En översyn inom Sevesoområdet 
 – förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor 
 Betänkande av utredningen 
 En effektiv Sevesolagstiftning 
 Stockholm 2013 
 SOU 2013:14 
 SOU och Ds kan köpas från Reyes kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Reyes Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Omslag: Chavez. 
 Tryckt av Chavez. 
 Stockholm 2013 
 ISBN  
 978-91-38-23897-4 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för Försvarsdepartementet 
 Regeringen beslutade vid sitt sammanträde den 25 augusti 2011 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över regelverket kring verksamheter som hanterar farliga kemiska ämnen av visst slag och viss mängd, s.k. Sevesoverksamheter. Det övergripande syftet med utredningens arbete är att presentera en reviderad s.k. Sevesolagstiftning, med mål att lagstiftningen ska bli mer effektiv, ändamålsenlig och överblickbar. 
 Den 25 augusti 2011 förordnades hovrättsrådet Price som särskild utredare för detta uppdrag. 
 Som experter i utredningen förordnades fr.o.m. den 10 januari 2012 kanslirådet Chandler, Försvarsdepartementet, ämnesrådet Rangel, Försvarsdepartementet, ämnesrådet Walters, Miljödepartementet, departementssekreteraren Hall, Finansdepartementet, handläggaren Fleming, Naturvårdsverket, myndighetsjuristen  
 Ochoa, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, handläggaren Knight, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, arbetsmiljöhandläggaren Murphy Wikén, Arbetsmiljöverket, miljöskyddshandläggaren Dunn, länsstyrelsen i Jönköpings län och handläggaren Hoffman, Sveriges Kommuner och Landsting. Chandler var förordnad som expert t.o.m. den 18 april 2012. Den 19 april 2012 förordnades departementssekreteraren Thomas, Försvarsdepartementet, som expert. 
 Som sekreterare i utredningen anställdes fr.o.m. den 8 november 2011 hovrättsassessorn Pratt. 
 Den 19 januari och den 25 oktober 2012 beslutade regeringen om förlängd tid för uppdraget. 
 Utredningen överlämnar härmed betänkandet  
 En översyn inom Sevesoområdet – förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor  
 (SOU 2013:14). 
 Utredningens uppdrag är med detta slutfört. 
 Stockholm i mars 2013. 
 Price 
 /Anna Tengberg 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 21 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i miljöbalken................................ 
  
 21 
  
 2 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av 
  
 allvarliga kemikalieolyckor ...................................................... 
  
 23 
  
 3 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd......... 
  
 26 
  
 4 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt 
  
 miljöbalken............................................................................... 
  
 28 
  
 5 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa 
  
 följderna av allvarliga kemikalieolyckor ................................. 
  
 29 
  
 6 
  
 Förslag till förordning om ändring i 
  
 miljötillsynsförordningen (2011:13) ...................................... 
  
 30 
  
 7 
  
 Förslag till förordning (20xx:xxx) om avgifter för tillsyn enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och 
  
 begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor...................... 
  
 31 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag och arbete ................................ 
  
 35 
  
 1.1 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 35 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete ................................................................ 
  
 36 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2013:14 
  
 1.3 
  
 Avgränsningar........................................................................... 
  
 38 
  
 1.4 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 38 
  
 2 
  
 Bakgrund................................................................... 
  
 41 
  
 2.1 
  
 Sevesodirektivets uppkomst och dess införlivande i 
  
 svensk rätt................................................................................. 
  
 41 
  
 2.1.1 Seveso II direktivet ....................................................... 
  
 42 
  
 2.2 
  
 Konventionen om gränsöverskridande effekter av 
  
 industriolyckor ......................................................................... 
  
 44 
  
 2.3 
  
 Seveso II direktivet och Industriolyckskonventionens 
  
 införlivande i svensk rätt.......................................................... 
  
 45 
  
 2.4 
  
 Beskrivning av Sevesoverksamheter i Sverige......................... 
  
 47 
  
 2.5 
  
 Rapportering av Sevesoolyckor ............................................... 
  
 48 
  
 2.6 
  
 Sevesoolyckor i Sverige och internationellt............................ 
  
 49 
  
 2.6.1 
  
 Sevesoolyckor i Sverige................................................. 
  
 49 
  
 2.6.2 
  
 Sevesoolyckor internationellt....................................... 
  
 53 
  
 3 
  
 Tillstånd till Sevesoverksamhet .................................... 
  
 55 
  
 3.1 
  
 Allmän beskrivning av regleringen av tillstånd för 
  
 Sevesoverksamheter ................................................................. 
  
 55 
  
 3.1.1 Verksamhetsutövarnas skyldigheter enligt 
  
 Sevesolagen.................................................................... 
  
 57 
  
 3.2 
  
 Regleringen av tillstånd och anmälan av miljöfarlig 
  
 verksamhet i miljöbalken ......................................................... 
  
 60 
  
 3.2.1 Tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet 
  
 enligt 9 kap. miljöbalken............................................... 
  
 62 
  
 3.2.2 
  
 Reglering av anmälningsplikt ....................................... 
  
 64 
  
 3.2.3 
  
 Miljökonsekvensbeskrivningar..................................... 
  
 65 
  
 3.2.4 
  
 Prövningsförfarandet.................................................... 
  
 67 
  
 3.2.5 Tillstånds rättskraft och dess begränsningar............... 
  
 69 
  
 3.3 Utredningens överväganden och förslag ................................ 
  
 73 
  
 3.3.1 Frågan om vissa Sevesoverksamheter inom högre 
  
 kravnivå bör undantas från tillståndsplikt enligt 
  
 miljöbalken .................................................................... 
  
 74 
  
 6 
  
 SOU 2013:14 
  
 Innehåll 
  
 3.3.2 
  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ges möjlighet att ansöka om återkallelse och 
  
 omprövning enligt 24 kap.  
 3–6 
  §§ miljöbalken........... 
  
 80 
  
 4 
  
 Tillsyn av Sevesoverksamheter..................................... 
  
 83 
  
 4.1 
  
 Gällande ordning...................................................................... 
  
 83 
  
 4.1.1 
  
 Tillsyn enligt Sevesolagen ............................................ 
  
 83 
  
 4.1.2 
  
 Tillsyn enligt miljöbalken............................................. 
  
 85 
  
 4.1.3 Tillsyn enligt arbetsmiljölagen (1977:1160)................ 
  
 91 
  
 4.1.4 Skyldigheter vid farlig verksamhet enligt lagen 
  
 (2003:778) om skydd mot olyckor och 
  
 kommunens tillsynsansvar ........................................... 
  
 92 
  
 4.1.5 Lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva 
  
 varor............................................................................... 
  
 96 
  
 4.2 
  
 Organisationen av Sevesotillsynen och samordningen 
  
 med annan tillsyn ..................................................................... 
  
 97 
  
 4.2.1 Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps 
  
 tillsynsansvar................................................................. 
  
 97 
  
 4.2.2 
  
 Länsstyrelsernas tillsynsansvar .................................... 
  
 99 
  
 4.2.3 
  
 Arbetsmiljöverkets tillsynsansvar.............................. 
  
 100 
  
 4.2.4 Samordning av Seveso- och miljöbalkstillsyn i 
  
 praktiken ..................................................................... 
  
 101 
  
 4.3 
  
 Utredningar och principiella ställningstaganden avseende statlig tillsyn och länsstyrelsernas framtida 
  
 organisation............................................................................ 
  
 102 
  
 4.3.1 Offentliga utredningar om den statliga 
  
 förvaltningen............................................................... 
  
 102 
  
 4.3.2 Regeringens skrivelse 2009/10:79 En tydlig, 
  
 rättssäker och effektiv tillsyn..................................... 
  
 113 
  
 4.3.3 
  
 Propositionen (2009/10:175) Offentlig 
  
 förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt .. 
  
 116 
  
 4.4 Vissa brister i dagens organisation av Sevesotillsynen......... 
  
 120 
  
 4.4.1 Många inblandade myndigheter upplevs som ett 
  
 problem för en effektiv samordning av 
  
 Sevesotillsynen............................................................ 
  
 121 
  
 4.4.2 Brister i systemet för rapporteringsskyldighet vid 
  
 en olycka vid en Sevesoverksamhet ........................... 
  
 127 
  
 4.4.3 
  
 Kompetensfrågor........................................................ 
  
 127 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2013:14 
  
 4.4.4 Oklarheter om möjligheten att tillämpa 2 kap. 
  
 miljöbalken .................................................................. 
  
 129 
  
 4.5 
  
 Utredningens överväganden och förslag avseende den 
  
 framtida organisationen av Sevesotillsynen .......................... 
  
 130 
  
 4.5.1 Ansvaret för Sevesotillsynen måste koncentreras 
  
 till färre länsstyrelser................................................... 
  
 130 
  
 4.5.2 En förbättrad struktur för samordning av tillsyn 
  
 och borttagen möjlighet till överlåtelse av 
  
 Sevesotillsyn till kommun .......................................... 
  
 138 
  
 4.5.3 Krav på tillsynsrapporter inom viss tid efter 
  
 avslutad tillsyn samt krav på samordnade 
  
 tillsynsrapporter.......................................................... 
  
 143 
  
 4.5.4 Fördjupad Sevesotillsynsvägledning leder till en 
  
 mer effektiv, enhetlig och samordnad 
  
 Sevesotillsyn ................................................................ 
  
 145 
  
 4.5.5 Tydliggörande av tillämpningen av de allmänna 
  
 hänsynsreglerna i 2 kap. miljöbalken ......................... 
  
 147 
  
 4.5.6 Förfarandet för anmälan av Sevesoolyckor 
  
 behöver ses över och förenklas .................................. 
  
 149 
  
 5 
  
 Finansiering av tillsyn och tillståndsprövning av 
  
 Sevesoverksamheter.................................................. 
  
 151 
  
 5.1 
  
 Gällande ordning.................................................................... 
  
 151 
  
 5.1.1 Avgifter för tillsyn och tillståndsprövning enligt 
  
 miljöbalken .................................................................. 
  
 152 
  
 5.2 
  
 Utredningens överväganden och förslag beträffande 
  
 Sevesotillsynsavgifter ............................................................. 
  
 155 
  
 5.2.1 
  
 Inledande överväganden ............................................. 
  
 156 
  
 5.2.2 Länsstyrelsernas Sevesotillsyn bör avgiftsbeläggas... 
  
 157 
  
 5.2.3 Cole som bör ligga till grund för 
  
 Sevesotillsynsavgifterna.............................................. 
  
 159 
  
 5.2.4 
  
 Beräkning av Sevesotillsynsavgifterna ....................... 
  
 162 
  
 5.2.5 
  
 Avgiftssystemet för Sevesotillsynen.......................... 
  
 169 
  
 5.3 
  
 Utredningens överväganden och förslag beträffande 
  
 avgifter för tillståndsprövning av Sevesoverksamheter........ 
  
 173 
  
 5.3.1 En framtida avgift för de merkostnader som 
  
 uppkommer vid tillståndsprövning av 
  
 Sevesoverksamheter .................................................... 
  
 173 
 8 
  
 SOU 2013:14 
  
 Innehåll 
  
 5.3.2 Tillståndspliktiga C- och s.k.  
 U-verksamheter 
  ska 
  
 betala avgifter enligt förordningen (1998:940) om 
  
 avgifter för prövning och tillsyn enligt 
  
 miljöbalken.................................................................. 
  
 178 
  
 6 
  
 Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens 
  
 förslag..................................................................... 
  
 181 
  
 6.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 181 
  
 6.2 Övergripande konsekvenser av utredningens förslag.......... 
  
 182 
  
 6.3 
  
 Förslag och konsekvenser ..................................................... 
  
 183 
  
 6.3.1 Förslaget att Sevesotillsynen måste koncentreras 
  
 till färre länsstyrelser och att möjligheten för 
  
 länsstyrelsen att överlåta Sevesotillsynen till 
  
 kommun tas bort ........................................................ 
  
 183 
  
 6.3.2 Förslaget att länsstyrelsernas Sevesotillsyn ska 
  
 avgiftsbeläggas............................................................. 
  
 184 
  
 6.3.3 Förslaget om en framtida avgift för de 
  
 merkostnader som uppkommer vid 
  
 tillståndsprövning av Sevesoverksamheter................ 
  
 188 
  
 6.3.4 Förslaget att tillståndsplikten för C- och de s.k. 
  
 U-verksamheterna 
  på högre kravnivå ska bestå 
  
 och att de ska betala avgifter enligt förordningen 
  
 (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn 
  
 enligt miljöbalken ....................................................... 
  
 189 
  
 6.3.5 Förslagen som innebär ökade arbetsuppgifter för 
  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap....... 
  
 190 
  
 6.3.6 Förslaget om hantering och samordning av 
  
 tillsynsrapporterna...................................................... 
  
 192 
  
 6.3.7 Förslaget om tydliggörande av tillämpningen av 
  
 de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. miljöbalken.... 
  
 192 
  
 7 
  
 Författningskommentar............................................. 
  
 193 
  
 7.1 Förslaget till lag om ändring i miljöbalken........................... 
  
 193 
  
 7.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av 
  
 allvarliga kemikalieolyckor .................................................... 
  
 194 
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2013:14 
  
 Bilaga 
  
 Kommittédirektiv 2011:72.............................................................. 
  
 197 
 10 
 Sammanfattning 
 Vi har haft i uppdrag att göra en översyn av lagen (1999:381) och förordningen (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, den s.k. Sevesolagstiftningen samt närliggande lagstiftning. 
 Sevesolagstiftningen tillämpas på sådana verksamheter där vissa farliga ämnen förekommer i en viss angiven mängd. I dag finns det 375 Sevesoverksamheter i Sverige. Vanliga branscher med Sevesoverksamheter i Sverige är verksamheter som har tillverkning av kemikalier och kemiska produkter, verksamheter för lagring av bränslen och kemiska produkter, verksamheter med stål- och metallframställning och verksamheter med  
 massa-, 
  pappers- och pappersvarutillverkning. Sevesoverksamheterna finns representerade i landets samtliga 21 län. 
 De områden som vi särskilt sett över är regleringen av tillsyn och tillståndsgivning av Sevesoverksamheter samt hur tillsynen utövas och fungerar i praktiken. Samordningen av Sevesotillsynen mellan länsstyrelserna och Arbetsmiljöverket har granskats och vi har lämnat förslag till hur samordningen mellan dessa myndigheter kan förbättras. Vi har även lämnat förslag till hur Myndigheten för samhällsskydd och beredskap kan fördjupa sin Sevesotillsynsvägledning. Vi har också analyserat om Sevesotillsynen och miljöbalkstillsynen alltid måste ske samtidigt och av samma myndighet. Vidare har vi tittat på om nuvarande system för finansiering av tillsyn och tillståndsprövning av Sevesoverksamheter är det mest ändamålsenliga. I de fall våra förslag innebär ökade kostnader jämfört med i dag har vi lämnat förslag till finansiering. 
 Våra förslag har som målsättning att leda till en mer effektiv, ändamålsenlig och överblickbar Sevesolagstiftning samt en organisation av Sevesotillsynen som är rättssäker, enhetlig och samordnad. Vårt förslag om Sevesotillsynsavgifter innebär att staten kommer att tillföras ca 17 miljoner kr per år i avgiftsintäkter. Sammantaget innebär 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:14 
 våra förslag en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 
 Nedan följer en sammanfattning av våra överväganden och förslag. 
 Ansvaret för Sevesotillsynen måste koncentreras till färre länsstyrelser 
 Den operativa Sevesotillsynen utförs i dag av landets länsstyrelser. Antalet Sevesoverksamheter varierar mellan de olika länen och en inte obetydlig del av länsstyrelserna har tillsyn över ett begränsat antal Sevesoverksamheter. Arbetsmiljöverket utövar tillsyn vid Sevesoverksamheter utifrån sitt regelverk. Arbetsmiljöverket och länsstyrelserna samordnar i stor utsträckning sina Sevesotillsynsbesök. I vissa fall deltar även kommuner vid tillsynsbesöken när de har ansvar för tillsynen enligt miljöbalken och för att utöva tillsyn enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor. 
 De brister som vi identifierat i dagens organisation av Sevesotillsynen avser huvudsakligen samordningen av Sevesotillsynen mellan länsstyrelserna och Arbetsmiljöverket. Vidare har det framkommit att kvaliteten på Sevesotillsynen och kompetensen hos de som utför Sevesotillsynen i stor utsträckning skiljer sig åt mellan olika länsstyrelser. 
 Vi anser att länsstyrelsernas ansvar för Sevesotillsynen ska koncentreras till färre länsstyrelser än i dag. Koncentrationen av Sevesotillsynsansvaret till färre länsstyrelser innebär att varje länsstyrelse får Sevesotillsynsansvaret för fler Sevesoverksamheter. Denna koncentration ger ökade möjligheter för ansvariga Sevesohandläggare att arbeta upp erforderlig kompetens, erfarenhet och rutin inom Sevesoområdet. Med större möjlighet till specialisering hos Sevesohandläggarna blir Sevesotillsynen även effektivare, mer rättssäker och mer likartad över landet. Vidare förenklas möjligheterna till samordning av Sevesotillsynen mellan länsstyrelserna och Arbetsmiljöverket. Denna ordning gynnar även verksamhetsutövarna. 
 Vi föreslår därför att Sevesotillsynsansvaret förs över från landets 21 länsstyrelser till de länsstyrelser som har miljöprövningsdelegationer. En överflyttning av tillsynsansvaret till de länsstyrelser som har miljöprövningsdelegationer medför effektivitets- och resursvinster då det blir samma myndighet som handlägger tillstånds- och tillsynsfrågor för merparten av Sevesoverksamheterna. Med denna 
 12 
  
 SOU 2013:14 
  
 Sammanfattning 
 ordning kan även kunskaper och erfarenheter från tillsyn av Sevesoverksamheter lättare beaktas när villkor som rör säkerhetsfrågor formuleras i tillståndsprövningen för verksamheterna. 
 Utredningen om den statliga regionala förvaltningen (Fi 2009:07) har i betänkandet  
 Statens regionala förvaltning – förslag till en angelägen reform  
 (SOU 2012:81), lämnat förslag som innebär att antalet länsstyrelser ska bli elva stycken, vardera med en miljöprövningsdelegation. Utredningen om den statliga regionala förvaltningens förslag till geografisk indelning följer i princip den koncentration som redan gjorts av miljöprövningsdelegationerna till 12 länsstyrelser. Det enda undantaget är att länsstyrelsen i Hallands län i dag har en egen miljöprövningsdelegation. Enligt förslaget förs länsstyrelsen i Halland och därmed även miljöprövningsdelegationen till länsstyrelsen i Västra Götaland. Förslaget innebär vidare att varje länsstyrelse ska ha en sätesort samtidigt som varje länsstyrelse ska ha verksamhet vid ett antal lokalkontor. Enligt förslaget ska länsstyrelserna omfatta följande geografiska områden. 
  
 1. 
  
 Norrbottens län med sätesort i Luleå 
  
 2. 
  
 Västerbottens län med sätesort i Umeå 
  
 3. 
  
 Jämtlands och Västernorrlands län med sätesort i Östersund 
  
 4. 
  
 Dalarnas och Gävleborgs län med sätesort i Falun 
  
 5. 
  
 Värmlands och Örebro län med sätesort i Örebro 
  
 6. 
  
 Uppsala, Södermanlands och Västmanlands län med sätesort i Uppsala 
  
 7. 
  
 Stockholms och Gotlands län med sätesort i Stockholm 
  
 8. 
  
 Västra Götalands och Hallands län med sätesort i Göteborg 
  
 9. 
  
 Jönköpings och Östergötlands län med sätesort i Linköping 
  
 10. 
  
 Kalmar och Kronobergs län med sätesort i Växjö 
  
 11. 
  
 Skåne och Blekinge län med sätesort i Malmö 
  
 Vi anser att Utredningen om den statliga regionala förvaltningens (Fi 2009:07) ovan redovisade förslag till länsstyrelseorganisation är ändamålsenligt vid bedömningen av vilka länsstyrelser som i framtiden bör ansvara för Sevesotillsynen. Ett genomförande av förslaget innebär således att vårt förslag om koncentration av Sevesotillsynsansvaret kommer att kunna uppnås. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:14 
 Som en följd av behovet att koncentrera Sevesotillsynsansvaret till färre länsstyrelser anser vi att den möjlighet som länsstyrelserna har i dag, nämligen att överlåta Sevesotillsynsansvaret till kommuner, motverkar det ovan redovisade förslaget till koncentration. Bi- behållen möjlighet att överlåta Sevesotillsynen till kommuner skulle istället kunna leda till att ansvaret för Sevesotillsynen sprids ut på ännu fler aktörer än i dag. Vi föreslår därför att länsstyrelsernas möjlighet att överlåta Sevesotillsynen till kommuner tas bort. 
 Samtliga Sevesoverksamheter inom högre kravnivå ska tillståndsprövas enligt miljöbalkens bestämmelser 
 Sevesoverksamheter kan vara  
 A-, 
 B-, 
  C- och s.k.  
 U-verksamheter. 
  Mängden farliga ämnen anges i en bilaga till Sevesoförordningen och verksamheterna indelas efter denna bilaga i lägre eller högre kravnivå. 
 Vi har haft i uppdrag att analysera om det finns Sevesoverksamheter på högre kravnivå som, oavsett miljöpåverkan, bör omfattas av tillståndsplikt enligt miljöbalken eller om tillståndsplikten enligt miljöbalkens bestämmelser kan tas bort. Vi har uppfattat att med begreppet oavsett miljöpåverkan avses sådana verksamheter som inte har så stor miljöpåverkan. 
 De verksamheter som eventuellt skulle kunna undantas från tillståndsplikt är Sevesoverksamheter på högre kravnivå, som inte är tillståndspliktiga enligt miljöbalkens prövningsnivå A eller B, det vill säga C- och de s.k.  
 U-verksamheterna 
  på högre kravnivå. Det har visat sig att det i dagsläget endast finns ett tiotal sådana här Sevesoverksamheter i Sverige. 
 Vid en borttagen tillståndsplikt skulle ett särskilt system för granskningen av dessa Sevesoverksamheters säkerhetsrapport samt kommuniceringen av resultatet av granskningen av säkerhetsrapporterna behöva inrättas. Att etablera ett helt eget system för specifikt denna typ av verksamheter strider enligt vår uppfattning mot grundtankarna bakom den samordnade miljö- och säkerhetsprövningen av Sevesoverksamheterna. Ur ett säkerhetsperspektiv kan det inte heller bortses från att ett förändrat system skulle kunna innebära ett större risktagande och att miljö- och säkerhetsprövningen inte sker i den omfattning som är önskvärd. Myndigheters, organisationers och enskildas möjligheter att granska, få insyn och påverka beslutsunderlag i motsvarande omfattning som sker i dag skulle 
 14 
  
 SOU 2013:14 
  
 Sammanfattning 
 även äventyras. Såväl branschen som ett antal länsstyrelser som utredningen har samrått med är dessutom av uppfattningen att dessa verksamheter alltjämt ska tillståndsprövas. 
 Vid en proportionalitetsbedömning av de administrativa kostnaderna och eventuella besparingar som kan göras vid en borttagen tillståndsplikt ställt mot miljönyttan måste de omfattande konsekvenser som en olycka vid en Sevesoverksamhet skulle kunna medföra beaktas. De resursvinster som skulle kunna göras på grund av administrativa lättnader vid en borttagen tillståndsplikt är enligt vår bedömning högst marginella. Vi föreslår därför att den nuvarande tillståndsplikten enligt miljöbalken för de C- och s.k.  
 U-verksam- 
  heterna på högre kravnivå enligt Seveso II direktivet som omfattas av förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydds bilaga, avdelning 4, ska bestå. 
 Avgifter införs för Sevesotillsynen 
 Den ersättning för Sevesotillsyn som enligt dagens system betalas ut till länsstyrelserna via anslag har varit oförändrad sedan Sevesolagen trädde i kraft år 1999. Detta har lett till att länsstyrelsernas resurser för att utföra Sevesotillsynsverksamhet har minskat under åren och ersättningen är i dag på många håll otillräcklig. 
 Dagens anslagsfinansiering av Sevesotillsynen, som bara är aktuell vid Sevesotillsyn av Sevesoverksamheter på högre kravnivå, är inte i linje med den internationellt vedertagna miljörättsliga principen att förorenaren ska betala de kostnader som denne orsakar – Polluter Pays Principle. Genom ett avgiftssystem som innebär kostnadstäckande avgifter för Sevesotillsyn av samtliga Sevesoverksamheter genomförs även inom Sevesolagstiftningen nu nämnda princip. 
 Med dagens finansieringssystem finns vidare uppenbara risker för att Sevesotillsynen prioriteras ned till förmån för andra uppgifter inom länsstyrelserna. Länsstyrelsernas bristande resurser påverkar bl.a. även deras förmåga att anställa och behålla personal med relevant kompetens. På sikt kan detta leda till mindre säkra Sevesoanläggningar. Även Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps arbete med bl.a. Sevesotillsynsvägledning behöver tillförsäkras erforderliga resurser. 
 För att länsstyrelsernas Sevesotillsyn och Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps Sevesotillsynsvägledning ska tillföras nödvändiga resurser föreslår vi därför att länsstyrelsernas Sevesotillsyn 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:14 
 avgiftsbeläggs och att avgifterna regleras i en särskild avgiftsförordning. 
 Storleken på Sevesotillsynsavgifterna har vi fastställt genom en bedömning av Sevesoverksamheternas komplexitet, omfattning och bedömda risk. Vi föreslår att de högsta årliga Sevesotillsynsavgifterna om 80 700 kr ska betalas av  
 A-verksamheterna 
  på den högre kravnivån. De lägsta Sevesotillsynsavgifterna om 13 500 kr ska C- och de s.k.  
 U-verksamheterna 
  på den lägre kravnivån betala. 
 Vårt förslag om Sevesotillsynsavgifter innebär att anslaget om ca fyra miljoner kr som årligen betalas ut via Myndigheten för samhällsskydd och beredskap kan tas bort. Detta medför således en besparing för staten med motsvarande belopp. Samtidigt kommer staten att få avgiftsintäkter motsvarande ca 17 miljoner kr per år. 
 Vi föreslår att länsstyrelserna ska få disponera Sevesotillsynsavgiftsintäkterna, alternativt att avgiftsintäkterna i varje län återförs till respektive länsstyrelse genom öronmärkta anslag. Detta för att försäkra att varje länsstyrelse erhåller erforderlig finansiering av sina Sevesotillsynsuppgifter. Vidare måste Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tillförsäkras erforderliga resurser för att utföra sina arbetsuppgifter när det gäller Sevesotillsynsvägledning. 
 En framtida avgift för de merkostnader som uppkommer vid tillståndsprövning av Sevesoverksamheter 
 Flertalet tillståndspliktiga Sevesoverksamheter betalar i dag avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken. De som inte betalar dessa avgifter är tiotalet tillståndspliktiga C- och s.k.  
 U-verksamheter 
  på högre kravnivå. Vidare finansieras tillståndsprövning av Sevesoverksamhet på den högre kravnivån delvis av samma anslag som tillsyn av Sevesoverksamheter på högre kravnivå. 
 Dagens anslagsfinansiering av Sevesotillståndsprövningen av Sevesoverksamheter på högre kravnivå är enligt vår bedömning inte det mest ändamålsenliga systemet för att finansiera de merkostnader som tillståndsprövning av Sevesoverksamheter medför jämfört med tillståndsprövning av annan miljöfarlig verksamhet. Det nuvarande systemet är inte heller i linje med principen att det är förorenaren som ska betala de kostnader som dennes verksamhet orsakar 
 – Polluter Pays Principle. Det anslagsbaserade systemet för finansiering av merkostnaderna vid tillståndsprövningen av Sevesoverk- 
 16 
  
 SOU 2013:14 
  
 Sammanfattning 
 samheter bör därför ersättas med avgifter. Dessa avgifter tas lämpligast ut inom ramen för det nuvarande systemet med avgifter vid tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet, nämligen genom tidigare nämnd förordning om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken. 
 Då det i dag inte går att göra några säkra bedömningar av hur mycket merkostnader som tillståndsprövning av Sevesoverksamheter medför jämfört med tillståndsprövning av annan miljöfarlig verksamhet föreslår vi att de myndigheter vid vilka särskilda Sevesoprövningskostnader uppkommer utvecklar ett system för löpande redovisning av arbetet med och kostnader för tillståndsprövning av Sevesoverksamheter. Dessa uppgifter kan sedan ligga till grund för att beräkna särskilda Sevesotillståndsprövningsavgifter. Ett alternativ till detta skulle kunna vara att berörda myndigheter ges ett särskilt regeringsuppdrag, att för en begränsad tid, redovisa hur mycket merarbete och merkostnader tillståndsprövning av Sevesoverksamheter medför jämfört med tillståndsprövning av annan miljöfarlig verksamhet. När kostnaderna hänförliga till den särskilda Sevesodelen av tillståndsprövningen kan särskiljas från den övriga miljöbalksprövningen är det vår bedömning att de särskilda kostnaderna för tillståndsprövning av Sevesoverksamheter ska belasta Sevesoverksamhetsutövaren. Det särskilda anslaget som utbetalas i dag kan då tas bort. 
 Tillståndspliktiga C- och s.k.  
 U-verksamheter 
  ska betala avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken 
 Mot bakgrund av att vi föreslår att det tiotal Sevesoverksamheter som i dagsläget inte betalar några avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken, det vill säga C- och de s.k.  
 U-verksamheterna 
  på högre kravnivå, alltjämt ska tillståndsprövas enligt miljöbalkens bestämmelser, föreslår vi att även dessa verksamheter ska betala sådana avgifter. 
 En rimlig avgift för dessa verksamheter, motsvarande samma kostnadstäckningsgrad som övriga avgifter för miljöfarlig verksamhet har i dag, det vill säga ca 60 procent, har vi bedömt uppgå till 20 000 kr. 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:14 
 Ökade krav på samordning av tillsyn och tillsynsrapporter 
 Vi föreslår att det i Sevesolagen föreskrivs att Sevesotillsynsmyndigheterna ska samordna tillsynen med den tillsyn som sker enligt miljöbalken och arbetsmiljölagen i den utsträckning det är lämpligt. För att motverka att en Sevesoverksamhet efter en Sevesotillsyn får motstridiga tillsynsrapporter om flera tillsynsmyndigheter deltagit vid samma tillsynsbesök föreslår vi vidare att det i Sevesoförordningen förs in en bestämmelse med innebörd att länsstyrelsen ska samordna sin tillsynsrapport med övriga vid tillsynen deltagande myndigheters tillsynsrapporter innan de skickas till en verksamhetsutövare. Vi föreslår även att de samordnade tillsynsrapporterna ska vara Sevesoverksamheten till handa inom fyra månader efter avslutad tillsyn. Länsstyrelsen ska vara skyldig att inom en rimlig period efter det att verksamhetsutövaren tagit emot tillsynsrapporten, säkerställa att verksamhetsutövaren åtgärdar alla de brister som upptäckts. 
 Behov av fördjupad Sevesotillsynsvägledning från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap 
 Organisationen av Sevesotillsynen och hur denna utförs i praktiken skiftar mellan olika länsstyrelser. Detta får bl.a. till följd att verksamhetsutövare i olika län riskerar att behandlas olika. 
 För att uppnå en ökad likvärdighet och enhetlighet i Sevesotillsynen anser vi att konkret vägledning och nationellt enhetliga och allra helst myndighetsgemensamma metodstöd, bl.a. när det gäller riskbeskrivningar vid olika typer av anläggningar, vilka krav som ställs på utformning och hantering av riskanalyser, handledning för granskning av säkerhetsrapporter och tillsynsprogram, samordnad vägledning i specifika sakfrågor, sammanställningar av myndigheters tillsynspraxis och checklistor för Sevesotillsynen behöver tas fram av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Med anledning av vårt förslag om att Sevesotillsynen ska avgiftsbeläggas kommer Myndigheten för samhällsskydd och beredskap även behöva utöva tillsynsvägledning när det gäller uttag av Sevesotillsynsavgifter. Förutom att ge stöd åt Sevesohandläggare vid Sevesotillsynen ger enhetliga metodstöd även en ökad förutsägbarhet och likvärdighet för de verksamheter som ska få tillsynsbesök. 
 Det finns således ett behov av att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap fördjupar sin Sevesotillsynsvägledning samt tar ett 
 18 
  
 SOU 2013:14 
  
 Sammanfattning 
 större ansvar när det gäller att utbilda Sevesohandläggare, samordna inblandade myndigheter och utveckla myndighetsgemensamma metodstöd för Sevesotillsynen. 
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps arbete inom Sevesotillsynsvägledningsområdet kan finansieras av de Sevesotillsynsavgifter som vi föreslår. 
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ges möjlighet att ansöka om återkallelse och omprövning enligt 24 kap.  
 3–6 
  §§ miljöbalken 
 Att ett tillstånd enligt miljöbalken har rättskraft i alla frågor som prövats i domen eller beslutet, samtidigt som tillstånden i vissa fall inte är tidsbegränsade, innebär att en ändring av tillstånd eller villkor i princip endast kan åstadkommas genom en omprövning enligt 24 kap. miljöbalken alternativt genom ändrad lagstiftning. Enligt nu gällande bestämmelser får ansökan om återkallelse och omprövning göras av Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkollegiet och länsstyrelsen. En sådan ansökan får även i vissa fall göras av en kommun. 
 Eftersom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap är expertmyndighet inom säkerhetsområdet och är den myndighet som ansvarar för att sammanställa information och erfarenheter från inträffade olyckor är det Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som måste anses ha bäst kunskap för att kunna bedöma vilka förhållanden som skulle vara relevanta att ompröva i ett tillstånd för en Sevesoverksamhet. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ansvarar dessutom för att ge tillsynsvägledning när det gäller miljöfarliga verksamheter som omfattas av Sevesolagen samt kan uppträda som part i ansökningsmål. Vi föreslår därför att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ges möjlighet att ansöka om återkallelse och omprövning av tillstånd meddelade med stöd av miljöbalkens bestämmelser. 
 Vi har bedömt att denna uppgift kan finansieras inom ramen för Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps befintliga anslag. 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2013:14 
 Sevesolagens bestämmelse om möjligheten att tillämpa de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. miljöbalken tydliggörs 
 I Sevesolagens 6 § andra stycke föreskrivs att allmänna hänsynsregler, som gäller för verksamhetsutövaren, finns i 2 kap. miljöbalken. I praktiken har det uppkommit osäkerhet om vad som gäller för en tillsynsmyndighets möjligheter att tillämpa de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. miljöbalken om tillsynsmyndigheten endast är tillsynsmyndighet enligt Sevesolagen och inte enligt miljöbalken. 
 Vi anser att de osäkerheter som uppstått i den praktiska tillämpningen måste åtgärdas då inte bara tillsynsmyndigheterna utan även Sevesoverksamhetsutövarna har ett intresse av att veta vilka bestämmelser som är tillämpliga för dem. Vi föreslår därför att Sevesotillsynsmyndigheternas möjligheter att tillämpa 2 kap. miljöbalken förtydligas genom att andra stycket i 6 § Sevesolagen tas bort och en ny bestämmelse i Sevesolagen, 4 a §, införs. 
 20 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i miljöbalken 
 Härigenom föreskrivs i fråga om miljöbalken att 24 kap. 7 § och 25 kap. 3 § ska ha följande lydelse, 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 24 kap. 
 7 § 
  
 1 
  
 Ansökan om prövning som 
  
 Ansökan om prövning som 
  
 avses i  
 3–6 
  §§ får göras hos mark- 
  
 avses i  
 3–6 
  §§ får göras hos mark- 
  
 och miljödomstol av Naturvårds- 
  
 och miljödomstol av Naturvårds- 
  
 verket, Havs- och vattenmyn- 
  
 verket, Havs- och vattenmyn- 
  
 digheten, Kammarkollegiet och 
  
 digheten, Kammarkollegiet,  
 Myn- 
  
 länsstyrelsen.  
 Skall  
 frågan prövas 
  
 digheten för samhällsskydd och 
  
 av någon annan myndighet än 
  
 beredskap  
 och länsstyrelsen.  
 Ska 
  
 domstol eller av kommun, får 
  
 frågan prövas av någon annan 
  
 den tas upp utan någon särskild 
  
 myndighet än domstol eller av 
  
 framställning. Frågor om om- 
  
 kommun, får den tas upp utan 
  
 prövning enligt 5 § andra och 
  
 någon särskild framställning. Frå- 
  
 tredje styckena får tas upp utan 
  
 gor om omprövning enligt 5 § 
  
 särskild ansökan. 
  
 andra och tredje styckena får tas 
  
 upp utan särskild ansökan. 
 En ansökan om sådan prövning som avses i första stycket får även göras av en kommun i den utsträckning kommunen har övertagit tillsynen med stöd av 26 kap. 3 § fjärde stycket. Har tillståndet meddelats av länsstyrelsen, görs ansökan hos länsstyrelsen. 
  
 1  
 Senaste lydelse SFS 2010:923. 
 21 
  
 I mål som gäller återkallelse, förbud mot fortsatt verksamhet eller omprövning enligt 24 kap.  
  
 3–6 
  
  §§ eller 7 kap. 15 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet ska Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkollegiet,  
  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap,  
  
 länsstyrelsen och tillståndshavaren svara för sina kostnader vid mark- och miljödomstolen. I mål enligt 24 kap. 5 § som avser omprövning för att tillgodose allmänna intressen ska den myndighet som ansökte om omprövning dessutom svara för kostnader vid mark- och miljödomstolen som uppkommer för andra motparter än tillståndshavaren. Detta gäller dock inte omprövning enligt 24 kap. 5 § första stycket 11. 
  
 Gäller ett mål enligt 24 kap. 5 § första stycket 10 omprövning för att förbättra en anläggnings säkerhet ska dock tillståndshavaren i stället för Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkollegiet,  
  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap  
  
 och länsstyrelsen svara för senast nämnda kostnader. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2013:14 
 25 kap. 
 3 § 
  
 2 
  
 I mål som gäller återkallelse, förbud mot fortsatt verksamhet eller omprövning enligt 24 kap.  
 3–6 
  §§ eller 7 kap. 15 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet ska Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkollegiet, länsstyrelsen och tillståndshavaren svara för sina kostnader vid mark- och miljödomstolen. I mål enligt 24 kap. 5 § som avser omprövning för att tillgodose allmänna intressen ska den myndighet som ansökte om omprövning dessutom svara för kostnader vid mark- och miljödomstolen som uppkommer för andra motparter än tillståndshavaren. Detta gäller dock inte omprövning enligt 24 kap. 5 § första stycket 11. 
 Gäller ett mål enligt 24 kap. 5 § första stycket 10 omprövning för att förbättra en anläggnings säkerhet ska dock tillståndshavaren i stället för Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkollegiet och länsstyrelsen svara för senast nämnda kostnader. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
  
 2  
 Senaste lydelse SFS 2010:923. 
 22 
  
 SOU 2013:14 
  
 Författningsförslag 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor 
  
 dels  
 att 16 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att 6, 15, 17 och 25 §§ ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det ska införas två nya paragrafer 4 a och 18 a §§, 
  
 dels  
 att det närmast före 18 a § ska införas en ny rubrik, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 a § 
  
 Det som sägs i 2 kap. miljöbal- 
  
 ken om tillämpningen av balken 
  
 och det kapitlet ska gälla också för 
  
 tillämpningen av denna lag. 
 6 § 
  
 En verksamhetsutövare  
 skall 
  
 En verksamhetsutövare  
 ska 
  
 förebygga riskerna för allvarliga 
  
 förebygga riskerna för allvarliga 
  
 kemikalieolyckor. I de fall en 
  
 kemikalieolyckor. I de fall en 
  
 allvarlig kemikalieolycka har in- 
  
 allvarlig kemikalieolycka har in- 
  
 träffat är en verksamhetsutövare 
  
 träffat är en verksamhetsutövare 
  
 skyldig att begränsa följderna för 
  
 skyldig att begränsa följderna för 
  
 människors hälsa och miljön. 
  
 människors hälsa och miljön. 
  
 Allmänna hänsynsregler, som 
  
 gäller för verksamhetsutövaren, 
  
 finns i 2 kap. miljöbalken. 
  
 15 § 
  
 3 
  
 Myndigheten för samhälls- 
  
 Myndigheten för samhälls- 
  
 skydd och beredskap 
 ,  
 länsstyrel- 
  
 skydd och beredskap  
 och  
 läns- 
  
 sen  
 och kommunerna  
 (tillsyns- 
  
 styrelsen (tillsynsmyndigheter- 
  
 3  
 Senaste lydelse SFS 2008:1404. 
 23 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2013:14 
  
 myndigheterna) ska, 
  
 i enlighet 
  
 na) ska, i enlighet med vad 
  
 med vad regeringen bestämmer, 
  
 regeringen bestämmer, ha tillsyn 
  
 ha tillsyn över att denna lag och 
  
 över att denna lag och föreskrif- 
  
 föreskrifter som har meddelats 
  
 ter som har meddelats med stöd 
  
 med stöd av lagen följs. 
  
 av lagen följs. 
  
 Länsstyrelsen och 
  
 kommuner- 
  
 na ska ha tillsyn över verksamhet 
  
 som 
  
 omfattas av tillståndsplikt 
  
 enligt miljöbalken i enlighet med 
  
 den ansvarsfördelning för till- 
  
 synen av miljöfarlig 
  
 verksamhet 
  
 som följer av miljöbalken.  
 Till- 
  
 Tillsynsmyndigheterna ska 
  
 synsmyndigheterna 
  
 ska 
  
 sam- 
  
 samordna tillsynen med den till- 
  
 ordna tillsynen med den tillsyn 
  
 syn som sker enligt miljöbalken 
  
 som sker enligt miljöbalken. 
  
 och arbetsmiljölagen (1977:1160) 
  
 För verksamhet som inte om- 
  
 i den utsträckning det är lämpligt. 
  
 fattas av andra stycket ska läns- 
  
 styrelsen vara tillsynsmyndighet. 
  
 Länsstyrelsen får överlåta åt en 
  
 kommun att ha tillsynen om kom- 
  
 munen gjort framställning om det. 
  
 17 § 
  
 Regeringen eller den myn- 
  
 Regeringen eller den myn- 
  
 dighet som regeringen bestäm- 
  
 dighet som regeringen bestäm- 
  
 mer får meddela föreskrifter om 
  
 mer får meddela  
 närmare  
 före- 
  
 att 
  
 tillsynsmyndigheterna 
  
 skall 
  
 skrifter om  
 tillsyn enligt denna 
  
 lämna sådana uppgifter som be- 
  
 lag. 
  
 hövs för att en central tillsyns- 
  
 myndighet skall 
  
 kunna fullgöra 
  
 sitt 
  
 samordnande, 
  
 kontrollerande 
  
 och uppföljande ansvar 
 . 
  
 Avgifter för tillsyn 
 18 a § 
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgift för myndigheters kostnader för prövning och tillsyn enligt denna lag. 
 24 
 SOU 2013:14 Författningsförslag 
  
 Regeringen får meddela före- 
  
 skrifter om att en myndighet får 
  
 bestämma att dess beslut om på- 
  
 förande av avgifter enligt denna 
  
 lag eller enligt föreskrifter som har 
  
 meddelats med stöd av denna lag 
  
 ska gälla omedelbart även om be- 
  
 slutet överklagas. 
  
 25 § 
  
 4 
  
 En 
  
 kommuns  
 beslut enligt 
  
 Myndigheten för samhälls- 
  
 denna lag eller enligt föreskrif- 
  
 skydd och beredskaps eller läns- 
  
 ter som har meddelats med stöd 
  
 styrelsens  
 beslut enligt denna lag 
  
 av lagen får överklagas hos  
 läns- 
  
 eller enligt föreskrifter som har 
  
 styrelsen. Beslut som fattas av läns- 
  
 meddelats med stöd av lagen får 
  
 styrelsen 
  
 eller 
  
 Myndigheten 
  
 för 
  
 överklagas hos mark- och miljö- 
  
 samhällsskydd 
  
 och beredskap 
  
 får 
  
 domstol enligt 21 kap. 1 § andra 
  
 överklagas hos  
 mark- och miljö- 
  
 stycket miljöbalken. 
  
 domstol enligt 21 kap. 1 § andra 
  
 stycket miljöbalken. 
  
 Beslut om tillsynsprogram får 
  
 Beslut om tillsynsprogram får 
  
 inte överklagas. 
  
 inte överklagas. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. 
  
 4  
 Senaste lydelse SFS 2010:939. 
 25 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2013:14 
  
 3 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd 
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd att  
 8–11 
  §§ ska ha följande lydelse. 
  
 8 § 
  
 5  
  
 Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten  
 och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap  
 får, inom sina ansvarsområden, meddela sådana föreskrifter som avses i 24 kap. 5 § första stycket 1 miljöbalken. 
  
 9 § 
  
 6  
  
 Ett exemplar av handlingarna i ett ärende om tillstånd som ska avgöras av länsstyrelsen ska skickas till det ställe där handlingarna ska hållas tillgängliga. Ett meddelande om ansökan ska skickas till den kommunala nämnden samt till Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten  
 och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap 
 . 
 Om länsstyrelsen har beslutat att enligt 24 kap. 7 § miljöbalken på eget initiativ ta upp frågan om omprövning av ett tillståndsbeslut, ska länsstyrelsen underrätta den kommunala nämnden om beslutet. 
  
 10 § 
  
 7  
  
 När länsstyrelsen är tillståndsmyndighet ska besked om tid och plats för sammanträde meddelas genom kungörelse i ortstidning. Naturvårdsverket, Havs och vattenmyndigheten,  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap,  
 sökanden och andra som har yttrat sig i ärendet ska på lämpligt sätt underrättas. 
 Motsvarande skyldighet för mark- och miljödomstolen framgår av 22 kap. miljöbalken. 
  
 11 § 
  
 8  
  
 En dom eller ett beslut i ett tillståndsmål eller tillståndsärende ska skickas till  
 Naturvårdsverket, Havs- och vattenmyndigheten, länsstyrelsen och den kommunala nämnden, och 
  
 1.  
 Statens jordbruksverk, om domen eller beslutet rör en verksamhet som anges under rubriken Jordbruk, m.m. i avdelning 1 i bilagan till denna förordning. 
  
 5 
  
 Senaste lydelse SFS 2011:625. 
  
 6 
  
 Senaste lydelse SFS 2011:625. 
  
 7 
  
 Senaste lydelse SFS 2011:625. 
  
 8 
  
 Senaste lydelse SFS 2011:625. 
  
 26 
  
 SOU 2013:14 
  
 Författningsförslag 
 2. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, om domen eller beslutet rör en verksamhet som omfattas av lagen (1999:381)om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 
 Om samråd har skett med någon annan myndighet i ett ärende, ska beslutet skickas också till den myndigheten. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014. 
 27 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2013:14 
  
 4 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken. 
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken att 2 kap. 1 § ska ha följande lydelse. 
 2 kap. 
  
 1 § 
  
 9  
  
 Avgift för prövning och tillsyn ska betalas enligt detta kapitel av den som driver en verksamhet som 
  
 1. 
  
 är tillståndspliktig enligt  
  
 bilagan  
 till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd, eller 
  
 2. 
  
 har ett sådant tillstånd som avses i 9 kap. 6 § miljöbalken efter en frivillig ansökan om tillstånd eller efter ett föreläggande att ansöka om tillstånd. 
  
 I de fall länsstyrelsen har ansvaret för tillsynen över verksamheten omfattar avgift enligt detta kapitel även ersättning för länsstyrelsens tillsyn över att bestämmelserna i 14 kap. miljöbalken följs. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014. 
  
 9  
 Senaste lydelse SFS 2008:692. 
 28 
  
 SOU 2013:14 
  
 Författningsförslag 
  
 5 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor 
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor 
  
 dels  
 att 12 och 13 §§ ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i förordningen ska införas en ny paragraf, 15 §, av följande lydelse. 
  
 12 §  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap är central tillsynsmyndighet enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 
 Länsstyrelsen är operativ tillsynsmyndighet och utövar tillsynen direkt gentemot den som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller vidtar eller har vidtagit en åtgärd. 
  
 13 §  
 Länsstyrelsen  
 ska  
 på begäran lämna den information om tillsynsarbetet som behövs för att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska kunna utföra sitt samordnande,  
 kontrollerande,  
 uppföljande och utvärderande ansvar. 
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap får meddela föreskrifter om verkställighet av första stycket. 
  
 15 §  
 Länsstyrelsen ska inom fyra månader efter ett tillsynsbesök meddela verksamhetsutövaren resultaten av tillsynen i en tillsynsrapport. I tillsynsrapporten ska länsstyrelsen ange vilka brister som upptäckts och som behöver åtgärdas. 
 I de fall flera myndigheter utfört tillsyn samtidigt ska länsstyrelsens tillsynsrapport vara samordnad med övriga deltagande myndigheters tillsynsrapporter. 
 Länsstyrelsen ska säkerställa att verksamhetsutövaren, inom en rimlig period efter att ha tagit emot tillsynsrapporten, åtgärdar alla de brister som upptäckts. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014. 
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2013:14 
  
 6 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i miljötillsynsförordningen (2011:13) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om miljötillsynsförordningen (2011:13) att 2 kap. 29 § ska ha följande lydelse. 
 2 kap. 
  
 29 §  
 Länsstyrelsen har ansvar för tillsynen i fråga om 
  
 1. 
  
 miljöfarliga verksamheter som omfattas av tillståndsplikt enligt bilagan till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd, utom den tillsyn som omfattas av Strålsäkerhetsmyndighetens ansvar enligt 26 §, 
  
 2. 
  
 vattenverksamheter, utom sådana vattentäkter som omfattas av tillståndsplikt som kommunen har föreskrivit enligt 9 kap. 10 § miljöbalken, 
  
 3. 
  
 föroreningsskador enligt 10 kap. 1 § tredje stycket miljöbalken orsakade av en sådan miljöfarlig verksamhet som omfattas av tillståndsplikt enligt bilagan till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd och som 
  
 a) är i drift, eller 
 b) har upphört efter den 30 juni 1969, om tillsynen vid tidpunkten för verksamhetens upphörande inte hade överlåtits till kommunen, och 
  
 4. 
  
 andra miljöskador enligt 10 kap. 1 § miljöbalken orsakade av en verksamhet eller åtgärd som länsstyrelsen har tillsynsansvar för. 
  
 Länsstyrelsen får överlåta uppgiften att utöva tillsyn enligt första stycket åt en kommunal nämnd enligt 1 kap. 19 och 20 §§. 
 Länsstyrelsens ansvar för sådan tillsyn som avses i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor regleras särskilt i nu nämnda lag. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014. 
 30 
  
 SOU 2013:14 
  
 Författningsförslag 
  
 7 
  
 Förslag till 
  
 förordning (20xx:xxx) om avgifter för tillsyn enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Bestämmelser om avgifter för tillsyn 
  
 1 §  
 Denna förordning innehåller bestämmelser om avgifter enligt 18 a § lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 
  
 2 §  
 Den som driver en sådan verksamhet som omfattas av lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor ska betala en årlig avgift för tillsyn enligt bestämmelserna i denna förordning. 
 Avgiften ska utgå med de belopp som anges i bilagan till denna förordning. 
  
 3 §  
 Avgiften ska betalas efter beslut av länsstyrelsen. 
 Om avgiften inte betalas inom den tid som anges i beslutet, ska dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift. 
 Bestämmelser om betalningsanstånd finns i förordningen (1993:1138) om hantering av statliga fordringar. 
 Länsstyrelsens beslut om betalning av avgifter får verkställas enligt utsökningsbalken. 
  
 4 §  
 Den som är skyldig att betala en avgift enligt denna förordning ska till länsstyrelsen lämna de uppgifter som behövs för att avgiftens storlek ska kunna bestämmas. 
  
 5 §  
 Avgift ska betalas från och med det kalenderår som följer efter det att beslut om tillstånd till verksamheten har meddelats, eller om verksamheten bedrivs utan tillstånd, det år som följer efter det att verksamheten har påbörjats. Avgiften ska därefter betalas med helt avgiftsbelopp för varje påbörjat kalenderår. 
 31 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2013:14 
  
 6 §  
 Avgift ska inte betalas för handläggning som föranleds av överklagande av ett beslut enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor eller bestämmelser meddelade med stöd av den lagen. 
 Avgift ska inte betalas för tillsyn som föranleds av klagomål som visar sig vara obefogat. 
  
 7 §  
 Länsstyrelsen får i det enskilda fallet, med hänsyn till tillsynsbehovet eller annan särskild omständighet, sätta ned, efterskänka eller betala tillbaka hela eller delar av en avgift som har beslutats med stöd av denna förordning. 
  
 8 §  
 Länsstyrelsen får i det enskilda fallet, med hänsyn till tillsynsbehovet och annan särskild omständighet ta ut en extra avgift för tillsyn. Denna extra avgift ska betalas efter särskilt beslut av länsstyrelsen och utgå med 800 kr för varje hel timmes handläggningstid. 
 De extra avgifter som beslutas enligt denna bestämmelse får under ett kalenderår aldrig överstiga verksamhetens fasta årliga tillsynsavgift enligt bilagan till denna förordning. 
 Bestämmelser om överklagande 
  
 9 §  
 Bestämmelser om överklagande av beslut enligt denna förordning finns i 25 § lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 
  
 10 §  
 Länsstyrelsen får bestämma att dess beslut om avgift ska gälla omedelbart även om det överklagas. 
  
 11 §  
 Om en avgift enligt denna förordning satts ned efter överklagande, ska ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) betalas för tiden från den dag avgiften betalades till och med den dag avgiften återbetalas. 
 32 
  
 SOU 2013:14 
  
 Författningsförslag 
 Redovisning av avgiftsintäkter och kostnader 
  
 12 §  
 Länsstyrelsen ska årligen redovisa föregående kalenderårs avgiftsintäkter enligt denna förordning och samtliga kostnader för tillsyn enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 
 Redovisningen ska göras till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap på det sätt som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bestämmer. 
  
 13 §  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska årligen redovisa föregående kalenderårs samtliga kostnader för tillsynsvägledning. 
  
 14 §  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska sammanställa de uppgifter som ska redovisas enligt 12 och 13 §§ och göra en årlig uppföljning. Uppföljningens resultat, samt eventuella förslag med anledning av resultatet, ska årligen redovisas till Regeringskansliet. 
 Bemyndigande 
  
 15 §  
 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap får meddela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna förordning. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016. 
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2013:14 
 Bilaga 
 I tabellen nedan anges den årliga tillsynsavgift som verksamheter som enligt förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydds bilaga  
 (FMH-bilagan) 
  är  
 A-, 
  B- och C- verksamheter samt är verksamheter som inte anges med någon beteckning, nedan kallade  
 U-verksamheter, 
  ska betala enligt denna förordning. 
 Avgifterna är uppdelade utifrån om de i första stycket nämnda verksamheterna är på lägre eller högre kravnivå enligt förordningen (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 
  
 Verksamhet enligt  
 FMH-bilagan 
  
 Högre kravnivå 
  
 Lägre kravnivå 
  
 A-verksamhet 
  
 80 700 kr 
  
 26 900 kr 
  
 B-verksamhet 
  
 60 500 kr 
  
 20 200 kr 
  
 C-verksamhet 
  
 40 400 kr 
  
 13 500 kr 
  
 U-verksamhet 
  
 40 400 kr 
  
 13 500 kr 
  
 34 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 1.1 
  
 Uppdraget 
  
 Utredningen har fått i uppdrag att lämna förslag till en reviderad Sevesolagstiftning med mål att lagstiftningen ska bli mer effektiv, ändamålsenlig och överblickbar. De delar av lagstiftningen som särskilt ska ses över är regleringen av tillståndsgivning och tillsyn av verksamheter som omfattas av lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, s.k. Sevesoverksamheter. En fråga som särskilt ska undersökas är om den nuvarande ansvarsfördelningen för Sevesotillsyn är ändamålsenlig utifrån målet om en effektiv tillsyn och utifrån målsättningen att miljöbalkstillsyn och Sevesotillsyn ska ske samlat. Ut- redningens översyn av ansvarsfördelningen för tillsyn ska kombineras med en översyn av de tillståndsregler som finns för Sevesoverksamheter. Utredningen ska vidare analysera om gällande finansieringssystem för Sevesotillsyn är ändamålsenligt och vid behov lämna förslag till ändringar. Utredningen ska även granska hur den praktiska samordningen av tillsyn av Sevesoverksamheter fungerar utifrån relevanta författningar, bl.a. lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor (Sevesolagen), miljöbalken och lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. 
 Utredningen ska samråda med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Naturvårdsverket, Kemikalieinspektionen, Arbetsmiljöverket, Länsstyrelserna, Sveriges Kommuner och Landsting, Plast- & 
 zzzmargin-right:2px; 
 zzzoverflow:visable; 
 zzzword-wrap: break-word; 
 } 
  
 P { 
 zdisplay:block; 
 } 
  
 .divbreak { 
 clear:both; 
 display:block; 
 zwidth: 100%; 
 zheight: 1px; 
 zword-wrap: break-word; 
 } 
  
 .xecp { 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
    
 } 
  
 .ec { 
   border-style:solid; 
   border-width:1px; 
   display:block; 
   margin: 0px !important; 
   padding: 0px !important; 
 } 
  
 .TOPS { 
   overflow:visable; 
   margin:2px; 
   width:690px !important; 
 }