML 
  
 64-21.447890N 
  
 22-27.620097E 
  
 ML 
  
 64-21.845155N 
  
 22-28.181717E 
  
 ML 
  
 64-22.242324N 
  
 22-28.743338E 
  
 ML 
  
 64-22.639397N 
  
 22-29.304959E 
  
 ML 
  
 64-23.036374N 
  
 22-29.866579E 
  
 ML 
  
 64-23.433256N 
  
 22-30.428200E 
  
 ML 
  
 64-23.830041N 
  
 22-30.989821E 
  
 ML 
  
 64-24.226731N 
  
 22-31.551441E 
  
 ML 
  
 64-24.623325N 
  
 22-32.113062E 
  
 ML 
  
 64-25.019824N 
  
 22-32.674682E 
  
 ML 
  
 64-25.416226N 
  
 22-33.236303E 
  
 ML 
  
 64-25.812533N 
  
 22-33.797924E 
  
 ML 
  
 64-26.208744N 
  
 22-34.359544E 
  
 ML 
  
 64-26.604860N 
  
 22-34.921165E 
  
 ML 
  
 64-27.000879N 
  
 22-35.482785E 
  
 ML 
  
 64-27.396804N 
  
 22-36.044406E 
  
 ML 
  
 64-27.792632N 
  
 22-36.606027E 
  
 ML 
  
 64-28.188365N 
  
 22-37.167647E 
  
 ML 
  
 64-28.584002N 
  
 22-37.729268E 
  
 ML 
  
 64-28.979544N 
  
 22-38.290889E 
  
 ML 
  
 64-29.374990N 
  
 22-38.852509E 
  
 ML 
  
 64-29.770341N 
  
 22-39.414130E 
  
 ML 
  
 638 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-30.165596N 
  
 22-39.975750E 
  
 ML 
  
 64-30.560756N 
  
 22-40.537371E 
  
 ML 
  
 64-30.955820N 
  
 22-41.098992E 
  
 ML 
  
 64-31.350789N 
  
 22-41.660612E 
  
 ML 
  
 64-31.745662N 
  
 22-42.222233E 
  
 ML 
  
 64-32.140440N 
  
 22-42.783854E 
  
 ML 
  
 64-32.535122N 
  
 22-43.345474E 
  
 ML 
  
 64-32.929709N 
  
 22-43.907095E 
  
 ML 
  
 64-33.324201N 
  
 22-44.468715E 
  
 ML 
  
 64-33.718597N 
  
 22-45.030336E 
  
 ML 
  
 64-34.112898N 
  
 22-45.591957E 
  
 ML 
  
 64-34.507104N 
  
 22-46.153577E 
  
 ML 
  
 64-34.901214N 
  
 22-46.715198E 
  
 ML 
  
 64-35.295229N 
  
 22-47.276818E 
  
 ML 
  
 64-35.689149N 
  
 22-47.838439E 
  
 ML 
  
 64-36.082973N 
  
 22-48.400060E 
  
 ML 
  
 64-36.476702N 
  
 22-48.961680E 
  
 ML 
  
 64-36.870336N 
  
 22-49.523301E 
  
 ML 
  
 64-37.263875N 
  
 22-50.084922E 
  
 ML 
  
 64-37.657319N 
  
 22-50.646542E 
  
 ML 
  
 64-38.050667N 
  
 22-51.208163E 
  
 ML 
  
 64-38.443921N 
  
 22-51.769783E 
  
 ML 
  
 64-38.837079N 
  
 22-52.331404E 
  
 ML 
  
 64-39.230142N 
  
 22-52.893025E 
  
 ML 
  
 64-39.623110N 
  
 22-53.454645E 
  
 ML 
  
 64-40.015983N 
  
 22-54.016266E 
  
 ML 
  
 64-40.408761N 
  
 22-54.577887E 
  
 ML 
  
 64-40.801444N 
  
 22-55.139507E 
  
 ML 
  
 64-41.194032N 
  
 22-55.701128E 
  
 ML 
  
 64-41.586525N 
  
 22-56.262748E 
  
 ML 
  
 64-41.978923N 
  
 22-56.824369E 
  
 ML 
  
 64-42.371226N 
  
 22-57.385990E 
  
 ML 
  
 64-42.763434N 
  
 22-57.947610E 
  
 ML 
  
 64-43.155547N 
  
 22-58.509231E 
  
 ML 
  
 64-43.547565N 
  
 22-59.070851E 
  
 ML 
  
 64-43.939488N 
  
 22-59.632472E 
  
 ML 
  
 64-44.331317N 
  
 23-00.194093E 
  
 ML 
  
 64-44.723050N 
  
 23-00.755713E 
  
 ML 
  
 64-45.114689N 
  
 23-01.317334E 
  
 ML 
  
 64-45.506233N 
  
 23-01.878955E 
  
 ML 
  
 64-45.897682N 
  
 23-02.440575E 
  
 ML 
  
 64-46.289036N 
  
 23-03.002196E 
  
 ML 
  
 64-46.680296N 
  
 23-03.563816E 
  
 ML 
  
 64-47.071460N 
  
 23-04.125437E 
  
 ML 
  
 64-47.462530N 
  
 23-04.687058E 
  
 ML 
  
 64-47.853506N 
  
 23-05.248678E 
  
 ML 
  
 64-48.244386N 
  
 23-05.810299E 
  
 ML 
  
 64-48.635172N 
  
 23-06.371920E 
  
 ML 
  
 64-49.025864N 
  
 23-06.933540E 
  
 ML 
  
 64-49.416461N 
  
 23-07.495161E 
  
 ML 
  
 64-49.806963N 
  
 23-08.056781E 
  
 ML 
  
 64-50.197370N 
  
 23-08.618402E 
  
 ML 
  
 64-50.587683N 
  
 23-09.180023E 
  
 ML 
  
 64-50.977901N 
  
 23-09.741643E 
  
 ML 
  
 64-51.368025N 
  
 23-10.303264E 
  
 ML 
  
 64-51.758054N 
  
 23-10.864885E 
  
 ML 
  
 64-52.147989N 
  
 23-11.426505E 
  
 ML 
  
 64-52.537829N 
  
 23-11.988126E 
  
 ML 
  
 64-52.927575N 
  
 23-12.549746E 
  
 ML 
  
 64-53.317226N 
  
 23-13.111367E 
  
 ML 
  
 639 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2015:10 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 64-53.706783N 
  
 23-13.672988E 
  
 ML 
  
 64-54.096246N 
  
 23-14.234608E 
  
 ML 
  
 64-54.485614N 
  
 23-14.796229E 
  
 ML 
  
 64-54.874888N 
  
 23-15.357849E 
  
 ML 
  
 64-55.264067N 
  
 23-15.919470E 
  
 ML 
  
 64-55.653152N 
  
 23-16.481091E 
  
 ML 
  
 64-56.042142N 
  
 23-17.042711E 
  
 ML 
  
 64-56.431039N 
  
 23-17.604332E 
  
 ML 
  
 64-56.819841N 
  
 23-18.165953E 
  
 ML 
  
 64-57.208548N 
  
 23-18.727573E 
  
 ML 
  
 64-57.597162N 
  
 23-19.289194E 
  
 ML 
  
 64-57.985681N 
  
 23-19.850814E 
  
 ML 
  
 64-58.374106N 
  
 23-20.412435E 
  
 ML 
  
 64-58.762437N 
  
 23-20.974056E 
  
 ML 
  
 64-59.150674N 
  
 23-21.535676E 
  
 ML 
  
 64-59.538816N 
  
 23-22.097297E 
  
 ML 
  
 64-59.926864N 
  
 23-22.658918E 
  
 ML 
  
 65-00.314819N 
  
 23-23.220538E 
  
 ML 
  
 65-00.702679N 
  
 23-23.782159E 
  
 ML 
  
 65-01.090445N 
  
 23-24.343779E 
  
 ML 
  
 65-01.478117N 
  
 23-24.905400E 
  
 ML 
  
 65-01.865694N 
  
 23-25.467021E 
  
 ML 
  
 65-02.253178N 
  
 23-26.028641E 
  
 ML 
  
 65-02.640568N 
  
 23-26.590262E 
  
 ML 
  
 65-03.027864N 
  
 23-27.151882E 
  
 ML 
  
 65-03.415065N 
  
 23-27.713503E 
  
 ML 
  
 65-03.802173N 
  
 23-28.275124E 
  
 ML 
  
 65-04.189187N 
  
 23-28.836744E 
  
 ML 
  
 65-04.576107N 
  
 23-29.398365E 
  
 ML 
  
 65-04.962933N 
  
 23-29.959986E 
  
 ML 
  
 65-05.349665N 
  
 23-30.521606E 
  
 ML 
  
 65-05.736303N 
  
 23-31.083227E 
  
 ML 
  
 65-06.122848N 
  
 23-31.644847E 
  
 ML 
  
 65-06.509298N 
  
 23-32.206468E 
  
 ML 
  
 65-06.895655N 
  
 23-32.768089E 
  
 ML 
  
 65-07.281918N 
  
 23-33.329709E 
  
 ML 
  
 65-07.668087N 
  
 23-33.891330E 
  
 ML 
  
 65-08.054162N 
  
 23-34.452951E 
  
 ML 
  
 65-08.440144N 
  
 23-35.014571E 
  
 ML 
  
 65-08.826032N 
  
 23-35.576192E 
  
 ML 
  
 65-09.211826N 
  
 23-36.137812E 
  
 ML 
  
 65-09.597526N 
  
 23-36.699433E 
  
 ML 
  
 65-09.983133N 
  
 23-37.261054E 
  
 ML 
  
 65-10.368646N 
  
 23-37.822674E 
  
 ML 
  
 65-10.754065N 
  
 23-38.384295E 
  
 ML 
  
 65-11.139391N 
  
 23-38.945916E 
  
 ML 
  
 65-11.524623N 
  
 23-39.507536E 
  
 ML 
  
 65-11.909762N 
  
 23-40.069157E 
  
 ML 
  
 65-12.294807N 
  
 23-40.630777E 
  
 ML 
  
 65-12.679758N 
  
 23-41.192398E 
  
 ML 
  
 65-13.064616N 
  
 23-41.754019E 
  
 ML 
  
 65-13.449381N 
  
 23-42.315639E 
  
 ML 
  
 65-13.834052N 
  
 23-42.877260E 
  
 ML 
  
 65-14.218629N 
  
 23-43.438880E 
  
 ML 
  
 65-14.603113N 
  
 23-44.000501E 
  
 ML 
  
 65-14.987504N 
  
 23-44.562122E 
  
 ML 
  
 65-15.371801N 
  
 23-45.123742E 
  
 ML 
  
 65-15.756004N 
  
 23-45.685363E 
  
 ML 
  
 65-16.140115N 
  
 23-46.246984E 
  
 ML 
  
 65-16.524132N 
  
 23-46.808604E 
  
 ML 
  
 640 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 8 
  
 Punktnummer 
  
 Latitud 
  
 Longitud 
  
 Punkttyp 
  
 65-16.908055N 
  
 23-47.370225E 
  
 ML 
  
 65-17.291885N 
  
 23-47.931845E 
  
 ML 
  
 65-17.675622N 
  
 23-48.493466E 
  
 ML 
  
 65-18.059266N 
  
 23-49.055087E 
  
 ML 
  
 65-18.442816N 
  
 23-49.616707E 
  
 ML 
  
 65-18.826273N 
  
 23-50.178328E 
  
 ML 
  
 65-19.209637N 
  
 23-50.739949E 
  
 ML 
  
 65-19.592908N 
  
 23-51.301569E 
  
 ML 
  
 65-19.976085N 
  
 23-51.863190E 
  
 ML 
  
 65-20.359169N 
  
 23-52.424810E 
  
 ML 
  
 65-20.742160N 
  
 23-52.986431E 
  
 ML 
  
 65-21.125058N 
  
 23-53.548052E 
  
 ML 
  
 65-21.507863N 
  
 23-54.109672E 
  
 ML 
  
 65-21.890574N 
  
 23-54.671293E 
  
 ML 
  
 61 
  
 65-21.294865N 
  
 23-54.721613E 
  
 EZ 
  
 641 
  
 Bilaga 9 
  
 Förhållandet mellan fastighetsgräns och inre vatten 
  
 Hernandez, Lantmäteriet 
  
 Sammanfattning 
  
 Enligt Lantmäteriets uppfattning saknas ett direkt förhållande mellan fastighetsgränser och inre vatten. De kan sägas leva sina egna liv. Fastigheters enskilda vattenområden kan visserligen omfatta inre vatten, och vice versa, men detta har ingen betydelse för t.ex. ägande- rätten till de enskilda vattenområdena. 
  
 Av större betydelse är då avgränsningen mellan fastigheter och allmänt vatten. Denna gräns regleras i en särskild lag, vilken dock sällan tillämpas. Fastigheters gränser mot allmänt vatten är därför i hög grad okända till sitt geografiska läge. Denna oklarhet är värd att uppmärksamma, t.ex. i fråga om kontinentalsockelns utbred- ning och inför framtida havsplanering. 
  
 1 Bakgrund och angreppssätt 
  
 I kommittédirektivet till havsgränsutredningen sägs att det finns en 
  
 ”otydlighet … i gränssnittet mellan havsgränslagstiftningen och fastighetslagstiftningen avseende förhållandet mellan fastighetsgräns och inre vatten i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vatten- område”1. En uppgift för utredningen är därför att utreda förhåll- andet mellan fastighetsgräns och inre vatten2. 
  
 1Dir. 2011:41 s. 2. 
  
 2Dir. 2011:41 s. 6. 
  
 643 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2015:10 
  
 Inre vatten behandlas inte i den nämnda lagen, vare sig uttalat eller underförstått. Lagen behandlar inte någon havsgränsföreteelse. 
  
 Lantmäteriet kan heller inte se något direkt eller på annat sätt betydelsefullt förhållande mellan just fastighetsgränser (eller fastig- heter) och inre vatten; däremot mellan fastighetsgränser och all- mänt vatten. Av dessa skäl har frågan angripits ur en annan, vidare vinkel. 
  
 Vår bedömning är att det finns ett behov av att klargöra gräns- snittet mellan lagar av betydelse för havsgränser och lagar av betydelse för fastighetsgränser – i allmänhet. Inom respektive rättsområde råder det dessutom vissa oklarheter i fråga om begreppsinnebörd, vilket också talar för en bredare ansats. Begreppsproblematiken omfattas visserligen delvis av en annan del av utredningsuppdraget3, men det ter sig ändå logiskt att här reda ut vissa grundläggande begrepp. 
  
 I denna del av utredningsuppdraget behandlas därför dels fastig- hets- respektive havsgränsterminologi, dels de för utredningen viktiga egenskaper som kan knytas till fastigheter, inre vatten och vissa andra företeelser i havet. Om det förekommer beröringspunkter mellan de två rättsområdena, vare sig de är problematiska eller ej, klargörs även detta. Avslutningsvis nämns dessutom några aspekter kring fastigheters utbredning i havet som bör uppmärksammas i det pågående arbetet med att introducera havsplanering4. 
  
 2 Grundläggande om fastigheter 
  
 2.1Fastighetstyper och allmänt om deras gränser 
  
 I inledningen av jordabalken stadgas följande grundsats: ”Fast egendom är jord. Denna är indelad i fastigheter”5. Ur ett fastig- hetsrättsligt perspektiv är alltså en fastighet ett geografiskt avgränsat område som innehas med enskild äganderätt. Ägaren kan vara en eller flera fysiska eller juridiska personer. Äganderätten är stark men inte absolut, eftersom ägaren i vissa fall måste acceptera intrång av olika slag och omfattning (se nedan). 
  
 3Ett av utredningens uppdrag, Översyn av nuvarande gränslagstiftning, rör bl.a. definitioner och begrepp (Dir. 2011:41 s. 6). 
  
 4Se havsplaneringsutredningen (M 2009:03). 
  
 51 kap. 1 § första stycket  
 1–2 
  meningen jordabalken. 
  
 644 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 9 
  
 Det traditionella och vanligaste fallet är att fastigheten ses som en ”ruta på marken”, vars kanter utgörs av rättsliga fastighetsgränser. Gränsernas tillkomst härleds till fastighetens bildande eller senare ändringar eller avgöranden. Sådana åtgärder sker normalt genom lantmäteriförrättningar. Gränssträckningarna är i många fall synlig- gjorda med gränsmärken på marken, vilka normalt gäller framför andra bevis i fråga om rätt sträckning. Gränserna är även dokumen- terade i förrättningshandlingar, nuförtiden både grafiskt och normalt med koordinater för varje gränspunkt. Vidare speglas de ungefärligt i den digitala registerkarta som ingår i fastighetsregistret.6 Förutom själva marken ingår vanligtvis byggnader, träd och vissa andra fasta objekt i fastighetsbegreppet7. 
  
 För tydlighets skull ska det påpekas att termerna ”jord” och ”mark” ofta används i vid mening inom fastighetsrätten, på så sätt att de avser såväl land som vattentäckta områden. 
  
 Bilden av den traditionella fastigheten som ett platt objekt i markplanet är dock en förenkling, främst för att kunna återges på kartor. Fastigheten omfattar vanligtvis även marken under och luft- rummet ovanför ”rutan”8. Vissa fastigheter består dessutom inte bara av ett utan av två eller fler områden, ofta kallade skiften. Dessa områden gränsar inte direkt till varandra, men äganderättsligt är de en enhet med en gemensam fastighetsbeteckning9. 
  
 Förutom den nämnda traditionella fastigheten finns den tre- dimensionella fastigheten, motsvarande en ”box” på, över eller under marken. Den är avgränsad inte bara i planet utan också i höjdled. En sådan fastighet, vilken t.ex. kan bestå av ett underjordiskt garage eller ett våningsplan i en byggnad, urholkar därmed den kring- liggande traditionella fastigheten.10 Gränsredovisningen på förrätt- ningskartan får vanligtvis stor rättslig betydelse, eftersom utmärk- ning på marken sällan sker i detta fall. 
  
 6För en utförlig redogörelse för regelverket rörande fastighetsgränser, se Brown. 
  
 72 kap. 1 § jordabalken. 
  
 8I lagtexten uttrycks detta som att fastigheten avgränsas horisontellt, se 1 kap. 1 § första stycket 3 meningen jordabalken (första angivna fallet). Den kan dock vara urholkad av en tredimensionell fastighet, se nedan. 
  
 9Varje fastighet, oavsett typ, har en i fastighetsregistret unik beteckning som utgör den rättsliga och administrativa identiteten beträffande ägande, inteckningar, servitutsrättigheter, taxering etc. 
  
 10Angående avgränsning, se 1 kap. 1 § första stycket 3 meningen jordabalken (andra angivna fallet). Varianter av tredimensionella fastigheter framgår av efterföljande 1 a §. 
  
 645 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2015:10 
  
 Utöver vad som nu har sagts förekommer vissa speciella typer av fastigheter. En sådan är den s.k. fiskefastigheten. Den omfattar endast äganderätten till själva fisket i ett visst vattenområde – inte äganderätten till det vattenområde som fisket får utövas inom11. Fiskefastigheter saknar därmed både areal och gränser. Det före- kommer också s.k. andelsfastigheter, vilka inte heller omfattar något geografiskt område. I det fallet består fastigheten endast av en andel i en eller flera samfälligheter. 
  
 Samfälligheter – i betydelsen samfällda mark- eller vattenområden – är också fast egendom. En samfällighet tillhör flera fastigheter gemensamt12, dvs. den har flera delägande fastigheter. Fysiska eller juridiska personer är därmed indirekta ägare i egenskap av fastig- hetsägare. Samfällda områden har i likhet med fastigheter en land- och/eller vattenareal och omsluts av fastighetsgränser. I det följande gäller i allt väsentligt vad som sägs om fastigheter även samfälligheter. 
  
 Hela Sverige består av drygt 3,3 miljoner fastigheter och sam- fälligheter, vilka tillsammans utgör den s.k. fastighetsindelningen. 
  
 Omvänt uttryckt omfattar detta ”äganderättsliga rutnät” Sveriges alla landområden, alla små och medelstora sjöar och vattendrag, samt de vattenområden som ligger närmast land dels i de fyra stora sjöarna (Vänern, Vättern, Hjälmaren och Storsjön i Jämtland), dels i havet. 
  
 Såsom har nämnts ovan medför inte äganderätt till fast egendom full förfoganderätt. Det finns många olika slag av och nivåer på inskränkningar som en fastighetsägare kan få finna sig i. I vissa fall är den gemensamma nämnaren att allmänna intressen väger tyngre än de enskilda ägarnas, såsom vid upplåtelse av vägrätt eller led- ningsrätt. Den mest långtgående åtgärden är expropriation. I andra fall kan det handla om en persons behov att utnyttja sin grannes tomt för t.ex. genomfart (servitut). Som fastighetsägare kan man också behöva finna sig i att allmänheten vistas på eller passerar ens fastighet med stöd av allemansrätten. I fråga om enskilt ägda vatten- områden inom territorialhavet kan dessutom viss internationell sjö- fart vara tillåten (se avsnitt 3). 
  
 11Se 1 kap. 4 § fastighetsbildningslagen. Fiske och dess fastighetsanknytning, liksom rätt att fiska, behandlas inte vidare i denna redogörelse. 
  
 121 kap. 3 § fastighetsbildningslagen. 
  
 646 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 9 
  
 2.2Kustfastigheter och deras gränser i havet 
  
 En fastighet som sträcker sig utanför land omfattar enskilt vatten- område. Termen enskilt står här i motsatsförhållande till allmänt (se nedan). Att vattenområdet är enskilt betyder att det finns enskild äganderätt knutet till sådant vatten.13 Undantagsvis förekommer fastigheter som i sin helhet ligger utanför strandlinjen och därmed består helt av enskilt vattenområde14. Det vanliga är dock att vattnet hör ihop med ett eller flera landområden, ofta det eller de som ligger närmast intill. Detta gäller såväl i sjöar och vattendrag som i havet. 
  
 I det följande fokuseras på fastigheter vid kusterna och därmed de fastighetsgränser som finns i havet. 
  
 Fastigheters enskilda vatten vid kusten angränsar till annat enskilt vatten och i vissa fall även till allmänt vatten. Avgränsningen mot annat enskilt vattenområde går normalt antingen bara ”i sidled” (se fastighet A i figur 1) eller även ”utåt” mot en omkringliggande fastig- het (se fastighet B i figur 1). Där ett enskilt vattenområde sträcker sig så långt ut att det inte finns någon annan fastighet utanför av- gränsas det alltså ”utåt” mot allmänt vatten (se fastighet A i figur 1). 
  
 Figur 1 Principskiss av fastighetsindelning vid kusten 
  
 13”Enskilt” kan i andra sammanhang utgöra motsatsen till ”samfällt”, men då handlar det om hur själva ägandet är strukturerat (jfr stycket om samfälligheter ovan). 
  
 14På senare år har sådana fastigheter bildats t.ex. för hus på pålar i Kalmarsund. Det före- kommer också äldre fastigheter, t.ex. vid Skånes sydkust, som ursprungligen bildades på land men som p.g.a. erosion nu ligger helt i vatten. 
  
 647 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2015:10 
  
 Fastighetsgränser inom enskilt vattenområde respektive mot all- mänt vattenområde är av olika karaktär, bl.a. beträffande tillkomst och senare eventuell bestämning av rätt sträckning. Något förenklat kan sägas att en gräns i enskilt vatten är fast medan en gräns mot allmänt vatten är rörlig (se vidare nedan). 
  
 En fastighets gränser i enskilt vatten ligger fast i enlighet med vad som beslutades vid fastighetens bildande eller senare ändringar eller avgöranden. Hur väldefinierade sådana gränser är beror till stor del på det definitionssätt som då valdes. I vissa fall har gränserna lags fast i specifika sträckningar15, med gränspunkterna angivna med koordinater eller mått från land16. Redovisningen på förrättnings- kartorna ger då i regel god ledning. Det är dock vanligt att gräns- erna har lämnats ospecificerade, med en direkt eller indirekt hänvis- ning till den s.k. principen om gränsdragning efter närhet till strand17. För att konkretiseras måste denna princip tolkas för varje fastighet. Därmed krävs i många fall fastighetsbestämning för att i dag kunna säga var gränserna i vattnet faktiskt går. Det är då den strandlinje som förelåg vid fastighetens bildande som ska utgöra grund för tolkningen, vilket kan medföra komplicerade utredningar om t.ex. vattenståndet har ändrats eller stranden har eroderat eller fyllts ut sedan dess.18 Även landhöjning respektive landsänkning får följder för kustfastigheters vatteninnehav. En fastighet vid norrlands- kusten som ursprungligen omfattade ett smalt vattenområde längs stranden (jfr fastighet B i figur 1) kan alltså några decennier senare bestå enbart av landområde19. 
  
 15I dessa fall gäller bestämmelserna i 1 kap.  
 3–4 
  §§ jordabalken. 
  
 16Undantagsvis förekommer även pålar i vattnet. 
  
 17Se 1 kap. 5 § jordabalken. Vattenområde med sådana gränser kallas ibland  
 ”1:5-vatten” 
  och gränsdragningsprincipen uttrycks ibland som att ”vattnet är delat med stranden”. I äldre hand- lingar motsvaras detta av en hänvisning till 12 kap. 4 § äldre jordabalken. 
  
 18För förklarande figurer om detta och andra fastighetsgränser i vatten, se Julstad avsnitt 2.6. 
  
 19Gränserna ändras alltså inte, men fastighetsägaren kan i vissa fall ha rätt att nyttja det upp- grundade området på grannfastigheten – den fastighet som det uppgrundade, tidigare vatten- täckta området, tillhör – för att fortfarande kunna ha tillgång till vattnet (se 1 kap. 6 § jorda- balken). 
  
 648 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 9 
  
 Allmänt vattenområde längs kusterna, å sin sida, definieras på följande sätt: ”Vattenområde i havet är allmänt (allmänt vatten), där det ej ingår i fastigheterna (enskilt vatten)”20. Det handlar alltså i huvudsak om det vatten som ligger längst ut på svenskt terri- torium. Staten genom Kammarkollegiet ansvarar sedan länge för förvaltningen av detta vatten. Någon äganderätt till området har dock hittills inte ansetts vara klargjord21. 
  
 En kustfastighets gräns mot allmänt vattenområde skiljer sig från gränser fastigheter emellan. Gränsen mot allmänt vatten definieras först och främst av direkta bestämmelser i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde, och har därmed aldrig tillkommit genom någon lantmäteriförrättning eller annat myndighetsbeslut. Normalt finns heller ingen kartdokumentation som redovisar sträckningen. 
  
 Vidare är gränsen mot allmänt vatten en rörlig fastighetsgräns. Detta beror på att lagens definition av gränsen baseras på före- teelser vilkas lägen varierar över tiden. 
  
 Den första huvudregeln för denna gränssträckning bygger på avståndet 300 m från strandlinjen eller från en ö av minst 100 m längd, alternativt tremeterskurvan för vattendjupet där denna ligger längre ut22, dvs. i långgrunda områden (se figur 2). Utgångspunkten är normalt medelvattenstånd. 
  
 201 § lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 21Frågan om äganderätten till allmänt vatten utreds för tillfället inom havsgränsutredningen. 
  
 222 § första punkten lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 649 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 2 Principskiss av första huvudregeln för fastigheters gräns mot allmänt vattenområde i havet 
  
 Enligt den andra huvudregeln är allt vatten inne i vikar enskilt där förbindelsen med öppna havet, dvs. mynningen, är så smal att den består helt av enskilt vatten23. Om mynningen är bredare går det all- männa vattnet alltså in en bit i viken, tills det möter enskilt vatten (t.ex. 300 m från vikens innerkanter enligt första huvudregeln). 
  
 23 2 § andra punkten lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 650 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 9 
  
 Specialbestämmelser gäller dock för vissa kuststräckors vikar och fjordar samt för vissa öar. Exempelvis omfattar flera fjordar i Bohuslän allmänt vatten inne i de smala vikarna.24 Det finns också platser vid Norrbottens läns och Kalmar läns kuster där gränsen följer detaljangivna sträckningar25. 
  
 I samtliga fall är normalt medelvattenstånd normerande för gränsen mot allmänt vatten. Dess rörlighet kommer sig alltså av att t.ex. erosion och uppgrundning ändrar strandlinjens läge. Den påtagliga landhöjningen i nordost spelar också stor roll. 
  
 Lagen om gräns mot allmänt vattenområde anses ibland svår att tolka, inte minst för lekmän, bl.a. till följd av att olika avgränsnings- regler gäller för olika geografiska områden. Detta i kombination med gränsens rörlighet kan skapa osäkerhet för fastighetsägare och andra intressenter om var en fastighet egentligen slutar i havet och det allmänna vattnet tar vid. 
  
 Gränssträckningen vid en viss tidpunkt kan dock bestämmas genom en lantmäteriförrättning (fastighetsbestämning), även om detta är en ovanlig åtgärd. Den därigenom klarlagda gränsen mot allmänt vattenområde redovisas då på en förrättningskarta och läggs även in på den digitala registerkartan. Ett sådant avgörande saknar dock den rättskraft för framtiden som andra fastighets- bestämningar har.26 Om t.ex. strandlinjen ändras efter några år tappar avgörandet sin betydelse. Gränssträckningen får då tolkas på nytt utifrån den i lagen relevanta bestämmelsen. Något tillspetsat kan sägas att beslutet alltså endast gäller vid beslutstidpunkten. 
  
 Förutom denna koppling till fastighetsindelningen har gränsen mot allmänt vattenområde betydelse även för svensk lagstiftning rörande kontinentalsockeln. I det avseendet räknas kontinental- sockeln från där det allmänna vattnet börjar till ett visst läge utåt i havet (vid eller utanför territorialhavsgränsen)27. 
  
 I detta sammanhang ska också nämnas ett specialfall av fastig- hetsgräns i vatten, som förekommer i nordöstra kanten av landet. Många fastigheter längs Torne, Muonio och Könkämä älvar sträcker 
  
 24Se 3 och 7 §§ lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 25Se 4 § lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 26Fastighetsbestämning regleras i 14 kap. fastighetsbildningslagen. Den begränsade rätts- kraften i detta fall framgår av 14 kap. 4 § andra stycket. 
  
 27Se 1 § lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. Enligt UNCLOS gäller dock en annan definition. 
  
 651 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2015:10 
  
 sig ända ut till den djupfåra som utgör riksgräns mot Finland. De angränsar alltså inte till något allmänt vatten utan direkt till grann- statens territorium. Denna riksgräns är rörlig, eftersom djupfåran ändrar läge på grund av meandring och andra naturliga vatten- rörelser. I det fallet krävs dock en fastställelse av det nya läget i samband med en formell gränsöversyn länderna emellan för att för- ändringen ska slå igenom rättsligt. De berörda fastigheternas yttre gränser följer riksgränsen och är därmed ”etappvis” rörliga i och med gränsöversynerna.28 
  
 3 Grundläggande om inre vatten 
  
 Inre vatten är ett begrepp som förekommer i havsgränssamman- hang. I enlighet med FN:s havsrättskonvention är inre vatten be- nämningen på vattnet innanför baslinjen29. Detta framgår också, om än mindre explicit, av lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium, vars 2 § lyder: 
  
 Till inre vatten räknas 
  
 (a)insjöar, vattendrag och kanaler; 
  
 (b)vid kusterna belägna hamnar, bukter och vikar samt vatten- områden innanför och mellan öar, holmar och skär och intill räta linjer som regeringen bestämmer. 
  
 I Öresund mellan Klagshamns fyr och Kullen räknas dock endast hamnar till inre vatten.30 
  
 Det speciella med detta vatten är att full suveränitet råder för kust- staten. Utländska fartyg saknar därmed rätt till s.k. oskadlig genom- fart, något som de har i zonen direkt utanför (territorialhavet). Det inre vattnet har alltså ett bättre skydd mot intrång än övriga havet.31 
  
 Inre vatten är en företeelse med direkt koppling till baslinjen. Baslinjen har en central roll för havsgränslagstiftningen, genom att den dels är utgångspunkt för territorialhavet, dels är normerande 
  
 28Se t.ex. Clayton. 
  
 29Artikel 8 (1) havsrättskonventionen. Att det i denna artikel står att vatten innanför bas- linjen ska utgöra ”del av statens inre vatten” (min kursivering) syftar på att havsrättskonven- tionen inte omfattar den övriga delen, dvs. det inre vatten som utgörs av sjöar och andra inlandsvattendrag. 
  
 30De ”räta linjer” som nämns i (b) avser räta baslinjer, se nedan. 
  
 31Grundbestämmelsen om oskadlig genomfart finns i artikel 17 havsrättskonventionen. En undantagsbestämmelse finns dock i artikel 8 (2) för sådana inre vattenområden som tidigare inte betraktades som inre vatten; där gäller fortfarande rätt till oskadlig genomfart. 
  
 652 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 9 
  
 för yttergränserna av detta hav och för andra områden såsom den ekonomiska zonen och kontinentalsockeln. Baslinjen har betydelse även för föreslagen havsplanering32. 
  
 Huvudregeln är att baslinjen följer kustens strandlinje vid lågt vattenstånd33. I detta fall, som kallas normal baslinje, går alltså bas- linjen där havet möter land. Längs dessa sträckor finns inget inre vatten i havet. Normal baslinje förekommer på vissa ställen längs södra Sveriges kuster. 
  
 Det är dock betydligt vanligare, och mer intressant för denna utredningsdel, att en alternativ princip tillämpas. Där kusten är flikig eller det förekommer öar eller skär ett stycke ut i havet är baslinjen konstruerad på ett förenklat sätt – som räta baslinjer34 (se figur 3). 
  
 32Se avsnitt 4.2. 
  
 334 § första stycket lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 
  
 34Se 4 § andra stycket lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 
  
 653 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 3 Principskiss av normal respektive rät baslinje 
  
 Vilka kuststräckor som har normala respektive räta baslinjer stad- gas i en förteckning över baslinjepunkter som är bifogad förord- ningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium. Mellan däri angivna baslinjepunkter, vilka är fixerade numeriskt som lati- tud/longitud, går räta baslinjer. Detsamma gäller över hamnmynnig vid öppen kust. Längs övriga kusten gäller normal baslinje. 
  
 Till stöd främst för sjöfarten åskådliggör Sjöfartsverket baslinjerna på sjökort35 och vissa översiktskartor. Eftersom de nu gällande bas- linjepunkterna härstammar ända från 1966 har topografiska föränd- ringar såsom landhöjning och erosion gjort att de räta baslinjerna på vissa ställen inte längre sammanfaller med de öar etc. som de 
  
 35 Detta regleras i 3 § förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium. 
  
 654 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 9 
  
 ursprungligen knöts till. Detta problem är ett av huvudskälen till den förevarande havsgränsutredningen.36 
  
 Räta baslinjer – och därmed det inre vattnet i havet – kan sträcka sig mycket långt ut i havet där skärgården är vidsträckt. Exempelvis i Luleå skärgård ligger den yttersta baslinjepunkten37 på ett avstånd om ca 34 km från fastlandet, med vilket följer kontinuerligt inre vatten ända från land. På andra ställen med långt ut belägna öar kan det finnas territorialhav mellan fastlandets inre vatten och öarnas egna inre vatten. Ett sådant exempel är Gotland. 
  
 Såsom har nämnts ovan är oskadlig genomfart inte tillåten i inre vatten. Kuststaten får dock införa t.ex. lotsplikt i sådana områden38. Någon annan betydande rättslig eller praktisk funktion i sig torde det inre vattnet inte ha. 
  
 4 Analys och slutsatser 
  
 4.1Inget direkt samband mellan fastighetsgräns och inre vatten 
  
 Inre vatten är en företeelse som har relevans enligt havsgräns- lagstiftningen men som saknar direkt samband med fastigheter och deras gränser. Fastigheters enskilda vattenområden kan visserligen omfatta inre vatten, och vice versa, (se figur 4 nedan), men detta har ingen betydelse för äganderätten till vattenområdena eller rätten att utnyttja dessa. Fastigheter och inre vatten kan sägas leva sina egna liv. Förhållandet mellan fastighetsgränser och inre vatten, vilket var föremål för denna utredningsdel, är alltså obefintligt. 
  
 36Ett av utredningens uppdrag är att se över de svenska baslinjerna (Dir. 2011:41 s. 6). 
  
 37Baslinjepunkt 100 på Markallen. 
  
 38Se Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (2009:123) om lotsning. 
  
 655 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2015:10 
  
 Figur 4 Principskiss av förhållandet mellan fastigheter och inre vatten 
  
 Uttryckt i ett fastighetslagstiftningsperspektiv kan inre vatten i havet omfatta både enskilt vatten och allmänt vatten innanför de räta bas- linjerna. 
  
 Omvänt, dvs. uttryckt i ett havsgränslagstiftningsperspektiv, kan fastigheters enskilda vatten i havet omfatta både inre vatten innan- för de räta baslinjerna och territorialhav där utanför. 
  
 Vid normal baslinje, sammanfallande med strandlinjen, sträcker sig alla kustfastigheter med enskilt vattenområde ut i territorial- havet39. Såsom har nämnts ovan gäller rätten till oskadlig genomfart 
  
 39 Territorialhavet utgörs av kustvattnet från baslinjen till territorialhavsgränsen. 
  
 656 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 9 
  
 inom hela denna havszon. I ett svenskt perspektiv öppnar alltså denna rätt för de flesta utländska fartyg att passera genom såväl havets allmänna vatten som allt enskilt vatten utanför baslinjen.40 
  
 I det här sammanhanget kan även nämnas att territorialhavs- gränsen är yttre gräns inte bara för territorialhavet utan även för allmänt vattenområde (se figur 5). 
  
 Figur 5 Principskiss över utbredningen av allmänt vattenområde 
  
 40 Rätten till oskadlig genomfart kan i viss mån jämföras med allemansrättens principer rörande enskilt vatten. I båda fallen ska den som vistas på annans vatten visa hänsyn såväl till fastighetsägaren som till dennes egendom, så att störningar minimeras och skador undviks. 
  
 657 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2015:10 
  
 Ett annat samband, som är minst lika viktigt att uppmärksamma, är det att kontinentalsockeln enligt svensk lag räknas från gränsen mot allmänt vatten. Eftersom denna gräns är rörlig – och sällan ens utredd till sitt läge – föreligger en oklarhet i kontinentalsockelns exakta utbredning. 
  
 4.2Reflexion rörande aktuellt förslag om havsplanering 
  
 Havsplaneringsutredningen och havsgränsutredningen rör till stor del helt olika frågor. Det finns dock aspekter som kan tangera var- andra, t.ex. fastigheters utsträckning i havet. 
  
 Av redogörelsen ovan framgår att fastigheters enskilda vatten kan sträcka sig långt ut från land där det är långgrunt. Längs t.ex. Skånes västkust finns fastigheter som når omkring två kilometer ut från land. Detta innebär att det förekommer områden med enskild äganderätt mer än en nautisk mil (1 852 m) från strandlinjen. 
  
 För havsgränsutredningen torde inte detta ha någon betydelse i sig. Däremot skulle det kunna orsaka problem för arbetet med havsplanering. Just en nautisk mil har valts som det avstånd från baslinjen där de föreslagna havsplanområdena börjar41, och där nor- mal baslinje gäller sammanfaller ju denna med strandlinjen. 
  
 I havsplaneringsutredningens betänkande sägs att det inte före- kommer några enskilda rättigheter knutna till fastighetsinnehav i den del av havet som det uppdraget gäller42, dvs. utanför en nautisk mil från baslinjen. De föreslagna havsplanområdena menas därför inte medföra någon risk för intrång i äganderätten43. Det framgår dock inte av betänkandet om förekomsten av eventuella vatten- områden som ingår i fastighetsindelningen – enskilda äganderättig- heter – faktiskt har undersökts, eller om deras existens har ute- slutits enbart baserat på antagandet att en nautisk mil från baslinjen är ett tillräckligt stort avstånd. 
  
 I denna promemoria konstateras att kustfastigheters gränser mot allmänt vatten, vilka visar äganderättigheters utsträckning i havet, långt ifrån alltid är tydliggjorda. Fastighetsbestämningar av sådana gränser görs sällan såvida det inte finns påtagliga skäl. Det saknas 
  
 41SOU 2010:91 s. 116, med hänvisning till regeringens direktiv för havsplaneringsutredningen. 
  
 42SOU 2010:91 s. 120, 174 och 359. 
  
 43SOU 2010:91 s. 120. 
  
 658 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 9 
  
 därmed i många fall fullständig information om fastigheters ut- sträckning i havet. Detta innebär att även om det går att tydligt identifiera baslinjen längs hela kusten, och därmed definiera en linje en nautisk mil utanför denna, är det svårt att bedöma eventuell förekomst av fastigheter därutanför. Att skapa aktuell data över tremetersdjupkurvan i havet och lägga denna som ett lager på den digitala registerkartan vore ett möjligt tillvägagångssätt, men det skulle kräva stora arbetsinsatser44. 
  
 Om en undersökning av fastigheters utsträckning i havet inte redan har gjorts inom havsplaneringsutredningen finns alltså viss risk för att det kan förekomma äganderätter till fast egendom inom de föreslagna havsplanområdena. 
  
 Referenser 
  
 Offentligt tryck 
  
 SOU 2010:91, Planering på djupet – fysisk planering av havet, Betänkande av Havsplaneringsutredningen, Stockholm 2010 
  
 Dir. 2011:41, Översyn av Sveriges havsgränser, Kommittédirektiv, 5 maj 2011 
  
 Litteratur 
  
 Andreasson, K., På gränsen till framtiden – Möjligheter till koordinat- bestämda fastighetsgränser, Akademisk avhandling, Lunds uni- versitet, Lund 2008 
  
 Julstad, B., Fastighetsindelning och markanvändning, Norstedts Juri- dik, andra upplagan, Stockholm 2000 
  
 Clayton, Å., Riksgränshistoria  gränsöversyner – Från Svine- sund till Haparanda, Lantmäteriet Kartförlaget 1995 
  
 Sjödin E., Shannon, Roth, Kalbro, T. och Montoya, L., Markåtkomst och ersättning – För bebyggelse och infrastruktur, Norstedts Juridik, tredje upplagan, Stockholm 2011 
  
 44 Den tremetersdjupkurva som Sjöfartsverket har i digital form i dag härstammar till stor del från omkring hundra år tillbaka i tiden. Den skulle därför troligen inte vara tillräckligt korrekt för att läggas till grund för en analys av dagens fastighetsgränser. 
  
 659 
  
 Bilaga 10 
  
 Äganderätten till allmänt vattenområde 
  
 Shaw, Lantmäteriet 
  
 1 Sammanfattning 
  
 Enligt Lantmäteriets uppfattning är det svårt att hitta stöd för att den svenska staten, eller för den del någon annan, ska anses ha en äganderätt till det allmänna vattenområdet. Varken förarbeten, doktrin eller praxis ger något tydligt stöd för att statens rätt till det allmänna vattenområdet skulle kunna karakteriseras som en privaträttslig äganderätt. 
  
 Det mesta talar i stället för att området är en ”riksallmänning” och att statens rätt till området är att beteckna som en offentlig- rättslig höghetsrätt. Detta innebär att staten har en rätt att förfoga över området genom lagstiftning. Powers sammanfattade år 1957 rättsläget med orden ”allmänt vattenområde saknar ägare, därför att det ännu icke i någon lagligt gällande ordning försetts med ägare”.1 
  
 Hans slutsats står sig väl än i dag. 
  
 Eftersom Lantmäteriet anser att varken staten, eller någon annan, är att betrakta som ägare till det allmänna vattenområdet finns det en del oklarheter beträffande statens rätt att disponera över området. En tydligare lagstiftning kan vara ett sätt att råda bot på oklar- heterna oavsett om statens rätt konstrueras som en äganderätt eller som tydliga statliga befogenheter över området. 
  
 1 Se Powers (1957) s. 7 samt s. 47 ff. 
  
 661 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 2 Bakgrund och avgränsning 
  
 Den fråga som ska besvaras här är huruvida det finns någon ägande- rätt2 till allmänt vattenområde. Allmänt vattenområde ligger inom svenskt sjöterritorium och ingår inte i fastighetsindelningen. Området kan därför inte ägas av enskild.3 Däremot skulle kanske staten4 kunna anses ha en äganderätt till området. Det är framförallt denna fråge- ställning som kommer att behandlas nedan. 
  
 Någon uttrycklig reglering av att någon ska anses ha ägande- rätten till allmänt vattenområde finns inte. Att staten har en rätt att genom lagstiftning styra över användningen av det allmänna vatten- området verkar de flesta vara överens om men därmed inte sagt att staten också kan anses ha en privaträttslig äganderätt till detta. Det allmänna vattenområdet skulle även kunna anses vara en ”riksall- männing” med staten som förvaltare och målsman för allmänhetens intresse.5 I vissa sammanhang har man hävdat att det allmänna vattenområdet är ett res nullius (herrelöst land) som inte tillhör någon.6 
  
 Frågan om äganderätten till allmänt vattenområde har på senare tid aktualiserats genom en skrivelse från Kammarkollegiet som har överlämnats till regeringen.7 Frågan har även uppmärksammats i Havsplaneringsutredningens betänkande SOU 2010:91 och nu inom ramen för Havsgränsutredningen. I Havsgränsutredningens direktiv står att frågan om äganderätt till allmänt vatten ska utredas.8 I direk- tiven hänvisas även till Havsplaneringsutredningens betänkande där det konstateras att rättsläget är oklart vad gäller ”statens rätt att bestämma över dispositionsrätten inom området och att ta ut ersätt- ning för det”.9 
  
 Kammarkollegiet beskriver i sin skrivelse hur alla tidigare utred- ningar i frågan synes ha stannat vid generella uttalanden om frågans 
  
 2Här avses alltså äganderätt i den privaträttsliga betydelsen, se nästa avsnitt om begreppet äganderätt. 
  
 3Se lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Av 1 § följer att det allmänna vattenområdet inte ingår i fastighetsindelningen. 
  
 4Staten som privaträttsligt subjekt har tidigare brukat betecknas med termen ”kronan”. Se 
  
 Peterson (2003) s. 24. 
  
 Schultz (1957) s. 8 f. 
  
 6Se regeringsrådets Galloway uttalanden från lagrådets granskning av lagen om gräns mot allmänt vattenområde, NJA II 1951 s.  
 346–347. 
  Se även Powers (1957) s. 18 not 7. 
  
 7Kammarkollegiets dnr  
 4.1-5982-10, 
  daterad  
 2010-10-19. 
  
 8Dir 2011:41 s. 6. 
  
 9Se Dir 2011:41 s. 2 samt SOU 2010:91 s. 224 f. 
  
 662 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 komplexitet, behovet av ytterligare utredning samt lagreglering för ökad tydlighet. Kammarkollegiet drar slutsatsen att den rättsliga statusen för allmänt vattenområde respektive myndigheters befogen- het att agera i frågor med koppling till detta område är oklar.10 
  
 2.1Begreppet äganderätt 
  
 Frågan om staten kan anses ha en äganderätt till allmänt vatten- område har periodvis behandlats flitigt i litteraturen och meningarna går isär. Vid en genomläsning av litteratur på området blir det tyd- ligt att en del av meningsskiljaktigheterna beror på vilken innebörd man lägger i begreppet statens äganderätt.11 Att det rör sig om en modern privaträttslig äganderätt som kan definieras negativt på så vis att äganderätten omfattar alla befogenheter som inte är uttryck- ligen undantagna12 är långt ifrån självklart. 
  
 Det moderna privaträttsliga ägandebegreppet skulle ge staten befogenhet att disponera över det allmänna vattenområdet som vilken ägare som helst. Som beteckning på denna typ av äganderätt har begreppet dominium ofta använts. Från statens dominium får skiljas statens imperium vilket beskrivs som statens offentligrättsliga hög- hetsrätt över allt sitt territorium, vare sig detta utgörs av fast mark eller vattentäckt område. Powers exemplifierar skillnaden enligt följande. ”I kraft av dominium kan kronan utan särskild lagstift- ning med ensamrätt exploatera nyttigheter på allmänt vattenområde eller på affärsmässiga grunder upplåta sådan ensamrätt till enskilda. Imperium innebär däremot blott, att staten genom lagstiftning kan inskrida för att reglera exploateringen av dessa nyttigheter.”13 I många framställningar på området gör man ingen tydlig åtskillnad mellan en statlig privaträttslig äganderätt och statens imperium när man behandlar statens rätt till allmänt vattenområde.14 
  
 10Se Kammarkollegiets dnr  
 4.1-5982-10. 
  
 11Se Powers (1957) s. 24 ff. 
  
 12Se Powers SvJT 1958 s. 439 ff. Myers konstaterar att Hobbs syn på mark- äganderätten som negativt bestämd alltjämt är hållbar, se Myers s. 491. 
  
 13Se Powers (1957) s. 7 f. 
  
 14Se Gihl s. 14 som konstaterar att diskussionen om huruvida strandstatens rätt över territorial- vattnet innebär imperium eller dominium har förlorat sin betydelse såsom utgående från en föråldrad frågeställning. Om man tillerkänner strandstaten suveränitet över territorialvattnet med därav följande lagstiftningsmakt ankommer det på strandstatens interna lagstiftning att reglera äganderättsförhållandena och övriga privaträttsliga förhållanden inom territorial- vattnet. Se även Powers (1957) s. 7. 
  
 663 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 2.2Viktig litteratur 
  
 Den mest omfattande utredningen avseende äganderätten till all- mänt vattenområde har gjorts av Moody. Hans utredning 
  
 ”Om allmänt vattenområdes rättsliga ställning” publicerades 1957. 
  
 Den första delen av Hobbs utredning innehåller en omfattande genomgång äldre stadganden, rättspraxis, uttalanden i förarbeten och i rättsvetenskaplig litteratur. Den andra delen av utredningen innehåller en diskussion kring de slutsatser som Powers drar av det genomgångna materialet.15 
  
 Hobbs utredning låg senare till grund för Johnson behandling av frågan om allmänt vattenområdes rättsliga ställning i sin avhandling ”Energirätt”. Myers utgår från Cohen slutsatser och gör därefter en egen analys av frågan utifrån hur denna har behandlats i vissa författningar som tillkommit efter 1957.16 
  
 2.3Avgränsning 
  
 Inom ramen för det aktuella uppdraget har det inte funnits möjlig- het att göra någon omfattande litteraturgenomgång motsvarande Hobbs även om en del av dennes och annat material har gåtts igenom.17 Eftersom Hobbs utredning framstår som det mest omfattande och viktigaste verket på området och hans slutsatser som väl underbyggda kommer hans utredning att redovisas och behandlas relativt ingående nedan, se avsnitt 6. 
  
 Folkrättens betydelse för frågeställningen kommer inte att behandlas närmare. Eftersom det allmänna vattenområdet ligger inom svenskt sjöterritorium och frågan om äganderätten till området borde vara en inomstatlig angelägenhet kan det ifrågasättas vilken betyd- else Sveriges internationella åtaganden skulle kunna anses ha.18 
  
 15Se Powers (1957) s. 9. 
  
 16Se Michanek s. 507 ff. 
  
 17Det finns en tämligen omfattande litteratur rörande äganderätt ur olika aspekter som skulle ha kunnat behandlas, men då vi vid en översiktlig genomgång av sådan inte funnit något som är specifikt inriktat på allmänt vattenområde eller som direkt motsäger Hobbs slutsatser behandlas den inte i denna utredning. 
  
 18I ett betänkande från 1965, B 1 nr 566, konstaterar Kammarkollegiet att det inte finns några folkrättsliga inskränkningar i kuststatens rätt att bestämma över territorialhavets civilrättsliga status, se bilaga 2 till betänkandet s. 2:3. Betänkande behandlas i avsnitt 3.2.2 nedan. 
  
 664 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 Framställningen utgår från allmänt vattenområde i havet. Det allmänna vattenområdet i de större insjöarna, se nästa avsnitt, be- handlas inte särskilt. Insjöarna intar i vissa avseenden en särställ- ning i förhållande till det allmänna vattenområdet i havet19 men i fråga om äganderätten borde insjöarnas särställning inte ha någon avgörande betydelse. 
  
 För en genomgång av på vilket sätt det allmänna vattenområdet nyttjas av stat och enskilda hänvisas till ett betänkande av Kammar- kollegiet från 1965.20 En uppdatering av genomgången vore värde- full inför en eventuell revidering av lagstiftningen på området men ryms inte inom ramen för denna framställning. 
  
 3 Allmänt vattenområde 
  
 Det allmänna vattenområdet bestäms geografiskt genom lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Av lagen framgår att allmänt vatten är sådant vatten som inte ingår i fastighets- indelningen (se 1 §). Gränsen mot allmänt vattenområde är rörlig och förändras genom landhöjning etc. (se 2 §).21 Det allmänna vattnet sträcker sig ut till territorialgränsen och ligger alltså helt inom Sveriges sjöterritorium.22 Förutom i havet finns allmänt vattenområde endast i Vänern, Vättern, Hjälmaren och Storsjön i Jämtland.23 
  
 19Minerallagen (1991:45) är t.ex. tillämplig i sjöarna men inte i havet, se 1 kap. 2 §. Lag (1966:314) om kontinentalsockeln är tillämplig i havet men inte i sjöarna. 
  
 20B 1 nr 566 s. 28 ff samt s. 47 ff. Betänkanden behandlas nedan i avsnitt 3.2.2. Kammar- kollegiet konstaterar att en legal förklaring av kronans äganderätt till området inte borde påverka rätten till fiske och jakt och utvinning av mineral inom området. I den mån det finns begränsade rättigheter för enskilda att nyttja sådana öar som tillhör allmänt vattenområde borde rättigheterna utan särskilt förbehåll bestå även efter ett lagfästande av kronans ägande- rätt till området. Sammanfattningsvis finner kammarkollegiet att en legal förklaring av statens äganderätt inte påkallar ett särskilt stadgande för att trygga beståndet av särrättigheter till området. Allemansrätten påverkas inte av frågan om äganderätten. Lantmäteriet vill här uppmärksamma att kammarkollegiets betänkande nu har åtskilliga år på nacken och att det kan ha uppstått nya rättigheter som bör beaktas. 
  
 21Fastighetsbestämningsbeslut som rör omfattningen av allmänt vattenområde äger inte rätts- kraft om det avviker från vad som följer enligt lag. Detta slås fast i andra stycket i 14 kap. 4 § fastighetsbildningslagen (1970:988) (FBL). Anledningen till detta är att gränsen enligt lag om gräns mot allmänt vattenområde är rörlig. Se Hahn, Dahlsjö, Julstads kommentar till nämnda paragraf. 
  
 22Av Lag (1966:374) om Sveriges sjöterritorium framgår att Sveriges sjöterritorium begrän- sas av territorialgränsen. 
  
 23Inom ramen för ett annat utredningsuppdrag i havsgränsutredningen behandlas gränsen mot allmänt vattenområde mer utförligt, se Dir. 2011:41 s. 6. 
  
 665 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 I 1 kap. 1 § jordabalken fastslås att fast egendom är jord, varmed förstås både fast mark och vattentäckt område som ingår i det svenska territoriet. Även allmänt vattenområde är fast egendom. Den fasta egendomen är indelad i särskilda fastigheter med undan- tag för allmänt vattenområde som alltså inte utgör en fastighet i jordabalkens mening och inte ingår i fastighetsindelningen.24 Det allmänna vattenområdet finns inte heller med i fastighetsregistrets fastighetsredovisning. Området är dock kommun- och länsindelat och finns i detta avseende utmärkt på registerkartan. 
  
 3.1Äganderätt till allmänt vatten 
  
 I nutida svensk rätt är äganderätten till vattenområden primärt en ensamrätt till grunden under vattnet (botten). Från denna rätt här- leds sedan rätten till andra förfoganden över området, t.ex. rätten att ta sand eller fiska.25 Denna uppfattning verkar dock ha kommit till klart uttryck först vid mitten av  
 1800-talet. 
  I Hälsingelagen före- skrevs att den som äger land äger vatten. Detta syftade sannolikt på land invid vattnet och inte under vattnet (grunden). Rätten till vattnet ansågs alltså tidigare följa äganderätten till stranden.26 
  
 Om det skulle finnas en statlig äganderätt till allmänt vatten- område så skulle det egentligen vara fråga om en äganderätt till grunden varifrån man kan härleda en rätt att förfoga över vatten- området. Beträffande själva vattnet är det mest rättvisande att tala om rådighet eftersom man inte brukar använda uttrycket ägande- rätt om något så flyktigt som vatten.27 För enkelhetens skull används här begreppet äganderätt avseende både grunden och vattnet. 
  
 24Se prop. 19720:20 del B1 s. 71 där departementschefen konstaterar att 1 kap. 2 § JB (som hänvisar till särskilda bestämmelser beträffande allmänt vattenområde) innefattar ett undan- tag från 1 kap. 1 § JB (där det står att den fasta egendomen är indelad i fastigheter) eftersom det inte ingår i fastighetsindelningen. Se även Walker (1967) s. 83. 
  
 25Se Jones s. 103 f samt Powers (1957) s. 8 och 11. Beträffande fisket kan tilläggas att i dag omfattar äganderätten till en fastighets vattenområde normalt även äganderätten till fisket inom området. Äganderätten till vatten och fiske får bara skiljas åt i vissa fall (se 3 kap. 8 § FBL). Det är dock inte ovanligt att äganderätten till vattnet och fisket är åtskild på grund av äldre bestämmelser. Det förekommer även att fastigheter består enbart fisket inom ett vatten- område. En sådan fastighet brukar kallas fiskefastighet. Se Julstad s. 28. 
  
 26Rodhe s.104 f. I viss mån lever denna uppfattning kvar ännu i dag, se 1 kap. 5 § JB. 
  
 27Se t.ex. 2 kap. 2 § lag (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Flera författare har behandlat frågan om ”äganderätt” till vattnet. Se Holmbäck s. 56, Nelson s. 56 ff. samt Lewis s. 210 f. 
  
 666 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 1929 beslöt Kammarkollegiet att införa allmänt vattenområde i jordeboken under beteckningen ”lägenheten Kronovattnet nr 1”. 
  
 Därefter genomfördes en gränsbestämning mellan lägenheten och det angränsande enskilda vattenområdet. Förrättningen överklagades och avgjordes slutligen av HD (NJA 1933 s. 490) som upphävde gränsbestämningsbeslutet. HD påpekade att gränsen mot det all- männa vattenområdet var underkastad förskjutning i samband med den fortgående förändringen av strandlinjen och vattendjupet utan- för. Man ansåg därför att gränsen inte kunde bestämmas i den ord- ning som avsågs i 7 kap. jorddelningslagen.28 Därefter lät Kammar- kollegiet avföra ”Kronovattnet nr 1” ur jordeboken.29 Det är mot bakgrund härav som ett uttalande i SOU 1947:38 med förslag till ny jordabalk bör läsas. Där konstateras att gränsen mellan enskilt och allmänt vattenområde ska vara rörlig och att strandägarens äganderätt alltså får anses sträcka sig från den verkliga strandlinjen oavsett förskjutningar i form av landhöjning etc. I sammanhanget uppmärksammas att Kammarkollegiet tidigare infört vattenområden som inte är underkastade enskild äganderätt i jordeboken. Man uttalar beträffande Kammarkollegiets förfaringssätt att detta: 
  
 måste ytterst grunda sig på antagandet, att en verklig fastighetsgräns finnes utanför strandlinjen och att området utanför denna gräns är en kronan tillhörig fast egendom. En sådan uppfattning torde vara för svensk rättsåskådning främmande30 
  
 3.2Viss relevant lagstiftning 
  
 Såsom konstaterades redan i inledningen finns ingen uttrycklig reglering av äganderätten till allmänt vatten. Av Kammarkollegiets instruktion framgår att myndigheten företräder allmänt vattenområde när ingen annan myndighet gör det.31 Denna skrivning infördes i instruktionen 1972. Även före denna tidpunkt företrädde Kammar- kollegiet allmänt vattenområde, dock är det oklart varifrån den behörigheten kom.32 Instruktionen innehåller inga krav på tillstånd 
  
 28Lag 18 juni 1926 om delning av jord å landet. 
  
 29Se Powers (1957) s. 15 ff. 
  
 30Se SOU 1947:38 s. 47. 
  
 312 § förordningen (2007:824) med instruktion för Kammarkollegiet. 
  
 32Se Kammarkollegiets skrivelse dnr  
 4.1-5982-10. 
  Av 7 kap. 8 § Lag 18 juni 1926 om delning av jord å landet följde att vid gränsbestämning mot allmänt vattenområde skulle sammanträde hållas med ombud för det allmänna. Paragrafen infördes under slutet av  
 40-talet. 
  Till gräns- 
  
 667 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 eller någon förklaring om rådigheten. Kammarkollegiets uppdrag har av verksamhetsutövare och myndigheter tolkats som att det krävs rådighetsmedgivande från kollegiet för att få disponera allmänt vattenområde. Kollegiet har beslutat om rådighetsmedgivande av- seende bl.a. uppförande av vindparker, odling av musslor, nedlägg- ning av kabel och dumpning av muddermassor.33 
  
 3.2.1Lagen om gräns mot allmänt vattenområde 
  
 Syftet med lagen om gräns mot allmänt vattenområde är att fast- ställa gränsen mellan allmänt och enskilt vattenområde. Lagen reg- lerar inte äganderätten till det allmänna vattenområdet men frågan diskuterades i förbigående i lagens förarbeten där man närmast verkar ha utgått från att det allmänna vattenområdet var res nullius.34 
  
 3.2.2Lag om kontinentalsockeln 
  
 Bakgrund till lagstiftningen 
  
 År 1951 fick ett privatägt bolag tillstånd av dåvarande vattendom- stolen att suga sand på allmänt vattenområde. Med anledning härav skrev Kammarkollegiet till Kungl. Maj:t och framhöll att man ansåg att nyttigheter som denna inte fick tillgodogöras på allmänt vatten- område utan Kungl. Maj:ts tillstånd. Kammarkollegiet argumen- terade för att den aktuella sandtäkten närmast var jämförlig med vanlig grustäkt, eller kanske snarare med tillgodogörande av mineral på kronojord.35 Till följd av Kammarkollegiets framställan utarbetades en proposition36 i syfte att reglera statens rätt till ersättning. Efter en redogörelse för behandlingen av frågan om den rättsliga karak- tären av allmänt vattenområde i olika sammanhang konstaterar departementschefen att det måste anses oklart vilken rättslig ställ- ning man kan tillägga allmänt vattenområde: 
  
 bestämningar som genomförts enligt nämnda paragraf har Kammarkollegiet kallats för att bevaka de intressen som är knutna till det allmänna vattenområdet. Se även NJA II1951 s. 483. 
  
 33Se Kammarkollegiets skrivelse dnr  
 4.1-5982-10. 
  
 34Se NJA II 1951 s.  
 346–347. 
  Se även Powers (1957) s. 18 not 7. 
  
 35Se prop. 1953 nr 212 s. 5. 
  
 36Prop. 1953 nr 212. 
  
 668 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 Det kan anses tillhöra kronan, men man kan måhända också hävda, att det på annat sätt är en det allmännas tillhörighet eller att det icke till- hör någon37 
  
 I propositionen uttalar departementschefen även följande: 
  
 Avgörande för frågan huruvida kronan enligt gällande rätt äger uttaga avgift för rätten till sandtäkt å allmänt vattenområde torde vara om denna rätt är förbehållen kronan eller om den i princip tillkommer envar. På grund av ofullständigheten i gällande lagstiftning på detta område kan det ifrågasättas huruvida något säkert svar därpå kan lämnas.38 
  
 Starka skäl talar emellertid för att rätten till sådan sandtäkt, varom här är fråga, bör tillkomma kronan. Det kan nämligen av flera orsaker ej vara rimligt att naturtillgångar, belägna på områden undandragna enskild äganderätt, skall kunna tillgodogöras av enskilda i betydande omfatt- ning. Det synes därför genom lagstiftning böra fastslås, att rätten till sandtäkt å allmänt vattenområde tillkommer kronan.39 
  
 Departementschefen konstaterar därefter att det lämpligaste sättet att säkra kronans rätt till sandtäkt på allmänt vattenområde är att genom lag förklara att allmänt vattenområde tillhör kronan. För att göra detta skulle man dock behöva utreda de begränsade rättigheter till allmänt vattenområde som enligt lag eller annars tillkommer enskilda och som även framledes ska bestå. Någon sådan utredning förelåg inte och departementschefen konstaterade att en legal för- klaring av kronans äganderätt till allmänt vattenområde fick anstå i avvaktan på en sådan utredning. I stället nöjde man sig med en mera provisorisk lösning och reglerade bara den aktuella frågan om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt.40 I lagrådets yttrande över lagförslaget betonades att förslaget inte innefattade något ställningstagande till frågan hur rättsläget mera generellt borde bedömas.41 
  
 I samband med lagstiftningsarbetet beträffande  
 sand-, 
  grus- och stentäkt uppdrogs åt Kammarkollegiet att utreda och lägga fram förslag till lagstiftning genom vilken kronan skulle förklaras vara ägare till de allmänna vattenområdena. Utredningen ledde fram till 
  
 37Se prop. 1953 nr 212 s. 4. 
  
 38Prop. 1953 nr 212 s. 5. 
  
 39Prop. 1953 nr 212 s. 5 f. 
  
 40Se prop. 1953 nr 212 s. 6. 1953 års lag om rätt till  
 sand-, 
  grus- och vattentäkt inom allmänt vattenområde ersattes avseende havsområdet av lag (1966:314) om kontinentalsockeln. Beträff- ande allmänt vattenområde i de större insjöarna ersattes 1953 års lag av kungörelsen (1966:320) om upplåtelse från staten av rätt till  
 sand-, 
  grus- eller stentäkt inom vissa allmänna vatten- områden. 
  
 41Se prop. 1953 nr 212 s. 8. 
  
 669 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 ett betänkande år 1965.42 Vid remissbehandlingen framkom att flera tunga remissinstanser var kritiska till betänkandet. De ansåg att betänkandet inte tillräckligt ingående redogjorde för vilken rättslig status det allmänna vattenområdet kunde anses ha utan explicit reg- lering. Vidare efterfrågades en mer utförlig utredning av förekomsten av rättighetshavare inom det allmänna vattenområdet. Även vissa frågor om gränsdragningen mellan allmänt och enskilt vatten samt om fastighetsredovisning och fastighetsbildning blev föremål för kritik. Betänkandet ledde aldrig till lagstiftning, utan ärendet skrevs av mot propositionen med förslag till lag om kontinentalsockeln.43 
  
 Lag om kontinentalsockeln 
  
 Lag (1966:314) om kontinentalsockeln reglerar användningen av kontinentalsockelns naturtillgångar. Med kontinentalsockeln förstås havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde samt det havsområde utanför Sveriges territorialgräns som regeringen bestämmer (se 1 §). I lagens 2 § konstateras att rätten att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtillgångar tillkommer staten. Inom allmänt vattenområde äger lagen inte tillämpning på sådana naturtillgångar som omfattas av svensk lagstiftning angående fiske.44 
  
 I förarbetena till lagen om kontinentalsockeln uttalade departe- mentschefen följande beträffande frågan om äganderätten till allmänt vatten: 
  
 I fråga om havsbottnen innanför territorialgränsen har utredningen utgått från att äganderätten till allmänt vattenområde i enlighet med det av kammarkollegiet år 1965 framlagda förslaget skall genom särskild lagstiftning tillerkännas staten (min kursivering).45 
  
 Med hänsyn till den kritik som riktats mot Kammarkollegiets för- slag konstaterade dock departementschefen att det inte var möjligt att nu lösa de frågor som gett upphov till kritiken. Därför kunde inte frågan om lagstiftning angående statens äganderätt till allmänt vattenområde tas upp inom ramen för det pågående lagstiftnings- arbetet. Avsaknaden av lagstiftning angående statens äganderätt till 
  
 42Kammarkollegiets betänkande B 1 nr 566. 
  
 43Se redogörelse i Kammarkollegiets skrivelse dnr  
 4.1-5982-10 
  s. 3 samt NJA II 1966 s. 382. 
  
 44Se 1 § in fine. 
  
 45Se NJA II 1966 s. 382. 
  
 670 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 allmänt vattenområde ansågs däremot inte påverka den mera be- gränsade frågan om rätt till naturtillgångar på havsbottnen inom all- mänt vattenområde. Denna rätt skulle tillerkännas staten och man lagstiftade i enlighet härmed.46 
  
 Sammanfattningsvis har man, såvitt Lantmäteriet kan utläsa, kon- sekvent uttryckt en tvekan angående statens rätt till det allmänna vattenområdet i de lagstiftningsärenden där frågan har behandlats. 
  
 4 En internationell utblick 
  
 Walker skriver i en artikel från 1958 att i de flesta länder be- traktas statens rättsförhållande till territorialvattnet såsom endast en höghetsrätt, ett uttryck för statens imperium över territoriet alltså. Här ges som exempel bl.a. Danmark, Storbritannien och Frankrike. En uppfattning om att havsterritoriet omfattas av statens äganderätt finns dock t.ex. i Nederländerna och vissa delstater i USA. Walker betonar att i många länder är övervägandena kring det statliga rättsanspråkets karaktär lika tveksamma som i Sverige.47 
  
 På grund av den närbesläktade rättsutvecklingen är Finland sär- skilt intressant. Det finska begreppet allmänt vatten ligger nära det svenska begreppet, och argumentationen i frågan om äganderätten till allmänt vatten liknar den som förts i Sverige. I Finland fick dock frågan ett tydligt svar när man år 1966 införde en legal för- klaring att det allmänna vattenområdet är statens egendom. För- klaringen infördes i 1 § Lag om rätt till allmänna vattenområden 1.4.1966/204 där det står följande: 
  
 Finlands territorialvatten och stora fjärdar i insjöar äro, till den del de äro belägna utanför byarågång, allmänna vattenområden. Allmänna vatten- områden jämte botten äro statens egendom (min kursivering).48 
  
 Angående allmänna vattenområden inom landskapet Åland gäller vad om dem särskilt stadgas. 
  
 46Se NJA II 1966 s. 382 f. 
  
 47Se Westerlind SvJt 1958 s. 439 f., se även B 1 nr 566 s. 38. 
  
 48Paragrafen var med i den ursprungliga lagtexten från år 1966. 
  
 671 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 I 1964 års finska proposition49 med förslag till lag om rätt till all- mänt vattenområde uppges att frågan om det allmänna vatten- områdets rättsliga ställning har visat sig svårlöst. Vattenområdet har visserligen såsom kronans allmänna vatten ansetts tillhöra staten men det har framförts olika åsikter om ifall statens rätt till området endast är av karaktären imperium eller om den även innefattar en enskild äganderätt. Den finska Högsta domstolen uttalade i en dom från den 20 oktober 1961 att området i privaträttsligt hänseende borde betraktas som herrelöst område. På grund av den oklarhet som rådde i frågan ansåg regeringen att det var nödvändigt att reg- lera det allmänna vattenområdets rättsliga ställning och nyttjandet härav. Lösningen blev därför en legal förklaring om kronans ägande- rätt till allmänt vattenområde.50 
  
 Som grund för stadgandet om statens äganderätt till området hänvisade man i förarbetena till principen att områden som inte ägs av någon enskild är statens egendom. Principen uttalades redan i 1683 års skogsförordning och har även senare erkänts av finsk lag- stiftning i fråga om vissa områden.51 Vidare uppgavs följande: 
  
 Problemet rörande de allmänna vattenområdenas rättsliga ställning har man i stadgandet sökt lösa på ett sätt, som såväl ur historisk synpunkt som med beaktande av det hos oss gällande, på den privata ägande- rätten grundade vattenrättsliga systemet kan anses ansluta sig till vår rättsordning. Då ingen nu kan anses inneha äganderätt till allmänna vattenområden, innebär stadgandet i 1 § icke någon överföring av ägande- rätten. Stadgandet innehåller med andra ord en bestämmelse om att ifråga- varande områden icke skall betraktas såsom Thornton 
  
 Johnson uppgift att statens rätt till territorialvattnet i Danmark är att betrakta som en höghetsrätt verkar alltjämt vara aktuell. I Danmark anses staten inte ha en äganderätt till området utan bara en rätt att t.ex. bestämma över hamnbyggen och liknande disposi- tioner på motsvarigheten till allmänt vattenområde. Området kan 
  
 49Till Kammarkollegiets betänkande B 1 nr 566 bifogas en tidigare proposition i frågan från 1959 med liknande resonemang. Det förslaget verkar dock ha förfallit mot bakgrund av några svårlösta frågor som berörde Åland. 
  
 50Se [finska] regeringens proposition till Riksdagen med förslag till lag om rätt till allmänna vattenområden, 1964 års riksdag N:o 176 s. 2 ff. 
  
 51Se [finska] regeringens proposition till Riksdagen med förslag till lag om rätt till allmänna vattenområden, 1964 års riksdag N:o 176 s 2. 
  
 52Se [finska] regeringens proposition till Riksdagen med förslag till lag om rätt till allmänna vattenområden, 1964 års riksdag N:o 176 s. 3. 
  
 672 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 nyttjas av alla landets invånare för att bada, fiska etc. men anses inte kunna vara föremål för äganderätt.53 
  
 Även i Norge verkar det närmast röra sig om en höghetsrätt och ingen egentlig äganderätt. Havs- och fjordområdena utanför ”eien- domsgrensen” i vattnet är inte statsegendom i privaträttslig mening utan brukar betecknas som ”eierløst” område.54 
  
 5 Regalrätten 
  
 Under framförallt 1600- och  
 1700-talet 
  men även senare gjorde kungamakten gällande att den ägde en s.k. regalrätt. Regalrätten grundades på kungens överhöghet och kunde ingripa i och begränsa den enskilda äganderätten.55 Vad gäller den nu aktuella frågeställ- ningen är det inte fråga om att statens rätt skulle inkräkta på enskilds äganderätt. Det allmänna vattenområdet är inte föremål för några enskilda äganderättsanspråk. Däremot har regalrättens framväxt betydelse för frågeställningen eftersom regelrätten skulle kunna åberopas som grund för en statlig äganderätt till det allmänna vatten- området. Fiskeregalet är av särskilt intresse i sammanhanget. 
  
 Innebörden av begreppet regalrätt är inte helt enkel att inordna under en nutida rättsuppfattning. Gihl hänvisar beträffande begreppet till den sammanblandning av privaträttsliga och offentligrättsliga synpunkter som präglade äldre tiders finansrätt och statsrätt över- huvudtaget.56 Även om kungamakten hävdade sin regalrätt så inne- bar det inte nödvändigtvis att man hävdade en äganderätt utan det kunde röra sig om en svagare rätt, t.ex. att staten anknöt ett eko- nomiskt intresse till vissa resurser.57 
  
 Gonzalez var den som först öppet proklamerade kronans äganderätt till all jord som ännu inte var bebyggd eller tagen i be- sittning av byar och större samfälligheter, häradet eller landskapet. I öppet brev till menige man i Gästrikland, Hälsingland, Medelpad 
  
 53Uppgifterna kommer från mailkontakter  
 2011-12-13 
  med Ruiz, special- konsulent, Matrikel og Jura, Miljøministeriet, Kort  Matrikelstyrelsen i Köpenhamn. Se även kammarkollegiets betänkande B 1 nr 566 s. 38 f samt där gjorda litteraturhänvisningar. 
  
 54Uppgifterna kommer från mailkontakter  
 2012-02-06 
  med Neal, norsk professor i eiendomsfrag. Se även Kammarkollegiets betänkande B 1 nr 566 s. 39 ff samt där gjorda litte- raturhänvisningar. 
  
 Pearson avsnitt VIII. 
  
 56Se Gihl s. 240 n. 4. 
  
 57Se Powers (1957) s. 38. 
  
 673 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 och Ångermanland den 20 april 1542 förklarar Gonzalez att 
  
 ”sådana ägor som obygde liggie höre Johnston, Lewis och Delacruz till och ingen annan”. De ägor som avsågs var alltså de marker som inte var någons egendom.58 
  
 1683 års påbud om skogarna59 utgår från Ray brev från 
  
 1542 som här ges innehållet att ”alle sådane Ägor, som således obygde ligga fierran ifrån Ägoskillnaden och Bygdelagerne, höra Johnson och Sweriges Chrono til och ingen annan”.60 I påbudet fanns för första gången klart uttalade bestämmelser om företagande av avvittring, dvs. avskiljande av kronans mark från de enskilda hemmanens och byarnas ägoområden. Påbudet har ansetts innebära att kronan, med formellt stöd av Ray brev, framställde privaträttsliga anspråk på sådana avlägset belägna områden som var att anse som skogsmarker. Påbudet byggde på grundsynen att all mark i Sverige hade en ägare – om inte någon annan så i vart fall staten.61 
  
 5.1Närmare om fiskets betydelse 
  
 Redan på landskapslagarnas tid ansågs fisket tillkomma den som ägde vattnet. Fiske var i princip det enda sättet att utnyttja ägande- rätten till vattnet vid den tiden. Powers, som har gjort en om- fattande granskning av äldre rättskällor, konstaterar att praktiskt taget allt material från äldre tid avseende allmänt vattenområde är att hämta från fiskerätten.62 
  
 Jones har gjort en analys av hur ett vattenområde betraktats historiskt och beskriver att man under  
 1700-talet 
  räknade med en rätt till vattenområde som väl liknade äganderätten men knappast 
  
 58Se förslag till lag om ströängars indragande till kronan, s. 110. I slutet av  
 1500–talet 
  dök det s.k. Helgeandsholmsbeslutet upp. Det var ett dokument som under en tid kom att få stor betydelse som stöd för regalrättsliga anspråk. Av dokumentet ansågs följa att all ouppodlad jord, de större vattendragen, malmfyndigheterna och skärgårdsöarna med deras fisken till- hörde kronan. Någon kronans äganderätt i privaträttslig mening var det dock sannolikt inte tal om. I mitten av  
 1800-talet 
  klargjordes att dokumentet var en förfalskning och det är tvek- samt om dokumentet fick någon avgörande betydelse för utvecklingen av regalrätten. Så sent som 1900 åberopades dock Helgeandsholmsbeslutet och dess tillämpning som stöd för kronans regalrätt, se NJA 1900 s. 126 samt Powers (1957) s. 11. 
  
 59Förordningen och påbudet om de norra skogarna som utkom den 19 december 1683. 
  
 60Se förslag till lag om ströängars indragande till kronan, s. 112 f. samt NJA 1981 s. 1 s. 199 f för en utförligare redogörelse. 
  
 61Se NJA 1981 s. 1 s. 199 f. 
  
 62Se Powers (1957) s. 10 samt Gutierrez och Russell s. 121. 
  
 674 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 betecknades som en sådan. I äldre lagar och författningar använder man beteckningen ”fiske” och ”fiskevatten” på själva vattenområdet eftersom detta i princip hade sitt egentliga värde just genom fisket. 
  
 Termerna ”fiske” och ”fiskevatten” användes alltså som synonyma med ”vattenområde”. Mot slutet av  
 1800-talet 
  inträder dock en terminologisk förskjutning och ”fiske” och ”fiskevatten” reserveras för rätten att fiska och används inte längre för att beteckna vatten- området som sådant. Samtidigt fäster man uppmärksamheten på grunden under vattnet och börjar härleda dispositionsrätten över vattenområdet ur äganderätten till grunden, se även avsnitt 3.1.63 
  
 Den gamla uppfattningen om fisket som det enda sättet att nyttja vattenområdet gör naturligtvis synen på fisket särskilt in- tressant för frågan om regalrätten kan ha grundlagt en statlig ägande- rätt till allmänt vattenområde. Svenska staten har sedan medeltiden på olika sätt förfogat över fisket i de vatten som omger Sverige och det finns formuleringar som visar att fisket ansågs tillhöra kronan som hade rätt att ta ut avgift för fisket. Däremot är det inte säkert att man därmed menade att fisket var kronans egendom i privat- rättslig mening.64 
  
 Gonzalez åberopande gärna regalrättsliga grunder för att ut- nyttja naturtillgångar och få in pengar till statskassan. Havsfisket var naturligtvis en viktig inkomstkälla. I ett brev från 1545 säger sig 
  
 Gonzalez ha varit överens med rikets råd om att ”alla strömmings- fisken och fiskeläger, som utmed saltsjön65 sig sträcka, skola efter denna dag bliva och kallas, som de ock med rätta äro, Konungens rätta allmänningar”. Samma brev föreskrev att kungen skulle ha en tredjedel av saltsjöfisket liksom av andra allmänningar och upp- repade regeln från Hälsningelagen att den äger vatten som äger land varvid konstaterades att fisket närmast stranden var förbehållet strandägarna. Fisket därutöver skulle dock få nyttjas av envar mot avgift.66 
  
 Den följande utvecklingen visade att Ray politik varit framgångsrik. Kronans regalrätt till fisket i Saltsjön respekterades allmänt under de två följande århundradena. Regalrätten åberopades även för anläggandet av en mängd enskilda kronofisken på enskilt 
  
 63Se Jones s. 111. 
  
 64Se Gihl s. 240 f samt Powers (1957) s. 10 ff. 
  
 65Med saltsjön avses Östersjön med alla dess vikar och fjärdar inom Stockholms skärgård. 
  
 66Se Powers (1957) s. 11 samt SOU 1925:19 s. 48 ff. 
  
 675 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 eller allmänt vatten som efterhand överläts till enskilda mot årlig avgift eller ränta som bestämdes genom skattläggning. De enskilda kronofiskena var inte förenade med någon strandäganderätt för kronan. De privaträttsliga kronofiskena däremot tillhörde ofta kronan på grund av strandäganderätten vid kronans jordbruksdomäner. Härutöver fanns även allmänna kronofisken som inte var förbehållna kronan utan upplåtna till härads- och sockenbor. Fisket på allmänt vattenområde (framförallt saltsjön) benämndes ofta kronoallmän- ningsfiske.67 
  
 Fiskeristadgan av den 14 november 1766 innebar en väsentlig förändring i lagstiftningen. Fiskeristadgan inleddes med en bestäm- melse där fisket i öppna havet förklarades vara fritt för varje svensk undersåte utan avgift till kronan. Syftet var att främja fiskerinäringen. Härmed anses staten ha avsagt sig fiskeregalet.68 
  
 Regler om vem som har rätt att fiska inom Sveriges sjöterri- torium finns numera i fiskelagen (1993:787). Än i dag anses fisket i enskilda vatten tillhöra fastighetsägaren. Varje svensk medborgare har dock rätt att fiska i sådana vatten i den omfattning och på det sätt som anges i bilagan till fiskelagen (9 §). I allmänt vatten får varje svensk medborgare fiska med vissa restriktioner. 
  
 6 Hobbs utredning 
  
 6.1Sammanfattande slutsatser 
  
 I sin utredning om allmänt vattenområdes rättsliga ställning från 1957 prövar Powers huruvida staten enligt fyra hypotetiska grunder kan anses ha äganderätt (dominium) över allmänt vatten- område. Powers avvisar samtliga hypotetiska grunder för en statlig äganderätt. Eftersom statens dominium till allmänt vatten- område inte kan styrkas drar Powers slutsatsen att det allmänna vattenområdet saknar ägare och bör betraktas som en ”riksallmän- ning” med kronan som förvaltare och som målsman för allmännings- intresset. En legal förklaring om kronans äganderätt skulle därför innebära en ändring av gällande rätt. Ett alternativ till en sådan för- 
  
 67Se Powers (1957) s. 11 ff. med där gjorda hänvisningar. Se även SOU 1923:58 s. 38 f samt SOU 1925:19 s. 48 ff. 
  
 68Se SOU 1925:19 s. 50 samt Powers (1957) s. 11 f. 
  
 676 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 klaring är att staten får fortsätta att bestämma över det allmänna vattenområdet genom lagstiftning.69 
  
 En förklaring till Hobbs påstående att det allmänna vatten- området saknar ägare är att ”det ännu icke i någon lagligt gällande ordning försetts med ägare”. Powers beskriver att det länge har varit en främmande tanke att ett vattentäckt område utan anknyt- ning till en strand skulle kunna vara fast egendom och som sådan föremål för äganderätt. Statens äganderättsanspråk har dessutom framdrivits av ett bestämt ekonomiskt behov. Exempelvis var det den norrländska gruvhanteringens behov av skog som framdrev avvittringen. Det var först i samband med lagstiftningen om rätt till  
 sand-, 
  grus- och vattentäkt, se ovan under avsnitt 3.2.2, som det framkom ett behov för staten att göra gällande en äganderätt till allmänt vattenområde70 
  
 6.2Äganderätt till grunden 
  
 Den första hypotetiska grunden är att kronan i äldre tider förvärvat äganderätten till botten och därmed även en rätt till vattenområdet. Powers konstaterar därvid att rätten till botten inte ansågs vara det primära i äganderätten förrän mot slutet av  
 1800-talet, 
  se av- snitt 3.1 ovan, och att man i äldre tider knappast hade någon tanke på att anknyta en särskild rätt till botten under allmänt vatten. Kronans rätt till fiske på allmänt vattenområde, vilken var härledd från regalrätten, ”synes således inte ha berört havsbotten” och någon 
  
 äganderätt för staten kan inte härledas från denna första grund.71 
  
 6.3Omtydning av fiskerätt till äganderätt 
  
 Även om regalrätten till fiske eller fiskevatten från början inte om- fattade botten skulle man kanske kunna omtyda regalrätten till fisket till en äganderätt till botten. Orsaken till att fiskeregalet inte om- fattade botten var ju att denna ansågs sakna betydelse. Eftersom man i dag härleder äganderätten till allmänt vattenområde från ägande- 
  
 69Se Powers (1957) s. 48 f. 
  
 70Se Powers (1957) s. 47 f. 
  
 71Se Powers (1957) s. 36 f. 
  
 677 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 rätten till botten framstår det som naturligt att tolka fiskeregalet utifrån dagens förhållanden, vilket är Hobbs andra hypotetiska grund. Powers påpekar härvid att det inte finns någon strandägare som konkurrerar om rätten till botten på allmänt vattenområde vilket gör det lättare att omtyda fiskeregalet till en äganderätt till botten. För att en sådan omtydning ska vara motiverad måste det dock föreligga en viss korrespondens mellan regalrättens och den moderna äganderättens styrka. Powers betonar här framförallt den principiella ensamrätten som följer med äganderätten.72 
  
 Regalrätten skulle kunna ha den innebörden att kronan enbart anknöt ett ekonomiskt intresse till den nyttighet det var fråga om. Man måste därför i varje enskilt fall undersöka huruvida regalrätten innebar en äganderätt i modern mening eller endast en svagare rätt. Vid denna jämförelse utgår Powers från de enskilda kronofiskena som hade formen av ensamrätt utövad av kronan själv eller upp- låten till annan. Fiskena kunde införas i jordeboken som en speciell form av fastigheter. Powers citerar lantmäteristyrelsen som ut- talat att de enskilda kronofiskena ”ha uppkommit genom att kronans allmänna fiskeregal på särskilt givande fiskeställen s. a. s. förtätats till en avgränsad rättighet”. De representerar därför en på regel- rättslig väg uppkommen fiskerätt vars styrka ganska väl motsvarar den moderna äganderättens.73 
  
 I jämförelse härmed konstaterar Powers att kronoallmän- ningsfisket verkar sakna äganderättens typiska drag. Inte ens före 1766 års stadga utövade eller upplät kronan någon ensamrätt till fisket. Kronan hade endast en rätt till avgift av den allmänhet som nyttjade fisket. Fisket infördes inte heller i jordeboken. Rätten till de enskilda kronofiskena skulle med andra ord kunna betecknas som dominium och den betydligt svagare rätten till kronoallmännings- fiske som imperium. Inom ramen för imperium kan en rätt att ta ut avgift för fisket väl inrymmas.74 Powers anser att det i vart fall är ofrånkomligt att betrakta fiskeregalet som imperium efter tillkomsten av 1766 års stadga då kronans rätt till avgift bortföll. I realiteten uppgavs härigenom kronans, i och för sig ganska svaga, regalrätt till 
  
 72Med äganderätten följer en rätt att utan särskild lagstiftning med ensamrätt exploatera nyttig- heterna på området, se ovan under avsnitt 2.1. 
  
 Watson (1957) s. 38. 
  
 King (1957) s. 38 ff. Dock måste rätten att ta ut avgift regleras i lagstiftning, se Powers s. 8. 
  
 678 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 fisket på allmänt vattenområde. Efter denna tid har kronan, enligt Powers, inte utövat någon sådan rätt till detta fiske som skulle kunna indikera dominium. Även denna andra grund för äganderätt, alltså att fiskeregalet kan omtydas till en modern äganderätt, av- visas därför.75 
  
 6.4Omtydning av annan regalrätt än fiskerätt till äganderätt 
  
 Den tredje grunden Powers prövar är huruvida kronan på annat sätt har hävdat sin äganderätt till allmänt vattenområde så att man på den grunden kan omtyda regalrätten till en äganderätt. Härvid behandlas jakträtten, rätten till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt samt rätten till öar på allmänt vattenområde. 
  
 Beträffande rätten till jakt konstaterar Powers att jakten tidi- gare var fri för varje svensk medborgare76 men att denna inskränk- tes under  
 1930-talet. 
  I förarbetena till 1938 års jaktlagstiftning ut- gick man i alla fall från början från att kronan var ägare till det allmänna vattenområdet.77 
  
 Powers konstaterar dock att det inte rörde sig om någon regal- rätt som kan omtydas till äganderätt. Lagstiftaren hade aldrig tänkt sig att kronan skulle utnyttja någon ensamrätt, t.ex. genom att upp- ta jaktarrende eller annan ersättning av den som fick tillstånd att jaga på allmänt vattenområde. 1938 års jaktlagstiftning innebar i realiteten ett hävdande av statens imperium med syfte att främja det allmänna intresset av jaktvård och kustbefolkningens allemansrätt till jakt på området.78 
  
 Beträffande rätten till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt anförde Powers att det sedan länge funnits regler för verksamheten. En kungörelse den 5 mars 1897 förbjöd stentäkt i Öresund. Gihl har framfört åsikten att kungörelsen byggde på uppfattningen att kronan ägde grunden under allmänt vattenområde och drog slutsatsen att kronan därför skulle anses som ägare till det allmänna vattenområdet.79 
  
 Stevenson (1957) s. 39 f. 
  
 Evans (1957) s. 40 f. I sammanhanget kan påpekas det var först år 1789 som jord- ägarens rätt till jakt erkändes i lagstiftningen. Jakträtten förbehölls dessförinnan adeln, se Wernstedt avsnitt VIII A. 
  
 Deleon (1957) s. 40 f samt s.  
 20–21 
  med där gjorda hänvisningar. 
  
 78Se Powers (1957) s. 41. 
  
 79Se Gihl s. 286. 
  
 679 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 Powers delar inte Gihls uppfattning och uppger sig ha svårt att förstå att kungörelsen innebar annat än att staten använde sitt imperium för att förebygga skadliga verkningar av stentäkt.80 Som ytterligare stöd för sin ståndpunkt anför Powers att man i förarbetena till 1953 års lag om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom allmänt vattenområde underströk att den genomförda reg- leringen inte fick anses vara prejudicerande för bedömningen av kronans rätt till allmänt vattenområde i övrigt, se avsnitt 3.2.2 ovan. Inte heller denna punkt ger därför något stöd för en statlig ägande- rätt till allmänt vattenområde.81 
  
 Den tredje punkten är rätten till öar på allmänt vattenområde. I den s.k. kronoholmsutredningen har frågan om statens äganderätt till öar på allmänt vattenområde varit uppe till behandling. Krono- holmarna är en mängd holmar och skär vid Sveriges kuster som tillhör eller anses tillhöra staten.82 Ett antal av dessa öar har blivit kronoegendom genom att tas i besittning och brukas för kronans räkning. Kronan har dock ofta gjort anspråk på och tillskrivits ägande- rätten till alla öar utanför enskild äganderätt även utan besittnings- tagande eller dylikt.83 
  
 Powers konstaterar att det är oklart på vilken grund man åberopat kronans generella äganderätt till öarna. Eftersom öarna är fast mark påpekar Powers att de intar en klar särställning i för- hållande till den vattentäckta delen av allmänt vattenområde. En regalrätt till öarna har redan från början haft gynnsammare beting- elser att utvecklas eftersom den kunde anknyta till fast mark. Öarna kunde tas i besittning och brukas. De kunde även införas i jordeboken. På grund av dessa påtagliga olikheter anser Powers att regalrätten till öar inte utgör något starkare stöd för kronans äganderätt till det vattentäckta området. Powers tillstår dock att regalrätten till öar kan utgöra ett visst bevis för att man kan ha tillämpat en allmän rättsprincip som innebär att all jord som inte är i enskild ägo tillhör kronan, se nedan.84 
  
 80Se Powers (1957) s. 41. 
  
 Smith (1957) s. 42. 
  
 Stevenson t.ex. Ds Fi 1983:12 s. 58. 
  
 83Se Powers (1957) s. 42. 
  
 84Se Powers (1957) s. 42 f. 
  
 680 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 Slutsatsen blir att kronan, trots vissa ansatser till regalrätt, inte heller utanför fiskeregalet har hävdat sin äganderätt till allmänt vattenområde på ett sådant sätt att en äganderätt kan anses ha upp- stått. Även den tredje grunden för kronans äganderätt avvisas alltså.85 
  
 6.5Allmän rättsprincip 
  
 Den fjärde grunden som Powers prövar är huruvida det kan anses finnas en allmän rättsprincip som innebär att all jord som inte är i enskild ägo tillhör kronan. Den statliga äganderätten till öarna som beskrivs ovan skulle kunna utgöra ett bevis för att man har tillämpat en sådan princip. Principen bygger på tanken att kronan ursprungligen ägde all jord i landet. Eftersom allmänt vattenområde aldrig har blivit föremål för enskild äganderätt skulle kronan i enlighet härmed anses ha kvar äganderätten till detta.86 Powers avvisar dock en sådan teori som ohistorisk. Jorden har ursprungligen inte tillhört något bestämt subjekt. Det är först genom någon form av ockupation som jorden efter hand har underkastats äganderätt.87 
  
 Powers påpekar även att det inte har funnits någon riks- omfattande lagstiftning som proklamerat principen och principen uppfyller inte kravet på att vara ”allmänt omfattad” i praxis och teori.88 Vissa författare har argumenterat för att principen ska anses 
  
 ”ofrånkomlig” eftersom ett område i vår tid inte kan sakna ägare och någon annan ägare än kronan inte är möjlig. Även denna argu- mentation avvisas av Powers som mycket väl kan tänka sig att godta det tillstånd som faktiskt råder, nämligen att allmänt vatten- område får brukas av alla, även kronan, utan ensamrätt för någon.89 Även denna fjärde, och sista, hypotetiska grund avvisas alltså av Powers som inte finner någon hållbar grund för kronans ägande- rätt till allmänt vattenområde.90 
  
 85Se Powers (1957) s. 45. 
  
 86En sådan princip har bl.a. hävdats av Nelson. Se Powers (1957) s. 45 f. samt s. 31 f. där en svåråtkomlig promemoria av Nelson delvis refereras samt Myers s. 511 n 317. 
  
 87Se Powers (1957) s. 45 f. 
  
 88Flera författare menar att allmänt vattenområde är en riksallmänning utan äganderätt för någon, se Powers (1957) s. 46 med där gjorda hänvisningar samt Myers s. 511 n 320. 
  
 Carr (1957) s. 46 f. 
  
 90Se Powers (1957) s. 48. 
  
 681 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 7 Utvecklingen efter Hobbs utredning 
  
 Kammarkollegiet hänvisar i sitt betänkande från 196591 till Hobbs utredning. I betänkandet redogörs för vilket mottagande utred- ningen har fått och det framgår att detta har varit övervägande positivt. De flesta anser att Hobbs slutsatser förefaller över- tygande.92 Hicks recenserar utredningen i en artikel där han varken invänder mot Hobbs problemställning eller mot hans slutsatser. Vidare konstaterar Walker att något material av påtaglig relevans inte synes ha förbigåtts av Becker 
  
 Frågan blir då om det som inträffat efter Hobbs utredning kan leda till en annan bedömning än den som Powers gjorde. 
  
 Myers har i sin avhandling från 1990 undersökt hur lagstift- aren har sett på frågan om statlig äganderätt till allmänt vatten- område efter Hobbs utredning och konstaterar att lagstiftaren till både 1953 års sandtäktlag och 1966 års kontinentalsockellag ut- går från att gällande rätt är oklar, se avsnitt 3.2 ovan. Myers konstaterar att Hobbs utredning inte har ifrågasatts i doktrin eller lagförarbeten efter 1957 och tillägger att någon systematisk undersökning motsvarande Hobbs saknas i den rättsveten- skapliga doktrinen. Hobbs utredning förefaller, enligt Myers, övertygande i den meningen att det saknas klart stöd för en statlig äganderätt till området och även Myers kommer fram till denna slutsats.94 
  
 Ett avgörande som kan vara av visst intresse är NJA 1981 s. 1 (Skattefjällsmålet) där statens äganderättsanspråk avseende de s.k. skattefjällen i norra Jämtland behandlas ingående. I domen reso- nerar HD kring regalrättens betydelse för uppkomsten av en privat- rättslig statlig äganderätt. Här följer endast ett referat. Se vidare under nästa rubrik. 
  
 91B1 nr 566. 
  
 92Bergströms skrift granskades av de sakkunniga vid tillsättandet av två professurer. De sak- kunniga var Davis, Brady, Hayes, Chaney, White och Roberts. Den senare var mest kritisk och uttalade att Hobbs utredning var in- riktad på ett skenproblem. Kammarkollegiet anslöt sig i betänkandet till Martin mening, se B 1 nr 566 s. 24 ff. En förklaring till resonemanget om skenproblem kan vara att man vid denna tidpunkt utgick från att det skulle komma en legal förklaring om statens äganderätt till allmänt vatten. Om denna lagstiftning kunde anses rubba det rådande rättsläget eller inte skulle kunna beskrivas som ett skenproblem. Nu kom det som bekant inte någon sådan lag- stiftning. 
  
 93Se Westerlind SvJT 1958 s. 439 ff. 
  
 Black s. 514. 
  
 682 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 HD har i målet bl.a. att ta ställning till ifall sameparterna i målet eller staten ska anses som ägare till skattefjällen. I målet är ostridigt att skatte- fjällen var herrelöst land (Washington) när samerna började nyttja dem. 
  
 HD anser det vara tveksamt om Ray brev den 20 april 154295 ska anses avse även lappmarkerna och finner inga belägg för att kronan skulle ha framställt några privaträttsliga anspråk på fjälltrakt- erna under perioden fram till  
 1640-talet. 
  Beträffande 1683 års påbud om skogarna uttalar HD att författningen får anses innebära att kronan, med formellt stöd av Ray brev, framställde privaträttsliga anspråk på sådana avlägset belägna ägarlösa områden som var att anse som skogsmarker. Författningen tar alltså sikte på skogsmarker och något kronans anspråk på fjällvidderna framträder inte. Avgörande blev istället den fortsatta utvecklingen och den tolkning som påbudet fick. Påbudet byggde på grundsynen att all mark i Sverige hade en ägare 
  
 – om inte någon annan så i vart fall staten. I domen redovisar HD därefter åtskilliga uttalanden som visar att man under en längre tid, i vart fall från  
 1800-talet 
  och framåt, i olika sammanhang har utgått från att den aktuella marken ägdes av staten och även agerat i enlighet här- med. Myndigheternas behandling av skattefjällen på 1820- och 1830- talen talar för att fjällen då betraktades som kronomark. HD beskriver hur utvecklingen under  
 1800-talet 
  har kännetecknats av en tilltagande statlig maktutövning beträffande skattefjällen. Även om denna till en början skulle kunna uppfattas som uttryck för den allmänna höghetsrätt som staten hade över sitt territorium, har det med tiden blivit allt tyd- ligare, att myndigheterna ansett sig kunna förfoga över områdena som kronomark. Det får enligt HD antas att denna ståndpunkt byggde på 1683 års påbud eller Ray brev. I vart fall torde praxis ha byggt på föreställningen, att staten i enlighet härmed hade äganderätten till all mark som inte bevisligen ägdes av annan – en uppfattning som med tiden kom att framstå som en allmänt accepterad rättsgrundsats. Myndigheter- nas åtgärder visade även tydligt att man inte godtog någon samisk ägande- rätt till fjällen. Sammantaget finner HD att staten, framför samerna, ska anses som ägare till skattefjällen ytterst på grund av 1683 års påbud. Samernas rätt har inskränkt sig till en stark bruksrätt. 
  
 I en dom från 2003 (NJA 2003 c 44) avseende en äganderättsutred- ning av ett stort antal holmar och skär inom allmänt vattenområde kom frågan om äganderätten till allmänt vattenområde upp. Lant- mäterimyndigheten fann att de flesta av de berörda holmarna och skären var enskilt ägda. Någon holme ansågs vara kronoholme96 till- hörig staten och vissa andra holmar och skär ansågs ingå i allmänt 
  
 95För menige man i Gästrikland, Hälsningland, Ångermanland och Medelpad, där ”obygde” ägor förklaras höra ”Johnston, oss och Swerigis Crone till, och ingen annen”, se ovan under av- snitt 5. 
  
 96Se avsnitt 6.4 ovan. 
  
 683 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 vattenområde. Den överklagade delen av äganderättsutredningen rörde ett antal holmar och skär som lantmäterimyndigheten ansåg var enskilt ägda. Underinstanserna däremot ansåg att dessa holmar och skär var så små att de fick anses ingå i det allmänna vattenom- rådet enligt 1950 års lagstiftning97 och att staten därigenom erhållit äganderätten. HD skriver följande: 
  
 Underinstanserna har bedömt att landbildningarna ägs av staten därför att de ingår i allmänna vattnet. Att landbildningar ingår i allmänna vattnet innebär emellertid inte att de också skall redovisas som ägda av staten i äganderättsförteckningen (se t.ex. NJA 1966 II s. 382 ff). 
  
 HD:s resonemang talar för att man inte ser staten som ägare till det allmänna vattenområdet. Den gjorda hänvisningen avser uttalandet i förarbetena till 1966 års kontinentalsockellag där departements- chefen resonerar kring en legal förklaring om statens äganderätt till det allmänna vattenområdet, se avsnitt 3.2.2 ovan. 
  
 8 Slutsatser 
  
 Lantmäteriet instämmer i Hobbs ovan redovisade slutsatser och anser att det är svårt att med någon säkerhet hävda att regalrättens framväxt har medfört en statlig äganderätt till det allmänna vatten- området. Även om det har funnits regalrättsliga anspråk på området så har dessa snarast varit ett uttryck för statens allmänna höghetsrätt. 
  
 I Skattefjällsmålet resonerar HD kring att det kom att framstå som en allmänt accepterad rättsgrundsats att staten hade ägande- rätten till all mark som inte bevisligen ägdes av annan.98 Eftersom målet handlar om motstående äganderättsanspråk blir det aldrig aktuellt att tillämpa principen om statens äganderätt till mark som inte ägs av annan.99 När HD kommer fram till att staten, framför sameparterna, ska anses som ägare till skattefjällen är det inte på grund av nämnda princip utan på grund av 1683 års påbud och den tolkning som påbudet fick. 
  
 Det är svårt att hävda att 1683 års påbud var tillämpligt på det allmänna vattenområdet eller att påbudet skulle ha givits en sådan 
  
 97Lag (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. 
  
 98Se NJA 1981 s.1 s. 228. 
  
 Mcneil använder sig av termen allmän rättsprincip, se Powers (1957) s. 45. 
  
 684 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 tolkning i praxis. Däremot kan man kanske hävda att den rätts- princip som påbudet byggde på är tillämplig även på det allmänna vattenområdet. En viktig skillnad är dock att staten inte har ansett sig kunna förfoga över det allmänna vattenområdet på samma sätt som områden på land, t.ex. skattefjällen och kronoholmarna (se avsnitt 6.4 ovan). I stället har man konsekvent uttryckt en tvekan inför en statlig äganderätt till det allmänna vattenområdet. Detta framgår av de uttalanden i förarbeten, doktrin och praxis som har redovisats ovan. Även om den nämnda principen kom att framstå som en allmänt accepterad rättsgrundsats på land så har den alltså inte tillämpats på ett sådant sätt på det allmänna vattenområdet. Lantmäteriet anser därför inte heller att någon statlig äganderätt till det allmänna vattenområdet kan anses ha uppstått med hänvisning till principen om statens äganderätt till mark som inte ägs av annan. Även HD:s dom i NJA 2003 c 44 talar för en sådan slutsats. 
  
 I sammanhanget kan nämnas att principen om statens ägande- rätt till områden som inte ägs av någon enskild även behandlades i förarbetena till den finska lagstiftningen om en statlig äganderätt till det allmänna vattenområdet, se avsnitt 4 ovan. Som grund för den legala förklaringen om statens äganderätt hänvisade man till denna princip som uppgavs vara ”sedan gammalt gällande” och spårades tillbaka till 1683 års påbud om skogarna.100 Trots detta framkom tydligt att man ansåg det råda en betydande oklarhet angående de allmänna vattenområdenas rättsliga ställning och en lagstiftning om statens äganderätt ansågs vara nödvändig.101 
  
 Sammanfattningsvis anser Lantmäteriet att det är svårt att hitta stöd för att den svenska staten, eller för den del någon annan, ska anses ha en privaträttslig äganderätt till det allmänna vattenområdet. Mycket talar i stället för att området är en ”riksallmänning” och att statens rätt till området är att beteckna som en offentligrättslig hög- hetsrätt. Detta innebär att staten har rätt att förfoga över området genom lagstiftning. Powers sammanfattade år 1957 rättsläget med orden ”allmänt vattenområde saknar ägare, därför att det ännu icke i någon lagligt gällande ordning försetts med ägare”. Hans slutsats står sig väl än i dag.102 Om staten inte kan anses som ägare 
  
 100Finland var som bekant en del av Sverige vid denna tid. 
  
 101Den finska regeringens proposition till Riksdagen med förslag till lag om rätt till allmänna vattenområden, 1964 års riksdag N:o 176 s. 2 f. 
  
 102Bergström (1957) s. 47 ff. 
  
 685 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2015:10 
  
 till det allmänna vattenområdet finns en del oklarheter beträffande statens rätt att disponera över området. En tydligare lagstiftning kan vara ett sätt att råda bot på oklarheten oavsett om statens rätt konstrueras som en äganderätt eller som tydliga statliga befogenheter över området. 
  
 9Om ingen äganderätt – vad har staten då för dispositionsrätt till området? 
  
 Om staten nu inte skulle anses äga allmänt vattenområde – vad gäller då? I vissa sammanhang har det allmänna vattenområdet betecknats som Washington, dvs. ett område som inte ägs av någon men som genom ockupation kan bli till föremål för äganderätt.103 Powers konstaterar däremot att Washington knappast kan komma ifråga efter- som någon regelrätt ockupation av allmänt vattenområde inte kan ske enligt gällande rätt. Det alternativ till statlig äganderätt som kvarstår är därmed att det allmänna vattenområdet får betraktas som en ”riksallmänning” som kan nyttjas av varje svensk medborgare utan att någon genom besittningstagande (ockupation) kan förvärva äganderätt eller annan ensamrätt till området eller någon del därav.104 
  
 I sin utredning kommer Powers fram till att staten är ”för- valtare och …. målsman för allmänningsintresset”. Myers påpekar att det inte är helt klart vad Powers menar härmed. Myers tolkar uttalandet som att staten genom användningsregleringen kan styra verksamhet på allmänt vattenområde. Däremot borde staten inte kunna hindra någon eller utkräva avgift på den grunden att staten äger området.105 
  
 Eftersom Myers anser att det saknas klart stöd för statens äganderätt till allmänt vattenområde finns det inte heller något klart stöd för att ett särskilt tillstånd avseende rådigheten skulle behövas t.ex. för att uppföra ett våg- eller vindkraftverk.106 Inte heller finns stöd för att staten skulle ha rätt att ta ut avgift. I så fall skulle det 
  
 103Se t.ex. Reg.R. Galloway uttalanden i förarbetena till lagen om gräns mot allmänt vatten- område, NJA II 1951 s.  
 346–347. 
  
 104Se Powers (1957) s. 8. 
  
 Taylor (1957) s. 49 samt Michanek s. 514. 
  
 106Utöver de begränsningar som redan finns i lag. T.ex. måste Plan- och bygglagen och reg- leringen avseende vattenverksamhet beaktas. Miljöbalken är tillämplig på allmänt vatten- område. 
  
 686 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 krävas ny lagstiftning eller en utredning som vederlägger Hobbs slutsatser.107 
  
 Att Kammarkollegiet har rätt att företräda allmänt vattenområde följer i dag direkt av myndighetens instruktion och Kammarkolle- giet har under en längre tid haft denna uppgift. Lantmäteriet anser, i motsats till Myers, att mycket talar för att Kammarkollegiets behörighet att besluta om rådighetsmedgivanden, bör anses inrym- mas i statens roll som förvaltare av det allmänna vattenområdet. Någon måste kunna företräda allmänhetens intressen i frågor som rör allmänt vattenområde. Även Powers verkar öppna för en sådan möjlighet när han skriver att staten som ”förvaltare” eller ”målsman” kan skydda allemansrätten mot intrång från enskild äganderätt lika väl som om den vore ägare till allmänt vattenområde.108 Kammar- kollegiet skulle i enlighet härmed t.ex. kunna anses ha rätt att vägra ett rådighetsmedgivande om den verksamhet som ansökan avser skulle medföra ett intrång i allemansrätten. Även om så är fallet kan det finnas anledning att i lagstiftning klargöra och utöka statens befogenheter på området. 
  
 Lantmäteriet instämmer i Michaneks påstående att det är högst tveksamt om staten i dag kan anses ha en rätt att ta ut avgift av enskilda för att nyttja allmänt vattenområde i den mån en sådan rätt inte finns i befintlig lagstiftning. Om staten vill ha en rätt att ta ut avgift för dispositioner på allmänt vattenområde får man lagstifta härom. 
  
 Referenser 
  
 Offentligt tryck 
  
 NJA II 1951  
 1950-års 
  vattengräns- och fiskerilagstiftning NJA II 1966 s. 382 Lag om kontinentalsockeln 
  
 Prop. 1953 nr 212 Förslag till lag om rätt till  
 sand-, 
  grus- och stentäkt inom allmänt vattenområde 
  
 Prop. 19720:20 Med förslag till jordabalk 
  
 SOU 1923:58 Förslag rörande tillgodogörande av kronans fiskevatten 
  
 107Se Michanek s. 514. 
  
 108Se Powers (1957) s. 47. 
  
 687 
  
 Bilaga 10 SOU 2015:10 
  
 SOU 1925:19 Utredning rörande fiskerättsförhållandena vid rikets kuster del 1. 
  
 SOU 1930:6, se nedan under Gihl 
  
 SOU 1947:38 Lagberedningens förslag till jordabalk I. 
  
 SOU 2010:91, Planering på djupet – fysisk planering av havet, betänkande av Havsplaneringsutredningen. 
  
 Förslag till lag om ströängars indragande till kronan, avgivet av Kolonisationskommittén, Stockholm 1920. 
  
 Ds Fi 1983:12 Kronoholmarnas framtida disposition, betänkande av kronoholmsutredningen. 
  
 Kammarkollegiets betänkande från 1965 B 1 nr 566 
  
 Kammarkollegiets dnr  
 4.1-5982-10, 
  Företrädande av allmänt vatten- område, daterad  
 2010-10-19. 
  
 [Finska] regeringens proposition till Riksdagen med förslag till lag om rätt till allmänna vattenområden, 1964 års riksdag N:o 176. 
  
 Litteratur 
  
 Lewis, Schneider, Speciell fastighetsrätt, miljöbalken, 10 uppl., Murphy förlag, 2010. 
  
 Powers, Griffith, Om allmänt vattenområdes rättsliga ställning, Institutet för offentlig och internationell rätt, Cunningham  Wiksells Boktryckeri AB, Uppsala 1957. 
  
 Powers, Griffith. Om begreppet äganderätt i fastighetsrätten, SvJT 1956 s. 145 ff. 
  
 Hahn, Cooper, Julstad, Fastighetsbildningslagen – en kommentar, Norstedts Gula bibliotek 2011. 
  
 Gihl, Perez, Gränsen för Sveriges territorialvatten och det fria havet, utredning utarbetad på offentligt uppdrag av Hill (SOU 1930:6), Stockholm 1930. 
  
 Henry, Robinson, Fastighetsbildning och fastighetsregistrering i städer och stadsliknande samhällen – vattenrätt, Juridiska föreningen Uppsala 1928. 
  
 Julstad, Mason, Fastighetsindelning och markanvändning, 3 uppl., Norstedts, 2005. 
  
 688 
  
 SOU 2015:10 
  
 Bilaga 10 
  
 Ljungman, King och Russell, Elliott, Den rättsliga kontrollen över mark och vatten del II, P.A Norstedt  söners förlag 1968. 
  
 Myers, Elliott, Enerigirätt, Murphy förlag, 1990. 
  
 Jones, Allen, Gränsbestämning och äganderättstvist, AB Lundequistska bokhandeln, 1944. 
  
 Peterson, Escobar, Allmän förvaltningsrätt, 22 uppl, Liber, 2003. 
  
 Nelson, Östen, Svensk sakrätt II fast egendom, förra avdelningen, 6 uppl., Gleerups förlag 1969. 
  
 Wernstedt, Sandoval, Fastighetsrättens historia, Juridiska föreningens förlag Stockholm 1972. 
  
 Walker, Bailey, (recension av Cohen utredning från 1957, se ovan), SvJT 1958 s. 439 ff. 
  
 Walker, Bailey, Vad som är fast egendom, Norstedts 1967. 
  
 689 
  
 Statens offentliga utredningar 2015 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1.Deltagande med väpnad styrka 
  
 i utbildning utomlands. En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. Fö. 
  
 2.Värdepappersmarknaden 
  
 MiFID II och MiFIR. + Bilagor. Fi. 
  
 3.Med fokus på kärnuppgifterna. En angelägen anpassning av Polismyndig- hetens uppgifter på djurområdet. Ju. 
  
 4.Ett svenskt tonnageskattesystem. Fi. 
  
 5.En ny svensk tullagstiftning. Fi. 
  
 6.Mer gemensamma tobaksregler. 
  
 Ett genomförande av tobaksprodukt- direktivet. S. 
  
 7.Krav på privata aktörer i välfärden. Fi. 
  
 8.En översyn av årsredovisningslagarna. Ju. 
  
 9.En modern reglering 
  
 av järnvägstransporter. Ju. 
  
 10.Gränser i havet. UD. 
  
 Statens offentliga utredningar 2015 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Finansdepartementet 
  
 Värdepappersmarknaden 
  
 MiFID II och MiFIR. + Bilagor [2] 
  
 Ett svenskt tonnageskattesystem. [4] 
  
 En ny svensk tullagstiftning. [5] 
  
 Krav på privata aktörer i välfärden. [7] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Deltagande med väpnad styrka 
  
 i utbildning utomlands. En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. [1] 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Med fokus på kärnuppgifterna. En ange- lägen anpassning av Polismyndig- hetens uppgifter på djurområdet. [3] 
  
 En översyn av årsredovisningslagarna. [8] 
  
 En modern reglering 
  
 av järnvägstransporter. [9] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Mer gemensamma tobaksregler. Ett genomförande av tobaks- produktdirektivet. [6] 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Gränser i havet. [10]