En ny lag om ekonomiska föreningar, del 1 
 En ny lag om ekonomiska föreningar 
 Del 1 
 Slutbetänkande av Föreningslagsutredningen 
 Stockholm 2010 
 SOU 2010:90 
 SOU och Ds kan köpas från Jimenez kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Jimenez Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Tryckt av Hughes AB 
 Stockholm 2010 
 ISBN  
 978-91-38-23489-1 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för 
 Justitiedepartementet 
 Regeringen beslutade den 29 maj 2008 att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att se över lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Till särskild utredare förordnades hovrättspresidenten Jensen. Övriga medverkande i utredningens arbete anges på nästa sida. 
 Utredningen, som har antagit namnet Föreningslagsutred- ningen, lämnade i april 2009 delbetänkandet  
 Enklare beslutsfattande i ekonomiska föreningar  
 (SOU 2009:37). 
 Sedan utredningen nu behandlat de övriga frågor som omfattas av utredningsuppdraget får den härmed överlämna slutbetänkandet 
 En ny lag om ekonomiska föreningar  
 (SOU 2010:90). 
  
 Sundsvall i december 2010 
 Jensen 
 /Anna Dieden 
 Förteckning över dem som har deltagit i utredningens arbete 
 Särskild utredare 
 Hovrättspresidenten Jensen,  
 fr.o.m. den 15 augusti 2008 
  
 Parlamentarisk referensgrupp (samtliga fr.o.m. den 25 september 2008) 
 Smith (c) 
 Anti Avsan (m) 
 Nichols (kd) 
 Cohen (fp) 
 Gonzalez (mp) 
 Holmes (v) 
 Horton Sammeli (s) 
 Experter (om inte annat anges fr.o.m. den 15 augusti 2008) 
 Rådgivaren Miller, Coompanion Kooperativ Utveckling ( 
 fr.o.m. den 11 augusti 2009 
 ) 
 Kanslirådet Stewart, Finansdepartementet Ämnesrådet Garcia, Näringsdepartementet Projektledaren Wilson, Tillväxtverket Ämnesrådet Mack, Finansdepartementet 
 Företagsrådgivaren Reese, Coompanion Kooperativ Utveck- ling ( 
 t.o.m. den 10 augusti 2009 
 ) 
 Verkställande direktören Mccarthy, OKQ8 ekonomisk förening Språkexperten Hall, James 
  
 ( 
 fr.o.m. den 1 september 2009 
 ) 
  
 Konsulten Maldonado ( 
 t.o.m. den 21 april 2009 
 ) Kanslirådet Parks, Justitiedepartementet Bolagsjuristen Wright, Bolagsverket Rådmannen Harrell ( 
 fr.o.m. den 1 april 2010 
 ) 
 Förbundsjuristen Hickman, Lantbrukarnas Riksförbund 
 Sekreterare 
 Numera rådmannen Harrell ( 
 fr.o.m. den 1 augusti 2008 t.o.m. den 31 mars 2010 
 ) 
 Hovrättsassessorn Hunt ( 
 fr.o.m. den 1 mars 2010 
 ) 
 Innehåll 
  
 Del 1 
  
 Förkortningar..................................................................... 
  
 19 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 21 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 33 
  
 1 
  
 Inledning................................................................. 
  
 287 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag........................................................... 
  
 287 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete .............................................................. 
  
 287 
  
 2 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning........... 
  
 289 
  
 2.1 
  
 Gällande svensk lagstiftning i korthet .................................. 
  
 289 
  
 2.1.1 
  
 Ekonomiska föreningar.............................................. 
  
 289 
  
 2.1.2 
  
 Bostadsrättsföreningar och kooperativa 
  
 hyresrättsföreningar ................................................... 
  
 291 
  
 2.1.3 
  
 Sambruksföreningar ................................................... 
  
 292 
  
 2.1.4 
  
 Kreditmarknadsföreningar och medlemsbanker ...... 
  
 292 
  
 2.1.5 
  
 Andra föreningsformer .............................................. 
  
 292 
  
 2.2 
  
 Tidigare lagstiftning om ekonomiska föreningar................. 
  
 293 
  
 2.3 
  
 Företagande i ekonomisk förening....................................... 
  
 294 
  
 2.3.1 Allmänt om företagande i ekonomisk förening........ 
  
 294 
  
 2.3.2 
  
 Konsumentkooperationen m.m................................. 
  
 295 
  
 2.3.3 
  
 Lant- och skogsbrukskooperationen......................... 
  
 302 
  
 2.3.4 
  
 Bostadskooperationen................................................ 
  
 311 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2010:90 
  
 2.3.5 Nyföretagande i ekonomisk förening........................ 
  
 314 
  
 2.3.6 Ekonomiska föreningar med viss social inriktning... 
  
 320 
  
 3 
  
 Internationell utblick ................................................ 
  
 323 
  
 3.1 
  
 Internationellt kooperativt samarbete .................................. 
  
 324 
  
 3.1.1 
  
 Internationella Kooperativa Alliansen....................... 
  
 324 
  
 3.1.2 ILO:s arbete om kooperativ....................................... 
  
 326 
  
 3.1.3 COPAC – internationell samarbetskommitté om 
  
 kooperativ.................................................................... 
  
 327 
  
 3.2 
  
 Kooperativt företagande inom EU........................................ 
  
 327 
  
 3.3 
  
 Kooperativ lagstiftning i några europeiska länder................ 
  
 329 
  
 3.3.1 Finland, Norge och Danmark .................................... 
  
 329 
  
 3.3.2 
  
 Storbritannien och Tyskland...................................... 
  
 330 
  
 3.3.3 
  
 Frankrike och Spanien ................................................ 
  
 330 
  
 4 
  
 En ny lag om ekonomiska föreningar........................... 
  
 331 
  
 4.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 331 
  
 4.2 
  
 Utgångspunkter för lagstiftningen........................................ 
  
 332 
  
 4.2.1 
  
 IKA:s kooperativa principer....................................... 
  
 333 
  
 4.2.2 Kooperativa principer i svensk rätt............................ 
  
 333 
  
 4.3 
  
 Överväganden......................................................................... 
  
 334 
  
 4.3.1 Utformningen av lagstiftningen om ekonomiska 
  
 föreningar .................................................................... 
  
 334 
  
 4.3.2 Översynen av föreningslagen leder till förslag till 
  
 en ny lag....................................................................... 
  
 335 
  
 4.3.3 Vad ska associationsformen heta?.............................. 
  
 337 
  
 5 
  
 Ett flexiblare regelverk .............................................. 
  
 339 
  
 5.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 339 
  
 5.2 
  
 Gällande rätt ........................................................................... 
  
 339 
  
 5.3 
  
 Kategoriindelningen i aktiebolagslagen ................................ 
  
 341 
  
 5.4 
  
 Vissa internationella jämförelser ........................................... 
  
 342 
  
 8 
 SOU 2010:90 Innehåll 
  
 5.5 
  
 Överväganden och förslag..................................................... 
  
 343 
  
 5.5.1 
  
 Allmänna utgångspunkter.......................................... 
  
 343 
  
 5.5.2 Särskilda regler för olika kategorier av 
  
 ekonomiska föreningar?............................................. 
  
 344 
  
 5.5.3 
  
 Fler dispositiva bestämmelser.................................... 
  
 351 
  
 6 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening..................... 
  
 353 
  
 6.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 353 
  
 6.2 
  
 Föreningslagens definition av ekonomisk förening............. 
  
 353 
  
 6.2.1 Allmänt om definitionen av ekonomisk förening .... 
  
 353 
  
 6.2.2 Medlemmarnas deltagande i verksamheten – det 
  
 kooperativa kravet ...................................................... 
  
 354 
  
 6.2.3 Ekonomisk verksamhet – verksamhetskravet........... 
  
 355 
  
 6.2.4 Främjande av medlemmarnas ekonomiska 
  
 intressen – ändamålskravet......................................... 
  
 357 
  
 6.2.5 
  
 Huvudsaklighetskravet............................................... 
  
 358 
  
 6.3 
  
 Möjligheter att bedriva kooperativ verksamhet i andra 
  
 juridiska personer................................................................... 
  
 359 
  
 6.3.1 
  
 Verksamhet i dotterbolag........................................... 
  
 359 
  
 6.3.2 
  
 Medlemsfrämjande föreningar................................... 
  
 360 
  
 6.4 
  
 Definitionen av kooperativt företagande i viss utländsk 
  
 rätt........................................................................................... 
  
 362 
  
 6.4.1 
  
 Nordisk rätt ................................................................ 
  
 362 
  
 6.4.2  
 EG-förordningen 
  med stadga för 
  
 europakooperativ........................................................ 
  
 364 
  
 6.4.3 Viss annan europeisk rätt ........................................... 
  
 365 
  
 6.5 En vidare definition av ekonomisk förening........................ 
  
 366 
  
 6.5.1 Förändringar i definitionen av ekonomisk 
  
 förening? ..................................................................... 
  
 366 
  
 6.5.2 
  
 Investerande medlemmar ........................................... 
  
 371 
  
 6.5.3 Bör ekonomiska föreningar kunna ha ett i 
  
 huvudsak allmännyttigt ändamål? ............................. 
  
 381 
  
 6.6 
  
 Utökade möjligheter att bedriva verksamhet i delägda 
  
 bolag, m.m. – överväganden och förslag............................... 
  
 388 
  
 6.6.1 
  
 Verksamhet i dotterföretag och andra företag.......... 
  
 388 
  
 6.6.2 
  
 Medlemsfrämjande föreningar................................... 
  
 395 
  
 9 
 Innehåll SOU 2010:90 
  
 6.7 
  
 Huvudsaklighetskravet .......................................................... 
  
 396 
  
 7 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. ....................... 
  
 399 
  
 7.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 399 
  
 7.2 
  
 Gällande rätt ........................................................................... 
  
 399 
  
 7.3 
  
 Aktiebolagsrättslig reglering ................................................. 
  
 400 
  
 7.4 
  
 Nordiska jämförelser.............................................................. 
  
 401 
  
 7.4.1 
  
 Finland......................................................................... 
  
 401 
  
 7.4.2 
  
 Norge........................................................................... 
  
 401 
  
 7.4.3 
  
 Danmark...................................................................... 
  
 402 
  
 7.5 
  
 Överväganden och förslag ..................................................... 
  
 403 
  
 7.5.1 Bör kravet på minsta antal medlemmar sänkas till 
  
 två? ............................................................................... 
  
 403 
  
 7.5.2 Stiftare av en ekonomisk förening ............................. 
  
 405 
  
 7.5.3 Sättet för bildande av ekonomisk förening ............... 
  
 406 
  
 7.5.4 Ombildning av en ideell förening till ekonomisk 
  
 förening........................................................................ 
  
 409 
  
 8 
  
 Föreningens medlemmar ........................................... 
  
 413 
  
 8.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 413 
  
 8.2 
  
 Antagning av nya medlemmar............................................... 
  
 414 
  
 8.2.1 Öppenhetsprincipen – en skyldighet att anta nya 
  
 medlemmar.................................................................. 
  
 414 
  
 8.2.2 
  
 Undantag från öppenhetsprincipen ........................... 
  
 415 
  
 8.2.3 Tillämpningen av öppenhetsprincipen och 
  
 möjligheterna till undantag......................................... 
  
 416 
  
 8.3 
  
 Internationella jämförelser..................................................... 
  
 420 
  
 8.3.1 
  
 Viss nordisk rätt.......................................................... 
  
 420 
  
 8.3.2  
 EU-förordningen 
  om stadga för 
  
 europakooperativ ........................................................ 
  
 422 
  
 8.3.3 Viss annan europeisk rätt ........................................... 
  
 422 
  
 8.4 
  
 Överväganden och bedömning.............................................. 
  
 422 
  
 8.4.1 Skälen för att behålla en tvingande 
  
 öppenhetsprincip......................................................... 
  
 422 
  
 8.4.2 Skälen för en flexiblare reglering................................ 
  
 423 
  
 10 
  
 SOU 2010:90 
  
 Innehåll 
  
 8.4.3 Bör öppenhetsprincipen göras mer flexibel? ............ 
  
 425 
  
 8.5 
  
 Medlemmarnas rätt att utnyttja föreningen – 
  
 mottagningspliktens utformning .......................................... 
  
 428 
  
 8.5.1 
  
 Gällande rätt................................................................ 
  
 428 
  
 8.5.2 
  
 Internationella jämförelser......................................... 
  
 429 
  
 8.5.3 
  
 Överväganden och bedömning .................................. 
  
 429 
  
 8.6 
  
 Uteslutning ur föreningen..................................................... 
  
 431 
  
 8.6.1 
  
 Gällande rätt................................................................ 
  
 431 
  
 8.6.2 
  
 Överväganden och bedömning .................................. 
  
 432 
  
 9 
  
 Medlemsförteckningen.............................................. 
  
 435 
  
 9.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 435 
  
 9.2 
  
 Nuvarande regler om medlemsförteckning.......................... 
  
 435 
  
 9.3 
  
 Aktiebolagslagens motsvarande bestämmelser .................... 
  
 437 
  
 9.4 
  
 Tillväxtverkets mätningar av administrativa kostnader....... 
  
 438 
  
 9.5 
  
 Kritik från Palmer ................................................................... 
  
 438 
  
 9.6 
  
 Lagstiftning om penningtvätt................................................ 
  
 440 
  
 9.7 
  
 Internationella jämförelser .................................................... 
  
 441 
  
 9.7.1 
  
 Finland......................................................................... 
  
 441 
  
 9.7.2 
  
 Norge........................................................................... 
  
 441 
  
 9.7.3 
  
 Danmark...................................................................... 
  
 441 
  
 9.8 
  
 Överväganden och förslag..................................................... 
  
 442 
  
 9.8.1 Bör bestämmelserna om medlemsförteckning 
  
 ändras?......................................................................... 
  
 442 
  
 9.8.2 Vilka uppgifter bör medlemsförteckningen 
  
 innehålla?..................................................................... 
  
 444 
  
 9.8.3 Hur kan kritiken från Palmer tillgodoses?................. 
  
 446 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2010:90 
  
 10 
  
 Föreningens ledning.................................................. 
  
 453 
  
 10.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 453 
  
 10.2 
  
 Gällande rätt i korthet............................................................ 
  
 453 
  
 10.3 
  
 Överväganden och förslag ..................................................... 
  
 454 
  
 10.3.1 Anpassningar till aktiebolagslagen............................. 
  
 454 
  
 10.3.2 Styrelsens uppgifter och ansvarsområden ................. 
  
 455 
  
 10.3.3 Arbetsordning och instruktioner till 
  
 verkställande direktör ................................................. 
  
 457 
  
 10.3.4 Tillsättande av styrelseledamot .................................. 
  
 457 
  
 10.3.5  
 Icke-medlemmar 
  som styrelseledamöter................... 
  
 458 
  
 10.3.6 Verkställande direktör ................................................ 
  
 459 
  
 10.3.7 Ställföreträdarjäv ......................................................... 
  
 461 
  
 10.3.8 Tidpunkt för när vissa uppdrag börjar och slutar 
  
 att gälla......................................................................... 
  
 462 
  
 Del 2 
  
 11 
  
 Revision och annan granskning .................................. 
  
 485 
  
 11.1 
  
 Revision – gällande rätt.......................................................... 
  
 485 
  
 11.1.1 Allmänt om revision och revisorer ............................ 
  
 485 
  
 11.1.2 Föreningslagens bestämmelser om revision.............. 
  
 486 
  
 11.1.3 Aktiebolagslagens bestämmelser om revision........... 
  
 490 
  
 11.2 
  
 Revision – överväganden och förslag .................................... 
  
 494 
  
 11.2.1 Revisionsplikt och revisors kvalifikationer ............... 
  
 494 
  
 11.2.2 Vilka ekonomiska föreningar bör vara skyldiga 
  
 att ha en revisor? ......................................................... 
  
 497 
  
 11.2.3 Revisors uppdragstid................................................... 
  
 503 
  
 11.2.4 Revisionsberättelsens utformning och innehåll ........ 
  
 504 
  
 11.2.5 Revisors tystnads- och anmälningsplikt .................... 
  
 505 
  
 11.3 
  
 Allmän och särskild granskning ............................................ 
  
 506 
  
 11.3.1 Gällande rätt................................................................ 
  
 506 
  
 11.3.2 Allmän granskning i ekonomiska föreningar ............ 
  
 507 
  
 11.3.3 Särskild granskning i ekonomiska föreningar ........... 
  
 512 
  
 12 
  
 SOU 2010:90 
  
 Innehåll 
  
 12 
  
 Medlemsinsatserna................................................... 
  
 513 
  
 12.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 513 
  
 12.2 
  
 Allmänt om kapitalet i ekonomiska föreningar ................... 
  
 513 
  
 12.3 
  
 Närmare om medlemsinsatser............................................... 
  
 515 
  
 12.4 
  
 Insatsemission........................................................................ 
  
 515 
  
 12.4.1 Gällande rätt................................................................ 
  
 515 
  
 12.4.2 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 516 
  
 12.5 
  
 Återbetalning av medlemsinsatser ........................................ 
  
 517 
  
 12.5.1 Gällande rätt................................................................ 
  
 517 
  
 12.5.2 Vilket belopp återbetalas till avgående medlem? ...... 
  
 518 
  
 12.5.3 Viss utländsk lagstiftning........................................... 
  
 520 
  
 12.5.4 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 522 
  
 12.6 
  
 Vissa övriga frågor om medlemsinsatser .............................. 
  
 529 
  
 12.6.1 Några terminologiska frågor...................................... 
  
 529 
  
 12.6.2 Överlåtelse av medlemsinsatser ................................. 
  
 530 
  
 12.6.3 Inlösen av överinsatser ............................................... 
  
 531 
  
 12.6.4 Återbäringsskyldighet och bristtäckningsansvar 
  
 vid oriktig betalning ................................................... 
  
 532 
  
 13 
  
 Förlagsinsatser......................................................... 
  
 535 
  
 13.1 
  
 Gällande rätt........................................................................... 
  
 535 
  
 13.2 
  
 Överväganden ........................................................................ 
  
 537 
  
 14 
  
 Kapitalskydd i ekonomiska föreningar......................... 
  
 539 
  
 14.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 539 
  
 14.2 
  
 Gällande rätt........................................................................... 
  
 540 
  
 14.2.1 Allmänt om kapitalskyddet i ekonomiska 
  
 föreningar.................................................................... 
  
 540 
  
 14.2.2 Närmare om begreppet överskottsutdelning............ 
  
 542 
  
 14.2.3 Begränsningar av överskottsutdelningen .................. 
  
 543 
  
 14.2.4 Närmare om reservfonden ......................................... 
  
 544 
  
 13 
 Innehåll SOU 2010:90 
  
 14.3 
  
 Aktiebolagslagens reglering av motsvarande frågor............. 
  
 545 
  
 14.3.1 Värdeöverföringar....................................................... 
  
 545 
  
 14.3.2 Borgenärsskyddet vid värdeöverföring – 
  
 beloppspärren och försiktighetsregeln ...................... 
  
 547 
  
 14.3.3 Särskilda upplysningar – orealiserade vinster ............ 
  
 549 
  
 14.3.4 Reservfonden............................................................... 
  
 550 
  
 14.4 
  
 Jämförelser med viss nordisk rätt.......................................... 
  
 551 
  
 14.4.1 Finland......................................................................... 
  
 551 
  
 14.4.2 Norge........................................................................... 
  
 551 
  
 14.4.3 Danmark...................................................................... 
  
 552 
  
 14.5 
  
 Överväganden och förslag ..................................................... 
  
 552 
  
 14.5.1 Begreppet värdeöverföring ......................................... 
  
 553 
  
 14.5.2 Formerna för värdeöverföring ................................... 
  
 557 
  
 14.5.3 Borgenärsskyddet vid värdeöverföringar................... 
  
 558 
  
 14.5.4 Beloppsspärren............................................................ 
  
 560 
  
 14.5.5 Försiktighetsregeln ..................................................... 
  
 562 
  
 14.5.6 Beslutsordning vid vinstutdelning och 
  
 gottgörelse................................................................... 
  
 563 
  
 14.5.7 Underlaget för beslut om vinstutdelning m.m.......... 
  
 566 
  
 14.5.8 Reservfonden............................................................... 
  
 568 
  
 15 
  
 Upplösning av ekonomiska föreningar ......................... 
  
 573 
  
 15.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 573 
  
 15.2 
  
 Fusion ..................................................................................... 
  
 574 
  
 15.2.1 Föreningslagens nuvarande regler om fusion............ 
  
 574 
  
 15.2.2 Aktiebolagslagens regler om fusion........................... 
  
 576 
  
 15.2.3 Jämförelser med viss nordisk rätt .............................. 
  
 579 
  
 15.2.4 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 583 
  
 15.3 
  
 Delning av ekonomisk förening ............................................ 
  
 592 
  
 15.3.1 Gällande rätt................................................................ 
  
 592 
  
 15.3.2 Huvuddragen i aktiebolagslagens 
  
 delningsförfarande ...................................................... 
  
 593 
  
 15.3.3 Jämförelser med viss nordisk rätt .............................. 
  
 594 
  
 15.3.4 Överväganden och bedömning .................................. 
  
 596 
  
 15.4 
  
 Likvidation.............................................................................. 
  
 598 
  
 15.4.1 Våra tidigare överväganden......................................... 
  
 598 
  
 15.4.2 Gällande rätt................................................................ 
  
 598 
  
 14 
  
 SOU 2010:90 
  
 Innehåll 
  
 15.4.3 Aktiebolagslagens regler om likvidation ................... 
  
 600 
  
 15.4.4 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 603 
  
 16 
  
 Vissa frågor om dispens ............................................ 
  
 613 
  
 16.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 613 
  
 16.2 
  
 Föreningslagens regler om dispens....................................... 
  
 613 
  
 16.2.1 Dispens från skyldigheten att utse verkställande 
  
 direktör........................................................................ 
  
 614 
  
 16.2.2 Dispens från bosättningskravet ................................. 
  
 614 
  
 16.2.3 Dispens från krav på auktoriserad revisor eller 
  
 godkänd revisor med revisorsexamen ....................... 
  
 614 
  
 16.2.4 Dispens avseende kravet på avsättning till 
  
 reservfonden, m.m...................................................... 
  
 616 
  
 16.2.5 Övriga dispensärenden............................................... 
  
 617 
  
 16.3 
  
 Aktiebolagslagens regler om dispens.................................... 
  
 617 
  
 16.3.1 Dispens från bosättningskravet, m.m........................ 
  
 617 
  
 16.3.2 Dispens från krav på auktoriserad eller godkänd 
  
 revisor med examen.................................................... 
  
 618 
  
 16.4 
  
 Överväganden och förslag..................................................... 
  
 619 
  
 16.4.1 Vilka bestämmelser om dispens i föreningslagen 
  
 kan komma att avskaffas? .......................................... 
  
 619 
  
 16.4.2 Vilka dispensbestämmelser bör finnas kvar och 
  
 hur bör de vara utformade?........................................ 
  
 620 
  
 16.4.3 Utformningen av aktiebolagslagens 
  
 dispensbestämmelser .................................................. 
  
 623 
  
 16.5 
  
 Bolagsverkets beslut ska överklagas till allmän 
  
 förvaltningsdomstol............................................................... 
  
 624 
  
 17 
  
 Avveckling av lagen om medlemsbanker ..................... 
  
 625 
  
 17.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 625 
  
 17.2 
  
 Gällande rätt........................................................................... 
  
 625 
  
 17.3 
  
 Överväganden och förslag..................................................... 
  
 626 
  
 17.3.1 Utformningen av reglerna om medlemsbanker........ 
  
 626 
  
 17.3.2 Behovet av särreglering för medlemsbanker............. 
  
 628 
  
 17.3.3 Europakooperativ som driver bankrörelse................ 
  
 641 
  
 15 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2010:90 
  
 18 
  
 Annan lagstiftning om kooperativa företagsformer ........ 
  
 643 
  
 18.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 643 
  
 18.2 
  
 Bostadsrättsföreningar........................................................... 
  
 643 
  
 18.2.1 Gällande rätt och våra tidigare överväganden............ 
  
 643 
  
 18.2.2 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 646 
  
 18.3 
  
 Kooperativa hyresrättsföreningar.......................................... 
  
 648 
  
 18.3.1 Gällande rätt och våra tidigare överväganden............ 
  
 648 
  
 18.3.2 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 650 
  
 18.4 
  
 Sambruksföreningar ............................................................... 
  
 652 
  
 18.4.1 Allmänt om sambruksföreningar och våra 
  
 tidigare överväganden ................................................. 
  
 652 
  
 18.4.2 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 652 
  
 18.5 
  
 Kreditmarknadsföreningar..................................................... 
  
 653 
  
 18.5.1 Allmänt om kreditmarknadsföreningar och våra 
  
 tidigare överväganden ................................................. 
  
 653 
  
 18.5.2 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 654 
  
 18.6 
  
 Europakooperativ................................................................... 
  
 654 
  
 18.6.1 Allmänt om europakooperativ ................................... 
  
 654 
  
 18.6.2 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 655 
  
 19 
  
 Skatterättsliga konsekvenser ...................................... 
  
 657 
  
 19.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 657 
  
 19.2 
  
 Beskattning av ekonomiska föreningar och dess 
  
 medlemmar ............................................................................. 
  
 657 
  
 19.3 
  
 Skatterättsliga konsekvenser – överväganden och förslag ... 
  
 660 
  
 19.3.1 Utgångspunkter för bedömningen av 
  
 skatterättsliga konsekvenser....................................... 
  
 660 
  
 19.3.2 Investerande medlemmar ........................................... 
  
 661 
  
 19.3.3 Ekonomiska föreningar med extern verksamhet ...... 
  
 664 
  
 19.3.4 Återbetalning av insatsen till högre belopp än 
  
 nominellt värde............................................................ 
  
 668 
  
 19.3.5 Kravet på lika rösträtt ................................................. 
  
 670 
  
 19.3.6 Handel med överinsatser och emissionsinsatser....... 
  
 671 
  
 16 
 SOU 2010:90 Innehåll 
  
 20 
  
 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. 
  
 673 
  
 20.1 
  
 Tidpunkt för ikraftträdande .................................................. 
  
 673 
  
 20.2 
  
 Behovet av övergångsbestämmelser...................................... 
  
 673 
  
 21 
  
 Förslagens konsekvenser ........................................... 
  
 681 
  
 21.1 
  
 Sammanfattande bedömning................................................. 
  
 681 
  
 21.2 
  
 Bakgrund ................................................................................ 
  
 681 
  
 21.3 
  
 Finansiella konsekvenser ....................................................... 
  
 682 
  
 21.3.1 Statsfinansiella konsekvenser..................................... 
  
 682 
  
 21.3.2 Finansiella effekter för företagen och enskilda......... 
  
 685 
  
 21.4 
  
 Konsekvenser för företagen .................................................. 
  
 688 
  
 21.5 
  
 Konsekvenser för företagens konkurrensförhållanden ....... 
  
 692 
  
 21.6 
  
 Konsekvenser för små företags villkor ................................. 
  
 692 
  
 21.7 
  
 Övriga konsekvenser ............................................................. 
  
 693 
  
 22 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 695 
  
 22.1 
  
 Förslaget till lag (2012:000) om ekonomiska föreningar .... 
  
 695 
  
 22.2 
  
 Förslaget till lag om införande av lagen (2012:000) om 
  
 ekonomiska föreningar.......................................................... 
  
 969 
  
 22.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:417) om 
  
 sambruksföreningar ............................................................... 
  
 978 
  
 22.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen 
  
 (1991:614) .............................................................................. 
  
 980 
  
 22.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:93) om 
  
 kooperativ hyresrätt............................................................... 
  
 985 
  
 22.6 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:297) om 
  
 bank- och finansieringsrörelse .............................................. 
  
 989 
  
 22.7 
  
 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229)........................................................................... 
  
 1003 
  
 17 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2010:90 
  
 22.8 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:595) om 
  
 europakooperativ.................................................................. 
  
 1005 
  
 22.9 
  
 Övriga lagar........................................................................... 
  
 1007 
  
 Bilaga 
  
 Bilaga 1  
 Kommittédirektiv 2008:70........................................... 
  
 1009 
  
 18 
 Förkortningar 
  
 Dir. 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Ds. 
  
 Departementsserien 
  
 EES 
  
 Europeiska ekonomiska 
  
 samarbetsområdet 
  
 EFTA 
  
 Europeiska 
  
 frihandelssammanslutningen 
  
 (European Free Trade 
  
 Association) 
  
 EG 
  
 Europeiska gemenskapen 
  
 EU 
  
 Europeiska unionen 
  
 Palmer 
  
 Financial Action Task Force 
  
 IKA 
  
 Internationella Kooperativa 
  
 Alliansen 
  
 ILO 
  
 International Labour 
  
 Organisation 
  
 NJA 
  
 Nytt Juridiskt Arkiv avd I 
  
 NJA II 
  
 Nytt Juridiskt Arkiv avd II 
  
 NOU 
  
 Norges offentlige utredninger 
  
 NNR 
  
 Näringslivets Regelnämnd 
  
 Nutek 
  
 Verket för näringslivsutveckling 
  
 (numera Tillväxtverket) 
  
 Ot.prop. 
  
 Odelstingsproposisjon 
  
 (i Norge) 
  
 Prop. 
  
 Proposition 
  
 RP 
  
 Regeringens Proposition 
  
 (i Finland) 
  
 RÅ 
  
 Regeringsrättens Årsbok 
  
 SABO 
  
 Sveriges Allmännyttiga 
  
 Bostadsföretag 
  
 SBC 
  
 Sveriges BostadsrättsCentrum 
  
 SCB 
  
 Statistiska Centralbyrån 
  
 19 
  
 Förkortningar 
  
 SOU 2010:90 
  
 SFS 
  
 Svensk författningssamling 
  
 SKB 
  
 Stockholms Kooperativa 
  
 Bostadsförening 
  
 Skr. 
  
 Regeringens skrivelse 
  
 SOU 
  
 Statens Offentliga Utredningar 
  
 20 
 Sammanfattning 
 Utredningen har haft regeringens uppdrag att se över lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen). Genom ett delbetänkande, som avlämnades i april 2009, lämnade utred- ningen förslag som gällde bl.a. frågor om stadgeändringar i ekono- miska föreningar och formerna för föreningsstämma. Utredningen lade också fram förslag som syftade till att minska föreningarnas administrativa kostnader. I detta slutbetänkande redovisar utred- ningen resultatet av sitt arbete i de övriga frågor som uppdraget har aktualiserat. 
 I det följande sammanfattas de viktigaste förslagen i slutbetänk- andet. 
 En ny lag om ekonomiska föreningar (avsnitt 4) 
 Utredningen har funnit att lagstiftaren liksom hittills bör tillhanda- hålla ett ändamålsenligt regelverk för näringsverksamhet som be- drivs gemensamt och utan personligt ansvar, dvs. sådan verksamhet som i dag ofta bedrivs i form av en ekonomisk förening. Regel- verket bör även framöver vara utformat så att det ger goda förut- sättningar för att verksamheten drivs enligt vedertagna kooperativa principer men det bör samtidigt ge verksamhetens utövare, dvs. medlemmarna, stort utrymme att själva besluta i vilken utsträck- ning dessa principer ska få genomslag i verksamheten. Regelverket bör vidare vara enkelt att tillämpa och tillhandahålla lösningar på de olika slag av problem som kan uppkomma i gemensamt bedriven näringsverksamhet. Eftersom det är medlemmarna som känner verksamheten bäst, bör regelverket vidare vara utformat så att det inte onödigtvis hindrar medlemmarna att gemensamt besluta om hur verksamheten ska organiseras och drivas. Begränsningar i med- lemmarnas möjligheter att genom stadgebestämmelser eller på annat 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:90 
  
 sätt överenskomma om verksamhetens organisation och förvalt- ning bör därför uppställas endast om sådana begränsningar kan motiveras med minoritets- eller borgenärsskyddsintressen, vissa all- männa intressen (såsom brottsbekämpningsintresset och fiskala intressen) eller intresset av att upprätthålla associationsformens status och goda anseende. 
 Utredningen har mot bl.a. denna bakgrund funnit att det finns ett behov av ett flertal materiella ändringar i regelverket kring ekonomiska föreningar, att det på andra punkter behövs förtydlig- anden och klarlägganden och att det även bör göras omfattande språkliga och lagtekniska förändringar. De ändringar som bör göras är enligt utredningens bedömning så omfattande att de inte lämp- ligen kan göras inom ramen för den nuvarande föreningslagen. Ut- redningen föreslår därför att föreningslagen ersätts med en ny lag om ekonomiska föreningar. 
 Det lagförslag som utredningen lägger fram har getts i huvudsak samma systematik som 2005 års aktiebolagslag. Även i vissa materiella hänseenden har aktiebolagslagens motsvarande bestämmelser tjänat som förebild. 
 Ett flexiblare regelverk (avsnitt 5) 
 Ekonomiska föreningar verkar under förhållanden som varierar avsevärt, t.ex. i fråga om medlemsantal och verksamhetens om- fattning. Mot denna bakgrund har utredningen övervägt om det bör införas särskilda regelverk för vissa kategorier av ekonomiska föreningar. Utredningen har dock besvarat denna fråga nekande. I stället föreslår utredningen att det i större utsträckning än i dag blir möjligt för enskilda ekonomiska föreningar att avvika från lagens bestämmelser genom särskilda stadgebestämmelser. I lagförslaget framhålls också den allmänna principen att de bestämmelser i lagen som är uppställda till medlemmarnas skydd kan åsidosättas om samtliga medlemmar är överens om det. 
 22 
  
 SOU 2010:90 
  
 Sammanfattning 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening (avsnitt 6) 
 I dag gäller ett antal förutsättningar för att en förening ska godtas som en ekonomisk förening. 
 En första förutsättning är att föreningen ska ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen. Utredningen föreslår ingen ändring i detta avseende. Utredningen har övervägt om det bör vara möjligt att bilda eller driva ekonomiska föreningar som huvudsakligen har ett allmännyttigt eller ideellt syfte men har kommit fram till att detta inte är lämpligt, bl.a. därför att det skulle leda till en otydlighet i gränsdragningen mellan ekonomiska och ideella föreningar. Liksom hittills ska dock ekonomiska föreningar med blandade ändamål godtas under förutsättning att det huvudsakliga syftet är att främja medlemmarnas ekonomiska intressen. 
 En andra förutsättning för att en förening ska godtas som eko- nomisk förening är i dag att föreningen bedriver ekonomisk verk- samhet och att denna, som huvudregel, bedrivs i själva föreningen. Utredningen föreslår att kravet på att föreningen bedriver ekono- misk verksamhet ska bestå men att det klargörs att en mindre del av verksamheten kan vara av annat slag. När det gäller frågan var den ekonomiska verksamheten ska bedrivas föreslår utredningen att huvudregeln i fortsättningen ska vara att den ekonomiska verk- samheten ska bedrivas i föreningen eller i ett dotterföretag till föreningen. I det senare fallet ska det – till skillnad från i dag – inte tillmätas någon betydelse vem som äger övriga andelar i dotter- företaget. Det ska vidare alltid vara möjligt att bedriva viss mindre del av verksamheten utanför den ekonomiska föreningens koncern. Dessutom föreslår utredningen att det införs en möjlighet att för- lägga en större del av verksamhet, dock inte hela, i ett eller flera andra företag som inte är dotterföretag, s.k.  
 extern verksamhet 
 . En förutsättning för detta ska vara att föreningen har träffat avtal med det eller de andra företagen och att avtalet säkerställer att föreningen har ett betydande inflytande över den aktuella verksamheten. 
 För en ekonomisk förening gäller i dag också ett tredje krav, nämligen att medlemmarna deltar på visst sätt i den ekonomiska verksamheten. I denna del föreslår utredningen att huvudregeln även fortsättningsvis ska vara att alla medlemmar ska ha en avsikt att delta i verksamheten. Att enbart bidra till föreningen med pengar ska därvid inte anses som deltagande. Utredningen föreslår emeller- tid att en ekonomisk förening ska kunna anta medlemmar som inte har för avsikt att delta i föreningens verksamhet på annat sätt än 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:90 
  
 genom att betala en medlemsinsats ( 
 investerande medlemmar 
 ). En förutsättning för att investerande medlemmar ska få antas ska vara att det finns bestämmelser om detta i föreningens stadgar. Inve- sterande medlemmar ska i princip ha samma rösträtt som vanliga medlemmar. Förslaget innehåller dock särskilda bestämmelser om röstviktning som är avsedda att begränsa de investerande med- lemmarnas inflytande i föreningen. 
 Bildande av ekonomisk förening (avsnitt 7) 
 Utredningen har övervägt om kravet på ett visst lägsta antal med- lemmar i en ekonomisk förening bör sänkas från tre till två men har funnit att det även i fortsättningen bör krävas att det finns minst tre medlemmar i föreningen. 
 Utredningen föreslår att huvuddragen för bildandet av en ekono- misk förening klargörs i lagtexten. I den föreslagna lagtexten klar- görs också att de som bildar föreningen måste vara tre fysiska eller juridiska personer och att dessa i samband med bildandet ska gå in i föreningen. De som bildar föreningen – i lagen benämnda  
 stiftare  
 – ska inte få vara underåriga eller i konkurs, ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken eller vara underkastade näringsförbud. 
 Föreningens medlemmar (avsnitt 8) 
 I dag gäller, enligt den s.k.  
 öppenhetsprincipen 
 , att en ekonomisk förening är skyldig att anta nya medlemmar. Principen är dock inte absolut utan en förening kan vägra utomstående inträde i föreningen om det finns särskilda skäl. Utredningen föreslår att huvudregeln även i den nya lagen ska vara att en ekonomisk förening är öppen för nya medlemmar och att föreningen ska kunna vägra medlem- skap om det finns särskilda skäl för det. Principen jämkas dock så att föreningen får något större möjligheter att vägra utomstående inträde. Det sker genom införandet av en bestämmelse om att med- lemskap kan vägras om antagandet av nya medlemmar skulle inne- bära företagsekonomiska risker för föreningen. Förslaget innebär vidare att det ska vara möjligt att vägra medlemskap om sökanden inte uppfyller de krav som med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlemmarna i föreningen. 
 24 
  
 SOU 2010:90 
  
 Sammanfattning 
  
 I dag anses medlemmarna i en ekonomisk förening ha en rätt att använda sig av föreningens tjänster. I fråga om producentkoope- rativ brukar föreningens motsvarande skyldighet benämnas  
 mottag- ningsplikt 
 . Utredningen har övervägt om denna mottagningsplikt bör jämkas eller komma till tydligare uttryck i lagen men har inte funnit något behov av detta. 
 Medlemsförteckningen (avsnitt 9) 
 En ekonomisk förening ska redan i dag föra en medlems- förteckning som ska innehålla vissa i lagen särskilt angivna upp- gifter. Det är utredningens uppfattning att denna medlemsförteckning är av central betydelse för föreningens verksamhet. Utredningen föreslår därför förtydliganden och tillägg vad gäller medlemsför- teckningens innehåll, däribland bestämmelser om att personnummer för nya medlemmar ska tas in i förteckningen. Utredningen före- slår också bestämmelser om hur förteckningen ska bevaras och bestämmelser om att föreningens revisor eller lekmannarevisor (se avsnitt 11) ska granska att förteckningen förs på rätt sätt 
 . 
  
 Utredningen har också behandlat den kritik som den mellan- statliga organisationen Palmer har framfört mot svensk lagstiftning vad gäller möjligheterna att få information om vem som är den verklige förmånstagaren i svenska juridiska personer. Utredningen menar att de föreslagna förändringarna i regelverket kring medlems- förteckningen är ett rimligt sätt att möta denna kritik. 
 Föreningens ledning (avsnitt 10) 
 När det gäller bestämmelserna om den ekonomiska föreningens styrelse anpassas dessa genom utredningens förslag i allt väsentligt till motsvarande reglering för privata aktiebolag i aktiebolagslagen. Det innebär bl.a. att det i förslaget klargörs att en ekonomisk förenings styrelse är skyldig att fortlöpande bedöma föreningens ekonomiska situation. I förslaget klargörs även att styrelsen, om den delegerar vissa uppgifter till en eller flera av sina ledamöter eller till andra, ska handla med omsorg och fortlöpande kontrollera om delegationen kan upprätthållas. Förslaget innebär vidare ett förbud mot att styrelsen eller en enskild styrelseledamot utser nya styr- elseledamöter. 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Utredningen föreslår ingen förändring i den nuvarande bestäm- melsen om att styrelsen i en ekonomisk förening ska ha minst tre ledamöter och att dessa som huvudregel ska vara medlemmar i föreningen. Förslaget innebär dock större möjligheter än i dag att i stadgarna bestämma att andra än medlemmar får utses till styrelse- ledamot. 
 Genom förslaget tas det nuvarande kravet på att vissa större ekonomiska föreningar ska ha en verkställande direktör bort. Styrelsen i en ekonomisk förening föreslås kunna utse en verk- ställande direktör med uppgift att sköta den löpande förvaltningen, även om föreningens stadgar inte innehåller något om detta. 
 Förslaget innebär vidare att det införs bestämmelser om s.k.  
 ställföreträdarjäv 
 , dvs. bestämmelser om att en person som är ställ- företrädare i två associationer är jävig när de båda associationerna rättshandlar med varandra. 
 I dag får ett beslut att utse någon till styrelseledamot, verk- ställande direktör eller särskild firmatecknare i en ekonomisk förening verkan i och med att beslutet fattas eller från den senare tidpunkt som anges i beslutet. Detsamma gäller beslut att entlediga någon från ett sådant uppdrag. Utredningen föreslår att ändringar i styr- elsens sammansättning samt beslut att utse eller entlediga en verk- ställande direktör eller särskild firmatecknare i stället ska få verkan tidigast vid den tidpunkt då anmälan om ändringen kommer in till Bolagsverket. Detta överensstämmer med vad som numera gäller enligt aktiebolagslagen. 
 Revision och annan granskning (avsnitt 11) 
 I dag måste alla ekonomiska föreningar ha minst en revisor och alltså vara föremål för  
 revision 
 . För det stora flertalet ekonomiska föreningar finns dock inte något krav på att revisorn ska vara en auktoriserad eller godkänd revisor. 
 Utredningens förslag innebär att begreppet revision renodlas till att avse enbart granskning genom en auktoriserad eller godkänd revisor. I den utsträckning en förening på grund av lag eller före- ningens eget beslut utser en revisor ska han eller hon alltså vara en auktoriserad eller godkänd revisor. 
 Utredningen föreslår samtidigt att revisionsplikten begränsas till att gälla endast vissa större föreningar. Kravet på revisor ska gälla föreningar som uppfyller minst två av följande tre villkor: 
 26 
  
 SOU 2010:90 
  
 Sammanfattning 
  
 1. 
  
 medelantalet anställda i föreningen har under de senaste två räken- skapsåren uppgått till mer än 50, 
  
 2. 
  
 föreningens redovisade balansomslutning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 25 miljoner kronor och 
  
 3. 
  
 föreningens redovisade nettoomsättning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 50 miljoner kronor. 
  
 Dessutom ges en medlemsminoritet möjlighet att påkalla att det utses en revisor. En förening som inte är skyldig att ha någon revisor ska kunna besluta att det ändå ska finnas en eller flera revi- sorer i föreningen. 
 Utredningen föreslår vidare att det i den nya lagen tas in be- stämmelser om att ekonomiska föreningar ska kunna bli föremål för  
 allmän granskning  
 som ska genomföras av en eller flera  
 lek- mannarevisorer 
 . När det gäller föreningar som inte har någon revisor föreslås huvudregeln vara att det ska finnas en eller flera lekmannarevisorer för allmän granskning av föreningen. Föreningen ska emellertid kunna välja bort den allmänna granskningen genom stadgebestämmelser om detta. Bestämmelserna i förslaget om den allmänna granskningens innehåll har utformats med mot- svarande bestämmelser i aktiebolagslagen som förlaga. 
 Medlemsinsatserna (avsnitt 12) 
 Enligt utredningens förslag ska medlemmarna liksom i dag erlägga en i stadgarna bestämd medlemsinsats (i utredningens förslag be- nämnd  
 obligatorisk insats 
 ). En avgående medlem ska, liksom hittills, som huvudregel ha rätt att få tillbaka de medlemsinsatser som han eller hon har betalat. 
 En förening kan i dag också besluta om s.k. insatsemission, vilket innebär att en del av föreningens fria egna kapital tillgodo- förs medlemmarna som emissionsinsatser. En avgående medlem har som huvudregel också rätt att få utbetalat de emissionsinsatser som har tillgodoförts honom eller henne. Utredningen föreslår inga förändringar vad gäller möjligheten att göra insatsemissioner men lämnar förslag till klargörande bestämmelser om förfarandet vid ett beslut om insatsemission. 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Utredningen har övervägt om det bör vara möjligt att vid en medlems avgång ur föreningen betala medlemmen ett högre belopp än insatsens (inklusive eventuella emissionsinsatsers) nominella värde. Utredningen har dock kommit till slutsatsen att medlemsinsatser som huvudregel ska återbetalas på samma sätt som i dag, dvs. högst till nominellt värde. För arbetskooperativ föreslås dock en möjlig- het att, om samtliga röstberättigade medlemmar är ense om det, införa stadgebestämmelser om att avgående medlemmar ska ha rätt att få ut ett högre belopp, dock högst det belopp som motsvarar medlemmens andel i föreningens egna kapital vid tiden för av- gången. 
 Bestämmelserna om utbetalningar till avgående medlemmar i arbetskooperativ föreslås gälla även för kooperativa hyresrätts- föreningar. 
 Redan i dag kan de ekonomiska rättigheter som följer med med- lemskapet,  
 andelen 
 , överlåtas. Däremot är det inte alldeles klart i vilken utsträckning delar av de rättigheter som ingår i andelen kan överlåtas separat. Utredningen föreslår bestämmelser som klarlägger i vilken utsträckning så är fallet. 
 Förlagsinsatser (avsnitt 13) 
 Enligt den nuvarande föreningslagen kan en ekonomisk förening i stadgarna besluta att medlemmar eller andra får tillskjuta s.k. för- lagsinsatser. Utredningen föreslår att regleringen av förlagsinsatser överförs till den nya lagen utan några ändringar i sak. I ett avseende föreslås dock en förändring. I dag gäller den begränsningen att summan av förlagsinsatser från andra än medlemmar inte får över- stiga summan av andra då inbetalda medlemsinsatser och emissions- insatser. Utredningen föreslår att denna lagens begränsning tas bort och att det överlämnas till den enskilda föreningen att avgöra om det ska finnas begränsningar av detta slag. 
 Kapitalskydd i ekonomiska föreningar (avsnitt 14) 
 Föreningslagens bestämmelser om kapitalskydd (borgenärsskydd) uppvisar stora likheter med den reglering som fanns i 1975 års aktiebolagslag. Utredningen föreslår att bestämmelserna nu så långt 
 28 
  
 SOU 2010:90 
  
 Sammanfattning 
  
 möjligt utformas på samma sätt som de motsvarande bestämmelserna i 2005 års aktiebolagslag. 
 I linje med detta föreslår utredningen att begreppet värdeöver- föring införs i de kapitalskyddsbestämmelser som gäller för ekono- miska föreningar. Med värdeöverföring ska avses affärshändelser som medför att föreningens förmögenhet minskar och som inte har rent affärsmässig karaktär för föreningen eller är ett naturligt led i föreningens ekonomiska relation med medlemmarna. Värdeöver- föringar från en ekonomisk förening ska i princip endast kunna ske enligt bestämmelserna om vinstutdelning, gottgörelse, minskning av reservfonden för återbetalning till medlemmarna och gåva till all- männyttigt ändamål. Med samtliga medlemmars samtycke ska dock värdeöverföringar kunna ske även på annat sätt. 
 Lagens borgenärsskyddsregler föreslås gälla för alla slag av värdeöverföringar till medlemmar eller andra. Förslaget innehåller en beloppsspärr som anger den yttersta gränsen för hur stora värdeöverföringar som får ske; för att värdeöverföringar ska få ske ska krävas att det finns full täckning för föreningens bundna egna kapital omedelbart efter värdeöverföringen. Beloppsspärren komp- letteras i förslaget av en allmän försiktighetsregel. Enligt denna får en värdeöverföring ske endast om den framstår som försvarlig med hänsyn till de krav som verksamhetens art, omfattning och risker ställer på storleken av föreningens egna kapital samt föreningens konsolideringsbehov, likviditet och ställning i övrigt. 
 Utredningen föreslår att styrelsen inför beslut om vinstutdel- ning och gottgörelse ska upprätta ett yttrande som belyser fören- ingens möjligheter att göra värdeöverföringar. Utredningen före- slår också att vinstutdelning och gottgörelse inte ska få ske med högre belopp än vad styrelsen föreslår eller godtar. 
 I dag är en ekonomisk förening skyldig att göra årliga avsätt- ningar av årets vinst till reservfonden. Utredningen föreslår att denna skyldighet tas bort. 
 Upplösning av ekonomiska föreningar (avsnitt 15) 
 Eftersom föreningslagens bestämmelser om fusion fick sin nuvarande utformning så sent som år 2008, har utredningens översyn av dessa bestämmelser föranlett endast ett mindre antal förslag till änd- ringar. Bland dessa märks förslaget att det ska kunna utgå s.k. fusionsvederlag till medlemmar vilkas rättigheter minskar i värde 
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:90 
  
 genom fusionen. Liksom hittills ska fusionsplanen normalt inte be- höva godkännas annat än av föreningsstämman i överlåtande fören- ingar. Förslaget innebär emellertid att en minoritet om minst fem procent av de röstberättigade i den övertagande föreningen ges rätt att begära att fusionsplanen även ska godkännas på förenings- stämman i den föreningen. Det föreslås vidare att borgenärerna i samtliga föreningar som deltar i fusionen – inte bara som i dag överlåtande föreningars borgenärer – ska underrättas om en före- stående fusion och ha rätt att motsätta sig att fusionsplanen verk- ställs. Borgenärerna i den övertagande föreningen ska dock inte involveras om det av ett revisorsyttrande framgår att fusionen inte innebär någon fara för dessa borgenärer. – Om alla medlemmar i samtliga de föreningar som deltar i fusionen har undertecknat fusionsplanen ska ett något förenklat förfarande kunna tillämpas utan vare sig registrering av fusionsplanen eller beslut på förenings- stämma. 
 Utredningen har inte identifierat något behov av bestämmelser om delning av ekonomiska föreningar i allmänhet. Något förslag till sådana bestämmelser lämnas därför inte. 
 Utredningen föreslår en viss utvidgning av styrelsens skyldighet att hänskjuta frågan om föreningen ska gå i likvidation till före- ningsstämman. Enligt förslaget ska styrelsen göra detta  
 om  
 det p.g.a. inträffade förluster eller av annan orsak finns skäl att anta att föreningens ställning fortgående kommer att försämras så att före- ningens skulder och avsättningar inte täcks av tillgångarna,  
 om  
 det annars råder betydande osäkerhet om föreningens ekonomiska möjligheter att fortsätta sin verksamhet och  
 om  
 antalet medlemmar i föreningen under mer än en månad har varit mindre än tre. Bestämmelserna om när Bolagsverket ska besluta att en ekonomisk förening ska gå i likvidation (s.k.  
 tvångslikvidation 
 ) kompletteras med regler om att sådant beslut ska fattas om en förening är skyldig att självmant eller på verkets anmaning ge in vissa redovisnings- handlingar men inte har gjort detta. Liksom hittills ska, enligt för- slaget, en ekonomisk förening kunna tvingas i likvidation om antalet medlemmar i föreningen har gått ner under tre. Dock för- längs den tid som en förening har på sig att återställa medlems- antalet från tre till sex månader. 
 30 
  
 SOU 2010:90 
  
 Sammanfattning 
  
 Vissa frågor om dispens (avsnitt 16) 
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan i dag ge dispens från några av de krav som uppställs i föreningslagen. Utredningen har haft i uppdrag att överväga vilka materiella kriterier som bör gälla för sådana dispenser. I utredningens förslag behålls enbart en dispensbestämmelse – undantag från skyldigheten för vissa mycket stora ekonomiska föreningar att ha en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen – och i den delen föreslår utredningen att de materiella förutsätt- ningarna för dispens preciseras. Utredningen föreslår också att be- slut av detta slag alltid ska fattas av Bolagsverket och att beslut i ett sådant ärende ska överklagas till allmän förvaltningsdomstol. – Utredningen föreslår att den motsvarande dispensbestämmelsen i aktiebolagslagen ändras på samma sätt. 
 Avveckling av lagen om medlemsbanker (avsnitt 17) 
 En medlemsbank är ett kooperativt företag som uppvisar betydande likheter med ekonomiska föreningar. Bestämmelser om medlems- banker finns främst i lagen (1995:1570) om medlemsbanker. Enligt utredningens direktiv ska denna lag avvecklas och i stället ska det tas in särskilda bestämmelser om medlemsbanker i lagen om bank- och finansieringsrörelse. 
 Utredningen föreslår de författningsändringar som krävs för genomförandet av detta uppdrag. Förslaget innebär att medlems- banker ska anses som ett särskilt slag av ekonomiska föreningar. Bestämmelserna i den nya föreningslagen ska därför tillämpas på medlemsbankerna i den mån det inte finns särbestämmelser i lagen om bank- och finansieringsrörelse. Vägledande för utredningens bedömning av i vilken utsträckning det behövs sådana särbestäm- melser har främst varit den motsvarande regleringen för bankaktie- bolag i lagen om bank- och finansieringsrörelse. 
 31 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Annan lagstiftning om kooperativa företagsformer (avsnitt 18) 
 Utredningens förslag till ny lag om ekonomiska föreningar får betydelse för lagstiftningen om andra slag av ekonomiska föreningar; bostadsrättsföreningar, kooperativa hyresrättsföreningar, sambruks- föreningar och kreditmarknadsföreningar. Gemensamt för dessa föreningsformer är att de regleras i särskilda lagar som dock i varierande utsträckning hänvisar till föreningslagen. En företags- form som står den ekonomiska föreningen nära är europakoopera- tivet, som regleras i en  
 EU-förordning 
  men delvis också av en särskild lag om europakooperativ. Utredningen föreslår flera anpass- ningar av dessa lagar till bestämmelserna i den föreslagna nya lagen om ekonomiska föreningar. 
 Ikraftträdande (avsnitt 20) 
 Utredningen föreslår att den nya lagen om ekonomiska föreningar, liksom de övriga förslag som utredningen lämnar, ska träda i kraft den 1 januari 2013. Som huvudregel ska den nya lagens bestäm- melser gälla även befintliga ekonomiska föreningar. I en särskild införandelag tas dock in ett flertal bestämmelser som medför att befintliga föreningar får tillämpa äldre bestämmelser. 
 32 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag (2012:000) om ekonomiska föreningar 
 1 kap. Inledande bestämmelser 
 Lagens innehåll 
  
 1 §  
 Denna lag innehåller bestämmelser om ekonomiska föreningar. Bestämmelserna avser 
  
 - 
  
 vad en ekonomisk förening är (2 kap.), 
  
 - 
  
 bildandet av föreningen (3 kap.), 
  
 - 
  
 föreningens stadgar (4 kap.), 
  
 - 
  
 medlemmarna i föreningen (5 kap.), 
  
 - 
  
 medlemsförteckningen (6 kap.), 
  
 - 
  
 föreningsstämman (7 kap.), 
  
 - 
  
 föreningens ledning (8 kap.), 
  
 - 
  
 revision (9 kap.), 
  
 - 
  
 allmän och särskild granskning (10 kap.), 
  
 - 
  
 medlemsinsatser (11 kap.), 
  
 - 
  
 förlagsinsatser (12 kap.), 
  
 - 
  
 värdeöverföringar (13 kap.), 
  
 - 
  
 vinstutdelning (14 kap.), 
  
 - 
  
 gottgörelse (15 kap.), 
  
 - 
  
 reservfonden (16 kap.), 
  
 - 
  
 fusion (17 kap.), 
  
 - 
  
 likvidation (18 kap.), 
  
 - 
  
 upplösning utan föregående likvidation (19 kap.), 
  
 - 
  
 registrering (20 kap.), 
  
 - 
  
 firma (21 kap.), 
  
 - 
  
 skadestånd (22 kap.), 
  
 - 
  
 straff och vite (23 kap.), 
  
 - 
  
 överklagande (24 kap.). 
  
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2 §  
 Sådana bestämmelser i denna lag som är uppställda till med- lemmarnas skydd behöver inte tillämpas, om samtliga berörda med- lemmar samtycker till det. 
 Var det finns förklaringar till olika termer 
  
 3 §  
 Bestämmelser om betydelsen av följande termer finns i nedan angivna paragrafer: 
  
 allmän granskning 
  
 10 kap. 1 § 
  
 andel 
  
 4 § i detta kapitel 
  
 dotterföretag 
  
 5 § i detta kapitel 
  
 bristtäckningsansvar 
  
 11 kap. 19 § och 13 kap. 7 § 
  
 ekonomisk förening med extern 
  
 2 kap. 6 § 
  
 verksamhet 
  
 ekonomisk förening med 
  
 2 kap. 7§ 
  
 investerande medlemmar 
  
 emissionsinsats 
  
 11 kap. 2 § 
  
 fullmäktige 
  
 7 kap. 40 § 
  
 fullmäktigemöte 
  
 7 kap. 41 § 
  
 fusion 
  
 17 kap. 1 § 
  
 förenklad upplösning 
  
 19 kap.  
 2–6 
  §§ 
  
 förlagsandel 
  
 12 kap. 1 § 
  
 förlagsandelsbevis 
  
 12 kap. 10 § 
  
 förlagsinsats 
  
 12 kap. 1 § 
  
 gottgörelse 
  
 13 kap. 1 § 
  
 gränsöverskridande fusion 
  
 17 kap. 30 § 
  
 insatsemission 
  
 11 kap. 2 § 
  
 insatsränta 
  
 14 kap. 1 § 
  
 investerande medlemmar 
  
 2 kap. 5§ 
  
 koncern 
  
 5 § i detta kapitel 
  
 lekmannarevisor 
  
 10 kap.1 § 
  
 medlemsavgift 
  
 4 kap. 2 § 
  
 medlemsbevis 
  
 6 kap. 8 § 
  
 medlemsinsats 
  
 4 § i detta kapitel 
  
 medlemsfrämjande föreningar 
  
 2 kap. 5 § 
  
 medrevisor 
  
 9 kap. 12 § 
  
 minoritetsrevisor 
  
 9 kap. 11 § 
  
 moderförening 
  
 5 § i detta kapitel 
  
 obligatorisk insats 
  
 4 § i detta kapitel 
  
 34 
  
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 stiftare 
  
 3 kap. 1 § 
  
 särskild granskning 
  
 10 kap. 21 § 
  
 vinstutdelning 
  
 13 kap. 1 § 
  
 återbäringsskyldighet 
  
 11 kap. 18 § och 13 kap. 6 § 
  
 årsstämma 
  
 7 kap. 8 § 
  
 överinsats 
  
 4 § i detta kapitel 
  
 Begreppen medlemsinsats och andel 
  
 4 §  
 Med  
 medlemsinsatser  
 avses i denna lag 
  
 1. 
  
 den eller de insatser som en medlem enligt stadgarna är skyldig att delta med i föreningen ( 
  
 obligatoriska insatser 
 ) 
  
 2. 
  
 den eller de insatser som en medlem har tillskjutit utöver vad han eller hon är skyldig att delta med ( 
  
 överinsatser 
 ), och 
  
 3. 
  
 sådana insatser som avses i 11 kap. 2 § ( 
  
 emissionsinsatser 
 ). Med  
 andel  
 avses de ekonomiska rättigheter som medlemmen har 
 mot föreningen och som grundas på hans eller hennes medlems- insatser i föreningen. 
 Begreppen moderförening, dotterföretag och koncern 
  
 5 §  
 En ekonomisk förening är moderförening och en annan juri- disk person är dotterföretag, om föreningen 
  
 1. 
  
 innehar mer än hälften av rösterna för samtliga andelar i den juridiska personen, 
  
 2. 
  
 äger andelar i den juridiska personen och på grund av avtal med andra delägare i denna förfogar över mer än hälften av rösterna för samtliga andelar, 
  
 3. 
  
 äger andelar i den juridiska personen och har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse eller motsvar- ande ledningsorgan, eller 
  
 4. 
  
 äger andelar i den juridiska personen och har rätt att ensam utöva ett bestämmande inflytande över denna på grund av avtal med den juridiska personen eller på grund av en föreskrift i dess bolags- ordning, bolagsavtal eller därmed jämförbara stadgar. 
  
 Vidare är en juridisk person dotterföretag till moderföreningen, om ett annat dotterföretag till moderföreningen eller moderfören- ingen tillsammans med ett eller flera andra dotterföretag eller flera andra dotterföretag tillsammans 
 35 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 1. 
  
 innehar mer än hälften av rösterna för samtliga andelar i den juridiska personen, 
  
 2. 
  
 äger andelar i den juridiska personen och på grund av avtal med andra delägare i denna förfogar över mer än hälften av rösterna för samtliga andelar, eller 
  
 3. 
  
 äger andelar i den juridiska personen och har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse eller mot- svarande ledningsorgan. 
  
 Om ett dotterföretag äger andelar i en juridisk person och på grund av avtal med den juridiska personen eller på grund av en föreskrift i dess bolagsordning, bolagsavtal eller därmed jämförbara stadgar har rätt att ensamt utöva ett bestämmande inflytande över den juridiska personen, är även denna dotterföretag till moder- föreningen. 
 Moderförening och dotterföretag utgör tillsammans en koncern. Med koncernföretag avses i denna lag företag i samma koncern. 
  
 6 §  
 I de fall som avses i 5 § första stycket  
 1–3 
  och andra stycket ska sådana rättigheter som tillkommer någon som handlar i eget namn men för en annan fysisk eller juridisk persons räkning anses till- komma den personen. 
 Vid bestämmandet av antalet röster i ett dotterföretag beaktas inte de andelar i dotterföretaget som innehas av dotterföretaget självt eller av dess dotterföretag. Detsamma gäller andelar som inne- has av den som handlar i eget namn men för dotterföretagets eller dess dotterföretags räkning. 
  
 7 §  
 Vid tillämpningen av 5 och 6 §§ avses med andelar aktier och andra andelar i juridiska personer. 
 Begreppet tillämplig lag om årsredovisning 
  
 8 §  
 Med tillämplig lag om årsredovisning avses i denna lag års- redovisningslagen (1995:1554) eller, i fråga om ekonomiska fören- ingar som helt eller delvis omfattas av lagen (1995:1559) om års- redovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, den lagen och de föreskrifter som har meddelats med stöd av den. I fråga om för- eningar som upprättar eller ska upprätta koncernredovisning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av den 19 juli 2002 om tillämpning av internationella redovisnings- 
 36 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 standarder avses även, såvitt gäller koncernredovisningen, de redo- visningsstandarder som har antagits med stöd av förordningen. 
 Undertecknande med elektronisk signatur 
  
 9 §  
 En handling enligt denna lag som ska vara undertecknad får, om inte något annat anges, undertecknas med avancerad elektronisk signatur enligt lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signa- turer. 
 Information med elektroniska hjälpmedel 
  
 10 §  
 I de fall det är särskilt föreskrivet i denna lag och under de förutsättningar som anges i 11 § får en ekonomisk förening skicka kallelser eller annan information till medlemmarna med elektroniska hjälpmedel även när det i lagen anges att skriftlig information ska skickas till medlemmarnas postadress. 
  
 11 §  
 Föreningen får i de fall som avses i 10 § skicka kallelser och annan information med elektroniska hjälpmedel endast om 
  
 1. 
  
 föreningsstämman har beslutat om det, 
  
 2. 
  
 föreningen har tillförlitliga rutiner för att identifiera mottag- arna och tillförlitlig information om hur dessa kan nås, och 
  
 3. 
  
 mottagaren efter en förfrågan som skickats med post har sam- tyckt till ett sådant förfarande. 
  
 En mottagare ska anses ha samtyckt till förfarandet, om han eller hon inte har motsatt sig användningen av elektroniska hjälpmedel inom den tid som har angetts i förfrågan enligt första stycket 3. Denna tid ska vara minst två veckor från det att förfrågan avsändes. Av förfrågan ska det framgå att framtida information kan komma att lämnas med det eller de angivna slagen av elektroniskt hjälp- medel, om inte mottagaren uttryckligen motsätter sig detta. 
 Den som har samtyckt till att information lämnas med elek- troniska hjälpmedel kan när som helst ta tillbaka sitt samtycke. 
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2 kap. Vad en ekonomisk förening är 
 Grundläggande krav på en ekonomisk förening 
 Medlemmar, stadgar och styrelse 
  
 1 §  
 En ekonomisk förening ska ha minst tre medlemmar. Var och en av medlemmarna ska vara en fysisk eller en juridisk person. 
 Föreningen ska också ha stadgar samt en styrelse. 
 Föreningens ändamål 
  
 2 §  
 Föreningen ska ha till huvudsakligt ändamål att främja med- lemmarnas ekonomiska intressen. 
 Vid bedömningen av om förutsättningen enligt första stycket är uppfylld ska, utöver föreningens egna medlemmar, även medlem- marna i en annan ekonomisk förening som är medlem i den först- nämnda föreningen räknas med. 
 Föreningens verksamhet 
  
 3 §  
 Föreningens verksamhet ska huvudsakligen utgöras av ekono- misk verksamhet och bedrivas i föreningen eller i ett dotterföretag till föreningen. 
 Det kooperativa kravet 
  
 4 §  
 Den ekonomiska verksamhet som föreningen bedriver ska kännetecknas av att medlemmarna deltar i verksamheten 
  
 1. 
  
 som konsumenter eller andra slag av förbrukare, 
  
 2. 
  
 som leverantörer, 
  
 3. 
  
 med egen arbetsinsats, 
  
 4. 
  
 genom att använda föreningens tjänster, eller 
  
 5. 
  
 på annat liknande sätt. 
  
 Vid bedömningen av om förutsättningarna enligt första stycket är uppfyllda ska, utöver föreningens egna medlemmar, även med- lemmarna i en annan ekonomisk förening som är medlem i den först- nämnda föreningen räknas med. 
 38 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Medlemsfrämjande föreningar 
  
 5 §  
 Även en förening som inte uppfyller kraven i  
 2–4 
  §§ ska anses som en ekonomisk förening, om 
  
 1. 
  
 föreningen har till huvudsakligt ändamål att främja medlem- marnas ekonomiska intressen genom att verka för att de deltar på det sätt som anges i 4 § i ekonomisk verksamhet som en eller flera andra föreningar bedriver, 
  
 2. 
  
 föreningens tillgångar till övervägande del består av andelar i den eller de andra föreningarna, och 
  
 3. 
  
 den eller de andra föreningarna utgör ekonomiska föreningar enligt  
  
 2–4 
  §§. 
 Ekonomiska föreningar med extern verksamhet 
  
 6 §  
 I stadgarna för en ekonomisk förening får det bestämmas att en större del av verksamheten än bestämmelserna i 3 § tillåter, dock inte hela verksamheten, får bedrivas genom ett eller flera andra före- tag än föreningen själv eller dess dotterföretag. Detta får dock endast ske genom företag med vilka föreningen har träffat avtal som ger föreningen ett betydande inflytande över verksamheten. 
 Ekonomiska föreningar med investerande medlemmar 
  
 7 §  
 I stadgarna för en ekonomisk förening får det bestämmas att det i föreningen får finnas en eller flera medlemmar som inte ska delta i verksamheten på det sätt som anges i 4 § utan endast bidra till föreningens verksamhet med en medlemsinsats ( 
 investerande medlemmar 
 ). 
 Investerande medlemmar ska inte räknas med vid tillämpningen av bestämmelser i denna lag om minsta antalet medlemmar i en eko- nomisk förening. 
 Ansvaret för en ekonomisk förenings förpliktelser 
  
 8 §  
 För en ekonomisk förenings förpliktelser svarar endast fören- ingens tillgångar. I tillgångarna inräknas de fordringar på medlems- insatser, förlagsinsatser och medlemsavgifter som har förfallit till betalning. 
 39 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Särskilda bestämmelser om vissa  
 icke-kooperativa 
  föreningar 
  
 9 §  
 En förening som huvudsakligen har till ändamål att främja med- lemmarnas ekonomiska intressen genom verksamhet som medlem- marna inte deltar i på det sätt som anges i 4 § kan inte förvärva rättigheter eller ta på sig skyldigheter eller föra talan inför domstol och myndigheter. 
 3 kap. Bildandet av föreningen 
 Hur en ekonomisk förening bildas 
  
 1 §  
 En ekonomisk förening bildas av tre eller flera fysiska eller juridiska personer ( 
 stiftare 
 ) enligt bestämmelserna i 2 §. 
 Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan inte vara stiftare. Att detsamma gäller den som har näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud. 
  
 2 §  
 Vid föreningsbildningen ska stiftarna 
  
 1. 
  
 komma överens om att bilda föreningen, 
  
 2. 
  
 upprätta och anta stadgar för föreningen, 
  
 3. 
  
 utse en styrelse för föreningen och, om det enligt lag eller stadgarna ska finnas sådana i föreningen, en eller flera revisorer och lekmannarevisorer, och 
  
 4. 
  
 gå in som medlemmar i föreningen. 
  
 Åtgärderna enligt första stycket ska dokumenteras i protokoll eller liknande skriftlig handling. 
 Registrering av föreningen 
  
 3 §  
 Föreningen ska anmälas för registrering i föreningsregistret inom sex månader från bildandet. 
 Om föreningen enligt stadgarna inte ska börja sin verksamhet förrän ett visst villkor har uppfyllts, ska den sexmånadersfrist som anges i första stycket löpa från den tidpunkt då villkoret är upp- fyllt. Föreningen får inte registreras före denna tidpunkt. 
 40 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 4 §  
 Frågan om föreningens bildande faller, om 
  
 1. 
  
 anmälan för registrering inte har gjorts inom den tid som an- ges i 3 §, eller 
  
 2. 
  
 Bolagsverket genom beslut som har vunnit laga kraft har av- skrivit en sådan anmälan eller vägrat registrering. 
  
 Om frågan om föreningens bildande har fallit, ska inbetalda med- lemsinsatser, förlagsinsatser och medlemsavgifter samt uppkommen avkastning genast betalas tillbaka. Styrelseledamöterna svarar soli- dariskt för återbetalningen. Vid återbetalningen får avdrag göras för kostnader på grund av åtgärder enligt 6 §. 
 En ekonomisk förenings förmåga att företa rättshandlingar 
  
 5 §  
 Sedan en ekonomisk förening har registrerats i föreningsregistret kan den förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter samt föra talan inför domstolar och myndigheter. 
 Rättshandlingar före föreningens registrering 
  
 6 §  
 Innan föreningen har registrerats, kan styrelsen för föreningens räkning föra talan i mål som rör föreningens bildande och vidta andra åtgärder för att kräva in medlemsinsatser, förlagsinsatser och medlemsavgifter. 
  
 7 §  
 Uppkommer en förpliktelse genom någon åtgärd som vidtas i föreningens namn före registreringen, svarar de som har beslutat eller deltagit i åtgärden solidariskt för förpliktelsen. När föreningen har registrerats, övergår ansvaret på föreningen, om förpliktelsen har tillkommit efter det att föreningen bildades. 
  
 8 §  
 Om det har slutits avtal för föreningen före registreringen gäller följande. En avtalspart som inte kände till att föreningen inte var registrerad, kan frånträda avtalet till dess att föreningen har regi- strerats. En avtalspart som kände till att föreningen inte var regi- strerad kan, om inte annat har avtalats, frånträda avtalet endast om frågan om föreningens bildande har fallit enligt 4 §. 
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 4 kap. Föreningens stadgar 
 Stadgarnas innehåll 
 Obligatoriska uppgifter 
  
 1 §  
 Föreningens stadgar ska ange 
  
 1. 
  
 föreningens firma, 
  
 2. 
  
 den kommun i Sverige där föreningens styrelse ska ha sitt säte, 
  
 3. 
  
 vilken verksamhet som föreningen ska bedriva, 
  
 4. 
  
 storleken av den obligatoriska insatsen, hur denna ska betalas och i vilken utsträckning en medlem får delta i föreningen med över- insatser, 
  
 5. 
  
 antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och, om sådana ska finnas, styrelsesuppleanter samt tiden för deras upp- drag, 
  
 6. 
  
 hur föreningsstämma ska sammankallas, 
  
 7. 
  
 vilka ärenden som ska tas upp på ordinarie stämma, 
  
 8. 
  
 vilken tid som föreningens räkenskapsår ska omfatta, 
  
 9. 
  
 grunderna för användandet av föreningens vinst, och 
  
 10. 
  
 vad som ska göras med föreningens återstående tillgångar när föreningen upplöses. 
  
 Uppgifter om medlemsavgifter m.m. 
  
 2 §  
 Om det ska förekomma regelbundna avgifter till föreningen eller avgifter till föreningen som är beroende av särskilda avgifts- beslut ( 
 medlemsavgifter 
 ), ska stadgarna innehålla uppgift om avgift- ernas belopp eller de högsta belopp till vilka avgifterna får bestämmas. 
 Om det ska förekomma inträdesavgifter i föreningen, avsedda att utjämna skillnaden mellan den obligatoriska insatsen och andelens värde, ska också detta anges. 
 Uppgifter om redovisningsvaluta 
  
 3 §  
 Om föreningen ska ha euro som redovisningsvaluta, ska detta anges i stadgarna. I så fall ska stadgarna också innehålla uppgift om att den insats som varje medlem ska delta med i föreningen ska vara bestämd i euro. 
 42 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Ändring av stadgarna 
 Vem som kan besluta om ändring av stadgarna 
  
 4 §  
 Ändringar i stadgarna beslutas av föreningsstämman. Bestäm- melser om föreningsstämmans beslut finns i 7 kap. 
 Regeringens tillstånd till ändringar av stadgarna 
  
 5 §  
 Om det på grund av lag eller annan författning eller efter reg- eringens medgivande har tagits in en bestämmelse i stadgarna som innebär att en viss annan bestämmelse i stadgarna inte får ändras utan regeringens tillstånd, får inte heller den förstnämnda bestäm- melsen ändras utan att regeringen har gett tillstånd till det. 
 Anmälan och verkställighet av beslut om ändring av stadgarna 
  
 6 §  
 Ett beslut om ändring av stadgarna ska genast anmälas för regi- strering i föreningsregistret. 
 Beslutet får inte verkställas förrän det har registrerats. 
 Verkställighet av beslut om stadgeändring som innebär lindrad insatsskyldighet 
  
 7 §  
 Om ett beslut om ändring av stadgarna innebär att beloppet av den obligatoriska insats med vilken en medlem deltar i föreningen minskas eller att medlemmens skyldighet enligt stadgarna att betala en sådan insats lindras på något annat sätt, får beslutet inte verk- ställas förrän ett år efter registreringen. 
 Verkan av beslut om stadgeändring mot medlem som inte har samtyckt till ändringen 
  
 8 §  
 Ett beslut om ändring av stadgarna får inte tillämpas mot en medlem som inte har samtyckt till ändringen, om 
 1. beslutet innebär 
 a) att medlemmens rätt till föreningens behållna tillgångar vid dess upplösning inskränks, 
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 b) 
  
 att medlemmens rätt att få ut belopp enligt bestämmelserna i 11 kap. inskränks, 
  
 c) 
  
 att medlemmens rätt att gå ur föreningen försvåras, 
  
 d) 
  
 att medlemmens förpliktelser att betala insatser eller avgifter till föreningen ökas, eller 
  
 e) 
  
 att medlemmens rätt till föreningens vinst inskränks, och 
  
 2. medlemmen säger upp sig till utträde inom en månad från det att beslutet fattades eller, om beslutet fattades av fullmäktige, från det att medlemmen underrättades om beslutet. 
 I ett sådant fall får medlemmen, oavsett vad som är bestämt i stadgarna, gå ur föreningen vid det räkenskapsårsskifte som infaller näst efter en månad efter uppsägningen. Vid utträdet har medlem- men de rättigheter som en avgående medlem har enligt 11 kap. 
 Särskilda bestämmelser vid byte av redovisningsvaluta 
  
 9 §  
 Ett beslut om att införa eller ändra en sådan bestämmelse i stadgarna som avses i 3 § ( 
 byte av redovisningsvaluta 
 ) får verkan från och med det räkenskapsår som börjar efter det att beslutet om ändring av stadgarna har registrerats. 
  
 10 §  
 Vid byte av redovisningsvaluta behöver beslut om ändring av stadgarnas uppgifter om insatsbelopp inte fattas förrän vid den första ordinarie föreningsstämman efter det att beslutet om byte av redo- visningsvaluta fick verkan. 
  
 11 §  
 Efter ett beslut om byte av redovisningsvaluta ska styrelsen föreslå nödvändiga följdändringar av stadgarnas föreskrifter om den insats som varje medlem ska delta med i föreningen. Förslaget ska läggas fram senast på den första ordinarie föreningsstämman efter det att beslutet om byte av redovisningsvaluta fick verkan. 
 5 kap. Medlemmarna i föreningen 
 Rätten till medlemskap 
 Öppenhetsprincipen 
  
 1 §  
 En ekonomisk förening ska vara öppen för nya medlemmar, om inte annat följer av bestämmelserna i 2 eller 3 §. 
 44 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Skäl att vägra medlemskap 
  
 2 §  
 Om inte annat följer av 4 §, får endast den som kan förväntas komma att delta i föreningens verksamhet på det sätt som anges i 2 kap. 4 § antas till medlem. 
  
 3 §  
 Föreningen får vägra medlemskap, om 
  
 1. 
  
 sökanden inte uppfyller de krav som med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlem- marna i föreningen, 
  
 2. 
  
 antagandet av nya medlemmar skulle innebära företagsekono- miska risker för föreningen, eller 
  
 3. 
  
 det av annan orsak finns särskilda skäl att vägra medlemskap. 
  
 Särskilda bestämmelser om investerande medlemmar 
  
 4 §  
 Av 2 kap. 7 § följer att det i stadgarna får bestämmas att fören- ingen kan anta en eller flera investerande medlemmar. I så fall gäller följande. 
  
 1. 
  
 I ett beslut om att anta någon som investerande medlem ska det anges att medlemmen är en investerande medlem. 
  
 2. 
  
 En investerande medlem kan efter ny ansökan antas som van- lig medlem. 
  
 Ansökan om medlemskap 
  
 5 §  
 En ansökan om att bli medlem i föreningen ska prövas av styr- elsen, om inte annat har bestämts i stadgarna. 
 I stadgarna får det bestämmas att ansökan ska vara skriftlig och undertecknad av sökanden. 
 Utträde ur föreningen 
  
 6 §  
 En medlem har rätt att säga upp sig till utträde ur föreningen. I stadgarna får det bestämmas att uppsägning till utträde inte får 
 göras förrän efter viss tid, högst två år, från inträdet. Bestämmelser i stadgarna om att uppsägning får göras först efter en viss tid gäller inte i fall som avses i 4 kap. 8 § och 17 kap. 28 §. 
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 I stadgarna får det även bestämmas att en uppsägning ska vara skriftlig och undertecknad. 
 Medlemskapets upphörande vid medlems bortgång 
  
 7 §  
 Om en medlem avlider, upphör medlemskapet som om uppsäg- ning till utträde hade skett vid tidpunkten för dödsfallet. 
 Uteslutning ur föreningen 
  
 8 §  
 En medlem får uteslutas om han eller hon grovt har åsidosatt sina skyldigheter mot föreningen. 
 I stadgarna får det bestämmas att en medlem även får uteslutas ur föreningen, om han eller hon 
  
 1. 
  
 inte längre deltar i föreningens verksamhet, eller 
  
 2. 
  
 inte längre uppfyller de krav som med hänsyn till arten och omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlem- marna i föreningen. 
  
 Beslut om uteslutning fattas av föreningsstämman, om det inte har bestämts något annat i stadgarna. 
 Medlemsbyte efter bodelning, arv eller testamente 
  
 9 §  
 Om inte annat har bestämts i stadgarna, har den som har för- värvat en medlems andel i föreningen genom bodelning, arv eller testamente rätt att gå in i föreningen i medlemmens ställe, om han eller hon 
  
 1. 
  
 uppfyller förutsättningarna för medlemskap enligt  
  
 1–4 
  §§, och 
  
 2. 
  
 ansöker om medlemskap inom de tidsfrister som anges i andra och tredje styckena. 
  
 Ansökan enligt första stycket 2 ska vid förvärv av en avliden med- lems andel göras inom sex månader efter dödsfallet eller vid den senare tidpunkt då dödsboet upphör att vara medlem i föreningen enligt 11 §. 
 I andra fall än de som avses i andra stycket ska ansökan göras senast sex månader efter det att andelen vid bodelning har lagts ut på den andra makens lott. 
 Om, i fall som avses i tredje stycket, den på vilken andelen har lagts ut inte ansöker om medlemskap eller om hans eller hennes 
 46 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 ansökan avslås, ska medlemmen anses ha sagt upp sig till utträde. Den på vilken andelen i föreningen har lagts ut har de rättigheter och skyldigheter som en avgången medlem har enligt 11 kap.  
 10–15 
  §§. 
 Medlemsbyte efter överlåtelse av andel 
  
 10 §  
 Den som har förvärvat en medlems andel genom överlåtelse har rätt att gå in i föreningen i medlemmens ställe, om han eller hon 
  
 1. 
  
 uppfyller förutsättningarna för medlemskap enligt  
  
 1–4 
  §§, och 
  
 2. 
  
 ansöker om medlemskap inom sex månader från överlåtelsen. Om förvärvaren inte ansöker om medlemskap inom föreskriven 
  
 tid eller om hans eller hennes ansökan avslås, ska medlemmen anses ha sagt upp sig till utträde. Förvärvaren har då de rättigheter och skyldigheter som en avgången medlem har enligt 11 kap.  
 10–15 
  §§. 
 Tidpunkt för avgång ur föreningen efter utträde eller uteslutning 
  
 11 §  
 En medlem upphör att vara medlem i föreningen vid det räken- skapsårsskifte som infaller näst efter en månad – eller den längre tid, högst sex månader, som har bestämts i stadgarna – sedan med- lemmen har sagt upp sig till utträde eller uteslutits eller någon annan omständighet som föranlett avgången har inträffat. 
 Om medlemmen har sagt upp sig till utträde enligt 4 kap. 8 § eller 17 kap. 28 §, får han eller hon, oavsett vad som har bestämts i stadgarna, gå ur föreningen vid det räkenskapsårsskifte som infaller näst efter en månad efter uppsägningen. 
 Av 7 kap. 2 § framgår att en medlem som har uteslutits ur fören- ingen genast förlorar rätten att närvara vid föreningsstämman och delta i beslut i föreningens angelägenheter. 
 47 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 6 kap. Medlemsförteckningen 
 Medlemsförteckning 
 Skyldighet att föra medlemsförteckning 
  
 1 §  
 Styrelsen ska föra en medlemsförteckning. 
 Ändamålet med förteckningen är att ge föreningen, medlem- marna och andra underlag för att bedöma vilka som är medlemmar i föreningen. 
 Medlemsförteckningens form 
  
 2 §  
 Medlemsförteckningen ska föras med automatiserad behand- ling, i bunden bok eller i ett betryggande lösblads- eller kortsystem. 
 Medlemsförteckningens innehåll 
  
 3 §  
 Medlemsförteckningen ska innehålla uppgift om 
  
 1. 
  
 varje medlems namn och personnummer, organisationsnummer eller annat identifieringsnummer samt postadress, 
  
 2. 
  
 tidpunkten för medlemmens inträde i föreningen, 
  
 3. 
  
 beloppet av den obligatoriska insats som medlemmen är skyl- dig att delta med, 
  
 4. 
  
 det sammanlagda beloppet av inbetalda och tillgodoförda med- lemsinsatser enligt den senast fastställda balansräkningen, 
  
 5. 
  
 summorna av de insatsbelopp som efter utgången av det räken- skapsår som balansräkningen avser har återbetalats eller högst ska återbetalas enligt 11 kap. 11, 16 och 17 §§, och 
  
 6. 
  
 tiden för de återbetalningar som avses i 5. 
  
 I förekommande fall ska det anges om medlemmen är en inve- sterande medlem enligt bestämmelserna i 2 kap. 7 §. 
 Upprättande och förande av medlemsförteckningen 
  
 4 §  
 Medlemsförteckningen ska upprättas så snart föreningen har bildats. 
 När en ny medlem har gått in i föreningen, ska uppgifter enligt 3 § första stycket  
 1–3 
  utan dröjsmål antecknas i medlemsförteck- ningen. 
 48 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Om en medlem eller någon annan behörig person anmäler att ett förhållande som har angetts i medlemsförteckningen har ändrats, ska ändringen utan dröjsmål antecknas i förteckningen. Vid en med- lems avgång, ska också tidpunkten för avgången antecknas. 
 Medlemsförteckningens offentlighet 
  
 5 §  
 Medlemsförteckningen ska hållas tillgänglig hos föreningen för alla som vill ta del av den. 
 Om medlemsförteckningen förs med automatiserad behandling, ska föreningen ge var och en som begär det tillfälle att hos fören- ingen ta del av en aktuell utskrift eller annan aktuell framställning av förteckningen. 
 Arkivering av medlemsförteckningen 
  
 6 §  
 Medlemsförteckningen ska bevaras så länge föreningen består och under minst sju år efter föreningens upplösning. 
 Om medlemsförteckningen förs i vanlig läsbar form, ska den be- varas i sin ursprungliga form. Övergår föreningen till att föra för- teckningen med hjälp av automatiserad behandling, ska den gamla förteckningen bevaras under minst tio år därefter. 
 Om medlemsförteckningen förs med automatiserad behandling, ska uppgifter som har tagits bort ur förteckningen bevaras i minst sju år. Uppgifterna får bevaras i vanlig läsbar form eller i annan form som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas enbart med tekniskt hjälpmedel. 
 Personuppgiftsansvar m.m. 
  
 7 §  
 I fråga om behandling av personuppgifter i en medlemsför- teckning som förs med automatiserad behandling finns bestäm- melser i personuppgiftslagen (1998:204). Föreningen är personupp- giftsansvarig för den behandling av personuppgifter som förandet av medlemsförteckningen innebär. 
 Bestämmelserna i personuppgiftslagen om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter i en medlemsförteckning och vid annan behandling av personuppgifter enligt denna lag. 
 49 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsbevis 
  
 8 §  
 Varje medlem har rätt att på begäran och utan kostnad få en skriftlig uppgift av föreningen om sitt medlemskap och om de med- lemsinsatser som han eller hon har betalt in eller tillgodoförts. 
 7 kap. Föreningsstämma 
 Utövande av medlemmarnas beslutanderätt i föreningen 
  
 1 §  
 Föreningsmedlemmarna utövar sin rätt att besluta i föreningens angelägenheter vid föreningsstämman. 
 I föreningens stadgar får det bestämmas att medlemmarnas be- slutanderätt vid föreningsstämman i alla eller vissa angelägenheter ska utövas av särskilt utsedda representanter ( 
 fullmäktige 
 ). Bestäm- melser om fullmäktige finns i övrigt i  
 40–46 
  §§. 
 Rätt att delta vid föreningsstämma 
  
 2 §  
 En medlem har rätt att närvara, yttra sig och rösta vid fören- ingsstämman, om inte annat anges i denna lag. 
 I stadgarna får det bestämmas att en medlem som har sagt upp sig till utträde ur föreningen inte har rätt att delta i förenings- stämman. 
 En medlem som har uteslutits ur föreningen förlorar omedel- bart sin rätt enligt första stycket. 
 Medlems rösträtt 
  
 3 §  
 Varje medlem har en röst, om inte annat har bestämts i stadgarna. I stadgarna får det bestämmas att en medlem får utöva sin röst- 
 rätt bara om vissa angivna villkor är uppfyllda. 
 Om de investerande medlemmar som deltar i en omröstning dis- ponerar över mer än en tredjedel av det sammanlagda antalet röster som avges vid omröstningen, ska värdet av deras röster sättas ner så att det sammanlagt uppgår till hälften av det sammanlagda antalet övriga avgivna röster. Om omröstningen gäller ett beslut som kräver stöd av en viss andel av de röstande, ska resultatet av omröstningen jämkas på motsvarande sätt. 
 50 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Ombud vid föreningsstämma 
  
 4 §  
 En medlem som inte är personligen närvarande vid förenings- stämman får utöva sin rätt vid stämman genom ett ombud. Rätten att anlita ombud får begränsas genom bestämmelser i stadgarna. En medlem har dock alltid rätt att anlita sin make, sin sambo, en annan medlem eller en ställföreträdare för en annan medlem som ombud. 
 Ombudet ska ha en skriftlig, daterad och av medlemmen under- tecknad fullmakt. En fullmakt gäller högst ett år från utfärdandet. 
  
 5 §  
 Ett ombud får inte företräda fler än tre medlemmar, om inte annat har bestämts i stadgarna. I stadgarna får det bestämmas att ett ombud får företräda endast en eller två medlemmar. 
 Biträde vid föreningsstämma 
  
 6 §  
 En medlem eller ett ombud får ha med sig ett biträde vid fören- ingsstämman. Biträdet får yttra sig vid föreningsstämman. 
 Utomståendes närvaro vid föreningsstämma 
  
 7 §  
 Föreningsstämman får besluta att den som inte är medlem ska ha rätt att närvara eller på annat sätt följa förhandlingarna vid för- eningsstämman. Ett sådant beslut är giltigt endast om det biträds av samtliga röstberättigade medlemmar som är närvarande vid fören- ingsstämman. 
 I stadgarna får det bestämmas att den som inte är medlem ska ha rätt att närvara eller på annat sätt följa förhandlingarna vid fören- ingsstämman även om något beslut som anges i första stycket inte fattas. 
 Ordinarie föreningsstämma 
  
 8 §  
 Inom sex månader från utgången av varje räkenskapsår ska medlemmarna hålla en ordinarie föreningsstämma där styrelsen ska lägga fram årsredovisningen samt, i förekommande fall, revisions- berättelsen och lekmannarevisorns granskningsrapport ( 
 årsstämma 
 ). 
 51 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 I en moderförening som är skyldig att upprätta koncern- redovisning ska styrelsen vid årsstämman även lägga fram koncern- redovisningen och koncernrevisionsberättelsen. 
  
 9 §  
 Vid årsstämman ska beslut fattas 
  
 1. 
  
 om fastställelse av resultaträkningen och balansräkningen samt, 
  
 i 
  
 moderförening som är skyldig att upprätta koncernredovisning, koncernresultaträkningen och koncernbalansräkningen, 
  
 2. 
  
 om dispositioner av föreningens vinst eller förlust enligt den fastställda balansräkningen, 
  
 3. 
  
 om ansvarsfrihet gentemot föreningen för styrelseledamöterna och den verkställande direktören, och 
  
 4. 
  
 i andra ärenden som föreningsstämman enligt denna lag eller stadgarna ska behandla. 
  
 10 §  
 I stadgarna får det bestämmas att medlemmarna varje år ska hålla ytterligare en eller flera ordinarie föreningsstämmor. 
 Extra föreningsstämma 
  
 11 §  
 Om styrelsen anser att det finns skäl att hålla förenings- stämma före nästa ordinarie föreningsstämma, ska den kalla till extra föreningsstämma. 
 Styrelsen ska även kalla till extra föreningsstämma, om en revisor eller lekmannarevisor i föreningen eller minst en tiondel av samtliga röstberättigade medlemmar i föreningen eller det mindre antal som kan vara bestämt i stadgarna skriftligen begär att en sådan stämma sammankallas för att behandla ett angivet ärende. Kallelse ska i så fall utfärdas inom två veckor från den dag då en sådan begäran kom in till föreningen. 
 Fortsatt föreningsstämma 
  
 12 §  
 Vid en föreningsstämma får det beslutas att en fortsatt fören- ingsstämma ska hållas en senare dag. 
 Ett beslut i en fråga som avses i 9 §  
 1–3 
  ska skjutas upp till en fortsatt föreningsstämma, om föreningsstämman beslutar om det eller om minst en tiondel av samtliga röstberättigade medlemmar i föreningen begär det. En sådan föreningsstämma ska hållas minst 
 52 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 fyra veckor och högst åtta veckor därefter. Beslutet får inte skjutas upp ytterligare. 
 Platsen för föreningsstämma 
  
 13 §  
 Föreningsstämman ska hållas på lämplig plats inom den kom- mun där styrelsen har sitt säte. I stadgarna får det dock bestämmas att stämman ska eller kan hållas 
  
 1. 
  
 på annan i stadgarna angiven plats i Sverige, eller 
  
 2. 
  
 på annan av styrelsen anvisad plats inom föreningens geografiska verksamhetsområde i Sverige. 
  
 Om extraordinära omständigheter kräver det, får förenings- stämman hållas på annan plats än som anges i första stycket. 
 Medlemmarnas rätt att få ärenden behandlade vid föreningsstämman 
  
 14 §  
 En medlem har rätt att få ett ärende behandlat vid en fören- ingsstämma, om han eller hon begär det på det sätt och inom den tid som har bestämts i stadgarna. Saknar stadgarna sådana bestäm- melser, har medlemmen rätt att få ärendet behandlat vid förenings- stämman om han eller hon skriftligen begär det hos styrelsen i sådan tid att ärendet kan tas upp i kallelsen till stämman. 
 En medlem som har uteslutits ur föreningen har inte rätt att få ärenden behandlade vid stämman även om han eller hon ännu inte har avgått ur föreningen. 
 Sammankallande av föreningsstämma 
  
 15 §  
 Styrelsen kallar till föreningsstämma. 
 Om en stämma som ska hållas enligt denna lag, enligt stadgarna eller enligt ett stämmobeslut inte sammankallas på föreskrivet sätt, ska Bolagsverket efter ansökan genast kalla till föreningsstämma på sätt som anges i  
 16–21 
  §§. En ansökan kan göras av en styrelse- ledamot, den verkställande direktören, en revisor, en lekmannarevisor eller en röstberättigad. Föreningen ska ersätta sökanden för ansök- ningsavgift och Bolagsverket för kostnader för kallelse och sådana övriga kostnader för anordnande av stämman som verket har haft. 
 53 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Om, i fall som avses i andra stycket, kallelse inte kan ske enligt bestämmelserna i 20 §, får Bolagsverket kalla på annat lämpligt sätt. 
 Tid för kallelse 
 Ordinarie föreningsstämma 
  
 16 §  
 Kallelse till en ordinarie föreningsstämma ska utfärdas tidigast sex veckor och senast fyra veckor före föreningsstämman. 
 I stadgarna får det bestämmas att kallelse till en ordinarie fören- ingsstämma får utfärdas senare än vad som anges i första stycket, dock senast två veckor före föreningsstämman. 
 Extra föreningsstämma 
  
 17 §  
 Kallelse till en extra föreningsstämma ska utfärdas tidigast sex veckor och senast två veckor före föreningsstämman. 
 I följande fall ska kallelse till en extra föreningsstämma dock utfärdas tidigast sex veckor och senast fyra veckor före förenings- stämman, nämligen om föreningsstämman ska behandla 
  
 1. 
  
 en fråga om ändring av stadgarna, 
  
 2. 
  
 en fråga om likvidation enligt 18 kap. 1 §, 
  
 3. 
  
 en fråga om förenklad upplösning enligt 19 kap. 2 §, eller 
  
 4. 
  
 en fråga om att föreningen ska gå upp i en annan juridisk per- son genom fusion. 
  
 I stadgarna får det bestämmas att kallelse till sådan förenings- stämma som avses i andra stycket får utfärdas senare än vad som anges där, dock senast två veckor före föreningsstämman. 
 Fortsatt föreningsstämma 
  
 18 §  
 Om en fortsatt föreningsstämma ska hållas fyra veckor eller senare räknat från och med föreningsstämmans första dag, ska det utfärdas en särskild kallelse till den fortsatta föreningsstämman. I så fall ska bestämmelserna i 17 § om tid för kallelse till en extra för- eningsstämma tillämpas. 
 54 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Kallelse när beslut ska fattas vid två föreningsstämmor 
  
 19 §  
 Om det enligt lag eller föreningens stadgar krävs att ett för- eningsstämmobeslut fattas vid två föreningsstämmor för att bli giltigt, får kallelse till den andra stämman inte utfärdas innan den första stämman har hållits. I kallelsen till den andra stämman ska styrelsen ange det beslut som den första föreningsstämman har fattat. 
 Kallelsesätt 
  
 20 §  
 Medlemmarna ska kallas till föreningsstämman på det sätt som anges i stadgarna. 
 Skriftlig kallelse ska dock alltid skickas med post till varje med- lem vars postadress är känd för föreningen, om 
  
 1. 
  
 ordinarie föreningsstämma ska hållas på annan tid än som har bestämts i stadgarna, 
  
 2. 
  
 stämman ska behandla en fråga om en ändring av stadgarna som innebär 
  
 a. att en medlems förpliktelse att betala insatser eller avgifter till föreningen ökas, 
 b. att en medlems rätt till föreningens vinst inskränks, 
 c. att en medlems rätt till föreningens behållna tillgångar vid dess upplösning inskränks, 
 d. att en medlems rätt att få ut belopp enligt 11 kap. inskränks och denna ändring ska gälla även för dem som var medlemmar i föreningen när frågan avgjordes, eller 
 e. att en medlems rätt att gå ur föreningen försvåras och denna ändring ska gälla även för dem som var medlemmar i föreningen när frågan avgjordes, eller 
  
 3. 
  
 stämman ska ta ställning till om föreningen ska 
  
 a. 
  
 gå i likvidation, 
  
 b. 
  
 upplösas genom förenklad upplösning enligt 19 kap. 2 §, eller 
  
 c. 
  
 gå upp i en annan juridisk person genom fusion. 
  
 I fall som avses i andra stycket får kallelse också ske med elek- troniska hjälpmedel enligt bestämmelserna i 1 kap. 10 och 11 §§. 
 55 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Kallelsens innehåll 
  
 21 §  
 Kallelsen ska innehålla uppgift om tid och plats för fören- ingsstämman. I kallelsen ska tydligt anges de ärenden som ska be- handlas på föreningsstämman. 
 Om ett ärende avser ändring av stadgarna, ska det huvudsakliga innehållet i förslaget till ändringen anges i kallelsen. 
 Tillhandahållande av handlingar inför föreningsstämman 
  
 22 §  
 Styrelsen ska hålla redovisningshandlingar eller kopior av dessa handlingar tillgängliga för medlemmar och innehavare av förlags- andelar under minst två veckor närmast före den ordinarie före- ningsstämma som avses i 8 §. Handlingarna ska hållas tillgängliga hos föreningen i den kommun där styrelsen har sitt säte. I före- kommande fall ska även revisionsberättelse och granskningsrapport hållas tillgängliga på detta sätt. 
 Kopior av handlingarna ska genast och utan kostnad för mot- tagaren skickas till de medlemmar och innehavare av förlagsandelar som begär det och uppger sin adress. Kopiorna ska skickas med post eller med elektroniska hjälpmedel enligt bestämmelserna i 1 kap. 10 och 11 §§. Några kopior behöver dock inte skickas, om hand- lingarna, i enlighet med vad som har bestämts i stadgarna, hålls till- gängliga på föreningens webbplats fram till föreningsstämman. 
 Handlingarna ska läggas fram på stämman. 
  
 23 §  
 Om föreningsstämman ska ta ställning till ett förslag om ändring av stadgarna, ska det fullständiga förslaget hållas tillgäng- ligt för medlemmarna från tidpunkten för kallelsen fram till före- ningsstämman. Förslaget ska hållas tillgängligt hos föreningen i den kommun där styrelsen har sitt säte. 
 En kopia av förslaget ska genast och utan kostnad för mottag- aren skickas till de medlemmar som begär det och uppger sin adress. Kopian ska skickas med post eller med elektroniska hjälpmedel enligt bestämmelserna i 1 kap. 10 och 11 §§. Någon kopia behöver dock inte skickas, om förslaget, i enlighet med vad som har be- stämts i stadgarna, hålls tillgängligt på föreningens webbplats fram till föreningsstämman. 
 56 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Fel i kallelse m.m. 
  
 24 §  
 Om en bestämmelse i denna lag eller stadgarna som rör kallelse till föreningsstämma eller tillhandahållande av handlingar inte har följts i något ärende, får föreningsstämman inte besluta i ärendet utan samtycke av alla medlemmar som berörs av felet. 
 Föreningsstämman får dock även utan sådant samtycke avgöra ett ärende som inte har tagits upp i kallelse, om ärendet enligt lag eller stadgarna ska tas upp vid föreningsstämman eller omedelbart föranleds av ett annat ärende som ska avgöras. Den får också be- sluta att en extra föreningsstämma ska sammankallas för att be- handla ärendet. 
 Föreningsstämmans öppnande 
  
 25 §  
 Föreningsstämman öppnas av styrelsens ordförande eller den som styrelsen har utsett. Om det i stadgarna har bestämts vem som ska öppna föreningsstämman eller vara dess ordförande, öppnas dock föreningsstämman av honom eller henne. 
 Röstlängd 
  
 26 §  
 Om det behövs, ska det vid föreningsstämman upprättas en förteckning över närvarande medlemmar, ombud och biträden (röst- längd). Om medlemmarna har olika rösträtt, ska uppgift om med- lemmarnas rösträtt lämnas i röstlängden. 
 Röstlängden ska upprättas av föreningsstämmans ordförande, om han eller hon har valts av föreningsstämman utan omröstning. I annat fall ska röstlängden upprättas av den som har öppnat fören- ingsstämman. Röstlängden ska godkännas av föreningsstämman. Den gäller till dess att föreningsstämman har beslutat att ändra den. 
 Om föreningsstämman skjuts upp till en senare dag än närmast följande vardag, ska en ny röstlängd upprättas om det behövs. 
 57 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Hur föreningsstämmans ordförande utses 
  
 27 §  
 Ordförande vid föreningsstämman ska utses av förenings- stämman, om inte annat har bestämts i stadgarna. 
 Styrelsens och den verkställande direktörens upplysningsplikt 
 Vilka upplysningar som ska lämnas 
  
 28 §  
 Styrelsen och den verkställande direktören ska, om någon medlem begär det och styrelsen finner att det kan ske utan väsentlig skada för föreningen, på föreningsstämman lämna upplys- ningar om 
  
 1. 
  
 förhållanden som kan inverka på bedömningen av ett ärende på stämman, och 
  
 2. 
  
 förhållanden som kan inverka på bedömningen av föreningens ekonomiska situation. 
  
 Ingår föreningen i en koncern, avser upplysningsplikten även föreningens förhållande till andra koncernföretag. Om föreningen är moderförening avser upplysningsplikten också koncernredovis- ningen samt sådana förhållanden beträffande dotterföretag som av- ses i första stycket. 
  
 29 §  
 Om en begärd upplysning kan lämnas endast med stöd av uppgifter som inte är tillgängliga vid föreningsstämman, ska upplys- ningen inom två veckor efter stämman hållas tillgänglig i skriftlig form hos föreningen för medlemmarna samt skickas till varje medlem som har begärt upplysningen. 
 Upplysningar som kan medföra väsentlig skada för föreningen 
  
 30 §  
 Om styrelsen bedömer att en upplysning som har begärts enligt 28 § inte kan lämnas till medlemmarna utan väsentlig skada för föreningen, ska den medlem som har begärt upplysningen omedel- bart underrättas om det. 
 Har föreningen en revisor eller en lekmannarevisor, ska styrelsen lämna upplysningen till honom eller henne, om medlemmen begär det inom två veckor från underrättelsen enligt första stycket. Upp- lysningen ska lämnas till revisorn eller lekmannarevisorn inom två veckor efter medlemmens begäran om det. 
 58 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 31 §  
 Om den begärda upplysningen har lämnats till föreningens revisor eller lekmannarevisor, ska han eller hon inom två veckor därefter avge ett skriftligt yttrande till styrelsen. Av yttrandet ska det framgå om den begärda upplysningen enligt revisorns eller lek- mannarevisorns mening borde ha föranlett någon ändring i revisions- berättelsen eller granskningsrapporten eller på annat sätt ger anled- ning till erinran. Om så är fallet, ska ändringen eller erinran anges i yttrandet. 
 Styrelsen ska hålla revisorns eller lekmannarevisorns yttrande tillgängligt för medlemmarna hos föreningen och skicka en kopia av det till varje medlem som har begärt upplysningen. 
 Om föreningen inte har någon revisor eller lekmannarevisor, ska styrelsen informera medlemmen om möjligheten att föreslå en revisor eller lekmannarevisor enligt 9 kap. 3 § eller 10 kap. 1 §. Om en revisor eller en lekmannarevisor utses, ska styrelsen omedelbart lämna upplysningen till honom eller henne. 
 Majoritetskrav vid andra beslut än val 
  
 32 §  
 I ärenden som inte avser val utgörs föreningsstämmans beslut av den mening som har fått mer än hälften av de avgivna rösterna. Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst. 
 Första stycket gäller inte, om annat följer av denna lag eller har bestämts i stadgarna. I fråga om vissa beslut får det dock i stadgarna endast tas in strängare villkor än vad som anges i denna lag, näm- ligen beslut enligt 
 34 och 35 §§ om ändring av stadgarna, 
 17 kap. 1 § om fusion, 
 18 kap. 1 § om likvidation, och 
 19 kap. 2 § om förenklad upplösning. 
 Majoritetskrav vid val 
  
 33 §  
 Vid val anses den vald som har fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal avgörs valet genom lottning, om inte föreningsstämman före valet beslutar annat. 
 Första stycket gäller inte om annat har bestämts i stadgarna. 
 59 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Majoritetskrav vid ändring av stadgarna 
  
 34 §  
 Ett beslut om ändring av stadgarna är giltigt om det har bi- trätts av minst två tredjedelar av de röstande, om inte annat följer av 35 §. Av 32 § framgår att det i stadgarna får tas in strängare villkor. 
  
 35 §  
 I följande fall är ett beslut om ändring av stadgarna giltigt endast om det har biträtts av samtliga röstande på föreningsstämman, nämligen om beslutet innebär att 
  
 1. 
  
 en medlems rätt till föreningens behållna tillgångar vid dess upp- lösning inskränks, 
  
 2. 
  
 en medlems rätt att få ut belopp enligt 11 kap. inskränks och denna ändring ska gälla även för dem som var medlemmar i fören- ingen när frågan avgjordes, eller 
  
 3. 
  
 en medlems rätt att gå ur föreningen försvåras och denna änd- ring ska gälla även för dem som var medlemmar i föreningen när frågan avgjordes. 
  
 Ett beslut om att i stadgarna ta in sådana bestämmelser som av- ses i 11 kap. 11 § andra stycket är giltigt endast om beslutet biträds av samtliga röstberättigade medlemmar i föreningen. 
 Av 32 § framgår att det i stadgarna får tas in strängare villkor för att beslutet ska vara giltigt. 
 Jäv 
  
 36 §  
 En medlem får inte själv eller genom ombud rösta i fråga om 
  
 1. 
  
 talan mot honom eller henne, 
  
 2. 
  
 hans eller hennes befrielse från skadeståndsansvar eller annan förpliktelse gentemot föreningen, eller 
  
 3. 
  
 talan eller befrielse som avses i 1 eller 2 och som gäller någon annan, om medlemmen i frågan har ett väsentligt intresse som kan strida mot föreningens. 
  
 Bestämmelserna i första stycket om medlem gäller även ombud för medlem. 
 60 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Generell inskränkning i föreningsstämmans beslutanderätt 
  
 37 §  
 Föreningsstämman får inte fatta beslut som är ägnade att be- reda otillbörlig fördel åt en medlem eller någon annan till nackdel för föreningen eller annan medlem. 
 Stämmoprotokoll 
  
 38 §  
 Ordföranden ska se till att det förs protokoll vid förenings- stämman. 
 I protokollet ska det antecknas dag och plats för förenings- stämman samt vilka beslut som föreningsstämman har fattat. Om ett beslut har fattats genom omröstning, ska det antecknas i proto- kollet vad som har yrkats och hur omröstningen har utfallit. Har en röstlängd upprättats, ska denna tas in i eller läggas som en bilaga till protokollet. 
 Protokollet ska undertecknas av protokollföraren. Det ska justeras av ordföranden och minst en justeringsman som utses av förenings- stämman. 
  
 39 §  
 Senast tre veckor efter stämman ska det justerade protokollet hållas tillgängligt hos föreningen för medlemmarna och innehavarna av förlagsandelar. 
 Protokollen ska förvaras på ett betryggande sätt. 
 Fullmäktige 
 Fullmäktiges uppgifter 
  
 40 §  
 Fullmäktige beslutar i medlemmarnas ställe i den utsträck- ning som har bestämts i stadgarna. 
 Om fullmäktige ska förekomma, ska stadgarna innehålla uppgift om 
  
 1. 
  
 i vilken utsträckning som fullmäktige utövar medlemmarnas beslutanderätt, och 
  
 2. 
  
 hur fullmäktige ska utses. 
  
 61 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Fullmäktigemöte 
  
 41 §  
 Vad som sägs i denna lag om föreningsstämma gäller, om inte annat anges, även en föreningsstämma där medlemmarnas beslut- anderätt utövas av fullmäktige ( 
 fullmäktigemöte 
 ). 
 Vid ett fullmäktigemöte ska ett beslut enligt 7 § om rätt för den som inte är medlem att närvara eller på annat sätt följa förhand- lingarna fattas med tillämpning av 32 § första stycket. 
 Fullmäktiges mandattid 
  
 42 §  
 I stadgarna ska tiden för fullmäktiges uppdrag anges. Tiden för uppdraget får inte vara längre än tre år. 
 Vem som får utses till fullmäktige 
  
 43 §  
 Om inte annat har bestämts i stadgarna, får till fullmäktige utses endast 
  
 1. 
  
 den som är medlem i föreningen, 
  
 2. 
  
 den som enligt lag är ställföreträdare för en medlem, eller 
  
 3. 
  
 om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av styr- elsen för den juridiska personen eller delägare i denna. 
  
 Suppleanter för fullmäktige 
  
 44 §  
 För fullmäktige får det utses suppleanter. Bestämmelserna om fullmäktige i 42 och 43 §§ gäller i tillämpliga delar även suppleant. 
 Övriga bestämmelser om fullmäktige 
  
 45 §  
 Vad som sägs om föreningsmedlemmar i  
 1–39 
  §§ gäller även fullmäktige. En fullmäktige får dock inte delta i ett fullmäktigemöte genom ombud. Han eller hon får inte heller anlita biträde vid ett sådant möte, om inte annat har bestämts i stadgarna eller beslutas vid mötet. 
 62 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Medlemmarnas rättigheter om fullmäktige har utsetts 
  
 46 §  
 Om det inte har bestämts något annat i stadgarna, har med- lemmar som inte är fullmäktige inte rätt att delta i ett fullmäktige- möte och ska inte heller kallas till ett sådant möte. 
 Medlemmarna har rätt att 
  
 1. 
  
 få ärenden behandlade på fullmäktigemöten enligt 14 §, 
  
 2. 
  
 ta del av handlingar inför fullmäktigemöten enligt 22 och 23 §§, 
  
 och 
  
 3. 
  
 ta del av protokoll från fullmäktigemöten enligt 39 § första stycket. 
  
 Om det på ett fullmäktigemöte har fattats beslut i frågor som avses i 4 kap. 8 § eller 17 kap. 28 §, ska medlemmarna underrättas om beslutet. 
 Talan mot föreningsstämmobeslut 
  
 47 §  
 Om ett beslut av föreningsstämman inte har kommit till i be- hörig ordning eller på annat sätt strider mot denna lag eller stadgarna, får en föreningsmedlem, en innehavare av förlagsandelar, styrelsen, en styrelseledamot eller den verkställande direktören föra talan mot föreningen vid allmän domstol om att beslutet ska upphävas eller ändras. 
  
 48 §  
 Talan enligt 47 § ska väckas inom tre månader från dagen för beslutet. Om talan inte väcks inom denna tid, är rätten att föra talan förlorad. 
 Talan får väckas senare än vad som sägs i första stycket, när 
  
 1. 
  
 beslutet är sådant att det inte kan fattas ens med alla medlem- marnas samtycke, 
  
 2. 
  
 samtycke till beslutet krävs av alla eller vissa medlemmar och något sådant samtycke inte har getts, eller 
  
 3. 
  
 kallelse till föreningsstämman inte har skett eller de bestäm- melser om kallelse som gäller för föreningen i väsentliga delar inte har följts. 
  
 I fråga om ett beslut att godkänna en fusionsplan som avser en gränsöverskridande fusion gäller, utöver vad som sägs i första stycket, att talan inte får väckas efter det att Bolagsverket eller allmän dom- stol genom ett beslut som har vunnit laga kraft har lämnat tillstånd till verkställande av fusionsplanen enligt 17 kap. 23 eller 24 §. 
 63 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bestämmelserna i andra stycket ska inte tillämpas i fråga om en så- dan fusion. 
  
 49 §  
 Om föreningsstämmans beslut upphävs eller ändras genom dom, gäller domen även för de medlemmar och innehavare av för- lagsandelar som inte har fört talan. 
 Domstolen får ändra föreningsstämmans beslut endast om det kan fastställas vilket innehåll beslutet rätteligen borde ha haft. 
 Styrelsens talan mot föreningen 
  
 50 §  
 Om styrelsen vill väcka talan mot föreningen, ska styrelsen sammankalla en föreningsstämma för val av ställföreträdare som ska föra föreningens talan i tvisten. Stämningen ska delges den valde ställ- företrädaren. 
 Skiljeförfarande 
  
 51 §  
 En bestämmelse i stadgarna att en tvist mellan föreningen och styrelsen, en styrelseledamot, den verkställande direktören, en likvidator, en medlem, en innehavare av förlagsandel eller en röst- berättigad som inte är medlem ska avgöras av en eller flera skilje- män har samma verkan som ett skiljeavtal. 
 Om styrelsen begär skiljeförfarande mot föreningen, ska 50 § tillämpas. Är det fråga om en talan av styrelsen mot förenings- stämmans beslut är rätten till talan inte förlorad enligt 48 §, om styrelsen inom den tid som anges där har kallat till föreningsstämma enligt 50 §. 
 8 kap. Föreningens ledning 
 Styrelsen 
  
 1 §  
 En ekonomisk förening ska ha en styrelse med tre eller flera ledamöter. Av 4 kap. 1 § framgår att antalet styrelseledamöter eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter ska anges i stadgarna. 
  
 2 §  
 Bestämmelser om arbetstagarrepresentanter i styrelsen finns i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda 
 64 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 och i lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöver- skridande fusioner. Om inte annat följer av dessa lagar eller före- skrivs i denna lag, ska arbetstagarrepresentanter vid tillämpningen av denna lag jämställas med styrelseledamöter. 
 När antalet styrelseledamöter och styrelsesuppleanter anges i stadgarna, ska arbetstagarrepresentanter som utses enligt lagen om styrelserepresentation för de privatanställda inte räknas med. 
 Styrelsesuppleanter 
  
 3 §  
 För styrelseledamöter får det utses suppleanter. Av 4 kap. 1 § framgår att antalet suppleanter eller lägsta och högsta antalet supp- leanter ska anges i stadgarna. 
 Bestämmelserna i denna lag om styrelseledamöter gäller i tillämp- liga delar även suppleanter. 
 Styrelsens uppgifter 
  
 4 §  
 Styrelsen svarar för föreningens organisation och förvaltningen av föreningens angelägenheter. 
 Styrelsen ska fortlöpande bedöma föreningens och, om föreningen är moderförening i en koncern, koncernens ekonomiska situation. 
 Styrelsen ska se till att föreningens organisation är utformad så att bokföringen, medelsförvaltningen och föreningens ekonomiska förhållanden i övrigt kontrolleras på ett betryggande sätt. 
 Om vissa uppgifter delegeras till en eller flera av styrelsens leda- möter eller till andra, ska styrelsen handla med omsorg och fort- löpande kontrollera om delegationen kan upprätthållas. 
 Instruktioner om rapportering till styrelsen 
  
 5 §  
 Styrelsen ska meddela skriftliga instruktioner för när och hur sådana uppgifter som behövs för styrelsens bedömning enligt 4 § andra stycket ska samlas in och rapporteras till styrelsen. Instruk- tioner behöver dock inte meddelas om dessa med hänsyn till fören- ingens begränsade storlek och verksamhet skulle sakna betydelse för rapporteringen till styrelsen. 
 65 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Hur styrelsen utses 
  
 6 §  
 Styrelsen ska utses av föreningsstämman. I stadgarna får det bestämmas att en eller flera styrelseledamöter ska utses på annat sätt. Styrelsen eller en styrelseledamot får inte ges rätt att utse styrelseledamöter. 
 Vem som kan vara styrelseledamot 
  
 7 §  
 Till styrelseledamot får utses endast 
  
 1. 
  
 den som är medlem i föreningen, 
  
 2. 
  
 den som enligt lag är ställföreträdare för en medlem, eller 
  
 3. 
  
 om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna. 
  
 I stadgarna får det bestämmas att även annan än den som anges i första stycket får utses till styrelseledamot. 
 Bestämmelserna i första stycket gäller inte arbetstagarrepresen- tanter enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda. 
  
 8 §  
 En juridisk person kan inte vara styrelseledamot. 
  
 9 §  
 Den som är underårig eller i konkurs eller som har en förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäller den som har näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud. 
  
 10 §  
 Till styrelseledamot får inte utan godtagbara skäl utses någon som inte avser att ta del i sådan verksamhet som styrelsen enligt denna lag ansvarar för. 
 Styrelseledamots mandattid 
  
 11 §  
 En styrelseledamots uppdrag gäller för den tid som har bestämts i stadgarna. Uppdragstiden ska dock upphöra senast vid slutet av den årsstämma som hålls under det fjärde räkenskapsåret efter det då styrelseledamoten utsågs. 
 Ändringar i styrelsens sammansättning har verkan först från den tidpunkt då anmälan om ändringen kom in till Bolagsverket eller 
 66 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 från den senare tidpunkt som anges i det beslut som anmälan grundar sig på. 
 Styrelseledamots förtida avgång 
  
 12 §  
 Ett uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om styrelse- ledamoten eller den som har utsett honom eller henne anmäler att uppdraget ska upphöra. Anmälan om avgången ska göras hos styr- elsen. Om en styrelseledamot som inte är vald av föreningsstämman vill avgå, ska anmälan också göras hos den som har utsett honom eller henne. 
 I fråga om verkan av styrelseledamotens avgång gäller 11 § andra stycket. 
  
 13 §  
 Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förtid eller om bestämmelserna i 7 eller 9 § hindrar honom eller henne att vara styrelseledamot och det inte finns någon suppleant som kan träda in i hans eller hennes ställe, ska övriga styrelseledamöter vidta åtgärder för att en ny styrelseledamot utses för den återstående mandattiden. Sådana åtgärder behöver dock inte vidtas, om den förra styrelseledamoten var en arbetstagarrepresentant. Ska styrelseleda- moten väljas av föreningsstämman, behöver någon ny styrelseleda- mot inte väljas förrän vid nästa årsstämma, om styrelsen är besluts- för med kvarstående ledamöter och suppleanter. 
 Domstolsbeslut om ersättare för en styrelseledamot 
  
 14 §  
 Om en styrelseledamot som enligt stadgarna ska utses på ett annat sätt än genom val av föreningsstämman inte har utsetts, ska allmän domstol på ansökan utse en ersättare. Ansökan får göras av en styrelseledamot, en medlem, en borgenär eller någon annan vars rätt kan vara beroende av att det finns någon som kan företräda föreningen. 
 Styrelsens ordförande 
  
 15 §  
 En av styrelsens ledamöter ska vara ordförande i styrelsen. Ordföranden ska leda styrelsens arbete och bevaka att styrelsen fullgör de uppgifter som anges i 4 och 5 §§. 
 67 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Om inte annat har bestämts i stadgarna eller beslutats av förenings- stämman, väljer styrelsen ordförande. Vid lika röstetal avgörs valet genom lottning. 
 Styrelsens sammanträden 
  
 16 §  
 Styrelsens ordförande ska se till att sammanträden hålls när det behövs. Styrelsen ska alltid sammankallas om en styrelseledamot eller den verkställande direktören begär det. 
  
 17 §  
 Den verkställande direktören har rätt att närvara och yttra sig vid styrelsens sammanträden, om styrelsen inte i ett särskilt fall bestämmer något annat. 
  
 18 §  
 Om en styrelseledamot inte kan närvara vid ett sammanträde och det finns en suppleant som ska delta i hans eller hennes ställe, ska denne ges tillfälle till det. 
 En sådan suppleant för arbetstagarledamot som har utsetts en- ligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda ska alltid få underlag och ges tillfälle att delta i behandlingen av styrelsens ärenden på samma sätt som en styrelseledamot. 
 Styrelsens beslutförhet 
  
 19 §  
 Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseledamöter eller det högre antal som har bestämts i stadgarna är närvarande. Vid bedömningen av om styrelsen är beslutför ska styrelseledamöter som är jäviga enligt 21 § anses som inte närvarande. 
 Beslut får inte fattas i ett ärende, om inte såvitt möjligt samtliga styrelseledamöter har 
  
 1. 
  
 fått tillfälle att delta i ärendets behandling, och 
  
 2. 
  
 fått ett tillfredsställande underlag för att avgöra ärendet. 
  
 Majoritetskrav vid styrelsebeslut 
  
 20 §  
 Som styrelsens beslut gäller den mening som mer än hälften av de närvarande röstar för vid sammanträdet. Om det i stadgarna har bestämts särskild röstmajoritet, gäller dock detta. Vid lika röste- tal har ordföranden utslagsröst. Är styrelsen inte fulltalig, ska de 
 68 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela an- talet styrelseledamöter, om inte annat har bestämts i stadgarna. 
 Jäv för styrelseledamot 
  
 21 §  
 En styrelseledamot får inte handlägga en fråga om 
  
 1. 
  
 avtal mellan styrelseledamoten och föreningen, 
  
 2. 
  
 avtal mellan föreningen och tredje man, om styrelseledamoten 
  
 i 
  
 frågan har ett väsentligt intresse som kan strida mot föreningens, eller 
  
 3. 
  
 avtal mellan föreningen och en juridisk person som styrelse- ledamoten ensam eller tillsammans med någon annan får företräda. 
  
 Bestämmelsen i första stycket 3 gäller inte om föreningens mot- part är ett företag i samma koncern eller i en företagsgrupp av mot- svarande slag. 
 Med avtal som avses i första stycket jämställs rättegång eller annan talan. 
 Arvode och annan ersättning till styrelseledamot 
  
 22 §  
 Föreningsstämman ska besluta om arvode och annan ersätt- ning för styrelseuppdrag till var och en av styrelseledamöterna. 
 Styrelseprotokoll 
  
 23 §  
 Vid styrelsens sammanträden ska det föras protokoll. I proto- kollet ska de beslut som styrelsen har fattat antecknas. 
 Protokollet ska undertecknas av den som har varit protokoll- förare. Det ska justeras av ordföranden, om denne inte har fört protokollet, och av ytterligare en ledamot som styrelsen har utsett. 
 Styrelseledamöterna och den verkställande direktören har rätt att få en avvikande mening antecknad till protokollet. 
  
 24 §  
 Styrelsens protokoll ska föras i nummerföljd och förvaras på ett betryggande sätt. 
 69 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Verkställande direktör 
  
 25 §  
 Styrelsen får utse en verkställande direktör att fullgöra de upp- gifter som anges i 27 §. 
 Vice verkställande direktör 
  
 26 §  
 Om föreningen har en verkställande direktör, får styrelsen utse en eller flera vice verkställande direktörer. 
 Bestämmelserna i denna lag om den verkställande direktören ska i tillämpliga delar gälla även en vice verkställande direktör. 
 Om styrelsen har utsett flera vice verkställande direktörer, ska den meddela skriftliga instruktioner om i vilken inbördes ordning dessa ska träda in i den verkställande direktörens ställe. 
 Den verkställande direktörens uppgifter 
  
 27 §  
 Den verkställande direktören ska sköta den löpande förvalt- ningen enligt styrelsens riktlinjer och anvisningar. 
 Den verkställande direktören får dessutom utan styrelsens be- myndigande vidta åtgärder som med hänsyn till omfattningen och arten av föreningens verksamhet är av ovanligt slag eller av stor betydelse, om styrelsens beslut inte kan avvaktas utan väsentlig olägenhet för föreningens verksamhet. I sådana fall ska styrelsen så snart som möjligt underrättas om åtgärden. 
 Den verkställande direktören ska vidta de åtgärder som är nöd- vändiga för att föreningens bokföring ska fullgöras i överensstäm- melse med lag och för att medelsförvaltningen ska skötas på ett be- tryggande sätt. 
 Hinder att vara verkställande direktör 
  
 28 §  
 Den som är underårig eller i konkurs eller som har en för- valtare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan inte vara verkställande direktör. Att detsamma gäller den som har näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud. 
 70 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 29 §  
 Till verkställande direktör får inte utses någon som inte avser att ta del i sådan verksamhet som enligt denna lag ankommer på den verkställande direktören. 
 Verkställande direktörs mandattid 
  
 30 §  
 Ett beslut att utse en verkställande direktör i föreningen samt beslut om den verkställande direktörens avgång eller entledigande har verkan från den tidpunkt då anmälan om registrering kom in till Bolagsverket eller från den senare tidpunkt som har angetts i be- slutet. 
 Jäv för den verkställande direktören 
  
 31 §  
 Den verkställande direktören får inte handlägga en fråga om 
  
 1. 
  
 avtal mellan den verkställande direktören och föreningen, 
  
 2. 
  
 avtal mellan föreningen och tredje man, om den verkställande direktören i frågan har ett väsentligt intresse som kan strida mot föreningens, eller 
  
 3. 
  
 avtal mellan föreningen och en juridisk person som den verk- ställande direktören ensam eller tillsammans med någon annan får företräda. 
  
 Bestämmelsen i första stycket 3 gäller inte om föreningens mot- part är ett företag i samma koncern eller i en företagsgrupp av mot- svarande slag. 
 Med sådana avtal som avses i första stycket jämställs rättegång eller annan talan. 
 Styrelsen som föreningens ställföreträdare 
  
 32 §  
 Styrelsen företräder föreningen och tecknar dess firma. Hand- lingar som enligt denna lag ska undertecknas av styrelsen ska skrivas under av minst hälften av hela antalet styrelseledamöter. 
 71 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Den verkställande direktören som föreningens ställföreträdare 
  
 33 §  
 Den verkställande direktören får alltid företräda föreningen och teckna dess firma beträffande uppgifter som han eller hon ska sköta enligt 27 §. 
 Särskild firmatecknare 
  
 34 §  
 Styrelsen får bemyndiga en styrelseledamot, den verkställande direktören eller någon annan att företräda föreningen och teckna dess firma (särskild firmatecknare). Bestämmelserna i 28, 29 och 31 §§ ska tillämpas på en firmatecknare som inte är styrelseledamot eller verkställande direktör. 
 Styrelsen får när som helst återkalla ett bemyndigande som av- ses i första stycket. 
 I stadgarna får det bestämmas att styrelsen inte får lämna ett så- dant bemyndigande som avses i första stycket eller att ett sådant bemyndigande får lämnas endast på vissa villkor. 
  
 35 §  
 Ett bemyndigande som avses i 34 § eller en återkallelse av ett sådant bemyndigande har verkan från den tidpunkt då anmälan om bemyndigandet eller återkallelsen kom in till Bolagsverket eller från den senare tidpunkt som har angetts i bemyndigandet eller beslutet om återkallelse. 
 Inskränkningar i firmateckningsrätt 
  
 36 §  
 Styrelsen får besluta att rätten att företräda föreningen och teckna dess firma får utövas endast av två eller flera personer i för- ening. Någon annan inskränkning i en firmatecknares rätt att teckna föreningens firma får inte registreras. 
 Särskild delgivningsmottagare 
  
 37 §  
 Om föreningen inte har någon behörig ställföreträdare som är bosatt i Sverige, ska styrelsen bemyndiga en person som är bo- satt här att på föreningens vägnar ta emot delgivning ( 
 särskild del- givningsmottagare 
 ). Ett sådant bemyndigande får inte lämnas till 
 72 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 någon som är underårig eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 Generella inskränkningar i ställföreträdares kompetens 
  
 38 §  
 Styrelsen eller någon annan ställföreträdare för föreningen får inte företa en rättshandling eller någon annan åtgärd som är ägnad att ge en otillbörlig fördel åt en medlem eller någon annan till nackdel för föreningen eller någon annan medlem. 
 En ställföreträdare för föreningen får inte heller följa en anvis- ning av föreningsstämman eller något annat föreningsorgan, om an- visningen inte gäller därför att den strider mot denna lag, tillämplig lag om årsredovisning eller stadgarna. 
 Kompetensöverskridande 
  
 39 §  
 Om styrelsen eller en särskild firmatecknare har företagit en rättshandling för föreningen och då har handlat i strid med bestäm- melserna i denna lag om föreningsorganens behörighet, gäller rätts- handlingen inte mot föreningen. Detsamma är fallet om en verk- ställande direktör när en rättshandling företogs överskred sin be- hörighet enligt 27 § och föreningen visar att motparten insåg eller bort inse behörighetsöverskridandet. 
 En rättshandling gäller inte heller mot föreningen om styrelsen, den verkställande direktören eller en särskild firmatecknare har över- skridit sin befogenhet och föreningen visar att motparten insåg eller bort inse befogenhetsöverskridandet. Detta gäller dock inte när styrelsen eller den verkställande direktören har överträtt 
  
 1. 
  
 en bestämmelse i stadgarna, eller 
  
 2. 
  
 en bestämmelse som har meddelats av ett annat föreningsorgan. 
  
 Registrering 
  
 40 §  
 Föreningen ska för registrering i föreningsregistret anmäla 
  
 1. 
  
 föreningens postadress, 
  
 2. 
  
 vem som har utsetts till styrelseledamot, styrelsesuppleant, verk- ställande direktör, vice verkställande direktör och särskild delgiv- ningsmottagare, 
  
 3. 
  
 av vilka och hur föreningens firma tecknas. 
  
 73 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Anmälan ska innehålla uppgift om postadress för de personer som anges i första stycket 2 och 3. Om postadressen avviker från per- sonernas hemvist, ska även hemvistet anges. Anmälan ska vidare innehålla uppgift om de angivna personernas personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. Om en styrelseledamot eller en styrelsesuppleant har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelse- representation för de privatanställda eller lagen (2008:9) om arbets- tagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner, ska detta anges. 
 Föreningen får för registrering även anmäla vem som har utsetts till styrelseordförande. 
 Även den som anmälan gäller har rätt att göra anmälan enligt första stycket. Den som har utsetts till en sådan befattning som avses i första stycket 2 har även rätt att anmäla företrädarens av- gång. 
  
 41 §  
 Anmälan enligt 40 § ska göras första gången när föreningen enligt 3 kap. 3 § anmäls för registrering och därefter genast när ett förhållande som har anmälts eller ska anmälas för registrering har ändrats. 
 Anmälan om aktieinnehav 
  
 42 §  
 När styrelseledamöter och den verkställande direktören till- träder sina uppdrag, ska de till föreningens styrelse anmäla före- kommande innehav av aktier i bolag inom samma koncern som för- eningen. Förändringar i aktieinnehaven ska anmälas inom en månad. Anmälda uppgifter ska utan dröjsmål föras in i en särskild förteck- ning. För förteckningen gäller bestämmelserna i 6 kap. 2, 5, 6 och 7 §§. 
 Första stycket gäller inte, om anmälningsskyldighet föreligger en- ligt lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för innehav av vissa finansiella instrument. 
 Särskilda bestämmelser för ekonomiska föreningar med värdepapper som är upptagna till handel 
 Hinder för tidigare revisor att vara befattningshavare i föreningen 
  
 43 §  
 I en ekonomisk förening vars överlåtbara värdepapper är upp- tagna till handel på en reglerad marknad gäller följande. 
 74 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Den som har varit revisor i föreningen eller huvudansvarig för revisionen enligt 17 § revisorslagen (2001:883) får inte vara styrelse- ledamot, verkställande direktör eller ledande befattningshavare av annat slag i föreningen, om det inte har gått minst två år sedan han eller hon lämnade revisionsuppdraget. 
 Bestämmelserna i andra stycket gäller även den som har varit huvudansvarig för revisionen enligt 17 § revisorslagen (2001:883). 
 Revisionsutskott 
  
 44 §  
 I en ekonomisk förening, vars överlåtbara värdepapper är upp- tagna till handel på en reglerad marknad, gäller följande. 
 Styrelsen ska ha ett revisionsutskott. Utskottets ledamöter får inte vara anställda av föreningen. Minst en ledamot ska vara oberoende och ha redovisnings- eller revisionskompetens. Föreningen får dock besluta att styrelsen inte ska ha något revisionsutskott, förutsatt att styrelsen 
  
 1. 
  
 fullgör de uppgifter som anges i denna paragraf, och 
  
 2. 
  
 uppfyller det krav som anges i tredje meningen. Revisionsutskottet ska, utan att det påverkar styrelsens ansvar 
  
 och uppgifter i övrigt, 
  
 1. 
  
 övervaka föreningens finansiella rapportering, med avseende på den finansiella rapporteringen övervaka effektiviteten i föreningens interna kontroll, internrevision och riskhantering, 
  
 2. 
  
 hålla sig informerat om revisionen av årsredovisningen och kon- cernredovisningen, 
  
 3. 
  
 granska och övervaka revisorns opartiskhet och självständig- het och i det sammanhanget särskilt uppmärksamma om revisorn tillhandahåller föreningen andra tjänster än revisionstjänster, och 
  
 4. 
  
 biträda vid upprättandet av förslag till föreningsstämmans be- slut om revisorsval. 
  
 9 kap. Revision 
 Skyldighet att ha revisor med hänsyn till föreningens storlek 
  
 1 §  
 En ekonomisk förening ska ha minst en revisor, om föreningen uppfyller minst två av följande tre villkor: 
 1. medelantalet anställda i föreningen har under de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 50, 
 75 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2. 
  
 föreningens redovisade balansomslutning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 25 miljoner kronor, 
  
 3. 
  
 föreningens redovisade nettoomsättning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 50 miljoner kronor. 
  
 En ekonomisk förening ska också ha minst en revisor, om för- eningen är moderförening i en koncern och koncernen uppfyller minst två av villkoren i första stycket. Därvid ska fordringar och skulder mellan koncernföretag, liksom internvinster, elimineras. Det- samma gäller för intäkter och kostnader som hänför sig till transak- tioner mellan koncernföretag liksom förändring av internvinst. 
 En förening som vid utgången av ett räkenskapsår har en revisor registrerad i föreningsregistret ska alltid ha en revisor som lämnar en revisionsberättelse för det räkenskapsåret 
 . 
  
 Skyldighet att ha revisor enligt bestämmelser i stadgarna 
  
 2 §  
 I stadgarna får det bestämmas att föreningen ska ha en eller flera revisorer även i andra fall än de som avses i 1 §. 
 Föreningsstämmans rätt och skyldighet att utse revisor även i andra fall 
  
 3 §  
 Föreningsstämman får utse en eller flera revisorer, även om för- eningen inte är skyldig att ha någon revisor enligt 1 § eller enligt stadgarna. 
 Föreningsstämman ska utse minst en revisor, om 
  
 1. 
  
 förslag om detta framställs på en föreningsstämma där frågan enligt kallelsen till stämman ska prövas, och 
  
 2. 
  
 förslaget biträds av minst en tiondel av samtliga röstberättigade eller av minst en tredjedel av de på stämman närvarande röstbe- rättigade. 
  
 Revisorssuppleanter 
  
 4 §  
 För en revisor får det utses en eller flera suppleanter. Bestämmelserna i denna lag om revisor gäller i tillämpliga delar 
 även suppleant. 
 76 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Revisorns uppgifter 
  
 5 §  
 Revisorn ska granska den ekonomiska föreningens årsredovis- ning och bokföring samt styrelsens och den verkställande direk- törens förvaltning. Granskningen ska vara så ingående och omfatt- ande som god revisionssed kräver. 
 Om föreningen är moderförening, ska revisorn även granska kon- cernredovisningen, om en sådan har upprättats, samt koncernföre- tagens inbördes förhållanden. 
  
 6 §  
 Revisorn ska följa föreningsstämmans anvisningar, om de inte strider mot lag, stadgarna eller god revisionssed. 
  
 7 §  
 Revisorn ska efter varje räkenskapsår lämna en revisionsberätt- else till föreningsstämman. Bestämmelser om berättelsens innehåll och den tidpunkt då den ska lämnas till föreningens styrelse finns i  
 32–40 
  §§. 
 Om föreningen är en moderförening som är skyldig att upprätta koncernredovisning, ska revisorn även lämna en koncernrevisions- berättelse enligt 42 §. 
  
 8 §  
 I samband med revisionen ska revisorn till styrelsen och den verkställande direktören framföra de erinringar och de påpekanden som följer av god revisionssed. Bestämmelser om erinringar finns i 43 §. 
 Tillhandahållande av upplysningar m.m. 
  
 9 §  
 Styrelsen och den verkställande direktören ska ge revisorn till- fälle att genomföra granskningen i den omfattning som revisorn an- ser är nödvändig. De ska lämna de upplysningar och den hjälp som revisorn begär. 
 Samma skyldigheter har styrelsen, den verkställande direktören och revisorn i ett dotterföretag gentemot en revisor i moderfören- ingen. 
 77 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Hur en revisor utses 
  
 10 §  
 En revisor väljs av föreningsstämman, om det inte har bestämts i stadgarna att revisor ska utses på annat sätt. 
 I 11, 12, 29 och 30 §§ finns bestämmelser om att Bolagsverket i vissa fall ska utse en revisor. 
 Minoritetsrevisor 
  
 11 §  
 Om föreningen har en eller flera revisorer, kan en medlem föreslå att en revisor som utses av Bolagsverket ska delta i revi- sionen tillsammans med övriga revisorer. 
 Förslaget ska framställas på en föreningsstämma där revisorsval ska ske eller förslaget enligt kallelsen till föreningsstämman ska behandlas. Om förslaget biträds av minst en tiondel av samtliga röstberättigade eller av minst en tredjedel av de på stämman när- varande röstberättigade och någon medlem ansöker om det hos Bolagsverket, ska verket utse en revisor. 
 Bolagsverket ska ge föreningens styrelse tillfälle att yttra sig, innan den utser revisor. 
 Beslutet att utse revisor ska avse tiden till och med nästa års- stämma. 
 Medrevisor 
  
 12 §  
 Om föreningen har en eller flera revisorer, får innehavare av förlagsandelar som företräder förlagsinsatser till ett sammanlagt belopp motsvarande minst en tiondel av det totalt inbetalda insats- kapitalet hos styrelsen i föreningen begära att en medrevisor utses. I så fall ska styrelsen inom två månader ansöka hos Bolagsverket om att en sådan revisor utses. Om styrelsen försummar detta, får ansökan göras av var och en som innehar en förlagsandel i fören- ingen. 
 Bolagsverket ska ge föreningens styrelse tillfälle att yttra sig, innan den utser revisor. 
 Beslutet att utse revisor ska avse tiden till och med nästa års- stämma. 
 78 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Obehörighetsgrunder 
  
 13 §  
 Den som är i konkurs eller har fått näringsförbud eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan inte vara revisor. 
 Kompetenskrav 
  
 14 §  
 En revisor ska ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska förhållanden som med hänsyn till arten och om- fattningen av föreningens verksamhet fordras för att fullgöra upp- draget. 
  
 15 §  
 Endast den som är auktoriserad eller godkänd revisor kan vara revisor. 
 Bestämmelser om auktoriserade och godkända revisorer finns i revisorslagen (2001:883). 
  
 16 §  
 Minst en revisor ska vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen, om föreningen uppfyller minst två av följande villkor: 
  
 1. 
  
 medelantalet anställda i föreningen har under vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 50, 
  
 2. 
  
 föreningens redovisade balansomslutning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 40 miljoner kronor, 
  
 3. 
  
 föreningens redovisade nettoomsättning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 80 miljoner kronor. 
  
 17 §  
 Bestämmelserna i 16 § gäller även för moderföreningen i en koncern, om koncernen uppfyller mer än ett av följande villkor: 
  
 1. 
  
 medelantalet anställda i koncernen har under vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 50, 
  
 2. 
  
 koncernföretagens redovisade balansomslutning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 40 miljoner kronor, 
  
 3. 
  
 koncernföretagens redovisade nettoomsättning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 80 miljoner kronor. 
  
 79 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Vid tillämpningen av första stycket 2 och 3 ska fordringar och skulder mellan koncernföretag, liksom internvinster, elimineras. Det- samma gäller för intäkter och kostnader som hänför sig till transak- tioner mellan koncernföretag, liksom förändring av internvinst. 
  
 18 §  
 Om en ekonomisk förening enligt bestämmelserna i 16 § eller 17 § ska ha en auktoriserad revisor eller godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen, får Bolagsverket tillåta att det till revisor i föreningen utses en viss annan godkänd revisor. Bolagsverket får ge sådant tillstånd, om 
  
 1. 
  
 den avsedda revisorn har varit revisor i föreningen under när- mast föregående mandatperiod, och 
  
 2. 
  
 det med hänsyn till revisorns kompetens och särskilda erfar- enhet av föreningen framstår som olämpligt att utse en annan revi- sor. 
  
 Ett tillstånd som avses i första stycket gäller i högst fem år. 
  
 19 §  
 I andra ekonomiska föreningar än de som avses i 16 och 17 §§ ska en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen utses till revisor, om minst en tiondel av samtliga röstberättigade begär det vid den föreningsstämma där revisorsval ska ske. 
 Jäv 
  
 20 §  
 Den kan inte vara revisor som 
  
 1. 
  
 är ledamot av styrelsen eller verkställande direktör i föreningen eller dess dotterföretag eller biträder vid föreningens bokföring eller medelsförvaltning eller föreningens kontroll däröver, 
  
 2. 
  
 är anställd hos eller på annat sätt har en underordnad eller be- roende ställning till föreningen eller någon som avses i 1, 
  
 3. 
  
 är verksam i samma företag som den som yrkesmässigt biträder föreningen vid grundbokföringen eller medelsförvaltningen eller föreningens kontroll däröver, 
  
 4. 
  
 är gift eller sambo med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedstigande led till en person som avses i 1, 
  
 5. 
  
 är besvågrad med en person som avses i 1 i rätt upp- eller ned- stigande led eller så att den ene är gift med den andres syskon, eller 
  
 6. 
  
 utöver vad som normalt sammanhänger med medlemskap i för- eningen, står i låneskuld till denna eller annat företag i samma kon- 
  
 80 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 cern eller har en förpliktelse som föreningen eller ett sådant företag har ställt säkerhet för. 
 I fråga om ekonomiska föreningar som avses i 16 eller 17 § gäller, i stället för bestämmelsen i första stycket 3, att den inte får vara revisor som är verksam i samma företag som den som yrkesmässigt biträder föreningen vid bokföringen eller medelsförvaltningen eller föreningens kontroll däröver. 
 Den som enligt första eller andra stycket inte är behörig att vara revisor i en moderförening får inte heller vara revisor i dess dotter- företag. 
  
 21 §  
 En revisor får vid revisionen inte anlita någon som enligt 20 § inte är behörig att vara revisor. Om föreningen eller dess moder- förening har anställda med uppgift att uteslutande eller huvudsak- ligen sköta den interna revisionen, får revisorn dock vid revisionen anlita sådana anställda i den utsträckning det är förenligt med god revisionssed. 
 Revisionsbolag 
  
 22 §  
 Till revisor får även ett registrerat revisionsbolag utses. Bestämmelser om vem som får vara huvudansvarig för revisionen 
 när ett revisionsbolag utses att vara revisor och om underrättelse- skyldighet finns i 17 § revisorslagen (2001:883). 
 Följande bestämmelser i detta kapitel ska tillämpas på den huvud- ansvarige: 
  
 - 
  
 20 och 21 §§ om jäv, 
  
 - 
  
 44 § om närvaro vid föreningsstämma och 
  
 - 
  
 51 och 52 §§ om registrering. 
  
 Revisor i dotterföretag 
  
 23 §  
 Bland revisorerna i ett dotterföretag bör minst en också vara revisor i moderföreningen. 
 Revisorns mandattid 
  
 24 §  
 Uppdraget som revisor gäller till slutet av den första årsstämma som hålls efter det räkenskapsår då revisorn utsågs. 
 81 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 I stadgarna får det bestämmas att uppdraget som revisor ska gälla för en längre tid än den som anges i första stycket. Uppdraget ska dock upphöra senast vid slutet av den årsstämma som hålls under det fjärde räkenskapsåret efter det då revisorn utsågs. 
 I de fall som avses i 27 § får en ny revisor utses för den tid som återstår av den tidigare revisorns mandattid. 
 Avgång i förtid 
  
 25 §  
 Ett uppdrag som revisor upphör i förtid, om 
  
 1. 
  
 revisorn anmäler att uppdraget ska upphöra, eller 
  
 2. 
  
 den som har utsett revisorn entledigar honom eller henne på saklig grund och anmäler att uppdraget ska upphöra. 
  
 Anmälan ska göras hos styrelsen. Om en revisor som inte är vald på föreningsstämma vill avgå, ska revisorn anmäla det också hos den som har utsett honom eller henne. 
  
 26 §  
 En revisor vars uppdrag upphör i förtid ska genast anmäla detta till Bolagsverket för registrering i föreningsregistret och över- lämna en kopia av anmälan till föreningens styrelse. 
 Revisorn ska i anmälan lämna en redogörelse för vad han eller hon har funnit vid den granskning som han eller hon har utfört under den del av löpande räkenskapsår som uppdraget har omfattat. För anmälan gäller vad som föreskrivs i 37 § andra stycket, 38 §  
 1–4 
  och 39 § om revisionsberättelse. 
  
 27 §  
 Om en revisors uppdrag upphör i förtid och det inte finns någon suppleant, ska styrelsen vidta åtgärder för att en ny revisor utses. Detsamma gäller om bestämmelserna i  
 13–19 
  §§ eller bestäm- melser i stadgarna hindrar revisorn att vara revisor i föreningen. 
  
 28 §  
 Om en revisors uppdrag upphör i förtid, ska revisorn och den som har utsett revisorn underrätta Bolagsverket om skälet för detta. 
 Bolagsverkets förordnande av revisor 
  
 29 §  
 Efter ansökan ska Bolagsverket utse en revisor när 
 1. föreningen saknar en revisor, trots att det enligt 1 § eller 3 § andra stycket ska finnas en sådan, 
 82 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 2. 
  
 föreningen saknar en sådan revisor som ska finnas enligt 15, 16 eller 17 §, 
  
 3. 
  
 revisorn är obehörig enligt 13 eller 20 § och det inte finns någon behörig revisorssuppleant, eller 
  
 4. 
  
 en bestämmelse i stadgarna om att revisor ska finnas, om antalet revisorer eller om revisorns behörighet inte har följts. 
  
 En ansökan enligt första stycket kan göras av var och en. Styrelsen är skyldig att göra ansökan enligt första stycket, om 
 det inte snarast möjligt utses en ny revisor genom den som enligt 10 § har rätt att utse revisor. 
  
 30 §  
 Om föreningsstämman, trots en begäran enligt 19 §, inte har utsett någon auktoriserad revisor eller någon godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen och en röstberättigad inom en månad från föreningsstämman ansöker om det hos Bolagsverket, ska verket utse en sådan revisor. 
  
 31 §  
 Bolagsverket ska ge föreningens styrelse tillfälle att yttra sig innan den beslutar i ett ärende enligt 29 eller 30 §. 
 Förordnandet ska avse tiden till dess en annan revisor har blivit utsedd på föreskrivet sätt. 
 Vid förordnande enligt 29 § första stycket 2 ska Bolagsverket ent- lediga den obehöriga revisorn. 
 Revisionsberättelsen 
  
 32 §  
 Revisionsberättelsen ska lämnas till föreningens styrelse senast tre veckor före årsstämman. 
 Revisorn ska på årsredovisningen göra en hänvisning till revisions- berättelsen. 
  
 33 §  
 Revisionsberättelsens inledning ska innehålla uppgift om 
  
 1. 
  
 föreningens firma och organisationsnummer, 
  
 2. 
  
 vilken räkenskapsperiod som revisionsberättelsen avser, samt 
  
 3. 
  
 vilket eller vilka normsystem för redovisning som föreningen har tillämpat. 
  
 Revisionsberättelsen ska vara undertecknad av revisorn och inne- hålla uppgift om vilken dag revisionen avslutades. 
 83 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 34 §  
 I revisionsberättelsen ska det anges vilket eller vilka norm- system för revision som revisorn har tillämpat 
 . 
  
 I förekommande fall ska det i revisionsberättelsen även anges 
  
 1. 
  
 om revisorn i en fråga som behandlas i revisionsberättelsen har en mening som avviker från styrelsens eller annan revisors, 
  
 2. 
  
 om revisionens inriktning eller omfattning är begränsad, eller 
  
 3. 
  
 om revisorn anser sig sakna tillräckligt underlag för att göra något uttalande enligt  
  
 35–38 
  §§. 
  
 35 §  
 Revisionsberättelsen ska innehålla ett uttalande om huruvida årsredovisningen har upprättats i överensstämmelse med tillämplig lag om årsredovisning. I uttalandet ska det särskilt anges 
  
 1. 
  
 om årsredovisningen ger en rättvisande bild av föreningens resultat och ställning, och 
  
 2. 
  
 om förvaltningsberättelsen är förenlig med årsredovisningens övriga delar. 
  
 Om det i årsredovisningen inte har lämnats sådana upplysningar som ska lämnas enligt tillämplig lag om årsredovisning, ska revisorn ange detta och, om det är möjligt, lämna behövliga upplysningar i sin berättelse. 
  
 36 §  
 Revisionsberättelsen ska innehålla uttalanden om huruvida 
  
 1. 
  
 föreningsstämman bör fastställa balansräkningen och resultat- räkningen, och 
  
 2. 
  
 föreningsstämman bör besluta om dispositioner beträffande föreningens vinst eller förlust enligt förslaget i förvaltningsberätt- elsen. 
  
 Om revisorn anser att balansräkningen eller resultaträkningen inte bör fastställas, ska han eller hon anteckna det på årsredovis- ningen. 
  
 37 §  
 Revisionsberättelsen ska innehålla ett uttalande om huruvida styrelseledamöterna och den verkställande direktören bör beviljas ansvarsfrihet gentemot föreningen. 
 Om revisorn vid sin granskning har funnit att en styrelseleda- mot eller den verkställande direktören har företagit någon åtgärd eller gjort sig skyldig till någon försummelse som kan föranleda ersättningsskyldighet, ska det anmärkas i berättelsen. Detsamma gäller om revisorn vid granskningen har funnit att en styrelseleda- mot eller den verkställande direktören på något annat sätt har handlat i strid med denna lag, tillämplig lag om årsredovisning eller stadgarna. 
 84 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 38 §  
 I revisionsberättelsen ska revisorn anmärka om han eller hon har funnit att föreningen inte har fullgjort sin skyldighet att 
  
 1. 
  
 göra skatteavdrag enligt skattebetalningslagen (1997:483), 
  
 2. 
  
 anmäla sig för registrering enligt 3 kap. 2 § skattebetalnings- lagen, 
  
 3. 
  
 lämna skattedeklaration enligt 10 kap. 9, 9 a eller 10 § skatte- betalningslagen, 
  
 4. 
  
 i rätt tid betala skatter och avgifter som omfattas av 1 kap. 1, 
  
 1 
  
 b och 2 §§ skattebetalningslagen, eller 
  
 5. 
  
 föra medlemsförteckning och förteckning över innehavare av förlagsandelar enligt bestämmelserna i 6 och 12 kap. 
  
 39 §  
 Utöver vad som följer av  
 33–38 
  §§ får en revisor i revisions- berättelsen lämna sådana upplysningar som han eller hon anser att medlemmarna bör få kännedom om. Om årsredovisningen innehåller uppgifter som har betydelse för upplysningarna, ska revisorn hän- visa till uppgifterna. 
  
 40 §  
 Om en tidigare revisor har gjort en anmälan enligt 26 §, ska en kopia av den fogas till revisionsberättelsen. Även kopior av de underrättelser som revisorn och den som har utsett revisorn har lämnat enligt 28 § ska fogas till revisionsberättelsen. 
  
 41 §  
 Revisorn ska genast sända en kopia av revisionsberättelsen till Skatteverket, om revisionsberättelsen innehåller 
  
 1. 
  
 anmärkningar enligt 37 § andra stycket, eller 
  
 2. 
  
 uttalanden om att 
  
 - 
  
 årsredovisningen inte har upprättats i överensstämmelse med tillämplig lag om årsredovisning, 
  
 - 
  
 sådana upplysningar som ska lämnas enligt tillämplig lag om års- redovisning inte har lämnats, 
  
 - 
  
 styrelseledamöterna eller den verkställande direktören inte bör beviljas ansvarsfrihet gentemot föreningen, eller 
  
 - 
  
 föreningen inte har fullgjort en skyldighet som avses i 38 §  
  
 1–3. 
  
 Koncernrevisionsberättelsen 
  
 42 §  
 I fråga om koncernrevisionsberättelsen gäller 
 - 32 § första stycket om tidpunkten för lämnande av revisions- berättelsen, och 
 85 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 - 33 § första stycket 2 och andra stycket, 34 §, 35 §, 36 § första stycket 1, 39 och 40 §§ om revisionsberättelsens innehåll. 
 Koncernrevisionsberättelsens inledning ska innehålla uppgift om 
  
 1. 
  
 moderföreningens firma och organisationsnummer, och 
  
 2. 
  
 vilket eller vilka normsystem för koncernredovisning som moderföreningen har tillämpat. 
  
 På koncernredovisningen ska det göras en hänvisning till koncern- revisionsberättelsen. Om revisorn anser att koncernbalansräkningen eller koncernresultaträkningen inte bör fastställas, ska också detta antecknas på koncernredovisningen. 
 Erinringar 
  
 43 §  
 Om revisorn har framfört en erinran till styrelsen eller den verkställande direktören, ska den antecknas i ett protokoll eller i en annan handling. Handlingen ska lämnas till styrelsen och föreningen ska förvara den på ett betryggande sätt. 
 Styrelsen ska ta upp erinran till behandling vid ett sammanträde. Sammanträdet ska hållas inom fyra veckor från det att erinran över- lämnades. Om erinran framförs senast i samband med att revisions- berättelsen avlämnas till föreningen, ska ett sammanträde alltid hållas före den föreningsstämma där revisionsberättelsen läggs fram. 
 Revisorns närvaro vid föreningsstämman 
  
 44 §  
 Revisorn har rätt att närvara vid föreningsstämman. Han eller hon är skyldig att närvara, om det med hänsyn till ärendena kan an- ses nödvändigt. 
 Revisorns tystnadsplikt 
  
 45 §  
 Revisorn får inte till en enskild medlem eller till någon utom- stående obehörigen lämna upplysningar om sådana föreningens ange- lägenheter som revisorn får kännedom om när han eller hon fullgör sitt uppdrag, om det kan vara till skada för föreningen. 
 86 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Åtgärder vid misstanke om brott 
  
 46 §  
 En revisor ska vidta de åtgärder som anges i 47 och 48 §§, om han eller hon finner att det kan misstänkas att en styrelseledamot eller den verkställande direktören inom ramen för föreningens verk- samhet har gjort sig skyldig till brott enligt någon av följande be- stämmelser: 
  
 1. 
  
 9 kap. 1, 3, 6 a och 9 §§, 10 kap. 1, 3, 4 och 5 §§ samt 11 kap. 1, 2, 4 och 5 §§ brottsbalken, och 
  
 2. 
  
 2, 4, 5 och 10 §§ skattebrottslagen (1971:69). 
  
 En revisor ska även vidta de åtgärder som anges i 47 och 48 §§, om han eller hon finner att någon inom ramen för föreningens verksamhet har gjort sig skyldig till brott enligt 17 kap. 7 § eller 20 kap. 2 § brottsbalken. 
 Om revisorn finner att en misstanke av det slag som avses i första eller andra stycket bör föranleda honom eller henne att lämna upp- gifter enligt 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penning- tvätt och finansiering av terrorism, ska dock åtgärder enligt 47 och 48 §§ inte vidtas. 
  
 47 §  
 En revisor som finner att det föreligger en sådan brottsmiss- tanke som avses i 46 § ska utan oskäligt dröjsmål underrätta styrelsen om sina iakttagelser. 
 Någon underrättelse behöver dock inte lämnas, om det kan antas att styrelsen inte skulle vidta några skadeförebyggande åtgärder med anledning av underrättelsen eller en underrättelse av annat skäl fram- står som meningslös eller stridande mot syftet med underrättelse- skyldigheten. 
  
 48 §  
 Senast fyra veckor efter det att styrelsen har underrättats en- ligt 47 § första stycket ska revisorn i en särskild handling till åklagare redogöra för misstanken samt ange de omständigheter som miss- tanken grundar sig på. 
 Första stycket gäller inte om 
  
 1. 
  
 den ekonomiska skadan av det misstänkta brottet har ersatts och övriga menliga verkningar av gärningen har avhjälpts, 
  
 2. 
  
 det misstänkta brottet redan har anmälts till polismyndighet eller åklagare, eller 
  
 3. 
  
 det misstänkta brottet är obetydligt. 
  
 I de fall som avses i 47 § andra stycket ska revisorn, om anmälan om det misstänkta brottet inte redan har lämnats till polismyndighet 
 87 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 eller åklagare, utan oskäligt dröjsmål lämna en sådan handling som anges i första stycket. 
 När den handling som anges i första stycket har lämnats, ska re- visorn genast pröva om han eller hon ska avgå från sitt uppdrag. 
 Revisorns upplysningsplikt gentemot föreningsstämman 
  
 49 §  
 Revisorn är skyldig att lämna föreningsstämman de upplys- ningar som stämman begär, i den mån det inte skulle vara till väsentlig skada för föreningen. 
 Revisorns upplysningsplikt gentemot medrevisor m.fl. 
  
 50 §  
 Revisorn är skyldig att lämna en minoritetsrevisor, en med- revisor, en ny revisor, en lekmannarevisor, en särskild granskare och, om föreningen är försatt i konkurs, konkursförvaltaren de upplys- ningar som behövs om föreningens angelägenheter. 
 Revisorn är dessutom skyldig att på begäran lämna upplysningar om föreningens angelägenheter till undersökningsledaren under för- undersökning i brottmål. 
 Revisorn i en ekonomisk förening som omfattas av 2 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) är även skyldig att på begäran lämna upplysningar om föreningens angelägenheter till de förtroendevalda revisorerna i kommunen, landstinget eller i sådana kommunalförbund som kommunen eller landstinget ingår i. 
 Registrering 
  
 51 §  
 Föreningen ska för registrering i föreningsregistret anmäla vem som har utsetts till revisor. 
 Anmälan ska innehålla uppgift om revisorns postadress. Om post- adressen avviker från revisorns hemvist, ska även hemvistet anges. Anmälan ska vidare innehålla uppgift om revisorns personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. 
 Är revisorn ett registrerat revisionsbolag, ska anmälan även inne- hålla uppgift om bolagets organisationsnummer och om vem som är huvudansvarig för revisionen. 
 Rätt att göra anmälan har även den som anmälan gäller. 
 88 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 52 §  
 Anmälan enligt 51 § ska göras så snart revisor har utsetts och därefter genast efter det att någon ändring har inträffat i ett för- hållande som har anmälts eller skall anmälas för registrering. 
  
 53 §  
 Om Bolagsverket bifaller en ansökan enligt 11, 12, 29 eller 30 §, ska föreningen ersätta sökanden för ansökningsavgiften. 
 Särskilda bestämmelser för ekonomiska föreningar med värdepapper som är upptagna till handel 
 Skyldighet att ha revisor 
  
 54 §  
 I en ekonomisk förening vars överlåtbara värdepapper är upp- tagna till handel på en reglerad marknad eller på en motsvarande marknad utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska det alltid finnas en revisor. Denne ska vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen. 
 Rapportering till föreningens revisionsutskott 
  
 55 §  
 Om föreningens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad, ska revisorn 
  
 1. 
  
 rapportera till revisionsutskottet om viktiga omständigheter som har framkommit vid revisionen, särskilt ifråga om brister i för- eningens interna kontroll av den finansiella rapporteringen, 
  
 2. 
  
 om det finns någon omständighet som väsentligt kan rubba förtroendet för revisorns opartiskhet eller självständighet, rådgöra med revisionsutskottet om detta förhållande och vilka åtgärder som har vidtagits, 
  
 3. 
  
 till revisionsutskottet årligen lämna en skriftlig försäkran om sin opartiskhet och självständighet, och 
  
 4. 
  
 för revisionsutskottet årligen redovisa vilka andra tjänster än revisionstjänster som han eller hon har tillhandahållit föreningen. 
  
 I fall som avses i 8 kap. 44 § andra stycket fjärde meningen ska revisorn i stället vända sig till styrelsen. 
 89 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Revisorns mandattid 
  
 56 §  
 Uppdraget som revisor för en förening vars överlåtbara värde- papper är upptagna till handel på en reglerad marknad får gälla högst sju år i följd. 
 Den som har varit revisor i föreningen under sju år enligt första stycket får inte delta i revisionen, om det inte har gått minst två år sedan han eller hon lämnade revisionsuppdraget. 
 10 kap. Allmän och särskild granskning 
 Allmän granskning 
 Vad som avses med allmän granskning 
  
 1 §  
 I en ekonomisk förening kan det utses en eller flera  
 lekmanna- revisorer  
 att utföra sådan granskning som anges i 4 § ( 
 allmän gransk- ning 
 ). 
 Bestämmelserna i denna lag om revisorer är inte tillämpliga på lekmannarevisorer. 
 När lekmannarevisorer ska utses 
  
 2 §  
 Om föreningen saknar revisor, ska föreningen ha minst en lek- mannarevisor. Detta gäller dock inte om det i stadgarna har be- stämts att föreningen inte ska ha någon lekmannarevisor. 
 Oavsett vad som har bestämts i stadgarna, ska en förening som saknar revisor utse en lekmannarevisor, om en medlem begär det. I stadgarna får det dock bestämmas att en lekmannarevisor ska utses först om begäran biträds av minst en tiondel av de röstberättigade i föreningen eller av minst en tredjedel av de röstberättigade som är närvarande på den föreningsstämma där frågan behandlas. 
 Även om det i stadgarna har bestämts att föreningen inte ska ha någon lekmannarevisor, får föreningsstämman besluta att utse en eller flera lekmannarevisorer. 
 90 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Suppleant för lekmannarevisor 
  
 3 §  
 För en lekmannarevisor får det utses en eller flera suppleanter. Bestämmelserna i denna lag om lekmannarevisor gäller i tillämpliga delar även suppleant. 
 Lekmannarevisorns uppgifter 
  
 4 §  
 Lekmannarevisorn ska granska föreningens verksamhet för att klarlägga om den sköts på ett ändamålsenligt och från ekonomisk synpunkt tillfredsställande sätt och om föreningens interna kontroll är tillräcklig. Granskningen ska vara så ingående och omfattande som god sed vid detta slag av granskning kräver. 
  
 5 §  
 Lekmannarevisorn ska följa föreningsstämmans anvisningar, om de inte strider mot lag, stadgarna eller god sed. 
  
 6 §  
 Lekmannarevisorn ska efter varje räkenskapsår lämna en gransk- ningsrapport till föreningsstämman. Bestämmelser om rapportens innehåll och den tidpunkt då den ska lämnas till föreningens styrelse finns i 14 §. 
 Lekmannarevisorn får inte underteckna en sådan revisionsberätt- else som avses i 9 kap. 7 §. 
 Tillhandahållande av upplysningar m.m. 
  
 7 §  
 Styrelsen och den verkställande direktören ska ge lekmanna- revisorn tillfälle att genomföra granskningen i den omfattning lek- mannarevisorn anser vara nödvändig. De ska lämna de upplysningar och den hjälp som lekmannarevisorn begär. 
 Samma skyldigheter har styrelsen, den verkställande direktören, revisorn och lekmannarevisorn i ett dotterföretag gentemot en lek- mannarevisor i moderföreningen. 
 Hur en lekmannarevisor utses 
  
 8 §  
 En lekmannarevisor väljs av föreningsstämman, om inte stadgarna innehåller bestämmelser om att lekmannarevisorn ska utses på något annat sätt. 
 91 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 9 §  
 Om det inte har utsetts någon lekmannarevisor i föreningen, trots att det ska finnas en sådan i föreningen enligt 2 §, ska Bolags- verket på ansökan av en medlem eller annan röstberättigad utse en lekmannarevisor. 
 Bolagsverket ska ge föreningen tillfälle att yttra sig innan den be- slutar i ett ärende enligt första stycket. 
 Förordnandet ska avse tiden till dess en annan lekmannarevisor har blivit utsedd på föreskrivet sätt. 
 Obehörighetsgrunder 
  
 10 §  
 Den som är underårig eller i konkurs eller har fått närings- förbud eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan inte vara lekmannarevisor. 
 Jäv 
  
 11 §  
 Den kan inte vara lekmannarevisor som 
  
 1. 
  
 är ledamot av styrelsen eller verkställande direktör i föreningen eller dess dotterföretag eller biträder vid föreningens bokföring eller medelsförvaltning eller föreningens kontroll däröver, 
  
 2. 
  
 är anställd hos eller på annat sätt har en underordnad eller beroende ställning till föreningen eller någon som avses i 1, 
  
 3. 
  
 är verksam i samma företag som den som yrkesmässigt biträder föreningen vid grundbokföringen eller medelsförvaltningen eller föreningens kontroll däröver, 
  
 4. 
  
 är gift eller sambo med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedstigande led till en person som avses i 1, 
  
 5. 
  
 är besvågrad med en person som avses i 1 i rätt upp- eller ned- stigande led eller så att den ene är gift med den andres syskon, eller 
  
 6. 
  
 står i låneskuld till föreningen eller till företag i samma kon- cern eller har en förpliktelse som ett sådant företag har ställt säker- het för. 
  
 I fråga om föreningar som avses i 9 kap. 16 eller 17 § gäller, i stället för bestämmelsen i första stycket 3, att den inte får vara lekmanna- revisor som är verksam i samma företag som den som yrkesmässigt biträder föreningen vid bokföringen eller medelsförvaltningen eller föreningens kontroll däröver. 
 92 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Den som enligt första eller andra stycket inte är behörig att vara lekmannarevisor i en moderförening får inte heller vara lekmanna- revisor i dess dotterföretag. 
  
 12 §  
 En lekmannarevisor får vid granskningen av föreningen inte anlita någon som enligt 11 § inte är behörig att vara lekmanna- revisor. Om föreningen eller dess moderbolag har anställda med uppgift att uteslutande eller huvudsakligen sköta den interna revi- sionen, får lekmannarevisorn dock vid granskningen anlita sådana anställda i den utsträckning det är förenligt med god sed. 
 Avgång 
  
 13 §  
 Ett uppdrag som lekmannarevisor upphör, om lekmanna- revisorn eller den som har utsett lekmannarevisorn anmäler att upp- draget ska upphöra. Anmälan ska göras hos styrelsen. Om en lek- mannarevisor som inte är vald på föreningsstämma vill avgå, ska lek- mannarevisorn anmäla det också hos den som har utsett honom eller henne. 
 Granskningsrapporten 
  
 14 §  
 Granskningsrapporten ska lämnas till föreningens styrelse senast tre veckor före årsstämman. 
 I rapporten ska lekmannarevisorn uttala sig om sådana förhåll- anden som avses i 4 § och om sådana förhållanden som han eller hon har varit skyldig att granska enligt 5 §. Om lekmannarevisorn finner anledning till anmärkning mot någon styrelseledamot eller mot den verkställande direktören, ska han eller hon upplysa om detta i rapporten och lämna uppgift om anledningen till anmärkningen. 
 Om föreningen inte har någon revisor, ska lekmannarevisorn i granskningsrapporten även anmärka om han eller hon har funnit att föreningen inte har fullgjort sin skyldighet att föra medlemsför- teckning och förteckning över innehavare av förlagsandelar enligt bestämmelserna i 6 och 12 kap. 
 Lekmannarevisorn får i granskningsrapporten även lämna andra upplysningar som han eller hon anser att medlemmarna bör få känne- dom om. 
 93 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Lekmannarevisorns närvaro vid föreningsstämma 
  
 15 §  
 Lekmannarevisorn har rätt att närvara vid föreningsstämma. Han eller hon är skyldig att närvara, om det med hänsyn till ären- dena kan anses nödvändigt. 
 Lekmannarevisorns tystnadsplikt 
  
 16 §  
 Lekmannarevisorn får inte till en enskild medlem eller inne- havare av förlagsandelar eller till någon utomstående obehörigen lämna upplysningar om sådana föreningens angelägenheter som lek- mannarevisorn får kännedom om när han eller hon fullgör sitt upp- drag, om det kan vara till skada för föreningen. 
 Lekmannarevisorns upplysningsplikt gentemot föreningsstämman 
  
 17 §  
 Lekmannarevisorn är skyldig att lämna föreningsstämman de upplysningar som stämman begär, i den mån det inte skulle vara till väsentlig skada för föreningen. 
 Lekmannarevisorns upplysningsplikt gentemot revisor m.fl. 
  
 18 §  
 Lekmannarevisorn är skyldig att lämna föreningens revisor, en annan lekmannarevisor, en särskild granskare och, om föreningen är försatt i konkurs, konkursförvaltaren de upplysningar som be- hövs om föreningens angelägenheter. 
 Lekmannarevisorn är dessutom skyldig att på begäran lämna upp- lysningar om föreningens angelägenheter till undersökningsledaren under förundersökning i brottmål. 
 Lekmannarevisorn i en förening som omfattas av 2 kap. 3 § offent- lighets- och sekretesslagen (2009:400) är även skyldig att på be- gäran lämna upplysningar om föreningens angelägenheter till de för- troendevalda revisorerna i kommunen, landstinget eller i sådana kom- munalförbund som kommunen eller landstinget ingår i. 
 94 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Registrering 
  
 19 §  
 Föreningen ska för registrering i föreningsregistret anmäla vem som har utsetts till lekmannarevisor. 
 Anmälan ska innehålla uppgift om lekmannarevisorns postadress. Om postadressen avviker från lekmannarevisorns hemvist, ska även hemvistet anges. Anmälan ska vidare innehålla uppgift om lekmanna- revisorns personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. 
 Rätt att göra anmälan har även den som anmälan gäller. 
  
 20 §  
 Anmälan enligt 19 § ska göras så snart lekmannarevisorn har utsetts och därefter genast efter det att någon ändring har inträffat i ett förhållande som har anmälts eller ska anmälas för registrering. 
 Särskild granskning 
 Särskild granskning efter begäran från medlem 
  
 21 §  
 En medlem kan väcka förslag om granskning genom en sär- skild granskare. En sådan granskning kan avse 
  
 1. 
  
 föreningens förvaltning och räkenskaper under en viss förfluten tid, eller 
  
 2. 
  
 vissa åtgärder eller förhållanden i föreningen. 
  
 22 §  
 Ett förslag enligt 21 § ska framställas på ordinarie förenings- stämma eller på den föreningsstämma där ärendet enligt kallelsen till föreningsstämman ska behandlas. Om förslaget biträds av minst en tiondel av samtliga röstberättigade eller minst en tredjedel av de på stämman närvarande röstberättigade, ska Bolagsverket på ansökan av en medlem utse en eller flera särskilda granskare. 
 Bolagsverket ska ge föreningens styrelse tillfälle att yttra sig, innan den utser en särskild granskare. 
 Särskild granskning efter begäran från innehavare av förlagsandelar 
  
 23 §  
 Innehavare av förlagsandelar som företräder förlagsinsatser till ett sammanlagt belopp motsvarande minst en tiondel av det totalt inbetalda insatskapitalet får hos styrelsen i föreningen begära sådan granskning som avses i 21 §. I så fall ska styrelsen inom två månader ansöka hos Bolagsverket om att en eller flera särskilda 
 95 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 granskare utses. Om styrelsen försummar detta, får ansökan göras av var och en som innehar en förlagsandel i föreningen. 
 Bolagsverket ska ge föreningens styrelse tillfälle att yttra sig, innan den utser en särskild granskare. 
 Tillhandahållande av upplysningar m.m. 
  
 24 §  
 Följande bestämmelser ska tillämpas på en särskild granskare: 
  
 - 
  
 7 § om tillhandahållande av upplysningar m.m., 
  
 - 
  
 10 § om obehörighetsgrunder, 
  
 - 
  
 11 och 12 §§ om jäv, 
  
 - 
  
 15 § om närvaro vid föreningsstämma, 
  
 - 
  
 16 § om tystnadsplikt, 
  
 - 
  
 17 och 18 §§ om upplysningsplikt samt 
  
 - 
  
 9 kap. 22 § om revisionsbolag. 
  
 Den särskilda granskarens yttrande 
  
 25 §  
 Den särskilda granskaren ska lämna ett yttrande över sin granskning. Yttrandet ska hållas tillgängligt för och sändas till med- lemmarna på det sätt som anges i 7 kap. 22 § första och andra styckena samt läggas fram på en föreningsstämma. Om den sär- skilda granskaren har utsetts på begäran av en innehavare av en för- lagsandel, ska yttrandet på samma sätt tillhandahållas innehavarna av förlagsandelar. 
 Samma rätt som en medlem har att ta del av yttrandet har en tidigare medlem som var upptagen i röstlängden för den förenings- stämma där frågan om utseende av särskild granskare behandlades. 
 11 kap. Medlemsinsatser 
 Obligatoriska insatser och överinsatser 
  
 1 §  
 Vad som i denna lag avses med obligatoriska insatser och över- insatser framgår av 1 kap. 4 §. Av 4 kap. 1 § följer att frågor om obligatoriska insatser och överinsatser ska regleras i stadgarna. 
 96 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Emissionsinsatser 
  
 2 §  
 I stadgarna får det bestämmas att belopp som enligt 13 kap. 3 och 4 §§ kan bli föremål för värdeöverföring efter särskilt beslut ska tillgodoföras medlemmarna som  
 emissionsinsatser 
 . I så fall ska det i stadgarna också anges vilka villkor som ska gälla för detta. Ett beslut om tillgodoförande ( 
 insatsemission 
 ) fattas av förenings- stämman. 
 Förslag och beslut om insatsemission 
  
 3 §  
 Om föreningsstämman ska pröva en fråga om insatsemission, ska styrelsen upprätta ett förslag enligt bestämmelserna i  
 4–6 
  §§. 
  
 4 §  
 I förslaget till insatsemission ska följande anges: 
  
 1. 
  
 det sammanlagda belopp som ska tillgodoföras medlemmarna som emissionsinsatser, och 
  
 2. 
  
 grunderna för fördelningen av beloppet bland medlemmarna. Om stadgarna innehåller bestämmelser om att en medlem vid 
  
 avgång ur föreningen inte ska ha rätt att få ut hela emissionsinsatsen, ska också detta anges i förslaget. 
  
 5 §  
 Om årsredovisningen inte ska behandlas på den föreningsstämma som ska besluta i frågan om insatsemission, ska det i förslaget an- ges hur stor del av det enligt 13 kap. 3 § disponibla beloppet som finns kvar efter det senaste fattade beslutet om värdeöverföring. 
  
 6 §  
 I det fall som avses i 5 § ska det till förslaget också fogas följ- ande handlingar: 
  
 1. 
  
 en kopia av den årsredovisning som innehåller de senast fast- ställda balans- och resultaträkningarna, och 
  
 2. 
  
 en redogörelse, undertecknad av styrelsen, för händelser av betydelse för föreningens ställning, vilka har inträffat efter det att årsredovisningen lämnades med uppgift om värdeöverföringar som har beslutats under samma tid och om förändringar i föreningens bundna kapital som har skett efter balansdagen. 
  
 Om föreningen har en revisor, ska det till förslaget även fogas 
  
 1. 
  
 en kopia av revisionsberättelsen för det år som årsredovis- ningen enligt första stycket 1 avser, och 
  
 97 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2. ett yttrande över den redogörelse som avses i första stycket 2, undertecknat av revisorn, med uttalande om huruvida förenings- stämman bör besluta i enlighet med förslaget. 
  
 7 §  
 Styrelsen ska hålla förslaget enligt 3 § tillgängligt hos föreningen för medlemmar och innehavare av förlagsandelar under minst två veckor närmast före den föreningsstämma där frågan om insats- emission ska prövas. I förekommande fall ska de handlingar som avses i 6 § hållas tillgängliga tillsammans med förslaget. 
 Kopior av handlingarna ska genast och utan kostnad för mot- tagaren skickas till de medlemmar och innehavare av förlagsandelar som begär det och uppger sin adress. Kopiorna ska skickas med post eller med elektroniska hjälpmedel enligt bestämmelserna i 1 kap. 10 och 11 §§. Kopior behöver dock inte skickas, om handlingarna, i enlighet med vad som har bestämts i stadgarna, hålls tillgängliga på föreningens webbplats fram till föreningsstämman. 
 Handlingarna ska läggas fram på föreningsstämman. 
  
 8 §  
 Kallelsen till den föreningsstämma som ska pröva förslaget enligt 3 § ska ange förslagets huvudsakliga innehåll. 
  
 9 §  
 Beslutet om insatsemission ska innehålla de uppgifter som fram- går av 4 §. 
 Överlåtelse av medlemsinsatser 
  
 10 §  
 Obligatoriska insatser får inte överlåtas. 
 Överinsatser och emissionsinsatser får endast överlåtas till annan medlem. Rätten att överlåta överinsatser och emissionsinsatser får begränsas genom bestämmelser i stadgarna. I stadgarna får det också bestämmas att sådana överlåtelser enbart får ske på visst i stadgarna angivet sätt. 
 En överlåtelse av överinsatser eller emissionsinsatser har rätts- verkan mot föreningen när styrelsen har underrättats om den. Om något annat har bestämts i stadgarna, gäller dock detta. 
 98 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Inlösen av andel vid avgång ur föreningen 
 Hur mycket som kan betalas ut 
  
 11 §  
 En medlem som har avgått ur föreningen har rätt att få ut sina inbetalda eller genom insatsemission tillgodoförda medlems- insatser. 
 I stadgarna för en förening som kännetecknas av att medlem- marna är anställda eller på liknande sätt deltar med egen arbets- insats får det bestämmas att en avgående medlem har rätt att få ut ett belopp som överstiger hans eller hennes medlemsinsatser. I 7 kap. 35 § andra stycket finns särskilda föreskrifter om införandet av sådana stadgebestämmelser. 
 Det belopp som betalas ut enligt första eller andra stycket får inte överstiga medlemmens andel av föreningens eget kapital. I det sammanhanget ska föreningens eget kapital beräknas enligt den fast- ställda balansräkning som hänför sig till tiden för avgången, dock att reservfonden, uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna inte ska räknas med i föreningens eget kapital. 
 Vad medlemmen har rätt till enligt  
 första–tredje 
  styckena får inte betalas ut tidigare än sex månader efter medlemmens avgång. 
  
 12 §  
 Går föreningen i likvidation inom sex månader från tidpunkten för medlemmens avgång ur föreningen eller meddelas inom samma tid beslut om att försätta föreningen i konkurs, ska den avgångna medlemmens rätt att få ut medlemsinsatser och annat belopp som avses i 11 § bedömas enligt grunderna för reglerna om skifte av för- eningens tillgångar. 
 Begränsande stadgebestämmelser 
  
 13 §  
 En medlems rätt enligt 10 och 11 §§ får begränsas genom be- stämmelser i stadgarna. Sådana begränsningar gäller dock inte i de fall som avses i 4 kap. 8 § och 17 kap. 28 §. 
 Skyldighet att efter föreningens konkurs betala tillbaka utbetalt belopp 
  
 14 §  
 Om föreningen försätts i konkurs på en ansökan som har gjorts inom ett år från tidpunkten för en medlems avgång, är den av- gångne medlemmen skyldig att betala tillbaka det som han eller 
 99 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 hon har fått ut enligt 11 § i den utsträckning det behövs för att föreningens skulder ska kunna betalas. 
 Avgången medlems rätt till vinstutdelning 
  
 15 §  
 En avgången medlem har rätt att i samma utsträckning som övriga medlemmar få ut sin andel av beslutad vinstutdelning. 
 En medlems rätt enligt första stycket får begränsas genom be- stämmelser i stadgarna. Sådana begränsningar gäller dock inte i de fall som avses i 4 kap. 8 § och 17 kap. 28 §. 
 Särskild inlösen av överinsats 
  
 16 §  
 En medlem, som deltar i föreningen med överinsatser har rätt att efter uppsägning få tillbaka dessa utan att avgå ur föreningen. 
 Ifråga om sådan återbetalning ska följande bestämmelser tillämpas: 11 § första, tredje och fjärde styckena och 12 § om hur stort be- 
 lopp som får återbetalas, 
 13 § om begränsande stadgebestämmelser, 
 14 § om skyldighet att efter föreningens konkurs betala tillbaka utbetalat belopp, och 
 5 kap. 6 § tredje stycket om sättet för uppsägning. Sexmånadersfristerna enligt 11 och 12 §§ ska vid en uppsägning 
 enligt första stycket räknas från det räkenskapsårsskifte som in- faller näst efter en månad från uppsägningen eller den längre tid, högst sex månader från uppsägningen, som har bestämts i stadgarna. 
 Överinsatser som inte har stöd i stadgarna får återbetalas även efter uppsägning från föreningen. 
 Inlösen av medlemsinsats efter beslut om minskning av insatsskyldigheten 
  
 17 §  
 Om föreningsstämman har beslutat om minskning av med- lemmarnas insatsskyldighet, ska bestämmelserna i 16 § tillämpas också vid inlösen av den del av tidigare inbetald medlemsinsats som medlemmen inte längre är skyldig att delta med. Vid inlösen av detta slag krävs dock inte någon uppsägning och utbetalning får ske så snart den tid som anges i 4 kap. 7 § har löpt ut. 
 100 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Återbäringsskyldighet vid oriktig betalning enligt 11, 16 eller 
  
 17 
  
 § 
  
 18 
  
 §  
 Om föreningen har betalat ut medel i enlighet med 11, 16 eller 
  
 17 
  
 § men utbetalningen har stått i strid med bestämmelserna om sådan betalning, ska mottagaren betala tillbaka det som han eller hon har tagit emot ( 
  
 återbäringsskyldighet 
 ). 
 Bristtäckningsansvar vid oriktig utbetalning enligt 11, 16 eller 17 § 
  
 19 §  
 Om det uppkommer någon brist vid återbetalning enligt 18 §, är de personer som har medverkat till föreningens beslut om ut- betalning ansvariga för denna. Detsamma gäller dem som har med- verkat till verkställandet av beslutet eller till upprättandet eller fast- ställandet av en oriktig balansräkning som har legat till grund för beslutet om utbetalning. 
 För ansvar enligt första stycket förutsätts, i fråga om styrelse- ledamot, verkställande direktör, revisor och särskild granskare, upp- såt eller oaktsamhet, och, i fråga om medlem eller annan, uppsåt eller grov oaktsamhet. 
 Vid tillämpningen av första och andra styckena gäller 22 kap. 4 och 5 §§. 
 12 kap. Förlagsinsatser 
 Allmänt om förlagsinsatser 
  
 1 §  
 I stadgarna för en ekonomisk förening får det bestämmas att kapital får tillskjutas genom insatser av särskilt slag ( 
 förlagsinsatser 
 ). I så fall ska i stadgarna också anges vad som ska gälla för förlags- insatserna. 
 Med en förlagsinsats följer en andelsrätt av särskilt slag i fören- ingen ( 
 förlagsandel 
 ). Förlagsandelen ger begränsade rättigheter i föreningen. Bestämmelser om dessa rättigheter finns i detta kapitel och i 
  
 - 
  
 7 kap. 22, 39, 47 och 49 §§, 
  
 - 
  
 9 kap. 12 §, 
  
 - 
  
 10 kap. 23 §, 
  
 - 
  
 11 kap. 7 §, 
  
 101 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 - 
  
 14 kap. 8 §, 
  
 - 
  
 17 kap. 15 och 37 §§, samt 
  
 - 
  
 18 kap. 7, 12, 16, 19, 29 och 30 §§. 
  
 Vem som får tillskjuta förlagsinsatser 
  
 2 §  
 Förlagsinsatser får tillskjutas av medlemmar. I stadgarna får det bestämmas att även andra än medlemmar får tillskjuta förlags- insatser. 
 I stadgarna kan det tas in bestämmelser om begränsningar i fråga om vem som har rätt att tillskjuta förlagsinsatser och genom över- låtelse förvärva den förlagsandel som är förenad med förlagsinsats- erna. För redan gjorda insatser får inte införas strängare begräns- ningar än vad som gällde när insatsen gjordes. 
 Förvärv av förlagsandelar i strid med sådana stadgebestämmelser som avses i andra stycket är ogiltiga. 
 Förlagsandelsinnehavares rätt vid föreningens upplösning 
  
 3 §  
 Om föreningen upplöses och det vid upplösningen finns över- skott, har innehavarna av förlagsandelar rätt att så långt överskottet räcker få förlagsinsatserna inlösta med belopp som motsvarar insats- ernas storlek, innan utbetalning sker för andra ändamål. Finns det flera förlagsinsatser och räcker inte överskottet till full betalning av samtliga, ska överskottet fördelas på insatserna i förhållande till deras storlek. 
 Inlösen av förlagsinsatser 
 När inlösen kan ske 
  
 4 §  
 Den som innehar en förlagsandel har rätt att få förlagsinsatsen inlöst när det har gått fem år eller mera från tillskottet, om han eller hon skriftligen har sagt upp beloppet minst två år i förväg. 
 Föreningen får lösa in en förlagsinsats när det har gått fem år eller mera från tillskottet, om föreningen skriftligen har sagt upp be- loppet minst sex månader i förväg. 
 I stadgarna kan det bestämmas att det får förekomma förlags- insatser som ska lösas in vid en viss tidpunkt utan föregående upp- 
 102 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 sägning, dock tidigast fem år från tillskottet. En sådan bestämmelse får inte avse redan tillskjutna förlagsinsatser. 
 Hur mycket som ska betalas ut vid inlösen 
  
 5 §  
 Inlösen enligt 4 § ska ske till det belopp som utgör insatsens storlek enligt förlagsandelsbeviset. Om en förlagsandel har registrerats hos en central värdepappersförvarare enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument, ska inlösen i stället ske till det belopp som utgör insatsens storlek enligt registreringen. 
 Det belopp som betalas ut enligt första stycket får dock inte överstiga den del av föreningens eget kapital som belöper på andelen i förhållande till övriga förlagsinsatser. I det sammanhanget ska för- eningens eget kapital beräknas enligt den senast fastställda balans- räkningen, dock ska reservfonden och uppskrivningsfonden inte räknas med i föreningens eget kapital. 
 Skyldighet att efter föreningens konkurs återbetala utbetalt belopp 
  
 6 §  
 Om föreningen försätts i konkurs på en ansökan som görs inom ett år efter inlösen, ska bestämmelserna i 11 kap. 14 § om återbetal- ning tillämpas på förlagsinsatsen. Detta gäller dock inte förlags- insatser som har kunnat lösas in utan föregående uppsägning. 
 Förteckning över förlagsinsatser 
 Skyldighet att föra förteckning över förlagsinsatser 
  
 7 §  
 Om förlagsinsatser har tillskjutits föreningen, ska styrelsen föra en förteckning över dessa. 
 Förteckningen ska ha till ändamål att ge föreningen, medlemmarna och andra underlag för att bedöma vilka förlagsinsatser som finns i föreningen. 
 103 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Innehållet i förteckningen 
  
 8 §  
 Förteckningen över förlagsinsatser ska innehålla uppgift om 
  
 1. 
  
 storleken på varje förlagsinsats, 
  
 2. 
  
 den tidpunkt då insatsen gjordes, och 
  
 3. 
  
 den rätt till utdelning som insatsen medför. 
  
 Om förlagsandelsbevis har utfärdats, ska detta anges. 
 Övriga bestämmelser om förteckningen 
  
 9 §  
 I fråga om förteckningen över förlagsinsatser gäller i övrigt följ- ande bestämmelser i 6 kap. 
 2 § om förteckningens form, 
 5 § om förteckningens offentlighet, 
 6 § om arkivering av förteckningen, och 
 7 § om personuppgiftsansvar m.m. 
 Förlagsandelsbevis 
  
 10 §  
 För varje förlagsinsats ska föreningen utfärda ett förlagsandels- bevis. Beviset ska ställas till viss man, till innehavaren eller till viss man eller order och innehålla uppgift om 
  
 1. 
  
 föreningens firma, 
  
 2. 
  
 nummer eller annan beteckning för beviset, 
  
 3. 
  
 insatsens storlek, 
  
 4. 
  
 den rätt till utdelning som insatsen medför, 
  
 5. 
  
 det sätt på vilket utdelning ska utbetalas och inlösen ske, 
  
 6. 
  
 stadgebestämmelser som avses i 2 § andra stycket, och 
  
 7. 
  
 upplysning om vad 2 § tredje stycket innebär. Förlagsandelsbeviset ska undertecknas av föreningen. Styrelseleda- 
  
 möters eller firmatecknares namnteckning får återges genom tryck- ning eller på liknande sätt. Bestämmelsen i 1 kap. 9 § ska inte tillämpas. 
 Av 4 kap. 5 § lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument följer att förlagsandelsbevis inte får utfärdas för förlags- andelar som har registrerats enligt den lagen. 
 104 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 11 §  
 I fråga om förlagsandelsbevis gäller lagen (1936:81) om skulde- brev, om inte annat följer av denna lag. 
 Vid tillämpningen av lagen om skuldebrev gäller följande. Ett förlagsandelsbevis som har ställts till viss man ska likställas med enkelt skuldebrev och ett förlagsandelsbevis som har ställts till inne- havaren eller till viss man eller order ska likställas med löpande skuldebrev. Den som innehar ett förlagsandelsbevis, som har ställts till viss man eller order och som enligt föreningens påskrift på beviset är ägare till förlagsandelen ska likställas med den som enligt 13 § andra stycket lagen om skuldebrev förmodas ha rätt att göra ett skuldebrev gällande. Påskrift på förlagsandelsbeviset ska göras endast om innehavaren styrker sitt förvärv av den förlagsandel som beviset avser. 
 Registrering av förlagsandelar 
  
 12 §  
 I stadgarna kan det bestämmas att föreningen får registrera förlagsandelar hos en central värdepappersförvarare enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument i stället för att utfärda förlagsandelsbevis. Detta gäller dock inte förlagsandelar för vilka det gäller förvärvsbegränsningar enligt 2 § andra stycket första meningen. 
 Ett beslut som innebär att en förlagsandel inte längre ska vara registrerad hos en central värdepappersförvarare blir giltigt endast om den som har panträtt i förlagsandelen skriftligen har samtyckt till beslutet. 
 13 kap. Allmänna bestämmelser om värdeöverföringar 
 Begreppet värdeöverföring 
  
 1 §  
 Med värdeöverföring avses i denna lag 
  
 1. 
  
 utbetalning eller annan förmögenhetsöverföring som förenings- stämman har beslutat om i enlighet med bestämmelserna i 14 kap. ( 
  
 vinstutdelning 
 ), 
  
 2. 
  
 betalning av efterlikvid, återbäring eller liknande belopp som har beslutats av föreningsstämman eller styrelsen i enlighet med be- stämmelserna i 15 kap. och som grundas på rörelsens resultat utan att ha räknats in i det redovisade årsresultatet ( 
  
 gottgörelse 
 ), 
 105 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 3. 
  
 minskning av reservfonden för återbetalning till medlemmarna enligt 16 kap. 2 § 2, och 
  
 4. 
  
 annan affärshändelse som medför att föreningens förmögenhet minskar. 
  
 En affärshändelse som avses i första stycket 4 utgör dock inte en värdeöverföring om den har rent affärsmässig karaktär för föreningen eller om den är en naturlig del i föreningens ekonomiska relation med medlemmarna. 
 Detta kapitel gäller inte vid sådan överföring av tillgångar som sker enligt 
  
 1. 
  
 bestämmelserna om inlösen av medlemsinsatser i 11 kap.  
  
 11–14, 
  16 och 17 §§, 
  
 2. 
  
 bestämmelserna om fusion i 17 kap., 
  
 3. 
  
 bestämmelserna om likvidation i 18 kap., och 
  
 4. 
  
 bestämmelserna om förenklad upplösning i 19 kap. 2 §. 
  
 Tillåtna former för värdeöverföringar 
  
 2 §  
 Värdeöverföring får ske endast enligt bestämmelserna i denna lag om 
  
 1. 
  
 vinstutdelning, 
  
 2. 
  
 gottgörelse, 
  
 3. 
  
 minskning av reservfonden för återbetalning till medlemmarna, 
  
 och 
  
 4. 
  
 gåva som avses i 5 §. 
  
 Om samtliga medlemmar är ense om det, får värdeöverföring ske även i andra former än som anges i första stycket. 
 Skyddet för föreningens bundna egna kapital och försiktighetsregeln 
  
 3 §  
 En värdeöverföring får inte äga rum om det efter överföringen inte finns full täckning för föreningens bundna egna kapital. Beräk- ningen ska grunda sig på den senast fastställda balansräkningen med beaktande av ändringar i det bundna egna kapitalet som har skett efter balansdagen. 
 Även om det inte finns något hinder enligt första stycket får föreningen genomföra en värdeöverföring till medlemmar eller andra endast om den framstår som försvarlig med hänsyn till 
 106 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 1. 
  
 de krav som verksamhetens art, omfattning och risker ställer på storleken av det egna kapitalet, och 
  
 2. 
  
 föreningens konsolideringsbehov, likviditet och ställning i öv- 
  
 rigt. 
 Om föreningen är en moderförening, ska vid tillämpningen av andra stycket hänsyn tas även till de krav som koncernverksam- hetens art, omfattning och risker ställer på koncernens egna kapital samt till koncernens konsolideringsbehov, likviditet och ställning i övrigt. 
 Första stycket gäller inte vid värdeöverföring i form av gottgörelse. 
 Värdeöverföringar under löpande räkenskapsår 
  
 4 §  
 Under tiden från och med den årsstämma där resultaträkningen och balansräkningen för ett räkenskapsår har fastställts fram till nästa årsstämma får värdeöverföringar ske med ett sammanlagt be- lopp som uppgår till högst det belopp som vid den första års- stämman var tillgängligt för värdeöverföring enligt 3 § första stycket. Vid beräkningen av utrymmet för värdeöverföring ska ändringar i det bundna egna kapitalet som har skett efter den senaste årsstämman beaktas. 
 Bestämmelserna i första stycket gäller inte värdeöverföringar i form av gottgörelse. 
 Gåva till allmännyttigt ändamål 
  
 5 §  
 Föreningsstämman får besluta om gåva till ett allmännyttigt eller därmed jämförligt ändamål, om det med hänsyn till ändamålets art, föreningens ställning och omständigheterna i övrigt får anses skäligt och gåvan inte strider mot 3 §. 
 Under de förutsättningar som anges i första stycket får även styrelsen besluta om en sådan gåva, dock endast om gåvan är av liten betydelse med hänsyn till föreningens ställning. 
 Återbäringsskyldighet vid olaglig värdeöverföring 
  
 6 §  
 Om en värdeöverföring som avses i 1 § första stycket  
 1–3 
  eller 5 § har skett i strid med bestämmelserna i detta kapitel eller 14– 16 kap., är mottagaren skyldig att återlämna vad han eller hon har 
 107 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 tagit emot, om föreningen visar att han eller hon insåg eller bort inse att värdeöverföringen stod i strid med denna lag ( 
 återbärings- skyldighet 
 ). Har en värdeöverföring enligt 1 § 4, som inte avser gåva enligt 5 §, skett i strid med detta kapitel, är mottagaren åter- bäringsskyldig om föreningen visar att han eller hon insåg eller bort inse att transaktionen innefattade en värdeöverföring från föreningen. 
 På värdet av den egendom som ska återbäras ska mottagaren betala ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från det att värde- överföringen ägde rum till dess att ränta ska betalas enligt 6 § ränte- lagen till följd av 3 eller 4 § samma lag. 
 Bristtäckningsansvar vid olaglig värdeöverföring 
  
 7 §  
 Om det uppkommer någon brist vid återbäring enligt 6 §, är de personer som har medverkat till beslutet om värdeöverföringen ansvariga för bristen ( 
 bristtäckningsansvar 
 ). Detsamma gäller dem som har medverkat till verkställandet av beslutet eller till upprätt- andet eller fastställandet av en oriktig balansräkning som har legat till grund för beslutet om värdeöverföring. 
 För ansvar enligt första stycket förutsätts, i fråga om styrelse- ledamot, verkställande direktör, revisor och särskild granskare, upp- såt eller oaktsamhet, och, i fråga om medlem eller annan, uppsåt eller grov oaktsamhet. 
 För brist som uppkommer vid återbäringen ansvarar även den som har tagit emot egendom från en person som avses i 6 § första stycket med vetskap om att den härrör från en olaglig värdeöver- föring. 
 Vid tillämpningen av bestämmelserna i  
 första–tredje 
  styckena gäller 22 kap. 4 och 5 §§. 
 14 kap. Vinstutdelning 
 Vem som kan få del av föreningens vinst 
  
 1 §  
 Vinstutdelning får lämnas till föreningens medlemmar. Vinst- utdelningen får beräknas 
 1. i förhållande till den omfattning i vilken någon har deltagit i föreningens verksamhet eller i övrigt tagit denna i anspråk (vinst- utdelning i form av efterlikvid, återbäringar eller liknande), eller 
 108 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 2. i förhållande till innestående insatser (vinstutdelning i form av  
 insatsränta 
 ). 
 Vinstutdelning som beräknas enligt första stycket 2 får även lämnas till innehavare av förlagsandelar och till avgångna medlemmar. 
 I stadgarna får det bestämmas att vinstutdelning som beräknas enligt första stycket 1 får lämnas även till andra än medlemmar. 
 Beslutsordning 
  
 2 §  
 Beslut om vinstutdelning fattas av föreningsstämman. Stämman får inte besluta om utdelning av större belopp än vad 
 styrelsen har föreslagit eller godkänt annat än om det finns en så- dan skyldighet enligt stadgarna. 
 Förslag till beslut om vinstutdelning 
  
 3 §  
 Om föreningsstämman ska pröva en fråga om vinstutdelning, ska styrelsen upprätta ett förslag till beslut enligt bestämmelserna i  
 4–7 
  §§. 
  
 4 §  
 I förslaget om vinstutdelning ska följande anges: 
  
 1. 
  
 vilka som ska ha rätt till utdelning, 
  
 2. 
  
 hur rätten till utdelning ska beräknas, 
  
 3. 
  
 den tidpunkt då utdelningen ska betalas eller, i förekommande fall, bemyndigande för styrelsen att fastställa betalningsdag, och 
  
 4. 
  
 om utdelningen ska avse annat än pengar, uppgift om arten av den egendom som ska delas ut. 
  
 Yttrande från styrelsen 
  
 5 §  
 Till förslaget om vinstutdelning ska fogas ett motiverat yttrande från styrelsen om huruvida den föreslagna vinstutdelningen är för- svarlig med hänsyn till vad som anges i 13 kap. 3 § andra och tredje styckena. Om tillgångar eller skulder har värderats till verkligt värde enligt 4 kap. 14 a § årsredovisningslagen (1995:1554), ska det i ytt- randet också anges hur stor del av det egna kapitalet som beror på att en sådan värdering har tillämpats. 
 109 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Kompletterande information 
  
 6 §  
 Om årsredovisningen inte ska behandlas på den föreningsstämma som ska pröva förslaget om vinstutdelning, ska det i förslaget anges hur stor del av det enligt 13 kap. 3 § första stycket disponibla beloppet som finns kvar efter det senast fattade beslutet om värde- överföring. 
  
 7 §  
 I det fall som avses i 6 § ska följande handlingar fogas till för- slaget: 
  
 1. 
  
 en kopia av den årsredovisning som innehåller de senast fast- ställda balans- och resultaträkningarna, och 
  
 2. 
  
 en redogörelse, undertecknad av styrelsen, för händelser av väsentlig betydelse för föreningens ställning, vilka har inträffat efter det att årsredovisningen lämnades med uppgift om värdeöverföringar som har beslutats under samma tid och om förändringar i fören- ingens bundna egna kapital som har skett efter balansdagen. 
  
 Om föreningen har en revisor, ska det till förslaget även fogas 
  
 1. 
  
 en kopia av revisionsberättelsen för det år årsredovisningen av- ser, och 
  
 2. 
  
 ett yttrande över den redogörelse som avses i första stycket 2, undertecknat av föreningens revisor, med uttalande om huruvida föreningsstämman bör besluta i enlighet med förslaget. 
  
 Tillhandahållande av förslag till beslut m.m. 
  
 8 §  
 Styrelsen ska hålla förslaget om vinstutdelning, tillsammans med handlingar som avses i 5 §, tillgängligt hos föreningen för röst- berättigade, medlemmar och innehavare av förlagsandelar under minst två veckor närmast före den föreningsstämma där frågan om vinst- utdelning ska prövas. I förekommande fall ska även de handlingar som avses i 7 § hållas tillgängliga tillsammans med förslaget. 
 Kopior av handlingarna ska genast och utan kostnad för mottag- aren skickas till de röstberättigade, medlemmar och innehavare av förlagsandelar som begär det och uppger sin adress. Kopiorna ska skickas med post eller med elektroniska hjälpmedel enligt bestäm- melserna i 1 kap. 10 och 11 §§. Kopior behöver dock inte skickas, om handlingarna, i enlighet med vad som har bestämts i stadgarna, hålls tillgängliga på föreningens webbplats fram till förenings- stämman. 
 110 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Handlingarna ska läggas fram på föreningsstämman. 
 Kallelsens innehåll 
  
 9 §  
 Kallelsen till den föreningsstämma som ska pröva förslaget om vinstutdelning ska ange förslagets huvudsakliga innehåll. 
 Föreningsstämmans beslut 
  
 10 §  
 Beslutet om vinstutdelning ska innehålla de uppgifter som framgår av 4 §. 
 15 kap. Gottgörelse 
 Vem gottgörelse kan lämnas till 
  
 1 §  
 Gottgörelse får lämnas till föreningens medlemmar. 
 I stadgarna får bestämmas att gottgörelser får lämnas även till andra än medlemmar. 
 Beslutsordning 
  
 2 §  
 Beslut om gottgörelse fattas av föreningsstämman eller, efter stämmans bemyndigande, av styrelsen. I stadgarna får det bestämmas att styrelsen får besluta om gottgörelse även utan stämmans be- myndigande. 
 Stämman får inte besluta om gottgörelse med större belopp än vad styrelsen har föreslagit eller godkänt annat än om det finns en sådan skyldighet enligt stadgarna. 
  
 3 §  
 Om föreningsstämman ska pröva en fråga om gottgörelse, ska styrelsen upprätta ett förslag till beslut. 
 Vid upprättandet av förslaget ska bestämmelserna i 14 kap.  
 4–7 
  §§ tillämpas. Förslaget ska tillhandahållas medlemmarna på de sätt som anges i 14 kap. 8 §. I fråga om kallelse till den stämma som ska pröva förslaget gäller bestämmelserna i 14 kap. 9 §. Stämmans beslut ska ha det innehåll som anges i 14 kap. 10 §. 
 111 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 4 §  
 Innan styrelsen beslutar om gottgörelse, ska den upprätta ett sådant motiverat yttrande som anges i 14 kap. 5 §. 
 16 kap. Reservfonden 
 Avsättning till reservfonden 
  
 1 §  
 Till reservfonden ska avsättas det belopp som 
  
 1. 
  
 en medlem vid avgången ur föreningen inte får tillbaka av sina medlemsinsatser, 
  
 2. 
  
 en förlagsandelsinnehavare inte får ut vid inlösen av en för- lagsinsats, 
  
 3. 
  
 enligt stadgarna ska avsättas till reservfonden, 
  
 4. 
  
 enligt beslut av föreningsstämman ska föras över till reserv- fonden från fritt eget kapital i den senast fastställda balansräkningen. 
  
 När reservfonden får minskas 
  
 2 §  
 Reservfonden får minskas för 
  
 1. 
  
 täckning av förlust, om det inte finns fritt eget kapital som kan täcka förlusten, 
  
 2. 
  
 återbetalning till medlemmarna eller för annat ändamål, om Bolagsverket eller, i tvistiga fall, allmän domstol med tillämpning av  
  
 3–7 
  §§ ger tillstånd till minskningen. 
 Beslut om minskning av reservfonden fattas av föreningsstämman. 
 Förfarandet vid minskning av reservfonden för annat än förlusttäckning 
 Underrättelse till borgenärerna 
  
 3 §  
 Om tillstånd krävs enligt 2 § första stycket 2, ska föreningen skriftligen underrätta sina kända borgenärer om minskningsbeslutet. Underrättelserna ska innehålla uppgift om att föreningen avser att ansöka om tillstånd att verkställa minskningsbeslutet samt uppgift om borgenärernas rätt enligt 6 § att motsätta sig att beslutet verk- ställs. 
 Borgenärerna behöver inte underrättas om en revisor i ett skrift- ligt, undertecknat yttrande uttalar att han eller hon inte har funnit 
 112 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 att minskningen medför någon fara för borgenärerna. Inte heller behöver underrättelse skickas till borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön, pension eller annan ersättning som omfattas av lönegaranti enligt lönegarantilagen (1992:497). 
 En revisor som avses i andra stycket ska vara en auktoriserad eller godkänd revisor eller ett registrerat revisionsbolag. Om inte annat framgår av stadgarna, ska revisorn utses av föreningsstämman. Om föreningen har en revisor och annan särskild revisor inte är utsedd, ska han eller hon utföra granskningen. 
 Ansökan om tillstånd 
  
 4 §  
 Föreningen ska, i sådana fall som avses i 2 § första stycket 2, ansöka om tillstånd att verkställa minskningsbeslutet. Ansökan ska göras hos Bolagsverket. Den ska ges in inom två månader från minskningsbeslutet. 
 Till ansökan ska det fogas ett intyg från föreningens styrelse eller verkställande direktör om att föreningens kända borgenärer har underrättats enligt 3 § första stycket. Om det finns ett sådant yttrande som avses i 3 § andra stycket, ska i stället yttrandet fogas till ansökan. Om föreningen inte har bifogat vare sig ett sådant intyg eller ett sådant yttrande, ska Bolagsverket förelägga fören- ingen att avhjälpa bristen. Om föreningen inte gör detta, ska an- sökan avvisas. 
 Kallelse på föreningens borgenärer 
  
 5 §  
 Om Bolagsverket finner att det inte finns något hinder mot ansökan enligt 4 §, ska verket kalla föreningens borgenärer. Verket ska dock inte kalla borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön eller annan ersättning som omfattas av lönegaranti enligt löne- garantilagen (1992:497). 
 Kallelsen ska innehålla föreläggande för den som vill motsätta sig ansökan att senast viss dag skriftligen anmäla detta. Förelägg- andet ska innehålla en upplysning om att han eller hon annars anses ha medgett ansökan. 
 Bolagsverket ska skyndsamt kungöra kallelsen i Post- och Inrikes Tidningar. Verket ska vidare skicka en särskild underrättelse om kallelsen till Skatteverket. 
 113 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 När Bolagsverket ska lämna tillstånd till minskning av reservfonden 
  
 6 §  
 Om inte någon av de borgenärer som har blivit kallade enligt 5 § motsätter sig ansökan inom förelagd tid, ska Bolagsverket ge föreningen tillstånd att verkställa minskningsbeslutet. Motsätter sig någon borgenär ansökan, ska verket överlämna ärendet till tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte. 
 När allmän domstol ska lämna tillstånd till minskning av reservfonden 
  
 7 §  
 Om ett ärende om tillstånd att få verkställa minskningsbeslut har överlämnats till domstol, ska tillstånd lämnas om det visas att de borgenärer som har motsatt sig ansökan har fått full betalning eller har betryggande säkerhet för sina fordringar. I annat fall ska ansökan avslås. 
 17 kap. Fusion 
 Fusion mellan ekonomiska föreningar 
 Vad en fusion innebär 
  
 1 §  
 Två eller flera ekonomiska föreningar kan gå samman genom att samtliga tillgångar och skulder i en eller flera av föreningarna övertas av en annan förening (fusion). Vid fusionen upplöses den eller de överlåtande föreningarna utan likvidation och medlemmarna i denna eller dessa föreningar blir medlemmar i den övertagande föreningen. 
 Fusion kan ske 
  
 1. 
  
 mellan den övertagande föreningen på ena sidan och en eller flera överlåtande föreningar på den andra ( 
  
 absorption 
 ), eller 
  
 2. 
  
 mellan två eller flera överlåtande föreningar genom att de bildar en ny, övertagande förening ( 
  
 kombination 
 ). 
 Fusionsvederlag 
  
 2 §  
 Vid fusionen kan vederlag lämnas till de medlemmar vars rättig- heter minskar i värde genom fusionen. Vederlaget kan bestå av pengar eller av annan egendom. 
 114 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 De deltagande föreningarnas redovisningsvaluta 
  
 3 §  
 Fusion får ske endast om överlåtande och övertagande föreningar har samma redovisningsvaluta. 
 Fusion när överlåtande förening har gått i likvidation 
  
 4 §  
 Fusion får ske även om överlåtande förening har gått i likvida- tion, under förutsättning att skifte av föreningens tillgångar inte har påbörjats. 
 Om överlåtande förening har gått i likvidation, ska likvidatorerna, när en fusionsplan har upprättats enligt 6 §, lämna slutredovisning över sin förvaltning. När fusionsplanen har blivit gällande i fören- ingen, ska slutredovisningen läggas fram på en föreningsstämma. För slutredovisningen och dess granskning gäller i övrigt vad som sägs i 18 kap. 30 §. 
 Likvidationen ska anses avslutad när anmälan om fusionen har registrerats enligt 25 § eller tillstånd att verkställa en fusionsplan har registrerats enligt 29 § fjärde stycket. 
 Särskilda rättighetshavares ställning 
  
 5 §  
 Innehavare av värdepapper med särskilda rättigheter i överlåtande förening ska i den övertagande föreningen ha minst motsvarande rättigheter som i den överlåtande föreningen. Detta gäller dock inte om innehavarna enligt fusionsplanen har rätt att få sina värdepapper inlösta av den övertagande föreningen. 
 Upprättande av fusionsplan 
  
 6 §  
 Styrelserna för överlåtande och, vid absorption, övertagande förening ska upprätta en gemensam, daterad fusionsplan enligt bestämmelserna i  
 7–10 
  §§. Planen ska undertecknas av styrelsen i var och en av föreningarna. 
 115 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 7 §  
 I fusionsplanen ska det för varje förening anges 
  
 1. 
  
 firma, organisationsnummer och den kommun där styrelsen ska ha sitt säte, 
  
 2. 
  
 den planerade tidpunkten för överlåtande förenings upplös- 
  
 ning, 
  
 3. 
  
 för det fall att det ska utgå fusionsvederlag, vad som ska gälla för detta, och 
  
 4. 
  
 vilka rättigheter i den övertagande föreningen som ska till- komma innehavare av värdepapper med särskilda rättigheter i över- låtande förening eller vilka åtgärder som i övrigt ska vidtas till förmån för de nämnda innehavarna. 
  
 I fusionsplanen ska även lämnas en redogörelse för de omstän- digheter som kan vara av vikt vid bedömningen av fusionens lämp- lighet för föreningarna. 
  
 8 §  
 Vid kombination ska fusionsplanen även innehålla 
  
 1. 
  
 stadgar för den övertagande föreningen, och 
  
 2. 
  
 fullständigt namn, personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum samt postadress för styrelseledamot och, i förekom- mande fall, styrelsesuppleant, revisor, revisorssuppleant och lek- mannarevisor. 
  
 Kompletterande information 
  
 9 §  
 Till fusionsplanen ska det fogas en kopia av föreningarnas årsredovisningar för de senaste tre räkenskapsåren. 
 Om fusionsplanen har upprättats senare än sex månader efter utgången av det senaste räkenskapsår för vilket årsredovisning och revisionsberättelse har lämnats, ska det vidare till planen fogas en översiktlig redogörelse för verksamheten och resultatutvecklingen samt för investeringar och förändringar i likviditet och finansiering sedan föregående räkenskapsårs utgång. I redogörelsen ska det också lämnas beloppsuppgifter om nettoomsättningen och resultatet före bokslutsdispositioner och skatt under rapportperioden. Om det finns särskilda skäl, får en ungefärlig beloppsuppgift om resultatet lämnas. Uppgifterna ska avse tiden från utgången av nämnda räkenskapsår till en dag som infaller tidigast tre månader innan fusionsplanen upprättas. 
 Om det inte finns något särskilt som hindrar det, ska det i redo- görelsen enligt andra stycket även lämnas motsvarande uppgifter 
 116 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 för samma rapportperiod under det närmast föregående räken- skapsåret. Begrepp och termer ska så långt det är möjligt stämma överens med dem som har använts i den senast framlagda års- redovisningen eller, i förekommande fall, koncernredovisningen. 
 Revisorsgranskning av fusionsplanen 
  
 10 §  
 För var och en av de överlåtande föreningarna och, vid ab- sorption, den övertagande föreningen ska fusionsplanen granskas av en eller flera revisorer. Granskningen ska vara så omfattande och ingående som god revisionssed kräver. För varje förening ska re- visorn eller revisorerna upprätta ett yttrande över granskningen. Av yttrandena ska det framgå vilken eller vilka metoder som har använts vid värderingen av föreningarnas tillgångar och skulder, resultatet av de tillämpade värderingsmetoderna samt deras lämp- lighet och vilken vikt som har tillmätts dem vid den samlade be- dömningen av värdet på var och en av föreningarna. Särskilda svårig- heter att uppskatta värdet av egendomen ska anmärkas. Om fusions- vederlag ska lämnas, ska i yttrandena anges om detta och grunderna för dess fördelning har bestämts på ett sakligt och korrekt sätt. 
 Vid absorption ska det i yttrandena särskilt anges om revisorerna vid sin granskning har funnit att fusionen medför fara för att borge- närerna i den övertagande föreningen inte ska få sina fordringar betalda. 
 Om samtliga medlemmar i de föreningar som deltar i fusionen har samtyckt till det, får granskningen och yttrandena begränsas till de omständigheter som anges i andra stycket. 
 Revisorernas yttranden ska fogas till fusionsplanen. 
  
 11 §  
 En revisor som avses i 10 § ska vara en auktoriserad eller godkänd revisor eller ett registrerat revisionsbolag. Om inte annat har bestämts i stadgarna, ska revisorn utses av föreningsstämman i respektive förening. Om föreningen har en revisor och annan sär- skild revisor inte är utsedd, ska denne utföra granskningen. 
  
 12 §  
 Styrelsen, den verkställande direktören och revisorn i en för- ening som ska delta i fusionen ska ge varje revisor som utför gransk- ning enligt 10 § tillfälle att verkställa granskningen i den omfatt- ning som denne anser vara nödvändig. De ska också lämna de upp- 
 117 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 lysningar och den hjälp som begärs. Samma skyldighet har en revisor som utför granskning enligt 10 § mot övriga sådana revisorer. 
 Registrering av fusionsplanen 
  
 13 §  
 Inom en månad från upprättandet av fusionsplanen ska den övertagande föreningen eller, vid kombination, den äldsta av de överlåtande föreningarna ge in planen med bifogade handlingar till Bolagsverket för registrering i föreningsregistret. Uppgift om regi- streringen ska enligt 20 kap. 4 § kungöras. Om planen inte kungörs i sin helhet, ska det i kungörelsen lämnas uppgift om var den hålls tillgänglig. 
 Första stycket gäller inte vid fusion, där alla medlemmar i samt- liga deltagande föreningar har undertecknat fusionsplanen. 
 När fusionsplanen ska underställas föreningsstämman 
  
 14 §  
 Fusionsplanen ska underställas föreningsstämman i samtliga överlåtande föreningar. 
 Om minst fem procent av de röstberättigade i den övertagande föreningen begär det, ska fusionsplanen även underställas förenings- stämman i den föreningen. En sådan begäran ska göras inom två veckor från det att uppgiften om att fusionsplanen har registrerats har kungjorts enligt 20 kap. 4 §. 
 Stämman får hållas tidigast en månad efter det att uppgift om fusionsplanens registrering har kungjorts. 
  
 Första–tredje 
  styckena gäller inte vid fusion där alla medlemmar i samtliga deltagande föreningar har undertecknat fusionsplanen. 
 Tillhandahållande av fusionsplanen m.m. 
  
 15 §  
 Om en fråga om godkännande av fusionsplan enligt 14 § ska underställas föreningsstämman gäller följande. 
 Kallelsen till stämman ska innehålla information om det huvud- sakliga innehållet i fusionsplanen. 
 Styrelsen ska hålla fusionsplanen med bifogade handlingar till- gänglig för röstberättigade, medlemmar och innehavare av förlags- andelar under minst en månad före den föreningsstämma där frågan om godkännande av fusionsplanen ska behandlas. Handlingarna ska 
 118 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 hållas tillgängliga hos föreningen i den kommun där styrelsen har sitt säte. 
 Kopior av handlingarna ska genast och utan kostnad för mottag- aren skickas till de röstberättigade, medlemmar och innehavare av förlagsandelar som begär det och uppger sin adress. Kopiorna ska skickas med post eller med elektroniska hjälpmedel enligt bestäm- melserna i 1 kap. 10 och 11 §§. Några kopior behöver dock inte skickas, om handlingarna, i enlighet med vad som har bestämts i stadgarna, hålls tillgängliga på föreningens webbplats fram till före- ningsstämman. 
 Majoritetskrav 
  
 16 §  
 Ett föreningsstämmobeslut om godkännande av fusionsplanen är giltigt endast om det har biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. Av 7 kap. 32 § framgår att det i stadgarna får tas in strängare villkor för att beslutet ska vara giltigt. 
  
 17 §  
 Om någon av de stämmor som ska godkänna fusionsplanen inte godkänner planen i dess helhet, faller frågan om fusion. 
 Underrättelse till överlåtande förenings kända borgenärer 
  
 18 §  
 När fusionsplanen har blivit gällande i samtliga föreningar som deltar i fusionen, ska var och en av dem skriftligen underrätta sina kända borgenärer om beslutet. Underrättelserna ska innehålla uppgift om att föreningen avser att ansöka om tillstånd att verk- ställa fusionsplanen samt uppgift om borgenärernas rätt att mot- sätta sig att fusionsplanen verkställs. 
 Borgenärerna i den övertagande föreningen behöver inte under- rättas, om revisorerna i yttrande över fusionsplanen enligt 10 § har uttalat att de inte har funnit att fusionen medför någon fara för dessa borgenärer. Inte heller behöver underrättelse sändas till borge- närer, vilkas anspråk avser en fordran på lön, pension eller annan ersättning som omfattas av lönegaranti enligt lönegarantilagen (1992:497). 
 119 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ansökan om tillstånd att verkställa fusionsplanen 
  
 19 §  
 Den övertagande föreningen eller, vid kombination, den äldsta av de överlåtande föreningarna ska ansöka om tillstånd att verk- ställa fusionsplanen. Ansökan ska göras hos Bolagsverket. Den ska ges in inom en månad efter det att fusionsplanen har blivit gällande i samtliga föreningar och, om fusionsplanen har registrerats enligt 13 §, senast två år efter det att uppgift om att planen har regi- strerats har kungjorts. 
 Följande handlingar ska fogas till ansökan: 
  
 1. 
  
 en kopia av fusionsplanen, 
  
 2. 
  
 intyg från föreningarnas styrelser eller verkställande direk- törer om att föreningarnas kända borgenärer har underrättats enligt 18 §, och, i sådana fall som avses i 13 § andra stycket, att samtliga medlemmar har undertecknat fusionsplanen, och 
  
 3. 
  
 i förekommande fall, en kopia av protokollet från en förenings- stämma som avses i 14 §. 
  
 Om sökanden inte har bifogat de handlingar som anges i andra stycket, ska Bolagsverket förelägga sökanden att avhjälpa bristen. Om sökanden inte gör detta, ska ansökan avvisas. 
  
 20 §  
 Bolagsverket ska avslå en ansökan enligt 19 § om 
  
 1. 
  
 fusionsplanen inte har godkänts i behörig ordning eller till sitt innehåll strider mot lag eller annan författning eller mot stadgarna, eller 
  
 2. 
  
 fusionen har förbjudits enligt konkurrenslagen (2008:579) eller enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer eller om prövning av fusionen pågår enligt konkurrenslagen eller den nämnda förordningen. 
  
 Om ansökan inte kan beviljas på grund av att prövning pågår enligt konkurrenslagen eller enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 och prövningen kan antas bli avslutad inom kort tid, får Bolagsverket förklara tillståndsfrågan vilande under högst sex mån- ader. 
  
 21 §  
 Under den tid som Bolagsverkets handläggning av en an- sökan enligt 19 § pågår får Skatteverket besluta om att det under en viss tid om högst tolv månader finns hinder mot att verkställa fusionsplanen. Tiden får förlängas, om det finns särskilda skäl. För- längning får endast ske med tre månader i taget. Så länge Skatte- 
 120 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 verkets beslut gäller, ska Bolagsverkets handläggning av ansökan enligt 19 § vila. 
 Skatteverket får besluta enligt första stycket endast om 
  
 1. 
  
 det är motiverat av hänsyn till allmänintresset, 
  
 2. 
  
 verket har beslutat om revision hos föreningen, och 
  
 3. 
  
 det finns skäl att anta att revisionen skulle försvåras avsevärt av fusionen. 
  
 Kallelse på överlåtande förenings borgenärer 
  
 22 §  
 Om Bolagsverket finner att det inte finns något hinder mot en ansökan enligt 19 §, ska verket kalla föreningarnas borgenärer. Verket ska dock inte kalla 
  
 1. 
  
 borgenärerna i den övertagande föreningen, om revisorerna i yttrande över fusionsplanen enligt 10 § har uttalat att de inte har funnit att fusionen medför någon fara för dessa borgenärer, och 
  
 2. 
  
 borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön, pension eller annan ersättning som omfattas av lönegaranti enligt lönegaranti- lagen (1992:497). 
  
 Kallelsen ska innehålla ett föreläggande för den som vill mot- sätta sig ansökan att senast viss dag skriftligen anmäla detta. Före- läggandet ska innehålla en upplysning om att han eller hon annars anses ha medgett ansökan. 
 Bolagsverket ska skyndsamt kungöra kallelsen i Post- och Inrikes Tidningar. Verket ska vidare skicka en särskild underrättelse om kallelsen till Skatteverket. 
 När Bolagsverket ska lämna tillstånd till verkställande av fusionsplanen 
  
 23 §  
 Om inte någon av de borgenärer som har blivit kallade enligt 22 § motsätter sig ansökan inom förelagd tid, ska Bolagsverket ge föreningarna tillstånd att verkställa fusionsplanen. Motsätter sig någon borgenär ansökan, ska verket överlämna ärendet till tings- rätten i den ort där styrelsen i den övertagande föreningen ska ha sitt säte. 
 121 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 När allmän domstol ska lämna tillstånd till verkställande av fusionsplanen 
  
 24 §  
 Om ett ärende om tillstånd till verkställande av fusionsplanen har överlämnats till domstol enligt 23 §, ska tillstånd lämnas om det visas att de borgenärer som har motsatt sig ansökan har fått full betalning eller har betryggande säkerhet för sina fordringar. I annat fall ska ansökan avslås. 
 Registrering av fusionen 
  
 25 §  
 Styrelsen för den övertagande föreningen ska anmäla fusionen för registrering i föreningsregistret. Vid kombination ska styrelsen även för registrering anmäla vilka som har utsetts till styrelse- ledamöter och, i förekommande fall, styrelsesuppleanter i den över- tagande föreningen. 
 Anmälan ska göras senast två månader från Bolagsverkets till- stånd till verkställande av fusionsplanen eller, när tillstånd lämnas av allmän domstol, från det att domstolens beslut har vunnit laga kraft. 
 Bestämmelserna i 42 § tredje stycket ska tillämpas om 
  
 1. 
  
 någon av de föreningar som deltar i fusionen eller något annat företag som genom fusion har gått upp i någon av dessa föreningar tidigare har deltagit i en gränsöverskridande fusion, 
  
 2. 
  
 den gränsöverskridande fusionen har registrerats inom tre år före anmälan för registrering enligt första stycket, och 
  
 3. 
  
 någon av föreningarna fortfarande omfattas av ett system för arbetstagares medverkan enligt lagen (2008:9) om arbetstagares med- verkan vid gränsöverskridande fusioner. 
  
 Fusionens rättsverkningar 
  
 26 §  
 När en anmälan om fusion enligt 25 § registreras, inträder följande rättsverkningar. 
  
 1. 
  
 Överlåtande förenings tillgångar och skulder med undantag för skadeståndsanspråk enligt 22 kap.  
  
 1–3 
  §§ som har samband med fusionen övergår till den övertagande föreningen. 
  
 2. 
  
 Överlåtande förening upplöses. 
  
 3. 
  
 Vid kombination: den övertagande föreningen anses bildad. 
  
 122 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 4. Medlemmarna i överlåtande förening blir medlemmar i den övertagande föreningen. 
 Trots bestämmelserna i första stycket kan en tiondel av samtliga röstberättigade i en överlåtande förening hos styrelsen påkalla för- eningsstämma för att behandla frågan huruvida talan ska väckas en- ligt 22 kap. 6 §. I så fall ska 7 kap. 15 § andra stycket tillämpas. 
 Om stämman beslutar att väcka talan enligt andra stycket, ska den samtidigt förordna att föreningen ska träda i likvidation. Vid genom- förandet av likvidationen ska 18 kap. tillämpas. Likvidatorerna be- höver dock inte ansöka om kallelse på okända borgenärer. 
 Frågan om fusion faller 
  
 27 §  
 Bolagsverket ska förklara att frågan om fusion har fallit, om 
  
 1. 
  
 ansökan enligt 19 § om tillstånd att verkställa fusionsplanen inte har gjorts inom föreskriven tid eller sådan ansökan har av- slagits genom beslut som har vunnit laga kraft, 
  
 2. 
  
 anmälan enligt 25 § inte har gjorts inom föreskriven tid, eller 
  
 3. 
  
 Bolagsverket genom beslut som har vunnit laga kraft har av- skrivit ett ärende om registrering enligt 25 § eller har vägrat regi- strering. 
  
 Medlems rätt till utträde 
  
 28 §  
 En medlem i en överlåtande förening som inte har samtyckt till fusionen får säga upp sig till utträde inom den tid och på de villkor som anges i 4 kap. 8 §. 
 Fusion mellan en ekonomisk förening och ett helägt dotteraktiebolag 
  
 29 §  
 Om en ekonomisk förening äger samtliga aktier i ett dotter- aktiebolag, kan föreningens och bolagets styrelser besluta att bo- laget ska gå upp i föreningen genom fusion. En sådan fusion får dock inte ske, om dotteraktiebolaget är ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. 
 I fråga om fusionen gäller 3 § om redovisningsvaluta, 
 4 § om fusion när överlåtande förening har gått i likvidation, 
 123 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 5 § om särskilda rättighetshavares ställning,  
 6–8 
  §§ om upprättande av fusionsplan,  
 10–12 
  §§ om revisorsgranskning, 
 13 § om registrering av fusionsplanen, 
 14 §  
 andra–fjärde 
  styckena om när fusionsplanen ska underställas föreningsstämman, 
 15 § om tillhandahållande av fusionsplanen m.m., 
 16 och 17 §§ om majoritetskrav m.m., 
 18 § om underrättelse till kända borgenärer, 
  
 19–21 
  §§ om ansökan om tillstånd att verkställa fusionsplanen, 22 § om kallelse på borgenärer, 
 23 § om när Bolagsverket ska lämna tillstånd till verkställande av fusionsplanen, 
 24 § om när allmän domstol ska lämna tillstånd till verkställande av fusionsplanen, och 
 27 § 1 om när frågan om fusion faller. 
 Vid tillämpningen av andra stycket ska vad som sägs i de angivna paragraferna om överlåtande förening i stället avse dotteraktie- bolaget. Vad som sägs i 4 § om 18 kap. 30 § ska i stället avse 25 kap. 
  
 40 
  
 § aktiebolagslagen (2005:551). 
  
 Ett tillstånd att verkställa fusionsplanen ska registreras i förenings- 
 registret. Vid registreringen inträder följande rättsverkningar. 
  
 1. 
  
 Dotteraktiebolagets tillgångar och skulder övergår till fören- ingen. 
  
 2. 
  
 Dotteraktiebolaget upplöses. 
  
 Gränsöverskridande fusioner 
 Tillämpliga bestämmelser 
  
 30 §  
 En svensk ekonomisk förening får delta i en fusion med en motsvarande juridisk person med hemvist i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än Sverige ( 
 gränsöver- skridande fusion 
 ). En juridisk person ska anses ha sådant hemvist, om den har bildats enligt lagstiftningen i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom detta område. 
 För en gränsöverskridande fusion gäller följande bestämmelser i detta kapitel: 
 1 § om vad en fusion innebär, 
 124 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 2 § om fusionsvederlag, 
 4 § om fusion när överlåtande förening har gått i likvidation, 5 § om särskilda rättighetshavares ställning, 
 31 och 32 §§ om fusionsplan, 
 33 § om styrelseredogörelse, 
 9 § om kompletterande information,  
 10–12, 
  34 och 35 §§ om revisorsgranskning, 
 13 § första stycket och 36 § om registrering av fusionsplanen, 14 §  
 första–tredje 
  styckena om när fusionsplanen ska underställas 
 föreningsstämman, 
 15 § andra stycket och 37 § om tillhandahållande av fusionsplanen m.m., 
 16 § om majoritetskrav, 
 38 § om villkorat beslut om godkännande av fusionsplan, 
 18 § om underrättelse till överlåtande förenings kända borgenärer,  
 19–21 
  och 39 §§ om ansökan om tillstånd att verkställa fusions- 
 planen, 
 22 § om kallelse på överlåtande förenings borgenärer, 
 23 § om när Bolagsverket ska lämna tillstånd till verkställande av fusionsplanen, 
 24 § om när allmän domstol ska lämna tillstånd till verkställande av fusionsplanen, 
 40 § om utfärdande av fusionsintyg, 
 41 och 42 §§ om registrering, 
 26 och 43 §§ om fusionens rättsverkningar, 
 27 § om när frågan om fusion faller, varvid vad som i den para- grafen sägs om 25 § ska avse 42 §, 
 28 § om medlems rätt till utträde, och 
 44 § om särskilt bokslut. 
 Fusionsplan m.m. 
  
 31 §  
 Vid en gränsöverskridande fusion ska styrelsen i en svensk förening som deltar i fusionen, tillsammans med motsvarande organ i de utländska föreningar som deltar i fusionen, upprätta en fusions- plan. Styrelsen ska underteckna fusionsplanen. 
 125 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 32 §  
 Fusionsplanen enligt 31 § ska innehålla uppgift om 
  
 1. 
  
 de fusionerande föreningarnas form, firma och säte, 
  
 2. 
  
 utbytesförhållanden mellan andelar och förekommande värde- papper i överlåtande respektive övertagande förening och eventuell kontant betalning, 
  
 3. 
  
 de villkor som ska gälla för tilldelning av andelar och före- kommande värdepapper i den övertagande föreningen, 
  
 4. 
  
 den gränsöverskridande fusionens sannolika följder för syssel- sättningen, 
  
 5. 
  
 från vilken tidpunkt och på vilka villkor andelar och före- kommande värdepapper medför rätt till utdelning i den övertag- ande föreningen, 
  
 6. 
  
 från vilken tidpunkt de fusionerande föreningarnas transak- tioner bokföringsmässigt ska anses ingå i den övertagande föreningen, 
  
 7. 
  
 vilka rättigheter i den övertagande föreningen som ska till- komma innehavare av särskilda rättigheter i överlåtande förening eller vilka åtgärder som i övrigt ska vidtas till förmån för de nämnda innehavarna, 
  
 8. 
  
 arvode och annan särskild förmån som med anledning av fusionen ska lämnas till en styrelseledamot, verkställande direktör eller motsvarande befattningshavare eller till den som utför gransk- ning enligt 10 § eller 34 § andra stycket, 
  
 9. 
  
 stadgar för den övertagande föreningen, 
  
 10. 
  
 värdet av de tillgångar och skulder som ska överföras till den övertagande föreningen och de överväganden som har gjorts vid värderingen, och 
  
 11. 
  
 datum för de räkenskaper som har legat till grund för fast- ställandet av villkoren för fusionen. 
  
 I förekommande fall ska fusionsplanen också innehålla uppgift om hur arbetstagarna deltar i den process genom vilken formerna för arbetstagarnas medverkan i den övertagande föreningen beslutas. 
 Vid kombination ska fusionsplanen också innehålla uppgift om den övertagande föreningens form, firma och säte. 
  
 33 §  
 Styrelsen i var och en av de föreningar som deltar i fusionen ska upprätta en redogörelse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömningen av fusionens lämplighet för föreningarna. I redogörelsen ska också anges vilka rättsliga och ekonomiska aspekter som har beaktats vid bestämmandet av villkoren för fusionen. Redo- görelsen ska även innehålla uppgift om fusionens sannolika konse- kvenser för medlemmar, borgenärer och anställda. Om styrelsen i 
 126 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 skälig tid får ett yttrande från arbetstagarnas företrädare, ska detta yttrande fogas till redogörelsen. 
 Revisorsgranskning 
  
 34 §  
 Vid en gränsöverskridande fusion ska revisorsgranskningen enligt 10 § omfatta även styrelsens redogörelse enligt 33 §. 
 Bestämmelserna om revisorsgranskning i första stycket och 10– 12 §§ ska inte tillämpas, om Bolagsverket eller en utländsk behörig myndighet i en stat där någon av de deltagande föreningarna har sitt hemvist, efter en gemensam begäran från de fusionerande fören- ingarna, har utsett eller godkänt en eller flera oberoende sakkunniga att för samtliga föreningars räkning granska fusionsplanen och upp- rätta en gemensam skriftlig rapport för alla föreningar. 
 Vad som sägs i 12 § om revisors rätt till upplysningar och bi- träde gäller även för den som utses att utföra granskning enligt andra stycket. 
 I fall som avses i andra stycket ska det till fusionsplanen fogas ett yttrande från en eller flera sådana revisorer som anges i 11 § med sådant innehåll som avses i 10 § andra stycket. Ett sådant ytt- rande ska vid tillämpningen av 18 och 22 §§ anses som ett revisors- yttrande enligt 10 §. 
  
 35 §  
 Den som Bolagsverket utser att utföra granskning enligt 34 § andra stycket ska vara en auktoriserad eller godkänd revisor eller ett registrerat revisionsbolag. I fråga om granskningen och inne- hållet i den rapport som upprättas gäller i tillämpliga delar bestäm- melserna i 10 §. 
 Registrering av fusionsplanen 
  
 36 §  
 Vid en gränsöverskridande fusion ska skyldigheten enligt 13 § att ge in fusionsplanen med bifogade handlingar för registrering fullgöras av den svenska förening som deltar i fusionen. Om flera svenska föreningar deltar, ska skyldigheten fullgöras av den svenska förening som är övertagande förening eller, om den övertagande föreningen inte är en svensk förening, av den äldsta av de över- låtande svenska föreningarna. 
 127 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Om fusionsplanen eller de handlingar som är fogade till planen är avfattade på annat språk än svenska, ska sökanden ge in en över- sättning till svenska. Översättningen ska vara gjord av en översättare som är auktoriserad eller har motsvarande utländsk behörighet. Bolagsverket får medge att någon översättning inte ges in. 
 I anmälan om registrering ska lämnas uppgift om 
  
 1. 
  
 form, firma och säte för var och en av de fusionerande före- ningarna, 
  
 2. 
  
 de register där föreningarna är registrerade och de nummer som används för identifiering i registren, 
  
 3. 
  
 hur borgenärer och, i förekommande fall, medlemmar ska för- fara för att utöva sina rättigheter samt de adresser där fullständig information om detta förfarande kostnadsfritt kan erhållas, och 
  
 4. 
  
 föreningarnas adresser. 
  
 När registreringen kungörs enligt 20 kap. 4 §, ska kungörelsen innehålla de uppgifter som avses i tredje stycket  
 1–3. 
  
 Tillhandahållande av fusionsplanen 
  
 37 §  
 Vid en gränsöverskridande fusion ska styrelsen i en förening som deltar i fusionen hålla fusionsplanen med bifogade handlingar och styrelsens redogörelse enligt 33 § tillgängliga för de röstbe- rättigade, för föreningens medlemmar, för innehavare av förlags- andelar, för arbetstagarorganisationer som företräder arbetstagare hos föreningen och för arbetstagare som inte företräds av någon arbetstagarorganisation. Handlingarna ska, under minst en månad före den föreningsstämma där frågan om godkännande av fusions- planen ska behandlas, hållas tillgängliga hos föreningen i den kommun där styrelsen ska ha sitt säte. 
 Kopior av handlingarna ska genast och utan kostnad för mot- tagaren sändas till de röstberättigade, medlemmar och innehavare av förlagsandelar som begär det och uppger sin adress. Kopiorna ska skickas med post eller med elektroniska hjälpmedel enligt bestäm- melserna i 1 kap. 10 och 11 §§. Kopior behöver dock inte över- sändas, om handlingarna, i enlighet med vad som har bestämts i stadgarna, hålls tillgängliga på föreningens webbplats fram till före- ningsstämman. 
 128 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Villkorat beslut om godkännande av fusionsplanen 
  
 38 §  
 Föreningsstämman i en förening som deltar i en gränsöver- skridande fusion får villkora beslutet om att godkänna fusions- planen av att en senare stämma godkänner de former som beslutas för arbetstagarnas medverkan i den övertagande föreningen. 
 Ansökan om tillstånd att verkställa fusionsplanen 
  
 39 §  
 Vid en gränsöverskridande fusion ska ansökan enligt 19 § göras av den svenska förening som deltar i fusionen. Om flera svenska föreningar deltar, ska ansökan i förekommande fall göras av den svenska förening som är övertagande förening eller, om den över- tagande föreningen inte är en svensk förening, av den äldsta av de överlåtande svenska föreningarna. 
 Utfärdande av fusionsintyg 
  
 40 §  
 Vid en gränsöverskridande fusion ska Bolagsverket, när det finns ett lagakraftvunnet beslut om tillstånd till verkställande av fusionsplanen enligt 23 eller 24 § och den eller de svenska föreningar som deltar i fusionen i övrigt har fullgjort vad som krävs enligt denna lag, för varje sådan förening utfärda ett intyg om att den del av förfarandet som regleras av svensk lag har skett på föreskrivet sätt. Ett sådant intyg får inte utfärdas om det har väckts talan mot föreningsstämmans beslut att godkänna fusionsplanen och målet inte slutligt har avgjorts. 
 Registrering av fusionen när den övertagande föreningen ska ha sitt hemvist i en annan stat än Sverige 
  
 41 §  
 Om den övertagande föreningen har eller, vid kombination, ska ha sitt hemvist i en annan stat än Sverige, ska en svensk före- ning som deltar i fusionen inför registreringen av fusionen ge in det fusionsintyg som avses i 40 §, tillsammans med en kopia av fusions- planen, till den behöriga myndigheten i den staten. Intyget ska ges in inom sex månader från den tidpunkt då det utfärdades. 
 Efter underrättelse från den behöriga utländska myndigheten om att fusionen har ägt rum, ska Bolagsverket i föreningsregistret 
 129 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 föra in uppgift om att den eller de svenska överlåtande föreningar som deltagit i fusionen har upplösts. 
 Registrering av fusionen när den övertagande föreningen ska ha sitt hemvist i Sverige 
  
 42 §  
 Om den övertagande föreningen har eller, vid kombination, ska ha sitt hemvist i Sverige, ska Bolagsverket registrera den gräns- överskridande fusionen i föreningsregistret. Anmälan för registrering ska göras av styrelsen i den övertagande föreningen inom sex mån- ader från den tidpunkt då intyg enligt 40 § utfärdades. Vid kombi- nation ska styrelsen även för registrering anmäla vilka som har ut- setts till styrelseledamöter och, i förekommande fall, styrelsesupp- leanter i den övertagande föreningen. 
 Bolagsverket får registrera fusionen endast om 
  
 1. 
  
 verket har utfärdat ett intyg enligt 40 § för varje svensk före- ning som deltar i fusionen, 
  
 2. 
  
 de utländska föreningar som deltar i fusionen har gett in mot- svarande intyg från behöriga myndigheter i de stater där de är regi- strerade, tillsammans med en kopia av fusionsplanen, och 
  
 3. 
  
 det inte heller i övrigt finns något hinder mot registrering av fusionen. 
  
 Om lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöver- skridande fusioner är tillämplig, får fusionen registreras endast om 
  
 1. 
  
 avtal har träffats eller beslut har fattats om medverkan enligt den lagen eller förhandlingsperioden har löpt ut utan att sådant av- tal har träffats eller beslut har fattats, och 
  
 2. 
  
 den övertagande föreningens stadgar inte strider mot den ord- ning för medverkan som ska gälla till följd av lagen. 
  
 Bolagsverket ska utan dröjsmål underrätta behöriga myndigheter 
  
 i 
  
 den eller de stater där överlåtande förening har sitt hemvist om registreringen. 
  
 Fusionens rättsverkningar 
  
 43 §  
 Vid en gränsöverskridande fusion inträder de rättsverkningar som avses i 26 § vid den tidpunkt som har fastställts i den stat där den övertagande föreningen har sitt hemvist. Om den övertagande 
 130 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 föreningen har sitt hemvist i Sverige, inträder rättsverkningarna vid den tidpunkt då fusionen registreras i föreningsregistret enligt 42 §. 
 Utöver vad som anges i 26 § första stycket gäller att de fusio- nerande föreningarnas rättigheter och skyldigheter som härrör ur anställningsavtal eller anställningsförhållanden och som föreligger vid den tidpunkt då den gränsöverskridande fusionen får verkan över- förs till den övertagande föreningen. 
 Särskilt bokslut 
  
 44 §  
 Om en svensk förening deltar i en gränsöverskridande fusion och den övertagande föreningen har sitt hemvist i en annan stat än Sverige, ska styrelsen i den svenska föreningen upprätta ett särskilt bokslut. Det särskilda bokslutet ska omfatta den tid för vilken årsredovisning inte tidigare har upprättats fram till den dag då rätts- verkningarna av fusionen inträdde enligt 43 §. 
 För det särskilda bokslutet gäller bestämmelserna om årsbokslut i 6 kap.  
 4–9 
  och 12 §§ bokföringslagen (1999:1078). Bokslutet ska ges in till Bolagsverket inom en månad från utgången av den period som bokslutet omfattar. 
 Absorption av helägt dotterbolag 
  
 45 §  
 Om en svensk ekonomisk förening äger samtliga aktier i en utländsk juridisk person, som motsvarar ett svenskt aktiebolag och har sitt hemvist inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, får den utländska juridiska personen gå upp i föreningen genom fusion. 
  
 46 §  
 Om en utländsk juridisk person, som motsvarar en svensk ekonomisk förening och har sitt hemvist inom Europeiska ekono- miska samarbetsområdet, äger samtliga aktier i ett svenskt aktiebolag, får bolaget gå upp i den utländska juridiska personen genom fusion. En sådan fusion får dock inte ske, om bolaget är ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. 
  
 47 §  
 Vid en fusion enligt 45 eller 46 § ska de bestämmelser som anges i 30 § tillämpas, dock med följande avvikelser. 
 1. Fusionsplanen behöver inte innehålla sådana uppgifter som av- ses i 32 § första stycket 2, 3 och 5. 
 131 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2. 
  
 Bestämmelsen om föreningsstämmans prövning av fusions- planen i 14 § första stycket ska inte tillämpas. 
  
 3. 
  
 I fråga om arten av fusionens rättsverkningar gäller vad som sägs i 29 § fjärde stycket 1 och 2 i stället för vad som sägs i 26 § första stycket  
  
 1–4. 
  
 Vad som sägs om överlåtande förening i detta kapitel ska vid tillämpningen på en fusion enligt 45 eller 46 § gälla bolaget. 
 18 kap. Likvidation 
 Frivillig likvidation 
 Föreningsstämmans beslut om likvidation 
  
 1 §  
 Föreningsstämman kan besluta att föreningen ska gå i likvida- tion. 
 Majoritetskrav 
  
 2 §  
 Ett beslut av föreningsstämman om likvidation är giltigt, om det har biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. 
 Av 7 kap. 32 § framgår att det i stadgarna får tas in strängare villkor för att ett beslut om likvidation ska vara giltigt än vad som sägs i första stycket. 
 När det finns grund för tvångslikvidation enligt 12 eller 13 §, är ett beslut om likvidation alltid giltigt om det har biträtts av röst- berättigade med mer än hälften av de avgivna rösterna. 
 Styrelsens skyldighet att låta stämman pröva frågan om likvidation 
  
 3 §  
 Styrelsen ska genast till föreningsstämman hänskjuta frågan om föreningen ska gå i likvidation, om 
  
 1. 
  
 det på grund av inträffade förluster eller av annan orsak finns skäl att anta att föreningens ställning fortlöpande kommer att försämras så att föreningens skulder och avsättningar inte täcks av tillgångarna, 
  
 2. 
  
 det annars råder betydande osäkerhet om föreningens ekono- miska möjligheter att fortsätta sin verksamhet, eller 
  
 132 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 3. antalet medlemmar i föreningen under mer än en månad har varit mindre än tre. 
 Förslag till beslut 
  
 4 §  
 Om föreningsstämman ska pröva en fråga om likvidation, ska styrelsen eller, om förslaget väcks av någon annan, förslagsställaren upprätta ett förslag till beslut. 
 I förslaget till beslut ska följande uppgifter anges: 
  
 1. 
  
 skälen för att föreningen ska gå i likvidation och vilka alter- nativ till likvidation som finns, 
  
 2. 
  
 från vilken dag beslutet om likvidation föreslås gälla, 
  
 3. 
  
 den beräknade tidpunkten för skifte, 
  
 4. 
  
 skifteslikvidens beräknade storlek, samt 
  
 5. 
  
 i förekommande fall, vem som föreslås till likvidator. 
  
 I fall som avses i 3 § 1 eller 2 ska det till förslaget även fogas en redogörelse, undertecknad av styrelsen, där föreningens ekonomiska framtidsutsikter belyses. Om föreningen har en revisor ska det till förslaget även fogas ett yttrande över denna redogörelse, under- tecknat av revisorn. 
  
 5 §  
 Om frågan om likvidation inte ska behandlas på årsstämman, ska följande handlingar fogas till förslaget enligt 4 §: 
  
 1. 
  
 en kopia av den årsredovisning som innehåller de senast fast- ställda balans- och resultaträkningarna, försedd med en anteckning om föreningsstämmans beslut om föreningens vinst eller förlust, och 
  
 2. 
  
 en redogörelse, undertecknad av styrelsen, för händelser av väsentlig betydelse för föreningens ställning som har inträffat efter det att årsredovisningen lämnades. 
  
 Om föreningen har en revisor, ska det till förslaget även fogas 
  
 1. 
  
 en kopia av revisionsberättelsen för det år som årsredovis- ningen enligt första stycket 1 avser, och 
  
 2. 
  
 ett yttrande över den redogörelse som avses i första stycket 2, undertecknat av revisorn, med uttalande om huruvida förenings- stämman bör besluta i enlighet med förslaget. 
  
 133 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Kallelsens innehåll 
  
 6 §  
 Kallelsen till den föreningsstämma som ska ta ställning till för- slaget om likvidation ska ange det huvudsakliga innehållet i för- slaget. 
 Tillhandahållande av förslaget till beslut 
  
 7 §  
 Styrelsen ska hålla förslaget till beslut om likvidation tillgäng- ligt för röstberättigade, medlemmar och innehavare av förlagsandelar från tidpunkten för kallelsen fram till föreningsstämman. I före- kommande fall ska de handlingar som avses i 5 § hållas tillgängliga tillsammans med förslaget. 
 En kopia av förslaget ska genast och utan kostnad för mottag- aren skickas till de medlemmar och innehavare av förlagsandelar som begär det och uppger sin adress. Kopian ska skickas med post eller med elektroniska hjälpmedel enligt bestämmelserna i 1 kap. 10 och 11 §§. Någon kopia behöver dock inte skickas, om förslaget, i enlighet med vad som har bestämts i stadgarna, hålls tillgängligt på föreningens webbplats fram till föreningsstämman. 
 Handlingarna ska läggas fram på stämman. 
 Innehållet i föreningsstämmans beslut 
  
 8 §  
 Föreningsstämmans beslut om likvidation ska innehålla de upp- gifter som framgår av 4 § andra stycket 2 och, i förekommande fall, 5. 
 Registrering 
  
 9 §  
 Föreningsstämman ska vidta åtgärder för att beslutet om likvi- dation genast anmäls för registrering i föreningsregistret. 
 Tidpunkt då beslutet om likvidation börjar gälla 
  
 10 §  
 Föreningsstämmans beslut om likvidation gäller omedelbart eller från och med den senare dag föreningsstämman bestämmer. Om det inte i stadgarna har bestämts en senare dag, får dagen inte 
 134 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 sättas senare än det närmast följande räkenskapsårets första dag. När det finns grund för tvångslikvidation enligt 12 eller 13 §, gäller beslutet alltid omedelbart. 
 Allmänt om tvångslikvidation 
  
 11 §  
 I 12 § finns bestämmelser om att Bolagsverket i vissa fall ska besluta om likvidation. I 13 § samt 19 kap. 1, 10 och 11 §§ finns bestämmelser om att allmän domstol i vissa fall ska besluta om lik- vidation. 
 Bolagsverkets och domstolens beslut ska registreras i förenings- registret. 
 Tvångslikvidation på grund av Bolagsverkets beslut 
  
 12 §  
 Bolagsverket ska besluta att föreningen ska gå i likvidation, om 
  
 1. 
  
 föreningen inte på föreskrivet sätt har kommit in med an- mälan till Bolagsverket om en sådan behörig styrelse eller särskild delgivningsmottagare som ska finnas enligt denna lag, 
  
 2. 
  
 föreningen enligt 8 kap. 3 och 16 §§ årsredovisningslagen (1995:1554) är skyldig att självmant ge in årsredovisning och, i förekommande fall, revisionsberättelse, koncernredovisning och kon- cernrevisionsberättelse till Bolagsverket men inte har gjort detta inom elva månader från räkenskapsårets utgång, eller 
  
 3. 
  
 Bolagsverket enligt 8 kap. 3 och 16 §§ årsredovisningslagen har förelagt föreningen att ge in årsredovisning och, i förekom- mande fall, revisionsberättelse, koncernredovisning och koncern- revisionsberättelse till verket men föreningen inte har gjort det inom tre månader från den förelagda tidens utgång. 
  
 Beslut om likvidation ska dock inte meddelas, om likvidations- grunden har upphört under ärendets handläggning hos Bolagsverket. 
 En fråga om likvidation enligt första stycket prövas av Bolags- verket självmant eller på ansökan av styrelsen, en styrelseledamot, den verkställande direktören, en medlem, en innehavare av förlags- andelar eller en borgenär eller, i sådana fall som avses i första stycket 1, någon annan vars rätt är beroende av att det finns någon som kan företräda bolaget. 
 Beslutet om likvidation gäller omedelbart. 
 135 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Tvångslikvidation på grund av allmän domstols beslut 
  
 13 §  
 Allmän domstol ska besluta att föreningen ska gå i likvidation, om 
  
 1. 
  
 föreningen enligt bestämmelser i stadgarna är skyldig att gå i likvidation, 
  
 2. 
  
 föreningens verksamhet drivs på ett sätt som uppenbarligen inte motsvarar de förutsättningar under vilken registrering har skett, 
  
 3. 
  
 föreningen har sådant ändamål som avses i 2 kap. 5 § 1 och föreningens tillgångar enligt balansräkningen för närmast föregående räkenskapsår till övervägande del består av annat än andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna, eller 
  
 4. 
  
 antalet medlemmar i föreningen under mer än sex månader har varit mindre än tre. 
  
 Beslut om likvidation enligt första stycket ska dock inte med- delas, om det under ärendets handläggning vid tingsrätten styrks att likvidationsgrunden har upphört. 
 En fråga om likvidation enligt första stycket prövas av tings- rätten på anmälan av Bolagsverket eller på ansökan av styrelsen, en styrelseledamot, den verkställande direktören, en medlem eller en innehavare av en förlagsandel. I fall som avses i första stycket 3 är styrelsen skyldig att inom två veckor från utgången av sexmånaders- fristen ansöka om likvidation. 
 Beslutet om likvidation gäller omedelbart. 
 Personligt ansvar 
  
 14 §  
 Om styrelsen inte har ansökt om likvidation, när detta krävs enligt 13 § tredje stycket, ansvarar styrelsens ledamöter solidariskt för de förpliktelser som uppkommer för föreningen under den tid som underlåtenheten består. 
 Den som med vetskap om styrelsens underlåtenhet handlar på föreningens vägnar svarar solidariskt med styrelsens ledamöter för de förpliktelser som därigenom uppkommer för föreningen. 
 Ansvaret enligt första och andra styckena gäller inte för den som visar att han eller hon inte har varit försumlig. 
 En medlem som med vetskap om att föreningen är skyldig att gå i likvidation enligt 13 § första stycket 3 deltar i ett beslut att fort- sätta föreningens verksamhet ansvarar solidariskt med dem som 
 136 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 svarar enligt första och andra styckena för de förpliktelser som där- efter uppkommer för föreningen. 
 Ansvar enligt denna paragraf omfattar inte förpliktelser som upp- kommer sedan 
  
 1. 
  
 antalet medlemmar i föreningen åter uppgår till minst tre, 
  
 2. 
  
 en ansökan enligt 13 § tredje stycket har gjorts, eller 
  
 3. 
  
 föreningsstämman, Bolagsverket eller domstol har beslutat om likvidation. 
  
 Handläggningen av frågor om likvidation 
 Handläggning hos Bolagsverket 
  
 15 §  
 I ett ärende enligt 12 § ska Bolagsverket förelägga föreningen samt medlemmar, innehavare av förlagsandelar och borgenärer som vill yttra sig i ärendet att komma in med ett skriftligt yttrande eller efterfrågade handlingar till verket inom en viss tid. Föreläggandet ska delges bolaget, om det kan ske på annat sätt än enligt  
 15–17 
  §§ delgivningslagen (1970:428). Bolagsverket ska kungöra föreläggandet i Post- och Inrikes Tidningar minst en månad före utgången av den utsatta tiden. 
 Handläggning hos allmän domstol 
  
 16 §  
 I ett ärende enligt 13 § ska domstolen förelägga föreningen samt medlemmar, innehavare av förlagsandelar och borgenärer som vill yttra sig i ärendet att komma in med ett skriftligt yttrande till domstolen inom en viss tid. Föreläggandet ska delges föreningen, om det kan ske på annat sätt än enligt  
 15–17 
  §§ delgivningslagen (1970:428). Domstolen ska kungöra föreläggandet i Post- och Inrikes Tidningar minst en månad före utgången av den utsatta tiden. 
 137 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Beslut om att utse eller entlediga en likvidator 
 Beslut att utse en likvidator 
  
 17 §  
 En domstol ska utse en eller flera likvidatorer när den beslutar om likvidation. 
 Bolagsverket ska utse en eller flera likvidatorer när 
  
 1. 
  
 verket beslutar om likvidation, 
  
 2. 
  
 verket efter anmälan enligt 8 § har registrerat ett beslut om likvidation, och 
  
 3. 
  
 en förening i likvidation i annat fall saknar en till registret an- mäld behörig likvidator. 
  
 Ett beslut att utse en likvidator ska registreras. 
 Kvalifikationskrav för likvidator 
  
 18 §  
 Den som utses till likvidator ska vara lämplig för uppdraget. Den som har ingått i föreningens ledning får utses till likvidator en- dast om det finns särskilda skäl. 
 Bestämmelserna om styrelseledamöter i 8 kap.  
 8–10 
  §§ gäller även likvidatorer. 
 Beslut att entlediga en likvidator 
  
 19 §  
 Om en likvidator begär att få avgå och visar skäl till det, ska han eller hon entledigas. En likvidator ska också entledigas om han eller hon inte är lämplig eller av någon annan orsak bör skiljas från uppdraget. 
 En likvidator entledigas av allmän domstol eller, om likvidatorn har utsetts av Bolagsverket och själv begär att bli entledigad, av Bolagsverket. 
 En ansökan om att domstol ska besluta om entledigande kan göras av Bolagsverket, likvidatorn, en medlem, en innehavare av för- lagsandelar eller någon annan vars rätt är beroende av likvidationen. 
 Den som entledigar en likvidator ska genast utse en ny. Detta gäller dock inte om det finns någon annan likvidator och det inte kan anses nödvändigt att utse en ny likvidator i den entledigades ställe. 
 138 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Genomförandet av likvidationen 
 Likvidatorns ställning 
  
 20 §  
 En likvidator träder i styrelsens och den verkställande direk- törens ställe och har i uppdrag att genomföra likvidationen. Bestäm- melserna om styrelsens och styrelseledamöternas uppgifter och an- svar i denna lag och i tillämplig lag om årsredovisning gäller även i fråga om likvidatorn, om inte annat följer av detta kapitel. 
 Om föreningsstämman har beslutat att föreningen ska gå i lik- vidation, företräds föreningen av styrelsen och, i förekommande fall, den verkställande direktören till dess att en likvidator har ut- setts. 
 Revision och annan granskning under likvidationen 
  
 21 §  
 Uppdrag att vara revisor, lekmannarevisor eller särskild gransk- are upphör inte genom att föreningen går i likvidation. Bestäm- melserna i 9 och 10 kap. ska tillämpas under likvidationen. 
 Revisorn ska i revisionsberättelsen uttala sig om huruvida likvi- dationen fördröjs i onödan. 
 Föreningsstämmans ställning under likvidationen 
  
 22 §  
 Bestämmelserna om föreningsstämma i denna lag gäller även under likvidationen, om inte annat följer av detta kapitel eller av ändamålet med likvidationen. 
 Redovisning för tiden innan likvidator utsågs 
  
 23 §  
 När föreningen har gått i likvidation och en likvidator har utsetts, ska styrelsen och den verkställande direktören genast redo- visa sin förvaltning av föreningens angelägenheter under den tid för vilken redovisningshandlingar inte förut har lagts fram på förenings- stämma. Redovisningen ska upprättas enligt tillämplig lag om års- redovisning. Om föreningen har en revisor, ska redovisningen granskas av honom eller henne enligt bestämmelserna om revision i 9 kap. denna lag. Redovisningen och revisionsberättelsen ska läggas fram på föreningsstämma så snart det kan ske. Bestämmelserna i 
 139 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 7 kap. 9 § 3 och 22 § om stämmans behandling av frågan om an- svarsfrihet och om tillhandahållande av handlingar inför stämman ska tillämpas. 
 Om den tid som redovisningen ska avse omfattar även före- gående räkenskapsår, ska det upprättas en särskild redovisning för det året och, om föreningen är en moderförening som är skyldig att upprätta koncernredovisning, en särskild koncernredovisning. 
 Kallelse på okända borgenärer 
  
 24 §  
 Likvidatorn ska snarast efter det att han eller hon har tillträtt ansöka om kallelse på föreningens okända borgenärer enligt lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer. 
 Vid kallelsen på föreningens okända borgenärer ska anmälnings- tiden enligt 5 § första stycket lagen om kallelse på okända borge- närer vara två månader. 
 Avvecklingen av rörelsen 
  
 25 §  
 Så snart det kan ske ska likvidatorn genom försäljning på offentlig auktion eller på annat lämpligt sätt förvandla föreningens egendom till pengar, i den utsträckning det behövs för likvidationen, samt betala föreningens skulder. Föreningens rörelse får fortsättas, om det behövs för en ändamålsenlig avveckling eller för att de an- ställda ska få skälig tid att skaffa sig ny anställning. 
 Obestånd 
  
 26 §  
 Om föreningen är på obestånd, ska likvidatorn ansöka om att föreningen försätts i konkurs. 
 Redovisning under likvidationen 
  
 27 §  
 Likvidatorn ska för varje räkenskapsår upprätta en årsredo- visning, som ska läggas fram på årsstämman. I fråga om stämman och redovisningen ska följande bestämmelser inte tillämpas: 
 7 kap. 9 § 1 och 2 denna lag, 
 140 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 2 kap. 1 § andra stycket, 5 kap.  
 18–25 
  §§, 6 kap. 2 och 5 §§ årsredo- visningslagen (1995:1554), samt 
 5 kap. 2 § 3 och 6 kap. 3 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. 
 I balansräkningen får det egna kapitalet tas upp i en post. Balans- räkningen ska innehålla uppgift om insatskapitalet, i förekommande fall fördelat på medlemsinsatser och förlagsinsatser. 
 En tillgång får inte tas upp till högre värde än den beräknas in- bringa efter avdrag för försäljningskostnaderna. Om en tillgång kan beräknas inbringa ett väsentligt högre belopp än det värde som tas upp i balansräkningen, ska det beräknade beloppet anges särskilt vid tillgångsposten. Om en skuld eller likvidationskostnad kan be- räknas kräva ett belopp som väsentligt avviker från vad som har redovisats som skuld, ska det beräknade beloppet anges vid skuld- posten. 
 Bestämmelserna om koncernredovisning och om delårsrapport i tillämplig lag om årsredovisning ska inte tillämpas på föreningar i likvidation. 
 Skifte 
  
 28 §  
 När den anmälningstid som har satts ut i kallelsen på okända borgenärer har löpt ut och alla kända skulder har betalats, ska likvidatorn skifta föreningens återstående tillgångar. Om det råder tvist om en skuld eller om en skuld inte har förfallit till betalning eller av annan orsak inte kan betalas, ska pengar sättas av till betal- ning av skulden och återstoden skiftas. 
 Talan mot skifte 
  
 29 §  
 En medlem eller innehavare av förlagsandelar som är miss- nöjd med skiftet får väcka talan mot föreningen inom tre månader från det att slutredovisning enligt 30 § lades fram på förenings- stämma. 
 Om skiftet ändras till följd av en talan enligt första stycket, ska den som har tagit emot för mycket betala tillbaka överskjutande del ( 
 återbäringsskyldighet 
 ). På värdet av den egendom som ska återbäras ska mottagaren betala ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från det att egendomen lämnades ut till dess att ränta ska betalas enligt 
 141 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 6 § räntelagen till följd av 3 eller 4 § samma lag. Om det uppkommer brist vid återbäringen, är de personer som har med- verkat till skiftet ansvariga för denna enligt bestämmelserna i 13 kap. 7 §. 
 Slutredovisning 
  
 30 §  
 När uppdraget som likvidator har fullgjorts, ska likvidatorn så snart som möjligt lämna slutredovisning för förvaltningen genom en förvaltningsberättelse som avser likvidationen i dess helhet. Be- rättelsen ska även innehålla en redogörelse för skiftet. Tillsammans med berättelsen ska likvidatorn lämna redovisningshandlingar för hela likvidationstiden. 
 Om föreningen har en revisor, ska förvaltningsberättelsen och redovisningshandlingarna lämnas till honom eller henne. Revisorn ska inom en månad därefter lämna en revisionsberättelse över slut- redovisningen och förvaltningen under likvidationen. 
 Därefter ska likvidatorn genast kalla medlemmarna till en fören- ingsstämma för granskning av slutredovisningen. Slutredovisningen med bifogade redovisningshandlingar och, i förekommande fall, revi- sionsberättelsen ska tillhandahållas medlemmar och innehavare av förlagsandelar enligt 7 kap. 22 § första och andra styckena samt läggas fram på stämman. 
 Föreningsstämman ska fatta beslut angående ansvarsfrihet för lik- vidatorn. I fråga om beslutet gäller 7 kap. 9 § 3 och 12 § andra stycket. 
 Föreningens upplösning 
  
 31 §  
 När likvidatorn har lagt fram slutredovisningen, är föreningen upplöst. Likvidatorn ska genast anmäla detta för registrering i föreningsregistret. Kopior av de handlingar som anges i 30 § tredje stycket ska bifogas anmälan. 
 Preskription av rätt till andel i tillgångarna 
  
 32 §  
 En medlem eller innehavare av förlagsandelar som inte inom fem år efter det att slutredovisningen lades fram på förenings- stämma anmäler sig för att lyfta vad han eller hon har fått vid skiftet förlorar sin rätt till andel i de skiftade tillgångarna. Med 
 142 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 tillämpning av 34 § ska kvarvarande tillgångar då skiftas mellan för- eningens övriga medlemmar. Om tillgångarna är av obetydligt värde, kan allmän domstol på anmälan av likvidatorn besluta att tillgångarna ska tillfalla Allmänna arvsfonden. 
 Skadeståndstalan 
  
 33 §  
 Trots bestämmelserna i 31 § kan en tiondel av de röstbe- rättigade i föreningen hos likvidatorn begära föreningsstämma för behandling av en fråga om talan om skadestånd till föreningen enligt 22 kap.  
 1–3 
  §§. I så fall ska bestämmelsen i 7 kap. 17 § andra stycket tillämpas. 
 Fortsatt likvidation 
  
 34 §  
 Om det framkommer en tillgång för föreningen efter dess upplösning enligt 31 §, om det väcks talan mot föreningen eller om det av annat skäl uppkommer behov av en likvidationsåtgärd, ska likvidationen fortsätta. 
 Likvidatorn ska genast anmäla den fortsatta likvidationen för registrering i föreningsregistret. Kallelse till den första förenings- stämman efter återupptagandet ska ske enligt stadgarna. Dessutom ska skriftlig kallelse skickas till varje medlem vars postadress är införd i medlemsförteckningen eller på annat sätt känd för fören- ingen. 
 Om den tillgång som avses i första stycket är av obetydligt värde, kan allmän domstol på anmälan av likvidatorn besluta att tillgången i stället ska tillfalla Allmänna arvsfonden. 
 Upphörande av likvidation 
  
 35 §  
 Om föreningen har gått i likvidation på grund av förenings- stämmans beslut eller, i fall som avses i 19 kap. 11 § första stycket, på grund av allmän domstols beslut, kan stämman sedan föreningens revisor har yttrat sig besluta att likvidationen ska upphöra och före- ningens verksamhet återupptas. Ett sådant beslut får dock inte fattas, om 
  
 1. 
  
 det finns grund för tvångslikvidation enligt 12 eller 13 §, eller 
  
 2. 
  
 utskiftning har ägt rum. 
  
 143 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 När föreningsstämman beslutar att likvidationen ska upphöra, ska den samtidigt välja styrelse. 
 Likvidatorn ska se till att beslutet om att likvidationen ska upp- höra och valet av styrelse genast anmäls för registrering i förenings- registret. Beslutet får inte verkställas förrän det har registrerats. 
  
 36 §  
 Om ett likvidationsbeslut som har gått i verkställighet har blivit upphävt genom en domstols dom eller beslut som har vunnit laga kraft, ska likvidatorn genast anmäla detta för registrering i föreningsregistret. Om det upphävda likvidationsbeslutet är sådant som avses i detta kapitel, ska likvidatorn även kalla till förenings- stämma för val av styrelse. 
  
 37 §  
 När en likvidation har upphört enligt 35 eller 36 §, ska 30 § tillämpas. Kopior av de handlingar som anges i 30 § tredje stycket ska ges in till Bolagsverket. 
 19 kap. Upplösning utan föregående likvidation 
 Upplösning genom föreningens passivitet 
  
 1 §  
 Om någon registreringsanmälan som avser föreningen inte har kommit in till Bolagsverket under de tio senaste åren, ska verket undersöka om föreningen har upphört med sin verksamhet. Detta ska ske genom brev till den adress som finns registrerad i förenings- registret samt genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar. 
 Om det ännu två månader efter kungörandet enligt första stycket inte framgår att föreningen fortfarande består, ska Bolags- verket genast ta bort föreningen ur registret. Föreningen är därmed upplöst. 
 Om det efter det att föreningen har tagits bort ur förenings- registret uppkommer behov av någon likvidationsåtgärd, ska allmän domstol på ansökan av den som berörs besluta om likvidation. Ett sådant beslut gäller omedelbart. Kallelse till den första förenings- stämman efter beslutet ska ske enligt stadgarna. Därutöver ska skrift- liga kallelser sändas till varje medlem vars postadress är känd för föreningen. 
 144 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Förenklad upplösning 
  
 2 §  
 Föreningsstämman kan besluta att föreningen ska upplösas utan föregående likvidation. 
 Ett sådant beslut är giltigt endast om samtliga medlemmar är ense om det samt styrelseledamöterna och, i förekommande fall, den verkställande direktören skriftligen samtycker till beslutet. 
  
 3 §  
 I kallelsen till den föreningsstämma som ska ta ställning till ett förslag om förenklad upplösning ska förslaget och skälen för detta anges. 
  
 4 §  
 Ett beslut enligt 2 § ska inom två månader från beslutet an- mälas till Bolagsverket för registrering. 
 Beslutet får inte registreras om 
  
 1. 
  
 föreningen är skyldig att gå i likvidation enligt 18 kap. 13 § första stycket 1, 
  
 2. 
  
 föreningen saknar sådan behörig styrelse som ska finnas enligt denna lag, 
  
 3. 
  
 föreningen äger fast egendom eller innehar tomträtt, 
  
 4. 
  
 det med fog kan antas 
  
 a. 
  
 att föreningen har obetalda skulder, eller 
  
 b. 
  
 att föreningen kommer att åläggas betalningsskyldighet för skatter eller socialavgifter. 
  
 5 §  
 Frågan om upplösning enligt 2 § faller, om 
  
 1. 
  
 någon anmälan för registrering inte har skett inom före- skriven tid, eller 
  
 2. 
  
 Bolagsverket genom beslut som har vunnit laga kraft har av- skrivit en sådan anmälan eller har vägrat registrering av föreningens beslut. 
  
 6 §  
 När föreningens beslut enligt 2 § har registrerats gäller följ- ande: 
  
 1. 
  
 Föreningen är upplöst. 
  
 2. 
  
 De som var medlemmar, styrelseledamöter och verkställande direktör i föreningen vid tidpunkten för beslutet enligt 2 § ansvarar solidariskt för föreningens förpliktelser i den mån inte annat följer av andra stycket. 
  
 3. 
  
 Föreningens tillgångar övergår till medlemmarna. 
  
 145 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 4. Medlemmarna träder i föreningens ställe in som part i de avtal som föreningen har slutit med tredje man. 
 En medlem, som inte var styrelseledamot eller verkställande direk- tör vid tidpunkten för stämmans beslut enligt 2 § och inte heller efter denna tidpunkt har varit införd i föreningsregistret som så- dan, svarar för föreningens förpliktelser endast i förhållande till sin del i föreningens insatskapital. Vid beräkningen av insatskapitalet ska också obetalda insatser som har förfallit till betalning beaktas. 
 Upplösning efter konkurs 
  
 7 §  
 Om föreningen är försatt i konkurs och denna avslutas utan överskott, är föreningen upplöst när konkursen avslutas. 
 Särskilda bestämmelser vid konkurs och företagsrekonstruktion 
 Registrering av beslut om konkurs och företagsrekonstruktion 
  
 8 §  
 Beslut om konkurs och beslut om företagsrekonstruktion ska registreras i föreningsregistret. 
 Företrädare för föreningen i dess egenskap av konkursgäldenär 
  
 9 §  
 Under konkursen företräds föreningen som konkursgäldenär av den styrelse och verkställande direktör eller de likvidatorer som fanns vid konkursens början. Bestämmelserna i denna lag om avgång, entledigande och nytillsättning gäller dock även under konkursen. 
 Likvidation efter underskottskonkurs 
  
 10 §  
 Om det när en konkurs har avslutats utan överskott finns till- gångar som inte omfattas av konkursen, ska allmän domstol på ansökan av den som berörs besluta om likvidation. Ett sådant be- slut gäller omedelbart. Kallelse till den första föreningsstämman efter beslutet ska ske enligt stadgarna. Dessutom ska skriftlig kallelse skickas till varje medlem vars postadress är införd i medlemsför- teckningen eller på annat sätt känd för föreningen. 
 146 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Bestämmelserna i första stycket gäller också om 
  
 1. 
  
 det efter det att konkursen har avslutats väcks talan mot före- ningen, eller 
  
 2. 
  
 det av annat skäl uppkommer behov av en likvidationsåtgärd. 
  
 11 §  
 Om en konkurs avslutas med överskott eller läggs ned efter frivillig uppgörelse eller om egendomen i konkursboet återställs till föreningen till följd av att ackord har fastställts, ska allmän domstol i samband med att konkursen avslutas besluta att föreningen ska gå i likvidation. Ett sådant beslut gäller omedelbart. 
 Var föreningen i likvidation när den försattes i konkurs, ska lik- vidationen fortsätta enligt 18 kap. 34 §, om konkursen avslutas på det sätt som anges i första stycket. 
 20 kap. Registrering 
 Föreningsregistret 
  
 1 §  
 Bolagsverket ska föra ett föreningsregister för registrering enligt denna lag eller annan författning. 
 Av 13 kap. 1 § första stycket lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse framgår att medlemsbanker ska registreras i bank- registret. När det i denna lag hänvisas till föreningsregistret, ska hän- visningen beträffande medlemsbanker avse bankregistret. 
 Registreringsspråk 
  
 2 §  
 En registrering i föreningsregistret ska göras på svenska. Om den förening som registreringen avser begär det, ska registreringen dessutom göras på något annat officiellt språk inom Europeiska unionen eller på norska eller isländska. 
 Den som begär att en registrering ska göras på något annat språk än svenska ska, om inte Bolagsverket beslutar något annat, ge in en översättning till det språket av de uppgifter eller handlingar som ska registreras. Översättningen ska vara gjord av en översättare som är auktoriserad eller har motsvarande utländsk behörighet. 
 147 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Handläggning av registreringsärenden 
  
 3 §  
 Om den som har gjort en registreringsanmälan inte har följt vad som gäller om anmälan, ska Bolagsverket förelägga honom eller henne att yttra sig i frågan eller vidta rättelse inom viss tid. Det- samma gäller, om verket finner att det beslut som anmäls för regi- strering eller en handling som bifogas anmälan 
  
 1. 
  
 inte har tillkommit i behörig ordning, 
  
 2. 
  
 till sitt innehåll strider mot lag eller annan författning eller mot stadgarna, 
  
 3. 
  
 i något viktigare hänseende är otydligt eller vilseledande formu- lerat, eller 
  
 4. 
  
 enligt denna lag inte får registreras. 
  
 Om den som har gjort anmälan inte följer ett föreläggande enligt första stycket, ska anmälan skrivas av. En upplysning om detta ska tas in i föreläggandet. 
 Om det även sedan anmälaren har yttrat sig finns hinder för regi- strering som anmälaren har haft tillfälle att yttra sig över, ska Bolags- verket vägra registrering. Om det finns skäl för det, får dock verket ge den som har gjort anmälan tillfälle att yttra sig på nytt innan beslut fattas i ärendet. 
 Trots bestämmelserna i  
 första–tredje 
  styckena får ett förenings- stämmobeslut registreras, om det enligt 7 kap. 48 § första stycket inte längre är möjligt att föra talan mot beslutet. 
 Kungörande i Post- och Inrikes Tidningar 
  
 4 §  
 Bolagsverket ska genast kungöra i Post- och Inrikes Tidningar vad som har registrerats i föreningsregistret. Beslut om konkurs eller företagsrekonstruktion ska dock inte kungöras enligt denna lag. 
 En kungörelse som avser en ändring i ett förhållande som tidigare har förts in i registret ska endast ange ändringens art. 
 En kungörelse ska avfattas på samma språk som registreringen i föreningsregistret. 
 Verkan av registrering och kungörande 
  
 5 §  
 Det som enligt denna lag eller särskilda bestämmelser har förts in i föreningsregistret ska anses ha kommit till tredje mans känne- dom, om det enligt 4 § har kungjorts i Post- och Inrikes Tidningar. 
 148 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Detta gäller dock inte beträffande rättshandlingar eller andra åtgärder som har vidtagits före den sextonde dagen efter kungörandet, om tredje man visar att det var omöjligt för honom eller henne att känna till det som har kungjorts. 
 I fråga om rättshandlingar och andra åtgärder som har vidtagits innan ett sådant kungörande som avses i första stycket har skett, kan föreningen inte åberopa det förhållande som har blivit eller bort bli infört i registret mot någon annan än den som föreningen visar har känt till förhållandet. 
  
 6 §  
 Om det som har kungjorts i Post- och Inrikes Tidningar inte stämmer överens med det som har införts i föreningsregistret, kan föreningen inte åberopa kungörelsens innehåll mot tredje man. Tredje man kan dock åberopa kungörelsens innehåll mot föreningen, om föreningen inte visar att han eller hon kände till vad som har förts in i föreningsregistret. 
 Om en uppgift har förts in i föreningsregistret och kungjorts i Post- och Inrikes Tidningar såväl på svenska som i översättning till ett främmande språk och översättningen avviker från den svenska språkversionen, kan föreningen inte åberopa översättningen mot tredje man. Tredje man kan dock åberopa översättningen mot föreningen, om föreningen inte visar att han eller hon kände till den svenska språkversionen. 
  
 7 §  
 Om en anmälan om vem som har utsetts till styrelseledamot eller verkställande direktör har förts in i föreningsregistret och kun- gjorts i Post- och Inrikes Tidningar enligt 4 §, kan föreningen inte mot tredje man åberopa fel eller brister vid beslutet att utse den registrerade personen. Detta gäller dock inte, om föreningen visar att tredje man kände till felet eller bristen. 
 Avregistrering av obehöriga företrädare 
  
 8 §  
 Om en styrelseledamot, verkställande direktör, särskild firma- tecknare, annan ställföreträdare för föreningen, revisor eller lek- mannarevisor har försatts i konkurs, fått förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken eller fått näringsförbud, ska Bolagsverket stryka ställföreträdaren, revisorn eller lekmannarevisorn ur förenings- registret. Detsamma gäller om godkännandet eller auktorisationen för en revisor har upphört att gälla. 
 149 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Avregistreringen ska ske omedelbart 
  
 1. 
  
 vid beslut om konkurs, 
  
 2. 
  
 vid beslut om tillfälligt näringsförbud, eller 
  
 3. 
  
 om det i samband med ett beslut att avslå ansökan om fortsatt godkännande eller auktorisation av revisor eller ett beslut att upp- häva godkännande eller auktorisation av revisor har bestämts att beslutet ska gälla omedelbart. 
  
 I övrigt ska avregistrering ske när beslutet har vunnit laga kraft. 
 Avregistrering av firma 
  
 9 §  
 I firmalagen (1974:156) finns bestämmelser om avregistrering av firma ur föreningsregistret sedan en dom om hävande av firma- registrering har vunnit laga kraft. 
 Bemyndiganden m.m. 
  
 10 §  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter i ärenden om registrering enligt denna lag. 
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar föreskrifter om ingivning av anmälningar i registreringsärenden. 
 21 kap. Firma 
 Firma 
  
 1 §  
 En ekonomisk förenings firma ska innehålla orden ekono- misk och förening eller förkortningen ek. för.. I firman får inte ordet bolag eller något annat som betecknar ett bolagsför- hållande tas in på ett sådant sätt som kan leda till missförståndet att det är ett bolag som innehar firman. Firman ska tydligt skilja sig från andra ännu bestående firmor som är införda i föreningsregistret. 
 Registreringen av en förenings firma gäller för hela landet. 
 Om föreningens firma ska registreras på två eller flera språk, ska varje lydelse anges i stadgarna. 
  
 2 §  
 Endast en ekonomisk förening får använda uttrycket ekono- misk förening eller en förkortning av detta uttryck i sin firma. 
 150 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Bifirma 
  
 3 §  
 Föreningens styrelse kan anta bifirma. Bestämmelserna i 1 § om firma gäller även bifirma. Uttrycket ekonomisk förening eller någon förkortning av detta får dock inte tas in i en bifirma. 
 Övriga bestämmelser om firma 
  
 4 §  
 För registrering av en ekonomisk förenings firma gäller, ut- över vad som framgår av 1 och 3 §§, vad som föreskrivs i firmalagen (1974:156). I den lagen finns också bestämmelser om förbud mot användning av firma och om hävande av firmaregistrering. 
 Underskrifter 
  
 5 §  
 Skriftliga handlingar som utfärdas för en ekonomisk förening ska undertecknas med föreningens firma, om firman inte framgår på något annat sätt. 
 Om styrelsen eller någon annan ställföreträdare för föreningen har utfärdat en handling utan firmateckning, är de som har under- tecknat handlingen solidariskt ansvariga för förpliktelser enligt hand- lingen som för egen skuld. Detta gäller dock inte, om det av hand- lingens innehåll framgår att den har utfärdats på föreningens vägnar. Det gäller inte heller, om 
  
 1. 
  
 det av omständigheterna vid handlingens tillkomst framgick att den utfärdades för föreningen, och 
  
 2. 
  
 mottagaren av handlingen får ett behörigen undertecknat god- kännande av handlingen så snart som möjligt efter det att han eller hon har begärt det eller gjort personlig ansvarighet gällande mot undertecknarna av handlingen. 
  
 22 kap. Skadestånd 
 Styrelseledamots och verkställande direktörs skadeståndsansvar 
  
 1 §  
 En styrelseledamot eller verkställande direktör som när han eller hon fullgör sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar föreningen ska ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan tillfogas 
 151 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 en medlem eller någon annan genom överträdelse av denna lag, tillämplig lag om årsredovisning eller stadgarna. 
 Revisors, lekmannarevisors och särskild granskares skadeståndsansvar 
  
 2 §  
 En revisor, en lekmannarevisor och en särskild granskare är ersättningsskyldig enligt de grunder som anges i 1 §. Han eller hon ska även ersätta skada som uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakas av hans eller hennes medhjälpare. I fall som avses i 9 kap. 46 § och 50 § andra stycket och 10 kap. 18 § denna lag samt 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terro- rism svarar dock revisorn, lekmannarevisorn eller den särskilda granskaren endast för skada på grund av oriktiga uppgifter som han eller hon eller hans eller hennes medhjälpare har haft skälig anled- ning att anta var oriktiga. 
 Om ett revisionsbolag är revisor eller särskild granskare, åligger ersättningsskyldigheten detta bolag och den som är huvudansvarig för revisionen. 
 Medlems skadeståndsansvar 
  
 3 §  
 En medlem ska ersätta skada som han eller hon uppsåtligen eller av grov oaktsamhet tillfogar föreningen, en medlem eller någon annan genom att medverka till överträdelse av denna lag, tillämplig lag om årsredovisning eller stadgarna. 
 Den som är röstberättigad utan att vara medlem ansvarar enligt samma grunder som en medlem. 
 Jämkning av skadestånd 
  
 4 §  
 Om någon är ersättningsskyldig enligt  
 1–3 
  §§, kan skadeståndet jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till handlingens art, skadans storlek och omständigheterna i övrigt. 
 152 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Gemensamt skadeståndsansvar 
  
 5 §  
 Om flera ska ersätta samma skada, svarar de solidariskt för skadeståndet i den mån inte skadeståndsskyldigheten har jämkats för någon av dem enligt 4 §. Vad någon av dem har betalat i skade- stånd får återkrävas av de andra efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. 
 Talan om skadestånd till föreningen 
  
 6 §  
 Talan om skadestånd till föreningen enligt  
 1–3 
  §§ får väckas, om majoriteten eller en minoritet bestående av minst en tiondel av de röstberättigade i föreningen, vid en föreningsstämma har biträtt ett förslag om att väcka en skadeståndstalan eller, när det gäller en styrelseledamot eller den verkställande direktören, har röstat mot ett förslag om ansvarsfrihet. 
  
 7 §  
 En uppgörelse i fråga om skadeståndsskyldighet till föreningen enligt  
 1–3 
  §§ får träffas endast av föreningsstämman och endast under förutsättning att inte minst en tiondel av de röstberättigade i fören- ingen röstar mot förslaget om uppgörelse. 
 Om en medlem för skadeståndstalan för bolagets räkning, får en uppgörelse inte träffas utan hans eller hennes samtycke. 
  
 8 §  
 Medlemmar som utgör minst en tiondel av samtliga röstbe- rättigade i föreningen får i eget namn föra talan om skadestånd till föreningen enligt  
 1–3 
  §§. Om en medlem sedan talan har väckts avstår från talan, kan de övriga ändå fullfölja denna. 
 Den som har väckt talan svarar för rättegångskostnaderna men har rätt till ersättning av föreningen för kostnader som täcks av vad som har kommit föreningen till godo genom rättegången. 
 Tiden för att väcka talan 
  
 9 §  
 Talan för föreningens räkning mot en styrelseledamot eller den verkställande direktören om skadestånd på grund av beslut eller åt- gärd under ett räkenskapsår ska väckas senast ett år från det att årsredovisningen och, i förekommande fall, revisionsberättelsen för räkenskapsåret lades fram på föreningsstämman. 
 153 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Hinder mot att väcka talan 
  
 10 §  
 Talan enligt 6 eller 8 § får inte väckas, om 
  
 1. 
  
 föreningsstämman har beslutat att bevilja ansvarsfrihet eller att inte föra en skadeståndstalan utan att medlemmar till sådant antal som anges i 6 § har röstat emot det, eller 
  
 2. 
  
 tiden för att väcka talan har gått ut enligt 9 §. 
  
 Trots bestämmelserna i första stycket får talan väckas, om det i årsredovisningen eller i revisionsberättelsen eller på annat sätt inte har lämnats i väsentliga hänseenden riktiga och fullständiga uppgifter till föreningsstämman om det beslut eller den åtgärd som talan grundas på. 
 Att tiden för att väcka talan kan vara begränsad även i sådana fall som avses i andra stycket framgår av 12 §. 
  
 11 §  
 Trots bestämmelserna i  
 6–10 
  §§ får styrelsen föra en skade- ståndstalan som grundas på brott. 
  
 12 §  
 Talan för förenings räkning enligt  
 1–3 
  §§ får inte väckas mot 
  
 1. 
  
 en styrelseledamot eller den verkställande direktören när det har gått fem år från utgången av det räkenskapsår då beslut eller åt- gärder som talan grundas på fattades eller vidtogs, 
  
 2. 
  
 en revisor när det har gått fem år från utgången av det räken- skapsår som revisionsberättelsen avser, 
  
 3. 
  
 en lekmannarevisor när det har gått fem år från utgången av det räkenskapsår som granskningsrapporten avser, 
  
 4. 
  
 en särskild granskare när det gått fem år från den dag när ytt- randet över den särskilda granskningen lades fram på förenings- stämman, 
  
 5. 
  
 en medlem eller röstberättigad när det har gått två år från be- slut eller åtgärder som talan grundas på. 
  
 Första stycket gäller inte talan som grundas på brott. 
 Konkursbos rätt att föra talan 
  
 13 §  
 Om föreningen har försatts i konkurs efter en ansökan som har gjorts innan den tid som anges i 12 § har gått ut, får konkurs- boet föra talan enligt  
 1–3 
  §§ trots att frihet från skadeståndsansvar har inträtt enligt 6, 7 eller 9 §. Efter utgången av den tid som anges 
 154 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 i 12 § får en sådan talan dock inte väckas senare än sex månader från edgångssammanträde. 
 23 kap. Straff och vite 
 Straff 
  
 1 §  
 Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som 
  
 1. 
  
 uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att enligt denna lag föra medlemsförteckning eller hålla sådan förteckning tillgänglig enligt bestämmelserna i 6 kap., 
  
 2. 
  
 uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 8 kap. 16 § andra meningen, 18 § första stycket och 19 § andra stycket, eller 
  
 3. 
  
 uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 21 kap. 2 §. 
  
 Till straff som anges i första stycket döms också den som upp- såtligen medverkar till ett beslut att utse en styrelseledamot, styrelse- suppleant, verkställande direktör eller vice verkställande direktör i strid med 8 kap. 10 eller 29 §, om åtgärden är ägnad att dölja vem eller vilka som utövar eller har utövat den faktiska ledningen av föreningen. Detsamma gäller den som uppsåtligen åtar sig ett så- dant uppdrag i strid med 8 kap. 10 eller 29 §. 
 Trots vad som sägs i 35 kap. 1 § brottsbalken får påföljd för brott enligt andra stycket dömas ut, om den misstänkte har häktats eller fått del av åtal för brottet inom fem år från brottet. 
 I fall som avses i 9 kap. 45 § och 10 kap. 16 § ska inte följa an- svar enligt 20 kap. 3 § brottsbalken. 
  
 2 §  
 Den som 
  
 1. 
  
 lämnar osann uppgift i en handling enligt denna lag som upp- rättas i elektronisk form, 
  
 2. 
  
 i ett ärende enligt denna lag oriktigt intygar att en elektronisk handling överensstämmer med originalet, eller 
  
 3. 
  
 lämnar osann uppgift eller förtiger sanningen i en försäkran som enligt förordning som ansluter till denna lag lämnas på heder och samvete och som upprättas i elektronisk form, 
  
 döms, om åtgärden innebär fara i bevishänseende, till böter eller fängelse i högst sex månader. 
 Det som sägs i första stycket gäller också den som begår en sådan gärning som avses i första stycket 3 av grov oaktsamhet. 
 155 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Om brott som avses i första stycket är att anse som grovt, döms till fängelse i högst två år. 
 Vite 
  
 3 §  
 Bolagsverket kan vid vite förelägga den verkställande direk- tören eller en styrelseledamot att fullgöra skyldighet enligt denna lag eller annan författning att hos verket göra en behörig anmälan för registrering i föreningsregistret. 
 Ett föreläggande enligt första stycket får inte meddelas, om under- låtenheten att göra anmälan medför att den fråga som förenings- stämman eller styrelsen har beslutat om faller eller att föreningen blir skyldig att gå i likvidation. 
 Frågor om utdömande av vite prövas av Bolagsverket. 
 24 kap. Överklagande 
 Överklagande av Bolagsverkets beslut 
  
 1 §  
 Följande beslut av Bolagsverket överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol: 
  
 1. 
  
 beslut att utse eller entlediga en revisor enligt 9 kap. 11 §, 12 § eller  
  
 29–31 
  §§, 
  
 2. 
  
 beslut att utse en lekmannarevisor eller en särskild granskare enligt 10 kap. 9 §, 22 § eller 23 §, 
  
 3. 
  
 beslut i tillståndsärenden enligt 9 kap. 18 §, 16 kap. 2 § första stycket 2 eller 17 kap. 19 §, 
  
 4. 
  
 beslut enligt 17 kap. 27 § att förklara att frågan om fusion har 
  
 fallit, 
  
 5. 
  
 beslut att vägra utfärda intyg enligt 17 kap. 40 §, 
  
 6. 
  
 beslut enligt 20 kap. 3 § att skriva av en anmälan om registre- ring eller vägra registrering, 
  
 7. 
  
 beslut att avregistrera en person enligt 20 kap. 8 §, 
  
 8. 
  
 beslut att förelägga eller döma ut vite enligt 23 kap 3 §. Skrivelsen med överklagandet ska ges in till Bolagsverket inom 
  
 två månader från dagen för beslutet. 
  
 2 §  
 Bolagsverkets beslut i ärenden enligt 18 kap. 12, 17 eller 19 § överklagas hos tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte. 
 156 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Skrivelsen med överklagandet ska ges in till Bolagsverket inom tre veckor från dagen för beslutet. 
 Vid ett överklagande enligt första stycket gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden. 
 Överklagande av Skatteverkets beslut 
  
 3 §  
 Skatteverkets beslut enligt 17 kap. 21 § om hinder mot verk- ställande av fusionsplan får överklagas hos allmän förvaltningsdom- stol. 
 Prövningstillstånd 
  
 4 §  
 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten i mål som avses i 1 och 3 §§. 
 157 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 lag om införande av lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar 
  
 1 §  
 Lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar träder i kraft den 1 januari 2013. Detsamma gäller denna lag utom 11 §, som träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 
  
 2 §  
 Genom denna lag upphävs 
  
 1. 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, och 
  
 2. 
  
 lagen (1987:668) om införande av lagen (1987:667) om eko- nomiska föreningar. 
  
 3 §  
 Om det i lag eller någon annan författning förekommer en hänvisning till en föreskrift som har ersatts genom en bestämmelse i lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar eller denna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. 
 De hänvisningar till lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar och lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar som finns i lagen (1972:262) om understödsföreningar ska dock fortsätta att gälla. 
  
 4 §  
 För ekonomiska föreningar som har bildats före utgången av år 2012 gäller lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar med nedan angivna undantag. 
  
 5 §  
 En förening som vid utgången av år 2012 utgör en ekonomisk förening enligt 1 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska fören- ingar ska även därefter och till utgången av år 2013 anses som en ekonomisk förening, även om den inte uppfyller villkoren i 2 kap.  
 2–7 
  §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. 
  
 6 §  
 Om två eller flera personer vid utgången av år 2012 delar på ett medlemskap i en förening, får detta förhållande bestå, trots vad som sägs i 2 kap. 1 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. 
  
 7 §  
 I fråga om registrering av ekonomiska föreningar som har bildats före utgången av år 2012 gäller äldre bestämmelser. 
  
 8 §  
 Om en förening har bildats före utgången av år 2012, behöver uppgift om den kommun där styrelsen ska ha sitt säte tas in i 
 158 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 stadgarna först i samband med att stadgarna ändras i något annat av- seende. 
  
 9 §  
 Om en förenings stadgar vid utgången av år 2012 inte anger vilken tid som föreningens räkenskapsår ska omfatta, ska kalender- året vara räkenskapsår. 
  
 10 §  
 Om en förenings stadgar efter utgången av år 2012 strider mot någon bestämmelse i lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, ska styrelsen, om inte annat följer av 8 eller 9 §, till föreningsstämma som hålls senast den 31 december 2015 lägga fram förslag till änd- ring av stadgarna i överensstämmelse med bestämmelsen. 
  
 11 §  
 Föreningsstämman får redan före utgången av år 2012 besluta om ändring i stadgarna till överensstämmelse med lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. I beslutet ska det anges att ändringen gäller från och med den 1 januari 2013. 
  
 12 §  
 Äldre bestämmelser om grund för uteslutning av medlemmar gäller intill utgången av år 2013. 
  
 13 §  
 Det som sägs i 6 kap. 3 § första stycket 1 lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar om angivande av person- eller organisa- tionsnummer eller annat identifieringsnummer för medlem gäller inte om medlemmen har förts in i medlemsförteckningen före ut- gången av år 2012. 
  
 14 §  
 Bestämmelsen i 6 kap. 6 § tredje stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar om bevarande av uppgifter som har tagits bort från medlemsförteckningen gäller inte uppgifter som har tagits bort före utgången av år 2012. 
  
 15 §  
 Vid registrering och verkställande av ett föreningsstämmo- beslut som har fattats före utgången av år 2012 samt vid talan mot ett sådant beslut gäller äldre bestämmelser. 
  
 16 §  
 I fråga om föreningar som har bildats före utgången av år 2012 gäller, intill utgången av år 2013, äldre bestämmelser i stället för följande bestämmelser i lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar 
  
 - 
  
 7 kap. 4 § första stycket och 5 § om ombud, 
  
 - 
  
 7 kap. 16 och 17 §§ om tiden för kallelse till föreningsstämman, 
  
 159 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 - 
  
 7 kap. 34 och 35 §§ om majoritetskrav vid ändring av stadgarna, 
  
 - 
  
 17 kap. 16 § om majoritetskrav vid beslut om godkännande av fusionsplan, och 
  
 - 
  
 18 kap. 2 § om majoritetskrav vid beslut om likvidation. 
  
 17 §  
 Fram till utgången av juni 2014 får föreningsstämma, trots bestämmelserna i 7 kap. 13 § lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar, hållas på en av styrelsen anvisad plats inom föreningens geografiska verksamhetsområde. 
  
 18 §  
 Om en anmälan enligt 7 kap. 7 § andra meningen lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar har kommit in till läns- styrelsen före utgången av år 2012, ska Bolagsverket pröva ärendet enligt äldre bestämmelser. 
  
 19 §  
 Om en styrelseledamot eller den verkställande direktören vid ingången av år 2013 har sådana aktieinnehav som avses i 8 kap. 42 § första stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, ska han eller hon senast vid utgången av juni 2013 anmäla dessa till styrelsen på det sätt som anges i den nämnda paragrafen. 
  
 20 §  
 Om en förening vid utgången av år 2012 har en revisor som inte är auktoriserad eller godkänd revisor, får han eller hon, trots bestämmelsen i 9 kap. 15 § lagen (2012:000) om ekonomiska fören- ingar kvarstå som revisor till utgången av uppdragstiden, dock längst till utgången av år 2013. 
  
 21 §  
 Om en förening vid utgången av år 2012 har en revisor som är utsedd för viss tid, får han eller hon, trots bestämmelserna i 9 kap. 24 § andra stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar kvarstå som revisor till uppdragstidens utgång. 
 Om en förening vid utgången av år 2012 har en revisor som är utsedd tills vidare, består uppdraget till utgången av den första ordinarie föreningsstämma som hålls efter den 1 januari 2014. 
  
 22 §  
 I fråga om revision som avser räkenskapsår som har inletts före utgången av år 2012 tillämpas 8 kap. 13 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar i stället för 9 kap.  
 33–40 
  §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. Revisionsberättelsen ska dock alltid lämnas till styrelsen senast tre veckor före årsstämman. 
 160 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 23 §  
 Den som inte är auktoriserad eller godkänd revisor men som kvarstår som revisor i föreningen med stöd av 20 § behöver inte vidta de åtgärder som sägs i 9 kap.  
 46–48 
  §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. 
  
 24 §  
 Om en framställan om utseende av medrevisor eller särskild granskare enligt 8 kap. 2 eller 17 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar eller en anmälan om utseende av behörig revisor enligt 8 kap. 9 § samma lag har kommit in till länsstyrelsen före utgången av år 2012, ska Bolagsverket pröva ärendet enligt äldre bestäm- melser. 
  
 25 §  
 Uppgifter som har tagits bort från förteckningen över förlags- insatser före utgången av år 2012 behöver inte bevaras enligt 6 kap. 6 § tredje stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. 
  
 26 §  
 Uppgift enligt 12 kap. 8 § andra stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar behöver inte lämnas i fråga om förlags- insatser som har förts in i förteckningen över förlagsinsatser före utgången av år 2012. 
  
 27 §  
 Äldre bestämmelser gäller i fråga om värdeöverföring från föreningen och avsättning till reservfond, om beräkningen ska grunda sig på en årsredovisning som har upprättats före utgången av år 2012. 
  
 28 §  
 Om en förening före utgången av år 2012 har ansökt om undantag från 10 kap. 6 § tredje stycket lagen (1987:667) om eko- nomiska föreningar för annat ändamål än täckning av förlust, tillämpas 10 kap. 6 § femte stycket samma lag i stället för 16 kap.  
 2–7 
  §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. 
  
 29 §  
 Om en fusionsplan har godkänts enligt 12 kap. 9 § eller 21 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar före utgången av år 2012, tillämpas äldre bestämmelser på fusionen. 
  
 30 §  
 Bestämmelserna i 17 kap. 5 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar tillämpas inte på värdepapper som har getts ut före ut- gången av år 2012, om det vid utgivandet har angetts vilken rätt som ska tillkomma innehavaren av värdepapperet i händelse av fusion. 
 161 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 31 §  
 I fråga om föreningar som har registrerats enligt lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar eller äldre bestämmelser gäller fortfarande 5 § lagen (1987:668) om införande av lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 
  
 32 §  
 Bestämmelserna i  
 33–37 
  §§ gäller endast ekonomiska fören- ingar som har registrerats före den 1 januari 1953. 
  
 33 §  
 En förening får bestå med oförändrad firma, även om fören- ingen inte uppfyller villkoren för en ekonomisk förening enligt 2 kap.  
 2–7 
  §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. Stadgarnas föreskrifter om föreningens ändamål får ändras endast om ändringen medför att föreningen uppfyller de nämnda villkoren. 
 En ändring av firman till överensstämmelse med 21 kap. 1 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar får registreras endast om föreningen uppfyller de nämnda villkoren. 
  
 34 §  
 Om rätten till inträde i en förening enligt en bestämmelse i stadgarna är mera begränsad än som är tillåtet enligt 5 kap.  
 1–3 
  §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, får föreningen fortsätta att tillämpa bestämmelsen, om inte registrering som avses i 33 § andra stycket har skett. 
  
 35 §  
 Om en sådan ordinarie föreningsstämma som avses i 7 kap. 8 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar enligt stadgarna får hållas senare än vad som är tillåtet enligt den nämnda para- grafen, får föreningen fortsätta att tillämpa bestämmelsen. Stämman ska dock alltid hållas inom nio månader från utgången av före- gående räkenskapsår. 
  
 36 §  
 De särskilda bestämmelserna för föreningar med personligt ansvariga medlemmar i lagen (1911:55 s. 1) om ekonomiska fören- ingar ska fortsätta att tillämpas på föreningar som består den 1 janu- ari 2013 och vilkas medlemmar då har personligt ansvar. 
  
 37 §  
 Om en förenings stadgar saknar bestämmelser om vad som ska ske med en förenings återstående tillgångar när den upplöses, tillämpas bestämmelserna om detta i lagen (1911:55 s. 1) om eko- nomiska föreningar. 
 162 
  
 En sambruksförening ska ha minst tre medlemmar. Var och en av medlemmarna ska vara en fysisk eller en juridisk person. 
  
 Föreningen ska också ha stad- gar samt en styrelse. 
  
 Bestämmelserna om bildande m.m. i 3 kap. lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar gäller också i fråga om sambruksföreningar. 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1975:417) om sambruksföreningar 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1975:417) om sam- bruksföreningar 
  
 dels  
 att 5 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att  
 2–4, 
  5 a, 6, 7, 9 och  
 12–20 
  §§ ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas en ny paragraf, 15 a §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
 1 
  
 För en sambruksförenings 
  
 För en sambruksförenings 
  
 förpliktelser svarar endast för- 
  
 förpliktelser svarar endast för- 
  
 eningens tillgångar. I tillgångar- 
  
 eningens tillgångar. I tillgångar- 
  
 na inräknas  
 insatser  
 och avgifter 
  
 na inräknas  
 fordringar på med- 
  
 som har förfallit till betalning, 
  
 lemsinsatser  
 och avgifter som har 
  
 även om de ännu inte har betalts. 
  
 förfallit till betalning. 
  
 3 § 
 För att sambruksförening skall få registreras fordras att för- eningen har minst tre medlemmar och att den har antagit stadgar och utsett styrelse och revisorer. 
 4 § 
  
 2 
  
 Sambruksförenings stadgar 
  
 En  
 sambruksförenings stad- 
  
 skall  
 ange 
  
 gar  
 ska  
 ange 
  
 1. föreningens firma, 
  
 1. föreningens firma, 
  
 2.  
 ändamålet med föreningens 
  
 2.  
 vilken verksamhet förening- 
  
 verksamhet och verksamhetens art, 
  
 en ska bedriva, 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 1987:671. 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 1987:1253. 
  
 163 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 3. den  
 ort inom riket  
 där för- 
  
 3. den  
 kommun i Sverige  
 där 
  
 eningens styrelse skall ha sitt säte, 
  
 föreningens styrelse  
 ska  
 ha sitt 
  
 4.  
 den insats med vilken varje 
  
 säte, 
  
 4.  
 storleken av den obligato- 
  
 medlem skall deltaga i föreningen 
  
 riska insatsen och hur denna ska 
  
 och hur insatserna skall göras, 
  
 betalas, 
  
 5. om regelbundna eller på 
  
 5. om regelbundna eller på 
  
 särskilt beslut om uttaxering be- 
  
 särskilt beslut om uttaxering be- 
  
 roende avgifter 
  
 till föreningen 
  
 roende avgifter till föreningen  
 ska 
  
 skall  
 förekomma, avgifternas be- 
  
 förekomma, avgifternas belopp 
  
 lopp eller det högsta belopp var- 
  
 eller det högsta belopp vartill de 
  
 till de får bestämmas, 
  
 får bestämmas, 
  
 6. antalet styrelseledamöter 
  
 6. antalet  
 eller lägsta och 
  
 och revisorer 
 ,  
 tiden för deras upp- 
  
 högsta antalet  
 styrelseledamöter 
  
 drag och, om suppleanter skall 
  
 och, om sådana ska finnas 
 ,  
 supp- 
  
 finnas, motsvarande uppgifter be- 
  
 leanter, samt tiden för deras upp- 
  
 träffande dem, 
  
 drag, 
  
 7. föreningens räkenskapsår, 
  
 7.  
 vilken tid som  
 föreningens 
  
 8.  
 hur ofta ordinarie förenings- 
  
 räkenskapsår  
 ska omfatta 
 , 
  
 8. hur  
 föreningsstämman ska 
  
 stämma skall hållas och tiden för 
  
 sammankallas, 
  
 sådan stämma, 
  
 9.  
 det sätt på vilket kallelse till 
  
 9.  
 vilka ärenden som ska tas 
  
 föreningsstämma 
  
 skall 
  
 ske 
  
 och 
  
 upp på ordinarie stämma, 
  
 andra meddelanden till medlem- 
  
 marna skall tillställas dem samt 
  
 den tid före stämma då föreskrivna 
  
 kallelseåtgärder senast 
  
 skall 
  
 vara 
  
 vidtagna, 
  
 10. de värderingsgrunder som 
  
 10. de värderingsgrunder som 
  
 skall  
 tillämpas när förening  
 skall 
  
 ska  
 tillämpas när  
 en  
 förening  
 ska 
  
 inlösa  
 medlems andel, 
  
 lösa in  
 medlems andel, 
  
 11.  
 de grunder enligt vilka 
  
 11.  
 grunderna för användandet 
  
 föreningen skall förfoga över upp- 
  
 av föreningens  
 vinst,  
 och 
  
 kommen  
 vinst  
 och hur det skall 
  
 12.  
 vad som ska göras med 
  
 förfaras med föreningens behållna 
  
 föreningens återstående tillgångar 
  
 tillgångar vid dess upplösning. 
  
 när föreningen upplöses 
 . 
  
 Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepre- sentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelsere- presentation för de privatanställda. 
 164 
  
 Bestämmelserna i  
  
 5 kap.  
  
 1–3, 
  
  9 och 10 §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 gäller i fråga om sambruksföreningar. Vid tillämpningen av bestämmel- serna  
  
 ska  
  
 dock  
  
 hänvisningarna  
  
 i  
  
 5 kap. 9 och 10 §§  
  
 till  
  
 11 kap. 10– 15 §§  
  
 avse 9 § denna lag. 
  
 En  
  
 fråga om antagande av medlem prövas av  
  
 föreningsstäm- man 
  
 , om  
  
 inte  
  
 annat har bestämts i stadgarna. 
  
 Bestämmelsen i 1 kap.  
  
 9 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 gäller i fråga om sam- bruksföreningar. 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 5 a § 
  
 3  
  
 Bestämmelsen i 1 kap.  
 7 § 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 gäller i fråga om sam- bruksföreningar. 
  
 6 § 
  
 4  
  
 Bestämmelserna i  
 3 kap. 1 § 
  
 första stycket, 2 och 3 §§ lagen 1987:667) om ekonomiska för- eningar  
 gäller i fråga om sam- bruksföreningar. Vid tillämpning- en av bestämmelserna  
 skall  
 dock  
 hänvisningen  
 i  
 3 kap. 3 §  
 till  
 4 kap. 1 och 2 §§  
 avse 9 § denna lag. 
  
 Fråga om antagande av med- lem prövas av  
 föreningsstämma 
 , om  
 ej  
 annat har bestämts i stad- garna. 
  
 7 § 
 5 
  
 Medlem får uppsäga sig till 
  
 utträde ur föreningen. I stadgarna 
  
 kan intagas förbehåll att uppsäg- 
  
 ning ej får ske förrän viss tid efter 
  
 inträdet. 
  
 Bestämmelserna i 
  
 3 kap. 4 § 
  
 Bestämmelserna i  
 5 kap.  
  
 6–8 
  
 andra stycket  
 och 
  
 5 § lagen 
  
 och 11 §§ lagen (2012:000) om 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 ekonomiska föreningar  
 gäller i 
  
 eningar  
 gäller i tillämpliga delar i 
  
 tillämpliga delar i fråga om sam- 
  
 fråga om sambruksföreningar. 
  
 bruksföreningar. 
  
 9 § 
 6 
  
 När medlem har avgått ur föreningen, är föreningen skyldig att sex månader därefter lösa hans andel. 
  
 Bestämmelserna 
  
 i  
 4 kap. 1 § 
  
 Bestämmelserna i  
 11 kap. 12– 
  
 tredje stycket och 
  
 2 § lagen 
  
 14 §§ lagen (2012:000) om eko- 
  
 3 
  
 Senaste lydelse 2008:93. 
  
 4 
  
 Senaste lydelse 1987:671. 
  
 5 
  
 Senaste lydelse 1987:671. 
  
 6 
  
 Senaste lydelse 1987:671. 
  
 165 
  
 Bestämmelserna  
  
 om förenings- stämma  
  
 i 7 kap.  
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 gäller i tillämpliga delar i fråga om sambruksföreningar med följande undantag. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- eningar  
 gäller i tillämpliga delar i fråga om sambruksföreningar. 
  
 Därvid skall  
 vad som  
 sägs där  
 om insats i stället avse lösenbelopp för medlems andel. 
  
 Innehåller förenings stadgar in- skränkning i avgående medlems rätt enligt första stycket eller 4 kap. 1 § tredje stycket lagen om ekono- miska föreningar, skall detta gälla utom i fall som avses i 7 kap. 15 § tredje stycket samma lag. 
 nomiska föreningar  
 gäller i tillämpliga delar i fråga om sam- bruksföreningar. Vad som  
 där sägs  
 om insats  
 ska  
 i stället avse lösenbelopp för medlems andel. 
  
 12 § 
 7 
  
 Bestämmelserna i  
 6 kap. lagen 
  
 Bestämmelserna  
 om en för- 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 enings ledning  
 i 
  
 8 kap. lagen 
  
 eningar  
 gäller i fråga om sam- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 bruksföreningar med följande 
  
 eningar  
 gäller i fråga om sam- 
  
 undantag. 
  
 bruksföreningar 
  
 med följande 
  
 undantag. 
  
 1. Styrelsen består av en eller flera ledamöter. 
  
 2. Styrelsen får  
 ej  
 tillsättas i 
  
 2. Styrelsen får  
 inte  
 tillsättas i 
  
 annan ordning än genom val på 
  
 annan ordning än genom val på 
  
 föreningsstämma. 
  
 föreningsstämma. 
  
 3. Bestämmelserna om verk- 
  
 ställande direktör gäller inte. 
  
 Bestämmelserna i första stycket 2 gäller inte arbetstagarrepre- sentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserep- resentation för de privatanställda. 
 13 § 
  
 8  
  
 Bestämmelserna i 7 kap.  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- eningar  
 gäller i tillämpliga delar i fråga om sambruksföreningar med följande undantag. 
  
 7 
  
 Senaste lydelse 1987:1253. 
  
 8 
  
 Senaste lydelse 1987:671. 
  
 166 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 1. 
  
 Avsteg får inte göras i stad- garna  
  
 från bestämmelsen i 7 kap.  
 1 §  
 första stycket att varje med- lem har en röst. 
  
 2. 
  
 Föreningsstämmans befogen- heter får inte överlämnas åt  
  
 sär- skilt  
 valda  
 fullmäktige. 
  
 3. 
  
 Hänvisningen i 7 kap.  
  
 15 § 
  
 till  
 4 kap. 1 § skall  
 i stället avse 9 § denna lag. 
  
 1.  
 I stadgarna får inte göras av- steg  
 från bestämmelsen i 7 kap.  
 3 §  
 första stycket att varje med- lem har en röst. 
  
 2. 
  
 Medlemmarnas beslutande- rätt i föreningens angelägenheter får inte utövas av  
  
 särskilt  
 utsedda  
 fullmäktige. 
  
 3. 
  
 Hänvisningarna  
  
 i 7 kap.  
 20  
 § och  
 35 §  
 till  
 11 kap. ska  
 i stället avse 9 § denna lag. 
  
 14 § 
  
 9 
  
 Bestämmelserna i  
 8 kap. lagen 
  
 Bestämmelserna  
 om revision  
 i 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 9 kap. och om allmän och särskild 
  
 eningar  
 gäller  
 i tillämpliga delar  
 i 
  
 granskning i 10 kap. lagen 
  
 fråga om sambruksföreningar. 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller  
 även  
 i fråga om 
  
 sambruksföreningar. 
  
 Bestämmelser om bokföring och annan redovisning finns i bok- föringslagen (1999:1078) och årsredovisningslagen (1995:1554). 
  
 15 § 
 10 
  
 Bestämmelserna i  
 10 kap. lagen 
  
 Bestämmelserna 
  
 om värde- 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 överföring, 
  
 vinstutdelning 
  
 och 
  
 eningar  
 gäller  
 i tillämpliga delar  
 i 
  
 gottgörelse 
  
 i  
  
 13–15 
  kap. 
  
 lagen 
  
 fråga 
  
 om 
  
 sambruksföreningar 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 med följande undantag 
 . 
  
 eningar  
 gäller i fråga om sam- 
  
 1.  
 Hänvisningen i 10 kap. 1 § 
  
 bruksföreningar.  
 Hänvisningen i 
  
 första stycket till 4 kap. skall i 
  
 13 kap. 1 § 
  
 tredje 
  
 stycket 
  
 lagen 
  
 stället 
  
 avse 
  
 bestämmelserna om 
  
 om ekonomiska föreningar till 
  
 lösen av andelar i 9 § denna lag. 
  
 bestämmelserna om inlösen av in- 
  
 2.  
 Bestämmelsen i 10 kap. 2 § 
  
 satser i 11 kap. samma lag ska 
  
 andra stycket lagen om ekono- 
  
 dock i stället avse bestämmelserna 
  
 miska föreningar gäller inte. 
  
 om lösen av andelar i 9 § denna 
  
 3.  
 Vid tillämpningen av be- 
  
 lag. 
  
 stämmelserna i 10 kap. 6 § första 
  
 stycket lagen om ekonomiska för- eningar skall bland skulderna ej 
  
 9 
  
 Senaste lydelse 2006:866. 
  
 10 
  
 Senaste lydelse 1987:671. 
  
 167 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 inräknas gäld för vilken föreningen har lämnat säkerhet av panträtt på grundval av inteckning i jord- bruksfastighet inom sextio procent av det senast fastställda taxerings- värdet. Vad som har sagts nu gäller i tillämpliga delar i fråga om annan egendom, vilken enligt be- stämmelse som meddelas av rege- ringen får erbjuda motsvarande säkerhet. 
  
 4.  
 Vad som sägs i 10 kap. 6 § fjärde stycket lagen om ekonomiska föreningar beträffande belopp, som har tagits upp under rubriken Av- satt till pensioner, skall gälla även i den mån sådant belopp täcks av kreditförsäkring i svens försäk- ringsanstalt eller utländsk försäk- ringsanstalt som har rätt att driva rörelse här i riket. 
 15 a § 
 Bestämmelserna om avsättning till och användning av reservfon- den i 16 kap. lagen (2012:000) gäller i fråga om sambruksför- 
  
 eningar. 
  
 16 § 
 11 
  
 Bestämmelserna i  
 11 kap. lagen 
  
 Bestämmelserna  
 om 
  
 likvida- 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 tion och upplösning  
 i 
  
 18 och 
  
 eningar  
 gäller i fråga om sam- 
  
 19 kap. lagen (2012:000) om eko- 
  
 bruksföreningar. Vad som  
 före- 
  
 nomiska föreningar  
 gäller i fråga 
  
 skrivs i 11 kap. 3 § för det fall att 
  
 om sambruksföreningar. 
  
 antalet 
  
 föreningsmedlemmar 
  
 har 
  
 Vad som  
 sägs i 18 kap. 13 § 
  
 nedgått 
  
 under det i 2 kap. 
  
 1 § 
  
 första stycket 4 lagen om ekono- 
  
 föreskrivna lägsta antalet skall i 
  
 miska föreningar gäller för sam- 
  
 sambruksföreningar tillämpas, om 
  
 bruksföreningar om  
 tillräckligt 
  
 11  
 Senaste lydelse 2004:250. 
 168 
  
 169 
  
 Sambruksförenings firma  
  
 ska  
  
 innehålla ordet sambruksför- ening. 
  
 I firman  
  
 får  
  
 inte  
  
 ordet bolag eller  
  
 något  
  
 annat som  
  
 betecknar ett bolagsförhållande tas in på ett sådant sätt som kan leda till miss- förståndet att det är  
  
 ett bolag  
  
 som innehar firman. 
  
 Firman  
  
 ska  
  
 tydligt skilja sig från andra hos Bolagsverket förut registrerade och ännu bestående föreningsfirmor med säte i sam- ma län. För registrering av sam- bruksförenings firma gäller i öv- rigt bestämmelserna i firmalagen (1974:156). 
  
 Endast en  
  
 sambruksförening får  
  
 använda ordet sambruksför- ening  
  
 i sin firma eller  
  
 i övrigt  
  
 vid beteckning av rörelsen. 
  
 Bestämmelserna i  
  
 21 kap. 5 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 gäller i fråga om sam- 
  
 Bestämmelserna  
  
 om skade- stånd  
  
 i  
  
 22 kap. lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 gäller i fråga om sambruksföreningar. 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 antalet medlemmar har nedgått under tre och  
 tillräckligt antal medlemmar  
 ej  
 har inträtt inom ett år samt Bolagsverket  
 ej  
 heller funnit särskilda skäl att medge att föreningens verksamhet ändå får fortsätta. 
  
 antal medlemmar  
 inte  
 har inträtt inom ett år samt Bolagsverket  
 inte  
 heller har funnit särskilda skäl att medge att föreningens verksamhet ändå får fortsätta. 
 17 § 
  
 12  
  
 Bestämmelserna i  
 13 kap. lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- eningar  
 gäller i fråga om sam- bruksföreningar. 
  
 18 § 
  
 13  
  
 Sambruksförenings firma  
 skall 
  
 innehålla ordet sambruksför- ening. 
 Sambruksförenings firma  
 får  
 ej innehålla  
 ordet bolag eller annat  
 ord  
 som  
 kan föranleda till antagande att firman innehas av  
 ett bolag. 
  
 Firman  
 skall  
 tydligt skilja sig från andra hos Bolagsverket förut registrerade och ännu bestående föreningsfirmor med säte i sam- ma län. För registrering av sam- bruksförenings firma gäller i öv- rigt bestämmelserna i firmalagen (1974:156). 
  
 Annan än  
 sambruksförening får  
 ej  
 i sin firma eller  
 annars  
 vid beteckning av rörelsen  
 använda ordet sambruksförening. 
  
 Bestämmelserna i  
 14 kap. 2 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 gäller i fråga om sam- 
  
 12 
  
 Senaste lydelse 1987:671. 
  
 13 
  
 Senaste lydelse 2004:250. 
  
 Bestämmelserna  
  
 om straff och vite  
  
 i  
  
 23 kap. lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 gäller i tillämpliga delar i fråga om sambruksföreningar. Hänvisning- arna i  
  
 23 kap. 1 § första stycket  
  
 till  
  
 6 kap.  
  
 och  
  
 21 kap. 2 §  
  
 ska därvid avse 8 § respektive 18 § fjärde stycket denna lag. Det som före- skrivs om handling eller ärende i  
  
 23 kap. 2 §  
  
 gäller också handling eller ärende enligt denna lag. 
  
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 bruksföreningar. 
  
 bruksföreningar. 
  
 19 § 
 14 
  
 Bestämmelserna i  
 15 kap. lagen 
  
 Bestämmelserna  
 om 
  
 registre- 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 ring m.m. 
  
 i 
  
 20 kap. 
  
 lagen 
  
 eningar  
 gäller i fråga om sam- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 bruksföreningar. Ett beslut om 
  
 eningar  
 gäller i fråga om sam- 
  
 sådan ändring av stadgarna att 
  
 bruksföreningar. Ett beslut om 
  
 styrelsens säte  
 skall  
 flyttas från 
  
 sådan ändring av stadgarna att 
  
 ett län till ett annat får dock inte 
  
 styrelsens säte  
 ska  
 flyttas från 
  
 registreras, om 
  
 sambruksför- 
  
 ett län till ett annat får dock inte 
  
 eningens firma på grund av 
  
 registreras, 
  
 om 
  
 sambruksför- 
  
 bestämmelserna 
  
 i 18 § 
  
 tredje 
  
 eningens firma på grund av 
  
 stycket denna lag inte får föras 
  
 bestämmelserna 
  
 i 18 § 
  
 tredje 
  
 in i Bolagsverkets register. 
  
 stycket denna lag inte får föras 
  
 in i Bolagsverkets register. 
  
 Inskrivning av uppgifter an- 
  
 Inskrivning av uppgifter an- 
  
 gående sambruksföreningar  
 skall 
  
 gående sambruksföreningar  
 ska 
  
 ske i en särskild avdelning av det 
  
 ske i en särskild avdelning av det 
  
 föreningsregister 
  
 som 
  
 avses i 
  
 föreningsregister 
  
 som 
  
 avses i 
  
 15 kap. 1 §  
 lagen om ekonomiska 
  
 20 kap. 1 §  
 lagen om ekonomiska 
  
 föreningar. 
  
 föreningar. 
  
 Bolagsverkets beslut enligt 16 § får överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. 
 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 
 20 § 
  
 15  
  
 Bestämmelserna i  
 16 kap. lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- eningar  
 gäller i tillämpliga delar i fråga om sambruksföreningar. Hänvisningarna i  
 16 kap. 1 §  
 till 
  
 3 kap. 6 §  
 och  
 14 kap. 3 §  
 ska därvid avse 8 § respektive 18 § fjärde stycket denna lag. Det som föreskrivs om handling eller ären- de i  
 16 kap. 1 a §  
 gäller också handling eller ärende enligt denna lag. 
  
 14 
  
 Senaste lydelse 2004:250. 
  
 15 
  
 Senaste lydelse 2008:93. 
  
 170 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 171 
  
 En bostadsrättsförening är en ekonomisk förening som har till ändamål att i föreningens hus upplåta lägenheter med bostads- rätt. En bostadsrätt  
  
 ska  
  
 vara registrerad. 
  
 Lagen (2012:000) om ekono- miska föreningar  
  
 tillämpas på bostadsrättsföreningar i den ut- sträckning som anges i  
  
 9 och 10  
  
 kap. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om bostadsrättslagen (1991:614)  
 dels  
 att 9 kap. 3 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att 1 kap. 1, 2 och 9 §§, 6 kap. 4 §, 9 kap. 2,  
 4–7, 
  9, 12, 14, 16, 18 a, 26 och  
 28–31 
  §§, 10 kap. 1 och 2 §§ samt 11 kap. 6 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas en ny paragraf, 9 kap. 29 a §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
 1 § En bostadsrättsförening är en 
 ekonomisk förening som har till ändamål att i föreningens hus upplåta lägenheter med bostads- rätt. En bostadsrätt  
 skall  
 vara registrerad. 
 Lagen (1987:667) om ekono- miska föreningar  
 tillämpas på bostadsrättsföreningar i den ut- sträckning som anges i  
  
 9–10 
 kap. 
  
 2 § 
  
 16 
  
 För registrering av en bostads- 
  
 En bostadsrättsförening ska ha 
  
 rättsförening fordras att föreningen 
  
 minst tre medlemmar. Var och en 
  
 har minst tre medlemmar. Dess- 
  
 av medlemmarna ska vara en 
  
 utom skall föreningen ha antagit 
  
 fysisk eller en juridisk person. 
  
 stadgar samt utsett styrelse och 
  
 Föreningen ska också ha stad- 
  
 minst en revisor. 
  
 gar samt en styrelse. 
  
 9 § 
 17 
  
 Bestämmelsen i 1 kap.  
 7 § 
  
 Bestämmelsen i 1 kap.  
 9 § 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 föreningar  
 gäller i fråga om bo- 
  
 föreningar  
 gäller i fråga om bo- 
  
 16 
  
 Senaste lydelse 1993:314. 
  
 17 
  
 Senaste lydelse 2008:84. 
  
 172 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 stadsrättsföreningar. 
  
 stadsrättsföreningar. 
  
 6 kap. 
  
 4 § 
 18 
  
 Ett avtal om överlåtelse av en 
  
 Ett avtal om överlåtelse av en 
  
 bostadsrätt genom köp ska upp- 
  
 bostadsrätt genom köp ska upp- 
  
 rättas skriftligen 
  
 och skrivas 
  
 rättas skriftligen 
  
 och skrivas 
  
 under av säljaren och köparen. 
  
 under av säljaren och köparen. 
  
 Köpehandlingen 
  
 ska innehålla 
  
 Köpehandlingen 
  
 ska innehålla 
  
 uppgift om den lägenhet som 
  
 uppgift om den lägenhet som 
  
 överlåtelsen avser samt om ett 
  
 överlåtelsen avser samt om ett 
  
 pris. Motsvarande gäller vid byte 
  
 pris. Motsvarande gäller vid byte 
  
 eller gåva. Bestämmelsen i 1 kap. 
  
 eller gåva. Bestämmelsen i 1 kap. 
  
 7 § lagen (1987:667) om ekono- 
  
 9 § lagen (2012:000) om ekono- 
  
 miska föreningar  
 ska inte tilläm- 
  
 miska föreningar  
 ska inte tilläm- 
  
 pas. 
  
 pas. 
  
 Om säljaren och köparen vid sidan av köpehandlingen har kom- mit överens om ett annat pris än det som anges i köpehandlingen, är den överenskommelsen ogiltig. Mellan säljaren och köparen gäller i stället det pris som anges i köpehandlingen. Priset får dock jämkas, om det är oskäligt att det ska vara bindande. Vid denna bedömning ska hänsyn tas till köpehandlingens innehåll, omständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständig- heterna i övrigt. 
  
 9 
  
 kap. 
  
 2 § 
  
 Bestämmelserna i  
 2 kap. 3 § 
  
 Bestämmelserna i  
 3 kap. lagen 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 föreningar om när en ekonomisk 
  
 eningar  
 gäller i fråga om bostads- 
  
 förening skall anmälas för registre- 
  
 rättsföreningar. 
  
 ring och om verkan av att an- 
  
 mälan gjorts för sent  
 gäller i fråga 
  
 om bostadsrättsföreningar. 
  
 4 § 
 19 
  
 För en bostadsrättsförenings 
  
 För en bostadsrättsförenings 
  
 förpliktelser svarar endast för- 
  
 förpliktelser svarar endast för- 
  
 18 
  
 Senaste lydelse 2008:84. 
  
 19 
  
 Senaste lydelse 2003:31. 
  
 173 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 eningens tillgångar. I tillgångar- 
  
 eningens tillgångar. I tillgångar- 
  
 na inräknas  
 insatser  
 och avgifter 
  
 na inräknas  
 de fordringar på med- 
  
 som har förfallit till betalning 
  
 lemsinsatser  
 och avgifter som har 
  
 även om de ännu inte har betalats 
 . 
  
 förfallit till betalning. 
  
 5 § 
  
 Bostadsrättsföreningens stad- 
  
 Bostadsrättsföreningens stad- 
  
 gar  
 skall  
 ange 
  
 gar  
 ska  
 ange 
  
 1. föreningens firma, 
  
 1. föreningens firma, 
  
 2. den  
 ort  
 i Sverige där för- 
  
 2. den  
 kommun  
 i Sverige där 
  
 eningens styrelse  
 skall  
 ha sitt säte, 
  
 föreningens styrelse  
 ska  
 ha sitt 
  
 3 
 . ändamålet med föreningens 
  
 säte, 
  
 3.  
 vilken verksamhet föreningen 
  
 verksamhet och verksamhetens art, 
  
 ska bedriva, 
  
 4. om upplåtelseavgift, över- 
  
 4. om upplåtelseavgift, över- 
  
 låtelseavgift och pantsättnings- 
  
 låtelseavgift och pantsättnings- 
  
 avgift kan tas ut, 
  
 avgift kan tas ut, 
  
 5. de grunder enligt vilka års- 
  
 5. de grunder enligt vilka års- 
  
 avgift, överlåtelseavgift och pant- 
  
 avgift, överlåtelseavgift och pant- 
  
 sättningsavgift  
 skall  
 beräknas, 
  
 sättningsavgift  
 ska  
 beräknas, 
  
 6. i det fall rätten att be- 
  
 6. i det fall rätten att be- 
  
 stämma ersättning för bostadsrätt 
  
 stämma ersättning för bostadsrätt 
  
 vid överlåtelse  
 skall  
 vara in- 
  
 vid överlåtelse  
 ska  
 vara in- 
  
 skränkt, de grunder enligt vilka 
  
 skränkt, de grunder enligt vilka 
  
 ersättning  
 skall  
 beräknas, 
  
 ersättning  
 ska  
 beräknas, 
  
 7. de grunder enligt vilka me- 
  
 7. de grunder enligt vilka me- 
  
 del  
 skall  
 avsättas för att säker- 
  
 del  
 ska  
 avsättas för att säker- 
  
 ställa underhållet av föreningens 
  
 ställa underhållet av föreningens 
  
 hus, 
  
 hus, 
  
 8. antalet eller lägsta och 
  
 8. antalet eller lägsta och 
  
 högsta antalet styrelseledamöter 
  
 högsta antalet styrelseledamöter 
  
 och  
 revisorer samt eventuella supp- 
  
 och 
 , om sådana ska finnas, styrel- 
  
 leanter, tiden för deras uppdrag 
  
 sesuppleanter samt  
 tiden för deras 
  
 samt, om någon av dem skall ut- 
  
 uppdrag, 
  
 ses på annat sätt än som anges i 
  
 denna lag, hur det skall ske, 
  
 9.  
 inom vilken tid och  
 hur 
  
 9. hur föreningsstämman  
 ska 
  
 föreningsstämman  
 skall  
 samman- 
  
 sammankallas, 
  
 kallas  
 samt hur andra meddelan- 
  
 den skall komma till medlemmar- nas kännedom, 
 174 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 10. 
  
 vilka ärenden som  
 skall 
  
 10. vilka ärenden som  
 ska tas 
  
 förekomma  
 på ordinarie stämma, 
  
 upp  
 på ordinarie stämma, 
  
 11. 
  
 vilken tid föreningens 
  
 11. vilken tid  
 som  
 förening- 
  
 räkenskapsår  
 skall  
 omfatta,  
 samt 
  
 ens räkenskapsår  
 ska  
 omfatta, 
  
 12. 
  
 grunderna för  
 fördelning- 
  
 12. grunderna för  
 användan- 
  
 en  
 av föreningens vinst  
 samt hur 
  
 det  
 av föreningens vinst,  
 och 
  
 man skall förfara med förening- 
  
 13. vad som ska göras med 
  
 ens behållna tillgångar när för- 
  
 föreningens återstående tillgångar 
  
 eningen upplöses. 
  
 när föreningen upplöses. 
  
 Bestämmelserna i första stycket 8 gäller inte arbetstagarrep- resentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelse- representation för de privatanställda. 
 6 § 
  
 20 
  
 Bostadsrättsföreningens firma 
  
 Bostadsrättsföreningens firma 
  
 skall  
 innehålla ordet bostads- 
  
 ska  
 innehålla ordet bostadsrätts- 
  
 rättsförening. 
  
 förening. 
  
 I firman får inte ordet bolag 
  
 I firman får inte ordet bolag 
  
 eller något annat ord som be- 
  
 eller något annat ord som be- 
  
 tecknar ett bolagsförhållande tas 
  
 tecknar ett bolagsförhållande tas 
  
 in på  
 så  
 sätt att det kan leda till 
  
 in på  
 ett sådant  
 sätt att det kan 
  
 missförstånd  
 att ett bolag inne- 
  
 leda till  
 missförståndet  
 att  
 det är 
  
 har firman. 
  
 ett bolag  
 som  
 innehar firman. 
  
 Firman  
 skall  
 tydligt skilja sig 
  
 Firman  
 ska  
 tydligt skilja sig 
  
 från andra hos Bolagsverket för- 
  
 från andra hos Bolagsverket för- 
  
 ut registrerade och ännu bestå- 
  
 ut registrerade och ännu bestå- 
  
 ende föreningsfirmor med säte i 
  
 ende föreningsfirmor med säte i 
  
 samma län. För registrering av 
  
 samma län. För registrering av 
  
 förenings firma gäller i övrigt 
  
 förenings firma gäller i övrigt 
  
 bestämmelserna i firmalagen 
  
 bestämmelserna i firmalagen 
  
 (1974:156). 
  
 (1974:156). 
  
 Endast en bostadsrättsförening eller en sammanslutning av bo- stadsrättsföreningar får använda ordet bostadsrätt eller en sam- mansättning med detta ord i sin firma eller i övrigt vid beteckning 
  
 av rörelsen. 
  
 7 § 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 firma- 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 firma- 
  
 teckning i  
 14 kap. 
  
 2 § 
  
 lagen 
  
 teckning i  
 21 kap. 
  
 5 § 
  
 lagen 
  
 20  
 Senaste lydelse 2004:247. 
 175 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller i fråga om bostads- 
  
 eningar  
 gäller i fråga om bostads- 
  
 rättsföreningar. 
  
 rättsföreningar. 
  
 9 § 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 skall 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 ska 
  
 för varje medlem innehålla upp- 
  
 för varje medlem innehålla upp- 
  
 gift om hans namn och post- 
  
 gift om hans  
 eller hennes  
 namn 
 , 
  
 adress samt om den bostadsrätt 
  
 personnummer, 
  
 organisations- 
  
 som  
 han  
 har. 
  
 nummer eller annat identifie- 
  
 ringsnummer  
 och postadress samt 
  
 om den bostadsrätt som  
 med- 
  
 lemmen  
 har. 
  
 Styrelsen  
 skall  
 hålla förteck- 
  
 Styrelsen  
 ska  
 hålla förteck- 
  
 ningen tillgänglig för den som 
  
 ningen tillgänglig för den som 
  
 vill ta del av den. 
  
 vill ta del av den. 
  
 12 § 
  
 Bestämmelserna om en för- 
  
 Bestämmelserna om en för- 
  
 enings ledning i  
 6 kap. 
  
 lagen 
  
 enings ledning 
  
 i  
 8 kap. 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller i fråga om bo- 
  
 eningar  
 gäller i fråga om bostads- 
  
 stadsrättsföreningar med följande 
  
 rättsföreningar 
  
 med följande 
  
 undantag: 
  
 undantag: 
  
 1. Av styrelsens ledamöter 
  
 1. Av styrelsens ledamöter  
 ska 
  
 skall  
 alltid minst två eller, om 
  
 alltid minst två eller, om sty- 
  
 styrelsen består av mindre än 
  
 relsen består av mindre än fem 
  
 fem ledamöter, minst en väljas 
  
 ledamöter, minst en väljas på 
  
 på föreningsstämma. 
  
 föreningsstämma. 
  
 2. 
  
 Om inte något annat har bestämts i stadgarna, kan bostads- rättshavarens make eller sambo vara styrelseledamot eller suppleant för styrelseledamot, även om maken eller sambon inte är medlem i föreningen. 
  
 3. 
  
 Bestämmelserna om verk- 
  
 ställande direktör gäller inte. 
  
 14 § 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 för- 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 för- 
  
 eningsstämman i 
  
 7 kap. 
  
 lagen 
  
 eningsstämman i 
  
 7 kap. 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller i tillämpliga delar 
  
 eningar  
 gäller i tillämpliga delar 
  
 176 
  
 177 
  
 För att ett beslut i en fråga som anges i denna paragraf  
  
 ska  
  
 vara giltigt krävs att det har fattats på en föreningsstämma och att följande bestämmelser har iakttagits. 
  
 1. Om beslutet innebär änd- ring av någon insats och medför rubbning av det inbördes för- hållandet mellan insatserna,  
  
 ska  
  
 samtliga bostadsrättshavare som berörs av ändringen ha gått med på beslutet. Om enighet inte uppnås, blir beslutet ändå giltigt om minst två tredjedelar av de berörda bostadsrättshavarna har gått med på beslutet och det dessutom har godkänts av hyres- nämnden. 
  
 1 a 
  
 .  
  
 Om beslutet innebär en ökning av samtliga insatser utan att förhållandet mellan de in- bördes insatserna rubbas,  
  
 ska  
  
 alla bostadsrättshavarna ha gått med på beslutet. Om enighet inte 
  
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 för bostadsrättsföreningar med 
  
 för bostadsrättsföreningar med 
  
 följande undantag: 
  
 följande undantag: 
  
 1. Om flera medlemmar har en bostadsrätt gemensamt har de endast en röst, om inte något annat bestämts i stadgarna. 
  
 2.  
 Föreningsstämmans befogen- 
  
 2.  
 Medlemmarnas beslutande- 
  
 heter får inte överlämnas åt  
 sär- 
  
 rätt i föreningens angelägenheter 
  
 skilt  
 valda  
 fullmäktige. 
  
 får inte utövas av  
 särskilt  
 utsedda 
  
 fullmäktige. 
  
 3. Bestämmelserna i  
 23–25 
  §§ 
  
 3. Bestämmelserna i  
 23–25 
  §§ 
  
 gäller i stället för 7 kap.  
 14 och 
  
 gäller i stället för 7 kap.  
 34 och 
  
 15 §§  
 lagen om ekonomiska för- 
  
 35 §§  
 lagen om ekonomiska för- 
  
 eningar. 
  
 eningar. 
  
 16 § 
  
 21  
  
 För att ett beslut i en fråga 
 som anges i denna paragraf  
 skall  
 vara giltigt krävs att det har fattats på en föreningsstämma och att följande bestämmelser har iakttagits. 
 1. Om beslutet innebär änd- ring av någon insats och medför rubbning av det inbördes för- hållandet mellan insatserna,  
 skall  
 samtliga bostadsrättshavare som berörs av ändringen ha gått med på beslutet. Om enighet inte upp- nås, blir beslutet ändå giltigt om minst två tredjedelar av de be- rörda bostadsrättshavarna har gått med på beslutet och det dessutom har godkänts av hyres- nämnden. 
 1 a. Om beslutet innebär en ökning av samtliga insatser utan att förhållandet mellan de in- bördes insatserna rubbas,  
 skall  
 alla bostadsrättshavarna ha gått med på beslutet. Om enighet inte 
  
 21  
 Senaste lydelse 2003:31. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 uppnås, blir beslutet ändå giltigt om minst två tredjedelar av de röstande har gått med på beslutet och det dessutom har godkänts av hyresnämnden. Hyresnämn- den  
 skall  
 godkänna beslutet om detta inte framstår som otillbör- ligt mot någon bostadsrättsha- vare. 
  
 2. 
  
 Om beslutet innebär att en lägenhet som upplåtits med bo- stadsrätt kommer att förändras eller i sin helhet behöva tas i anspråk av föreningen med an- ledning av en om- eller tillbygg- nad,  
  
 skall  
 bostadsrättshavaren ha gått med på beslutet. Om bo- stadsrättshavaren inte ger sitt samtycke till ändringen, blir be- slutet ändå giltigt om minst två tredjedelar av de röstande har gått med på beslutet och det dessutom har godkänts av hyres- nämnden. 
  
 3. 
  
 Om beslutet innebär ut- vidgning av föreningens verksam- het,  
  
 skall  
 minst två tredjedelar av de röstande ha gått med på be- slutet. 
  
 4. 
  
 Om beslutet innebär över- låtelse av ett hus som tillhör föreningen, i vilket det finns en eller flera lägenheter som är upp- låtna med bostadsrätt,  
  
 skall  
 be- slutet ha fattats på det sätt som gäller för beslut om likvidation 
  
 enligt  
 11 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar 
 . Minst två tredjedelar av bostadsrättshavarna i det hus som  
 skall  
 överlåtas  
 skall  
 dock 
  
 uppnås, blir beslutet ändå giltigt om minst två tredjedelar av de röstande har gått med på beslutet och det dessutom har godkänts av hyresnämnden. Hyresnämn- den  
 ska  
 godkänna beslutet om detta inte framstår som otillbör- ligt mot någon bostadsrättsha- vare. 
  
 2. 
  
 Om beslutet innebär att en lägenhet som upplåtits med bo- stadsrätt kommer att förändras eller i sin helhet behöva tas i anspråk av föreningen med an- ledning av en om- eller tillbygg- nad,  
  
 ska  
 bostadsrättshavaren ha gått med på beslutet. Om bo- stadsrättshavaren inte ger sitt samtycke till ändringen, blir be- slutet ändå giltigt om minst två tredjedelar av de röstande har gått med på beslutet och det dessutom har godkänts av hyres- nämnden. 
  
 3. 
  
 Om beslutet innebär ut- vidgning av föreningens verksam- het,  
  
 ska  
 minst två tredjedelar av de röstande ha gått med på be- slutet. 
  
 4. 
  
 Om beslutet innebär över- låtelse av ett hus som tillhör föreningen, i vilket det finns en eller flera lägenheter som är upp- låtna med bostadsrätt,  
  
 ska  
 bes- lutet ha fattats på det sätt som gäller för beslut om likvidation enligt  
 bestämmelserna i 29 a § 
 . Minst två tredjedelar av bostads- rättshavarna i det hus som  
 ska  
 överlåtas  
 ska  
 dock alltid ha gått med på beslutet. 
 178 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 alltid ha gått med på beslutet. 
 5. Om det i stadgarna finns ytterligare något villkor för att ett beslut enligt  
 1–4 
 skall  
 vara giltigt, gäller även det. 
 Föreningen  
 skall  
 genast under- rätta den som har pant i bo- stadsrätten och som är känd för föreningen om ett beslut enligt första stycket 2 eller 4. 
 5. Om det i stadgarna finns ytterligare något villkor för att ett beslut enligt  
 1–4 
 ska  
 vara giltigt, gäller även det. 
 Föreningen  
 ska  
 genast under- rätta den som har pant i bo- stadsrätten och som är känd för föreningen om ett beslut enligt första stycket 2 eller 4. 
  
 18 a § 
 22 
  
 Ett beslut om  
 nedsättning  
 av 
  
 Ett beslut om  
 minskning  
 av 
  
 samtliga insatser  
 skall  
 genast an- 
  
 samtliga insatser  
 ska  
 genast an- 
  
 mälas för registrering. Beslutet 
  
 mälas 
  
 för 
  
 registrering. Beslutet 
  
 får inte verkställas förrän ett år 
  
 får inte verkställas förrän ett år 
  
 har förflutit efter registreringen. 
  
 har förflutit efter registreringen. 
  
 26 § 
 23 
  
 Bestämmelserna i  
 8 kap. lagen 
  
 Bestämmelserna i  
 9 och 10 kap. 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 eningar  
 gäller i tillämpliga delar i 
  
 föreningar om revision och om 
  
 fråga om bostadsrättsföreningar. 
  
 allmän och särskild granskning 
  
 gäller i tillämpliga delar i fråga 
  
 om bostadsrättsföreningar  
 med 
  
 följande avvikelser: 
  
 1. Om det är påkallat av sär- 
  
 skilda omständigheter, får Bolags- 
  
 verket utse en auktoriserad eller 
  
 godkänd revisor att utföra revi- 
  
 sion 
  
 av 
  
 bostadsrättsföreningen. 
  
 Innan Bolagsverket fattar ett så- 
  
 dant beslut, ska föreningen ges 
  
 tillfälle att yttra sig. 
  
 2. En bostadsrättsförening som inte har någon revisor ska alltid ha minst en lekmannarevisor. 
 Bestämmelser om bokföring och annan redovisning finns i bok- föringslagen (1999:1078) och årsredovisningslagen (1995:1554). 
  
 22 
  
 Senaste lydelse 2003:31. 
  
 23 
  
 Senaste lydelse 2006:869. 
  
 179 
  
 Vidare  
  
 ska  
  
 vad som  
  
 sägs  
  
 i  
  
 18 kap. 27 §  
  
 lagen om ekono- miska föreningar om insatskapi- tal i stället gälla insats och upp- 
  
 Bestämmelserna om likvida- tion och upplösning i  
  
 18 och 19 kap. lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar  
  
 gäller i fråga om bostadsrättsföreningar.  
  
 Be- stämmelserna i 29 a § gäller dock i stället för 18 kap. 2 § lagen om ekonomiska föreningar. 
  
 Vid tillämpningen av 18 kap. 3 § 3 och 13 § första stycket 4 lagen om ekonomiska föreningar ska, om flera medlemmar har en bostads- rätt gemensamt, dessa medlem- mar i detta sammanhang  
  
 räknas endast som en bostadsrättshavare. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Har vinstutdelning beslutats och verkställts i strid med 27 § eller någon bestämmelse i för- eningens stadgar,  
 gäller  
 bestäm- melserna om återbetalning m.m. i  
 10 kap. 7 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 
  
 Bestämmelserna om vissa gåvor i  
 10 kap. 8 § nämnda lag  
 gäller i fråga om bostadsrätts- föreningar. 
 28 § 
 Har vinstutdelning beslutats och verkställts i strid med 27 § eller någon bestämmelse i för- eningens stadgar,  
 tillämpas  
 be- stämmelserna om återbetalning m.m. i  
 13 kap. 6 och 7 §§ lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar. 
  
 Bestämmelserna om vissa gåvor i  
 13 kap. 5 § lagen om eko- nomiska föreningar  
 gäller i fråga om bostadsrättsföreningar. 
 29 § 
  
 24  
  
 Bestämmelserna om likvida- 
 tion och upplösning i  
 11 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 gäller  
 i tillämpliga delar  
 i fråga om bostadsrättsför- eningar. 
 Vad som föreskrivs i 11 kap. 3 § lagen om ekonomiska förening- ar för det fall antalet förenings- medlemmar går ned under ett lägsta antal, skall tillämpas i fråga om en bostadsrättsförening, om antalet medlemmar eller antalet bostadsrättshavare går ned under tre. Om flera medlemmar har en bostadsrätt gemensamt skall de här- vid  
 räknas endast som en bo- stadsrättshavare. 
  
 Vidare  
 skall  
 vad som i  
 11 kap. 12 §  
 lagen om ekonomiska för- eningar  
 sägs  
 om insatskapital i stället gälla insats och upplåtelse- 
  
 24  
 Senaste lydelse 1993:314. 
 180 
  
 181 
  
 Bestämmelserna om fusion i 
  
 17 kap.  
  
 1–27 
  
  §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 gäller också för bostadsrättsföreningar  
  
 med följande undantag. 
  
 Ett föreningsstämmobeslut om godkännande av fusionsplanen är giltigt endast om det har biträtts av nio tiondelar av de röstbe- rättigade eller har fattats på två på 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 avgift i bostadsrättsföreningen. låtelseavgift i bostadsrättsför- eningen. 
 29 a § 
 Ett beslut om likvidation är giltigt om det har biträtts av samt- liga röstberättigade i föreningen. Beslutet är även giltigt, om det har fattats på två på varandra följan- de föreningsstämmor och minst två tredjedelar av de röstande på den senare stämman har gått med på beslutet. I stadgarna får tas in strängare villkor för att beslutet ska vara giltigt. När det finns grund för tvångslikvidation enligt 18 kap. 12 eller 13 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, är dock ett beslut om likvidation alltid giltigt om det har biträtts av mer än hälften av de röstande. Upp- kommer i ett sådant fall lika röste- tal, har ordföranden utslagsröst. 
 Om flera medlemmar har en bostadsrätt gemensamt, ska de an- ses som en röstande, om inte något annat har bestämts i stadgarna. 
 30 § 
  
 25  
  
 Bestämmelserna om fusion i 
 12 kap.  
 1–19 
  §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 gäller också för bostadsrättsföreningar. 
  
 25  
 Senaste lydelse 2008:4. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 varandra följande föreningsstäm- 
  
 mor och på den senare stämman 
  
 har biträtts av minst två tredje- 
  
 delar av de röstande. I stadgarna 
  
 får tas in strängare villkor för att 
  
 beslutet ska vara giltigt. 
  
 Om flera medlemmar har en 
  
 bostadsrätt gemensamt, ska de an- 
  
 ses som en röstande, om inte något 
  
 annat har bestämts i stadgarna. 
  
 31 § 
 26 
  
 Bestämmelserna om registre- 
  
 Bestämmelserna om registre- 
  
 ring 
  
 m.m. 
  
 i 
  
 15 kap. 
  
 lagen 
  
 ring 
  
 m.m. 
  
 i 
  
 20 kap. 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller i fråga om bostads- 
  
 eningar  
 gäller i fråga om bostads- 
  
 rättsföreningar. 
  
 Ett beslut om 
  
 rättsföreningar. 
  
 Ett beslut om 
  
 sådan ändring av stadgarna att 
  
 sådan ändring av stadgarna att 
  
 styrelsens säte  
 skall  
 flyttas från 
  
 styrelsens säte  
 ska  
 flyttas från 
  
 ett län till ett annat får dock inte 
  
 ett län till ett annat får dock inte 
  
 registreras, om 
  
 bostadsrättsför- 
  
 registreras, om 
  
 bostadsrättsför- 
  
 eningens firma på grund av be- 
  
 eningens firma på grund av be- 
  
 stämmelserna i 6 § tredje stycket 
  
 stämmelserna i 6 § tredje stycket 
  
 detta kapitel inte får föras in i 
  
 detta kapitel inte får föras in i 
  
 Bolagsverkets register. 
  
 Bolagsverkets register. 
  
 10 kap. 
  
 1 § 
  
 Bestämmelserna om 
  
 skade- 
  
 Bestämmelserna om 
  
 skade- 
  
 stånd 
  
 m.m. 
  
 i 
  
 13 kap. 
  
 lagen 
  
 stånd 
  
 m.m. 
  
 i 
  
 22 kap. 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller i tillämpliga delar i 
  
 eningar  
 gäller i tillämpliga delar i 
  
 fråga om bostadsrättsföreningar. 
  
 fråga om bostadsrättsföreningar. 
  
 2 § 
 27 
  
 Bestämmelserna om straff och 
  
 Bestämmelserna om straff och 
  
 vite i  
 16 kap. lagen (1987:667) om 
  
 vite i  
 23 kap. lagen (2012:000) 
  
 ekonomiska föreningar  
 utom 1 § 
  
 om ekonomiska föreningar  
 utom 
  
 andra  
 stycket 1  
 gäller i tillämp- 
  
 1 §  
 första  
 stycket 1  
 tillämpas  
 i 
  
 26 
  
 Senaste lydelse 2004:247. 
  
 27 
  
 Senaste lydelse 2008:84. 
  
 182 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 liga delar  
 i fråga om bostadsrätts- föreningar. Det som föreskrivs om handling eller ärende i  
 16 kap. 1 a §  
 gäller också handling eller ärende enligt denna lag. 
 fråga om bostadsrättsföreningar. Det som föreskrivs om handling eller ärende i  
 23 kap. 2 § samma lag  
 gäller också handling eller ärende enligt denna lag. 
  
 11 kap. 
  
 6 § 
  
 Förbehåll 
  
 i stadgarna 
  
 enligt 
  
 Förbehåll i stadgarna enligt 
  
 7 kap.  
 18 § 
  
 andra stycket 
  
 lagen 
  
 7 kap.  
 51 § lagen (2012:000) om 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 ekonomiska föreningar  
 som inte 
  
 eningar  
 som inte innehåller någon 
  
 innehåller någon bestämmelse om 
  
 bestämmelse om rätt för parter- 
  
 rätt för parterna att klandra skilje- 
  
 na att klandra skiljedomen gäller 
  
 domen gäller inte 
  
 inte 
  
 1. 
  
 i fråga om en bostadsrättshavares rätt eller skyldighet att tillträda eller behålla lägenheten, eller 
  
 2. 
  
 beträffande fastställande av hyresvillkor enligt 4 kap. 9 §. 
  
 I övrigt gäller förbehållet inte i fråga om tvist med anledning av upplåtelse av nyttjanderätt en- ligt denna lag, om man genom förbehållet utsett skiljemän eller meddelat bestämmelser om skilje- männens antal, sättet för deras utseende eller förfarandet vid skiljenämnden. I dessa hänse- enden  
 skall lagen (1929:145) om skiljemän  
 tillämpas.  
 Vad som sagts nu  
 hindrar dock inte att för- eningen i stadgarna utser hyres- nämnden till skiljenämnd  
 eller bestämmer kortare tid för skilje- mannaåtgärdens avslutande än den tid om sex månader som anges i nämnda lag 
 . 
 I övrigt gäller förbehållet inte i fråga om tvist med anledning av upplåtelse av nyttjanderätt en- ligt denna lag, om man genom förbehållet utsett skiljemän eller meddelat bestämmelser om skilje- männens antal, sättet för deras utseende eller förfarandet vid skiljenämnden. I dessa hänse- enden  
 ska lagen (1999:116) om skiljeförfarande  
 tillämpas.  
 Detta  
 hindrar dock inte att föreningen i stadgarna utser hyresnämnden till skiljenämnd. 
 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 183 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2. 
  
 Det som sägs i 9 kap. 9 § om angivande av person- eller orga- nisationsnummer eller annat identifieringsnummer för medlem gäller inte om medlemmen har förts in i medlemsförteckningen före utgången av år 2012. 
  
 184 
  
 En kooperativ hyresrättsför- ening ska ha minst tre medlemmar. Var och en av medlemmarna ska vara en fysisk eller en juridisk per- son. 
  
 Föreningen ska också ha stad- gar samt en styrelse. 
  
 185 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 5 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt 
  
 dels  
 att 2 kap. 2 § ska upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att 1 kap. 6 §, 2 kap. 1,  
 3–5, 
  9, 10, 14, 15,  
 17–20, 
 22–25, 
  27 och 28 §§ och 6 kap. 1 och 2 §§ samt rubriken närmast före 2 kap. 18 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 2 kap. 3 a och 23 a §§, och närmast före 2 kap. 3 a § en ny rubrik av följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 1 kap. 
 6 § 
  
 28 
  
 Bestämmelsen i 1 kap.  
 7 § 
  
 Bestämmelsen i 1 kap.  
 9 § 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 föreningar  
 gäller också i fråga om 
  
 föreningar  
 gäller också i fråga om 
  
 kooperativa hyresrättsföreningar. 
  
 kooperativa hyresrättsföreningar. 
  
 2 
  
 kap. 
  
 1 § 
 En kooperativ hyresrättsför- ening skall vara registrerad. För registrering krävs att föreningen har minst tre medlemmar, att den har antagit stadgar och att den har utsett en styrelse och minst en revisor. 
 Bestämmelserna i 2 kap. 3 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar om när en ekonomisk förening skall anmälas för registre- ring och om verkan av att anmälan har gjorts för sent gäller också för kooperativa hyresrättsföreningar. 
  
 28  
 Senaste lydelse 2008:85. 
  
 Bildande av föreningen 
  
 3 a § 
  
 Bestämmelserna i 3 kap. lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar gäller också i fråga om bil- dande av kooperativa hyresrätts- föreningar. 
  
 För föreningens förpliktelser svarar endast föreningens till- gångar. I tillgångarna inräknas  
  
 fordringar på medlemsinsatser  
  
 och avgifter som har förfallit till be- talning. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2 kap. 
 3 § För föreningens förpliktelser 
 svarar endast föreningens till- gångar. I tillgångarna inräknas  
 insatser  
 och avgifter som har för- fallit till betalning  
 även om de ännu inte har betalats 
 . 
  
 4 § 
  
 Bestämmelserna om stadgar i 
  
 Bestämmelserna om stadgar i 
  
 2 kap. 2 § lagen (1987:667) om 
  
 4 kap. 1 § lagen (2012:000) om 
  
 ekonomiska föreningar 
  
 gäller 
  
 ekonomiska föreningar 
  
 gäller 
  
 också för kooperativa hyresrätts- 
  
 också för kooperativa hyresrätts- 
  
 föreningar. Dessutom  
 skall  
 för- 
  
 föreningar. Dessutom  
 ska  
 för- 
  
 eningens stadgar ange 
  
 eningens stadgar ange 
  
 1. de grunder som  
 skall  
 gälla 
  
 1. de grunder som  
 ska  
 gälla för 
  
 för beräkningen av den hyra som 
  
 beräkningen av den hyra som ko- 
  
 kooperativa hyresgäster  
 skall  
 be- 
  
 operativa hyresgäster  
 ska  
 betala, 
  
 tala, och 
  
 och 
  
 2. de grunder som  
 skall  
 gälla 
  
 2. de grunder som  
 ska  
 gälla 
  
 för avsättningen av medel för att 
  
 för avsättningen av medel för att 
  
 säkerställa underhållet av hus som 
  
 säkerställa underhållet av hus som 
  
 föreningen äger. 
  
 föreningen äger. 
  
 5 § 
  
 Bestämmelserna om 
  
 för- 
  
 Bestämmelserna om 
  
 för- 
  
 eningens medlemmar m.m. i 
  
 eningens medlemmar  
 och med- 
  
 3 kap. lagen (1987:667) om eko- 
  
 lemsförteckning i 5 kap.  
 1–3 
  och 
  
 nomiska föreningar  
 gäller 
  
 också 
  
 5–11 
  §§ samt 6 kap.  
 1–5, 
  7 och 
  
 för kooperativa hyresrättsför- 
  
 8 §§ lagen (2012:000) om eko- 
  
 eningar, om inte annat framgår 
  
 nomiska föreningar  
 gäller också 
  
 186 
  
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 av denna lag. 
  
 för kooperativa hyresrättsför- 
  
 eningar, om inte annat framgår 
  
 av denna lag. 
  
 9 § 
  
 För  
 återbetalning  
 av medlems- 
  
 För  
 inlösen  
 av medlems- 
  
 insatser gäller bestämmelserna i 
  
 insatser  
 vid avgång ur föreningen 
  
 4 kap. lagen (1987:667) om eko- 
  
 gäller bestämmelserna i  
 11 kap. 
  
 nomiska föreningar.  
 Om den ko- 
  
 11–16 
  §§ lagen (2012:000) 
  
 om 
  
 operativa hyresrätten har upphört 
  
 ekonomiska föreningar, med de av- 
  
 att gälla före medlemmens av- 
  
 vikelser som följer av denna lag. 
  
 gång, gäller dock i fråga om 
  
 En kooperativ hyresrättsförening 
  
 återbetalning av upplåtelseinsat- 
  
 ska därvid anses som en sådan 
  
 ser andra och tredje styckena i 
  
 förening som avses i 11 kap. 11 § 
  
 denna paragraf i stället för  
 4 kap. 
  
 andra stycket lagen om ekonomiska 
  
 1 § första stycket första meningen 
  
 föreningar.  
 Om den kooperativa 
  
 lagen om ekonomiska föreningar. 
  
 hyresrätten har upphört att gälla 
  
 före medlemmens avgång, gäller 
  
 dock i fråga om återbetalning av 
  
 upplåtelseinsatser 
  
 andra 
  
 och 
  
 tredje styckena i denna paragraf 
  
 i stället 
  
 för  
 11 kap. 11 § fjärde 
  
 stycket 
  
 lagen om 
  
 ekonomiska 
  
 föreningar. 
  
 Om den kooperativa hyresrätten har upphört att gälla enligt 12 kap. 10 § jordabalken eller enligt 3 kap. 13 eller 15 § denna lag, har medlemmen rätt att få tillbaka upplåtelseinsatsen inom sex månader från det att hyresrätten upphörde att gälla. 
  
 Om den kooperativa hyres- 
  
 Om den kooperativa hyres- 
  
 rätten i annat fall har upphört 
  
 rätten i annat fall har upphört 
  
 att gälla före medlemmens av- 
  
 att gälla före medlemmens av- 
  
 gång,  
 skall  
 upplåtelseinsatsen be- 
  
 gång,  
 ska  
 upplåtelseinsatsen be- 
  
 talas tillbaka sex månader efter 
  
 talas tillbaka sex månader efter 
  
 utgången av det räkenskapsår 
  
 utgången av det räkenskapsår 
  
 som slutar näst efter en månad – 
  
 som slutar näst efter en månad – 
  
 eller den längre tid, högst sex 
  
 eller den längre tid, högst sex 
  
 månader, som anges i stadgarna 
  
 månader, som anges i stadgarna 
  
 – från  
 det att hyresrätten sades upp. 
  
 – från  
 uppsägningen. 
  
 En avgående medlem har inte 
  
 rätt att få tillbaka ett högre belopp 
  
 än det han eller hon har betalat in 
  
 187 
  
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 till föreningen som insatser. 
  
 10 § 
  
 Trots bestämmelserna i  
 4 kap. 
  
 Trots 
  
 bestämmelserna 
  
 i 
  
 1 § lagen (1987:667) om ekono- 
  
 11 kap. 
  
 11–13 
  §§ 
  
 lagen 
  
 miska föreningar  
 har en koopera- 
  
 (2012:000) 
  
 om 
  
 ekonomiska 
  
 tiv hyresgäst som överlåter den 
  
 föreningar 
  
 har 
  
 en 
  
 kooperativ 
  
 kooperativa 
  
 hyresrätten 
  
 enligt 
  
 hyresgäst 
  
 som 
  
 överlåter 
  
 den 
  
 12 kap. 32, 34, 35, 36 eller 37 § 
  
 kooperativa hyresrätten 
  
 enligt 
  
 jordabalken rätt att få ut sina 
  
 12 kap. 32, 34, 35, 36 eller 37 § 
  
 medlemsinsatser, när förvärvaren 
  
 jordabalken rätt att få ut sina 
  
 har betalat de insatser som han 
  
 medlemsinsatser, när förvärvaren 
  
 eller hon är skyldig att delta med. 
  
 har betalat de insatser som han 
  
 Bestämmelserna i 12 kap. 65 § 
  
 eller hon är skyldig att delta 
  
 jordabalken hindrar inte att den 
  
 med. 
  
 som 
  
 överlåter 
  
 en kooperativ 
  
 Bestämmelserna 
  
 i 
  
 12 kap. 
  
 hyresrätt anger som villkor att 
  
 65 § jordabalken hindrar inte att 
  
 förvärvaren  
 skall  
 betala de in- 
  
 den som överlåter en kooperativ 
  
 satser som denne är skyldig att 
  
 hyresrätt anger som villkor att 
  
 betala till föreningen. 
  
 förvärvaren  
 ska  
 betala de in- 
  
 satser som denne är skyldig att 
  
 betala till föreningen. 
  
 14 § 
  
 För åtgärder som föreningen 
  
 För åtgärder som föreningen 
  
 enligt författning är skyldig att 
  
 enligt författning är skyldig att 
  
 vidta får föreningen inte ta ut 
  
 vidta får föreningen inte ta ut 
  
 andra avgifter än sådana som av- 
  
 andra avgifter än sådana som 
  
 ses i  
 2 kap. 2 § första stycket 5 
  
 avses 
  
 i  
 4 kap. 
  
 2 § första 
  
 stycket 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 föreningar. 
  
 föreningar. 
  
 15 § 
  
 Bestämmelserna om förening- 
  
 Bestämmelserna om förening- 
  
 ens 
  
 ledning 
  
 i 
  
 6 kap. 
  
 lagen 
  
 ens 
  
 ledning 
  
 i 
  
 8 kap. 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller också för koopera- 
  
 eningar  
 gäller också för koopera- 
  
 tiva hyresrättsföreningar. 
  
 tiva hyresrättsföreningar. 
  
 Av styrelsens ledamöter  
 skall 
  
 Av styrelsens ledamöter  
 ska 
  
 dock alltid minst två eller, om 
  
 dock alltid minst två eller, om 
  
 styrelsen består av mindre än 
  
 styrelsen består 
  
 av 
  
 mindre 
  
 än 
  
 188 
  
 189 
  
 I fråga om beslut att ändra  
  
 stadgarna i en kooperativ hyres- rättsförening gäller följande i stället för vad som sägs i 7 kap. 34 och 35 §§ lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar. 
  
 Ett beslut om ändring av stad- garna i en kooperativ hyresrätts- förening är giltigt om samtliga röstberättigade i föreningen är ense om det. Beslutet är även giltigt, om det har fattats på två på varandra följande föreningsstämmor och minst två tredjedelar av de röstande på den senare stämman har gått med på beslutet. 
  
 Om beslutet avser ändring av en sådan bestämmelse i förening- ens stadgar som avses i 4 § 1, ford- ras dock att minst tre fjärdedelar av de röstande på den senare stäm- man gått med på beslutet. Om beslutet innebär att en medlems rätt till föreningens behållna till- gångar vid dess upplösning in- skränks, krävs att samtliga röstan- 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 fem ledamöter, minst en väljas på föreningsstämma. 
 fem ledamöter, minst en väljas på föreningsstämma. 
  
 17 § 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 för- 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 för- 
  
 eningsstämma i 
  
 7 kap. 
  
 lagen 
  
 eningsstämma i 
  
 7 kap. 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller också för koope- 
  
 eningar  
 gäller också för koope- 
  
 rativa hyresrättsföreningar, om 
  
 rativa hyresrättsföreningar, om 
  
 inte annat följer av denna lag. 
  
 inte annat följer av denna lag. 
  
 Beslut om ändring av  
 stadge- 
  
 Beslut om ändring av  
 stadgarna 
  
 föreskrifter om hyran 
  
 18 § I fråga om beslut att ändra  
 en 
  
 sådan föreskrift i föreningens stad- gar som avses i 4 § 1 gäller, i stället för vad som sägs i 7 kap. 14 § första stycket tredje meningen lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar, att beslutet är giltigt om det har fattats på två på varandra följande stämmor och på den senare stämman har biträtts av minst tre fjärdedelar av de rös- tande. 
  
 Bestämmelserna  
  
 i 9 och 10 kap. lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar om revision och om allmän och särskild gransk- ning  
  
 gäller också för kooperativa hyresrättsföreningar  
  
 med följan- de avvikelser: 
  
 1. Om det är påkallat av sär- skilda omständigheter, får Bolags- verket utse en auktoriserad eller godkänd revisor att utföra revision av föreningen. Innan Bolagsverket fattar ett sådant beslut, ska för- eningen ges tillfälle att yttra sig. 
  
 2. En kooperativ hyresrättsför- ening som inte har någon revisor ska alltid ha minst en lekmanna- revisor. 
  
 Författningsförslag SOU 2010:90 
 de på den senare stämman har gått med på beslutet. 
 I stadgarna får tas in strängare villkor för att beslutet ska vara giltigt. 
 19 § 
 Ett beslut om överlåtelse av ett hus som tillhör föreningen och där det finns en eller flera lägenheter som är upplåtna med koope- 
  
 rativ hyresrätt är giltigt endast om 
  
 1. det har fattats på det sätt 
  
 1. det har fattats på det sätt 
  
 som enligt  
 11 kap. 1 § andra 
  
 som enligt  
 23 a §  
 gäller för be- 
  
 stycket lagen (1987:667) om eko- 
  
 slut om likvidation, och 
  
 nomiska föreningar  
 gäller för be- 
  
 slut om likvidation, och 
  
 2. hyresgästerna i minst två tredjedelar av de lägenheter i huset som är upplåtna med kooperativ hyresrätt har gått med på beslutet. 
  
 Om det i föreningens stadgar 
  
 Om det i föreningens stadgar 
  
 finns ytterligare något villkor för 
  
 finns ytterligare något villkor för 
  
 att beslutet  
 skall  
 vara giltigt, gäller 
  
 att beslutet  
 ska  
 vara giltigt, gäller 
  
 även det. 
  
 även det. 
  
 20 § Bestämmelserna  
 om revision 
  
 och särskild granskning  
 i  
 8 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 gäller också för koope- rativa hyresrättsföreningar. 
  
 190 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 22 § 
  
 Om vinstutdelning har be- 
  
 Om vinstutdelning har be- 
  
 slutats och verkställts i strid 
  
 slutats och verkställts i strid 
  
 med 21 § eller 
  
 någon 
  
 bestäm- 
  
 med 21 § eller 
  
 någon bestäm- 
  
 melse i föreningens stadgar, gäller 
  
 melse i föreningens stadgar, gäller 
  
 bestämmelserna 
  
 om 
  
 återbetal- 
  
 bestämmelserna 
  
 om 
  
 återbetal- 
  
 ning m.m. i 
  
 10 kap. 
  
 7 § lagen 
  
 ning m.m. i  
 13 kap. 6 och 7 §§ 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 eningar. 
  
 föreningar. 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 vissa 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 vissa 
  
 gåvor i  
 10 kap. 
  
 8 § 
  
 lagen 
  
 om 
  
 gåvor i  
 13 kap. 
  
 5 § 
  
 lagen om 
  
 ekonomiska 
  
 föreningar 
  
 gäller 
  
 ekonomiska föreningar 
  
 gäller 
  
 också för kooperativa hyresrätts- 
  
 också för kooperativa hyresrätts- 
  
 föreningar. 
  
 föreningar. 
  
 23 § 
  
 Bestämmelserna om 
  
 likvida- 
  
 Bestämmelserna om likvida- 
  
 tion och upplösning 
  
 i 
  
 11 kap. 
  
 tion och upplösning i  
 18 och 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska 
  
 19 kap. lagen (2012:000) om eko- 
  
 föreningar  
 gäller också för ko- 
  
 nomiska föreningar  
 gäller 
  
 också 
  
 operativa hyresrättsföreningar. 
  
 för 
  
 kooperativa 
  
 hyresrättsför- 
  
 Vad som föreskrivs i 
  
 11 kap. 
  
 eningar.  
 Bestämmelserna i 23 a § 
  
 3 § lagen om 
  
 ekonomiska 
  
 för- 
  
 gäller dock i stället för 18 kap. 2 § 
  
 eningar för det fall föreningens 
  
 lagen om ekonomiska föreningar. 
  
 medlemmar går ned under ett lägst 
  
 antal skall tillämpas på en koope- 
  
 rativ hyresrättsförening, om antalet 
  
 medlemmar går ned under tre. 
  
 23 a § 
  
 Ett beslut om likvidation är 
  
 giltigt om det har biträtts av samt- 
  
 liga 
  
 röstberättigade i 
  
 föreningen. 
  
 Beslutet är även giltigt, om det har 
  
 fattats på två på varandra följan- 
  
 de 
  
 föreningsstämmor 
  
 och 
  
 minst 
  
 två tredjedelar av de röstande på 
  
 den senare stämman har gått med 
  
 på beslutet. I stadgarna får tas in 
  
 strängare villkor för att beslutet 
  
 ska 
  
 vara giltigt. När det 
  
 finns 
  
 191 
  
 Bestämmelserna om fusion i 
  
 17 kap.  
  
 1–27 
  
  §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 gäller också för kooperativa hyresrätts- föreningar  
  
 med följande undan- tag. 
  
 Ett föreningsstämmobeslut om godkännande av fusionsplanen är giltigt endast om det har biträtts av nio tiondelar av de röstberät- tigade eller har fattats på två på varandra följande föreningsstäm- mor och på den senare stämman har biträtts av minst två tredje- delar av de röstande. I stadgarna får tas in strängare villkor för att beslutet ska vara giltigt. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 grund för tvångslikvidation enligt 18 kap. 12 och 13 §§ lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar, är dock ett beslut om lik- vidation alltid giltigt om det har biträtts av mer än hälften av de röstande. Uppkommer i ett sådant fall lika röstetal, har ordföranden utslagsröst. 
 24 § 
  
 29  
  
 Bestämmelserna om fusion i 
 12 kap.  
 1–19 
  §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 gäller också för kooperativa hyresrätts- föreningar. 
  
 25 § 
  
 30 
  
 Föreningens firma  
 skall  
 inne- 
  
 Föreningens firma  
 ska  
 inne- 
  
 hålla beteckningen kooperativ 
  
 hålla beteckningen kooperativ 
  
 hyresrättsförening. 
  
 hyresrättsförening. 
  
 I firman får inte ordet bolag 
  
 I firman får inte ordet bolag 
  
 eller något annat ord som be- 
  
 eller något annat ord som be- 
  
 tecknar ett bolagsförhållande tas 
  
 tecknar ett bolagsförhållande tas 
  
 in på  
 så  
 sätt att det kan leda till 
  
 in på  
 ett sådant  
 sätt att det kan 
  
 missförståndet att ett bolag inne- 
  
 leda till missförståndet att  
 det är 
  
 har firman. 
  
 ett bolag  
 som  
 innehar firman. 
  
 29 
  
 Senaste lydelse 2008:5. 
  
 30 
  
 Senaste lydelse 2004:246. 
  
 192 
  
 Bestämmelserna om registre- ring m.m. i  
  
 20 kap. lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar  
  
 gäller också för koope- rativa hyresrättsföreningar. 
  
 Ett beslut om en sådan änd- ring av stadgarna att styrelsens säte  
  
 ska  
  
 flyttas från ett län till ett annat får inte registreras, om den kooperativa hyresrättsför- eningens firma på grund av be- stämmelserna i 25 § tredje stycket inte får föras in i Bolagsverkets register. 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Firman  
 skall  
 tydligt skilja sig från andra hos Bolagsverket förut registrerade och ännu bestående föreningsfirmor med säte i sam- ma län. För registrering av för- eningens firma gäller i övrigt bestämmelserna i firmalagen (1974:156). 
 Firman  
 ska  
 tydligt skilja sig från andra hos Bolagsverket förut registrerade och ännu bestående föreningsfirmor med säte i sam- ma län. För registrering av för- eningens firma gäller i övrigt bestämmelserna i firmalagen (1974:156). 
  
 27 § 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 firma- 
  
 Bestämmelserna 
  
 om 
  
 firma- 
  
 teckning i  
 14 kap. 
  
 2 § 
  
 lagen 
  
 teckning i  
 21 kap. 
  
 5 § 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller också för koope- 
  
 eningar  
 gäller också för koope- 
  
 rativa hyresrättsföreningar. 
  
 rativa hyresrättsföreningar. 
  
 28 § 
  
 31  
  
 Bestämmelserna om registre- 
  
 ring m.m. i  
 15 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar  
 gäller också för koope- rativa hyresrättsföreningar. 
  
 Ett beslut om en sådan änd- ring av stadgarna att styrelsens säte  
 skall  
 flyttas från ett län till ett annat får inte registreras, om den kooperativa hyresrättsför- eningens firma på grund av be- stämmelserna i 25 § tredje stycket inte får föras in i Bolagsverkets register. 
  
 6 
  
 kap. 
  
 1 § 
  
 Bestämmelserna om 
  
 skade- 
  
 Bestämmelserna om 
  
 skade- 
  
 stånd m.m. i  
 13 kap. 
  
 lagen 
  
 stånd m.m. i  
 22 kap. 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 gäller också i fråga om 
  
 eningar  
 gäller också i fråga om 
  
 kooperativa hyresrättsföreningar. 
  
 kooperativa hyresrättsföreningar. 
  
 31  
 Senaste lydelse 2004:246. 
 193 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 2 § 
 32 
  
 Vad som 
  
 sägs i  
 16 kap. 1 § 
  
 Vad 
  
 som 
  
 sägs 
  
 i  
 23 kap. 1 § 
  
 första och tredje styckena, 1 a § 
  
 första stycket 2 och fjärde stycket, 
  
 och 2 § lagen (1987:667) om eko- 
  
 2 § och 3 § lagen (2012:000) om 
  
 nomiska föreningar  
 gäller också i 
  
 ekonomiska 
  
 föreningar 
  
 gäller 
  
 fråga om kooperativa hyresrätts- 
  
 också i fråga om kooperativa 
  
 föreningar. Det som föreskrivs 
  
 hyresrättsföreningar. Det 
  
 som 
  
 om handling eller ärende i  
 16 kap. 
  
 föreskrivs om handling eller ären- 
  
 1 a §  
 gäller också handling eller 
  
 de i  
 23 kap. 2 §  
 gäller också hand- 
  
 ärende enligt denna lag. 
  
 ling eller ärende enligt denna lag. 
  
 Till böter döms den som upp- 
  
 Till böter döms den som upp- 
  
 såtligen eller av oaktsamhet 
  
 såtligen eller av oaktsamhet 
  
 1. underlåter att föra med- 
  
 1. underlåter att föra med- 
  
 lemsförteckning eller hålla sådan 
  
 lemsförteckning eller hålla sådan 
  
 förteckning 
  
 tillgänglig enligt 
  
 förteckning 
  
 tillgänglig 
  
 enligt 
  
 3 kap. 6 §  
 lagen om ekonomiska 
  
 6 kap. 
  
 lagen 
  
 om 
  
 ekonomiska 
  
 föreningar, 
  
 föreningar, 
  
 2. 
  
 tar emot förskott i strid med 2 kap. 12 §, eller 
  
 3. 
  
 använder firma i strid med 2 kap. 26 §. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
  
 32  
 Senaste lydelse 2008:85. 
 194 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 6 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse 
  
 dels  
 att rubrikerna närmast före 12 kap. 2 och 12 §§ ska utgå,  
 dels  
 att 12 kap. 2 § ska betecknas 12 kap. 11 a §, 
  
 dels  
 att 1 kap. 5 §, 3 kap. 1 och 9 §§, 12 kap. 1, 2, 5,  
 7–10, 
  11 a,  
 12–14, 
  17, 18, 20 och 29 §§, 13 kap. 1 och 10 §§ och 15 kap. 19 § samt rubriken närmast före 12 kap. 8 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas ett nytt kapitel, 12 a kap., fem nya paragrafer, 12 kap. 1 a, 11 b – 11 d och 12 a §§ och närmast före 12 kap. 2 § och de nya 12 kap. 11 a, 11 c och 11 d §§ nya rubriker av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
 5 § 
  
 33 
  
 I denna lag betyder 
  
 1. 
  
 anknutet företag:  
 ett svenskt eller utländskt företag vars huvud- sakliga verksamhet består i att äga eller förvalta fast egendom, till- handahålla datatjänster eller driva annan liknande verksamhet som har samband med den huvudsakliga verksamheten i ett eller flera kreditinstitut, värdepappersbolag, institut för elektroniska pengar eller motsvarande utländska företag, 
  
 2. 
  
 bank:  
 bankaktiebolag, sparbank och medlemsbank, 
  
 3. 
  
 bankaktiebolag:  
 ett aktiebolag som har fått tillstånd att driva bankrörelse, 
  
 4. 
  
 behörig myndighet:  
 en utländsk myndighet som har behörighet att utöva tillsyn över utländska kreditinstitut, 
  
 5. 
  
 EES:  
 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 
  
 6. 
  
 filial:  
 ett avdelningskontor med självständig förvaltning, var- vid även ett utländskt kreditinstituts etablering av flera driftställen ska anses som en enda filial, 
  
 7. 
  
 finansiellt institut  
 : ett företag som inte är kreditinstitut, värde- pappersbolag, institut för elektroniska pengar eller motsvarande ut- ländskt företag och vars huvudsakliga verksamhet är att 
  
 33  
 Senaste lydelse 2009:361. 
 195 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 a. 
  
 förvärva eller inneha aktier eller andelar, 
  
 b. 
  
 driva värdepappersrörelse utan att vara tillståndspliktigt enligt 2 kap. 1 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, eller 
  
 c. 
  
 driva en eller flera av de verksamheter som anges i 7 kap. 1 § 
  
 andra stycket  
 2–10 
  och 12 utan att vara tillståndspliktigt enligt 2 kap. 
  
 1 
  
 §, 
  
 8. 
  
 hemland:  
 det land där ett företag har fått tillstånd till rörelse som avses i denna lag, 
  
 9. 
  
 kapitalbas:  
 detsamma som i  
 2011-05-02. 
  
 221 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 9 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1986:436) om näringsförbud 
 Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1986:436) om näringsför- bud ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 6 § 
  
 51 
  
 Den som är underkastad näringsförbud får inte 
  
 1. 
  
 driva näringsverksamhet, 
  
 2. 
  
 vara bolagsman i ett annat handelsbolag än kommanditbolag eller komplementär i ett kommanditbolag eller medlem i en euro- peisk ekonomisk intressegruppering med säte i Sverige, 
  
 3. vara stiftare av ett aktie- bolag, en sparbank eller ett försäkringsbolag, 
 3. vara stiftare av ett aktie- bolag, en sparbank,  
 en ekono- misk förening  
 eller ett försäk- ringsbolag, 
  
 4. 
  
 vara ledamot eller suppleant i styrelsen för ett aktiebolag, en sparbank, ett försäkringsbolag, en sådan understödsförening som avses i 7 § tredje stycket lagen (1972:262) om understödsfören- ingar, ett handelsbolag, en europeisk ekonomisk intressegruppering med säte i Sverige eller en ekonomisk förening, en pensionsstiftelse eller en sådan ideell förening eller stiftelse som driver närings- verksamhet eller ledamot eller suppleant i  
  
 förvaltnings-, 
  lednings- eller tillsynsorganet för ett europabolag eller ett europakooperativ med säte i Sverige, 
  
 5. 
  
 vara verkställande direktör eller vice verkställande direktör i ett aktiebolag, ett försäkringsbolag, ett europabolag eller ett europa- kooperativ med säte i Sverige eller företagsledare i en europeisk ekonomisk intressegruppering med säte i Sverige, 
  
 6. 
  
 vara firmatecknare eller i annan egenskap vara ställföreträdare för en sådan juridisk person som anges vid 4, 
  
 7. 
  
 faktiskt utöva ledningen av en näringsverksamhet eller av en sådan juridisk person som är bokföringspliktig även om den inte driver näring, 
  
 51  
 Senaste lydelse 2006:602. 
 222 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 8. 
  
 äga så många aktier i ett aktiebolag, ett försäkringsaktiebolag eller ett europabolag med säte i Sverige att hans andel av röstetalet för samtliga aktier i bolaget överstiger femtio procent, eller 
  
 9. 
  
 inneha fullmakt att företräda en enskild näringsidkare i dennes näringsverksamhet eller en juridisk person som anges i 4. 
  
 Förbudet i första stycket 9 gäller inte i fråga om fullmakt som avses i 10 § andra stycket lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område. 
 Beträffande verkställande direktör och vice verkställande direk- tör för en filial enligt lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. och föreståndare för en verksamhet enligt samma lag finns bestäm- melser om näringsförbud i den lagen. 
 Näringsförbud utgör inget hinder mot att sådan verksamhet be- drivs som innebär utövning av rättighet som avses i 2 kap. 1 § regeringsformen eller 1 kap. 1 §, 4 kap. 1 §, 6 kap. 1 § eller 13 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen eller 1 kap. 1 §, 3 kap. 1, 2 eller 8 § eller 10 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 223 
  
 Förvaltaren  
  
 ska  
  
 snarast upp- rätta en skriftlig berättelse om boets tillstånd och om orsak- erna till gäldenärens obestånd, såvitt de har kunnat utrönas, och om möjligt ange vid vilken tidpunkt obeståndet kan antas ha inträtt. Berättelsen  
  
 ska  
  
 vidare innehålla 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 10 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i konkurslagen (1987:672) 
 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 15 § och 15 kap. 5 § konkurs- lagen (1987:672) ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 7 kap. 
 15 § 
  
 52  
  
 Förvaltaren  
 skall  
 snarast upp- 
 rätta en skriftlig berättelse om boets tillstånd och om orsak- erna till gäldenärens obestånd, såvitt de har kunnat utrönas, och om möjligt ange vid vilken tidpunkt obeståndet kan antas ha inträtt. Berättelsen  
 skall  
 vidare innehålla 
  
 1. 
  
 en översikt över tillgångar och skulder av olika slag, 
  
 2. 
  
 en uppgift om huruvida det har förekommit något sådant för- hållande som kan föranleda återvinning till konkursboet, 
  
 3. en uppgift om huruvida det 
  
 3. en uppgift om huruvida det 
  
 finns skälig anledning att anta 
  
 finns skälig anledning att anta 
  
 att någon enligt bestämmelserna 
  
 att någon enligt bestämmelserna 
  
 i aktiebolagslagen (2005:551) eller 
  
 i aktiebolagslagen (2005:551) eller 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 föreningar  
 är skyldig att återbära 
  
 föreningar  
 är skyldig att återbära 
  
 olovlig vinstutdelning eller annan 
  
 olovlig vinstutdelning eller annan 
  
 olovlig utbetalning eller att en- 
  
 olovlig utbetalning eller att en- 
  
 ligt dessa lagar eller lagen 
  
 ligt dessa lagar eller lagen 
  
 (1980:1102) om handelsbolag 
  
 (1980:1102) om handelsbolag 
  
 och enkla bolag utge skadestånd 
  
 och enkla bolag utge skadestånd 
  
 till aktiebolag, ekonomisk för- 
  
 till aktiebolag, ekonomisk för- 
  
 ening eller handelsbolag, 
  
 ening eller handelsbolag, 
  
 4. en uppgift i förekommande fall om vid vilken tidpunkt skyl- dighet enligt 25 kap. 13 § aktiebolagslagen att upprätta en kontroll- balansräkning kan antas ha inträtt, om denna tidpunkt kan utrönas, 
  
 52  
 Senaste lydelse 2005:909. 
 224 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
 5. en uppgift om vilket bokföringssystem en gäldenär som är eller under det senaste året före konkursansökningen har varit bok- föringsskyldig har tillämpat och hur bokföringsskyldigheten har full- 
  
 gjorts. 
  
 Berättelsen  
 skall 
  
 snarast och 
  
 Berättelsen  
 ska 
  
 snarast 
  
 och 
  
 senast sex månader från kon- 
  
 senast sex månader från kon- 
  
 kursbeslutet 
  
 skickas till 
  
 rätten, 
  
 kursbeslutet 
  
 skickas till rätten, 
  
 tillsynsmyndigheten 
  
 och 
  
 varje 
  
 tillsynsmyndigheten 
  
 och 
  
 varje 
  
 borgenär som begär det. När det 
  
 borgenär som begär det. När det 
  
 finns särskilda omständigheter 
  
 finns särskilda omständigheter 
  
 får rätten medge anstånd med 
  
 får rätten medge anstånd med 
  
 avlämnandet av berättelsen. Har 
  
 avlämnandet av berättelsen. Har 
  
 gäldenären 
  
 varit 
  
 bokförings- 
  
 gäldenären 
  
 varit 
  
 bokförings- 
  
 skyldig,  
 skall  
 den av gäldenären 
  
 skyldig,  
 ska  
 den av gäldenären 
  
 senast uppgjorda balansräkningen 
  
 senast uppgjorda balansräkningen 
  
 bifogas berättelsen. 
  
 bifogas berättelsen. 
  
 15 kap. 
 Hos Bolagsverket  
 skall 
 , för de ändamål som anges i 6 §, med hjälp av automatisk databehand- ling föras ett för hela landet gemensamt register över fysiska personers och dödsbons kon- kurser. 
 I handelsregisterlagen (1974:157), aktiebolagslagen (2005:551) och  
 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 finns bestämmelser om registrering av juridiska personers konkurser. 
 5 § 
  
 53 
  
 Hos Bolagsverket  
 ska 
 , för de ändamål som anges i 6 §, med hjälp av automatisk databehand- ling föras ett för hela landet gemensamt register över fysiska personers och dödsbons kon- kurser. 
 I handelsregisterlagen (1974:157), aktiebolagslagen (2005:551) och  
 lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
 finns bestämmelser om registrering av juridiska personers konkurser. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
  
 53  
 Senaste lydelse 2005:909. 
 225 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 11 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda 
 Härigenom föreskrivs att 2 och 13 §§ lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
 54 
  
 Med företag avses i denna lag aktiebolag, bank, hypoteks- institut, försäkringsbolag och ekonomisk förening samt europa- 
  
 kooperativ för vilket lagen gäller enligt 1 b §. 
  
 Med koncern avses i denna 
  
 Med koncern avses i denna 
  
 lag svenska 
  
 juridiska personer 
  
 lag svenska 
  
 juridiska personer 
  
 som 
  
 enligt 
  
 bestämmelserna i 
  
 som 
  
 enligt 
  
 bestämmelserna i 
  
 1 kap. 11 och 12 §§ aktiebolags- 
  
 1 kap. 11 och 12 §§ aktiebolags- 
  
 lagen (2005:551), 1 kap. 2 § spar- 
  
 lagen (2005:551), 1 kap. 2 § spar- 
  
 bankslagen 
  
 (1987:619), 
  
 1 kap. 
  
 bankslagen 
  
 (1987:619), 1 kap. 
  
 5 § lagen (1995:1570) om med- 
  
 9 § 
  
 försäkringsrörelselagen 
  
 lemsbanker 
 , 
  
 1 kap. 9 § försäk- 
  
 (1982:713) eller 1 kap.  
  
 5–7 
  
  § lagen 
  
 ringsrörelselagen (1982:713) eller 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 1 kap.  
 4 § lagen (1987:667) om 
  
 eningar 
  
 är 
  
 moderföretag 
  
 och 
  
 ekonomiska föreningar  
 är moder- 
  
 dotterföretag i 
  
 förhållande 
  
 till 
  
 företag och dotterföretag i för- 
  
 varandra eller företag som enligt 
  
 hållande till varandra eller före- 
  
 Gutierrez 
  §§ 
  
 lagen 
  
 (1996:359) 
  
 om 
  
 tag som enligt  
 Gutierrez 
  §§ 
  
 lagen 
  
 europeiska företagsråd utövar ett 
  
 (1996:359) om europeiska före- 
  
 bestämmande inflytande över ett 
  
 tagsråd utövar ett bestämmande 
  
 annat företag och de företag över 
  
 inflytande över ett annat företag 
  
 vilka detta inflytande utövas. 
  
 och de företag över vilka detta 
  
 inflytande utövas. 
  
 13 § 
 55 
  
 En 
  
 av 
  
 arbetstagarrepresen- 
  
 En 
  
 av 
  
 arbetstagarrepresen- 
  
 tanterna får närvara och delta i 
  
 tanterna får närvara och delta i 
  
 överläggningarna när ett ärende, 
  
 överläggningarna när ett ärende, 
  
 som senare  
 skall  
 avgöras av styr- 
  
 som senare  
 ska  
 avgöras av styr- 
  
 elsen, 
  
 förbereds av därtill sär- 
  
 elsen, 
  
 förbereds 
  
 av därtill 
  
 sär- 
  
 54 
  
 Senaste lydelse 2006:479. 
  
 55 
  
 Senaste lydelse 1998:1502. 
  
 226 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 skilt 
  
 utsedda 
  
 styrelseledamöter 
  
 skilt 
  
 utsedda styrelseledamöter 
  
 eller befattningshavare i före- 
  
 eller befattningshavare i före- 
  
 taget. 
  
 taget. 
  
 Om 
  
 ett 
  
 beslut 
  
 enligt 3 kap. 
  
 Om 
  
 ett 
  
 beslut 
  
 enligt 3 kap. 
  
 6 § 
  
 andra 
  
 stycket 
  
 sparbanks- 
  
 6 § 
  
 andra 
  
 stycket 
  
 sparbanks- 
  
 lagen (1987:619)  
 eller 6 kap. 6 § 
  
 lagen (1987:619) innebär att ett 
  
 andra stycket lagen (1995:1570) 
  
 uppdrag ges åt en regionstyrelse 
  
 om 
  
 medlemsbanker 
  
 innebär att 
  
 eller ett motsvarande organ i en 
  
 ett uppdrag ges åt en region- 
  
 region, har de anställda inom 
  
 styrelse 
  
 eller 
  
 ett 
  
 motsvarande 
  
 regionen rätt att bestämma att 
  
 organ i en region, har de an- 
  
 en representant för dem och en 
  
 ställda inom regionen rätt att 
  
 suppleant  
 ska  
 omfattas av upp- 
  
 bestämma 
  
 att 
  
 en 
  
 representant 
  
 draget. En 
  
 sådan 
  
 representant 
  
 för dem och en suppleant  
 skall 
  
 har motsvarande rätt som avses i 
  
 omfattas av uppdraget. En sådan 
  
 första stycket. 
  
 representant 
  
 har 
  
 motsvarande 
  
 rätt som avses i första stycket. 
  
 Om 
  
 ett 
  
 bankaktiebolag 
  
 har 
  
 Om 
  
 ett 
  
 bankaktiebolag 
  
 har 
  
 inrättat 
  
 en 
  
 regionstyrelse 
  
 eller 
  
 inrättat 
  
 en 
  
 regionstyrelse 
  
 eller 
  
 motsvarande organ i en region, 
  
 motsvarande organ i en region, 
  
 har de anställda inom regionen 
  
 har de anställda inom regionen 
  
 rätt att bestämma att en repre- 
  
 rätt att bestämma att en repre- 
  
 sentant för dem och en supp- 
  
 sentant för dem och en supp- 
  
 leant  
 skall  
 ha motsvarande rätt 
  
 leant  
 ska  
 ha motsvarande rätt 
  
 som avses i första stycket. 
  
 som avses i första stycket. 
  
 Om arbetstagarorganisationerna inte enas om annat, utses den representant som avses i  
 första–tredje 
  styckena av den organisation som företräder det största antalet kollektivavtalsbundna arbets- tagare vid företaget eller i fråga om moderföretag, inom koncernen. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 227 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 12 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1991:615) om omregistrering av vissa bostadsföreningar till bostadsrättsföreningar 
 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1991:615) om omregistrering av vissa bostadsföreningar till bostadsrättsföreningar ska ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse 
 Beslut av bostadsförening i de frågor som avses i 2 § första stycket  
 1–3 
  och 4 § fattas i den ordning som anges i 7 kap.  
 lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar.  
 Bestämmelserna om viss majoritet i 7 kap.  
 15 § andra stycket sista meningen  
 nämnda lag  
 skall  
 inte gälla sådana beslut och inte heller när förenings- stämma beslutar i annan ange- lägenhet som rör omregi- streringen. Inte heller  
 skall  
 så- dana villkor i stadgarna som går längre än vad som föreskrivs i 
 14 § första stycket och 15 §  
 nämnda kapitel tillämpas 
 . 
 Föreslagen lydelse 
 3 § 
 Beslut av bostadsförening i de frågor som avses i 2 § första stycket  
 1–3 
  och 4 § fattas i den ordning som anges i 7 kap.  
 lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar.  
 Bestämmelserna om viss majoritet i 7 kap.  
 35 § första stycket 2 och 3  
 nämnda lag  
 ska  
 inte gälla sådana beslut och inte heller när föreningsstämma be- slutar i annan angelägenhet som rör omregistreringen. Inte heller  
 ska  
 sådana villkor i stadgarna som går längre än vad som föreskrivs i  
 34 och 35 §§  
 nämnda kapitel tillämpas. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 228 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 13 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 
 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 7 §, 5 kap. 15 §, 6 kap. 3 § och 8 kap. 15 § årsredovisningslagen (1995:1554) ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 kap. 
  
 7 § 
 56 
  
 I 
  
 resultaträkningen 
  
 för en 
  
 I 
  
 resultaträkningen 
  
 för 
  
 en 
  
 ekonomisk förening  
 skall  
 sådan 
  
 ekonomisk förening  
 ska  
 sådan 
  
 överskottsutdelning 
  
 som 
  
 avses i 
  
 värdeöverföring 
  
 som 
  
 avses 
  
 i 
  
 10 kap. 1 § andra stycket 1 lagen 
  
 13 kap. 1 § första stycket 2 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 tas upp som en särskild 
  
 eningar  
 tas upp som en särskild 
  
 kostnadspost. 
  
 kostnadspost. 
  
 5 kap. 
  
 15 § 
 57 
  
 En ekonomisk förenings eget 
  
 En ekonomisk förenings eget 
  
 kapital  
 skall  
 delas upp i bundet 
  
 kapital  
 ska  
 delas upp i bundet 
  
 eget kapital och fritt eget kapital 
  
 eget kapital och fritt eget kapital 
  
 eller 
  
 ansamlad förlust. 
  
 Under 
  
 eller 
  
 ansamlad 
  
 förlust. 
  
 Under 
  
 bundet eget kapital  
 skall  
 tas upp 
  
 bundet eget kapital  
 ska  
 tas upp 
  
 inbetalda eller genom insats- 
  
 inbetalda eller genom insats- 
  
 emission tillgodoförda 
  
 insatser, 
  
 emission tillgodoförda  
 medlems- 
  
 uppskrivningsfond, 
  
 reservfond 
  
 insatser samt förlagsinsatser,  
 upp- 
  
 och kapitalandelsfond. 
  
 skrivningsfond, 
  
 reservfond och 
  
 kapitalandelsfond. 
  
 Medlemsinsatser och förlags- 
  
 Medlemsinsatser och förlags- 
  
 insatser  
 skall  
 redovisas var för 
  
 insatser  
 ska  
 redovisas var för sig. 
  
 sig. Under fritt eget kapital eller 
  
 Under fritt eget kapital eller 
  
 ansamlad förlust  
 skall  
 tas upp 
  
 ansamlad förlust  
 ska  
 tas upp fria 
  
 fria fonder, var för sig, balanserad 
  
 fonder, var för sig, balanserad 
  
 vinst eller förlust samt netto- 
  
 vinst eller förlust samt netto- 
  
 vinst 
  
 eller förlust 
  
 för 
  
 räken- 
  
 vinst 
  
 eller förlust för 
  
 räken- 
  
 56 
  
 Senaste lydelse 1999:1112. 
  
 57 
  
 Senaste lydelse 2004:1173. 
  
 229 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 skapsåret. Balanserad förlust och 
  
 skapsåret. Balanserad förlust och 
  
 förlust för räkenskapsåret tas 
  
 förlust 
  
 för räkenskapsåret 
  
 tas 
  
 därvid upp som avdragsposter. 
  
 därvid upp som avdragsposter. 
  
 Förändringar i eget kapital 
  
 Förändringar 
  
 i eget kapital 
  
 jämfört med föregående års 
  
 jämfört 
  
 med 
  
 föregående 
  
 års 
  
 balansräkning  
 skall  
 specificeras. 
  
 balansräkning  
 ska  
 specificeras. 
  
 Vad som sägs i första stycket om insats gäller också upplåtelse- avgift i en bostadsrättsförening. 
 Om det i föreningens stadgar finns sådana bestämmelser som avses i 11 kap. 11 § andra stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, ska det lämnas upp- 
  
 lysning om detta. 
  
 6 kap. 
  
 Ekonomiska föreningar  
 skall 
  
 3 § 
 58 
  
 Ekonomiska föreningar  
 ska  
 i 
  
 i förvaltningsberättelsen 
  
 även 
  
 förvaltningsberättelsen 
  
 även 
  
 lämna upplysningar om 
  
 lämna upplysningar om 
  
 1. väsentliga 
  
 förändringar i 
  
 1. väsentliga 
  
 förändringar i 
  
 medlemsantalet, 
  
 medlemsantalet, 
  
 2. summorna av insatsbelopp 
  
 2. summorna av insatsbelopp 
  
 som  
 skall återbetalas  
 under nästa 
  
 som  
 ska betalas ut  
 under nästa 
  
 räkenskapsår enligt bestämmel- 
  
 räkenskapsår enligt bestämmel- 
  
 serna i  
 4 kap. 1 och 
  
 3 § 
  
 lagen 
  
 serna i  
 11 kap. 11 och 16 §§ lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar 
 , 
  
 eningar 
 , 
  
 3. den rätt till utdelning som 
  
 3. den rätt till utdelning som 
  
 gjorda förlagsinsatser 
  
 medför, 
  
 gjorda förlagsinsatser 
  
 medför, 
  
 och 
  
 och 
  
 4. summan 
  
 av de 
  
 förlags- 
  
 4. summan 
  
 av de 
  
 förlags- 
  
 insatser som har sagts upp och 
  
 insatser som har sagts upp och 
  
 skall  
 inlösas under de nästfölj- 
  
 ska  
 inlösas under de nästfölj- 
  
 ande två räkenskapsåren. 
  
 ande två räkenskapsåren. 
  
 Vad som sägs i första stycket 2 gäller också lösenbelopp för med- lems andel i en sambruksförening enligt lagen (1975:417) om sam- bruksföreningar. 
  
 58  
 Senaste lydelse 1999:1112. 
 230 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 8 kap. 
  
 15 § 
 59 
  
 Om ett företag publicerar sin 
  
 Om ett företag publicerar sin 
  
 årsredovisning 
  
 i 
  
 ofullständigt 
  
 årsredovisning i 
  
 ofullständigt 
  
 skick,  
 skall  
 det av publikationen 
  
 skick,  
 ska  
 det av publikationen 
  
 framgå att den inte är full- 
  
 framgå att den inte är full- 
  
 ständig. Det  
 skall  
 också anges 
  
 ständig. Det  
 ska  
 också anges om 
  
 om den fullständiga årsredovis- 
  
 den fullständiga 
  
 årsredovis- 
  
 ningen har getts in till regi- 
  
 ningen har getts in till regi- 
  
 streringsmyndigheten. 
  
 streringsmyndigheten. 
  
 En årsredovisning får, när den 
  
 En årsredovisning får, när den 
  
 publiceras i 
  
 ofullständigt skick, 
  
 publiceras i 
  
 ofullständigt 
  
 skick, 
  
 inte åtföljas av revisions- 
  
 inte åtföljas av revisions- 
  
 berättelsen. Publikationen  
 skall  
 i 
  
 berättelsen. Publikationen  
 ska  
 i 
  
 stället innehålla revisorns ut- 
  
 stället innehålla revisorns ut- 
  
 talande om att den fullständiga 
  
 talande om att den fullständiga 
  
 årsredovisningen har upprättats 
  
 årsredovisningen har upprättats 
  
 enligt lag, liksom uppgift om 
  
 enligt lag, liksom uppgift om 
  
 anmärkningar enligt 
  
 anmärkningar enligt 
  
 1. 9 kap. 
  
 31, 
  
 33 och 34 §§ 
  
 1. 9 kap. 
  
 31, 
  
 33 
  
 och 
  
 34 §§ 
  
 aktiebolagslagen (2005:551), 
  
 aktiebolagslagen (2005:551), 
  
 2.  
 8 kap. 
  
 13 § 
  
 andra–fjärde 
  
 2.  
 9 kap. 
  
 35, 
  
 37 
  
 och 
  
 38 §§ 
  
 styckena lagen 
  
 (1987:667) om 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 ekonomiska föreningar 
 , 
  
 föreningar 
 , 
  
 3.  
 28–30 
  §§ 
  
 revisionslagen 
  
 3.  
 28–30 
  §§ 
  
 revisionslagen 
  
 (1999:1079), och 
  
 (1999:1079), och 
  
 4. 4 kap. 11 § andra och tredje 
  
 4. 4 kap. 11 § andra och tredje 
  
 styckena 
  
 stiftelselagen 
  
 styckena 
  
 stiftelselagen 
  
 (1994:1220). 
  
 (1994:1220). 
  
 Om någon revisionsberättelse 
  
 Om någon revisionsberättelse 
  
 inte har lämnats,  
 skall  
 detta för- 
  
 inte har lämnats,  
 ska  
 detta för- 
  
 hållande liksom skälen för det 
  
 hållande liksom skälen för det 
  
 anges. 
  
 anges. 
  
 Trots bestämmelserna i andra stycket får en ofullständig års- redovisning publiceras tillsammans med revisionsberättelsen, om ofullständigheten består i att 
 1. upplysningar enligt 5 kap. 18 eller 20 § har lämnats utan upp- gift om fördelningen mellan kvinnor och män eller utan uppgift om fördelningen mellan olika länder, eller 
  
 59  
 Senaste lydelse 2005:918. 
 231 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 2. uppgift enligt 5 kap. 18 b § inte har lämnats. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013 och tillämpas första gången för räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 2012. 
 232 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 14 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag 
 Härigenom föreskrivs att 6 kap. 2 § och 8 kap. 3 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappers- bolag ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 6 kap. 
 Utöver vad som följer av 1 §  
 skall  
 följande upplysningar läm- nas i förvaltningsberättelsen: 
  
 1. 
  
 En medlemsbank  
  
 skall  
 ange summorna av insatsbelopp som  
 skall  
 återbetalas under nästa räkenskapsår enligt  
 4 kap. 1 och 3 §§ lagen (1995:1570) om med- lemsbanker 
 . 
  
 2. 
  
 I ett förslag till disposi- tioner enligt 6 kap. 2 § första meningen årsredovisningslagen (1995:1554)  
  
 skall  
 styrelsen ange de överväganden som gjorts med hänsyn till tillämpliga bestäm- melser om kapitalskydd enligt rörelselagarna för kreditinstitut och värdepappersbolag. 
 2 § 
  
 60 
  
 Utöver vad som följer av 1 §  
 ska  
 följande upplysningar läm- nas i förvaltningsberättelsen: 
 1. En medlemsbank  
 ska  
 ange summorna av insatsbelopp som  
 ska  
 återbetalas under nästa räken- skapsår enligt  
 11 kap. 11 och 16 §§ lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar 
 . 
 2. I ett förslag till disposi- tioner enligt 6 kap. 2 § första meningen årsredovisningslagen (1995:1554)  
 ska  
 styrelsen ange de överväganden som gjorts med hänsyn till tillämpliga bestäm- melser om kapitalskydd enligt rörelselagarna för kreditinstitut och värdepappersbolag. 
 8 kap. 
 En årsredovisning som publi- ceras i ofullständigt skick enligt 8 kap. 15 § årsredovisningslagen (1995:1554)  
 skall  
 även innehålla 
 3 § 
  
 61 
  
 En årsredovisning som publi- ceras i ofullständigt skick enligt 8 kap. 15 § årsredovisningslagen (1995:1554)  
 ska  
 även innehålla 
  
 60 
  
 Senaste lydelse 2003:772. 
  
 61 
  
 Senaste lydelse 2004:317. 
  
 233 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 uppgift om anmärkningar enligt 4 a kap.  
 13–15 
  §§ sparbankslagen (1987:619) respektive  
 7 a kap.  
  
 13–15 
  
  §§ lagen (1995:1570) om medlemsbanker. 
  
 uppgift om anmärkningar enligt 4 a kap.  
 13–15 
  §§ sparbankslagen (1987:619) respektive  
 9 kap. 35, 37 och 38 §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013 och tillämpas första gången för räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 2012. 
 234 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 15 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti 
 Härigenom föreskrivs att 16 § lagen (1995:1571) om insättnings- garanti ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 16 § 
 62 
  
 Ett institut som omfattas av 
  
 Ett institut som omfattas av 
  
 garantin ska lämna de uppgifter 
  
 garantin ska lämna de uppgifter 
  
 till garantimyndigheten som den 
  
 till garantimyndigheten som den 
  
 behöver för att fastställa insti- 
  
 behöver för att fastställa insti- 
  
 tutets avgift och i övrigt för sin 
  
 tutets avgift och i övrigt för sin 
  
 verksamhet enligt denna lag. De 
  
 verksamhet enligt denna lag. De 
  
 uppgifter som myndigheten be- 
  
 uppgifter som myndigheten be- 
  
 höver för att fastställa ett insti- 
  
 höver för att fastställa ett insti- 
  
 tuts avgift ska ha granskats av 
  
 tuts avgift ska ha granskats av 
  
 en revisor som utsetts av insti- 
  
 en revisor som utsetts av insti- 
  
 tutet i enlighet med 4 a kap. 1 § 
  
 tutet i enlighet med 4 a kap. 1 § 
  
 sparbankslagen (1987:619) 
  
 res- 
  
 sparbankslagen 
  
 (1987:619) res- 
  
 pektive 
  
 7 
  
 a kap. 1 § 
  
 lagen 
  
 pektive  
 12 
  
 a kap. 
  
 12 § 
  
 lagen 
  
 (1995:1570) om medlemsbanker 
  
 (2004:297) om bank- och finan- 
  
 eller, när det gäller bankaktie- 
  
 sieringsrörelse  
 eller, när det gäller 
  
 bolag 
  
 och 
  
 värdepappersbolag, 
  
 bankaktiebolag 
  
 och 
  
 värdepap- 
  
 9 kap. 
  
 8 § 
  
 aktiebolagslagen 
  
 persbolag, 
  
 9 kap. 
  
 8 § 
  
 aktie- 
  
 (2005:551). 
  
 bolagslagen (2005:551). 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
  
 62  
 Senaste lydelse 2007:1433. 
 235 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 16 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i ellagen (1997:857) 
 Härigenom föreskrivs att 12 kap. 8 § ellagen (1997:857) ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 12 kap. 
 Ett företag som bedriver nät- verksamhet  
 skall  
 betala en för- seningsavgift om de handlingar som anges i 7 § inte har kommit in till nätmyndigheten inom sju månader från räkenskapsårets ut- gång. Om företaget har beslutat om fortsatt bolagsstämma enligt 7 kap. 14 § andra stycket aktie- bolagslagen (2005:551) eller om fortsatt föreningsstämma enligt 7 kap.  
 4 § tredje stycket lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar 
 ,  
 skall  
 dock företaget be- tala förseningsavgift först om handlingarna inte har kommit in inom nio månader från räken- skapsårets utgång. Avgiften  
 skall  
 uppgå till 10 000 kr. 
 Om de handlingar som anges i 7 § inte har kommit in inom två månader från det att under- rättelse avsändes till företaget om ett beslut om förseningsavgift enligt första stycket,  
 skall  
 före- taget betala en ny försenings- avgift. Den nya avgiften  
 skall  
 uppgå till 10 000 kr. 
 Om de handlingar som anges 
 8 § 
  
 63 
  
 Ett företag som bedriver nät- verksamhet  
 ska  
 betala en för- seningsavgift om de handlingar som anges i 7 § inte har kommit in till nätmyndigheten inom sju månader från räkenskapsårets ut- gång. Om företaget har beslutat om fortsatt bolagsstämma enligt 7 kap. 14 § andra stycket aktie- bolagslagen (2005:551) eller om fortsatt föreningsstämma enligt 7 kap.  
 12 § andra stycket lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar 
 ,  
 ska  
 dock företaget be- tala förseningsavgift först om handlingarna inte har kommit in inom nio månader från räken- skapsårets utgång. Avgiften  
 ska  
 uppgå till 10 000 kr. 
 Om de handlingar som anges i 7 § inte har kommit in inom två månader från det att under- rättelse avsändes till företaget om ett beslut om förseningsavgift enligt första stycket,  
 ska  
 före- taget betala en ny försenings- avgift. Den nya avgiften  
 ska  
 uppgå till 10 000 kr. 
 Om de handlingar som anges 
  
 63  
 Senaste lydelse 2005:923. 
 236 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 i 7 § inte har kommit in inom 
  
 i 7 § inte har kommit in inom 
  
 två månader från det att under- 
  
 två månader från det att under- 
  
 rättelse avsändes till företaget om 
  
 rättelse avsändes till företaget om 
  
 ett beslut om förseningsavgift 
  
 ett beslut om förseningsavgift 
  
 enligt andra stycket,  
 skall  
 före- 
  
 enligt andra stycket,  
 ska  
 före- 
  
 taget betala en ny försenings- 
  
 taget betala en ny försenings- 
  
 avgift. Den nya avgiften  
 skall 
  
 avgift. Den nya avgiften  
 ska 
  
 uppgå till 20 000 kr. 
  
 uppgå till 20 000 kr. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 237 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 17 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1998:1593) om trossamfund 
 Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1998:1593) om trossam- fund ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Registreringsmyndigheten 
  
 11 § 
  
 Registreringsmyndigheten 
  
 skall  
 besluta att trossamfundet 
  
 ska 
  
 besluta 
  
 att 
  
 trossamfundet 
  
 skall  
 träda i likvidation om 
  
 ska  
 träda i likvidation om 
  
 1. de krav som gäller för regi- 
  
 1. de krav som gäller för regi- 
  
 strering enligt 7 § första stycket 
  
 strering enligt 7 § första stycket 
  
 inte längre är uppfyllda, 
  
 inte längre är uppfyllda, 
  
 2. likvidationsskyldighet före- 
  
 2. likvidationsskyldighet före- 
  
 ligger enligt stadgarna, eller 
  
 ligger enligt stadgarna, eller 
  
 3. samfundet 
  
 har försatts i 
  
 3. samfundet 
  
 har försatts i 
  
 konkurs som har avslutats med 
  
 konkurs som har avslutats med 
  
 överskott. 
  
 överskott. 
  
 Likvidator förordnas av regi- 
  
 Likvidator förordnas av regi- 
  
 streringsmyndigheten. Beslut om 
  
 streringsmyndigheten. Beslut om 
  
 likvidation 
  
 och 
  
 förordnande av 
  
 likvidation 
  
 och 
  
 förordnande av 
  
 likvidator 
  
 skall 
  
 registreras. För 
  
 likvidator 
  
 ska  
 registreras. 
  
 För 
  
 likvidation gäller i övrigt  
 11 kap. 
  
 likvidation gäller i övrigt  
 18 kap. 
  
 9–11 
  och 13 §§, 15 § tredje stycket 
  
 23 §, 
  
 24 § 
  
 första 
  
 stycket, 
  
 25 
  
 och 
  
 samt 16 § lagen (1987:667) om 
  
 26 §§, 28 §, 
  
 29 § första 
  
 stycket, 
  
 ekonomiska föreningar 
 . 
  
 32 § samt 34 § första och andra 
  
 styckena lagen 
  
 (2012:000) 
  
 om 
  
 Likvidationen är avslutad när 
  
 ekonomiska föreningar 
 . 
  
 Likvidationen är avslutad när 
  
 likvidatorerna har avgett slut- 
  
 likvidatorerna har avgett slut- 
  
 redovisning. Detta förhållande 
  
 redovisning. 
  
 Detta förhållande 
  
 skall  
 genast anmälas för regi- 
  
 ska  
 genast anmälas för regi- 
  
 strering. 
  
 strering. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 238 
  
 Bestämmelserna i 21 § gäller inte vid fusion enligt  
  
 17 kap. 1 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar,  
  
 7 kap. 1 och 2 §§ sparkbankslagen (1987:619) eller rådets förordning (EG) nr 1453/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för europeiska ko- operativa föreningar  
  
 (SCE-fören- 
  
  ingar). 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 18 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i inkomstskattelagen 1999:1229) 
 Härigenom föreskrivs att 37 kap. 23 och 26 §§, 39 kap. 21, 21 a, 23 och 24 a §§, 40 kap. 5 §, 42 kap. 19 och 21 a §§ samt 57 kap. 34 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 37 kap. 
 23 § 
  
 64  
  
 Bestämmelserna i 21 § gäller 
 inte vid fusion enligt  
 12 kap. 1 och 3 §§ lagen (1987:667) om eko- nomiska föreningar,  
 7 kap. 1 och 2 §§ sparkbankslagen (1987:619), 
 10 kap. 1 och 2 §§ lagen (1995:1570) om medlemsbanker  
 eller rådets förordning (EG) nr 1453/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för europeiska ko- operativa föreningar  
  
 (SCE-fören- 
  
  ingar). 
  
 26 § 
 65 
  
 Bestämmelsen i 
  
 24 § gäller 
  
 Bestämmelsen i 
  
 24 § gäller 
  
 inte vid fusion enligt  
 12 kap. 1 
  
 inte vid fusion enligt  
 17 kap. 1 § 
  
 och 3 §§ lagen (1987:667) om eko- 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 nomiska föreningar, 10 kap. 1 och 
  
 föreningar  
 eller rådets förord- 
  
 2 §§ lagen (1995:1570) om med- 
  
 ning (EG) nr 1453/2003 av den 
  
 lemsbanker  
 eller rådets förord- 
  
 22 juli 2003 om stadga för euro- 
  
 ning (EG) nr 1453/2003 av den 
  
 peiska kooperativa 
  
 föreningar 
  
 22 juli 2003 om stadga för euro- 
  
 (SCE-föreningar). 
  
 peiska kooperativa 
  
 föreningar 
  
 (SCE-föreningar). 
  
 64 
  
 Senaste lydelse 2006:619. 
  
 65 
  
 Senaste lydelse 2006:619. 
  
 239 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
 39 kap. 
 21 § 
  
 66 
  
 Med kooperativ förening av- 
  
 Med kooperativ förening av- 
  
 ses en ekonomisk förening som 
  
 ses en ekonomisk förening som 
  
 är öppen på det sätt som anges i 
  
 är öppen på det sätt som anges i 
  
 3 kap. 1 § lagen (1987:667) om 
  
 5 kap.  
 1–3 
  §§ lagen (2012:000) 
  
 ekonomiska föreningar  
 och som 
  
 om ekonomiska föreningar  
 och 
  
 tillämpar lika rösträtt. Om en 
  
 som tillämpar lika rösträtt. Om 
  
 ekonomisk förening bedriver för- 
  
 en ekonomisk förening bedriver 
  
 säljning till personer som inte 
  
 försäljning till personer som inte 
  
 uppfyller kraven för inträde i 
  
 uppfyller kraven för inträde i 
  
 föreningen, ska föreningen för 
  
 föreningen, ska föreningen för 
  
 att anses som öppen ge dem 
  
 att anses som öppen ge dem 
  
 samma rätt till återbäring på 
  
 samma rätt till återbäring på 
  
 köpta varor som medlemmarna 
  
 köpta varor som medlemmarna 
  
 får. 
  
 får. 
  
 Att en förening med stöd av 
  
 2 kap. 7 § lagen om ekonomiska 
  
 föreningar har antagit investerande 
  
 medlemmar ska inte anses inne- 
  
 bära att föreningen inte tillämpar 
  
 lika rösträtt. 
  
 Kooperativa föreningars centralorganisationer anses som öppna även om de beviljar inträde bara för sådana lokala föreningar som uppfyller centralorganisationens krav på stadgar, skötsel och soliditet och även om bara ett enda företag inom varje område antas som medlem. När det gäller kravet på lika rösträtt anses centralorga- nisationer som kooperativa även om rösträtten utövas i förhållande till föreningarnas medlemsantal. 
  
 66  
 Senaste lydelse 2007:1419. 
 240 
  
 241 
  
 Utdelning som en kooperativ förening lämnar i förhållande till insatser enligt  
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 eller rådets förordning (EG) nr 1453/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för europeiska ko- operativa föreningar  
  
 (SCE-före- 
  
  ningar) ska dras av. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser gäller detta dock inte till den del utdelningen enligt 24 kap. 17 § inte ska tas upp av mottagaren. Om den del som inte ska tas upp av mottagaren uppgår till högst tio procent av utdelningen, ska dock hela utdelningen dras av. En medlemsfrämjande före- ning får bara dra av utdelning om föreningen har ett stort antal medlemmar och bara till den del föreningen för samma beskatt- ningsår själv tagit emot utdel- ning på insatser. 
  
 Utdelning som lämnas till en så- dan medlem som avses i 2 kap. 7 § lagen om ekonomiska föreningar ska inte dras av om föreningen är av det slag som sägs i 11 kap. 11 § andra stycket samma lag. 
  
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 21 a § 
 67 
  
 Med medlemsfrämjande före- 
  
 Med medlemsfrämjande före- 
  
 ning avses en kooperativ före- 
  
 ning avses en kooperativ före- 
  
 ning 
  
 som 
  
 uppfyller kraven i 
  
 ning 
  
 som 
  
 uppfyller kraven i 
  
 1 kap. 
  
 1 § 
  
 tredje stycket lagen 
  
 2 kap. 
  
 5 § 
  
 lagen (2012:000) om 
  
 (1987:667) om ekonomiska före- 
  
 ekonomiska föreningar. 
  
 ningar. 
  
 23 § 
  
 68  
  
 Utdelning som en kooperativ 
 förening lämnar i förhållande till insatser enligt  
 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, lagen (1995:1570) om medlemsbanker  
 eller rådets förordning (EG) nr 1453/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för europeiska ko- operativa föreningar  
 (SCE-före- 
  ningar) ska dras av. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser gäller detta dock inte till den del utdelningen enligt 24 kap. 17 § inte ska tas upp av mottagaren. Om den del som inte ska tas upp av mottagaren uppgår till högst tio procent av utdelningen, ska dock hela utdelningen dras av. En medlemsfrämjande före- ning får bara dra av utdelning om föreningen har ett stort antal medlemmar och bara till den del föreningen för samma beskatt- ningsår själv tagit emot utdel- ning på insatser. 
  
 67 
  
 Senaste lydelse 2000:494. 
  
 68 
  
 Senaste lydelse 2007:1419. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Om en ekonomisk förening är centralorganisation för koopera- tiva föreningar, ska utdelningen på förlagsinsatser dras av även om centralorganisationen inte är kooperativ enligt 21 §. 
  
 24 a § 
 69 
  
 En kooperativ förening ska 
  
 En kooperativ förening ska 
  
 dra av en medlemsinsats som till- 
  
 dra av en medlemsinsats som till- 
  
 godoförts genom insatsemission 
  
 godoförts genom insatsemission 
  
 enligt  
 lagen (1987:667) om eko- 
  
 enligt  
 lagen (2012:000) om eko- 
  
 nomiska föreningar  
 eller  
 lagen 
  
 nomiska föreningar  
 det beskatt- 
  
 (1995:1570) om medlemsbanker 
  
 ningsår då medlemsinsatsen be- 
  
 det beskattningsår då medlems- 
  
 talas ut till en medlem som av- 
  
 insatsen betalas ut till en med- 
  
 går. Detsamma gäller medlems- 
  
 lem som avgår. Detsamma gäller 
  
 insatser som tillgodoförts genom 
  
 medlemsinsatser 
  
 som 
  
 tillgodo- 
  
 fondemission enligt rådets för- 
  
 förts genom fondemission enligt 
  
 ordning (EG) nr 1453/2003 av 
  
 rådets 
  
 förordning 
  
 (EG) 
  
 den 22 juli 2003 om stadga för 
  
 nr 1453/2003 av den 22 juli 2003 
  
 europeiska 
  
 kooperativa fören- 
  
 om stadga för europeiska ko- 
  
 ingar  
 (SCE-föreningar). 
  
 operativa föreningar  
 (SCE-före- 
  
 ningar). 
  
 40 kap. 
  
 5 § 
 70 
  
 Ett företag anses i detta kapi- 
  
 Ett företag anses i detta kapi- 
  
 tel ha bestämmande 
  
 inflytande 
  
 tel ha bestämmande inflytande 
  
 över ett annat företag om detta 
  
 över ett annat företag om detta 
  
 är ett dotterföretag till det förra 
  
 är ett dotterföretag till det förra 
  
 enligt 
  
 enligt 
  
 - 1 kap. 11 § aktiebolagslagen 
  
 - 1 kap. 11 § aktiebolagslagen 
  
 (2005:551), 
  
 (2005:551), 
  
 - 1 kap.  
 4 § lagen (1987:667) 
  
 - 1 kap.  
 5 § lagen (2012:000) 
  
 om ekonomiska föreningar 
 , 
  
 om ekonomiska föreningar 
 , 
  
 - 1 kap. 
  
 2 § 
  
 sparbankslagen 
  
 - 1 kap. 
  
 2 § 
  
 sparbankslagen 
  
 (1987:619), 
  
 (1987:619), 
  
 - 1 kap. 5 § lagen (1995:1570) 
  
 om medlemsbanker, 
  
 - 1 kap. 
  
 9 § 
  
 försäkringsrör- 
  
 - 1 kap. 
  
 9 § 
  
 försäkringsrör- 
  
 elselagen (1982:713), eller 
  
 elselagen (1982:713), eller 
  
 69 
  
 Senaste lydelse 2007:1419. 
  
 70 
  
 Senaste lydelse 2005:1142. 
  
 242 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 - 1 kap. 5 § stiftelselagen 
  
 - 1 kap. 5 § stiftelselagen 
  
 (1994:1220). 
  
 (1994:1220). 
  
 En svensk ideell förening anses ha bestämmande inflytande över ett annat företag om detta är ett dotterföretag till föreningen enligt 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). 
 Ett utländskt bolag eller en sådan förvärvare som avses i 11 § an- ses ha bestämmande inflytande över ett företag om detta skulle ha varit ett dotterföretag till bolaget eller personen, om bolaget eller personen hade varit ett svenskt aktiebolag. 
 42 kap. 
 Vad som, utöver inbetald in- sats, skiftas ut till en medlem i en svensk ekonomisk förening i samband med att föreningen upplöses behandlas som utdel- ning, om det inte framgår något annat av 20 eller 21 §. 
 19 § 
 Vad som, utöver inbetald insats, skiftas ut till en medlem i en svensk ekonomisk förening i samband med att föreningen upplöses  
 eller när medlemmen ut- träder ur föreningen  
 behandlas som utdelning, om det inte fram- går något annat av 20 eller 21 §. 
  
 21 a § 
 71 
  
 Belopp som överförs till med- 
  
 Belopp som överförs till med- 
  
 lemsinsatser vid insatsemission 
  
 lemsinsatser vid insatsemission 
  
 enlig  
 lagen (1987:667) om eko- 
  
 enlig  
 lagen (2012:000) om eko- 
  
 nomiska 
  
 föreningar eller 
  
 lagen 
  
 nomiska föreningar  
 ska inte be- 
  
 (1995:1570) om medlemsbanker 
  
 handlas som utdelning. Det- 
  
 ska inte behandlas som utdel- 
  
 samma gäller belopp som över- 
  
 ning. Detsamma gäller belopp 
  
 förs till medlemsinsatserna vid 
  
 som överförs till medlemsinsats- 
  
 fondemission enligt rådets för- 
  
 erna vid 
  
 fondemission 
  
 enligt 
  
 ordning (EG) nr 1435/2003 av 
  
 rådets 
  
 förordning 
  
 (EG) 
  
 den 22 juli 2003 om stadga för 
  
 nr 1435/2003 av den 22 juli 2003 
  
 europeiska kooperativa fören- 
  
 om stadga för europeiska ko- 
  
 ingar  
 (SCE-föreningar). 
  
 operativa föreningar  
 (SCE-före- 
  
 ningar). 
  
 71  
 Senaste lydelse 2007:1419. 
 243 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
 57 kap. 
 34 § 
  
 72 
  
 Vinstutdelning som lämnas för senare räkenskapsår än som av- ses i 33 § ska minska kapitalunderlaget till den del utdelat belopp överstiger nettovinsten enligt fastställd balansräkning eller, i före- kommande fall, fastställd koncernbalansräkning. 
 Kapitalunderlaget i ett aktiebolag ska minskas med belopp som motsvarar utbetalningar från bolaget som gjorts i samband med minskning av aktiekapitalet eller reservfonden, om utbetalningen skett efter utgången av det räkenskapsår då underlaget beräknades. 
  
 Kapitalunderlaget i en eko- 
  
 Kapitalunderlaget i en eko- 
  
 nomisk förening 
  
 ska minskas 
  
 nomisk förening ska minskas 
  
 med belopp som motsvarar ut- 
  
 med belopp som motsvarar ut- 
  
 betalningar 
  
 enligt 
  
 10 kap. 
  
 1 § 
  
 betalningar  
 vid inlösen av över- 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska 
  
 insats  
 enligt  
 11 kap. 16 § lagen 
  
 föreningar vid nedsättning 
  
 av 
  
 (2012:000) om ekonomiska före- 
  
 medlemsinsatsernas 
  
 belopp 
  
 eller 
  
 ningar och utbetalningar efter be- 
  
 enligt 4 kap. 3 § samma lag vid 
  
 slut om minskning av insats- 
  
 återbetalning 
  
 av 
  
 överskjutande 
  
 skyldigheten enligt 11 kap. 17 § 
  
 medlemsinsatser.  
 Detta gäller bara 
  
 samma lag 
 . Detta gäller bara om 
  
 om utbetalningen har gjorts efter 
  
 utbetalningen har gjorts efter 
  
 utgången av det räkenskapsår då 
  
 utgången av det räkenskapsår då 
  
 underlaget beräknades. 
  
 underlaget beräknades. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013 och tillämpas första gången vid 2014 års taxering. 
  
 72  
 Senaste lydelse 2007:1419. 
 244 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 19 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter 
 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 25 § lagen (2001:1227) om själv- deklarationer och kontrolluppgifter ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 kap. 
 En ekonomisk förening  
 skall  
 i självdeklarationen ange om den är en ekonomisk förening enligt 
 1 kap. 1 § första eller tredje stycket lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 
 25 § 
 En ekonomisk förening  
 ska  
 i självdeklarationen ange om den är en ekonomisk förening enligt 
 2 kap.  
 2–4 
  §§ eller 5 § lagen (2012:000) om ekonomiska före- ningar. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013 och tillämpas första gången vid 2013 års taxering. 
 245 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 20 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar 
  
 dels  
 att 6 kap. 7 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas en ny paragraf, 3 kap. 2 a §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 kap. 
 2 a § 
 I ett institut för elektroniska pengar får utbetalning enligt 11 kap. 11, 16 och 17 §§ lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar ske endast när det kan ske med hänsyn till bestämmel- serna i denna lag. 
  
 6 kap. 
  
 7 § 
  
 73 
  
 En revisor 
  
 skall  
 omgående 
  
 En revisor 
  
 ska  
 omgående 
  
 rapportera till 
  
 Finansinspek- 
  
 rapportera till 
  
 Finansinspek- 
  
 tionen om han eller hon vid full- 
  
 tionen om han eller hon vid full- 
  
 görandet av sitt uppdrag i ett 
  
 görandet av sitt uppdrag i ett 
  
 institut för elektroniska pengar 
  
 institut för elektroniska pengar 
  
 får kännedom om förhållanden 
  
 får kännedom om förhållanden 
  
 som 
  
 som 
  
 1. 
  
 kan utgöra en väsentlig överträdelse av de författningar som reglerar institutets verksamhet, 
  
 2. 
  
 kan påverka institutets fortsatta drift negativt, eller 
  
 3. kan leda till att revisorn av- styrker att balansräkningen eller resultaträkningen fastställs eller till anmärkning enligt 9 kap. 33 eller 34 § aktiebolagslagen 
 3. kan leda till att revisorn av- styrker att balansräkningen eller resultaträkningen fastställs eller till anmärkning enligt 9 kap. 33 eller 34 § aktiebolagslagen 
  
 73  
 Senaste lydelse 2005:929. 
 246 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 (2005:551) eller  
 8 kap. 13 § lagen 
  
 (2005:551) eller  
 9 kap. 37 eller 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 38 § lagen (2012:000) om eko- 
  
 eningar 
 . 
  
 nomiska föreningar 
 . 
  
 Revisorn har en motsvarande rapporteringsskyldighet om han eller hon får kännedom om förhållanden som avses i första stycket vid fullgörande av uppdrag i ett instituts moderföretag eller ett dotterföretag eller ett företag som har en likartad förbindelse med 
  
 institutet. 
  
 Rapporteringsskyldigheten 
  
 Rapporteringsskyldigheten 
  
 gäller också en sådan särskild 
  
 gäller också en sådan särskild 
  
 granskare i ett institut för elek- 
  
 granskare i ett institut för elek- 
  
 troniska pengar som avses i 
  
 troniska 
  
 pengar 
  
 som 
  
 avses i 
  
 10 kap. 21 § aktiebolagslagen eller 
  
 10 kap. 21 § aktiebolagslagen eller 
  
 8 kap. 17 § lagen om ekonomiska 
  
 10 kap. 
  
 21 eller 
  
 23 § 
  
 lagen om 
  
 föreningar 
 . 
  
 ekonomiska föreningar 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 247 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 21 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i naturgaslagen (2005:403) 
 Härigenom föreskrivs att 10 kap. 7 § naturgaslagen (2005:403) ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 10 kap. 
 Ett naturgasföretag  
 skall  
 be- tala en förseningsavgift, om de handlingar som anges i 6 § inte har kommit in till tillsynsmyn- digheten inom sju månader från räkenskapsårets utgång. Om företaget har beslutat om fort- satt bolagsstämma enligt 7 kap. 14 § andra stycket aktiebolags- lagen (2005:551) eller om fort- satt föreningsstämma enligt 7 kap.  
 4 § tredje stycket lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar 
 ,  
 skall  
 dock företaget be- tala förseningsavgift först om handlingarna inte har kommit in inom nio månader från räken- skapsårets utgång. Avgiften  
 skall  
 uppgå till 10 000 kronor. 
 Om de handlingar som anges i 6 § inte har kommit in inom två månader från det att under- rättelse avsändes till företaget om ett beslut om försenings- avgift enligt första stycket,  
 skall  
 företaget betala en ny försenings- avgift. Den nya avgiften  
 skall  
 uppgå till 10 000 kronor. 
 Om de handlingar som anges 
 7 § 
  
 74 
  
 Ett naturgasföretag  
 ska  
 be- tala en förseningsavgift, om de handlingar som anges i 6 § inte har kommit in till tillsynsmyn- digheten inom sju månader från räkenskapsårets utgång. Om företaget har beslutat om fort- satt bolagsstämma enligt 7 kap. 14 § andra stycket aktiebolags- lagen (2005:551) eller om fort- satt föreningsstämma enligt 7 kap.  
 12 § andra stycket lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar 
 ,  
 ska  
 dock företaget be- tala förseningsavgift först om handlingarna inte har kommit in inom nio månader från räken- skapsårets utgång. Avgiften  
 ska  
 uppgå till 10 000 kronor. 
 Om de handlingar som anges i 6 § inte har kommit in inom två månader från det att under- rättelse avsändes till företaget om ett beslut om försenings- avgift enligt första stycket,  
 ska  
 företaget betala en ny försenings- avgift. Den nya avgiften  
 ska  
 uppgå till 10 000 kronor. 
 Om de handlingar som anges 
  
 74  
 Senaste lydelse 2005:938. 
 248 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 i 6 § inte har kommit in inom 
  
 i 6 § inte har kommit in inom 
  
 två månader från det att under- 
  
 två månader från det att under- 
  
 rättelse avsändes till företaget 
  
 rättelse avsändes till företaget 
  
 om ett beslut om försenings- 
  
 om ett beslut om försenings- 
  
 avgift enligt andra stycket,  
 skall 
  
 avgift enligt andra stycket,  
 ska 
  
 företaget betala en ny försenings- 
  
 företaget betala en ny försenings- 
  
 avgift. Den nya avgiften  
 skall 
  
 avgift. Den nya avgiften  
 ska 
  
 uppgå till 20 000 kronor. 
  
 uppgå till 20 000 kronor. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 249 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 22 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) 
 Härigenom föreskrivs att 9 kap. 15 § och 31 kap. 1 § aktiebolags- lagen (2005:551) ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 9 kap. 
 15 § 
 För ett bolag som omfattas av bestämmelserna i 13 § 1 eller 2 eller 14 § får Bolagsverket besluta att bolaget i stället för en aukto- riserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisors- examen får utse en viss annan godkänd revisor. Ett sådant be- slut gäller i högst fem år. 
 Om ett bolag enligt 13 § eller 14 § ska ha en auktoriserad revi- sor eller godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen, får Bolags- verket tillåta att det till revisor i bolaget i stället utses en viss annan godkänd revisor. Bolagsverket får ge sådant tillstånd, om 
  
 1. 
  
 den avsedda revisorn har varit revisor i bolaget under närmast föregående mandat- period, och 
  
 2. 
  
 det med hänsyn till revi- sorns kompetens och särskilda er- farenhet av bolaget framstår som olämpligt att utse en annan revi- sor. 
  
 Ett tillstånd som avses i första stycket gäller i högst fem år. 
 31 kap. 
 Bolagsverkets beslut i till- ståndsärenden enligt  
 2 kap. 1 § tredje stycket, 8 kap. 9 §, 30 § eller 37 § andra stycket samt  
 9 kap. 15 § får överklagas hos  
 regeringen. 
  
 1 § 
 Bolagsverkets beslut i till- ståndsärenden enligt 9 kap. 15 § får överklagas hos  
 allmän förvalt- ningsdomstol inom två månader från beslutets dag. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 250 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 23 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2006:595) om europakooperativ 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2006:595) om europa- kooperativ 
  
 dels  
 att 1, 5, 7, 8, 12, 21, 22, 25, 26, 31, 34,  
 36–38 
  och 40 §§ samt rubriken närmast före 36 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas en ny paragraf, 1 a §, samt en ny rubrik närmast före 1 a § av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
 I denna lag finns bestämmelser som kompletterar rådets förord- ning (EG) nr 1435/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för euro- peiska kooperativa föreningar  
 (SCE-föreningar) 
 (SCE-förordningen). 
  En europeisk kooperativ förening benämns i denna lag ett europa- kooperativ. 
 Vad som sägs i denna lag om europakooperativ gäller, om annat inte anges, endast europakooperativ med säte i Sverige. 
 För europakooperativ som För europakooperativ som driver  
 bankrörelse eller  
 försäk- driver försäkringsrörelse gäller i ringsrörelse gäller i stället sär- stället särskilda bestämmelser i skilda bestämmelser i  
 lagen  
 lagen (1972:262) om understöds- 
 (1995:1570) om medlemsbanker  
 föreningar.  
 och  
 lagen (1972:262) om under- stödsföreningar. 
  
 Investerande medlemmar 
 1 a § 
 I stadgarna för ett europa- kooperativ får det bestämmas att det i europakooperativet får finnas en eller flera medlemmar av det slag som avses i 2 kap. 7 § lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar (investerande medlem- mar). Av 12 kap. 1 a § och 12 a kap. 2 § lagen (2004:297) 
 251 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 om bank- och finansieringsrörelse 
  
 framgår att detta inte gäller euro- 
  
 pakooperativ som bedriver bank- 
  
 eller finansieringsrörelse. 
  
 Sådana stadgebestämmelser som 
  
 avses i artikel 61.3 i  
 SCE-för- 
  
 ordningen ska 
  
 innehålla minst 
  
 sådana begränsningar i de inve- 
  
 sterande medlemmarnas inflytande 
  
 vid föreningsstämman som anges 
  
 i 7 kap. 3 § tredje stycket lagen om 
  
 ekonomiska föreningar. 
  
 5 § 
 75 
  
 Om en ekonomisk förening 
  
 Om en ekonomisk förening 
  
 deltar i bildandet av ett europa- 
  
 deltar i bildandet av ett europa- 
  
 kooperativ genom fusion, ska 
  
 kooperativ genom fusion, ska 
  
 bestämmelserna 
  
 om redovis- 
  
 bestämmelserna 
  
 om redovis- 
  
 ningsvaluta i  
 12 kap. 2 § och 21 § 
  
 ningsvaluta i  
 17 kap. 3 § och 29 § 
  
 andra stycket  
 lagen (1987:667) 
  
 andra stycket  
 lagen (2012:000) 
  
 om ekonomiska 
  
 föreningar  
 inte 
  
 om ekonomiska 
  
 föreningar  
 inte 
  
 tillämpas på den ekonomiska för- 
  
 tillämpas på den ekonomiska för- 
  
 eningen. 
  
 eningen. 
  
 Första stycket gäller också när europakooperativet ska ha sitt 
  
 säte i en annan stat än Sverige. 
  
 7 § 
  
 I fråga om skyddet för en 
  
 I fråga om skyddet för en 
  
 fusionerande förenings borgenä- 
  
 fusionerande förenings borgenä- 
  
 rer  
 skall  
 bestämmelserna i 23 kap. 
  
 rer  
 ska  
 bestämmelserna i 23 kap. 
  
 20 
  
 och 
  
 22–24 
  §§ 
  
 aktiebolags- 
  
 20 och  
 22–24 
  §§ aktiebolags- 
  
 lagen (2005:551) om tillstånd att 
  
 lagen (2005:551) om tillstånd att 
  
 verkställa en fusionsplan tilläm- 
  
 verkställa en fusionsplan tilläm- 
  
 pas. När det gäller föreningar 
  
 pas. När det gäller föreningar 
  
 som 
  
 driver 
  
 finansieringsrörelse 
  
 som driver  
 bank- eller  
 finansie- 
  
 tillämpas 
  
 i 
  
 stället 
  
 12 kap. 21 § 
  
 ringsrörelse tillämpas i stället 
  
 lagen (2004:297) om bank- och 
  
 12 kap. 21 §  
 och 12 a kap. 36 § 
  
 finansieringsrörelse. 
  
 lagen (2004:297) om bank- och 
  
 finansieringsrörelse. 
  
 75  
 Senaste lydelse 2008:10. 
 252 
  
 Vid flyttning av ett europa- kooperativs säte från Sverige till en annan stat, tillämpas bestäm- melserna i  
  
 13–20 
  
  §§. När det gäller europakooperativ som dri- ver  
  
 bank- eller  
  
 finansieringsrörel- se tillämpas 12 kap.  
  
 24–26 
  
  §§  
  
 och 12 a kap.  
  
 39–42 
  
  §§  
  
 lagen (2004:297) om bank- och finan- sieringsrörelse i stället för 14– 20 §§. 
  
 Bolagsverket ska utfärda ett sådant intyg som avses i artikel 29.2 i  
  
 SCE-förordningen, 
  
  när be- slut om tillstånd har meddelats enligt 23 kap. 23 eller 24 § aktie- bolagslagen (2005:551) och be- slutet har vunnit laga kraft. När det gäller föreningar som driver  
  
 bank- eller  
  
 finansieringsrörelse tillämpas i stället 12 kap. 22 §  
  
 och 12 a kap. 37 §  
  
 lagen (2004:297) om bank- och finansierings- rörelse. 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 8 § 
  
 76  
  
 Bolagsverket ska utfärda ett 
 sådant intyg som avses i artikel 29.2 i  
 SCE-förordningen, 
  när be- slut om tillstånd har meddelats enligt 23 kap. 23 eller 24 § aktie- bolagslagen (2005:551) och be- slutet har vunnit laga kraft. När det gäller föreningar som driver finansieringsrörelse tillämpas i stället 12 kap. 22 § lagen (2004:297) om bank- och finan- sieringsrörelse. 
 12 § Vid flyttning av ett europa- 
 kooperativs säte från Sverige till en annan stat, tillämpas bestäm- melserna i  
 13–20 
  §§. När det gäller europakooperativ som dri- ver finansieringsrörelse tillämpas 12 kap.  
 24–26 
  §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörel- se i stället för  
 14–20 
  §§. 
 21 § 
 I fråga om europakooperativ som har ett sådant förvaltningssystem som avses i artiklarna  
 37–41 
  i  
 SCE-förordningen 
  (dualistiskt orga- niserade europakooperativ) gäller följande. 
  
 Om inte annat följer av annan 
  
 Om inte annat följer av annan 
  
 författning eller av  
 SCE-förord- 
  
 författning eller av  
 SCE-förord- 
  
 ningen,  
 skall  
 bestämmelserna i 
  
 ningen,  
 ska  
 bestämmelserna i 
  
 lagen (1987:667) om ekonomiska 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 föreningar  
 och andra författningar 
  
 föreningar  
 och andra författningar 
  
 om styrelsen eller dess ledamöter 
  
 om styrelsen eller dess ledamöter 
  
 tillämpas på ledningsorganet eller 
  
 tillämpas på ledningsorganet eller 
  
 76  
 Senaste lydelse 2009:714. 
  
 253 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 dess ledamöter. 
 Vad som sägs om styrelsen eller dess ledamöter i följande bestämmelser i lagen om eko- nomiska föreningar  
 skall  
 tilläm- pas på tillsynsorganet eller dess ledamöter: 
 6 kap. 1 § fjärde  
 stycket om  
 suppleanter 
 , 
  
 6 kap. 2 §  
 om förtida avgång, 
 6 kap. 4 § första och fjärde styckena om bosättningskrav och obehörighetsgrunder 
 , 
  
 6 kap. 4 § andra stycket  
 om krav på medlemskap, 
  
 6 kap. 5 §  
 om anmälan  
 av  
 aktieinnehav, 
  
 6 kap. 8 § tredje stycket  
 om protokoll, 
  
 6 kap. 9 § första stycket  
 om beslutsunderlag och inträde av suppleant, 
  
 6 kap. 10 §  
 om jäv, 
  
 6 kap. 15 §  
 om registrering, 
 7 kap.  
 11 §  
 om upplysnings- plikt mot föreningsstämman, 
  
 7 kap.  
 17 § första stycket  
 om  
 klander av  
 föreningsstämmans beslut, 
  
 7 kap.  
 18 §  
 om talan mot föreningen och skiljeförfarande, 
  
 8 kap. 7 §  
 om revisorsjäv, 
  
 8 kap. 11 §  
 om tillhandahål- lande av upplysningar till revi- sorn, 
 8 kap. 13 § första stycket  
 om revisionsberättelsen, 
  
 11 kap. 4 a §  
 om tvångslikvi- dation, 
 11 kap. 17 § andra och tredje styckena  
 om styrelseval i samband 
  
 dess ledamöter. 
 Vad som sägs om styrelsen eller dess ledamöter i följande bestämmelser i lagen om eko- nomiska föreningar  
 ska  
 tillämpas på tillsynsorganet eller dess leda- möter: 
 7 kap.  
 28–31 
  §§  
 om upplys- ningsplikt mot föreningsstäm- man, 
  
 7 kap. 47 §  
 om  
 talan mot  
 för- eningsstämmans beslut, 
  
 7 kap. 50 §  
 om talan mot för- eningen, 
  
 7 kap. 51 §  
 om skiljeförfa- rande, 
 8 kap. 3 § andra  
 stycket om  
 styrelsesuppleanter 
 , 
  
 8 kap. 4 § fjärde stycket om delegation av arbetsuppgifter, 
 8 kap. 7 § första och andra styckena  
 om krav på medlemskap, 
  
 8 kap.  
 8–10 
  §§  
 om  
 hinder mot att vara styrelseledamot 
 , 
  
 8 kap. 11 § andra stycket om ändringar i styrelsens samman- sättning, 
 8 kap. 12 och 13 §§  
 om för- tida avgång, 
  
 8 kap. 18 § första stycket  
 om inträde av suppleant, 
  
 8 kap. 19 § andra stycket  
 om beslutsunderlag, 
  
 8 kap. 21 §  
 om jäv, 
  
 8 kap. 23 och 24 §§  
 om proto- koll, 
  
 8 kap. 40 och 41 §§  
 om regi- strering, 
  
 8 kap. 42 §  
 om anmälan  
 om  
 aktieinnehav, 
  
 9 kap. 9 §  
 om tillhandahål- 
 254 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 med upphörande av likvidation, 
 11 kap. 17 § fjärde stycket  
 om styrelseval efter upphävande av likvidationsbeslut, 
  
 13 kap. 1 och  
 4–6 
  §§  
 om skade- stånd, och 
  
 15 kap. 4 a §  
 om avregistre- ring av ledamot. 
 När  
 6 kap. 4 §  
 lagen om eko- nomiska föreningar tillämpas på europakooperativ,  
 skall  
 bestäm- melserna  
 i paragrafens andra stycke  
 inte gälla arbetstagarrepre- sentanter som har utsetts enligt lagen (2006:477) om arbetstagar- inflytande i europakooperativ. 
 lande av upplysningar till revi- sorn, 
  
 9 kap. 20 §  
 om revisorsjäv, 
 9 kap. 32 § första stycket  
 om revisionsberättelsen, 
  
 9 kap. 47 § om revisorns under- rättelse om brottsmisstanke, 
 18 kap. 12 § första stycket 1 och tredje stycket  
 om tvångslik- vidation, 
  
 18 kap. 35 § andra och tredje styckena  
 om styrelseval i sam- band med upphörande av likvi- dation, 
  
 18 kap. 36 §  
 om styrelseval efter upphävande av likvidations- beslut, 
  
 20 kap. 8 §  
 om avregistrering av ledamot, och 
 22 kap. 1 § och  
 4–13 
  §§  
 om skadestånd. 
  
 När  
 8 kap. 7 § första och andra styckena  
 lagen om ekonomiska föreningar tillämpas på europa- kooperativ,  
 ska  
 bestämmelserna  
 där  
 inte gälla arbetstagarrepre- sentanter som har utsetts enligt lagen (2006:477) om arbetstagar- inflytande i europakooperativ. 
  
 22 § 
  
 Tillsynsorganet får besluta 
  
 Tillsynsorganet 
  
 får 
  
 besluta 
  
 att dess medgivande krävs för 
  
 att dess medgivande krävs för 
  
 vissa kategorier av beslut som 
  
 vissa kategorier av beslut som 
  
 ledningsorganet eller den verk- 
  
 ledningsorganet eller den verk- 
  
 ställande direktören fattar. Till- 
  
 ställande direktören fattar. Till- 
  
 synsorganet  
 skall  
 ge in ett sådant 
  
 synsorganet  
 ska  
 ge in ett sådant 
  
 beslut till Bolagsverket för regi- 
  
 beslut till Bolagsverket för regi- 
  
 strering. Beslutet gäller från tid- 
  
 strering. Beslutet gäller från tid- 
  
 punkten för registreringen. 
  
 punkten för registreringen. 
  
 Tillsynsorganet  
 skall  
 till varje 
  
 Tillsynsorganet 
  
 ska 
  
 till varje 
  
 255 
  
 I fråga om europakooperativ som har ett sådant förvalt- ningssystem som avses i artik- larna  
  
 42–44 
  
  i  
  
 SCE-förordningen 
  
  (monistiskt organiserade europa- kooperativ)  
  
 ska 
  
 , om inte annat följer av annan författning eller av  
  
 SCE-förordningen, 
  
  bestäm- melserna i  
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
  
 och andra författningar om styrelsen eller dess ledamöter tillämpas på för- valtningsorganet eller dess leda- möter. 
  
 Revisorn  
  
 ska  
  
 underrätta till- synsorganet om erinringar som revisorn framställer till lednings- organet och den verkställande direktören enligt  
  
 9 kap. 43 § första stycket lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 föreningsstämma som  
 skall  
 pröva frågan om fastställelse av europa- kooperativets resultat- och balansräkningar avge ett yttran- de över årsredovisningen samt ledningsorganets och den verk- ställande direktörens förvaltning. I fråga om tillhandahållande av detta yttrande  
 skall  
 7 kap.  
 8 § fjärde  
 stycket  
 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 tilläm- pas. 
 föreningsstämma som  
 ska  
 pröva frågan om fastställelse av europa- kooperativets resultat- och balansräkningar avge ett yttran- de över årsredovisningen samt ledningsorganets och den verk- ställande direktörens förvaltning. I fråga om tillhandahållande av detta yttrande  
 ska  
 7 kap.  
 22 § andra  
 stycket  
 lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
 tilläm- pas. 
 25 § Revisorn  
 skall  
 underrätta till- 
 synsorganet om erinringar som revisorn framställer till lednings- organet och den verkställande direktören enligt  
 8 kap. 14 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 
  
 26 § I fråga om europakooperativ 
 som har ett sådant förvalt- ningssystem som avses i artik- larna  
 42–44 
  i  
 SCE-förordningen 
  (monistiskt organiserade europa- kooperativ)  
 skall 
 , om inte annat följer av annan författning eller av  
 SCE-förordningen, 
  bestäm- melserna i  
 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 och andra författningar om styrelsen eller dess ledamöter tillämpas på för- valtningsorganet eller dess leda- möter. 
 256 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
  
 31 § 
 77 
  
 Ett europakooperativ ska upp- 
  
 Ett europakooperativ ska upp- 
  
 rätta årsredovisning och, i före- 
  
 rätta årsredovisning och, i före- 
  
 kommande fall, koncernredovis- 
  
 kommande fall, koncernredovis- 
  
 ning i enlighet med de bestäm- 
  
 ning i enlighet med de bestäm- 
  
 melser 
  
 i årsredovisningslagen 
  
 melser 
  
 i 
  
 årsredovisningslagen 
  
 (1995:1554) 
  
 som är tillämpliga 
  
 (1995:1554) 
  
 som är 
  
 tillämpliga 
  
 på ekonomiska föreningar. 
  
 på ekonomiska föreningar. 
  
 När det gäller europakoope- 
  
 När det gäller europakoope- 
  
 rativ som ger ut elektroniska 
  
 rativ som ger ut elektroniska 
  
 pengar, driver finansieringsrörelse 
  
 pengar, driver  
 bank- eller  
 finan- 
  
 eller tillhandahåller betaltjänster 
  
 sieringsrörelse eller tillhandahåller 
  
 tillämpas 2 kap. 9 § sjätte stycket 
  
 betaltjänster tillämpas 2 kap. 9 § 
  
 lagen (2002:149) om elektro- 
  
 sjätte 
  
 stycket lagen 
  
 (2002:149) 
  
 niska pengar, 12 kap. 28 § lagen 
  
 om elektroniska pengar, 12 kap. 
  
 (2004:297) om bank- och finan- 
  
 28 §  
 och 
  
 12 a kap. 
  
 44 § 
  
 lagen 
  
 sieringsrörelse respektive 3 kap. 
  
 (2004:297) om bank- och finan- 
  
 9 § 
  
 andra 
  
 stycket 
  
 lagen 
  
 sieringsrörelse respektive 3 kap. 
  
 (2010:751) 
  
 om betaltjänster 
  
 i 
  
 9 § 
  
 andra 
  
 stycket 
  
 lagen 
  
 stället för första stycket. 
  
 (2010:751) 
  
 om betaltjänster 
  
 i 
  
 stället för första stycket. 
  
 34 § 
  
 Ett 
  
 europakooperativ 
  
 får 
  
 i 
  
 Ett 
  
 europakooperativ 
  
 får 
  
 i 
  
 stadgarna ange att lednings- eller 
  
 stadgarna ange att lednings- eller 
  
 förvaltningsorganet kan bemyn- 
  
 förvaltningsorganet kan bemyn- 
  
 diga en person ensam eller flera 
  
 diga en person ensam eller flera 
  
 personer i förening att företräda 
  
 personer i förening att företräda 
  
 europakooperativet. 
  
 europakooperativet. 
  
 När det gäller europakoope- 
  
 När det gäller europakoope- 
  
 rativ som driver finansierings- 
  
 rativ som driver  
 bank- eller 
  
 rörelse tillämpas 12 kap. 
  
 29 § 
  
 finansieringsrörelse 
  
 tillämpas 
  
 lagen (2004:297) om bank- och 
  
 12 kap. 29 §  
 och 12 a kap. 45 § 
  
 finansieringsrörelse i stället för 
  
 lagen (2004:297) om bank- och 
  
 första stycket. 
  
 finansieringsrörelse i 
  
 stället för 
  
 första stycket. 
  
 77  
 Senaste lydelse 2010:762. 
 257 
 Författningsförslag SOU 2010:90 
  
 Sammankallande av förenings- 
  
 Sammankallande av förenings- 
  
 stämma 
  
 genom  
 länsstyrelsens 
  
 stämma 
  
 genom 
  
 Bolagsverkets 
  
 försorg 
  
 försorg 
  
 36 § 
  
 Om en föreningsstämma som 
  
 Om en föreningsstämma som 
  
 skall  
 hållas enligt  
 SCE-förord- 
  
 ska  
 hållas enligt  
 SCE-förord- 
  
 ningen,  
 lagen (1987:667) om eko- 
  
 ningen,  
 lagen (2012:000) om eko- 
  
 nomiska 
  
 föreningar 
 , 
  
 stadgarna 
  
 nomiska 
  
 föreningar 
 , 
  
 stadgarna 
  
 eller ett stämmobeslut inte sam- 
  
 eller ett stämmobeslut inte sam- 
  
 mankallas på angivet sätt,  
 skall 
  
 mankallas på angivet sätt,  
 ska 
  
 länsstyrelsen i det län där lednings- 
  
 Bolagsverket  
 på  
 ansökan  
 av en 
  
 eller förvaltningsorganet har sitt 
  
 ledamot 
  
 i 
  
 förvaltningsorganet, 
  
 säte  
 på  
 anmälan  
 av en ledamot i 
  
 ledningsorganet 
  
 eller 
  
 tillsyns- 
  
 förvaltningsorganet, 
  
 lednings- 
  
 organet, den verkställande direk- 
  
 organet 
  
 eller tillsynsorganet, 
  
 tören, en revisor eller en för- 
  
 den verkställande direktören, en 
  
 eningsmedlem genast på europa- 
  
 revisor eller en föreningsmedlem 
  
 kooperativets bekostnad 
  
 sam- 
  
 genast 
  
 på 
  
 europakooperativets 
  
 mankalla stämman. 
  
 bekostnad 
  
 sammankalla 
  
 stäm- 
  
 Om 
  
 Bolagsverket 
  
 bifaller en 
  
 man. 
  
 ansökan enligt första stycket, ska 
  
 föreningen 
  
 ersätta 
  
 sökanden för 
  
 ansökningsavgiften. 
  
 37 § 
  
 Om ett europakooperativ inte 
  
 Om ett europakooperativ inte 
  
 uppfyller skyldigheten i artikel 6 
  
 uppfyller skyldigheten i artikel 6 
  
 i  
 SCE-förordningen 
  att ha sitt 
  
 i  
 SCE-förordningen 
  att ha sitt 
  
 säte och sitt huvudkontor i sam- 
  
 säte och sitt huvudkontor i sam- 
  
 ma stat,  
 skall  
 Bolagsverket genom 
  
 ma stat,  
 ska  
 Bolagsverket genom 
  
 ett särskilt beslut fastställa att 
  
 ett särskilt beslut fastställa att 
  
 europakooperativet inte uppfyller 
  
 europakooperativet inte uppfyller 
  
 den skyldigheten. När beslutet 
  
 den skyldigheten. När 
  
 beslutet 
  
 har vunnit laga kraft,  
 skall  
 verket 
  
 har vunnit laga kraft,  
 ska  
 verket 
  
 förelägga europakooperativet att 
  
 förelägga europakooperativet att 
  
 inom viss tid göra rättelse. 
  
 inom viss tid göra rättelse. 
  
 Därvid 
  
 skall 11 kap. 
  
 6 § 
  
 lagen 
  
 Därvid 
  
 ska 
  
 18 kap. 
  
 15 § 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar  
 tillämpas. Föreläggandet 
  
 eningar  
 tillämpas. Föreläggandet 
  
 skall  
 innehålla en erinran om att 
  
 ska  
 innehålla en erinran om att 
  
 europakooperativet kommer att 
  
 europakooperativet kommer att 
  
 258 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 förpliktas att gå i likvidation om europakooperativet inte gör rät- telse. 
 förpliktas att gå i likvidation om europakooperativet inte gör rät- telse. 
  
 Om europakooperativet inte 
  
 Om europakooperativet inte 
  
 följer föreläggandet,  
 skall  
 Bolags- 
  
 följer föreläggandet,  
 ska  
 Bolags- 
  
 verket besluta att europakoope- 
  
 verket besluta att europakoope- 
  
 rativet  
 skall  
 gå i likvidation. 
  
 rativet  
 ska  
 gå i likvidation. 
  
 Beslut om likvidation  
 skall  
 dock 
  
 Beslut om likvidation  
 ska  
 dock 
  
 inte meddelas, om likvidations- 
  
 inte meddelas, om likvidations- 
  
 grunden har upphört under ären- 
  
 grunden har upphört under ären- 
  
 dets handläggning hos verket. 
  
 dets handläggning hos verket. 
  
 Ett beslut om likvidation enligt andra stycket får inte verkställas 
  
 förrän det har vunnit laga kraft. 
  
 38 § 
  
 Bestämmelserna 
  
 om straff i 
  
 Bestämmelserna om straff i 
  
 16 kap. 1 § första 
  
 stycket 
  
 och 
  
 23 kap. 1 § första stycket 1 och 2 
  
 andra stycket 1 lagen (1987:667) 
  
 lagen (2012:000) om ekonomiska 
  
 om ekonomiska föreningar 
  
 skall 
  
 föreningar ska  
 tillämpas på 
  
 tillämpas på europakooperativ. 
  
 europakooperativ. 
  
 40 § 
  
 78 
  
 Bolagsverkets beslut att avskriva en anmälan om registrering eller att vägra registrering får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol inom två månader från dagen för beslutet. Detsamma gäller verkets beslut i ett tillståndsärende enligt 16 §, verkets beslut om att vägra utfärda intyg enligt 8 eller 20 § samt verkets beslut enligt 39 §. Pröv- ningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 
 Finansinspektionens beslut i ett ärende enligt 6 eller 13 § och Skatteverkets beslut om hinder mot flyttning av säte enligt 16 a § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd 
  
 krävs vid överklagande till kammarrätten. 
  
 Länsstyrelsens  
 beslut i ett ären- 
  
 Bolagsverkets  
 beslut i ett ären- 
  
 de enligt 36 § får överklagas hos 
  
 de enligt 36 § får överklagas hos 
  
 allmän 
  
 förvaltningsdomstol. 
  
 allmän 
  
 förvaltningsdomstol. 
  
 Prövningstillstånd krävs vid över- 
  
 Prövningstillstånd krävs vid över- 
  
 klagande till kammarrätten. 
  
 klagande till kammarrätten. 
  
 78  
 Senaste lydelse 2009:714. 
 259 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bolagsverkets beslut i ett ärende enligt 37 § får överklagas hos allmän domstol i den ort där lednings- eller förvaltningsorganet har sitt säte. Ett beslut enligt 37 § första stycket får överklagas inom tre veckor från den dag då europakooperativet fick del av beslutet. Ett beslut enligt 37 § andra stycket får överklagas inom tre veckor från dagen för beslutet. 
 Vid överklagande enligt fjärde stycket gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 260 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 24 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden 
 Härigenom föreskrivs att 12 kap. 8 §, 16 kap. 4 § och 19 kap. 10 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 12 kap. 
 Ansökan om tillstånd får göras innan bolaget eller för- eningen har registrerats. Om en sådan ansökan har gjorts av ett aktiebolag inom sex månader från stiftelseurkundens under- tecknande, räknas den i 2 kap. 22 § aktiebolagslagen (2005:551) föreskrivna tiden från tillstånds- beslutet. Om en sådan ansökan i stället har gjorts av en ekono- misk förening inom sex mån- ader från det att beslut om att bilda föreningen fattats, räknas den i  
 2 kap.  
 3 § första stycket  
 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 föreskrivna tiden från tillståndsbeslutet. 
 En ansökan  
 skall  
 innehålla en verksamhetsplan. 
 8 § 
 Ansökan om tillstånd får göras innan bolaget eller för- eningen har registrerats. Om en sådan ansökan har gjorts av ett aktiebolag inom sex månader från stiftelseurkundens under- tecknande, räknas den i 2 kap. 22 § aktiebolagslagen (2005:551) föreskrivna tiden från tillstånds- beslutet. Om en sådan ansökan i stället har gjorts av en ekono- misk förening inom sex mån- ader från det att beslut om att bilda föreningen fattats, räknas den i  
 3 kap.  
 3 § första stycket  
 lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
 föreskrivna tiden från tillståndsbeslutet. 
 En ansökan  
 ska  
 innehålla en verksamhetsplan. 
 16 kap. 
 Emittenten  
 skall  
 så snart som möjligt och senast fyra månader efter utgången av varje räken- skapsår offentliggöra sin årsredo- visning och, i förekommande fall, en koncernredovisning. 
 4 § 
 Emittenten  
 ska  
 så snart som möjligt och senast fyra månader efter utgången av varje räken- skapsår offentliggöra sin årsredo- visning och, i förekommande fall, en koncernredovisning. 
 261 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Års- och koncernredovis- ningar  
 skall  
 vara granskade av emittentens revisor. Revisions- berättelsen  
 skall  
 offentliggöras tillsammans med års- och kon- cernredovisningen. Bestämmelser om revision finns i 10 kap. för- säkringsrörelselagen (1982:713), 
  
 4 a kap. 
  
 sparbankslagen 
  
 (1987:619), 
  
 8 kap. 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- eningar 
 ,  
 7 a kap. lagen (1995:1570) om medlemsbanker 
 , 
  
 revisionslagen 
  
 (1999:1079) och 
  
 9 kap. 
  
 aktiebolagslagen 
  
 (2005:551). 
  
 Års- och koncernredovis- ningar  
 ska  
 vara granskade av emittentens revisor. Revisions- berättelsen  
 ska  
 offentliggöras tillsammans med års- och kon- cernredovisningen. Bestämmelser om revision finns i 10 kap. för- säkringsrörelselagen (1982:713), 4 a kap. sparbankslagen (1987:619), revisionslagen (1999:1079), 9 kap. aktiebolags- lagen (2005:551) och  
 9 kap. lagen (2012:000) om ekonomiska för- eningar. 
  
 19 kap. 
 Ansökan om tillstånd får göras innan bolaget eller för- eningen har registrerats. Om en sådan ansökan har gjorts av ett aktiebolag inom sex månader från stiftelseurkundens under- tecknande, räknas den i 2 kap. 22 § aktiebolagslagen (2005:551) föreskrivna tiden från tillstånds- beslutet. Om en sådan ansökan i stället har gjorts av en ekono- misk förening inom sex mån- ader från det att beslut om att bilda föreningen fattats, räknas den i  
 2 kap.  
 3 § första stycket  
 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar  
 föreskrivna tiden från tillståndsbeslutet. 
 10 § 
 Ansökan om tillstånd får göras innan bolaget eller för- eningen har registrerats. Om en sådan ansökan har gjorts av ett aktiebolag inom sex månader från stiftelseurkundens under- tecknande, räknas den i 2 kap. 22 § aktiebolagslagen (2005:551) föreskrivna tiden från tillstånds- beslutet. Om en sådan ansökan i stället har gjorts av en ekono- misk förening inom sex mån- ader från det att beslut om att bilda föreningen fattats, räknas den i  
 3 kap.  
 3 § första stycket  
 lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar  
 föreskrivna tiden från tillståndsbeslutet. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 262 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 25 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i fjärrvärmelagen (2008:263) 
 Härigenom föreskrivs att 43 § fjärrvärmelagen (2008:263) ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 43 § 
  
 Uppgifterna om drift- och affärsförhållanden i fjärrvärme- verksamheten samt en bestyrkt kopia av årsrapporten och yttrandet över granskningen av årsrapporten ska ges in till tillsynsmyndig- heten. Uppgifterna och handlingarna ska ha kommit in till tillsyns- myndigheten inom sju månader från räkenskapsårets utgång. 
  
 Om 
  
 fjärrvärmeföretaget 
  
 be- 
  
 Om fjärrvärmeföretaget be- 
  
 slutat om fortsatt bolagsstämma 
  
 slutat om fortsatt bolagsstämma 
  
 enligt 
  
 7 kap. 
  
 14 § 
  
 aktiebolags- 
  
 enligt 
  
 7 kap. 
  
 14 § 
  
 aktiebolags- 
  
 lagen 
  
 (2005:551) eller fortsatt 
  
 lagen 
  
 (2005:551) 
  
 eller 
  
 fortsatt 
  
 föreningsstämma enligt 7 kap.  
 4 § 
  
 föreningsstämma 
  
 enligt 
  
 7 kap. 
  
 tredje 
  
 stycket 
  
 lagen 
  
 (1987:667) 
  
 12 § 
  
 andra 
  
 stycket 
  
 lagen 
  
 om ekonomiska föreningar 
 , gäller 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 i stället att uppgifterna och hand- 
  
 eningar 
 , gäller i stället att upp- 
  
 lingarna ska ha kommit in till 
  
 gifterna och handlingarna ska ha 
  
 tillsynsmyndigheten 
  
 inom 
  
 nio 
  
 kommit in till tillsynsmyndig- 
  
 månader 
  
 från 
  
 räkenskapsårets 
  
 heten inom nio månader från 
  
 utgång. 
  
 räkenskapsårets utgång. 
  
 Handlingarna får överföras elektroniskt till tillsynsmyndigheten. Med bestyrkt kopia jämställs elektroniskt original. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 263 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 26 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism 
 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 5 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 kap. 
  
 5 § 
  
 En fysisk eller juridisk person som lämnar uppgifter med stöd av 1 § får inte göras ansvarig för att ha åsidosatt tystnadsplikt, om den fysiska eller juridiska personen hade anledning att räkna med att upp- giften borde lämnas. Den som lämnar uppgifter med stöd av 7 § får inte heller göras ansvarig för att ha åsidosatt tystnadsplikt. Det- samma gäller en styrelseledamot eller en anställd som lämnar upp- gifter för den fysiska eller juridiska personens räkning. 
 I fråga om europabolag och europakooperativ som har ett sådant förvaltningssystem som avses i artiklarna  
 39–42 
  i rådets förordning (EG) nr 2157/ 2001 av den 8 oktober 2001 om stadga för europa- bolag eller artiklarna  
 37–41 
  i rådets förordning (EG) nr 1435/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för europeiska kooperativa föreningar  
 (SCE-föreningar) 
  tillämpas bestämmelsen om styrelseledamot i första stycket på ledamot i tillsynsorganet. Detsamma gäller bestämmelsen om styrelseledamöter i 4 § om meddelandeförbud. 
 Av 16 § andra stycket och 22 § lagen (2004:575) om europa- bolag samt 21 § andra stycket och 26 § lagen (2006:595) om europa- kooperativ framgår att bestämmelserna i andra stycket ska tillämpas också på ledamöter i ett europabolags eller ett europakooperativs 
  
 lednings- eller förvaltningsorgan. 
  
 I 29 kap. 2 § aktiebolagslagen 
  
 I 29 kap. 2 § aktiebolagslagen 
  
 (2005:551), 
  
 13 kap. 
  
 2 § 
  
 lagen 
  
 (2005:551), 
  
 22 kap. 
  
 2 § 
  
 lagen 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 (2012:000) om ekonomiska för- 
  
 eningar 
 , 5 kap. 2 § stiftelselagen 
  
 eningar 
 , 5 kap. 2 § stiftelselagen 
  
 (1994:1220) och 37 § revisions- 
  
 (1994:1220) och 37 § revisions- 
  
 lagen (1999:1079) finns särskilda 
  
 lagen (1999:1079) finns särskilda 
  
 bestämmelser om ansvar för revi- 
  
 bestämmelser om ansvar för revi- 
  
 sorer i aktiebolag, ekonomiska 
  
 sorer i aktiebolag, ekonomiska 
  
 föreningar, 
  
 stiftelser 
  
 och 
  
 vissa 
  
 föreningar, 
  
 stiftelser 
  
 och 
  
 vissa 
  
 andra företag. 
  
 andra företag. 
  
 264 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 265 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 27 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster 
 Härigenom föreskrivs att 8 kap. 6 § lagen (2010:751) om betal- tjänster ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 8 kap. 
  
 6 § 
  
 En revisor eller en särskild 
  
 En revisor eller en särskild 
  
 granskare ska omedelbart rap- 
  
 granskare ska omedelbart rap- 
  
 portera 
  
 till 
  
 Finansinspektionen 
  
 portera till 
  
 Finansinspektionen 
  
 om han eller hon vid fullgör- 
  
 om han eller hon vid fullgör- 
  
 andet av sitt uppdrag i ett betal- 
  
 andet av sitt uppdrag i ett betal- 
  
 ningsinstitut får kännedom om 
  
 ningsinstitut får kännedom om 
  
 förhållanden som 
  
 förhållanden som 
  
 1. kan utgöra 
  
 en 
  
 väsentlig 
  
 1. kan utgöra 
  
 en 
  
 väsentlig 
  
 överträdelse av någon författ- 
  
 överträdelse av någon författ- 
  
 ning som 
  
 reglerar 
  
 institutets 
  
 ning 
  
 som 
  
 reglerar 
  
 institutets 
  
 verksamhet, 
  
 verksamhet, 
  
 2. kan påverka institutets fort- 
  
 2. kan påverka institutets fort- 
  
 satta drift negativt, eller 
  
 satta drift negativt, eller 
  
 3. kan leda till att revisorn av- 
  
 3. kan leda till att revisorn av- 
  
 styrker att balansräkningen eller 
  
 styrker att balansräkningen eller 
  
 resultaträkningen 
  
 fastställs eller 
  
 resultaträkningen 
  
 fastställs eller 
  
 till anmärkning enligt 9 kap. 33 
  
 till anmärkning enligt 9 kap. 33 
  
 eller 
  
 34 § 
  
 aktiebolagslagen 
  
 eller 
  
 34 § 
  
 aktiebolagslagen 
  
 (2005:551) eller  
 8 kap. 13 § lagen 
  
 (2005:551) eller  
 9 kap. 37 eller 
  
 (1987:667) om ekonomiska för- 
  
 38 § lagen (2012:000) om eko- 
  
 eningar. 
  
 nomiska föreningar 
 . 
  
 Revisorn och granskaren har en motsvarande rapporteringsskyl- dighet om han eller hon får kännedom om förhållanden som avses i första stycket vid fullgörande av uppdrag i betalningsinstitutets moderföretag eller dotterföretag eller i ett företag som har en lik- artad förbindelse med betalningsinstitutet. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. 
 266 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 28 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ekonomiska föreningar 
 1 kap. Inledande bestämmelser 
  
 1 §  
 Denna förordning tillämpas på 
  
 ekonomiska föreningar enligt lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, 
  
 bostadsrättsföreningar enligt bostadsrättslagen (1991:614), 
  
 kooperativa hyresrättsföreningar enligt lagen (2002:93) om ko- operativ hyresrätt, och 
  
 sambruksföreningar enligt lagen (1975:417) om sambruks- föreningar. 
  
 Av 2 kap. 19 och 30 §§ framgår att vissa bestämmelser i förord- 
 ningen inte gäller i fråga om bostadsrättsföreningar, kooperativa hyresrättsföreningar och sambruksföreningar. 
 2 kap. Anmälan för registrering m.m. 
 Formen för anmälan 
  
 1 §  
 En anmälan för registrering enligt lagen (2012:000) om ekono- miska föreningar, bostadsrättslagen (1991:614), lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt och lagen (1975:417) om sambruksföreningar ska göras skriftligen hos Bolagsverket. 
 En anmälan enligt första stycket och en ansökan enligt de an- givna lagarna som ska handläggas av Bolagsverket får överföras elek- troniskt till Bolagsverket enligt föreskrifter som Bolagsverket får meddela. 
 Undertecknande 
  
 2 §  
 En anmälan för registrering ska undertecknas av en styrelse- ledamot eller av den verkställande direktören. En anmälan av en förening i likvidation ska undertecknas av likvidatorn eller, när flera likvidatorer har utsetts, av en av likvidatorerna. 
  
 3 §  
 En anmälan eller ansökan som överförs elektroniskt till Bolags- verket ska vara undertecknad med en elektronisk signatur enligt före- skrifter som Bolagsverket får meddela. 
 267 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Registrering av en förening 
  
 4 §  
 En anmälan för registrering enligt 3 kap. 3 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, 9 kap. 2 § bostadsrättslagen (1991:614), 2 kap. 1 § lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt eller 5 § lagen (1975:417) om sambruksföreningar av en förening ska innehålla upp- gift om 
  
 1. 
  
 föreningens postadress, 
  
 2. 
  
 fullständigt namn, personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum och postadress beträffande stiftarna samt, om ett han- delsbolag är stiftare, varje obegränsat ansvarig bolagsman, 
  
 3. 
  
 fullständigt namn, personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum, postadress och, om postadressen avviker från hem- vistet, hemvist för styrelseledamot och, i förekommande fall för 
  
 a. 
  
 styrelsesuppleant, 
  
 b. 
  
 verkställande direktör, 
  
 c. 
  
 vice verkställande direktör, 
  
 d. 
  
 särskild firmatecknare, 
  
 e. 
  
 särskild delgivningsmottagare, 
  
 f. 
  
 revisor 
  
 g. 
  
 revisorssuppleant, 
  
 h. 
  
 lekmannarevisor, och 
  
 i. 
  
 suppleant för lekmannarevisor, 
  
 4. 
  
 hur föreningens firma tecknas. 
  
 Om det begärs att uppgift om styrelseordförande ska registreras, ska anmälan även innehålla de uppgifter om denne som anges i första stycket 3. 
 Är revisorn ett registrerat revisionsbolag, ska dess organisations- nummer anges. 
 Anmälan ska innehålla en försäkran på heder och samvete att stiftarna och de i första stycket 3 angivna personerna inte är i kon- kurs eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken samt att revisorerna uppfyller de i 9 kap.  
 13–16 
  §§ lagen om ekonomiska föreningar angivna behörighetskraven och lekmannarevisorerna de i 10 kap. 10 § samma lag angivna behörighetskraven. I fråga om sär- skilda delgivningsmottagare krävs dock endast en försäkran att den bemyndigade inte har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
  
 5 §  
 Vid en anmälan som avses i 4 § ska följande handlingar ges in: 1. en kopia av den dokumentation som avses i 3 kap. 2 § andra 
 stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, 
 268 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 2. 
  
 en kopia av föreningens stadgar, 
  
 3. 
  
 en försäkran på heder och samvete att föreningen har minst så många medlemmar som anges i 2 kap. 1 § lagen om ekonomiska föreningar, 1 kap. 2 § bostadsrättslagen (1991:614), 2 kap. 1 § lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt respektive 3 § lagen (1975:417) om sambruksföreningar, 
  
 4. 
  
 en försäkran på heder och samvete att, om föreningen enligt stadgarna inte får börja sin verksamhet förrän ett visst villkor har uppfyllts, detta villkor i fråga är uppfyllt, 
  
 5. 
  
 en försäkran på heder och samvete att uppgifterna i anmälan om val av styrelseledamot, styrelsesuppleant, styrelseordförande, verk- ställande direktör, vice verkställande direktör, firmatecknare, särskild delgivningsmottagare och om hur bolagets firma tecknas stämmer överens med de beslut som föreningen har fattat, och 
  
 6. 
  
 en försäkran på heder och samvete att de personer som har utsetts till styrelseledamöter, styrelsesuppleanter, styrelseordförande, verkställande direktör, vice verkställande direktör, firmatecknare, särskild delgivningsmottagare, revisor, revisorssuppleanter, lekmanna- revisor och suppleanter för lekmannarevisor har åtagit sig uppdragen. 
  
 Om den som anmäls som styrelseledamot, styrelsesuppleant, verkställande direktör, vice verkställande direktör eller firmateck- nare inte är folkbokförd i Sverige, ska det vid anmälan ges in en kopia av passhandling eller annan identitetshandling som avser den anmälde. Bolagsverket får kräva in ytterligare handlingar om det behövs för att säkerställa den anmäldes identitet. 
 Föreningens stadgar 
  
 6 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 4 kap. 6 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar av ett beslut om ändring av stadgarna för en ekonomisk förening som avses i den lagen, för en kooperativ hyresrättsförening eller för en sambruksförening eller för registrering enligt 9 kap. 25 § bostadsrättslagen (1991:614) av ett beslut om ändring av stadgarna för en bostadsrättsförening ska följande handlingar ges in: 
  
 1. 
  
 en kopia av föreningsstämmans protokoll, och 
  
 2. 
  
 en kopia av stadgarna i deras nya lydelse. 
  
 Om fullmäktige i en förening som avses i lagen om ekonomiska föreningar eller en kooperativ hyresrättsförening har beslutat om sådana ändringar i stadgarna som avses i 4 kap. 8 § första stycket 1 
 269 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 lagen om ekonomiska föreningar, ska anmälan om registrering av stadgeändringarna innehålla en försäkran på heder och samvete att underrättelse enligt nämnda paragraf har lämnats. 
 Vid anmälan för registrering enligt 9 kap. 18 a § bostadsrätts- lagen av ett beslut om nedsättning av samtliga insatser ska föreningen lämna in en kopia av föreningsstämmans protokoll. 
 Talan mot föreningsstämmobeslut 
  
 7 §  
 Om talan enligt 7 kap. 47 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar om att upphäva eller ändra ett sådant föreningsstämmo- beslut som ska anmälas för registrering väcks vid allmän domstol, ska domstolen underrätta Bolagsverket, när 
  
 1. 
  
 talan har väckts, 
  
 2. 
  
 det föreligger en dom eller ett slutligt beslut som har vunnit laga kraft, eller 
  
 3. 
  
 det genom beslut under rättegången har bestämts att förenings- stämmobeslutet inte får verkställas. 
  
 Föreningens ledning 
  
 8 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 8 kap. 40 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar tillämpas 4 § första stycket 1, 3 och 4 samt tredje stycket samma paragraf. 
 Om anmälan inte endast avser ändring av hemvist eller post- adress, ska det till anmälan fogas 
  
 1. 
  
 en kopia av protokoll eller annan handling som bestyrker val eller entledigande av styrelseledamot eller styrelsesuppleant, 
  
 2. 
  
 en försäkran på heder och samvete att uppgifterna i anmälan om val av eller entledigande av styrelseordförande, verkställande direktör, vice verkställande direktör och firmatecknare, om särskild delgiv- ningsmottagare och om hur föreningens firma tecknas stämmer överens med de beslut som anmälan grundar sig på, 
  
 3. 
  
 en försäkran på heder och samvete att de personer som har utsetts till styrelseledamöter, styrelsesuppleanter, verkställande direk- tör, vice verkställande direktör, firmatecknare och särskild delgiv- ningsmottagare har åtagit sig uppdragen. 
  
 Vid en anmälan enligt andra stycket tillämpas 5 § andra stycket. 
 270 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 Revisorer 
  
 9 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 9 kap. 51 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar tillämpas 4 § första stycket 3, tredje och fjärde styckena samma paragraf samt 5 § första stycket 6. 
 Om anmälan inte avser endast ändring av hemvist eller post- adress, ska det till anmälan fogas en kopia av protokoll eller annan handling som bestyrker val av revisor eller revisorssuppleant. 
  
 10 §  
 Om en revisor har anmält enligt 9 kap. 26 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar att hans eller hennes uppdrag har upp- hört i förtid, ska Bolagsverket sända en kopia av anmälan till Skatte- verket. 
 Lekmannarevisorer 
  
 11 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 10 kap. 19 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar tillämpas 4 § första stycket 3, fjärde stycket samma paragraf och 5 § första stycket 6. 
 Om anmälan inte avser endast ändring av hemvist eller post- adress, ska det till anmälan fogas en kopia av protokoll eller annan handling som bestyrker val av lekmannarevisor eller suppleant för lekmannarevisor. 
 Fusion 
  
 12 §  
 Till en ansökan enligt 17 kap. 19 § lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar ska det fogas en försäkran på heder och sam- vete från föreningarnas styrelser eller verkställande direktörer om att fusionen inte har förbjudits enligt konkurrenslagen (2008:579) eller enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer och att prövning av fusionen inte pågår enligt konkurrenslagen eller den nämnda förordningen. 
 Om fusionsplanen har godkänts av fullmäktige, ska det till an- sökan också fogas en försäkran på heder och samvete att under- rättelser som avses i 7 kap. 46 § tredje stycket lagen om ekonomiska föreningar har lämnats. 
 I 17 kap. 19 § lagen om ekonomiska föreningar finns bestäm- melser om andra handlingar som ska fogas till ansökan. 
 271 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 13 §  
 Om talan har väckts vid allmän domstol mot förenings- stämmans beslut att godkänna en fusionsplan, ska domstolen under- rätta Bolagsverket om detta. Underrättelse ska också lämnas när det föreligger en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft. 
  
 14 §  
 Bolagsverket ska underrätta Skatteverket när en ansökan en- ligt 17 kap. 19 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar har gjorts. 
 Skatteverket ska underrätta Bolagsverket när Skatteverket har fattat beslut om hinder mot verkställande av en fusionsplan. 
  
 15 §  
 Om allmän domstol har beslutat om att lämna tillstånd till verk- ställande av fusionsplan enligt 17 kap. 24 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, ska domstolen underrätta Bolagsverket om detta. Till underrättelsen ska det fogas en kopia av domstolens be- slut. 
  
 16 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 17 kap. 25 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar av förening som har bildats i samband med fusion genom kombination tillämpas 4 § första stycket 1, 3 och 4 samt fjärde stycket samma paragraf. 
 Till anmälan ska det vidare fogas 
  
 1. 
  
 en försäkran på heder och samvete att uppgifterna i anmälan om val av verkställande direktör, vice verkställande direktör och firma- tecknare, om särskild delgivningsmottagare och om hur föreningens firma tecknas stämmer överens med de beslut som föreningen har fattat, och 
  
 2. 
  
 en försäkran på heder och samvete att de personer som har utsetts till styrelseledamöter, styrelsesuppleanter, verkställande direk- tör, vice verkställande direktör, firmatecknare och särskild delgiv- ningsmottagare har åtagit sig uppdragen. 
  
 17 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 17 kap. 42 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar ska följande handlingar ges in: 
  
 1. 
  
 fusionsintyg för de utländska företag som deltar i fusionen från de behöriga myndigheterna i de stater där företagen är regi- strerade, och 
  
 2. 
  
 kopior av de fusionsplaner som har godkänts av de utländska företagens stämmor. 
  
 272 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 I fråga om den förening som bildas genom fusionen ska anmälan innehålla de uppgifter som anges i 16 §. 
 Till anmälan enligt första stycket ska det vidare fogas 
  
 1. 
  
 en kopia av ett avtal om medverkan enligt 29 § lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner, 
  
 2. 
  
 en kopia av ett beslut enligt 22 § andra stycket lagen om arbets- tagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner, 
  
 3. 
  
 handlingar som visar att förhandlingsperioden enligt 20 § lagen om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner har löpt ut och att  
  
 32–40 
  §§ den lagen ska tillämpas, eller 
  
 4. 
  
 handlingar som visar att lagen om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner inte är tillämplig på föreningen. 
  
 18 §  
 Om det efter en överlåtande förenings upplösning görs en anmälan enligt 17 kap. 26 § andra stycket lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar om att talan om skadestånd till föreningen har väckts enligt 22 kap. 7 § samma lag, ska 4 § första stycket 1, 3 och 4 och fjärde stycket samma paragraf tillämpas. Till anmälan ska det vidare fogas sådana handlingar som avses i 8 § andra stycket och, om föreningen ska ha en revisor, 9 § andra stycket. 
  
 19 §  
 Bestämmelserna i  
 12–18 
  §§ gäller inte för sambruksföreningar. Bestämmelserna i 17 § gäller inte heller för bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresrättsföreningar. 
 Likvidation 
  
 20 §  
 Till föreningens anmälan enligt 18 kap. 9 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar ska det fogas en kopia av förenings- stämmans protokoll med likvidationsbeslutet. 
  
 21 §  
 När en ansökan om likvidation har kommit in till allmän dom- stol, ska domstolen genast underrätta Bolagsverket om detta. 
 Domstolen ska också underrätta Bolagsverket om beslut om lik- vidation samt beslut om förordnande eller entledigande av likvi- dator. Till underrättelsen ska det fogas en kopia av domstolens be- slut. Underrättelsen ska innehålla uppgift om fullständigt namn, personnummer och postadress för likvidatorn. Om en likvidators postadress avviker från hemvistet, ska även hemvistet anges. Om 
 273 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 det har utsetts en suppleant för likvidatorn, ska motsvarande upp- gifter lämnas om denne. 
  
 22 §  
 Om högre rätt upphäver ett likvidationsbeslut som inte har verkställts, ska rätten genast underrätta Bolagsverket. 
  
 23 §  
 Om föreningens firma under likvidationen ska tecknas av någon annan än likvidatorn eller, när flera likvidatorer har utsetts, firman inte ska tecknas av likvidatorerna gemensamt, ska likvidatorn eller likvidatorerna anmäla detta till Bolagsverket. Detsamma gäller om andra uppgifter i registret ska ändras. Om någon annan än likvi- dator har utsetts till firmatecknare, tillämpas 4 § första stycket 3 och 4 och fjärde stycket samma paragraf samt 5 § första stycket 5 och 6. 
  
 24 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 18 kap. 31 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar att föreningen är upplöst ska följande handlingar ges in: 
  
 1. 
  
 en kopia av föreningsstämmans protokoll, och 
  
 2. 
  
 ett bevis om dagen för utfärdande av kallelsen på okända borge- närer. 
  
 I 18 kap. 31 § lagen om ekonomiska föreningar finns bestäm- melser om andra handlingar som ska fogas till anmälan. 
  
 25 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 18 kap. 34 § andra stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar att likvidationen ska fortsätta tillämpas 4 § första stycket 1, 3 och 4 och fjärde stycket samma paragraf. Till anmälan ska det vidare fogas sådana hand- lingar som avses i 8 § andra stycket och, om föreningen ska ha en revisor, 9 § andra stycket. 
  
 26 §  
 En anmälan för registrering enligt 18 kap. 35 § tredje stycket lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar av beslut om att likvi- dationen ska upphöra ska innehålla en försäkran på heder och sam- vete 
  
 1. 
  
 att det inte finns likvidationsanledning enligt lagen om eko- nomiska föreningar eller enligt stadgarna, och 
  
 2. 
  
 att utskiftning inte har ägt rum. 
  
 Vid anmälan tillämpas 4 § första stycket 1, 3 och 4 och fjärde stycket samma paragraf. Till anmälan ska det vidare fogas 
 1. en kopia av föreningsstämmans protokoll, 
 274 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 2. 
  
 en kopia av revisorns yttrande enligt 18 kap. 35 § första stycket lagen om ekonomiska föreningar, 
  
 3. 
  
 en försäkran på heder och samvete att uppgifterna i anmälan om val av verkställande direktör, vice verkställande direktör, firma- tecknare, särskild delgivningsmottagare och om hur föreningens firma tecknas stämmer överens med de beslut som bolaget har fattat, och 
  
 4. 
  
 en försäkran på heder och samvete att de personer som har utsetts till styrelseledamöter, styrelsesuppleanter, verkställande direk- tör, vice verkställande direktör, firmatecknare och särskild delgiv- ningsmottagare har åtagit sig uppdragen. 
  
 27 §  
 Vid en anmälan för registrering enligt 18 kap. 36 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar av att likvidationsbeslut har upphävts ska en kopia av domstolens dom eller beslut med laga- kraftbevis ges in. 
 Förenklad upplösning 
  
 28 §  
 Till föreningens anmälan enligt 19 kap. 4 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar ska det fogas 
  
 1. 
  
 en kopia av föreningsstämmans protokoll tillsammans med föreningens medlemsförteckning, 
  
 2. 
  
 ett intyg från Kronofogdemyndigheten att föreningen saknar skuld i myndighetens utsöknings- och indrivningsdatabas, 
  
 3. 
  
 ett intyg från Skatteverket att föreningen inte är betalnings- skyldig för skatter eller socialavgifter och att det inte heller med fog kan antas att sådan betalningsskyldighet kommer att beslutas, 
  
 4. 
  
 en försäkran på heder och samvete undertecknad av samtliga styrelseledamöter och, i förekommande fall, verkställande direktör om att alla föreningens skulder, förfallna och ännu inte förfallna, är betalda och 
  
 5. 
  
 en försäkran på heder och samvete att föreningen inte äger fast egendom eller innehar tomträtt. 
  
 Konkurs och företagsrekonstruktion 
  
 29 §  
 Om en allmän domstol har fattat beslut om konkurs eller företagsrekonstruktion eller om att utse konkursförvaltare eller att 
 275 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 avsluta en konkurs, ska den underrätta Bolagsverket om beslutet. Till underrättelsen ska en kopia av domstolens beslut fogas. 
 Firma 
  
 30 §  
 En bifirma kan anmälas för registrering i anmälan om fören- ingens registrering eller vid senare tillfälle. Till anmälningshand- lingen ska det fogas en kopia av styrelseprotokoll som bestyrker anmälan. 
 Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte för bostadsrätts- föreningar, kooperativa hyresrättsföreningar och sambruksföreningar. 
 3 kap. Föreningsregistret 
 Föreningsregistrets ändamål m.m. 
  
 1 §  
 Föreningsregistret ska ge offentlighet åt den information som ingår i registret. 
 I fråga om personuppgifter ska registret ha till ändamål att till- handahålla uppgifter för 
  
 1. 
  
 affärsverksamhet, kreditgivning eller annan allmän eller en- skild verksamhet där företagsanknuten information utgör underlag för prövningar eller beslut, 
  
 2. 
  
 förvärv, avyttring eller förvaltning av företag som registreras i föreningsregistret, 
  
 3. 
  
 aktualisering, komplettering eller kontroll av företagsanknuten information som finns i kund- eller medlemsregister eller liknande register, 
  
 4. 
  
 uttag av urval av personuppgifter för direkt marknadsföring, dock med den begränsning som följer av 11 § personuppgiftslagen (1998:204), eller 
  
 5. 
  
 verksamhet för vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan författning och 
  
 a. 
  
 som avser föreningar som registreras i föreningsregistret, 
  
 b. 
  
 som för att kunna utföras förutsätter tillgång till företags– anknuten information, eller 
  
 c. 
  
 som avser fullgörande av underrättelseskyldighet. 
  
 2 §  
 Bolagsverket är personuppgiftsansvarigt enligt personuppgifts- lagen (1998:204) för föreningsregistret. 
 276 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 3 §  
 Bolagsverket ska se till att det inte uppkommer något otill- börligt intrång i registrerades personliga integritet eller några risker från säkerhetssynpunkt. För dessa syften får verket i enskilda fall ställa upp villkor för behandlingen av personuppgifter. 
  
 4 §  
 Bolagsverket får för de ändamål som anges i 1 § medge direkt- åtkomst till föreningsregistret. 
  
 5 §  
 Information som ska lämnas enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204) behöver inte omfatta uppgift i en handling som har kommit in till Bolagsverket, om den enskilde har tagit del av hand- lingens innehåll. Om den enskilde begär det, ska dock informa- tionen även omfatta uppgift i en sådan handling. 
 Om informationen inte innehåller handling som avses i första stycket, ska det av informationen framgå att handlingen behandlas av myndigheten. 
  
 6 §  
 Bestämmelserna i 48 § personuppgiftslagen (1998:204) om skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna förordning. 
  
 7 §  
 I fråga om rättelse av personuppgifter i föreningsregistret tillämpas 26 § förvaltningslagen (1986:223) i stället för 28 § person- uppgiftslagen (1998:204). 
 Hur föreningsregistret förs 
  
 8 §  
 Föreningsregistret förs med hjälp av automatiserad behand- ling. Registret ska hållas tillgängligt hos Bolagsverket. 
  
 9 §  
 I föreningsregistret registreras uppgifter för varje förening. Registret ska innehålla uppgift om föreningens organisationsnummer. 
  
 10 §  
 Handlingar som avser en anmälan eller underrättelse enligt lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, bostadsrättslagen (1991:614), lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt eller lagen (1975:417) om sambruksföreningar ska biläggas föreningsregistret. Sådana handlingar ska för varje förening sammanföras i akter. 
 277 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 11 §  
 Bolagsverket ska, såvitt gäller företag som står under Finans- inspektionens tillsyn, snarast efter det att registrering har skett under- rätta inspektionen om de uppgifter som har förts in i eller förts ut ur föreningsregistret så att inspektionen kan fullgöra sin tillsyns- funktion. Underrättelsen får lämnas på medium för automatiserad behandling. 
 Införingar i föreningsregistret 
  
 12 §  
 Införingar i föreningsregistret ska göras i löpande följd för varje förening. Vid varje införing ska det anges diarienummer samt datum för införingen och dess kungörande i Post- och Inrikes Tid- ningar. 
  
 13 §  
 Beslut och andra förhållanden som anmäls för registrering i föreningsregistret ska antecknas i registret så snart som möjligt efter det att anmälan har kommit in till Bolagsverket. Om det framgår att ett beslut ska ha verkan först vid en viss senare tidpunkt, ska dock anteckning i registret ske i så nära anslutning som möjligt till denna tidpunkt. 
 I ett ärende om registrering av en ekonomisk förening ska be- slut meddelas inom två månader efter det att en fullständig anmälan kom in till Bolagsverket. Om det är nödvändigt på grund av ut- redningen av ärendet, får handläggningstiden vid högst ett tillfälle förlängas med högst två månader. Sökanden ska informeras om skälen för att handläggningstiden förlängs innan den ursprungliga tidsfristen har gått ut. 
 I 8 § lagen (2009:1079) om tjänster på den inre marknaden finns bestämmelser om att ett mottagningsbevis ska skickas till sökanden när en fullständig anmälan har kommit in och om innehållet i ett sådant bevis. 
 Ett beslut om att förlänga handläggningstiden får inte överklagas. 
  
 14 §  
 När en förening registreras antecknas 
  
 1. 
  
 föreningens organisationsnummer, 
  
 2. 
  
 dagen för föreningens bildande, 
  
 3. 
  
 uppgifter som avses i 4 kap. 1 §  
  
 1–3, 
  6 och 8, 8 kap. 40 § första stycket 2 och 3 samt andra och tredje styckena samma paragraf lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar avseende ekonomiska fören- ingar och kooperativa hyresrättsföreningar, 9 kap. 5 §  
 1–3, 
  9 och 11 
 278 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 bostadsrättslagen (1991:614) samt 4 §  
 1–3, 
  7 och 9 lagen (1975:417) om sambruksföreningar, 
  
 4. 
  
 tiden för ordinarie föreningsstämma, om den anges i stadgarna, 
  
 5. 
  
 föreningens bifirma, om styrelsen har antagit en sådan, och 
  
 6. 
  
 föreningens postadress. 
  
 Om föreningen ska ha euro som redovisningsvaluta, ska också detta antecknas. 
 Om föreningen har tillstånd att driva finansieringsrörelse enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, ska även dagen för tillståndet antecknas. 
 Anges lydelsen av föreningens firma i stadgarna på främmande språk, ska lydelsen antecknas. 
 I föreningsregistret får även föreningens  
 e-postadress 
  och telefon- nummer antecknas. 
  
 15 §  
 Om stadgarna innehåller bestämmelser enligt 7 kap. 3 §, 32 § andra stycket eller 51 § lagen (2012:000) om ekonomiska fören- ingar, ska det antecknas i registret. 
  
 16 §  
 Beslut om tillstånd till verkställande av en fusionsplan enligt 17 kap. 23 och 24 §§ lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar ska antecknas i föreningsregistret. 
  
 17 §  
 Anteckning i föreningsregistret ska göras enligt följande: 
  
 1. 
  
 Om en ändring av stadgarna innefattar ett beslut om minsk- ning av insatsernas belopp eller lindring av skyldigheten att betala in insatser till föreningen, ska det antecknas att ett sådant beslut har fattats. 
  
 2. 
  
 Om Bolagsverket enligt 17 kap. 27 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar har förklarat att frågan om fusion har fallit, ska det antecknas när beslutet har vunnit laga kraft. 
  
 3. 
  
 Vid registrering på grund av anmälan enligt 9 kap. 18 a § bo- stadsrättslagen (1991:614) av ett beslut om minskning av samtliga insatser, ska det antecknas att ett sådant beslut har fattats. 
  
 18 §  
 När en förening har registrerats, ska det ingivna exemplaret av stadgarna förses med ett bevis om registreringen och återställas till föreningen. 
 När en ändring av en förenings stadgar har registrerats, ska stadgarna i deras nya lydelse förses med ett bevis om registreringen och återställas till föreningen. 
 279 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 När en ekonomisk plan för en bostadsrättsförening har regi- strerats, ska planen förses med bevis om registreringen och åter- ställas till föreningen. 
 Utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling 
  
 19 §  
 Bolagsverket ska lämna ut uppgifter och handlingar i förenings- registret på medium för automatiserad behandling, om det begärs. 
 Handlingar enligt 10 § som inte har förts in i föreningsregistret och som inte behöver lämnas ut enligt första stycket får lämnas ut på medium för automatiserad behandling till myndigheter och, om det är uppenbart att det kan ske utan risk för att enskildas person- liga integritet kränks, till enskilda. 
 Sökning efter uppgifter och handlingar 
  
 20 §  
 Vid sökning efter uppgifter som avser en förening som är upp- löst får endast organisationsnummer och firma användas som sök- begrepp, om det har förflutit mer än fem år sedan det har regi- strerats att föreningen är upplöst. 
 Vid sökning efter uppgifter och handlingar som avses i 10 § får endast uppgifter som avses i 5 kap. 2 § 1 och 2 offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) samt organisationsnummer och firma an- vändas som sökbegrepp. 
 Kungörelse 
  
 21 §  
 I en kungörelse enligt 20 kap. 4 § lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar ska anges föreningens firma och organisations- nummer samt styrelsens säte eller, om föreningen är i likvidation, den tingsrätt under vilken föreningen hör. 
 280 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 4 kap. Avgifter 
 Registreringsärenden 
  
 1 §  
 I ärenden som rör registrering enligt denna förordning ska för registrering och, i förekommande fall, dess kungörande, samt för ärendets handläggning och prövning, avgifter betalas med följande belopp: 
 1. vid anmälan för registrering av en nybildad förening, 1 400 kronor, eller, om sådan anmälan överförs elektroniskt och undertecknas med en elektronisk signatur, 1 100 kronor, 
  
 2. 
  
 vid anmälan enligt 18 kap. 9 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar att föreningsstämman beslutat om likvidation, 800 kronor, 
  
 3. 
  
 vid anmälan om fusion enligt 17 kap. 25 eller 42 § lagen om ekonomiska föreningar, 1 000 kronor, 
  
 4. 
  
 vid någon annan anmälan eller då en anteckning i registret annars ska ske, 900 kronor, eller, om sådan anmälan överförs elektroniskt och undertecknas med en elektronisk signatur, 700 kronor. 
  
 2 §  
 Om en anmälan enligt 1 § samtidigt omfattar registrering eller registrering av ändring av fler än en firma, bifirma eller firma i dess lydelse på främmande språk, ska en avgift enligt 1 § 4 betalas för varje sådan firma. 
 Om det begärs att en registrering avfattas på annat språk än svenska, ska det betalas en avgift med 500 kr för varje sådant språk. 
 Bolagsverket får meddela föreskrifter om avgifter för att tillhanda- hålla ett fusionsintyg enligt 17 kap. 40 § lagen (2012:000) om eko- nomiska föreningar på annat språk än svenska. 
  
 3 §  
 Avgift ska inte betalas för registrering av 
  
 1. 
  
 ändrad postadress, 
  
 2. 
  
 förhållanden som en likvidator ska anmäla, 
  
 3. 
  
 anmälan från rätten eller konkursförvaltaren, eller 
  
 4. 
  
 en underrättelse från en behörig utländsk myndighet enligt 17 kap. 41 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar. 
  
 Avgift ska inte heller betalas för registrering av beslut enligt 19 kap. 1 § andra stycket första meningen, 17 kap. 27 § lagen om eko- nomiska föreningar eller för registrering av beslut om att avregi- strera firma efter en dom om upphävande av firmaregistrering. 
 281 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ansökningsärenden 
  
 4 §  
 För handläggning och prövning av en ansökan enligt lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar ska avgifter betalas enligt följ- ande: 
 1. kallelse till föreningsstämma (7 kap. 15 § andra stycket), 1 500 kronor, 
  
 2. 
  
 utseende av medrevisor (9 kap. 11 §), 1 500 kronor, 
  
 3. 
  
 tillstånd att anlita revisor som inte har avlagt revisorsexamen (9 kap. 18 §), 685 kronor, 
  
 4. 
  
 utseende av minoritetsrevisor (9 kap. 12 §), 1 500 kronor, 
  
 5. 
  
 förordnande av revisor (9 kap. 29 och 30 §§), 1 500 kronor, 
  
 6. 
  
 utseende av särskild granskare (10 kap. 22 §), 1 500 kronor, 
  
 7. 
  
 minskning av reservfonden (16 kap. 2 §), 685 kronor, 
  
 8. tillstånd till verkställande av fusionsplan (17 kap. 19 §), 1 500 kronor, 
 9. likvidation enligt 18 kap. 12 §, 475 kronor. 
 När avgiften ska betalas 
  
 5 §  
 En avgift enligt 1, 2 och 4 §§ ska betalas när anmälan eller an- sökan ges in. Avgiften återbetalas inte om handläggningen av ett ärende som anmälan eller ansökan avser har påbörjats. 
 5 kap. Övriga bestämmelser 
 Uppgift om föreningens organisationsnummer m.m. 
  
 1 §  
 Anmälan som ges in för en registrerad förening enligt denna förordning ska innehålla uppgift om föreningens organisations- nummer enligt lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juri- diska personer m.fl. 
 Upprättande av försäkran elektroniskt 
  
 2 §  
 En försäkran på heder och samvete enligt denna förordning får undertecknas med elektronisk signatur enligt föreskrifter som Bolags- verket får meddela. 
 282 
 SOU 2010:90 Författningsförslag 
 Ingivning av handlingar som har upprättats elektroniskt 
  
 3 §  
 Handlingar som ska fogas till anmälningar och ansökningar och som har upprättats elektroniskt får överföras elektroniskt till Bolagsverket enligt föreskrifter som Bolagsverket får meddela. Bo- lagsverket får även meddela föreskrifter om vilka elektroniska signaturer som får användas för att en handling ska få ges in som elektroniskt original. 
 Bestyrkande av kopior m.m. 
  
 4 §  
 Kopior som ska ges in enligt denna förordning ska vara be- styrkta. En elektronisk kopias överensstämmelse med originalet ska vara bestyrkt enligt föreskrifter som Bolagsverket får meddela. 
 En handling som enligt denna förordning ska ges in i kopia får även ges in i original. Om handlingen har upprättats elektroniskt, ska bestämmelserna i 3 § tillämpas. 
 Om en handling som har upprättats i pappersform har getts in i både original och kopia, ska originalhandlingen återställas. 
 Underrättelser 
  
 5 §  
 När någon registreras som styrelseledamot, styrelsesuppleant, verkställande direktör, vice verkställande direktör, firmatecknare, särskild delgivningsmottagare, revisor, revisorssuppleant, lekmanna- revisor eller suppleant för lekmannarevisor, ska Bolagsverket under- rätta den registrerade om åtgärden. När verket tar bort en sådan registrering från registret, ska underrättelse lämnas till den som åt- gärden berör. 
 Om registreringen avser ett revisionsbolag, ska den huvudansvarige revisorn underrättas. 
 Underrättelsen ska omedelbart efter registreringen eller avförandet av registreringen sändas till den som åtgärden berör på hans eller hennes folkbokföringsadress enligt det statliga person- och adress- registret (SPAR) eller, om en sådan adressuppgift saknas, till den adress som har uppgetts i ärendet. 
 Bolagsverket ska en gång varje år underrätta den som är regi- strerad i föreningsregistret som likvidator eller suppleant för likvi- dator om registreringen. Underrättelsen ska sändas till den adress som har uppgetts i ärendet. 
 283 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bolagsverket behöver inte sända ut underrättelser om det är uppenbart att en sådan underrättelse inte fyller något syfte. 
  
 6 §  
 Bolagsverket ska genast underrätta föreningen när verket fattar något av följande beslut: 
  
 1. 
  
 beslut i tillståndsärenden enligt 16 kap. 2 § första stycket 2 och 17 kap. 19 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar, 
  
 2. 
  
 beslut enligt 17 kap. 27 § samma lag att förklara att frågan om fusion har fallit, 
  
 3. 
  
 beslut enligt 20 kap. 3 § samma lag att skriva av en anmälan om registrering eller vägra registrering, 
  
 4. 
  
 beslut att avregistrera företrädare enligt 20 kap. 8 § samma lag, och 
  
 5. 
  
 beslut att förelägga eller döma ut vite enligt 23 kap. 3 § samma 
  
 lag. 
  
 7 §  
 Bolagsverket ska underrätta den domstol som handlägger ett ärende om tillstånd enligt 16 kap. 2 § första stycket 2 eller 17 kap. 19 § lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar om följande be- slut och domar: 
  
 1. 
  
 interimistiska beslut som en annan domstol har meddelat i ett pågående mål om talan mot det föreningsstämmobeslut som ärendet gäller, och 
  
 2. 
  
 lagakraftvunnen dom som innebär att det föreningsstämmo- beslut som ärendet gäller har upphävts eller ändrats. 
  
 Förhandsgranskning 
  
 8 §  
 Bolagsverket ska på begäran förhandsgranska handlingar i sam- band med föreningsbildning eller ändring av stadgarna. Ersättning för granskningen ska betalas enligt grunder som myndigheten fast- ställer efter samråd med Ekonomistyrningsverket. 
 1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2013. Bestäm- melserna i 2 kap. 6 § och 3 kap. 14 § träder dock, såvitt gäller ett sådant beslut som avses i 11 § lagen (2012:000) om införande av lagen (2012:000) om ekonomiska föreningar i kraft den 1 september 2012. 
 284 
  
 SOU 2010:90 
  
 Författningsförslag 
  
 2. 
  
 Genom förordningen upphävs förordningen (1987:978) om eko- nomiska förordningar. 
  
 3. 
  
 Den upphävda förordningen gäller fortfarande i fråga om 
  
 a. 
  
 registrering av föreningar enligt 2 kap. 3 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 
  
 b. 
  
 registrering av beslut som har fattats med stöd av lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, och 
  
 c. 
  
 ansökningar och anmälningar som har kommit in till Bolags- verket före den 1 januari 2013, dock inte i fråga om sådana beslut som avses i 1. 
  
 285 
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Regeringen tillkallade genom beslut den 29 maj 2008 en särskild ut- redare för att se över lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen) i syfte att förenkla för ekonomiska föreningar att driva sin verksamhet och att underlätta etablering av nya förening- ar. Regeringens direktiv (dir. 2008:70) återges i sin helhet i  
 bilaga 1 
 . 
 I utredarens uppdrag ingår enligt direktiven bl.a. att se över defi- nitionen av begreppet ekonomisk förening, att överväga om möj- ligheterna för ekonomiska föreningar att bedriva sin verksamhet i delägda företag bör utvidgas, att se över frågor om kapitalskydd, med- lemskap och återbetalning av medlemsinsatser samt att överväga om det finns skäl att skapa ett flexiblare regelverk för vissa ekonomiska föreningar. Enligt direktiven ska utredaren också lämna förslag till andra ändringar av regelverket som innebär förenklingar för förening- arna samt göra en genomgripande språklig och redaktionell översyn av föreningslagen. I uppdraget ingår också att lämna de författnings- förslag som övervägandena ger anledning till samt att föreslå de för- fattningsändringar som behövs för att avveckla lagen (1995:1570) om medlemsbanker. 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete 
  
 Utredningen har antagit namnet Föreningslagsutredningen. Utredningsarbetet har, i enlighet med direktiven, bedrivits i två 
 faser. I den första fasen har utredningen övervägt frågor om änd- ring av stadgarna och andra frågor kring föreningsstämman samt olika åtgärder som kan förenkla för de ekonomiska föreningarna och minska deras administrativa börda. Utredningens överväganden i dessa frågor har redovisats i delbetänkandet  
 Enklare beslutsfattande i ekonomiska föreningar 
 , SOU 2009:37, som avlämnades i april 2009. 
 287 
  
 Inledning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Under den andra fasen av arbetet – som har innefattat alla övriga frågor som utredningsuppdraget har gett anledning att ta upp – har utredningen hållit elva sammanträden med experterna. Därutöver har det hållits bl.a. två sammanträden med en parlamentarisk referens- grupp som har varit knuten till utredningen samt två sammanträden med företrädare för Riksbyggen, HSB Riksförbund, Sveriges Bostads- rättsCentrum (SBC) och Stockholms Kooperativa Bostadsförening (SKB). Sekretariatet har vidare haft kontakt med och inhämtat infor- mation från Bolagsverket, Kronofogdemyndigheten, Skatteverket, Statistiska Centralbyrån, Näringslivets Regelnämnd, de danska och finska registreringsmyndigheterna samt det norska Justisdeparte- mentet. Utredaren har vid ett besök i Helsingfors diskuterat frågor kring den motsvarande finska lagstiftningen med företrädare för bl.a. det finska Justitieministeriet. 
 I arbetet med beräkningen av förslagens påverkan på förening- arnas administrativa kostnader har sekretariatet fått viss hjälp av Tillväxtverket. 
 Utredningens arbete har bedrivits i nära samråd med berörda experter. Flertalet experter har dock inte medverkat vid framtagan- det av de särskilda förslag som gäller bostadsrättsföreningar, ko- operativa hyresrättsföreningar, sambruksföreningar, kreditmark- nadsföreningar, medlemsbanker och europakooperativ. 
 När det gäller de stora dragen i de förslag som experterna har varit med om att utarbeta är utredaren och experterna ense. Betänkandet har därför avfattats i  
 vi-form. 
  Inom expertgruppen råder enighet om att de åsiktsskillnader som kvarstår i enstaka frågor hanteras bäst inom ramen för det kommande remissförfarandet. 
 288 
  
 2 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 2.1 
  
 Gällande svensk lagstiftning i korthet 
  
 2.1.1 
  
 Ekonomiska föreningar 
  
 Den civilrättsliga regleringen av den ekonomiska föreningen finns i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen). Grund- läggande för en ekonomisk förening, sådan denna framträder i föreningslagen, är att den är en sammanslutning av fysiska eller juridiska personer. Dessa personer är medlemmar i föreningen. Föreningen ska bedriva ekonomisk verksamhet som medlemmarna deltar i. Utmärkande för en ekonomisk förening är dessutom att föreningens ändamål ska vara att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet (se 1 kap. 1 § förenings- lagen). Ytterligare karakteristika är att föreningen ska ha stadgar, som reglerar dess verksamhet, en styrelse, som ansvarar för dess förvaltning, och en eller flera revisorer som granskar verksamheten. 
 Den ekonomiska föreningen är, tillsammans med aktiebolaget, de huvudsakliga associationsformer som svensk lagstiftning erbjuder för möjligheten att bedriva verksamhet utan personligt ansvar för associationens delägare. Den ekonomiska föreningen är, till skillnad från aktiebolaget, en  
 öppen  
 association. Detta innebär att föreningens medlemsantal inte är fastställt på förhand och att det kan variera över tiden utan att föreningens stadgar behöver ändras. I ett aktie- bolag är antalet aktier bestämt i bolagsordningen och om antalet aktier ska ökas krävs som huvudregel att bolagsordningen ändras. Ett aktiebolags bolagsordning sätter därmed vissa gränser för an- talet delägare i bolaget. Även i handelsbolag krävs ändring av bolagsavtalet då kretsen bolagsmän förändras, eftersom antagandet av en ny delägare kräver samtycke från samtliga bolagsmän. Aktie- bolag och handelsbolag anses därför vara  
 slutna  
 associationer. 
 289 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 En ekonomisk förening brukar dessutom beskrivas som en  
 per- sonassociation 
 , i motsats till aktiebolaget, som betraktas vara en  
 kapitalassociation 
 . Det väsentliga i en personsammanslutning anses vara delägarna/medlemmarna, medan det i en kapitalassociation är kapitalinsatsen och avkastningen på denna som står i fokus. Det bör dock anmärkas att det även för ekonomiska föreningar upp- ställs krav på att medlemmarna ska bidra med en insats till föreningen och ekonomiska föreningar har därför vissa drag av kapitalassociation. 
 Huvudsyftet i en ekonomisk förening är inte, till skillnad från vad som gäller för aktiebolag, att ge kapitalavkastning till ägarna. Medlemmarna förutsätts ha ekonomisk nytta av föreningen men denna ekonomiska nytta ligger främst i medlemmarnas rätt att i vid mening utnyttja föreningens tjänster. Vanligen strävar dock även en ekonomisk förening efter att bedriva sin verksamhet så att det uppstår en vinst och i många föreningar är utdelningen av denna till medlemmarna en viktig del i främjandet av medlemmarnas in- tressen. 
 Ekonomiska föreningar delas oftast in i tre grupper: konsument- föreningar, producentföreningar och arbetskooperativa föreningar. Avgörande för vilken kategori en enskild förening hör hemma i är hur den kooperativa verksamheten är utformad. En  
 konsument- förening  
 kännetecknas av att medlemmarna deltar i verksamheten som konsumenter eller annars som användare av föreningens varor eller tjänster. I en  
 producentförening  
 deltar medlemmarna genom att leverera råvaror eller andra produkter till föreningen eller genom att köpa in varor eller tjänster från föreningen till sin egen närings- verksamhet. Medlemmarna i en  
 arbetskooperativ  
 förening deltar i verksamheten med sina egna arbetsinsatser. Det ekonomiska främ- jandet för medlemmarna i de olika kooperativa formerna kan exem- pelvis bestå i lägre priser på inköpta varor, högre priser för leve- rerade varor respektive möjlighet till försörjning. 
 En ekonomisk förening måste alltid ha minst tre medlemmar. Medlemskapet är personligt och kan inte överlåtas. Däremot kan de ekonomiska rättigheter som är knutna till själva andelen i föreningen, den s.k. andelsrätten, överlåtas. 
 Föreningens verksamhet finansieras helt eller delvis genom de medlemsinsatser som medlemmarna är skyldiga att betala. Lagen reglerar dock inte insatsernas storlek. Den enskilda föreningen kan därför genom bestämmelser i stadgarna själv besluta hur stora in- satserna ska vara. Lagen reglerar inte heller på vilket sätt insatserna ska betalas. Insatsskyldigheten kan således, beroende på vad som 
 290 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 föreskrivs i föreningens stadgar, fullgöras i form av kontant betal- ning men också genom leverans av egendom eller genom egen arbets- insats. Eftersom lagen inte uppställer något krav på när insatserna ska fullgöras, krävs det inte heller att en ny medlem betalar sin insats när han eller hon träder in i föreningen. En förening kan alltså fritt bestämma när insatsen ska erläggas och tiden för in- betalning kan variera. 
 En ekonomisk förening får rättskapacitet och blir en juridisk person i och med att den registreras i föreningsregistret. Förenings- registret förs av Bolagsverket. 
  
 2.1.2 
  
 Bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresrättsföreningar 
  
 En  
 bostadsrättsförening  
 är en särskild form av ekonomisk förening. Den har till ändamål att i föreningens hus upplåta lägenheter med bostadsrätt till föreningens medlemmar. Bostadsrätt är den rätt i föreningen som medlemmen har på grund av upplåtelsen. De lägen- heter som upplåts med bostadsrätt kan vara såväl bostadslägenheter som lokaler. 
 Bostadsrättsföreningar regleras i bostadsrättslagen (1991:614). Lagen innehåller många regler som är specifika för denna förenings- form, exempelvis bestämmelser om upplåtelse av bostadsrätt och om bostadsrättshavarens rättigheter och skyldigheter. I vissa delar hän- visar dock lagen till de föreningsrättsliga regler som finns i för- eningslagen, såsom när det gäller flertalet frågor om föreningens ledning, föreningsstämma, revision och likvidation. 
 En  
 kooperativ hyresrättsförening  
 är en ekonomisk förening som har till ändamål att upplåta bostadslägenheter med hyresrätt till sina medlemmar. Karaktäristiskt för kooperativ hyresrätt är att hyres- gästerna är medlemmar i föreningen och att det är föreningen som hyr ut lägenheterna. 
  
 1  
  
 Upplåtelsen kan avse lägenheter i hus som föreningen äger (ägarmodellen) men det kan också vara fråga om lägenheter som föreningen hyr av husets ägare (hyresmodellen). Föreningsrättsliga bestämmelser om kooperativa hyresrättsfören- ingar finns i 2 kap. lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt. I de flesta avseenden hänvisas till föreningslagens bestämmelser, exem- pelvis i frågor om föreningens ledning, föreningsstämman, revision, likvidation och annan upplösning av föreningen. 
  
 1  
 Se prop. 2001/02:62 s. 37 f. 
 291 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 2.1.3 
  
 Sambruksföreningar 
  
 En sambruksförening har till huvudändamål att driva jordbruk eller trädgårdsnäring för medlemmarnas gemensamma räkning. Fören- ingen får dessutom driva annan verksamhet under förutsättning att sådan verksamhet har samband med föreningens ändamål. 
 Sambruksföreningar regleras i lagen (1975:417) om sambruks- föreningar. Denna lag innehåller vissa särskilda föreningsrättsliga bestämmelser men hänvisar i betydande delar till föreningslagen. Så- ledes ska föreningslagens bestämmelser tillämpas även på sambruks- föreningar när det exempelvis gäller frågor om medlemskap, före- ningens ledning, föreningsstämma, revision och likvidation. 
  
 2.1.4 
  
 Kreditmarknadsföreningar och medlemsbanker 
  
 En  
 kreditmarknadsförening  
 är en ekonomisk förening som har fått tillstånd av Finansinspektionen att bedriva finansieringsrörelse. För en sådan förening gäller bestämmelserna i föreningslagen, om inte annat följer av lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller är särskilt föreskrivet. 
 I lagen (1995:1570) om medlemsbanker regleras en särskild för- eningsform,  
 medlemsbanker 
 . En medlemsbank har till ändamål att främja sina medlemmars ekonomiska intressen genom att driva bankverksamhet där medlemmarna deltar genom att använda bankens tjänster som insättare eller på annat sätt. Lagen hänvisar i vissa avseenden till lagen om bank- och finansieringsrörelse, främst i fråga om sådant som gäller bedrivande av bankrörelse. När det gäller den civilrättsliga regleringen av medlemsbanker innehåller emellertid lagen om medlemsbanker en i princip uttömmande reg- lering, som dock i de flesta avseenden bygger på föreningslagens bestämmelser. 
  
 2.1.5 
  
 Andra föreningsformer 
  
 Föreningslagens krav på att medlemmarna ska delta i föreningens verksamhet innebär att den ekonomiska föreningen har en tydlig kooperativ karaktär. I svensk rätt finns, utöver de redan nämnda slagen av ekonomiska föreningar, även andra associationer som har en kooperativ karaktär. Det gäller bl.a.  
 understödsföreningar 
 . Dessa, som regleras i lagen (1972:262) om understödsföreningar, är av- 
 292 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 sedda för inbördes bistånd i form av  
 kapital-, 
  sjuk- eller pensions- försäkring. Andra former av kooperativa sammanslutningar är  
 arbetslöshetsföreningar  
 enligt lagen (1997:239) om arbetslöshets- kassor och  
 ömsesidiga försäkringsbolag  
 enligt försäkringsrörelse- lagen (1982:713). 
 Tabell 2.1 Antal föreningar registrerade hos Bolagsverket 
  
 2 
  
 Ekonomiska föreningar 
  
 12 750 
  
 Bostadsrättsföreningar 
  
 26 785 
  
 Kooperativa hyresrättsföreningar 
  
 97 
  
 Sambruksföreningar 
  
 11 
  
 Kreditmarknadsföreningar 
  
 1 
  
 Medlemsbanker 
  
 2 
  
 2.2 
  
 Tidigare lagstiftning om ekonomiska föreningar 
  
 Sverige har haft lagstiftning om ekonomiska föreningar i mer än 100 år. Sedan den första föreningslagen tillkom, har nya förenings- lagar tillkommit vid tre tillfällen, oftast i nära anslutning till till- komsten av nya aktiebolagslagar. 
 Sverige fick sin första föreningslag år 1895 genom lagen (1895:66 s. 1) om registrerade föreningar för ekonomisk verk- samhet (1895 års föreningslag). Den kooperativa företagsformen hade då funnits i Sverige sedan mitten av  
 1800-talet. 
  Genom 1895 års föreningslag reglerades typiska kooperativa företag där den verk- samhet som bedrevs i föreningen skulle vara accessorisk till med- lemmarnas egen ekonomi. Handel med utomstående var förbjuden. Föreningarna kunde bedriva sin verksamhet med begränsat person- ligt ansvar för medlemmarna (mbpa) eller utan personligt ansvar för medlemmarna (upa). 
 En ny lag om ekonomiska föreningar tillkom år 1911 med lagen (1911:55) om ekonomiska föreningar (1911 års föreningslag). Den nya lagen innehöll en vid definition av vad som utgjorde en eko- nomisk förening. Förutom kooperativ verksamhet kunde en eko- nomisk förening användas för såväl rent vinstdrivande verksamhet som näringsverksamhet med ideellt syfte. Lagen innehöll inte något krav på att medlemmarna skulle delta i verksamheten. 
  
 2  
 Schultz den 31 augusti 2010. 
 293 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Genom lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar (1951 års föreningslag) infördes en definition av ekonomisk förening som tydligare skilde den ekonomiska föreningen från aktiebolaget och den ideella föreningen. För första gången uppställdes ett krav på att medlemmarna skulle delta i verksamheten på något sätt, exempelvis som konsumenter, producenter eller arbetstagare. Vidare fastslogs att det var medlemmarnas ekonomiska intressen och inte något annat som skulle främjas genom föreningens verksamhet. 
 Den nuvarande lagen, lagen (1987:667) om ekonomiska fören- ingar (föreningslagen), trädde i kraft den 1 januari 1988. Genom övergångsbestämmelser fick föreningar, som hade registrerats en- ligt 1895 års respektive 1911 års föreningslag, behålla sin status som ekonomisk förening, trots att de inte uppfyller den nuvarande föreningslagens krav på t.ex. ändamål och öppenhet  
 (upa-fören- 
  ingar). Det finns dessutom fortfarande ett antal äldre ekonomiska föreningar där medlemmarna har ett visst begränsat personligt an- svar för föreningens skulder  
 (mbpa-föreningar). 
  Vidare finns det ett antal ideella ekonomiska föreningar, som i enlighet med 1911 års föreningslag bedriver näringsverksamhet med ett i huvudsak all- männyttigt intresse, t.ex. ett stort antal folketshusföreningar. 
 Tabell 2.2 Antal föreningar inregistrerade enligt 1895 års föreningslag eller 1911 års föreningslag 
  
 3 
  
 Upa-föreningar 
  
 1 218 
  
 Mbpa-föreningar 
  
 7 
  
 Folketshusföreningar 
 4 
  
 484 
  
 2.3 
  
 Företagande i ekonomisk förening 
  
 2.3.1 
  
 Allmänt om företagande i ekonomisk förening 
  
 År 2008 fanns det enligt Statistiska Centralbyråns Företagsregister 6 646 aktiva ekonomiska föreningar. Av dessa hade cirka en tredje- del uppgift om årlig omsättning registrerad i Företagsregistret. Den sammanlagda omsättningen för dessa föreningar uppgick år 2007 till 107 miljarder kronor. Knappt hälften av de aktiva föreningarna hade en uppgift om antalet anställda i verksamheten. Totalt var 43 500 personer anställda i dessa föreningar. 
  
 3 
  
 Uppgift från Bolagsverket i februari 2010. 
  
 4 
  
 Avser föreningar med Folkets hus eller liknande uttryck i firman. 
  
 294 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 Företagande i ekonomisk förening förekommer i många olika former. Betydande verksamhet finns inom den s.k. konsument- kooperationen och inom lantbrukskooperationen, som beskrivs närmare i det följande. Att bedriva sin verksamhet i form av eko- nomisk förening har även blivit alltmer frekvent bland nystartade företag, vilket även det beskrivs närmare nedan. Den ekonomiska föreningsformen används också av s.k. sociala företag, där inslaget av ekonomisk nytta inte är lika påtagligt som i de mer traditionella ekonomiska föreningarna. 
  
 2.3.2 
  
 Konsumentkooperationen m.m. 
  
 Konsumentkooperationen kännetecknas av att föreningarnas med- lemmar som huvudregel deltar i verksamheten som konsumenter. Ekonomiska föreningar inom konsumentkooperationen är i dag framförallt verksamma inom  
 dels  
 detaljhandeln (genom KF eko- nomisk förening och övriga konsumentföreningar),  
 dels  
 bil- och drivmedelsbranschen (genom OK ekonomisk förening och övriga  
 OK-föreningar). 
  
 De senaste decennierna har präglats av vissa generella trender inom konsumentkooperationen. Såväl inom KF som inom OK har det skett sammanslagningar mellan föreningar. På så sätt har det skapats allt fler stora regionala föreningar, medan de mindre, lokala, har blivit färre. Detta har fått till följd att föreningarna har blivit större organisationer med många medlemmar, något som i sin tur har lett till nya arbetssätt i kontakterna mellan medlemmar och föreningar. 
 Ökad konkurrens, såväl nationellt som internationellt, har skapat behov av att organisera driften av verksamheten på nya sätt. Detta har medfört att nya strukturer har vuxit fram, exempelvis med- lemsfrämjande föreningar och verksamhet i delägda dotterbolag. 
 En annan utvecklingstendens inom konsumentkooperationen är att medlemskapet i en konsumentförening har fått ändrad karaktär, särskilt mot bakgrund av att andra, konkurrerande, företag har infört kundkort som ger rabatter och bonus på inköp. Medlems- inflytandet i föreningarna har resulterat i tydliga satsningar på miljö och hållbar utveckling inom både KF och OK. 
 295 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Dagligvaruhandeln –  
 KF-föreningarna 
  
 Det första svenska konsumentkooperativet startades år 1850 genom bildandet av Lagunda och Hagunda Häraders varuanskaffnings- bolag. Det var dock först under  
 1880-talet 
  som konsument- kooperationen fick någon större utbredning i Sverige. Det skedde genom att enskilda personer gick samman i lokala inköpsföreningar för att genom gemensamma inköp åstadkomma lägre priser på in- köpta varor. Genom 1895 års föreningslag skapades en rättslig reg- lering av detta. 
 Med tillkomsten av ett större antal lokala föreningar följde ett behov av nationell samordning. År 1899 bildades därför Koopera- tiva Förbundet ekonomisk förening (KF). Förbundet hade inled- ningsvis som sitt främsta ändamål att främja den kooperativa rör- elsens utveckling. Några år efter bildandet utökades förbundets verksamhet till att också bedriva partihandel för inköp till de detalj- handelsdrivande lokalföreningarna. KF kom även att utveckla en omfattande industriverksamhet, både en betydande livsmedels- industri för produktion till de detaljhandelsdrivande föreningarna och en viss tyngre industri. År 1977 var KF:s industrigrupp den åttonde största industrikoncernen i Sverige. 
  
 5  
  
 Dagligvaruhandeln bedrevs då självständigt av de cirka 170 lokala konsumentförening- arna. 
 Under 1980- och  
 1990-talet 
  skedde en omfattande förändring av KF:s och konsumentföreningarnas verksamhet. Systemet med upp- delningen mellan partihandel i KF och detaljhandel i lokala konsu- mentföreningar visade sig fungera mindre väl i den moderna daglig- varuhandeln. Det medförde att föreningarnas verksamhet i högre grad integrerades med KF. År 1992 bildade KF dotterbolaget Kooperativa Detaljhandelsgruppen AB (KDAB, senare Coop Sverige AB). Konsumentföreningarna Väst, Solidar, Svea, Stockholm och Konsum Norrort beslöt att överlåta driften av detaljhandeln till KF genom att affärsverksamheten placerades i KDAB. Totalt om- fattades cirka 60 procent av den kooperativa detaljhandeln av denna nya organisation och detta nya arbetssätt. De fem konsument- föreningarna blev s.k. medlemsfrämjande föreningar, vars verksam- het huvudsakligen är inriktad på medlems- och konsumentfrågor. En följd av det nya arbetssättet blev att KF upphörde med sin parti- handel. 
  
 5  
 Konsumentkooperationens utveckling och utbredning under  
 1900-talet 
  beskrivs utförligt i SOU 1979:62, som även innehåller statistik om dess storlek i mitten på  
 1970-talet. 
  
 296 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 Ytterligare en betydande förändring var när KF under  
 1990-talet 
  sålde och avvecklade merparten av sin industriverksamhet. Moreno medelsindustrin, som en gång hade varit en konkurrensfördel, blev så småningom mindre lönsam, eftersom den enbart hade konsu- mentkooperationen som marknad. KF avyttrade därför sitt ägande av livsmedelsindustrin. Det ekonomiska läget i KF tvingade också fram försäljningar av andra, tunga, industrier, såsom exempelvis OK Petroleum AB. 
 Behovet av att förbättra lönsamheten och att genomföra struk- turförändringar har också bidragit till att antalet konsumentfören- ingar har minskat. Det har skett genom att mera lokala föreningar har slagits samman till större regionföreningar. En annan påtaglig trend är att antalet försäljningsställen har minskat kraftigt. År 1977 fanns det 2 225 försäljningsställen i Sverige. I dag bedrivs daglig- varuhandel i cirka 760 butiker. 
 Under början av  
 2000-talet 
  ledde den ökade internationaliseringen till ett nordiskt samarbete inom den konsumentkooperativa detalj- handeln. År 2001 bildades bolaget Coop Norden AB, där KF:s hela dagligvarubaserade detaljhandel kom att ingå. Coop Norden AB ägdes tillsammans av KF, den danska konsumentkooperationen FDB och norska Coop NKL. Bolagets uppgift var att driva daglig- varuhandeln i Sverige och Danmark, att sköta gemensamma inköp och att svara för den gemensamma organisationen. Samarbetet avbröts emellertid efter några år och vid årsskiftet 2007/2008 fördes driften av affärsverksamheten i Sverige tillbaka till Coop Sverige AB. Viss nordisk samverkan finns dock kvar i form av ett renodlat inköpssamarbete. 
 KF ekonomisk förening kan i dag beskrivas som moderföretag i en koncern som framförallt är verksam inom detaljhandeln. Enligt KF:s stadgar är förbundets uppgift att skapa ekonomisk nytta och samtidigt göra det möjligt för medlemmarna att i sin konsumtion bidra till en hållbar utveckling för människor och miljö. 
 297 
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning SOU 2010:90 
  
 Tabell 2.3 
  
 Konsumentkooperationens utveckling sedan  
 1970-talet 
  
 1977 
 6 
  
 2009 
 7 
  
 Antal medlemmar 
  
 1 886 000 
  
 3 195 000 
  
 Antal konsumentföreningar 
  
 170 
  
 47 
  
 Antal försäljningsställen 
 8 
  
 2 225 
  
 863 
  
 KF ägs av 47 konsumentföreningar, vilka i sin tur ägs av de drygt 3 miljoner medlemmarna. En del av KF:s verksamhet består av förbunds- och föreningsfrågor och av att ge stöd i olika avseenden till sina medlemsföreningar. I KF ingår även KF Sparkassa, där ca 90 000 medlemmar har konton och som år 2009 hade en inlåning om ca 3,8 miljarder kr. Andra verksamhetsgrenar inom KF drivs i dotterbolag, som exempelvis KF Fastigheter AB och KF Invest AB. 
 Organisatorisk skiss KF och konsumentföreningarna 
  
 9 
  
 3 miljoner medlemmar 
 47 konsument- föreningar 
  
 Detaljhandelsdriv- 
  
 Kooperativa 
  
 ande föreningar 
  
 förbundet, KF 
  
 Dagligvarugruppen 
  
 Mediegruppen 
  
 Fastighetsgruppen 
  
 Investgruppen 
  
 Övriga bolag 
  
 Coop Butiker och 
  
 Akademibokhandeln 
  
 KF Fastigheter 
  
 KF Invest 
  
 Vår Gård 
  
 Stormarknader 
  
 Bokus 
  
 KF Sparkassa 
  
 Saltsjöbaden 
  
 Coop Inköp och 
  
 Norstedts 
  
 Löplabbet 
  
 KF Gymnasiet 
  
 Kategori 
  
 Tidningen Vi 
  
 Läckeby Water 
  
 Kronans Droghandel 
  
 Coop Logistik 
  
 PAN Vision 
  
 Group 
  
 KF Shared Services 
  
 Coop 
  
 MedMera/Marknad 
  
 6 
  
 Källa: SOU 1979:62. 
  
 7 
  
 Källa: KF verksamhetsberättelse 2009. I konsumentkooperationen omfattas Kooperativa Förbundet och konsumentföreningarna. 
  
 8 
  
 Inkluderar, förutom dagligvarubutiker, även alla övriga butiker inom detaljhandel. 
  
 9 
  
 Källa: KF verksamhetsberättelse 2009. 
  
 298 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 Detaljhandelsdrivande föreningar 
 I dag finns det 42 detaljhandelsdrivande konsumentföreningar runt om i Sverige. Dessa svarar gemensamt för cirka 45 procent av den kooperativa detaljhandeln. De har sammanlagt cirka 1 200 000 med- lemmar, vilket utgör cirka 40 procent av konsumentkooperationens totala medlemsantal. Några av föreningarna är små, med mellan 300 och 1 000 medlemmar och någon eller något fåtal butiker, medan andra är betydligt större. I uppställningen redovisas de fem största detaljhandelsdrivande föreningarna. 
 Tabell 2.4 De fem största detaljhandelsdrivande konsumentföreningarna, 2009 
  
 Verksamhetsområde 
  
 Antal 
  
 Försäljning 
  
 medlemmar 
 10 
  
 Mdkr 
 11 
  
 Konsum Nord 
  
 Jämtland, Västernorrlands 
  
 263 000 
  
 3,8 
  
 och Västerbottens län 
  
 Konsumentföreningen Göta 
  
 Småland och Öland 
  
 206 000 
  
 1,5 
  
 Konsum Värmland 
  
 Värmland 
  
 138 000 
  
 3,7 
  
 Konsumentföreningen 
  
 Nordöstra och mellersta 
  
 Kristianstad-Blekinge 
  
 Skåne samt Blekinge län 
  
 127 000 
  
 1 
  
 Konsumentföreningen 
  
 Gästrikland, Hälsingland 
  
 Gävleborg 
  
 och norra Uppland 
  
 106 000 
  
 1,4 
  
 Medlemsfrämjande föreningar 
 Fem större föreningar har sedan år 1992 integrerat sin affärsverk- samhet med KF och utgör s.k. medlemsfrämjande föreningar. De har sammanlagt drygt 1,9 miljoner medlemmar, vilket utgör cirka 60 procent av konsumentkooperationens medlemmar. De fem fören- ingarna är: 
  
 10 
  
 Avrundat till tusental. 
  
 11 
  
 Avser försäljning exklusive mervärdesskatt. 
  
 299 
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning SOU 2010:90 
  
 Tabell 2.5 
  
 Medlemsfrämjande föreningar, 2009 
  
 Antal medlemmar 
  
 Konsumentföreningen Stockholm 
  
 621 000 
  
 Konsumentföreningen Svea 
  
 606 000 
  
 Konsumentföreningen Väst 
  
 356 000 
  
 Konsumentföreningen Solidar 
  
 346 000 
  
 Konsum Norrort 
  
 65 000 
  
 Bil- och drivmedelskooperationen –  
 OK-föreningarna 
  
 Bil- och drivmedelskooperationen består i dag av sju självständiga ekonomiska föreningar, med större eller mindre verksamhets- områden. De har tillsammans cirka 1,3 miljoner medlemmar. Den största föreningen är OK ekonomisk förening, som har hela Göta- land, större delen av Svealand samt södra och mellersta Norrland som verksamhetsområde. De övriga sex föreningarna är OK Norr- botten, OK Piteå, OK Västerbotten, OK Örnsköldsvik, OK Värm- land och OK Köping. 
 De tidigaste kooperativen inom bil- och oljebranschen bildades i början av  
 1900-talet 
  genom att droskägare i bl.a. Stockholm, Göteborg och Malmö gick samman i inköpsföreningar. År 1926 lades grunden till dagens  
 OK-rörelse 
  genom bildandet av ett natio- nellt inköpsförbund för bensin, oljor, gummi m.m. 
 Redan på  
 1960-talet 
  inleddes en diskussion om en samman- slagning av lokala föreningar till regionala  
 OK-föreningar. 
  Denna utveckling ledde år 1994 fram till bildandet av OK ekonomisk förening. Föreningen bildades genom en sammanslagning av OK- föreningarna  
 Stockholm-Mälardalen, 
 Örebro-Östergötland, 
  Johnson, Västernorrland och Jämtland. Den nybildade föreningen omfattade mer än 60 procent av bil- och oljekooperationens verk- samhet i hela landet. 
 OK ekonomisk förening inledde ett samarbete med bensin- bolaget Kuwait Petroleum International (KPI). KPI är ett multi- nationellt oljeföretag som ägs av kuwaitiska staten och som arbetar under varumärket Q8. Företagen bildade år 1999 tillsammans bensin- bolaget  
 OK-Q8 
  AB, som ägs av OK ekonomisk förening och KPI med hälften vardera. OK ekonomisk förenings verksamhet med bensinstationer bedrivs således som ett joint venture i det delägda  
 OK-Q8 
  AB. De övriga  
 OK-föreningarna 
  är inte delägare i  
 OK-Q8 
  
 300 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 AB, men deras stationer drivs under varumärket OKQ8 i enlighet med samarbetsavtal mellan föreningarna och  
 OK-Q8 
  AB. 
 Tabell 2.6 Oljekooperationens utveckling sedan  
 1970-talet 
  
 1977 
  
 2010 
  
 Antal medlemmar 
  
 801 600 
  
 1 300 000 
  
 Antal föreningar 
  
 28 
  
 7 
  
 Antal tankställen 
  
 390 
  
 790 
  
 Marknadsandel 
  
 16 % 
  
 28 % 
  
 Närmare om OK ekonomisk förening 
 OK ekonomisk förening ägs av sina cirka 1,3 miljoner medlemmar. Föreningen har ett stort geografiskt verksamhetsområde från Skåne i söder till Jämtland och Ångermanland i norr. 
 Bensinstationsverksamheten bedrivs, som nyss nämnts, i det hälftenägda bolaget  
 OK-Q8 
  AB. Detta bolag har knappt 800 tank- ställen i Sverige och bensinstationerna drivs antingen i egen regi eller med hjälp av franchiseavtal. Med en marknadsandel om 28,15 procent var  
 OK-Q8 
  AB år 2009 Sveriges största bensinbolag. 
 OK ekonomisk förening driver genom dotterbolag även annan affärsverksamhet i form av bilförsäljning, fastigheter och förlags- verksamhet. Föreningen har dessutom investerat i och äger företag som producerar förnyelsebar energi såsom pellets och etanol. 
 Organisatorisk skiss (förenklad) OK ekonomisk förening 
 Över 1 miljon medlemmar 
  
 Kuwait Petroleum 
  
 OK ek.för. 
  
 International 
  
 OK-Q8 
  AB 
  
 301 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Diagram 1 Marknadsandelar bensinbranschen 2009 
  
 Övriga 
  
 3% 
  
 ST1 
  
 Statoil (inkl. 
  
 7% Preem 
  
 Jet) 
  
 12% 
  
 36% 
  
 Wallace 
  
 14% 
  
 OKQ8 
  
 28% 
  
 2.3.3 
  
 Lant- och skogsbrukskooperationen 
  
 De ekonomiska föreningar som är verksamma inom lant- och skogs- bruksnäringarna kännetecknas av att deras medlemmar är med i en förening i egenskap av producent av t.ex. mjölk, kött, spannmål, skog m.m. Medlemmarna är ofta egna företagare. Även inom lant- och skogsbrukskooperationen präglas de senaste decennierna av vissa trender. 
 En sådan trend är sammanslagningarna av föreningar till större nationella eller internationella företag. Några svenska ekonomiska föreningar har också gått in på den internationella marknaden och bedriver verksamhet i flera länder, t.ex. Lantmännen ek. för. och Södra Skogsägarna ek. för. Andra föreningar har gått samman med nordiska kooperativ, såsom Arla Foods a.m.b.a. Det finns också exempel på motsatt utveckling, där lokala alternativ har etablerat sig på marknaden, som ett svar på konsumenternas efterfrågan på närproducerade livsmedel. Mejeriföretaget Sju gårdar ekonomisk förening är ett sådant exempel. 
 Ett medlemskap i lant- och skogsbrukskooperationen är ofta kopplat till medlemmens näringsverksamhet och medlemskapet ställer regelmässigt krav på ett högre insatskapital än vad som är fallet vid medlemskap i t.ex. en konsumentförening. En trend inom denna del av kooperationen är att det numera finns krav från med- lemmarna på att även insatskapitalet ska ge viss avkastning. Det är 
 302 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 således inte endast samhandeln med föreningen som ska ge ekono- misk nytta för medlemmarna utan också kapitalinvesteringen i föreningen. Detta märks särskilt i t.ex. Lantmännen ek. för. och Södra Skogsägarna ek. för som för ett tydligt arbete i denna rikt- ning. 
 Centralorganisationen – LRF 
 Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) är centralorganisation för lant- bruks- och skogsbrukskooperationen. 
 Det har länge funnits centralorganisationer inom lantbruks- kooperationen, om än i olika former. År 1917 bildades Sveriges All- männa Lantbrukssällskap (SAL) som en nationell sammanslutning för att främja lantbrukets produktion och bevaka jordbruksnäringens intressen. Lantbrukssällskapet blev 1929 även ett samarbetsorgan för lantbrukskooperationen, vilket ledde till ett omfattande arbete med att skapa olika branschorganisationer. Under  
 1930-talet 
  bildades sex nya riksorganisationer, bl.a. mejeriförbund, ägghandelsförbund, skogsägareförbund och slakteriförbund, som alla var medlemmar i SAL. Parallellt med SAL:s verksamhet bildades år 1929 Riksför- bundet Landsbygdens Folk (RLF). Förbundet verkade som en intresseorganisation som genom ideologiska, opinionsmässiga, fack- liga och politiska medel försökte påverka bl.a. statens inställning till lantbruket. Genom en sammanslagning år 1971 mellan SAL och RLF bildades en ny organisation som fick namnet Lantbrukarnas Riksförbund – LRF. 
 LRF kom under framförallt  
 1990-talet 
  att utveckla affärsverk- samhet inom områden som livsmedel, bank och finans, försäkring samt media. Under  
 2000-talet 
  har dock LRF:s verksamhet renodlats och betydande avyttringar har gjorts av hel- och delägda företag, såsom Föreningssparbanken (numera Swedbank), ägandet i TV 4 samt betydande innehav i livsmedelsindustrin. 
 I dag är LRF verksamt som en intresse- och företagarorganisation för lantbruks- och skogsbruksnäringarna. LRF har efter ett beslut på förbundsstämman år 2003 som huvuduppdrag bl.a. att fokusera på de politiska förutsättningarna för dessa näringar och att även satsa på opinionsbildning. Under åren har LRF utvecklats till en inflytelserik lobbyorganisation. I LRF:s uppdrag ligger även att bi- stå med medlemsservice och företagsutveckling. 
 303 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 LRF:s medlemmar är organiserade i två grenar. Den ena grenen utgörs av de cirka 169 000 enskilda medlemmarna. Medlemmarna ingår i 1 150 lokalavdelningar och 19 regionförbund över hela Sverige. Den andra grenen består av 30 organisationsmedlemmar, varav de flesta är ekonomiska föreningar (t.ex. Milko ek. för., Lantmännen ek. för. och Södra Skogsägarna ek. för.). En enskild lantbrukare är i regel medlem både i LRF och i någon organisation som i sin tur är medlem i LRF. 
 Organisatorisk skiss LRF 
 169 000 enskilda medlemmar 
 1 150 lokalavdelningar 
 30 organisationsmedlemmar 
 19 regionförbund 
  
 105 fullmäktige 
  
 45 fullmäktige 
  
 Riksförbundsstämma 
 Riksförbundsstyrelse 
 Nedan beskrivs utvecklingen inom fyra av de stora branscherna inom de s.k. gröna näringarna. 
 Lantmannaföreningarna 
 De första lantmannaföreningarna bildades under  
 1880-talet. 
  Deras ursprungliga syfte var att för medlemmarnas räkning köpa in gödsel, foder, utsäde och annat som lantbrukarna behövde. Verksamheten utvidgades emellertid snabbt till att även omfatta uppsamling och 
 304 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 försäljning av lantbrukets produkter, i första hand spannmål och annat som lantbrukaren inte sålde till andra kooperativa föreningar. Lantmännens organisation har behållit denna dubbla funktion – att vara både inköps- och försäljningsorganisation. 
 Lantmannaorganisationen har under slutet av  
 1900-talet 
  präglats av flera sammanslagningar av föreningar. Lantmännen ek. för. bildades den 1 januari 2001 genom att ett stort antal regionala lantmanna- föreningar fusionerades in i organisationen. Föreningen har i dag cirka 39 000 medlemmar runt om i Sverige. Verksamheten är riks- täckande och organisationen är indelad i 30 distrikt från norr till söder. 
 Det finns fortfarande en självständig regional lantmannaförening, Kalmar Lantmän ek. för. Vidare finns det 24 lokala lantmannaföre- ningar. 
 Lantmännen ek. för. är i dag en stor internationell koncern med verksamhet i ett flertal länder, bl.a. Danmark, Tyskland, Polen och de baltiska länderna. Sverige är dock fortfarande den största mark- naden. Lantmännen har två uppdrag; att bidra till lönsamheten på medlemmarnas gårdar och att maximera avkastningen på med- lemmarnas kapital i föreningen. 
 Organisatorisk skiss Lantmännen 
 305 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Mejerinäringen 
 De första svenska kooperativa mejerierna, s.k. andelsmejerier, tillkom redan på  
 1880-talet. 
  År 1939 hade mejerikooperationen i Sverige en marknadsandel om 92 procent. År 1932, då riksorganisa- tionen Svenska Mejeriernas Riksförening bildades, fanns det unge- fär 900 mejeriföreningar. Därefter har utvecklingen gått mot samman- slagningar och samarbete, vilket har lett till betydligt färre, men större, föreningar. 
 Det finns i dag sju kooperativa mejeriföretag i Sverige som är anslutna till branschföreningen Svensk Mjölk ek.för. Tillsammans står dessa för över 99 procent av Sveriges mjölkproduktion. Dessa sju kooperativa mejeriföretag är: 
  
 Arla Foods a.m.b.a., 
  
 Falköpings Mejerier ekonomisk förening, 
  
 Harrison ekonomisk förening, 
  
 Gäsene Mejeriförening ekonomisk förening, 
  
 Milko ekonomisk förening, 
  
 Norrmejerier ekonomisk förening och 
  
 Skånemejerier ekonomisk förening. 
  
 Svensk Mjölk, som även är organisationsmedlem i LRF, har tre huvudsakliga verksamhetsområden: forskning och opinionsbild- ning samt service och rådgivning till medlemmarna. Mejeriverk- samheten bedrivs självständigt i de olika föreningarna. 
 Även inom mejeribranschen kan vissa trender identifieras. Tyd- ligt är att antalet aktiva medlemmar, dvs. mjölkleverantörer, har minskat påtagligt. Denna utveckling har pågått sedan  
 1950-talet. 
  År 1998 fanns det i genomsnitt 14 000 mjölkleverantörer i Sverige medan antalet aktiva mjölkbönder år 2008 var drygt 6 500. 
 12  
 Det ska i sammanhanget noteras att ett medlemskap i en mejeriförening inte alltid upphör i och med att medlemmen slutar leverera mjölk till föreningen. I vissa föreningar utgörs en inte obetydlig del av medlemskretsen av icke aktiva mjölkleverantörer. 
  
 12  
 Se Svensk Mjölk, Statistikuppgifter antal mjölkleverantörer  
 1934–2008. 
  
 306 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 Diagram 2 Antal mjölkleverantörer åren  
 1934–2008 
  
 13 
  
 Antal mjölkleverantörer 
  
 300000 
  
 250000 
  
 200000 
  
 150000 
  
 100000 
  
 50000 
  
 0 
  
 1934 
  
 1940 
  
 1950 
  
 1960 
  
 1970 
  
 1980 
  
 1990 
  
 2000 
  
 2008 
  
 Samtidigt som antalet mjölkleverantörer minskar blir mjölkgårdarna och kobesättningarna större. De största mjölkgårdarna, som leve- rerar mer än 1 000 ton mjölk per år, blir allt fler och svarar för en allt större del av den totala mjölkproduktionen. I takt med detta minskar antalet mjölkleverantörer som levererar mindre än 100 ton mjölk per år. En annan utvecklingstendens är att en allt större andel av mjölkbönderna driver sin verksamhet i form av juridisk person. År 2009 var nästan 13 procent av landets mjölkföretag juridiska personer. De svarade för drygt 23 procent av mjölkleveranserna. 
 Förutom de sju mejeriföretag som har nämnts ovan finns det vissa mindre mejeriföretag och andra mjölkproducentföretag. Ett exempel är Sju Gårdar ekonomisk förening, som bildades år 2008 och ägs av ett antal mjölkproducenter som har lämnat Arla Foods för att bedriva verksamhet på egen hand. Föreningen säljer med- lemmarnas mjölk under varumärket Sju Gårdar men har inte någon egen mejeriverksamhet. Man har i stället löst förädlingen av råvaran genom avtal med andra mejeriföreningar. Detta är därmed ett exem- pel på en ekonomisk förening, där en stor del av verksamheten 
  
 13  
 Åren  
 1934–1960 
  avses antal leverantörer per den 31 december varje år. Från och med 1970 avses antal leverantörer per månad i medeltal. 
 307 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 bedrivs genom avtal med annan, s.k. extern verksamhet, se vidare avsnitt 6.6. 
 Tabell 2.7 Antal medlemmar i de kooperativa mejeriföreningarna (avrundat) 
  
 Arla Foods 
  
 3 800 
  
 Falköpings mejerier 
  
 230 
  
 Gefleortens mejeriförening 
  
 120 
  
 Gäsene mejeriförening 
  
 50 
  
 Milko 
  
 850 
  
 Norrmejerier 
  
 630 
  
 Skånemejerier 
  
 600 
  
 Arla Foods a.m.b.a.  
 är ett stort danskt kooperativt företag med verksamhet i många länder. Det bildades år 2000 genom en fusion mellan det svenska bondekooperativet Arla ekonomisk förening och det danska bondekooperativet MD Foods a.m.b.a. Företaget har cirka 8 000 medlemmar, varav knappt 4 000 är svenska mjölk- bönder. Företaget har, genom dotterbolag, produktion i 13 länder och bedriver export av mejeriprodukter till stora delar av världen. Företagets huvudmarknader är Danmark, Sverige, Storbritannien, Finland, Tyskland och Polen. 
 Alla de övriga mejeriföretagen är svenska ekonomiska föreningar. Vissa är regionala mejeriföreningar som vuxit genom sammanslag- ningar såsom  
 Milko ekonomisk förening 
 . Även  
 Norrmejerier  
 och 
  
 Skånemejerier  
 är regionala föreningar. Andra är mer lokala såsom 
 Falköpings Mejerier  
 och  
 Gäsene Mejeriförening 
 . De flesta av dessa bedriver främst försäljning på sin närmarknad, även om de i ökande utsträckning är verksamma på riks- och exportmarknaden. 
  
 Slakterinäringen 
 Inom den bondeägda slakterinäringen har det skett stora föränd- ringar under  
 2000-talet. 
  Näringen har påverkats påtagligt av den ökade internationaliseringen. Det finns i dag inte någon slakteri- kooperation i Sverige som är helägd av svenska bönder. Däremot är den finska respektive danska slakterikooperationen i stor utsträckning verksam i Sverige. 
 I mitten på  
 1990-talet 
  bedrevs slakterinäring i fem självständiga ekonomiska föreningar. Vidare fanns centralorganisationen Slakteri- 
 308 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 förbundet ek. för. Den bondeägda slakterinäringen hade då problem med lönsamheten och med krympande marknadsandelar. Vidare var priserna till köttproducenterna låga. I syfte att förbättra verk- samheten beslutade fyra av de fem föreningarna om en samman- slagning av respektive företags affärsverksamhet (slakt, styckning och förädling) i en ny ekonomisk förening. Den 1 januari 1999 startade Swedish Meats ek. för. sin verksamhet. Moore valde att stå utanför samarbetet och fortsatte sin verksamhet på egen hand. 
 År 2007 inledde Swedish Meats ett samarbete med det finska bolaget HK Ruokatalo, som är noterat på Helsingforsbörsen med det finska bondekooperativet LSO andelslag som huvudägare. Hela Swedish Meats verksamhet (samtliga tillgångar och skulder) över- läts till det nybildade dotterbolaget Scan AB. HK Ruokatalo för- värvade sedan samtliga aktier i Scan AB, mot en ersättning i form av egna aktier och kontanter. Därigenom blev Swedish Meats ägare av cirka 12 procent av aktierna och rösterna i HK Ruokatalo, som i samband med affären bytte namn till HK Scan. Samarbetet gav även Swedish Meats viss styrelserepresentation i såväl HK Scan som Scan AB. 
 HK Scans huvudägare, med drygt 33 procent av aktierna och 73 procent av rösterna i bolaget, är fortfarande LSO andelslag, ägt av drygt 2 600 finska köttproducenter. HK Scan är en stor inter- nationell livsmedelskoncern med verksamhet i framförallt Sverige, Finland, de baltiska länderna och Polen. 
 Swedish Meats har under våren 2010 namnändrat till Sveriges Djurbönder. Föreningen har i dag 17 000 medlemmar. Efter över- låtelsen av slakteriverksamheten till HK Scan består Sveriges Djur- bönders verksamhet av kreditgivning till de medlemmar som leve- rerar till Scan. Fram till och med år 2009 fanns ett avtal mellan föreningen och Scan AB om förmedling av de slaktdjur som Sveriges Djurbönder köper in från sina medlemmar enligt leverans- avtal mellan föreningen och de enskilda bönderna. Merparten av dessa avtal löpte ut under år 2009. 
 309 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Organisatorisk skiss Sveriges Djurbönder ek. för. 
 Medlemmarna i KLS Scan ek. för. valde år 2008 att överlåta före- taget till det danska bondekooperativet Danish Crown a.m.b.a. genom dotterbolaget Danish Crown Livsmedel AB. Danish Crown är en stor dansk livsmedelskoncern som ägs av cirka 13 500 danska lant- brukare. Företaget bedriver produktion i framförallt Danmark, Tyskland och Polen. 
 Skogsnäringen 
 Skogskooperationen i Sverige består av fyra fristående ekonomiska föreningar, som samverkar inom LRF. De har tillsammans mer än 100 000 medlemmar, med en sammanlagd medlemsareal enligt tabell 2.8. 
  
 Tabell 2.8 
  
 Skogsägarföreningarna, per den 31 december 2009 
  
 Antal medlemmar 
  
 Medlemsareal, 1 000 ha 
  
 Södra 
  
 51 365 
  
 2 346 
  
 Mellanskog 
  
 31 000 
  
 1 723 
  
 Norrskog 
  
 13 021 
  
 915 
  
 Norra 
  
 15 821 
  
 1 214 
  
 Totalt 
  
 111 207 
  
 6 198 
  
 310 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 2.3.4 
  
 Bostadskooperationen 
  
 En bostadsrättsförening är en särskild form av ekonomisk förening. I någon mening kan alla bostadsrättsföreningar sägas tillhöra bostads- kooperationen. Ofta används dock uttrycket bostadskooperationen för att beteckna de bostadsrättsföreningar som är medlemmar i någon av de två rikskooperativa organisationerna HSB:s Riksför- bund och Svenska Riksbyggen. 
 HSB 
 Hyresgästernas Sparkasse- och Byggnadsförening (HSB) är i dag Sveriges största bostadskooperativa organisation, med verksamhet över hela landet. Närmare hälften av landets bostadsrätter ingår i HSB:s organisation och var tionde svensk bor i en  
 HSB-bostad. 
  
 Den första  
 HSB-föreningen 
  bildades år 1923 i Stockholm med uppgift att uppföra goda bostäder till medlemmarna till självkost- nadspris. HSB Riksförbund bildades år 1924 som en centralorgani- sation för de lokala  
 HSB-föreningarna. 
  Det för dåtiden unika med  
 HSB-föreningarna 
  var att de förenade sparande och byggande. Det förhållandet att de boende genom sparandet var med och finan- sierade byggandet bidrog till att föreningarna kunde föra en aktiv bygg- och markpolitik. 
 Antalet boende respektive sparande medlemmar i  
 HSB-föreningar 
  ökade stadigt under  
 1900-talet. 
  Inledningsvis ökade även antalet lokala föreningar men under senare delen av  
 1900-talet 
  vände ut- vecklingen till det motsatta. Genom sammanslagningar av lokala  
 HSB-föreningar 
  tillkom det större regionala föreningar. I dag finns det 32 regionala  
 HSB-föreningar. 
  
 I början av  
 1990-talet 
  belastades HSB Riksförbund med betyd- ande förluster. Detta skapade en förtroendekris hos bospararna som under våren 1995 gjorde stora uttag från HSB:s sparkassa. Resul- tatet av krisen blev ett beslut att skilja den affärsdrivande verk- samheten från sparkasseverksamheten. Affärsverksamheten lades i bolaget HSB Sverige AB (nu HSB ProjektPartner AB) och verk- samheten i HSB Riksförbund renodlades till  
 utrednings-, 
  förenings- och medlemsfrågor. I dag ägs HSB ProjektPartner AB av de regio- nala  
 HSB-föreningarna 
  och det är också i första hand inom de regionala föreningarna som affärsverksamheten och nybyggnationen äger rum. 
 311 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Organisatoriskt kan HSB beskrivas som en federation med självständiga organisationer i tre led. Det första ledet utgörs av de cirka 535 000 medlemmarna, varav övervägande del (cirka 430 000) är bostadsrättsinnehavare. Cirka 105 000 medlemmar är enbart bo- sparare, utan boende i HSB. 
 Det andra ledet utgörs av de 32 regionala  
 HSB-föreningarna. 
 HSB-föreningarnas 
  medlemmar är de cirka 3 900  
 HSB-bostads- 
  rättsföreningarna, bostadsrättsinnehavarna och bospararna. Det är i de regionala föreningarna som den egentliga verksamheten bedrivs, ofta i olika dotterbolag. De regionala föreningarna genomför t.ex. nya byggprojekt och utför fastighetsförvaltning. De beslutar själv- ständigt över sin regionala verksamhet och ansvarar också för in- formation, utbildning och medlemsverksamhet. HSB Stockholm är den största regionala föreningen med cirka 150 000 medlemmar. De regionala föreningarna äger tillsammans HSB ProjektPartner AB, vars vikigaste uppgift är att i partnerskap stödja  
 HSB-fören- 
  ingarnas byggande av bostäder till medlemmarna. HSB ProjektPartner AB bedriver också verksamhet inom affärsområdena inköp, fastig- heter, finans och försäkring och denna verksamhet riktar sig såväl till de regionala  
 HSB-föreningarna 
  som till bostadsrättsföreningar och enskilda medlemmar. 
 Det tredje ledet är den nationella nivån som utgörs av HSB Riksförbund. De regionala  
 HSB-föreningarna 
  är medlemmar i HSB Riksförbund. Riksförbundets uppgift är att ge stöd åt föreningarna och samordna frågor av gemensam karaktär, såsom bostadslobbying, kommunikation och marknadsföring, utveckling, juridik och IT. 
 Organisatorisk skiss HSB 
 312 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 Riksbyggen 
 Svenska Riksbyggen ekonomisk förening är den andra stora ko- operativa bostadsorganisationen. 
 Svenska Riksbyggen bildades år 1940 som en reaktion på hög arbetslöshet hos byggnadsarbetare i kombination med dålig boende- standard för stora arbetargrupper. Bakom bildandet stod fack- förbund inom byggnadsbranschen. Riksbyggen har i dag till upp- gift att medverka till bildande av bostadsrättsföreningar för pro- duktion och förvaltning av bostadshus. 
 Svenska Riksbyggen ek. för. har behållit sin ursprungliga organi- sation genom åren. Endast juridiska personer kan vara medlemmar i föreningen. Medlemmarna kan delas in i tre olika grupper: intresse- föreningar, riksorganisationer och lokalföreningar. De 33 intresse- föreningarna – bostadsrättsföreningarnas ägar- och intresseorga- nisationer – äger tillsammans nästan hälften av andelarna i Svenska Riksbyggen ek. för. Riksorganisationerna utgörs framförallt av olika fackförbund inom LO, däribland Byggnadsarbetareförbundet, Kommunalarbetareförbundet, Målareförbundet och Elektrikerför- bundet. Även KF och Folksam äger andelar i Riksbyggen. De 24 lokalföreningarna, som tillsammans äger knappt 6 procent av Svenska Riksbyggen ek. för., har lokala fackliga och andra folkrörelse- organisationer som medlemmar. 
 Riksbyggen bedriver affärsverksamhet huvudsakligen inom ramen för den rikstäckande ekonomiska föreningen Svenska Riksbyggen ek. för. Därutöver finns det ett tjugotal dotterbolag, vilka fram- förallt äger fastigheter och exploateringsmark. Affärsverksamheten är huvudsakligen inriktad på nybyggnation och fastighetsförvalt- ning. Riksbyggen svarar för  
 två–tre 
  procent av antalet nybyggda lägenheter i Sverige. När det gäller fastighetsförvaltning riktar sig verksamheten framförallt mot de egna bostadsrättsföreningarna men man har även andra kommersiella eller offentliga fastighetsägare som kunder. Totalt förvaltar Riksbyggen omkring 172 000 lägen- heter i hela Sverige. Föreningen bedriver även annan verksamhet i form av fastighetsägande och finansiell verksamhet. 
  
 1990-talets 
  ekonomiska kris påverkade även Riksbyggens verk- samhet och som en följd av detta kom bosparandet att organiseras på ett annat sätt än tidigare. År 1993 bildades Riksbyggens Spar- kassa ekonomisk förening som en fristående juridisk enhet från Svenska Riksbyggen. Sparkassan lånar inte ut medel till någon verk- 
 313 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 samhet och inlåningen saknar därför betydelse för finansieringen av Riksbyggens byggande och övrig verksamhet. 
 Organisatorisk skiss Riksbyggen 
  
 2.3.5 
  
 Nyföretagande i ekonomisk förening 
  
 Under en lång period förekom företagande i ekonomisk förening främst inom de traditionella kooperativa branscherna detalj- och oljehandel samt inom jord- och skogsbruk. Under senare delen av  
 1900-talet 
  startades få nya ekonomiska föreningar. Denna utveck- ling vände dock under  
 1980-talet 
  då kooperativt företagande började uppmärksammas som en företagsform för andra näringar, t.ex. barnomsorg eller service i glesbygd. Åren  
 1983–1986 
  tillkom år- ligen ungefär 50 aktiva företag i form av ekonomiska föreningar. År 1987 började antalet nybildade föreningar stiga ytterligare och under första halvan av  
 1990-talet 
  tillkom årligen mellan 300 och 350 nya ekonomiska föreningar. Dessa var aktiva i nya branscher och med delvis nya arbetssätt. Arbetskooperativ, där medlemmarna har sin anställning i eller på annat sätt arbetar i den ekonomiska föreningen, är en form som blivit allt vanligare. Coompanion – Kooperativ ut- veckling Sverige har på utredningens uppdrag undersökt nyföre- tagandet i ekonomiska föreningar under perioden  
 1998–2008. 
  
 314 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 Nystart, överlevnad och utveckling 
 Under perioden  
 1998–2008 
  registrerades 6 823 nya ekonomiska föreningar hos Bolagsverket. Under samma period registrerades totalt 5 334 föreningar som aktiva. Detta motsvarar 78 procent av de ny- registrerade föreningarna. I november 2008 fanns det ungefär 6 630 aktiva ekonomiska föreningar. Av dessa hade drygt hälften (56 pro- cent) bildats under den aktuella perioden. 
  
 14 
  
 Det är, enligt Ward rapport, inte ovanligt att en viss tid passerar från det att en förening registreras hos Bolagsverket till dess att föreningen startar sin verksamhet (enligt de kriterier som SCB tillämpar). En viss eftersläpning förekommer således och i vissa fall startas aldrig någon företagsverksamhet. Dessa faktorer kan förklara skillnaden mellan antalet nyregistrerade och nyakti- verade ekonomiska föreningar under perioden. 
 Diagram 3 Antal ekonomiska föreningar, inkl. kooperativa hyresrättsföreningar, som årligen har nyregistrerats hos Bolagsverket respektive nyaktiverats i SCB:s företagsregister, perioden  
 1998–2008 
  
 800 
  
 750 
  
 för. 
  
 700 
  
 650 
  
 Nyregistrerade 
  
 ek. 
  
 600 
  
 Nystartade 
  
 Antal 
  
 550 
  
 500 
  
 450 
  
 400 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 År 
  
 I syfte att få en bild av de ekonomiska föreningarnas överlevnad som företag har undersökningen omfattat en jämförelse mellan antalet nyaktiverade företag enligt SCB:s uppgifter under perioden 
  
 14  
 Informationen om antalet nya ekonomiska föreningar grundas på uppgifter om antalet ny- registrerade föreningar hos Bolagsverket respektive antalet nyaktiverade föreningar i Statistiska Centralbyråns (SCB) företagsregister. I SCB:s företagsregister betraktas ett företag som aktivt om det är registrerat för mervärdesskatt och/eller för arbetsgivaravgifter, eller, som i en mervärdesskattebefriad bransch, är  
 F-skatteregistrerat. 
  I statistiken för nyaktiveringar ingår även föreningar som aktiverats på grund av ombildning eller som startat om, efter att verksamheten har varit vilande. 
 315 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 och det antal företag som alltjämt är aktiva vid periodens utgång. Således har de föreningar som var aktiva år 2008 analyserats utifrån angivet startår. I diagram 4 anges antal år efter start, där 1 år inne- bär att föreningen startade verksamhet år 2007 och 10 år innebär att föreningen startade år 1998. 
 Diagram 4 Andel av antalet ekonomiska föreningar som startat under vart och ett av åren  
 1998–2007 
  som fortfarande är aktiva år 2008 enligt SCB:s företagsregister 
  
 Massey, % 
 100 
 90 
 80 
 70 
 60 
 50 
 40 
 30 
 20 
 10 
 0 
  
 1 år 
  
 2 år 
  
 3 år 
  
 4 år 
  
 5 år 
  
 6 år 
  
 7 år 
  
 8 år 
  
 9 år 
  
 10 år 
  
 Antal år efter start 
 SCB:s företagsregister innehåller inte några fullständiga uppgifter om de nya ekonomiska föreningarnas utveckling när det gäller om- sättning respektive antal anställda, eftersom långt ifrån alla aktiva ekonomiska föreningar har registrerat sådana uppgifter hos SCB. 
 Även om underlaget inte är fullständigt märks dock en tydlig trend att föreningarna får en ökad omsättning med åren. Av Ward rapport framgår sålunda att föreningar som var mellan sex och tio år gamla hade en fördubblad genomsnittlig omsättning jämfört med föreningar som var mellan ett och fem år gamla. Genomsnittlig årsomsättning för år 2007 per enskild förening inom dessa grupper var drygt 1,6 miljoner kronor respektive 3,3 miljoner kronor. Sammanlagt hade cirka 1 200 ekonomiska föreningar med startår under perioden  
 1998–2007 
  lämnat uppgift om årlig omsätt- ning till SCB. 
 Också antalet anställda ökar ju längre tid verksamheten bedrivs. Sammanlagt hade cirka 1 200 ekonomiska föreningar med startår under perioden  
 1998–2008 
  lämnat uppgift om minst en anställd i verksamheten. År 2008 hade varje enskild förening i genomsnitt 6,4 
 316 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 anställda. Sammanlagt var drygt 9 500 anställda i de nystartade föreningarna. 
 Verksamhet 
 En tydlig trend är att ekonomiska föreningar har blivit verksamma i allt fler branscher. De ekonomiska föreningar som har startats sedan  
 1980-talet 
  är till största delen verksamma i branscher där det inte tidigare förekom några ekonomiska föreningar. 
 Ett område där ekonomiska föreningar sedan en tid tillbaka etablerar sig är barnomsorg. Det har skett i form av såväl personal- som föräldradrivna föreningar. Under åren  
 2003–2007 
  startades drygt 150 ekonomiska föreningar i branschen förskoleutbildning/dagbarn- vård. Detta var den näst största branschen för nystartade föreningar under den aktuella perioden. 
  
 15 
  
 Den enskilda bransch där nyetableringen har varit störst är fastig- hets- och uthyrningsverksamhet samt företagstjänster. En dryg tredje- del av de nyetablerade föreningarna tillhör denna bransch. Det rör sig i huvudsak om organisationskonsultverksamhet som drivs av och riktar sig till småföretagare. I en stor del av dessa föreningar utgör medlemmarna enskilda företag, som genom den gemen- samma föreningen producerar tjänster för eget behov. Detta är ett alternativ till att varje företag enskilt köper motsvarande tjänster. Under åren  
 2003–2007 
  startades 158 ekonomiska föreningar som bedrev verksamhet som organisationskonsulter och 120 föreningar som sysslade med uthyrning och förvaltning av fastigheter. 
  
 16  
  
 Även inom branscherna reklam- och mediebyråverksamhet samt intresse- bevakning inom branschorganisationer finns många exempel på dylik samverkan mellan enskilda företag. 
 Under senare tid har den ekonomiska föreningsformen även kommit till användning vid etablering inom kulturinriktade verk- samheter av olika slag, bedriven av brukare eller anställd personal. Under åren  
 2003–2007 
  bedrev 110 nystartade ekonomiska föreningar verksamhet inom branschen för konstnärlig och kulturell verksam- het samt underhållning. 
  
 17 
  
 Den ekonomiska föreningsformen har också kommit till använd- ning vid samverkan kring infrastruktur i form av bredband, vatten- 
  
 15 
  
 Se skriften Kooperativt företagande förnyar näringslivet, Coompanion, Fakta om ko- operativt företagande, nr 1, 2008, s. 11. 
  
 16 
  
 Se a.a. 
  
 17 
  
 Se a.a. 
  
 317 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 och elförsörjning (främst vindkraft). Under åren  
 2003–2007 
  startades 54 ekonomiska föreningar inom branschen bredband, 35 inom vattenförsörjning och 21 inom branschen generering av elektricitet. 
  
 18  
  
 Även inom områdena för  
 data-, 
  design- och tekniktjänster startas ekonomiska föreningar i större utsträckning än tidigare. Det är på dessa områden dels fråga om tjänster för samverkande före- tags egna behov, dels medarbetardrivna företag som producerar 
 sådana tjänster för försäljning. 
 Geografisk spridning 
 Sett i absoluta tal startas de flesta nya ekonomiska föreningarna i regionerna kring storstäderna Stockholm, Göteborg och Malmö. Det är också dessa regioner som i absoluta tal har haft den största ökningen av antalet nystartade ekonomiska föreningar under tioårs- perioden  
 1999–2008, 
  i synnerhet under periodens sista fem år. 
 Tabell 2.9 Föreningar aktiva 2008 med startår  
 1998–2008 
  
 1999–2003 
  
 2004–2008 
  
 Stockholms län 
  
 236 
  
 425 
  
 Skåne län 
  
 107 
  
 217 
  
 Västra Götalands län 
  
 266 
  
 413 
  
 Av de ekonomiska föreningar som startades under perioden 1998– 2008 och som fortfarande är aktiva år 2008 finns cirka 43 procent i Götaland, 37 procent i Svealand och 20 procent i Norrland. 
  
 18  
 Se a.a. 
 318 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 Tabell 2.10 Antal aktiva föreningar år 2008, per län 
 Norrland 
  
 Gävleborg 
  
 140 
  
 Västernorrland 
  
 123 
  
 Jämtland 
  
 120 
  
 Västerbotten 
  
 189 
  
 Norrbotten 
  
 166 
  
 738 
  
 Svealand 
  
 Värmland 
  
 125 
  
 Örebro län 
  
 84 
  
 Västmanland 
  
 111 
  
 Dalarna 
  
 139 
  
 Stockholms län 
  
 705 
  
 Uppsala län 
  
 143 
  
 Södermanland 
  
 75 
  
 1 382 
  
 Götaland 
  
 Jönköpings län 
  
 90 
  
 Kronoberg 
  
 69 
  
 Kalmar län 
  
 76 
  
 Gotland 
  
 37 
  
 Blekinge 
  
 48 
  
 Skåne län 
  
 353 
  
 Halland 
  
 96 
  
 V. Götaland 
  
 725 
  
 Östergötland 
  
 130 
  
 1 624 
  
 Summa 
  
 3 744 
  
 Om man ser till antalet nya ekonomiska föreningar ställda i rela- tion till det totala antalet aktiva ekonomiska föreningar blir bilden något annorlunda. Då framstår vissa av Norrlandslänen som ny- kooperativtätast, t.ex. Norrbotten, Västerbotten och Västernorr- 
 319 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 SOU 2010:90 
  
 land. I dessa län har  
 60–70 
  procent av de aktiva ekonomiska föreningarna startats under åren  
 1998–2008. 
  
 Tabell 2.11 
  
 Antal ek. för., 
  
 Antal ek. för., aktiva 08 
  
 Andel startade 
  
 aktiva 08 totalt 
  
 start  
 98–08 
  
 1998–2008, 
  % 
  
 Län 
  
 01 
  
 Stockholm 
  
 1 252 
  
 705 
  
 56 
  
 03 
  
 Uppsala 
  
 234 
  
 143 
  
 61 
  
 04 
  
 Södermanland 
  
 120 
  
 75 
  
 63 
  
 05 
  
 Östergötland 
  
 236 
  
 130 
  
 55 
  
 06 
  
 Jönköping 
  
 156 
  
 90 
  
 58 
  
 07 
  
 Kronoberg 
  
 121 
  
 69 
  
 57 
  
 08 
  
 Kalmar 
  
 155 
  
 76 
  
 49 
  
 09 
  
 Gotland 
  
 74 
  
 37 
  
 50 
  
 10 
  
 Blekinge 
  
 111 
  
 48 
  
 43 
  
 12 
  
 Skåne 
  
 681 
  
 353 
  
 52 
  
 13 
  
 Halland 
  
 227 
  
 96 
  
 42 
  
 14 
  
 Västra Götaland 
  
 1 218 
  
 725 
  
 60 
  
 17 
  
 Värmland 
  
 238 
  
 125 
  
 53 
  
 18 
  
 Örebro 
  
 157 
  
 84 
  
 54 
  
 19 
  
 Västmanland 
  
 179 
  
 111 
  
 62 
  
 20 
  
 Dalarna 
  
 251 
  
 139 
  
 55 
  
 21 
  
 Gävleborg 
  
 254 
  
 140 
  
 55 
  
 22 
  
 Västernorrland 
  
 202 
  
 123 
  
 61 
  
 23 
  
 Jämtland 
  
 260 
  
 120 
  
 46 
  
 24 
  
 Västerbotten 
  
 282 
  
 189 
  
 67 
  
 25 
  
 Norrbotten 
  
 238 
  
 166 
  
 70 
  
 TOTALT 
  
 6 646 
  
 3 744 
  
 56 
  
 2.3.6 
  
 Ekonomiska föreningar med viss social inriktning 
  
 En ekonomisk förening ska, som nämnts i avsnitt 2.1.1, ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen. I de tradi- tionella kooperativa näringarna inom konsument- och lantbruks- kooperationen är detta ändamål påtagligt. Medlemmarnas ekonomi främjas genom deltagandet i verksamheten men även genom vinst- utdelning. På samma sätt är ändamålskravet uppfyllt i flera av de nybildade ekonomiska föreningarna, t.ex. där småföretagare går samman för att producera vissa tjänster i stället för att köpa dem av 
 320 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ekonomiska föreningar – en allmän beskrivning 
  
 andra eller i arbetskooperativ där medlemmarna har sin anställning i föreningen. 
 En del nya ekonomiska föreningar driver dock verksamhet där inslaget av ekonomisk nytta inte är lika tydligt. Verksamheten be- drivs även i syfte att gynna vissa sociala intressen som med- lemmarna ställer sig bakom. I vissa fall kan verksamheten också vara av mer allmännyttig karaktär. En ekonomisk förening som bedriver barnomsorg kan t.ex. ha startats i syfte att erbjuda en viss pedagogik eller för att behålla skola och barnomsorg på orten. Ungefär 150 ekonomiska föreningar startades i branschen förskole- utbildning/dagbarnvård under åren  
 2003–2007. 
  Under samma period startades 30 ekonomiska föreningar i branschen grundskoleutbildning och förskoleklass. Ytterligare ett område där inslaget av ekonomisk nytta är mindre tydligt är verksamheter som är inriktade på att ge stöd och sysselsättning till människor som har svårt att komma in på arbetsmarknaden. Under åren  
 2003–2007 
  startades t.ex. 27 eko- nomiska föreningar i branschen för öppna sociala insatser för per- soner med funktionshinder. 
  
 19 
  
 Föreningar med ett socialt syfte kan i vissa fall anses ingå i det s.k. civila samhället. Regeringen har avgränsat det civila samhället till aktörer vars syfte med verksamheten inte är att skapa vinst för medlemmar, ägare eller annan person. Syftet med dessa samman- slutningar är i stället allmännyttigt eller att möta ett behov bland människorna själva, vilket i sig ofta kan betecknas som allmän- nyttigt. 
  
 20  
  
 Vissa typer av ekonomiska föreningar har ansetts höra till det civila samhället, framförallt sådan nykooperation som drivs i form av ekonomisk förening och som uppstått ur ett behov för brukare och personal att ta hand om och fortsätta sådan verksam- het som tidigare bedrivits av offentlig sektor, t.ex. förskolor. 
  
 21  
  
 Det saknas dock ett gott statistiskt underlag för att ge en mer full- ständig bild av i vilken utsträckning ekonomiska föreningar är verksamma inom det civila samhället. Regeringen har därför be- slutat att ge i uppdrag åt SCB att ta fram statistik om det civila samhället för att bättre kunna belysa organisationernas verksamhet, omsättning och betydelse för samhällsekonomin. 
  
 22 
  
 19 
  
 Det kan tilläggas att det, enligt SCB:s företagsregister, under åren  
  
 1998–2008 
  startades 366 eko- nomiska föreningar i branschen utbildning, 442 föreningar i branschen hälso- och sjukvård, sociala tjänster samt veterinärverksamhet och 994 föreningar i branschen andra samhälleliga och personliga tjänster. 
  
 20 
  
 Se prop. 2009/10:55 s. 9. 
  
 21 
  
 Se prop. 2009/10:55 s. 15. 
  
 22 
  
 Se Faktablad  
  
 En politik för det civila samhället 
 , Integrations- och jämställdhetsdeparte- mentet, december 2009. 
 321 
 3 Internationell utblick 
 Det finns ingen enhetlig europeisk associationsrätt. Varje land har sina egna företagsformer. Några gemensamma drag finns dock. Alla länder inom Europeiska unionen har sålunda något eller några slag av aktiebolag. Vanligen finns det också någon eller några företags- former som bygger på kooperativ grund, dvs. ägarna/medlemmarna i associationen förutsätts delta i verksamheten. Ofta finns det också föreningsliknande associationer utan kooperativ karaktär, t.ex. ideella föreningar. Normalt är de olika föreningsformerna lagreglerade men det förekommer också föreningsformer som huvudsakligen regleras av oskriven rätt. 
 Eftersom varje nationell företagsform har tillkommit i en nationell rättslig kontext, är det inte alltid lätt att jämföra företagsformer från olika länder med varandra. Att göra jämförelser mellan olika nordiska länder innebär vanligen inte några större svårigheter, efter- som associationsrätten i de nordiska länderna har starka gemen- samma band. Motsvarande jämförelser med kontinentaleuropeiska associationer är betydligt svårare att göra. 
 Vi har mot den bakgrunden inte funnit det meningsfullt att göra någon fullständig genomgång av de skilda föreningsformer som finns i olika europeiska länder. I stället har vi fokuserat på de förenings- former som har ett kooperativt inslag. Detta har varit särskilt natur- ligt med hänsyn till att den svenska ekonomiska föreningen allt- sedan tillkomsten av 1951 års föreningslag har haft en kooperativ karaktär. En fokusering på kooperativa företagsformer underlättar också jämförelser mellan olika länder, eftersom skilda slag av ko- operativa företagsformer ofta går tillbaka på gemensamma koopera- tiva principer. 
 323 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2010:90 
  
 3.1 
  
 Internationellt kooperativt samarbete 
  
 På internationell nivå förekommer det sedan lång tid tillbaka, i olika former, samarbete i syfte att främja kooperativt företagande. Där- ibland märks Internationella Kooperativa Alliansens arbete, liksom den Internationella arbetsorganisationen (International Labour Orga- nisation). Det europarättsliga samarbetet har under senare tid inten- sifierats, vilket särskilt märkts under  
 2000-talet, 
  genom tillkomsten av en särskild företagsform för ekonomiska föreningar, s.k. SCE- föreningar (beträffande sådana föreningar, se avsnitt 3.2 nedan). 
  
 3.1.1 
  
 Internationella Kooperativa Alliansen 
  
 Internationella Kooperativa Alliansen (IKA) är en internationell,  
 icke-statlig, 
  organisation som tillkom år 1895. Organisationen har till huvuduppgift att arbeta för den kooperativa företagsformens utveckling och utbredning. IKA:s medlemmar utgörs av 237 ko- operativa organisationer, som är verksamma i ett nittiotal länder. Tillsammans har dessa medlemsorganisationer fler än 800 miljoner individuella medlemmar och kooperativen sysselsätter uppskattnings- vis totalt fler än 100 miljoner människor runt om i världen. 
  
 1  
  
 Svenska medlemmar i IKA är HSB Riksförbund, Riksbyggen ek. för., Ko- operativa Förbundet ek. för. och Coompanion Kooperativ Utveck- ling Sverige ek. för. 
 Verksamheten i IKA är fördelad på åtta sektorer, däribland en sektor för jordbrukskooperativ (ICAO), en för bankkooperativ (ICBA), en för konsumentkooperativ (CCW), en för bostadskoope- rativ (ICA Housing) och en som hanterar kooperativ inom hälso- och sjukvård (IHCO). 
 Vägledande för IKA:s arbete är de kooperativa principer, som ur- sprungligen bygger på de s.k. Rochdaleprinciperna från år 1844 om hur kooperativ ska organiseras och drivas. Principerna har reviderats flera gånger under  
 1900-talet. 
  År 1995 antog IKA en definition om vad ett kooperativ är. Enligt den definition av ett kooperativ som IKA ställt upp utgör ett kooperativ en självständig sammanslutning av personer som frivilligt har gått samman för att främja sina gemen- 
  
 1  
 Se rapport från FN:s generalsekreterare till generalförsamling,  
 Cooperatives in social develop- ment 
 , A/64/132, från den 13 juli 2009. 
 324 
  
 SOU 2010:90 
  
 Internationell utblick 
  
 samma ekonomiska, sociala och kulturella behov och intressen genom ett gemensamt ägt och demokratiskt styrt företag. 
  
 2 
  
 I samband med tillkomsten av denna definition antog IKA också sju reviderade kooperativa principer. Dessa principer anges i det följande. 
 Första principen – frivilligt och öppet medlemskap 
 Kooperativa föreningar utgör frivilliga organisationer, öppna för alla som kan använda föreningens tjänster och ta på sig medlemskapets ansvar – utan diskriminering avseende kön, social ställning, ras, politisk eller religiös övertygelse. 
 Andra principen – demokratisk medlemskontroll 
 Kooperativa föreningar är demokratiska organisationer som styrs av sina medlemmar, vilka aktivt deltar i fastställande av mål och rikt- linjer samt i beslutsfattande. Förtroendevalda män och kvinnor är ansvariga inför medlemmarna. Medlemmarna i primärkooperativ har lika rösträtt (en medlem, en röst) och kooperativa föreningar på andra nivåer organiseras också på ett demokratiskt sätt. 
 Tredje principen – medlemmarnas ekonomiska deltagande 
 Medlemmarna bidrar på ett rättvist sätt till den kooperativa för- eningens kapital och utövar kontroll över det i demokratisk ordning. Åtminstone en del av detta kapital är vanligtvis den kooperativa för- eningens gemensamma egendom. Räntan på det insatskapital som utgör villkor för medlemskapet är begränsad, om ränta överhuvud- taget utgår. Medlemmarna fördelar överskottet för några eller alla av följande syften: utveckling av föreningen, skapande av reserver, gottgörelse till medlemmar i förhållande till deras deltagande i för- eningen och stödjande av andra aktiviteter som godtas av medlem- marna. 
  
 2  
 På engelska lyder definitionen An autonomous association of persons united voluntarily to meet their common economic, social, and cultural needs and aspirations through a jointly owned and democratically controlled enterprise; vår översättning. 
 325 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2010:90 
  
 Fjärde principen – självständighet och oberoende 
 Kooperativa föreningar är fristående organisationer för självhjälp och styrs av medlemmarna. Om de ingår avtal med andra organisationer, inklusive regeringar, eller skaffar externt kapital sker detta på vill- kor som säkerställer demokratisk medlemskontroll och som bevarar den kooperativa självständigheten. 
 Femte principen – utbildning, praktik och information 
 Kooperativa föreningar erbjuder utbildning och praktik till sina med- lemmar, förtroendevalda, chefer och anställda så att de effektivt kan bidra till utvecklingen av sina kooperativa föreningar. De informerar allmänheten – särskilt unga och opinionsbildare – om kooperativens särart och fördelar. 
 Sjätte principen – samarbete mellan kooperativ 
 Kooperativa föreningar tjänar sina medlemmar mest effektivt och stärker den kooperativa rörelsen genom att samarbeta på lokal, nationell, regional och internationell nivå. 
 Sjunde principen – samhällshänsyn 
 Kooperativa föreningar arbetar för en hållbar utveckling av sina lokalsamhällen enligt riktlinjer som har godtagits av medlemmarna. 
  
 3.1.2 
  
 ILO:s arbete om kooperativ 
  
 Den internationella arbetsorganisationen International Labour Orga- nisation, ILO, är FN:s fackorgan för sysselsättnings- och arbets- livsfrågor. ILO har 183 medlemsländer, däribland Sverige. Organisa- tionen bedriver även arbete rörande olika kooperativa ärenden. I en rekommendation från år 2002 behandlar ILO frågor om främjande av kooperativ. 
  
 3 
  
 ILO konstaterar i rekommendationen att arbetet med att främja och stärka den kooperativa identiteten ska bedrivas med utgångs- 
  
 3  
 Se ILO Recommendation 193 on the Promotion of Cooperatives, 2002. 
 326 
  
 SOU 2010:90 
  
 Internationell utblick 
  
 punkt från internationella kooperativa principer, med vilka avses IKA:s kooperativa principer, se avsnitt 3.1.1. Det uttalas vidare att medlemsstaterna bör anta särskild lagstiftning om kooperativ och att sådan lagstiftning bör ha sin grund i de kooperativa principer- na. 
  
 4  
  
 I syfte att främja ett sådant arbete har ILO gett ut en pub- likation med riktlinjer för nationell kooperativ lagstiftning. 
  
 5 
  
 3.1.3 
  
 COPAC – internationell samarbetskommitté om kooperativ 
  
 COPAC – Committee for the Promotion and Advancement of Cooperatives – är en internationell samarbetskommitté om koopera- tionens utveckling. Kommittén har till uppgift att stödja och ko- ordinera kooperativ utveckling genom att företräda kooperationen, koordinera policyfrågor och sprida information om kooperation. Medlemmar i kommittén utgörs av ett antal internationella orga- nisationer, närmare bestämt FN, ILO, IKA, FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) samt den internationella jordbruks- organisationen IFAP (International Federation of Agricultural Pro- ducers). 
  
 3.2 
  
 Kooperativt företagande inom EU 
  
 Intresset av att kooperativ samverkan kan utövas över gränserna har föranlett en  
 EU-rättsakt. 
  Genom  
 EU-förordningen 
  med stadga för europeiska kooperativa föreningar 
  
 6  
  
 har det sålunda tillkommit en särskild associationsform, benämnd europakooperativ eller SCE- förening. I ett europakooperativ kan medlemmar från olika med- lemsstater inom EU tillsammans bedriva kooperativ verksamhet och det är således fråga om en gränsöverskridande associationsform. Förordningen har karaktär av ramlag och i många avseenden hänvisar den till lagstiftningen i den medlemsstat där europakooperativet har sitt säte. För svensk del finns bestämmelser som kompletterar 
  
 4 
  
 Se stadgande 10.1 i ILO Recommendation 193 on the Promotion of Cooperatives, som på engelska lyder Member States should adopt specific legislation and regulations on coopera- tives, which are guided by the cooperative values and principles set out in Paragraph 3, and revise such legislation and regulations when appropriate. 
  
 5 
  
 Se Pierce, Guidelines for Cooperative Legislation, 2 uppl., ILO 2005. 
  
 6 
  
 Rådets förordning nr 1435/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för europeiska kooperativa föreningar  
  
 (SCE-föreningar). 
  
 327 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2010:90 
  
 bestämmelserna i förordningen i lagen (2006:595) om europa- kooperativ och förordningen (2006:922) om europakooperativ. 
 Det huvudsakliga ändamålet med ett europakooperativs verksam- het ska enligt  
 EU-förordningen 
  vara att tillgodose medlemmarnas behov eller främja deras ekonomiska och sociala verksamhet. Detta kan särskilt ske genom att föreningen ingår avtal med sina med- lemmar om tillhandahållande av varor eller tjänster eller om utföran- de av arbete inom ramen för kooperativets verksamhet. 
  
 EU-rätten 
  innehåller på det aktiebolagsrättsliga området åtskilliga bolagsrättsliga direktiv som syftar till att harmonisera medlems- staternas nationella rättsordningar. Medlemsstaterna är skyldiga att införliva de bolagsrättsliga direktiven i sin nationella aktiebolagsrätts- liga lagstiftning. På föreningsrättens område finns inte några mot- svarande direktiv. 
  
 7  
  
 Inom  
 EU-kommissionen 
  bedrivs dock ett arbete som är inriktat på kooperativt företagande i allmänhet och kommissionen har bl.a. behandlat frågor om kooperativ i ett meddelande från 2004 om främjande av kooperativa föreningar i Europa. 
 8 
  
 Även inom Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (ECOSOC) bedrivs arbete om kooperativ inom ramen för kom- mitténs arbete med social ekonomi. Den sociala ekonomin anses uppbyggd kring kooperativ, ömsesidiga bolag, sammanslutningar och stiftelser. 
 Inom  
 Kramer 
  länderna fanns det år 2005 mer än 240 000 aktiva kooperativa företag. Dessa företag var verksamma inom de flesta branscher och särskilt framträdande inom jordbruk, förmedling av finansiella tjänster, detaljhandel, bostadssektorn och servicesektorn. En annan framträdande grupp företag var arbetskooperativen inom tillverknings- och byggnadsindustrin. Kooperativen sysselsatte under år 2005 drygt 3,7 miljoner människor och hade tillsammans ungefär 143 miljoner medlemmar. 
 9 
  
 7 
  
 Det har dock relativt nyligen ansetts att det bolagsrättsliga direktivet om gränsöverskri- dande fusioner är tillämpligt även på ekonomiska föreningar. Detta har föranlett föränd- ringar i 12 kap. föreningslagen (se prop. 2007/08:15 s. 64 f.). 
  
 8 
  
 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Rådet och Europeiska Ekonomiska och Sociala Kommittén och Regionkommittén om främjande av kooperativa föreningar i Europa, Bryssel den 23 februari 2004, KOM(2004)18. 
  
 9 
  
 Se rapporten  
  
 Den sociala ekonomin i Europeiska Unionen 
 , sammanfattning av rapport utarbetad för Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av CIRIEC (International Center of Research and Information on the Public, Social and Cooperative Economy), DI CESE 96/2007 s. 3. 
 328 
  
 SOU 2010:90 
  
 Internationell utblick 
  
 3.3 
  
 Kooperativ lagstiftning i några europeiska länder 
  
 3.3.1 
  
 Finland, Norge och Danmark 
  
 I  
 Finland  
 har det länge funnits lagregler om den finska motsvarig- heten till ekonomiska föreningar, s.k. andelslag. Den nu gällande lagen om andelslag är från år 2001. 
  
 10  
  
 Ett andelslag är enligt finsk rätt en associationsform med varierande medlemsantal och utan person- ligt ansvar för medlemmarna. Andelslagen ska bedriva ekonomisk verksamhet i avsikt att stödja medlemmarnas ekonomi eller närings- utövning. Detta ska åstadkommas genom att medlemmarna nyttjar andelslagets tjänster eller på annat sätt. I ett andelslags stadgar får föreskrivas att andelslagets uppgift kan vara av ideell karaktär. 
 I  
 Norge  
 saknades länge lagstiftning om motsvarigheten till eko- nomiska föreningar, s.k. samvirkeforetak. Den 1 januari 2008 trädde emellertid loven om samvirkeforetak – eller samvirkelova – i kraft. 
  
 11  
  
 Ett samvirkeforetak kan sägas vara en sammanslutning som har till huvudändamål att främja sina medlemmars ekonomiska intressen genom verksamhet i vilken medlemmarna deltar som köpare, leverantörer eller på annat sätt. Associationsformen har således en tydlig kooperativ prägel. Utmärkande är dels att företagets vinst ska stanna kvar i verksamheten eller fördelas mellan medlemmarna på grundval av deras andel i omsättningen, dels att medlemmarna har ett begränsat personligt ansvar för företagets skulder. 
 I  
 Danmark  
 benämns den kooperativa företagsformen andelsselskab eller andelsforening. Det finns dock ingen fullständig materiell lag- stiftning för denna typ av företag. Det har vid två tillfällen – år 1909 och år 1986 – lagts fram förslag till en lag om andelsselskaber. Båda dessa förslag mötte emellertid så kraftig kritik att inget av dem har lett till lagstiftning. I loven om visse erhvervsdrivende virksomheder från år 1995 regleras dock några frågor av relevans för andelsselska- ber. 
  
 12  
  
 Av lagen framgår bl.a. att andelsselskaber måste registreras för att få rättskapacitet. Vidare innehåller lagen bestämmelser om bl.a. firma, likvidation, fusion och delning. Därutöver finns det viss rättspraxis på området och frågor om andelsselskab regleras även i s.k. standardstadgar, framtagna av andelsselskabernas organisationer. 
  
 10 
  
 Lag om andelslag 28.12.2001/1488. 
  
 11 
  
 Lov 2007.06.29 nr 81: Lov om samvirkeforetak. 
  
 12 
  
 Lov om visse erhvervsdrivende virksomheder, Lovbekendtgørelse nr 651 af 15 juni 2006. 
  
 329 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2010:90 
  
 Även om dessa stadgar inte är rättsligt bindande, har de en norma- tiv effekt och kan på så vis skapa en viss sedvänja. 
 13 
  
 13  
 Se E. Hørlyck,  
 Dansk andelsret 
 , 3 udg., s. 37. 
 330 
  
 SOU 2010:90 
  
 Internationell utblick 
  
 3.3.2 
  
 Storbritannien och Tyskland 
  
 Även i  
 Storbritannien  
 saknas särskild lagstiftning för den koopera- tiva företagsformen. Den närmaste motsvarigheten till kooperativ lagstiftning är the Industrial & det är medlemmarna som känner verksamheten bäst och som normalt har de bästa förutsättningarna att bedöma vad som är ett lämpligt sätt att organisera verksamheten. En alltför strikt och undantagslös lag- reglering riskerar att inte ta hänsyn till de växlande förhållandena i olika företag. Begränsningar i medlemmarnas möjligheter att genom stadgebestämmelser eller på annat sätt komma överens om avvik- ande lösningar bör därför uppställas endast om de kan motiveras med något av följande intressen: 
  
 5  
 Se prop. 1996/97:163 s. 19. 
 334 
  
 SOU 2010:90 
  
 En ny lag om ekonomiska föreningar 
  
 minoritetsskyddsintressen, 
  
 kapitalskyddsintressen, 
  
 allmänna intressen, såsom brottsbekämpningsintresset och fiskala intressen, samt 
  
 associationsformens status och goda anseende. 
  
 Det är mot den angivna bakgrunden naturligt att det även i fortsättningen måste finnas en särskild associationsform, som är utformad för att vara särskilt lämplig för företag som driver kooperativ verksamhet, och att denna associationsform även fram- deles ska vara den ekonomiska föreningen. Det är också naturligt att lagreglerna om ekonomiska föreningar utformas så att de ger goda möjligheter för organisationen och dess medlemmar att tillämpa vedertagna kooperativa principer. Samtidigt anser vi att det är viktigt att lagreglerna utformas så flexibelt att den enskilda eko- nomiska föreningen och dess medlemmar fritt kan avgöra i vilken utsträckning kooperativa principer ska gälla i verksamheten. I lagstiftningen bör således inte uppställas begränsningar som inte kan motiveras utifrån de intressen som har redovisats ovan. Där- med ges också ekonomiska föreningar goda förutsättningar att på lika villkor konkurrera med verksamhet som bedrivs i andra före- tagsformer. I linje med detta bör även verksamhet som ligger något vid sidan av traditionell kooperativ verksamhet kunna rymmas i den ekonomiska föreningens form. 
  
 4.3.2 
  
 Översynen av föreningslagen leder till förslag till en ny lag 
  
 Bedömning:  
 Bestämmelserna om ekonomiska föreningar bör tas in i en ny lag. Vid utformningen av den nya lagen bör stor vikt läggas vid behovet av enkelhet, överskådlighet och begrip- lighet. 
 Som redan har konstaterats har föreningslagen varit i kraft i drygt tjugo år. Det svenska näringslivet har under dessa år genomgått en rad förändringar och de verksamhetsområden där ekonomiska föreningar verkar har blivit fler och alltmer olikartade. Det finns – såsom vi kommer att redovisa närmare i följande avsnitt – enligt vår mening anledning att göra ett flertal materiella ändringar i lagen. På 
 335 
  
 En ny lag om ekonomiska föreningar 
  
 SOU 2010:90 
  
 andra punkter behöver lagen inte ändras men det finns behov av förtydliganden. Slutligen har vi sett ett behov av omfattande språk- liga och lagtekniska förändringar. Sammantaget innebär detta att de ändringar som enligt vår mening bör göras blir så omfattande att det inte är möjligt att göra dem inom ramen för den nuvarande föreningslagen. I stället föreslår vi en ny lag om ekonomiska fören- ingar. 
 Vid utformningen av 1987 års föreningslag tjänade 1975 års aktie- bolagslag som förebild. Det fanns goda skäl för det. Trots de i och för sig betydande skillnaderna mellan aktiebolaget och den ekono- miska föreningen bygger båda företagsformerna på gemensamma associationsrättsliga principer. I åtskilliga avseenden bör frågor regleras på ett mer eller mindre identiskt sätt. Att de båda lagarna har en överensstämmande systematik underlättar också för tillämparna; det blir enklare att hålla reda på var i respektive lag som en viss fråga är reglerad och lättare att göra jämförelser mellan före- tagsformerna. Vi har därför funnit lämpligast att ge vårt förslag till ny lag samma systematik som 2005 års aktiebolagslag. I åtskilliga avseenden har vi också valt att – på motsvarande sätt som skedde vid tillkomsten av 1987 års föreningslag – använda bestämmelser i 2005 års aktiebolagslag som förebild för motsvarande bestämmelser i den nya föreningslagen. 
 Det lagförslag som våra överväganden utmynnar i består av 24 kapitel. För att öka överskådligheten och underlätta läsarens orien- tering i lagen har regelverket delats upp på ett större antal para- grafer än den nuvarande lagen. Flertalet paragrafer har fått egna paragrafrubriker, avsedda att ytterligare öka överskådligheten. I förhållande till den nuvarande föreningslagen har också gjorts ett stort antal språkliga förändringar, avsedda att underlätta förståelsen av lagreglerna. På en rad punkter har vi dessutom gjort tillägg eller ändringar i lagtexten i syfte att förtydliga innebörden i gällande rätt. Vår strävan har varit att ge lagen en mera handboksmässig karaktär; det ska vara möjligt för föreningens funktionärer, med- lemmar och övriga intressenter att direkt av lagen utläsa vad som gäller i olika avseenden. 
 Detta har medfört att den föreslagna lagen är mer omfångsrik än 1987 års föreningslag. Det kan synas gå stick i stäv med den strävan att minska företagens administrativa bördor som under de sista åren har präglat svenskt lagstiftningsarbete. Enligt vår mening är detta alls inte fallet. Förekomsten av tydliga civilrättsliga lagregler innebär inte i sig någon administrativ börda för företagen. Tvärtom 
 336 
  
 SOU 2010:90 
  
 En ny lag om ekonomiska föreningar 
  
 har företagen nytta av tydliga civilrättsliga regler som ger svar på de frågor som kan uppkomma inom ramen för företagets verksamhet. Den civilrättsliga lagstiftningen utgör ett hjälpmedel för företagen, inte minst på föreningslagens område. I den mån det saknas regler om medlemmarnas mellanhavanden, föreningens förvaltning eller liknande tvingas föreningen och medlemmarna till en omfattande reglering av motsvarande frågor i stadgarna eller i särskilda avtal. Inte sällan kan detta leda till betydande kostnader och i värsta fall kan avsaknaden av lagregler leda till kostsamma tvister och dom- stolsprocesser. En civilrättslig avreglering kan också beröva föreningen värdefulla rättsliga och finansiella instrument. Som exem- pel kan nämnas reglerna om fullmäktige, fusioner och förlags- insatser. Om dessa regler togs bort, skulle regelmassan minska betydligt men föreningens handlingsförmåga skulle minska. Sam- tidigt utgör förekomsten av regler av detta slag inte någon belast- ning för föreningarna; de föreningar som inte ser något behov av att använda de rättsliga instrument som reglerna tillhandahåller, kan bortse från dem. 
 Det nu sagda hindrar givetvis inte att det på punkt efter punkt måste övervägas om en lagregel har något mervärde och att admini- strativt betungande regler om möjligt bör tas bort. Jämfört med aktiebolagslagen innebär också vårt förslag på flera punkter en mindre omfattande reglering. 
  
 4.3.3 
  
 Vad ska associationsformen heta? 
  
 Bedömning:  
 Benämningen ekonomisk förening bör behållas. 
 Beteckningen ekonomisk förening har använts ända sedan 1911 års lag om ekonomiska föreningar. Benämningen är således väl inarbetad och torde vara etablerad som beteckning på associationsformen. Trots detta har det under utredningens gång framkommit syn- punkter om att benämningen inte är helt ändamålsenlig utan leder till svårigheter och missuppfattningar vid föreningarnas kontakter med myndigheter, banker och allmänheten. Således har det – huvud- sakligen från nykooperationens sida – sagts att ekonomiska fören- ingar ibland misstas för ideella föreningar och att de stundtals möts av uppfattningen att de inte är riktiga företag. 
 337 
  
 En ny lag om ekonomiska föreningar 
  
 SOU 2010:90 
  
 Detta har gett anledning att överväga associationsformens benäm- ning. Finns det anledning att välja en annan benämning än eko- nomisk förening? Det bör i så fall vara en benämning som mar- kerar associationens karaktär av företag bättre och tydligare skiljer den från ideella föreningar. Vi har diskuterat två alternativa benäm- ningar,  
 samverkansföretag  
 och  
 kooperativt företag 
 . 
 I vart fall benämningen samverkansföretag framstår i och för sig som ändamålsenlig. Att ändra den nuvarande benämningen skulle emellertid oundvikligen, i synnerhet inledningsvis, leda till en rad praktiska besvär och kostnader för föreningarna. Firmaändringar, ändrade logotyper, registerförändringar och kostnader för inarbet- ning av det nya företagsnamnet utgör bara några exempel på detta. Enligt utredningsdirektiven ska en ny benämning på ekonomiska föreningar väljas endast om fördelarna klart överväger nackdelarna som finns härmed. Det är enligt vår uppfattning tydligt att för- delarna av en förändrad benämning inte uppväger de nackdelar en sådan förändring skulle medföra. Benämningen ekonomisk förening bör därför användas även i den nya lagen. 
 338 
 5 Ett flexiblare regelverk 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 Bestämmelserna i föreningslagen gör, med några få undantag, inte skillnad mellan olika kategorier av ekonomiska föreningar. Här före- ligger en olikhet i förhållande till aktiebolagslagen, som skiljer mellan publika och privata aktiebolag (se 1 kap. 2 § aktiebolagslagen). Mot denna bakgrund och i syfte att om möjligt göra lagstiftningen om ekonomiska föreningar mera flexibel har vi fått i uppdrag att över- väga om sådana faktorer som föreningens storlek, verksamhetens omfattning eller art eller någon annan faktor kan motivera särskilda regler i vissa avseenden. 
 Vi har också fått i uppdrag att överväga om det i större utsträck- ning än i dag bör överlämnas till föreningsmedlemmarna själva att reglera olika frågor i föreningens stadgar. 
 En utgångspunkt för våra överväganden har varit att förenings- lagen även i fortsättningen ska gälla samtliga ekonomiska föreningar, såvitt annat inte anges. En annan utgångspunkt har varit att regel- verket inte ska ålägga föreningarna några omotiverade administrativa bördor och att de mindre föreningarnas intressen måste beaktas särskilt. 
  
 5.2 
  
 Gällande rätt 
  
 Om man bortser från bostadsrättsföreningarna, regleras i dag det absoluta flertalet ekonomiska föreningar i föreningslagen. Lagen gör, som tidigare har nämnts, som huvudregel inte skillnad mellan olika kategorier av föreningar. 
 Det finns dock några lagar som reglerar särskilda former av ekonomiska föreningar. Motivet till detta har varit just den sär- skilda arten av föreningens verksamhet. Bostadsrättsföreningarna har redan nämnts; de regleras i allt väsentligt i bostadsrättslagen, fastän 
 339 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 SOU 2010:90 
  
 med åtskilliga hänvisningar till föreningslagen. Andra lagar som avser särskilda slag av ekonomiska föreningar är lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt och lagen (1975:417) om sambruksfören- ingar. Dessa lagar beskrivs översiktligt i avsnitt 2.1. 
  
 1 
  
 Lagstiftaren har således valt att skapa särskilda lagar för olika former av ekonomiska föreningar, när det har funnits behov av detta, snarare än att införa regler för olika kategorier av föreningar i föreningslagen. I några avseenden innehåller föreningslagen emeller- tid särregler för föreningar som på något sätt, främst i fråga om storlek, skiljer sig från andra. Det gäller exempelvis vissa regler om föreningens funktionärer. 
 Ett exempel på detta finns i 6 kap. 3 § föreningslagen. Enligt den paragrafen  
 ska  
 styrelsen utse en verkställande direktör, om antalet anställda i föreningen under vart och ett av de senaste två räken- skapsåren i medeltal har överstigit 200; i övriga fall avgör med- lemmarna själva om en verkställande direktör ska finnas. Vidare gäller enligt 8 kap. 5 § föreningslagen att vissa föreningar ska ha minst en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen. Det gäller föreningar som uppfyller mer än ett av följande villkor: 1. medeltalet anställda i föreningen har under vart och ett av de senaste två räkenskapsåren uppgått till mer än 50, 2. föreningens redovisade balansomslutning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 25 miljoner kronor, och 3. föreningens redovisade nettoomsättning har för vart och ett av de två senaste räkenskapsåren uppgått till mer än 50 miljoner kronor. Övriga föreningar kan normalt utse en revisor som saknar särskilda kvalifikationer. 
 Det är också möjligt för ekonomiska föreningar att i ett viktigt avseende välja en avvikande organisatorisk form än ekonomiska föreningar i allmänhet har. Normalt utgörs föreningens högsta be- slutande organ av en  
 föreningsstämma  
 som kan bestå av samtliga medlemmar i föreningen. I stadgarna kan emellertid bestämmas att föreningsstämmans funktion ska utövas av fullmäktige, dvs. ett be- gränsat antal representanter för medlemmarna. Lagen ger också i några andra mindre avseenden utrymme för stadgebestämmelser som innebär att föreningens organisation ska avvika från lagens regler; lagreglerna kan i dessa delar sägas vara dispositiva. 
  
 1  
 På det finansiella området finns ytterligare en lag som reglerar en särskild form av ekonomisk förening, medlemsbanken. Frågor om medlemsbanker och andra ekonomiska föreningar av finansiell art behandlas dock först i kap. 17. 
 340 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 Även om lagen inte nämner det – annat än på en enstaka punkt – följer det av allmänna associationsrättsliga principer att medlemmarna i föreningen har ett visst utrymme för att avvika från lagens regler om de är ense om det. Så torde generellt vara fallet när det är fråga om lagregler som är uppställda enbart till medlemmarnas skydd, t.ex. regler om att föreningsstämman ska hållas på visst sätt. 
  
 5.3 
  
 Kategoriindelningen i aktiebolagslagen 
  
 Aktiebolagslagen skiljer mellan två kategorier av bolag – privata och publika aktiebolag. Indelningen i två bolagskategorier genom- fördes för att underlätta en anpassning av den dåvarande aktie- bolagslagen till EG:s bolagsrättsliga direktiv. Om Sverige hade valt att inte införa två bolagskategorier, hade det varit nödvändigt att tillämpa direktivens bestämmelser på samtliga bolag. Detta skulle i många fall ha varit olämpligt. 
  
 2 
  
 Det är aktiebolagets stiftare som bestämmer om bolaget ska vara privat eller publikt. För ett publikt aktiebolag ska det framgå av firman eller av ett tillägg till firman att bolaget tillhör denna kate- gori (se 3 kap. 11 § aktiebolagslagen). Aktieägarna kan senare be- sluta om byte av bolagskategori (se 26 kap. samma lag). 
 Aktiebolagslagens bestämmelser gäller såväl privata som publika aktiebolag om inte annat anges särskilt i lagen. Skillnaderna mellan de två kategorierna märks bl.a. när det gäller formerna för kapital- anskaffning samt aktiekapitalets storlek. Endast publika aktiebolag får vända sig till allmänheten för att skaffa kapital (se 1 kap. 7 och 8 §§ aktiebolagslagen). Publika aktiebolag ska vidare ha ett aktie- kapital som uppgår till minst 500 000 kr. För privata aktiebolag gäller ett kapitalkrav om minst 50 000 kr (se 1 kap. 5 och 14 §§ aktiebolagslagen). En annan skillnad rör antalet styrelseledamöter. Ett publikt aktiebolag ska ha en styrelse som består av minst  
 tre  
 leda- möter, medan det i ett privat bolag är tillräckligt med  
 en  
 ordinarie styrelseledamot (se 8 kap. 1 och 46 §§ aktiebolagslagen). Även i övrigt gäller en rad särbestämmelser för publika aktiebolag. 
 Som regelsystemet för de två bolagskategorierna har utformats torde publika aktiebolag framför allt vara större bolag med stor sprid- ning på aktierna, medan privata aktiebolag företrädesvis torde vara små bolag med ett begränsat antal delägare, där utrymmet för enklare 
  
 2  
 Se prop. 1993/94:196 s.  
 72–74. 
  
 341 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 SOU 2010:90 
  
 regler är större. 
  
 3  
  
 Det bör dock framhållas att också bolag med mycket hög omsättning och mycket stor balansomslutning kan vara privata aktiebolag. 
 Aktiebolagslagen innehåller också bestämmelser om en särskild form av aktiebolag – aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegräns- ning (se 32 kap. aktiebolagslagen). Utmärkande för denna aktie- bolagsform är, såsom beteckningen antyder, att det finns begräns- ningar i möjligheterna att dela ut vinst till ägarna. Det är endast privata aktiebolag som kan vara aktiebolag med särskild vinstutdel- ningsbegränsning. 
  
 5.4 
  
 Vissa internationella jämförelser 
  
 Den  
 finska  
 lagen om andelslag är som huvudregel tillämplig på alla andelslag (se 1 kap. 1 § lagen om andelslag). Lagen gör inte skillnad på olika kategorier av andelslag, men innehåller särskilda bestäm- melser i vissa avseenden. Däribland kan nämnas möjligheten att i stadgarna bestämma att andelsstämmans beslutanderätt ska utövas av ett valt fullmäktige (se 4 kap. 27 § lagen om andelslag). Ett andels- lag kan dessutom bestämma att det i andelslaget ska finnas ett för- valtningsråd, som övervakar styrelsens och den verkställande direk- törens förvaltning och som även kan ges vissa befogenheter, däribland rätten att välja verkställande direktör (se 5 kap. 12 och 13 §§). Ett annat exempel finns i 6 kap. 7 § lagen om andelslag, där det anges att ett andelslag endast är skyldigt att upprätta en verksamhets- berättelse om vissa gränsvärden uppnås. 
 Den  
 norska  
 loven om samvirkeforetak är också generellt tillämplig på alla former av samvirkeforetak och innehåller inte någon upp- delning av samvirkeforetak i olika kategorier. Det finns däremot vissa särbestämmelser för vissa slag av samvirkeforetak, t.ex. be- träffande arbetskooperativ, s.k. føderativt samvirke (som närmast motsvarar medlemsfrämjande föreningar) och vissa försäljnings- organisationer inom fiskerinäringen 
  
 4 
  
 . 
 I  
 dansk  
 rätt förekommer en viss uppdelning av andelsselskab i olika kategorier beroende på det ansvar medlemmarna har för selskabets skulder. Den danska lagen (lov om erhvervsdrivende virksomheder) skiljer således mellan  
 å ena sidan  
 andelsselskab där 
  
 3 
  
 Se prop. 1993/94:196 s. 74. 
  
 4 
  
 S.k. salsorganisasjonar av fiskarar som är hänförliga under lov 14. desember 1951 nr. 3 om omsetning av råfisk. 
  
 342 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 medlemmarna inte har något ansvar alls eller endast ett begränsat ansvar för selskabets skulder och  
 å andra sidan  
 andelsselskab där medlemmarna är ansvariga för verksamhetens skulder. Även om lagen drar en skarp skiljelinje mellan dessa båda kategorier finns det andelsselskab som genom stadgebestämmelser utgör ett mellanting mellan kategorierna. 
  
 5  
  
 Det är endast andelsselskab utan, eller med begränsat, personligt ansvar som omfattas av registreringsplikt enligt lagen om erhvervsdrivende virksomheder. Andelsselskab med begränsat ansvar får då beteckningen A.M.B.A. Övriga andels- selskab är inte registreringspliktiga. 
 I  
 Frankrike  
 finns det, utöver den allmänna lagen om kooperativ (Loi nr  
 47-1775 
  du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération), särskilda lagar som reglerar kooperativ verksamhet inom olika områden, exempelvis  
 arbets-, 
 konsument-, 
  producent- och kreditkooperativ. Det finns också särskilda bestämmelser om sociala kooperativ. 
 Även i  
 Tyskland  
 finns, som har nämnts i avsnitt 3.3.2, en allmän lag om kooperativ. Lagen innehåller inte någon uppdelning av kooperativ i olika kategorier.  
 Belgisk  
 rätt innehåller tre olika kate- gorier av kooperativa associationer: kooperativ med begränsat per- sonligt ansvar för medlemmarna (SCRL), kooperativ med obegränsat personligt ansvar för medlemmarna (SCRIS) och sociala kooperativ (SCP). 
  
 6 
  
 5.5 
  
 Överväganden och förslag 
  
 5.5.1 
  
 Allmänna utgångspunkter 
  
 De förhållanden som de ekonomiska föreningarna verkar under kan variera avsevärt. Vissa föreningar har ett stort antal medlemmar och en omfattande verksamhet, medan andra föreningar är små eller mycket små både vad gäller medlemsantal och verksamhetens om- fattning. I utredningens direktiv påpekas att detta kan medföra att behovet av reglering varierar mellan skilda slag av föreningar och att utredningen därför ska överväga om det finns skäl att införa särskilda regler för vissa ekonomiska föreningar. 
  
 5 
  
 Se E. Hørlyck,  
  
 Dansk andelsret 
 , 3. udg., s. 140 f. 
  
 6 
  
 Se sammanställningen  
 Summary of Member States Laws in respect of  
 Co-operatives 
 , 
  
  bilaga 1 till  
  
 EU-kommissionens 
  
  rapport  
 Consultation paper,  
 Co-operatives 
  in Enterprise Europe 
 , Bryssel 2001. 
  
 343 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 SOU 2010:90 
  
 En första fråga att besvara blir då naturligen i vilken utsträckning det finns behov av skilda regler för olika ekonomiska föreningar. Om ett sådant behov visar sig finnas, inställer sig frågan hur behovet ska tillgodoses. Finns det ett behov av en särreglering, skulle denna kunna åstadkommas genom införandet av särskilda, kompletta regelsystem för skilda slag av ekonomiska föreningar. En sådan lösning förutsätter dock att det är möjligt att hitta naturliga gränser mellan de olika slagen av ekonomiska föreningar. Ett annat alternativ är att differentiera lagens regler enbart på de punkter där det finns ett påtagligt behov av detta. 
 Ett alternativ till en särreglering av det ena eller andra slaget är att göra lagens regler dispositiva i högre utsträckning än i dag. Detta skulle kunna öka den enskilda föreningens möjligheter att utifrån sina förutsättningar reglera vissa frågor i stadgarna på det sätt som passar föreningen bäst. Genom en sådan lösning skapas flexibilitet i lagstiftningen utan att de ekonomiska föreningarna nödvändigtvis måste delas in i olika kategorier. 
  
 5.5.2 
  
 Särskilda regler för olika kategorier av ekonomiska föreningar? 
  
 Bedömning:  
 De ekonomiska föreningarna bör inte delas in i olika kategorier med olika regelverk. 
 Bör de ekonomiska föreningarna delas in i olika kategorier av ekonomiska föreningar, exempelvis motsvarande indelningen av aktie- bolagen i publika och privata aktiebolag, med delvis olika regler? En sådan kategoriindelning skulle kunna vara motiverad om den för- mår att fånga upp de skillnader i regleringsbehov som kan föreligga mellan olika föreningar med hänsyn till föreningarnas storlek eller verksamhetens omfattning eller art. 
 I detta sammanhang kan det vara intressant att granska de över- väganden som gjordes i samband med att aktiebolagen delades upp i privata och publika bolag. I förarbetena till dessa lagändringar finns följande uttalande i frågan om vilka faktorer som ska beaktas vid gränsdragningen mellan de olika bolagskategorierna (se prop. 1993/94:196 s. 75): 
 344 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 Det är givetvis viktigt att regelsystemet utformas så att det klart och otvetydigt framgår till vilken kategori det enskilda bolaget tillhör. Det är också väsentligt att bolaget och aktieägarna själva har inflytande över vilket regelsystem som ska gälla för bolaget. Detta medför att det inte är lämpligt att låta gränsdragningen bestämmas av sådana variabla faktorer 
  
 7  
  
 som Sveriges Redovisningskonsulters Förbund har pekat på. I stället bör det överlämnas till bolagen själva att besluta om vilken bolagskategori de vill tillhöra. 
 Kategoriindelningen i aktiebolagslagen har således inte gjorts utifrån några bestämda egenskaper hos det enskilda bolaget, t.ex. verksam- hetens omfattning eller bolagets storlek. Inte heller har verksam- hetens art gjorts avgörande. I stället överlämnar lagen till bolaget självt – eller snarare dess stiftare/aktieägare – att välja kategori- tillhörighet. Det val som bolaget gör får sedan betydelse i olika hänseenden, t.ex. i fråga om kapitalkrav och möjligheterna till kapital- anskaffning. 
 Föreningens storlek och verksamhetens omfattning 
 Som tidigare har nämnts innehåller föreningslagen redan i dag sär- skilda bestämmelser för ekonomiska föreningar av viss storlek och med verksamhet av viss omfattning. 
 En ekonomisk förening med fler än 200 anställda ska således ha en verkställande direktör (se 6 kap. 3 § föreningslagen). Bestäm- melsen är motiverad av att ekonomiska föreningar som är av sär- skilt stor betydelse från ekonomisk och social synpunkt, framför- allt med tanke på den betydelse de kan ha för arbetsmarknaden, ska vara skyldiga att ha verkställande direktör. 
  
 8  
  
 I avsnitt 10.3.6 föreslår vi emellertid att skyldigheten att utse verkställande direktör av- skaffas och ersätts med en reglering som motsvarar aktiebolags- lagens bestämmelser för privata bolag, där det är frivilligt att utse verkställande direktör. Det gränsvärde som hittills har bestämt om en ekonomisk förening är skyldig att ha verkställande direktör är därför inte relevant för bedömningen av om ekonomiska föreningar bör delas in i olika kategorier. 
 Vissa ekonomiska föreningar är skyldiga att ha en särskilt kvali- ficerad revisor, nämligen en revisor som är auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen. Därvid gäller 
  
 7 
  
 Däribland hög omsättning, stor balansomslutning och många anställda. 
  
 8 
  
 Se Ds Ju 1976:11 s. 74 och prop. 1986/87:7 s. 66. 
  
 345 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 SOU 2010:90 
  
 vissa särskilda gränsvärden som anknyter till antalet anställda samt till föreningens balansomslutning och nettoomsättning. Dessa gräns- värden har valts för att anpassa svensk lagstiftning till bestämmelser i EU:s revisorsdirektiv. Bestämmelserna är alltså inte utformade specifikt för de ekonomiska föreningarnas förhållanden och det fram- står knappast som särskilt ändamålsenligt att lägga dem till grund för en mer generell kategoriindelning av ekonomiska föreningar. Det gäller särskilt som gränsvärdena inte fångar upp sådana skill- nader mellan olika föreningar som verksamhetens art och syfte eller antalet medlemmar. Till detta kommer att det är enbart ett fåtal ekonomiska föreningar som hamnar ovanför dessa gränsvärden. 
 I avsnitt 11.2 föreslår vi förändringar i bestämmelserna om revision av ekonomiska föreningar. Således behöver enligt vårt förslag endast de föreningar som uppfyller minst två av tre gränsvärden vara föremål för revision. Dessa gränsvärden är lägre än de nyss nämnda gränsvärdena. Inte heller dessa gränsvärden tar emellertid hänsyn till föreningarnas specifika verksamhet och syfte, antalet medlemmar m.m. och de framstår alltså inte som särskilt lämpliga att lägga till grund för en mera generell kategoriindelning av de ekonomiska föreningarna. 
 Vi har också övervägt om det borde gälla särskilda förenklade regler för föreningar med ett fåtal medlemmar, exempelvis föreningar med färre än tio medlemmar. En nackdel med en sådan lösning är att antalet medlemmar i en förening inte alltid är relevant för föreningens storlek. Exempelvis kan en ekonomisk förening som bedriver verksamhet i form av en s.k. bilpool ha ett stort antal med- lemmar men bedriva verksamhet som är av liten omfattning. Om- vänt kan en ekonomisk förening med ett fåtal medlemmar ha en mycket omfattande verksamhet. Behovet av särskilda regler kan därför inte bestämmas enbart med hänsyn till hur många med- lemmar föreningen har. Ytterligare faktorer måste beaktas, exem- pelvis den årliga omsättningen. Dessutom varierar vanligen antalet medlemmar i en förening under föreningens livslängd; även detta medför att medlemsantalet inte är lämpligt som en särskiljande faktor. 
 Våra överväganden i dessa frågor utmynnar i slutsatsen att det för de ekonomiska föreningarna inte – lika lite som för aktiebolag – finns några naturliga gränsvärden avseende storlek, omsättning o.d. som lämpligen bör ligga till grund för en generell kategori- indelning av de ekonomiska föreningarna. En förening kan som nämnts vara liten i ett avseende men ha en omfattande verk- 
 346 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 samhet. Vidare blir en uppdelning av föreningar utifrån storlek och omfattning av verksamheten med nödvändighet beroende av variabla faktorer, vilket skulle kunna medföra att en förening kommer att höra till än den ena, än den andra kategorin. Detta skulle inte vara någon lämplig lösning. 
  
 9  
  
 Vi föreslår därför inte någon generell kate- goriuppdelning av ekonomiska föreningar utifrån storlek och verk- samhetens omfattning. 
 Verksamhetens art 
 Föreningslagen uppställer krav på att en ekonomisk förening ska bedriva  
 ekonomisk  
 verksamhet. Medlemmarna bestämmer själva arten av verksamheten och vad de har beslutat ska komma till uttryck i föreningens stadgar. En uppdelning av föreningar utifrån verksam- hetens art är därför mer förutsägbar och tydlig än en uppdelning grundad på variabla faktorer. Frågan är dock om en sådan uppdel- ning är ändamålsenlig i ett regelförenklingsperspektiv. 
 Traditionellt har ekonomiska föreningar haft sin verksamhet inom lantbruk och dagligvaruhandel, där det har varit brukligt att dela upp föreningarna i producentkooperativ och konsument- kooperativ. Det har hittills inte funnits något behov av att införa olika kategorier av föreningar i föreningslagen utifrån denna upp- delning. Däremot innehåller föreningslagen redan nu vissa bestäm- melser som delvis är anpassade efter konsumentföreningarnas och de lantbrukskooperativa föreningarnas särskilda behov. Som exempel kan nämnas att bestämmelserna i 1 kap. 1 § föreningslagen om medlemsfrämjande föreningar framförallt är motiverade av de för- ändringar som har skett bland konsumentkooperativa föreningar på senare år, se avsnitt 2.3.2. Vidare har möjligheten att skapa indi- viduellt kapital för medlemmarna genom s.k. insatsemission enligt 10 kap. 2 a § föreningslagen främst utnyttjats inom lantbruks- och skogsbrukskooperationen. Det är också efter önskemål från lant- brukskooperationen som det har införts bestämmelser i 5 kap. 4 § föreningslagen som gör det möjligt att registrera förlagsandelar hos en central värdepappersförvarare för att underlätta handeln med sådana andelar. 
  
 10  
  
 Behovet av viss särreglering för dessa två former 
  
 9 
  
 Jfr det ovan citerade uttalandet i förarbetena till aktiebolagslagen i samband med införandet av bolagskategorierna publika och privata aktiebolag (se prop. 1993/94:196 s. 75). 
  
 10 
  
 Se prop. 2006/07:112. 
  
 347 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 SOU 2010:90 
  
 av ekonomiska föreningar har alltså lösts genom införandet av all- männa regler i föreningslagen. 
 Vid de kontakter som vi har haft med företrädare för de större organisationerna på området har det inte framkommit något som ger anledning att räkna med något ökat behov av att i lagen mer generellt dela upp föreningar i olika kategorier utifrån föreningens karaktär av producent- eller konsumentkooperativ. 
 En särskild typ av ekonomisk förening är de s.k. arbetskoopera- tiven. Ett sådant kooperativ kan bedriva verksamhet med många olika inriktningar, exempelvis konsultverksamhet, barnomsorg, vård eller utbildning. Utmärkande för ett arbetskooperativ är att med- lemskapet har en särskilt stor betydelse för medlemmens ekonomi, eftersom medlemmen har sin anställning i föreningen och därmed vanligen är helt beroende av föreningen för sin försörjning. Detta skulle i och för sig kunna motivera en särreglering för just dessa ekonomiska föreningar. De särskilda behov som arbetskoopera- tiven har torde emellertid i allt väsentligt kunna tillgodoses genom allmänna regler (jfr ovan om t.ex. medlemsfrämjande föreningar). I ett avseende – i fråga om återbetalning av medlemsinsatser – föreslår vi visserligen särskilda regler för arbetskooperativ (se avsnitt 12.5.4). I övrigt kan vi emellertid inte se att det är motiverat med särregler för arbetskooperativ. 
 Vi återkommer i avsnitt 17 till behovet av särskilda regler för ekonomiska föreningar som bedriver finansiell verksamhet. 
 Föreningens ändamål 
 En typ av föreningar som, kan det hävdas, skulle kunna vara lämpad för särreglering är föreningar som har utpräglade sociala ändamål. En ekonomisk förening ska – som tidigare har redovisats – som huvudregel ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen. Som framgår av avsnitt 2.3.6 förekommer det emellertid att föreningar även har andra ändamål, t.ex. främjandet av medlem- marnas sociala intressen. Dessa föreningar skiljer sig vanligen från andra ekonomiska föreningar på så sätt att strävan att åstadkomma ekonomisk nytta för medlemmarna är av mindre påtaglig betydelse. Det kan hävdas att det skulle vara ändamålsenligt med vissa sär- skilda regler för föreningar av detta slag (t.ex. regler motsvarande de som gäller för aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegräns- ning) eller i vart fall att det för föreningar med utpräglade sociala 
 348 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 ändamål borde gälla särskilda bestämmelser om användandet av föreningens överskott. Sådana särregler skulle framför allt ha den betydelsen att de tryggar att föreningen behåller sin sociala karak- tär och att överskottet inte förskingras för andra ändamål. Redan gällande lagstiftning ger emellertid ekonomiska föreningar möjlig- het att i stadgarna ta in bestämmelser om att föreningens överskott ska återinvesteras i rörelsen eller till viss del användas för annat än medlemmarnas ekonomiska nytta. I och för sig torde medlemmarna, om de är ense, kunna sätta sig över sådana stadgebestämmelser. Likväl framstår behovet av särskilda lagregler för detta slag av föreningar inte som särskilt stort. Enligt vår mening bör det därför inte införas någon särskild kategori av ekonomiska föreningar med utpräglade sociala ändamål. 
 Det kan tilläggas att behovet av en sådan reglering sannolikt hade varit ett annat om det hade varit möjligt att inom en ekonomisk förenings ramar driva verksamhet där det är gynnandet av ett socialt intresse, i stället för främjandet av medlemmarnas ekonomiska intresse, som är det dominerande ändamålet. Såsom vi återkommer till i avsnitt 6.5 anser vi emellertid att den ekonomiska förenings- formen liksom hittills bör vara förbehållen föreningar vars huvud- sakliga syfte är att främja medlemmarnas ekonomiska intresse. 
 Andra faktorer 
 Som redan nämnts finns det vissa skillnader mellan föreningar där medlemmarna fattar beslut vid föreningsstämma och föreningar som har valt att tillämpa fullmäktigesystemet. Systemet med full- mäktige används framförallt i större ekonomiska föreningar. Denna omständighet kan synas tala för att användningen av fullmäktige skulle kunna ligga till grund för en avgränsning mellan olika kate- gorier av ekonomiska föreningar. Det är också medlemmarna själva som väljer om de vill tillämpa fullmäktigesystemet eller inte. En kategoriindelning av detta slag skulle därför, kan det hävdas, bli både tydlig och förutsägbar. 
 Fullmäktigesystemet är emellertid främst ett sätt att på ett smidigt vis organisera beslutsfattandet i större föreningar. Att en förening tillämpar ett fullmäktigesystem behöver inte innebära att föreningens förhållanden i andra avseenden är sådana att en särreglering av föreningen är motiverad. Det är mot denna bakgrund tveksamt om det är lämpligt att använda förekomsten av fullmäktige för att mera 
 349 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 SOU 2010:90 
  
 generellt dela upp ekonomiska föreningar i olika kategorier. Vi före- slår därför inte heller en generell kategoriindelning av detta slag. 
 En kategoriindelning utifrån medlemmarnas beslut? 
 Som har framgått av avsnitt 5.3 utgår indelningen av aktiebolag i privata och publika aktiebolag från stiftarnas eget beslut. Lagen lämnar således fritt för stiftarna att själva bestämma om bolaget ska tillhöra den ena eller den andra kategorin. Det är också möjligt för aktieägarna att senare besluta om att byta bolagskategori. För stiftarna/aktieägarna kan valet av den ena eller andra kategorin ha fördelar av olika slag. Valet av den privata bolagskategorin innebär att bolaget slipper en del bestämmelser som kan uppfattas som administrativt betungande. Genom att i stället underkasta sig de strängare regler som gäller för publika aktiebolag kan stiftarna/aktie- ägarna sannolikt öka omvärldens förtroende för bolaget och där- igenom stärka dess anseende. Det är tänkbart att det även bland de ekonomiska föreningarna finns de som på liknande sätt skulle vilja underkasta sig ett striktare regelverk för att därigenom öka om- världens förtroende för föreningen. Är detta tillräcklig anledning att även för de ekonomiska föreningarnas del införa en kategori- indelning som grundar sig på föreningarnas eget val och alltså inte bestäms av sådana faktorer som t.ex. storlek, medlemsantal eller liknande? 
 För att en sådan kategoriindelning ska vara ändamålsenlig krävs det att lagstiftaren också identifierar de regler som bör skilja sig åt mellan de båda kategorierna. De delar av regelverket som här skulle kunna vara av intresse är bl.a. reglerna om kapitalskydd samt reg- lerna om föreningens organisation. Man skulle t.ex. kunna tänka sig att det för den ena föreningskategorin, men inte för den andra, uppställdes krav på årliga avsättningar till reservfond eller särskilt strikta begränsningar för värdeöverföringar från föreningen. Man skulle också kunna tänka sig att det för den ena föreningskategorin, men inte för den andra, uppställdes särskilda krav på verkställande direktör eller revisor. 
 En kategoriindelning av detta slag låter sig enligt vår mening i och för sig väl genomföras. Den skulle emellertid riskera att öka regelverkets komplexitet och minska dess överskådlighet. Den bör därför inte införas annat än om det finns goda skäl för ett sådant system. Enligt vår mening kan de fördelar som en kategori- 
 350 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 indelning utifrån medlemmarnas eget beslut skulle ge lika väl upp- nås genom att föreningarna får möjlighet att i sina stadgar skräddarsy de lösningar som passar dem bäst. Det finns därför inte tillräckliga skäl att införa en kategoriindelning av det slag som finns i aktie- bolagslagen. 
  
 5.5.3 
  
 Fler dispositiva bestämmelser 
  
 Förslag:  
 Det införs flera nya möjligheter för medlemmarna i ekonomiska föreningar att genom stadgebestämmelser själva reglera olika frågor, däribland regler om investerande medlemmar, revision, externt bedriven verksamhet och utbetalningar i sam- band med medlems avgång. 
 Vi föreslår alltså ingen generell särreglering för olika typer av eko- nomiska föreningar. Den önskvärda ökade flexibiliteten bör i stället uppnås genom att det – i linje med våra direktiv – införs ett ökat antal dispositiva bestämmelser, bestämmelser som ger den enskilda ekonomiska föreningen ökade möjligheter att organisera sin verk- samhet på det sätt som passar  
 den  
 bäst. 
 Sålunda föreslår vi att ekonomiska föreningar bör ges ökade möjligheter att bestämma över formen för den bedrivna verksam- heten. Enligt den nuvarande föreningslagen kan en ekonomisk förening bedriva sin verksamhet i föreningen, i ett helägt dotter- företag eller i ett delägt företag vars övriga delägare är kooperativa associationer (se 1 kap. 1 § fjärde stycket föreningslagen). Av skäl som redovisas närmare i avsnitt 6.6.1 föreslår vi att en ekonomisk förening i sina stadgar ska kunna ta in bestämmelser som medger att den även kan bedriva en stor del av sin verksamhet i andra före- tag än vad som är tillåtet i dag, t.ex. i ett delägt bolag, vars övriga ägare inte är ekonomiska föreningar, eller i ett helt fristående före- tag. 
 Vidare föreslår vi i avsnitt 11 att bestämmelserna om revision i ekonomiska föreningar ska vara dispositiva i mindre och medel- stora föreningar. Vi föreslår också regler om ett enklare slag av granskning, s.k. allmän granskning. Härigenom blir det möjligt för merparten av de ekonomiska föreningarna, nämligen de som har en verksamhet som inte överstiger de i lagen angivna gränsvärdena, att 
 351 
  
 Ett flexiblare regelverk 
  
 SOU 2010:90 
  
 genom stadgebestämmelser välja den form av granskning av föreningens förhållanden som är anpassad för den enskilda föreningens behov. 
 Vi föreslår också nya bestämmelser om s.k. investerande med- lemmar, se avsnitt 6.5.2. Genom dessa inrättas det en möjlighet för en ekonomisk förening att i stadgarna besluta att också den eller de som inte har för avsikt att delta i föreningens verksamhet kan antas som medlemmar i föreningen. 
 I avsnitt 8.4.3 föreslår vi också vissa jämkningar i bestämmel- serna om medlemsinträde. Vi bedömer att dessa kommer att öka föreningens möjligheter att säga nej till nya medlemmar, om en ökning av medlemsantalet skulle innebära ekonomiska risker för föreningens verksamhet. 
 I avsnitt 12.5.4 föreslår vi dessutom att vissa slag av föreningar (arbetskooperativ) ska kunna införa stadgebestämmelser om att avgående medlemmar ska kunna, med vissa begränsningar, få ut sin andel i föreningens fria egna kapital. En sådan ordning förväntas bl.a. öka medlemmars investeringsvilja i föreningen. 
 Redan i dag gäller en oskriven princip om samtliga medlemmars samtycke. Innebörden i denna är att sådana bestämmelser i lagen som är uppställda enbart till medlemmarnas skydd får frångås om samtliga berörda medlemmar samtycker till det. Som en följd av detta har i synnerhet medlemmarna i mindre föreningar möjlighet att organisera beslutsfattande m.m. på ett informellt sätt; principen innebär ju att sådana i lagen intagna formaliaregler som är upp- ställda enbart till medlemmarnas skydd inte behöver iakttas om samtliga berörda medlemmar godtar det. Vi föreslår att principen tas in i lagtexten (se 1 kap. 2 § i förslaget till ny föreningslag). Prin- cipen kommer därmed att synliggöras bättre än i dag. 
 352 
  
 6 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 I detta avsnitt behandlar vi olika grundläggande frågor kring be- greppet ekonomisk förening, i synnerhet vilka villkor som måste vara uppfyllda för att en association ska kunna godtas som en eko- nomisk förening. 
 I utredningsdirektiven omnämns särskilt frågorna om utform- ningen av det s.k. kooperativa kravet och det s.k. huvudsaklighets- kriteriet. Men i uppdraget ingår även att se över lagens krav på att ändamålet med en ekonomisk förenings verksamhet ska vara att främja medlemmarnas ekonomiska intressen och att överväga om definitionen av ekonomisk förening också i övrigt är ändamåls- enligt utformad. 
 Enligt direktiven ska vi även överväga om möjligheterna för ekonomiska föreningar att bedriva kooperativ verksamhet i delägda företag bör utvidgas. Vi ska dessutom ta ställning till om det bör införas en möjlighet för föreningar att ha s.k. investerande med- lemmar. 
  
 6.2 
  
 Föreningslagens definition av ekonomisk förening 
  
 6.2.1 
  
 Allmänt om definitionen av ekonomisk förening 
  
 Av 1 kap. 1 § föreningslagen framgår att en ekonomisk förening är en association som har till ändamål att främja medlemmarnas eko- nomiska intressen genom ekonomisk verksamhet. Detta ska ske genom att medlemmarna deltar i verksamheten som konsumenter 
 353 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 eller andra användare, som leverantörer, med egen arbetsinsats, genom att använda föreningens tjänster, eller på annat liknande sätt. 
 Utmärkande för den ekonomiska föreningen är således att föreningen ska bedriva ekonomisk verksamhet som medlemmarna på något sätt ska delta i. Föreningens ändamål ska vara att främja medlemmarnas ekonomi. Lagtexten klargör inte om en förening, som uppfyller dessa kriterier, även kan bedriva annan verksamhet. Av förarbeten, doktrin och rättspraxis framgår emellertid att det i detta avseende gäller ett huvudsaklighetskriterium; verksamheten kan ha andra inslag utan att sammanslutningen för den skull för- lorar karaktären av ekonomisk förening under förutsättning att associationen  
 huvudsakligen  
 framträder som en ekonomisk förening. 
  
 6.2.2 
  
 Medlemmarnas deltagande i verksamheten – det kooperativa kravet 
  
 Kravet på att medlemmarna ska delta i föreningens verksamhet brukar kallas  
 det kooperativa kravet 
 . Det infördes genom 1951 års föreningslag, i syfte att tydliggöra skillnaden mellan aktiebolag och ekonomiska föreningar. I förarbetena uttalades då att kravet inne- bär att medlemmarna på ett positivt sätt ska vara engagerade i verk- samheten som sådan. Det sades vidare att medlemmarnas deltag- ande inte får vara inskränkt till att åtnjuta avkastning på kapital som hade satts in i företaget. 
  
 1 
  
 Det kooperativa kravet innebär således att föreningens medlemmar inte endast ska vara föreningens ägare, utan de förutsätts också delta i föreningens verksamhet. Medlemmarna kan därför sägas ha dubbla roller i föreningen och agerar dels som ägare, dels som nytt- jare av föreningens tjänster. 
 I de  
 konsumentkooperativa  
 föreningarna, exempelvis inom daglig- varuhandeln och oljekooperationen, deltar medlemmarna såsom konsumenter av de varor som föreningarna säljer. I de  
 producent- kooperativa föreningarna 
 , dit lantbrukskooperationen traditionellt räknas, agerar medlemmarna genom att leverera råvaror eller andra produkter till föreningarna för försäljning eller förädling. Medlem- marna kan även använda verksamheten för inköp av produkter till sin egen näringsverksamhet. I ett  
 arbetskooperativ 
 , exempelvis en personalägd förskola, deltar medlemmarna med sin arbetsinsats. 
  
 1  
 Se prop. 1951:34 s. 78 f. 
 354 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Det är i synnerhet det kooperativa kravet som gör att den ekonomiska föreningen i rättsligt hänseende skiljer sig tydligt från aktiebolaget. Aktiebolagslagen ställer inte något krav på att en aktie- ägare ska delta i bolagets verksamhet annat än med sin kapitalinsats; föreningslagen, å andra sidan, godtar inte medlemskap som inskränker sig till en kapitalinvestering i verksamheten. Medlemmarna måste ha för avsikt att delta, mer eller mindre frekvent, i föreningens verk- samhet. Det åligger styrelsen att vid en presumtiv medlems an- sökan ta ställning till om denne kan förväntas delta i föreningsverk- samheten. Om så inte bedöms vara fallet, ska medlemskap nekas. 
  
 6.2.3 
  
 Ekonomisk verksamhet – verksamhetskravet 
  
 En ekonomisk förening ska bedriva ekonomisk verksamhet av något slag (det s.k.  
 verksamhetskravet 
 ). Därmed avses att verksamheten ska vara kommersiell, industriell, finansiell eller på annat sätt affärs- mässigt organiserad. 
  
 2  
  
 Begreppet ekonomisk verksamhet har ungefär samma innebörd som begreppet näringsverksamhet men vissa skillnader mellan begreppen kan urskiljas (se närmare nedan). 
  
 3  
  
 I Bolagsverkets registreringspraxis har begreppet ekonomisk verksamhet kommit att tolkas relativt extensivt. 
 En förening som har till ändamål att främja sina medlemmars ekonomi men gör detta utan att bedriva ekonomisk verksamhet kan inte registreras som en ekonomisk förening. Den utgör i stället en ideell förening. Så är fallet med exempelvis fackföreningar, arbets- givarorganisationer och hyresgästföreningar. 
 Närmare om begreppet näringsverksamhet 
 Begreppet näringsverksamhet förekommer inom skilda rättsområden, såsom bl.a. redovisningslagstiftningen, civilrätten och skatterätten. 
 I den numera upphävda bokföringslagen (1976:125; 1976 års bokföringslag) användes begreppet näringsidkare för att i visst avseende avgränsa kretsen bokföringsskyldiga. Begreppet omfattade varje fysisk eller juridisk person som yrkesmässigt bedrev verksam- het av ekonomisk art. Något krav på att verksamheten skulle be- drivas i vinstsyfte uppställdes inte och begreppet var därför vidare 
  
 2 
  
 Se SOU 1949:17 s. 73. 
  
 3 
  
 Se Brown,  
 Nials Svensk associationsrätt i huvuddrag 
 , 9 uppl., s. 41. 
  
 355 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 än det skatterättsliga rörelsebegreppet. I den nu gällande bok- föringslagen (1999:1078) har näringsidkare i stället innebörden den som bedriver näringsverksamhet. I förarbetena kommenteras detta på följande sätt (se prop. 1998/99:130 del 1 s. 381): 
 Uttrycket näringsverksamhet är avsett att ha väsentligen den inne- börd som motsvarar begreppet näringsidkare i hittills gällande rätt. Begreppet skall fattas i vidsträckt mening, såsom är fallet i t.ex. konsu- mentköplagen (1990:932). Det innebär att näringsverksamhet skall anses omfatta all verksamhet som är av ekonomisk natur och av sådan karaktär att den kan betecknas som yrkesmässig (se prop. 1989/90:89 s. 60). // Verksamhetens omfattning har inte någon avgörande be- tydelse för bokföringsskyldigheten. En hantverkare som driver sin verk- samhet i liten skala blir ändå bokföringsskyldig, om det yrkesmässiga momentet är uppfyllt. Kravet på yrkesmässighet innebär å andra sidan att den som vid sidan av sin egentliga sysselsättning åtar sig smärre hantverkssysslor för annans räkning som regel inte kan anses bedriva näringsverksamhet.// Andra omständigheter som kan vägas in i bedömningen av om en person är bokföringsskyldig är omsättnings- hastigheten på försålda varor eller tjänster och förekomsten av om- kostnader i verksamheten. En helhetsbedömning måste alltså ske i det enskilda fallet. Härvid kan ledning ofta hämtas från hur verksamheten bedöms skattemässigt; skall verksamheten beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet är den normalt bokföringspliktig. 
 Begreppen näringsverksamhet och näringsidkare förekommer också inom civilrätten, bl.a. i konsumentköplagen (1990:932). Även där anses uttrycken omfatta varje fysisk eller juridisk person som driver verksamhet av ekonomisk natur och av sådan karaktär att den kan betraktas som yrkesmässig. Inte heller civilrättsligt upp- ställs något krav på att verksamheten ska drivas i vinstsyfte. 
  
 4 
  
 Inom skatterätten används begreppet näringsverksamhet i bl.a. inkomstskattelagen (1999:1229). Av 13 kap. 1 § inkomstskattelagen framgår att med näringsverksamhet avses förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Rekvisitet yrkesmässig avser att verksamheten ska bedrivas varaktigt och ha vinstsyfte. Kriterierna för näringsverksamhet inom området för inkomstskatt är därför  
 varaktighet 
 ,  
 självständighet  
 och  
 vinstsyfte 
 . I fråga om juridiska personer kan det dock ifrågasättas om kravet på vinstsyfte i egentlig mening verkligen upprätthålls i praktiken. Kravet är i vart fall mycket uttunnat. 
  
 5 
  
 4 
  
 Se prop. 1989/90:89 s. 60, förarbetena till firmalagen (1974:156) prop. 1974:4 s. 200 och förslaget till ny kommissionslag, prop. 2008/09:88 s. 89. 
  
 5 
  
 Se SOU 1995:63 s. 128. 
  
 356 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Sammanfattningsvis kan sägas att begreppet näringsverksamhet, såsom det kommer till uttryck i civilrätten och i redovisnings- lagstiftningen, är ett vidare begrepp än näringsverksamhet på skatte- rättens område. Det är framförallt kravet på vinstintresse som skiljer begreppen åt. Inom skatterätten finns, i varje fall i formellt hän- seende, ett krav på vinstintresse för att fråga ska vara om närings- verksamhet. Civilrättsligt kan en verksamhet vara att anse som näringsverksamhet trots att den bedrivs utan något egentligt vinst- syfte. Gemensamt för de olika begreppen är dock att det ska vara fråga om verksamhet av ekonomisk natur och att den ska vara av sådan karaktär att den kan betecknas som yrkesmässig. 
  
 6.2.4 
  
 Främjande av medlemmarnas ekonomiska intressen – ändamålskravet 
  
 En ekonomisk förening ska ha till ändamål att främja  
 medlem- marnas ekonomiska  
 intressen. Detta brukar benämnas  
 ändamåls- kravet 
 . Främjandet ska, som huvudregel, ske genom något slag av samhandel mellan medlemmarna och föreningen. 
 I konsumentkooperativa föreningar främjas medlemmarnas in- tressen genom att de får lägre priser på varor. Medlemmarnas eko- nomi gynnas i en producentförening genom att medlemmarna får lönsam avsättning för sina produkter och möjlighet att köpa in varor till den egna verksamheten till bra priser. I ett arbetskoopera- tiv erbjuds medlemmarna möjlighet till försörjning, medan en eko- nomisk förening som fungerar som samverkansform för företagare kan skapa ekonomisk nytta för medlemmarna i form av lägre kost- nader för vissa varor och tjänster. Medlemmarnas ekonomi kan främjas inte bara genom högre inkomster eller lägre kostnader utan även genom att föreningens verksamhet minskar medlemmarnas levnads- eller arbetskostnader. Ett ekonomiskt främjande föreligger också när föreningens verksamhet gör det möjligt för medlemmarna att överhuvudtaget få tag på önskade varor eller tjänster eller att få avsättning för egenproducerade varor eller tjänster. 
  
 6 
  
 En förening förutsätts samhandla med sina medlemmar på före- tagsekonomiskt sunda villkor. Det finns emellertid inte något civil- rättsligt krav på att föreningen i avtalsrelationen med medlem- marna ska göra någon egentlig vinst. I förhållande till tredje man – en  
 icke-medlem 
  som handlar med föreningen – är dock verksam- 
  
 6  
 Se SOU 1984:9 s. 133 f. 
 357 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 heten vanligtvis inriktad på att bereda föreningen vinst. En konse- kvens av att det är medlemmarnas ekonomi som ska främjas är emellertid att föreningen inte har något  
 eget  
 vinstintresse. Efter en nödvändig konsolidering av verksamheten ska föreningen därför i princip dela ut verksamhetens överskott till medlemmarna. 
  
 7  
  
 Sådan vinstutdelning utgör också en del av medlemsnyttan. 
 Kravet på att föreningens verksamhet ska främja medlemmarnas ekonomiska intressen får till följd att en ekonomisk förening inte kan användas för verksamheter som bedrivs i huvudsak för andra ändamål, exempelvis för att främja ett socialt, kulturellt eller politiskt intresse. Sådan verksamhet får i stället drivas i någon annan associa- tionsform, t.ex. som en ideell förening. 
  
 6.2.5 
  
 Huvudsaklighetskravet 
  
 En ekonomisk förenings verksamhet får ha även  
 icke-kooperativa 
  inslag. Så får det exempelvis förekomma handel med andra än med- lemmar. En förening får också, utöver själva grundverksamheten, bedriva viss annan verksamhet, t.ex. kapitalplaceringar. Så är fallet även om den andra verksamheten saknar nödvändigt samband med den kooperativa verksamheten. En ekonomisk förening kan också ha ett blandat syfte, så att syftet inte endast är att främja med- lemmarnas ekonomi utan också att exempelvis främja ett ideellt intresse. För att en förening, vars verksamhet eller syfte endast del- vis uppfyller föreningslagens krav, ska klassificeras som en ekono- misk förening krävs emellertid att föreningen i huvudsak framträder som en ekonomisk förening. 
  
 8  
  
 Detta krav utgör  
 huvudsaklighetskravet 
 . 
 Detta huvudsaklighetskrav får betydelse bl.a. vid Bolagsverkets prövning av registreringsansökningar. Om stadgarna är utformade så att huvudsaklighetskriteriet inte är uppfyllt, ska registrering i princip vägras. I förarbetena till den nuvarande föreningslagen har uttalats att huvudsaklighetskravet enligt rådande registreringspraxis, i associationsrättslig mening, torde anses uppfyllt om verksam- heten till mer än hälften består av ekonomisk verksamhet. 
  
 9  
  
 Huvud- saklighetskravet gäller även i föreningens fortsatta verksamhet. En ekonomisk förening där den  
 icke-ekonomiska 
  verksamheten blir den klart dominerande verksamheten i föreningen torde sålunda i 
  
 7 
  
 Se Wells,  
  
 Lagen om ekonomiska föreningar 
 . En kommentar, 3 uppl., s. 37. 
  
 8 
  
 Se prop. 1986/87:7 s. 78. 
  
 9 
  
 Se prop. 1999/2000:88 s. 13. 
  
 358 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 princip vara skyldig att gå i likvidation (se 11 kap. 4 § första stycket 2 föreningslagen). Detsamma gäller om verksamheten huvudsakligen kommer att inriktas på tillhandahållande av tjänster till utomstående. 
 Huvudsaklighetskravet får även betydelse för bedömningen av om en verksamhet som bedrivs i form av en ideell förening egent- ligen är av sådan art att det i själva verket är fråga om en oregi- strerad ekonomisk förening. Eftersom en oregistrerad ekonomisk förening inte har någon rättskapacitet, innebär detta bl.a. att med- lemmarna kan vara ansvariga för föreningens skulder. 
 I praktiken är det svårt att bedöma när huvudsaklighetskravet är uppfyllt. Detta medför i sin tur besvärliga tillämpningssvårigheter och praktiska problem (såsom i det nyss nämnda exemplet med den ideella föreningen som i själva verket är en oregistrerad ekono- misk förening). I NJA 2000 s. 365 har Högsta domstolen kon- staterat att det inte är möjligt att dra några fasta gränser för huvud- saklighetskravets tillämpning. Enligt domstolen finns det emellertid ett inte obetydligt utrymme för att inom ramen för en ideell förening med självständig rättskapacitet bedriva sådan verksamhet som avses i 1 kap. 1 § första stycket föreningslagen, även i sådana fall då det skulle ha varit möjligt att i stället välja den registrerade ekonomiska föreningen som form för verksamheten. 
  
 6.3 
  
 Möjligheter att bedriva kooperativ verksamhet i andra juridiska personer 
  
 Tidigare kännetecknades ekonomiska föreningar regelmässigt av att den kooperativa verksamheten bedrevs  
 i  
 föreningen. På senare år har det, framförallt inom de större kooperativa företagen, vuxit fram behov av att organisera den kooperativa verksamheten i nya struk- turer, där bl.a. ägandet och verksamheten skiljs åt i olika juridiska personer. Föreningslagen har i några avseenden anpassats till dessa behov. 
  
 6.3.1 
  
 Verksamhet i dotterbolag 
  
 Redan föreningslagens ursprungliga lydelse medgav att en ekonomisk förening bedrev  
 viss  
 kooperativ verksamhet i ett dotterföretag utan att föreningen för den skull förlorade sin kooperativa karaktär. 
  
 10 
  
 10  
 Se prop. 1996/97:163 s. 22. 
 359 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 Sedan dess har möjligheten att bedriva verksamheten i dotter- företag successivt utökats. 
 År 1998 öppnade lagstiftaren upp för att en ekonomisk förening skulle kunna bedriva  
 hela  
 sin kooperativa verksamhet i ett dotter- företag och samtidigt behålla sin rättsliga status som ekonomisk förening (se 1 kap. 1 § tredje stycket 1 föreningslagen). En förut- sättning för detta var att verksamheten bedrevs i ett av moder- föreningen helägt dotterföretag. Kravet på att dotterföretaget skulle vara helägt syftade till att ge garantier för att såväl moderföreningen som dess medlemmar hade inflytande över verksamheten och att samtliga vinster som uppkom i dotterföretaget tillfördes moder- föreningen. 
  
 11 
  
 Sedan den 1 juli 2006 är det också möjligt för en moderförening att driva verksamheten i ett delägt företag. En förutsättning för detta är dock att även övriga delägare är ekonomiska föreningar eller motsvarande juridiska personer med hemvist inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES; se 1 kap. 1 § tredje stycket 2 föreningslagen). Förändringen motiverades främst av pågående omorganisationer inom konsumentkooperationen, vilka hade med- fört ett behov av att kunna bedriva verksamhet även i delägda före- tag. För att förändringen inte skulle riskera att urholka förening- arnas kooperativa karaktär begränsades dock kretsen av övriga del- ägare till andra ekonomiska föreningar. I syfte att underlätta sam- verkan mellan kooperativa företag inom EU jämställdes i detta hänseende motsvarande utländska personer med hemvist inom EES med ekonomiska föreningar. 
  
 12 
  
 Lagen tillåter också att en ekonomisk förening bedriver sin verksamhet i ett företag som föreningen har ett endast indirekt ägande i, under förutsättning att detta företag är helägt av ett sådant företag som nyss har sagts (se 1 kap. 1 § tredje stycket 3 förenings- lagen). 
  
 6.3.2 
  
 Medlemsfrämjande föreningar 
  
 Med anledning av organisationsförändringar inom främst konsument- kooperationen infördes år 2000 bestämmelser om s.k. medlems- främjande föreningar (se 1 kap. 1 § tredje stycket föreningslagen). 
  
 11 
  
 Se prop. 1996/97:163 s. 23. 
  
 12 
  
 Se prop. 2005/06:84 s. 9 f. 
  
 360 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Ekonomiska föreningar har traditionellt organiserat sig enligt den s.k.  
 originära modellen 
 , som innebär att lokala ekonomiska föreningar (primärföreningar) bedriver affärsverksamhet där de egna medlemmarna deltar. Primärföreningarna äger andelar i en större centralorganisation (en sekundärförening) som sköter vissa över- gripande frågor. Inom konsumentkooperationen har primärfören- ingarna traditionellt bedrivit dagligvaruhandel i butik till sina med- lemmar, medan Kooperativa Förbundet (KF) såsom sekundär- förening har ansvarat för produktion och inköp av varor och annat stöd till de lokala föreningarna. 
  
 13 
  
 Under  
 1990-talet 
  påbörjades en omorganisation av konsument- kooperationen i syfte att effektivisera verksamheten och uppnå stor- skalighets- och samordningsfördelar. Omorganisationen innebar bl.a. att primärföreningarna överförde sin affärsverksamhet till sekundärföreningen. Numera samhandlar primärföreningarnas medlemmar vanligtvis med sekundärföreningen. Ansvaret för med- lemsverksamheten och för relationen med medlemmarna finns hos primärföreningarna som därmed främst får karaktären av medlems- främjande föreningar. Primärföreningarna och deras medlemmar utövar sitt inflytande över affärsverksamheten via sitt ägande i KF. Denna organisationsmodell brukar kallas f 
 ördelningsmodellen 
 . 
  
 14 
  
 De medlemsfrämjande föreningarna uppfyller inte förenings- lagens krav på att en ekonomisk förening ska bedriva ekonomisk verksamhet som medlemmarna deltar i; medlemmarna samhandlar ju inte med de föreningar som de är medlemmar i utan endast med sekundärföreningarna. Detta föranledde den inledningsvis nämnda anpassningen av föreningslagen. Denna innebär att en förening, som inte uppfyller de sedvanliga rekvisiten för en ekonomisk förening, ändå ska anses som en ekonomisk förening, om den uppfyller följande tre villkor. Föreningen ska  
 för det första  
 ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom att verka för att de deltar som exempelvis konsumenter, producenter eller arbets- tagare i ekonomisk verksamhet som bedrivs av en eller flera andra ekonomiska föreningar. Föreningen (primärföreningen) ska så- ledes aktivt främja medlemmarnas samhandel med den eller de andra föreningarna (sekundärföreningarna).  
 För det andra  
 ska primärföreningens tillgångar till övervägande del bestå av andelar i den eller de andra sekundärföreningarna. Med rekvisitet över- vägande del avses att mer än hälften av primärföreningens till- 
  
 13 
  
 Se prop. 1999/2000:88 s. 11. 
  
 14 
  
 Se prop. 1999/2000:88 s. 12. 
  
 361 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 gångar ska bestå av andelar i sekundärföreningen. 
  
 15  
  
 Som  
 ett tredje krav  
 gäller att sekundärföreningarna måste vara ekonomiska fören- ingar, dvs. de måste utgöra föreningar vilkas verksamhet i huvudsak består av samhandel med medlemmarna. En sekundärförening kan därför inte vara en medlemsfrämjande förening. 
  
 6.4 
  
 Definitionen av kooperativt företagande i viss utländsk rätt 
  
 6.4.1 
  
 Nordisk rätt 
  
 Danmark 
 Den danska loven om visse erhvervsdrivende virksomheder 
  
 16  
  
 är tillämplig på verksamheter som har till ändamål att främja deltag- arnas ekonomiska intressen genom näringsverksamhet (erhvervs- drift). Kravet på att syftet med verksamheten ska vara främjande av ekonomiska intressen genom näringsverksamhet är inspirerat av svensk rätt och har införts i syfte att skilja mellan näringsdrivande och ideella verksamheter. 
  
 17 
  
 Lagen, som även är tillämplig på andra associationer, innehåller följande definition av ett andelsselskab 
  
 18 
  
 : 
 Med ett andelsselskab (andelsforening) förstås i denna lag en verk- samhet som omfattas av 2 §, första eller andra styckena, eller 3 §, om ändamålet är att verka för att främja deltagarnas ömsesidiga intressen genom deras deltagande i verksamheten som köpare, leverantörer eller på liknande sätt, och där verksamhetens överskott, bortsett från nor- mal förräntning på insatt kapital, antingen fördelas mellan medlemmarna i förhållande till deras del av verksamhetens omsättning eller stannar kvar i verksamheten. 
 Utmärkande för ett danskt andelsselskab är således att det ska ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom näringsverksamhet och att medlemmarna ska delta i verksamheten. Ett annat utmärkande drag är att överskottet ska fördelas på visst sätt. 
  
 15 
  
 Se prop. 1999/2000:88 s. 20. 
  
 16 
  
 Se Lovbekendtgørelse  
  
 2006-06-15 
  nr 651 om visse erhvervsdrivende virksomheder. 
  
 17 
  
 Se Scott m.fl.,  
 Erhvervsdrivende virksomheder – en lovkommentar 
 , 2 udg., s. 29. 
  
 18 
  
 Se 4 § lov om visse erhvervsdrivende virksomheder. 
  
 362 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Finland 
 Finsk rätt innehåller följande definition av ett andelslag. 
 Ett andelslag är en sammanslutning vars medlemsantal och andels- kapital inte är bestämda på förhand. Ett andelslag bedriver, i avsikt att stödja medlemmarnas ekonomi eller näringsutövning, ekonomisk verk- samhet så att medlemmarna nyttjar andelslagets tjänster eller tjänster som andelslaget tillhandahåller med hjälp av en dottersammanslutning eller på annat sätt. 
 I ett andelslags stadgar kan dock bestämmas att andelslagets uppgift ska vara att gemensamt fullfölja ett i huvudsak ideellt syfte. 
  
 19 
  
 Ett andelslag är en öppen association på det sättet att medlems- antalet inte är fastställt på förhand. Andelslaget ska bedriva kooperativ verksamhet genom att medlemmarna ska använda sig av andelslagets tjänster. Ändamålet med andelslagets verksamhet ska vara att stödja medlemmarnas ekonomi men ett andelslag kan även ha ett i huvudsak ideellt ändamål. Det ideella ändamålet kan t.ex. vara att främja kooperationsidén, antingen inom ett visst verksam- hetsområde eller generellt. Andelslagets syfte kan också vara allmän- nyttigt. 
  
 20 
  
 Det är möjligt att bedriva verksamheten i andelslaget eller i en dottersammanslutning men verksamheten kan även bedrivas på annat sätt. I den finska lagens förarbeten exemplifieras detta med att andelslaget kan tillhandahålla avtalsenliga medlemstjänster. Bestämmelserna om på annat sätt tillkom år 2001 och syftet med nyregleringen var att andelslaget ska kunna tillhandahålla medlems- tjänster på det sätt som det anser vara ändamålsenligt. Medlems- tjänsterna kan exempelvis tillhandahållas via ett eller flera koncern- företag. 
  
 21  
  
 Det är också möjligt att tjänsterna tillhandahålls av ett helt fristående företag, till vilket den enda kopplingen är ett avtal mellan andelslaget och företaget. En sådan lösning är dock ovanlig i praktiken. 
  
 19 
  
 Se 1 kap. 2 § lag om andelslag 28.12.2001/1488. 
  
 20 
  
 Se RP 176/2001 rd s. 33. 
  
 21 
  
 Se RP 176/2001 rd s. 32. 
  
 363 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 Norge 
 I norsk rätt definieras ett samvirkeforetak på följande sätt. 
 Med samvirkeforetak avses en sammanslutning som har till huvud- sakligt ändamål att främja sina medlemmars ekonomiska intressen genom att de deltar i verksamheten som köpare, leverantörer eller på annat liknande sätt. Dessutom gäller 
  
 att avkastningen, förutom normal förräntning på insatt kapital, an- tingen stannar kvar i verksamheten eller fördelas bland medlem- marna i förhållande till deras omsättning med samvirkeforetaket, och 
  
 att inte någon av medlemmarna har ett ekonomiskt ansvar för alla samvirkeforetakets skulder, eller för delar av skulderna om delarna tillsammans utgör samtliga skulder. 
  
 22 
  
 Samhandeln med medlemmarna kan också ske i ett företag som samvirkeforetaket äger ensamt eller tillsammans med andra sam- virkeforetak (däribland sekundärföreningar), dvs. ett hel- eller delägt dotterföretag. Detsamma gäller om den kooperativa verksamheten bedrivs i ett företag som ägs av ett sekundärsamvirke (sekundär- förening). 
  
 23 
  
 6.4.2 
  
 EG-förordningen 
  
  med stadga för europakooperativ 
  
 SCE-förordningen 
  innehåller följande beskrivning av ett europa- kooperativ. 
 Det huvudsakliga ändamålet med ett europakooperativs verksamhet ska vara att tillgodose medlemmarnas behov och/eller främja deras eko- nomiska och sociala verksamhet, särskilt genom att ingå avtal med medlemmarna avseende tillhandahållande av varor eller tjänster eller utförande av arbete inom ramen för den verksamhet europakoopera- tivet bedriver eller låter bedriva. Ett europakooperativ får även ha ändamålet att tillgodose sina medlemmars behov genom att främja deras deltagande i ekonomisk verksamhet, på det sätt som anges ovan, i ett eller flera europakooperativ och/eller nationella kooperativ. Ett europa- kooperativ får bedriva sin verksamhet genom ett dotterföretag. 
  
 24 
  
 22 
  
 Se 1 kap. 1 § 2 Lov  
  
 2007-06-29 
  nr 81: Lov om samvirkeforetak (samvirkelova). 
  
 23 
  
 Se 1 kap. 1 § 3 samvirkelova. 
  
 24 
  
 Se artikel 1.3 i Rådets förordning (EG) nr 1435/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för euro- peiska kooperativa föreningar  
  
 (SCE-föreningar). 
  
 364 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Europakooperativets ändamål kan följaktligen vara av både ekonomisk och social karaktär men det är medlemmarnas behov och deras verk- samhet som ska främjas. Detta kan  
 särskilt  
 ske genom att medlem- marna deltar på något sätt i verksamheten. Något absolut krav på deltagande uppställs dock inte. Ett europakooperativ kan vara ett s.k. medlemsfrämjande kooperativ och verksamheten får bedrivas i dotterföretag. 
  
 SCE-förordningen 
  innehåller även bestämmelser om s.k. stöd- medlemmar eller investerande medlemmar. Enligt artikel 14.1 får, om lagstiftningen i den medlemsstat där europakooperativet har sitt säte medger det, i stadgarna för ett europakooperativ före- skrivas att personer som inte räknar med att använda eller pro- ducera kooperativets varor och tjänster får antas som investerande medlemmar (stödmedlemmar). Sådana medlemmar har rösträtt och villkoren för rösträtten och för beslutsförheten i kooperativet ska bestämmas närmare av lagstiftningen i den medlemsstat där europa- kooperativet har sitt säte. 
 Det står medlemsländerna fritt att välja om man vill tillåta in- vesterande medlemmar i de europakooperativ som faller under res- pektive medlemsstats lagstiftning. I svensk rätt har möjligheten till investerande medlemmar inte utnyttjats. Som skäl för detta har uttalats att kravet på deltagande i verksamheten utgör en grundbult i den svenska lagstiftningen för ekonomiska föreningar. Att göra avkall på detta krav såvitt gäller europakooperativ har ansetts mindre väl förenlig med den svenska synen på kooperativ verksamhet och skulle även leda till en obalans mellan svenska ekonomiska föreningar och europakooperativ med säte i Sverige. 
  
 25 
  
 6.4.3 
  
 Viss annan europeisk rätt 
  
 Frankrike 
 Fransk rätt innehåller en relativt vid definition av ett kooperativt företag och ett kooperativ sägs vara ett bolag vars grundläggande ändamål är något av följande: 
  
 26 
  
 1. 
  
 att för sina medlemmar minska kostnaden eller försäljningspriset på varor och tjänster, 
  
 25 
  
 Se prop. 2005/06:150 s. 149 f. 
  
 26 
  
 Se artikel 1, Loi nr  
  
 47-1775, 
  från den 10 september 1947. 
 365 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 2. 
  
 att öka kvaliteten på varor som säljs till medlemmar eller på varor som medlemmarna producerar och som säljs till konsu- menter, eller 
  
 3. 
  
 att, mer brett, möta medlemmarnas behov och främja deras sociala och ekonomiska intressen och ge dem möjlighet till utbildning. 
  
 Lagen föreskriver uttryckligen att ett kooperativ kan vara verksamt inom samtliga branscher. 
 Tyskland 
 Även i tysk rätt är definitionen av vad som utgör en ekonomisk förening förhållandevis vid. En ekonomisk förening sägs vara en sammanslutning där medlemsantalet inte är begränsat och vars syfte inriktas på att främja medlemmarnas ekonomi eller deras sociala eller kulturella intressen genom gemensamt bedriven affärsverk- samhet. 
  
 27 
  
 6.5 
  
 En vidare definition av ekonomisk förening 
  
 6.5.1 
  
 Förändringar i definitionen av ekonomisk förening? 
  
 Bedömning:  
 Även i fortsättningen bör det av lagen framgå att en ekonomisk förening ska bedriva ekonomisk verksamhet och att den ska främja vissa intressen. 
  
 Förslag:  
 Kravet på att medlemmarna ska delta i verksamheten görs mer flexibelt. Den verksamhet som medlemmarna ska delta i ska i viss utsträckning kunna utgöras av verksamhet som drivs genom ett företag som den ekonomiska föreningen har träffat avtal om detta med. 
 Tillämpningen av föreningslagens rekvisit för vad som är en ekono- misk förening är inte helt okomplicerad. Det kan vara svårt att i det enskilda fallet fastställa det närmare innehållet i begrepp som eko- 
  
 27  
 Se 1 kap. 1 § Gesetz betreffend die Erwerbs- und Hanson. Gesellschaften von nicht geschlossener Bryant, deren Zweck darauf gerichtet ist, den Erwerb oder die Wirtschaft ihrer Mitglieder oder deren soziale oder kulturelle Wells gemein- schaftlichen Terry fördern (Genossenschaften), erwerben die Rechte einer eingetragenen Genossenschaft nach Maßgabe dieses Gesetzes. 
 366 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 nomisk verksamhet, främja och delta. Otydligheterna kan leda till att Bolagsverket nekar registrering av en rörelse som medlem- marna anser utgöra en ekonomisk förening. Tveksamheter kring innebörden av de aktuella kraven kan också leda till att den samman- slutning som medlemmarna anser vara en ideell förening vid en domstolsprövning bedöms uppfylla kriterierna för ekonomisk förening, vilket medför att föreningen saknar rättskapacitet. Det finns därför anledning att närmare granska några av de rekvisit som ställs upp i 1 kap. 1 § i den nuvarande föreningslagen och överväga om de bör förändras. 
 Ekonomisk verksamhet 
 En utgångspunkt för våra överväganden har varit att kravet att en ekonomisk förening ska bedriva ekonomisk verksamhet ska behållas och att detta krav även i fortsättningen ska utgöra del av defini- tionen av en ekonomisk förening. Den närmare innebörden av kravet är emellertid, som redan har påpekats, inte helt klar. Tidigare förarbeten anger endast att verksamheten ska vara kommersiell, industriell, finansiell eller på annat sätt affärsmässigt organiserad. 
  
 28  
  
 Vi har därför övervägt om innebörden i kravet kan förtydligas genom att begreppet ekonomisk verksamhet ersätts med begreppet näringsverksamhet. 
 En fördel med en sådan ordning är att begreppet näringsverk- samhet förekommer och är definierat i flera olika sammanhang (se avsnitt 6.2.3), och därför kan synas vara tydligare än begreppet eko- nomisk verksamhet. Ytterligare en fördel är att den ekonomiska föreningens karaktär av  
 företag  
 blir tydligare, något som i sin tur troligen skulle vara till fördel för associationsformens anseende och status. 
 Fördelarna med att ersätta ekonomisk verksamhet med närings- verksamhet ska emellertid inte överskattas. Såsom har framgått av avsnitt 6.2.3 har inte heller begreppet näringsverksamhet någon helt entydig innebörd; så har det t.ex. fått något olika utformning inom skatterätten respektive civilrätten. En förändrad terminologi be- höver därför inte leda till ökad tydlighet. Till detta kommer att en sådan ändring sannolikt får till följd att tillämpningsområdet för associationsformen blir mera begränsat än vad som är önskvärt. Så- lunda kan den civilrättsliga definitionen av begreppet näringsverk- 
  
 28  
 Se SOU 1949:17 s. 73. 
 367 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 samhet uppfattas som snävare än ekonomisk verksamhet. Närings- verksamhet i civilrättslig mening förutsätter ju att verksamheten är yrkesmässig, ett kriterium som inte torde vara uppfyllt i en del mindre ekonomiska föreningar. Detta kan medföra att en del av dagens ekonomiska föreningar hamnar utanför kriterierna för vad som utgör en ekonomisk förening. Vi är mot denna bakgrund inte beredda att föreslå att begreppet ekonomisk verksamhet byts ut mot näringsverksamhet. 
 Det kan dock finnas anledning att i vart fall motivledes förtyd- liga innebörden i ekonomisk verksamhet något. Enligt vår mening bör ekonomisk verksamhet som utgör näringsverksamhet i redovis- ningsrättslig eller skatterättslig mening alltid anses som ekonomisk verksamhet i föreningsrättslig bemärkelse. Därutöver bör det fören- ingsrättsliga begreppet även omfatta viss annan verksamhet, också sådan som inte bedrivs yrkesmässigt. För att det ska vara fråga om ekonomisk verksamhet i denna vidare mening bör det dock krävas att verksamheten är av ekonomisk art, att den är affärsmässigt eller på annat sätt planmässigt organiserad, att den har eller är avsedd att ha viss varaktighet och att den inte är avsedd att i huvudsak tjäna ett ideellt  
 (icke-ekonomiskt) 
  syfte. 
 Vi har övervägt om det nu sagda även bör komma till direkt uttryck i lagtexten. Vi bedömer dock att en så detaljerad definition skulle riskera att hämma utvecklingen av praxis på ett olyckligt sätt. Begreppet ekonomisk verksamhet bör alltså inte definieras i lag- texten. 
 Främja 
 Kravet på att en ekonomisk förenings verksamhet ska  
 främja  
 med- lemmarnas ekonomiska intressen kan uppfyllas på flera olika sätt. Kravet på sådant främjande torde i allmänhet få anses vara uppfyllt när föreningens verksamhet är en förutsättning för att medlemmen ska få sälja produkter eller få tillgång till arbete eller till varor och tjänster av viss art eller kvalitet. Medlemmarnas ekonomiska in- tressen kan givetvis också främjas genom att föreningens verk- samhet leder till lägre utgifter eller högre inkomster för medlem- marna eller genom att verksamheten förhindrar att medlemmarna drabbas av utgifter som de annars skulle ha drabbats av. 
 Den ekonomiska nyttan för en förenings medlemmar ligger främst i deras rätt att i vid bemärkelse använda sig av föreningens tjänster 
 368 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 (samhandeln). Nyttan kan emellertid också bestå av en rätt att ta del av utdelning av överskott som har genererats inom föreningen. I en del föreningar – bl.a. sådana där det på grund av verksamhetens art går långt mellan de tillfällen då medlemmarna deltar i verk- samheten – utgör utdelning på kapitalinsatsen (s.k. insatsränta) i själva verket ett viktigt led i beredandet av medlemsnytta. Enligt vår be- dömning är detta väl förenligt med gällande rätt. 
 Begreppet främja torde alltså redan idag kunna tolkas ganska vidsträckt. Något behov av att i lagtexten ytterligare definiera be- greppet finns det enligt vår mening inte. Inte heller finns det något behov av att ge det en mera vidsträckt innebörd än det redan i dag kan anses ha. 
 Vi återkommer i avsnitt 6.5.3 till frågan om en ekonomisk förening även ska kunna ha annat ändamål än att främja medlem- marnas ekonomi. 
 Delta 
 En av våra utgångspunkter har varit att den ekonomiska förenings- formen även framdeles bör vara särskilt avpassad för kooperativ verksamhet. Detta innebär dock inte nödvändigtvis att det koopera- tiva kravet ska bestå oförändrat. Vi har övervägt om kravet på med- lemmars deltagande i föreningens verksamhet kan göras mer flexi- belt eller möjligen inskränkas. 
 I de nordiska länder som vi har undersökt finns det regelmässigt krav på att medlemmarna deltar i verksamheten. I den finländska lagen om andelslag har detta formulerats som att medlemmarna ska nyttja andelslagets tjänster eller tjänster som andelslaget tillhanda- håller genom ett dotterföretag eller på annat sätt. Kontinental rätt är inte lika entydig; fransk rätt innehåller sålunda en vidare defini- tion av kooperativ, utan något uttryckligt krav på deltagande. Inte heller  
 SCE-förordningen 
  uppställer ett absolut krav på deltagande. I såväl fransk rätt som  
 SCE-förordningen 
  finns dock särskilda be- stämmelser om s.k. investerande medlemmar, som inte har för av- sikt att delta i verksamheten annat än genom kapitaltillskott. Sådana bestämmelser framstår rimligen som överflödiga om lagstift- ningen inte hade uppställt en underförstådd huvudregel om medlem- marnas aktiva deltagande i föreningen. 
 Det kooperativa kravet förstärker den ekonomiska föreningens karaktär av personassociation (om detta begrepp, se avsnitt 2.1.1). 
 369 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 Om kravet på att medlemmarna på visst sätt ska delta i verk- samheten helt tas bort, skulle det vara möjligt att inrätta föreningar där samtliga medlemmar enbart bidrar med kapital utan att enga- gera sig i verksamheten. Detta skulle enligt vår mening föra alltför långt och dessutom strida mot våra direktiv. Det kooperativa kravet bör därför även i fortsättningen utgå från att medlemmarna, i vart fall som huvudregel, deltar aktivt i verksamheten. 
 Det kooperativa kravet bör emellertid utformas så att det kan tillämpas på ett flexibelt sätt. Lika lite som i dag bör lagen ställa krav på att alla medlemmar fortlöpande deltar i verksamheten. Det bör vara möjligt att i stadgarna bestämma att medlemmar ska eller får delta på olika sätt. Lagen bör inte uppställa några hinder mot att vissa medlemmar deltar med större arbetsinsatser medan andra, som är mindre aktiva i föreningen, i stället bidrar med en större kapital- insats. Huvudregeln bör dock även i fortsättningen vara att alla medlemmar ska ha en avsikt att delta aktivt i verksamheten; att enbart bidra med en kapitalinsats bör alltså inte vara tillräckligt. Såsom vi återkommer till i avsnitt 6.5.2 bör emellertid denna huvud- regel förenas med en möjlighet för de föreningar som så önskar att anta s.k. investerande medlemmar. 
 Kravet på att medlemmarna ska delta i föreningens verksamhet bör även i övrigt utformas så att medlemmarnas deltagande kan ske på det sätt som passar den enskilda föreningen bäst. I detta samman- hang är den finska regleringen av intresse. Den tillåter inte bara att deltagandet sker genom att medlemmarna utnyttjar  
 andelslagets tjänster  
 (dvs. deltar i verksamhet som sker i andelslagets direkta regi), utan deltagandet kan också ske genom att medlemmarna utnyttjar  
 tjänster som tillhandahålls på något annat sätt 
 , t.ex. genom ett avtal mellan andelslaget och ett utomstående företag. Samhandeln kan alltså ske med andra aktörer utan att andelslaget för den skull för- lorar sin rättsliga status av andelslag. En sådan lösning ökar orga- nisationens flexibilitet och ger den förutsättningar att organisera sin verksamhet på ett ändamålsenligt sätt. En ekonomisk förening kan därigenom se till att medlemmarna får del av de tjänster som föreningen ska tillhandahålla utan att föreningen själv bedriver hela den verksamhet genom vilken tjänsterna tillhandahålls. Föreningar vars verksamhet består i att tillgodose sina medlemmars behov av vissa tjänster kan då välja att i stället för att själva bedriva hela verk- samheten sluta avtal med något annat företag som åtar sig att till- handahålla några av de aktuella tjänsterna. Detta ger också möjlig- het att öka kvaliteten på tjänsterna som medlemmarna använder sig 
 370 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 av. Om en förening saknar viss kompetens, kan den nämligen för- lägga sådan verksamhet, som förutsätter denna kompetens, till ett annat företag utan att därigenom riskera att inte längre anses vara en ekonomisk förening. 
 Vi gör alltså bedömningen att kravet på att medlemmarna ska delta aktivt i föreningens verksamhet bör behållas såsom lagens huvud- regel. Kravet bör emellertid utformas så flexibelt att det ger varje enskild förening goda möjligheter att organisera verksamheten på det sätt som passar den bäst. Det innebär bl.a. att det bör vara möj- ligt att förlägga en del av den kooperativa verksamheten utanför själva föreningen. De närmare förutsättningarna för detta åter- kommer vi till i avsnitt 6.6. 
  
 6.5.2 
  
 Investerande medlemmar 
  
 Förslag:  
 Ekonomiska föreningar ska kunna anta medlemmar som inte har för avsikt att delta i föreningens verksamhet men som betalar medlemsinsats och har rösträtt, s.k.  
 investerande medlemmar. 
  
 Nya regler om investerande medlemmar 
 Såsom har redovisats i avsnitt 6.5.1 gör vi bedömningen att huvud- regeln även i fortsättningen bör vara att en ekonomisk förenings medlemmar ska ha för avsikt att delta i föreningens verksamhet. Det s.k. kooperativa kravet bör alltså bestå. Ett fullständigt upp- rätthållande av det kooperativa kravet, såsom det är utformat i dag, medför emellertid att det inte är möjligt för ekonomiska föreningar att ha vissa medlemmar som deltar aktivt i verksamheten och andra som endast bidrar med kapital. Vi har fått i uppdrag att överväga om det bör införas en möjlighet för föreningar att ha s.k. invester- ande medlemmar, dvs. medlemmar som inte har för avsikt att delta i föreningen på annat sätt än med en kapitalinsats (medlemsinsats) men som likväl har rösträtt i föreningen. 
 Det finns en rad exempel på utländska lagar som tillåter inve- sterande medlemmar. I bl.a. Frankrike, Spanien och Italien tillåter den kooperativa lagstiftningen att ett kooperativ antar medlemmar som inte har för avsikt att använda sig av föreningens tjänster utan som enbart förutsätts bidra med kapital. Också  
 SCE-förordningen 
  
 371 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 öppnar en möjlighet för europakooperativ att anta investerande med- lemmar. 
 Det främsta argumentet för en sådan ordning torde vara att den kan underlätta föreningarnas kapitalförsörjning. Kapital kan tillföras från personer som själva inte har behov av eller är beredda att delta i föreningens verksamhet men som ändå är intresserade av att föreningen lever vidare och som vill att deras kapitalinsats ska vara förenad med ett visst mått av insyn och inflytande. 
 En ordning med investerande medlemmar är inte oproblematisk. Det finns en risk för att de investerande medlemmarnas intresse av verksamheten är av annat slag än de vanliga medlemmarnas; för vissa medlemmar kan fokus t.ex. komma att ligga på kapitalavkastning, medan andra medlemmar har fokus på den omedelbara nytta som verksamheten kan ge dem. Detta kan leda till minskad effektivitet i styrningen av föreningarna. Det finns också en risk för att kapital- intressen kommer i konflikt med verksamhetsintressena och att detta blir till men för de senare. I de länder där det finns lagstift- ning om investerande medlemmar innehåller denna därför vanligen begränsningar i investerande medlemmars röstinnehav. Med dessa begränsningar vill man förhindra att kapitalintressena kommer att dominera över det kooperativa intresset. 
 Frågan är då om det behov av kapitalanskaffning som svenska ekonomiska föreningar kan ha skulle kunna tillgodoses bättre om tänkbara investerare ges möjlighet att bli investerande medlemmar med åtföljande rätt att utöva medlems insyn och inflytande i föreningen. Den frågan har en viss koppling till frågan om koopera- tiv verksamhet ska kunna bedrivas i delägda företag. Om lagen ger ökade möjligheter att bedriva den kooperativa verksamheten utan- för den ekonomiska föreningens ram, kan behovet av kapitalanskaff- ning i högre grad än i dag tillgodoses genom olika slag av sam- finansiering med  
 icke-kooperativa 
  intressen, t.ex. genom tillskapande av gemensamma intresseföretag eller joint ventures. Såsom vi har berört i avsnitt 6.5.1 och återkommer till i avsnitt 6.6 anser vi att det bör införas sådana ökade möjligheter, något som alltså i sig torde vara ägnat att minska behovet av andra kapitalförsörjnings- modeller. Det kan också hävdas att de svenska ekonomiska förening- arnas behov av att finna fristående investerare redan i viss mån tillgodoses genom det befintliga systemet med förlagsinsatser. Också detta talar för att behovet av ett system med investerande med- lemmar inte är särskilt stort i Sverige. 
 372 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Enligt vår bedömning skulle ett system med investerande med- lemmar sannolikt inte heller få någon större generell betydelse för kapitalanskaffningen till svenska ekonomiska föreningar. Möjlig- heten att bli investerande medlem torde sålunda inte annat än undantagsvis ha förutsättningar att attrahera professionella investerare. I enskilda fall skulle systemet emellertid kunna vara av värde. Under utredningen har t.ex. framkommit att ekonomiska föreningar ofta etableras i glesbygdskommuner som ett sätt att tillhandahålla viss service eller vissa tjänster till kommuninvånarna. 
  
 29  
  
 Att det finns barnomsorg, äldrevård eller bensinstation i en glesbygd kan ha ett mervärde för alla som bor där. Om verksamhet av detta slag bedrivs av en ekonomisk förening, kan även andra boende än de som deltar i föreningens verksamhet ha intresse av att föreningens verksamhet består och därmed också vara beredda att bidra med ett visst kapital till föreningen. Incitamenten för detta torde dessutom öka om den som lämnar ett sådant kapitaltillskott får en medlems insyn och inflytande i föreningen. Av motsvarande anledning skulle en kommun eller en allmännyttig stiftelse kunna ha intresse av att kunna gå in med kapital i en ekonomisk förening, t.ex. inom kultursektorn, trots att kommunen eller stiftelsen själv inte avser att nyttja fören- ingens tjänster. 
 På liknande sätt skulle ett system med investerande medlemmar i enskilda fall kunna vara till nytta i föreningar som har ett mer socialt inriktat ändamål med verksamheten; de som själva inte har något direkt behov av att nyttja föreningens tjänster skulle kunna bidra till dess verksamhet genom en kapitalinsats. I bl.a. Italien är det inom den sociala sektorn vanligt med s.k. mångintressent- kooperativ, som kännetecknas av att kooperativet ägs av flera olika ägar- och nyttjarkategorier, exempelvis brukare, anställda och stöd- jande medlemmar. 
  
 30  
  
 I Belgien, Frankrike och Storbritannien finns särskild lagstiftning för mångintressentkooperativ och andra hybrid- företag som tar hänsyn till olika intressenters syfte med sitt med- lemskap. I dessa länder kan även det offentliga vara delägare i kooperativen. 
  
 31  
  
 Ett införande av svenska regler om investerande medlemmar torde förbättra förutsättningarna för etablering av lik- nande kooperativ i Sverige. 
  
 29 
  
 Rapport från Coompanion Kooperativ Utveckling,  
  
 Kartläggning av nyföretagande i eko- nomisk förening 
 , s.  
 9–11. 
  
 30 
  
 Se rapport från EMES, European Research Network,  
  
 Social enterprise in Europe: recent Clark developments 
 , WP no. 08/01, s.  
 5–6. 
  
 31 
  
 Rapport från Coompanion Kooperativ Utveckling,  
  
 Kartläggning av nyföretagande i eko- nomisk förening 
 , s. 19. 
 373 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 Mot denna bakgrund föreslår vi att föreningslagen utformas så att den tillåter att personer som enbart har för avsikt att tillskjuta kapital till föreningen och i övrigt inte avser att delta i verksam- heten antas som investerande medlemmar och ges rätt att utöva vissa medlemsrättigheter, däribland rösträtt. 
 Närmare om utformningen av ett system med investerande medlemmar 
 När det gäller utformningen av bestämmelserna om investerande medlemmar har vi övervägt två alternativ. Det ena är att införa helt nya regler för investerande medlemmar. Det andra är att vidare- utveckla regleringen om förlagsandelar så att innehavare av förlags- andelar även ges rösträtt och andra medlemsrättigheter. 
 Ett helt nytt regelverk för investerande medlemmar har den för- delen att det jämställer investerande medlemmar med vanliga medlemmar i fråga om medlemsrättigheter. Någon särskild reg- lering för att de investerande medlemmarna ska få rösträtt, rätt till utdelning m.m. behövs inte. Medlemskapet blir personligt och röst- rätten kan inte överlåtas, vilket ger föreningen en god kontroll över vilka som har rätt att delta i beslutsfattandet vid stämman. 
 Det andra alternativet – att bygga vidare på systemet med för- lagsandelar genom att bl.a. ge innehavare av sådana andelar rösträtt 
 – innebär att ett redan väl känt system vidareutvecklas. Inled- ningsvis kan en sådan ordning innebära en fördel jämfört med in- förandet av ett system som är nytt för föreningarna och invester- arna. Systemet med förlagsandelar kan dessutom tyckas smidigare om en förening vill vända sig till kapitalmarknaden för att skaffa kapital. Förlagsandelar kan ju – till skillnad från medlemskap – överlåtas. Sedan den 1 mars 2008 kan andelarna dessutom registreras i ett avstämningsregister hos en central värdepappersförvarare, vilket ytterligare är ägnat att underlätta handel och gör att andelarna blir mer attraktiva på kapitalmarknaden. 
  
 32  
  
 Det förhållandet att för- lagsandelar kan överlåtas innebär emellertid även en betydande nackdel i detta sammanhang. Om förlagsandelen skulle vara för- enad med rösträtt i föreningen, kommer denna rösträtt att följa med när förlagsandelen överlåts. Kretsen av dem som skulle kunna ut- öva inflytande vid en föreningsstämma skulle därmed kunna bli mycket vid och svår att kontrollera för föreningen Ett sådant 
  
 32  
 Se prop. 2006/07:112 s. 20. 
 374 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 system passar också mindre väl med den ekonomiska föreningens karaktär av personassociation. Vi är mot denna bakgrund inte be- redda att förorda en ordning som bygger vidare på systemet med förlagsandelar. I stället bör det införas nya, särskilda regler om in- vesterande medlemmar. 
 Behovet av begränsningsregler 
 Finns det då något behov av olika slag av begränsningar som för- hindrar att investerande medlemmar får ett alltför stort inflytande över en förenings verksamhet, t.ex. i fråga om hur många röster som de får disponera i föreningen? Vad som talar för detta är fram- för allt att de investerande medlemmarna kan ha andra intressen än de medlemmar som deltar i verksamheten. Om svaret på denna första fråga är jakande, blir nästa fråga om begränsningarna bör framgå av lagen – såsom tvingande eller möjligen dispositiva bestämmelser – eller om det räcker att föreningarna själv kan införa sådana begräns- ningar i sina stadgar. 
 Av intresse i detta sammanhang är IKA:s fjärde princip om självständighet och oberoende, se avsnitt 3.1.1. Principen innebär bl.a. att, om kooperativa föreningar skaffar externt kapital, så ska detta ske på villkor som säkerställer den demokratiska medlems- kontrollen och bevarar den kooperativa självständigheten. Flera av de länder som tillåter investerande medlemmar har också infört tvingande begränsningar i sina lagar. 
 I samband med att systemet med förlagsinsatser introducerades i svensk rätt infördes det också genom uttryckliga lagbestämmelser tvingande begränsningar i fråga om hur stort belopp som får till- skjutas genom förlagsinsatser. Begränsningarna motiverades med att medlemsinflytandet i en förening skulle minska om det externa kapitalet tilläts bli alltför stort i förhållande till medlemmarnas kapitalinsatser. 
  
 33  
  
 Bestämmelserna har därefter ändrats något men det finns fortfarande en begränsning i fråga om hur stora förlags- insatser som får tillskjutas av andra än medlemmar. 
  
 34  
  
 Vi föreslår i avsnitt 13 att denna begränsning tas bort. De överväganden som låg bakom begränsningarna, såvitt avsåg förlagsandelar, gör sig emellertid i än högre grad gällande i fråga om investerande medlemmar, efter- som dessa ska ha rösträtt och därigenom kommer att ha större 
  
 33 
  
 Se prop. 1983/84:84 s. 46 f. 
  
 34 
  
 Se prop. 1996/97:163 s. 28 f. 
  
 375 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 möjlighet att påverka verksamheten i en ekonomisk förening än vad innehavare av förlagsandelar har. 
 De investerande medlemmarnas inflytande bör alltså begränsas. Det kan i och för sig hävdas att det bör överlämnas till medlem- marna själva att avgöra i vilken utsträckning det bör förekomma sådana begränsningar. Vi har därför övervägt om det är tillräckligt att föreningarna har möjlighet att ta in sådana begränsningar i stadgarna. Effekten av att en förening, kanske av misstag, inte inför sådana begränsningar och att det därefter går in ett mycket stort antal investerande medlemmar i föreningen skulle emellertid kunna bli att de aktiva medlemmarnas inflytande blir mycket litet. Detta bör inte kunna komma i fråga. En begränsning av de investerande medlemmarnas inflytande i föreningen framstår mot den bakgrunden som så viktig att den bör tas in i lagen och vara tvingande. 
 Utformningen av begränsningsreglerna 
 Begränsningar av investerande medlemmars inflytande i en förening kan utformas på olika sätt. Det kan t.ex. införas begränsningar i fråga om hur stor del av föreningens kapital som får tillskjutas av investerande medlemmar och hur stor andel av rösterna i föreningen som sådana medlemmar får inneha. 
 I de länder som tillåter investerande medlemmar förekommer framför allt begränsningar i fråga om antalet röster. I  
 fransk  
 rätt får investerande medlemmar som huvudregel inte inneha mer än 35 pro- cent av rösterna i kooperativet. Den franska lagen överlåter där- utöver åt kooperativet att i stadgarna införa begränsningar i fråga om investerande medlemmars andel av kapitalet. Den  
 spanska  
 lag- stiftningen innehåller begränsningar i fråga om såväl den andel röster som den andel av kapitalet som de investerande medlemmarna får inneha. Det kapital som investerande medlemmar bidrar med får inte uppgå till mer än 45 procent av kooperativets totala kapital. Investerande medlemmar får inte heller inneha mer än 30 procent av rösterna.  
 Italiensk  
 lagstiftning innehåller begränsningar i fråga om andelen röster. Investerande medlemmar får sålunda inneha samman- lagt högst en tredjedel av det totala antalet röster. I italiensk rätt 
 376 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 finns också begränsningar som avser möjligheterna att lämna utdel- ning till investerande medlemmar. 
  
 35 
  
 Vi har övervägt, men förkastat, begränsningsregler som tar sikte på hur stor del av föreningens kapital som får tillskjutas av in- vesterande medlemmar. Att de investerande medlemmarna har satsat en stor andel av föreningens kapital är i sig inte negativt för övriga medlemmar. Det finns inte heller något givet förhållande mellan storleken av satsat kapital och graden av inflytande. Det finns där- för inte tillräckliga skäl att, av hänsyn till övriga medlemmar, införa begränsningar i fråga om hur stor del av föreningens kapital som investerande medlemmar får tillskjuta. 
 I gällande rätt finns inte några andra begränsningar i fråga om hur stor utdelning som får lämnas till innehavare av förlagsandelar än de som följer av de allmänna reglerna om vinstutdelning i 10 kap. föreningslagen. En begränsningsregel som tar sikte på utdelningen till investerande medlemmar skulle alltså inte fylla något syfte. 
 Enligt vår uppfattning bör begränsningarna i investerande med- lemmars inflytande i stället knyta direkt an till möjligheten att utöva rösträtt i föreningen. De investerande medlemmarna bör inte kunna förfoga över så stor andel av röstetalet i föreningen att de, ensamma eller tillsammans med andra sådana medlemmar, kan hindra viktiga beslut i föreningen, exempelvis normala beslut om stadge- ändring. Ett beslut om stadgeändring fattas som huvudregel med minst två tredjedelars majoritet. Lagen bör därför säkerställa att investerande medlemmar vid en enskild omröstning inte kan för- foga över mer än en tredjedel av det sammanlagda antalet röster som avges vid en omröstning. 
 Ett sätt att åstadkomma detta kan synas vara att föreskriva att det inte får antas nya investerande medlemmar om det antal röster som de investerande medlemmarna därefter förfogar över uppgår till mer än en tredjedel av det sammanlagda antalet röster i fören- ingen. En sådan ordning skulle emellertid inte ha någon långsiktig inverkan på röstförhållanden. De aktiva respektive de investerande medlemmarnas relativa röststyrka i föreningen skulle kunna för- ändras genom att ett antal aktiva medlemmar lämnar föreningen. Till detta kommer att, om ett antal aktiva medlemmar uteblir från föreningsstämman, så skulle stämmans beslut ändå kunna dikteras 
  
 35  
  
 Se  
  
 EG-kommissionens 
  
  skrivelse,  
 Draft Consultation Paper,  
 Co-operatives 
  in Enterprise Europe 
 , Bryssel, 7 december 2001, Larson 1, Summary of Member States Laws in respect of  
  
 Co-operatives. 
  
 377 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 av de investerande medlemmarna. Vi förordar därför inte detta slag av bestämmelser. 
 I stället bör reglerna utformas som regler om röstviktning i enskilda fall. Det sammanlagda röstvärdet av de röster som de investerande medlemmarna avger bör aldrig få utgöra mer än en tredjedel av det sammanlagda antalet avgivna röster. Detta kan åstad- kommas på följande sätt. Vid varje omröstning kontrolleras hur stor andel av det sammanlagda antalet avgivna röster som härrör från investerande medlemmar. Om mer än en tredjedel av de av- givna rösterna härrör från de investerande medlemmarna, sätts värdet av dessa medlemmars röster ned så att värdet sammanlagt inte uppgår till mer än hälften av det sammanlagda antalet övriga av- givna röster. För varje enskild omröstning görs således en proportio- nerlig omräkning av de investerande medlemmarnas röster. 
 Stadgebestämmelser om investerande medlemmar 
 Enligt 2 kap. 2 § första stycket 12 föreningslagen ska det av stadgarna framgå om förlagsinsatser kan förekomma och vad som i så fall gäller för dessa. På motsvarande sätt bör det få förekomma in- vesterande medlemmar i en ekonomisk förening enbart om det finns bestämmelser om detta i stadgarna. Av stadgarna bör dess- utom framgå vad som särskilt ska gälla för investerande medlem- mar, t.ex. i fråga om rätt till vinstutdelning. 
 Beslut att ändra stadgarna fattas av föreningsstämman och enligt gällande rätt krävs för stadgeändring som huvudregel två tredje- delars majoritet. Frågan är om denna majoritetsnivå är lämplig även när det är fråga om att införa stadgebestämmelser om att invester- ande medlemmar ska kunna förekomma. 
 En ordning som tillåter att externa investerare får inflytande över verksamheten i en förening kan, som vi redan har berört, i viss utsträckning komma i konflikt med kooperativa principer. Det kan därför i och för sig vara motiverat med ett högre majoritetskrav än två tredjedelars majoritet. Vi har som ett möjligt alternativ övervägt en bestämmelse om att en sådan stadgeändring måste biträdas av  
 samtliga röstande  
 på föreningsstämman. Ett sådant majoritetskrav är dock mycket svårt att uppnå och skulle göra det onödigt svårt för en ekonomisk förening att utnyttja de möjligheter som ett system med investerande medlemmar kan ge. Vi förordar därför inte detta alternativ. 
 378 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Vi föreslår i stället att beslut om att införa bestämmelser i stadgarna om investerande medlemmar och beslut om att ändra sådana bestämmelser ska fattas enligt huvudregeln, dvs. det ska vara tillräckligt att beslutet biträds av två tredjedelar av de röstande, om inte stadgarna innehåller strängare majoritetskrav. 
 En sådan majoritetsregel skulle kunna förenas med en ovillkorlig rätt för de medlemmar som inte samtycker till beslutet att gå ur föreningen. Föreningslagen innehåller redan i dag bestämmelser av minoritetsskyddskaraktär som ger medlemmar som inte samtycker till ett visst beslut en sådan rätt (se 7 kap. 15 § föreningslagen). De situationer som omfattas av utträdesrätten är dock på något sätt kopplade till den enskilde medlemmens rättigheter eller skyldig- heter, exempelvis inskränkningar i rätten till årsvinst eller ökad insats- skyldighet. Ett beslut att införa ett system med investerande med- lemmar påverkar inte den enskilde lika påtagligt, i synnerhet inte om de investerande medlemmarnas inflytande begränsas på det sätt som vi nyss har föreslagit. Någon särskild utträdesrätt för de med- lemmar som inte har samtyckt till beslutet bör alltså inte införas. 
 En investerande medlems rättigheter och skyldigheter 
 En särskild fråga är om en investerande medlem i något eller några avseenden bör ha andra rättigheter och skyldigheter än vanliga medlemmar. Det ligger i sakens natur att det i ett avseende kommer att föreligga en skillnad mellan investerande medlemmar och andra medlemmar; en investerande medlem kommer inte att ha någon rätt att använda sig av föreningens tjänster (i annan omfattning än vad som gäller för tredje man). Med undantag för rätten att använda sig av föreningens tjänster bör emellertid, enligt vår mening, in- vesterande medlemmar ha samma ekonomiska rättigheter och samma förvaltningsrättigheter som andra medlemmar. 
 En fråga som rör investerande medlemmars  
 ekonomiska rättig- heter  
 är huruvida dessa medlemmar ska ha rätt att få del i föreningens överskott vid föreningens upplösning. Det är enligt vår mening naturligt att de har en sådan rätt. En anknytande fråga är om investerande medlemmar också bör ha företräde till utbetalning vid föreningens upplösning, liksom är fallet för innehavare av förlags- andelar (se 5 kap. 3 § föreningslagen). Det kan hävdas att en sådan ordning skulle göra det mer attraktivt att på detta sätt investera i en ekonomisk förening. Enligt vår mening bör det också vara möjligt 
 379 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 för de ekonomiska föreningar som så önskar att i viss utsträckning särbehandla investerande medlemmar på detta sätt. Ekonomiska föreningar torde dock redan i dag ha möjlighet att i stadgarna ta in bestämmelser som ger vissa medlemskategorier företräde till skiftes- likvid, så länge det ligger inom de ramar som likhetsprincipen sätter. Det finns därför enligt vår uppfattning inte anledning att reglera frågan i lag. 
 För att ytterligare locka till sig investerande medlemmar kan det sannolikt någon gång vara ändamålsenligt att ge investerande med- lemmar en särskild rätt till insatsränta. Nuvarande lagstiftning torde inte utgöra något hinder mot att bestämmelser om detta tas in i stadgarna och några särskilda lagbestämmelser i saken behövs därför inte. Inte heller i detta avseende finns det därför något behov av någon ytterligare reglering. 
 Att investerande medlemmar bör ha samma  
 förvaltningsrättig- heter  
 som övriga medlemmar innebär bl.a. att de bör ha rätt att närvara vid stämman, yttra sig vid denna och rösta. Liksom andra medlemmar bör de också ha rätt att klandra stämmobeslut och utöva olika slag av minoritetsrättigheter, såsom exempelvis att be- gära att extra stämma sammankallas. Inte heller detta kräver några särskilda lagregler. 
 En annan fråga gäller rätten att gå in i en ekonomisk förening som investerande medlem. Som vi redan har konstaterat bör in- vesterande medlemmar endast kunna förekomma i föreningar där det finns stadgebestämmelser om detta. En förening som inte vill ha några investerande medlemmar kan alltså avstå från att ta in bestämmelser om detta i stadgarna. Bestämmelser om att investerande medlemmar ska kunna förekomma i föreningen bör också kunna utformas så att föreningen genom föreningsstämman eller styrelsen kan avgöra i vilken utsträckning investerande medlemmar ska tas in i föreningen. Om det inte tas in några sådana begränsande villkor i stadgarna, bör i och för sig allmänna bestämmelser om rätt till medlemskap gälla. Det innebär bl.a. att den s.k. öppenhetsprincipen bör gälla även i fråga om investerande medlemmar. 
 Det är naturligt att medlemsförteckningen innehåller uppgift om investerande medlemmar på samma sätt som om vanliga verk- samma medlemmar. Såväl de som ingår i medlemskretsen som tredje man har också ett intresse av att det i förteckningen anges vilka som är medlemmar av det ena respektive andra slaget. I förteck- ningen bör alltså lämnas särskild uppgift om vilka som är investerande medlemmar. 
 380 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 En annan fråga är vad som bör gälla om en investerande medlem begär att få bli medlem av vanligt slag. Enligt vår mening bör en sådan begäran prövas enligt samma kriterier som en medlems- ansökan från någon helt utomstående. Det kan innebära att den investerande medlemmen vägras vanligt medlemskap. Vi har över- vägt om den investerande medlemmen i en sådan situation bör ha en särskild utträdesrätt, motsvarande den rätt till omedelbart ut- träde som en medlem som har motsatt sig vissa slag av stadge- ändringar har, men har ansett att det inte finns tillräckliga skäl för detta. 
  
 6.5.3 
  
 Bör ekonomiska föreningar kunna ha ett i huvudsak allmännyttigt ändamål? 
  
 Bedömning:  
 Det bör inte vara möjligt att bilda eller driva en ekonomisk förening som har ett i huvudsak allmännyttigt eller ideellt syfte. 
 Det finns ekonomiska föreningar vilkas medlemmar uppfattar att den ekonomiska verksamheten i föreningen inte i första hand be- drivs i deras ekonomiska intresse utan att verksamheten snarare har ett socialt eller på annat sätt ideellt intresse. Vi har övervägt om det är en lämplig avgränsning för vad som kan utgöra en ekonomisk förening att verksamheten ska ha till syfte att främja medlem- marnas  
 ekonomiska  
 intressen. Utgångspunkten för våra överväg- anden har varit – såsom utsägs i utredningsdirektiven – att det finns ett behov av ett modernt och enkelt regelverk såväl för stora och små kooperativa företag av traditionellt slag som för sociala företag som bedriver sin näringsverksamhet med sociala mål och i koopera- tiv form. 
 Såsom tidigare har konstaterats medger gällande rätt att en eko- nomisk förening har andra syften än det grundläggande syftet att främja medlemmarnas ekonomiska intressen. I doktrinen har så- lunda uttalats att det inte bör vara ett registreringshinder att en förening har dubbla syften, på så sätt att verksamheten dels ska gynna föreningsmedlemmars ekonomiska intressen, dels fullfölja ett ideellt syfte. 
  
 36  
  
 Frågan är emellertid om detta är tillräckligt eller om det 
  
 36  
 Se Cruz och Miles,  
 Lagen om ekonomiska föreningar 
 , 5 uppl., s. 20 och 
  
 Anderson,  
 Organisationernas rättsliga ställning. Om ekonomiska och ideella föreningar 
 , 7 uppl., s. 21. 
  
 381 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 även bör vara möjligt för en ekonomisk förening att ha som  
 ensamt 
 , eller i vart fall  
 huvudsakligt 
 , syfte att främja något annat än med- lemmarnas ekonomiska intressen. 
 Social ekonomi och socialt företagande 
 Under senare år har det vuxit fram nya former av ekonomiska föreningar vid sidan av de traditionella föreningarna inom detalj- handel, lantbruks- och skogsbruksnäringarna och bostadskoopera- tionen. Det har tillkommit kooperativ för barnomsorg och skola, utformade som personalkooperativ eller föräldrakooperativ. Även inom andra områden, såsom vård och äldreomsorg, har det etablerats ekonomiska föreningar. Det finns exempel på vårdcentraler och äldreboenden som drivs i form av ekonomiska föreningar. 
 Verksamheter av detta slag anses ibland utgöra en del av  
 den sociala ekonomin 
 . Begreppet social ekonomi har definierats som 
  organiserade verksamheter som primärt har samhälleliga ändamål, bygger på demokratiska värderingar och är organisatoriskt fristående från den offentliga sektorn. Dessa sociala och ekonomiska verksamheter bedrivs huvudsakligen i föreningar, kooperativ, stiftelser och liknande sammanslutningar. Verksamheter inom den sociala ekonomin har allmän- nytta eller medlemsnytta, inte vinstintresse, som främsta drivkraft. 
  
 37 
  
 Ibland beskrivs verksamhet av detta slag som en del av  
 det civila samhället 
 . Detta samhälle kan sägas vara en arena, skild från staten, marknaden och enskilda hushåll, där människor, grupper och orga- nisationer agerar tillsammans för gemensamma intressen. Det civila samhällets aktörer anses agera utifrån ett huvudsakligen ideellt syfte. Utmärkande för organisationer som drivs med annat än vinstintresse som verksamhetsändamål är att vinst som genereras i organisationen inte delas ut till medlemmar, ägare eller annan person, utan i stället återinvesteras i rörelsen. Nykooperationen torde som regel ingå i det civila samhället. 
  
 38 
  
 Även begreppet  
 socialt företag  
 kommer ofta till användning. Ett socialt företag kan definieras som ett företag som bedriver närings- verksamhet och som 
  
 37 
  
 Se rapporten  
 Social ekonomi – en tredje sektor för välfärd, demokrati och tillväxt?  
 Slut- rapport från Arbetsgruppen om den sociala ekonomin och dess utveckling, Kulturdeparte- mentet 1999. 
  
 38 
  
 Se prop. 2009/10:55 s. 28. 
  
 382 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 har som övergripande mål att integrera människor som har stora svårigheter att få och/eller behålla ett arbete, i arbetsliv och samhälle, 
  
 skapar delaktighet för medarbetare genom ägande, avtal eller på annat väl dokumenterat sätt, 
  
 i huvudsak återinvesterar sina vinster i den egna verksamheten eller liknande verksamheter, och 
  
 är organisatoriskt fristående från offentlig verksamhet. 
  
 39 
  
 Någon samlad statistik över antalet svenska sociala företag finns inte; antalet torde dock ligga på ungefär 150. Av dessa har knappt hälften valt att organisera sin verksamhet i form av en ekonomisk förening. Många sociala företag bedrivs i stället som ideella fören- ingar. 
  
 40 
  
 Internationella jämförelser 
 Finland 
 Som tidigare nämnts ska ett andelslag ha till syfte att stödja med- lemmars ekonomi eller näringsutövning. Till skillnad från svensk rätt säger dock den finska lagstiftningen uttryckligen att det i andels- lagets stadgar kan anges att andelslagets uppgift är att fullfölja ett i huvudsak ideellt syfte. 
  
 41  
  
 Denna lagreglering infördes genom 2001 års lag om andelslag och i förarbetena till författningen angavs att sådana syften exempelvis kan bestå i främjande av kooperationsidén eller av något allmännyttigt syfte. 
  
 42 
  
 Finland har även en särskild lagstiftning om sociala företag (se lagen om sociala företag, 30.12.2003/1351). Ett socialt företag defi- nieras där som ett företag med syfte att erbjuda huvudsakligen handikappade och långtidsarbetslösa arbetsmöjligheter. Benämningen socialt företag åsyftar inte någon särskild associationsform utan utgör snarast en beteckning för den verksamhet som organisationen utövar. Endast näringsidkare som är intagna i registret över sociala företag har rätt att använda beteckningen socialt företag. I slutet av år 2007 fanns ungefär 70 sociala företag registrerade. 
  
 43 
  
 39 
  
 Se rapporten  
 Programförslag för fler och växande sociala företag 
 , NUTEK, 2008. 
  
 40 
  
 Se rapporten  
 Sociala företag i Sverige 2008 
 , NUTEK, 2008. 
  
 41 
  
 Se 1 kap. 1 § andra stycket lagen om andelslag, 28.12.2001/1488. 
  
 42 
  
 RP 176/2001 rd s. 33. 
  
 43 
  
 Se rapporten  
 Social enterprise in Europe: recent Fernandez and development 
 , EMES, European Research Network, WP no. 08/01. 
  
 383 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 Danmark 
 Ett andelsselskabs verksamhet ska, enligt dansk lagstiftning, ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom näringsverksamhet. 
  
 44  
  
 Genom detta krav avgränsas andelsselskaber gentemot ideella föreningar. 
 För att det ska vara fråga om en förening med ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen krävs som regel att deltagarna direkt eller indirekt får en ekonomisk fördel genom att vara med- lem i föreningen jämfört med att inte vara medlem. En sådan eko- nomisk fördel får inte vara av underordnad betydelse. Fördelen kan bestå i överskottsutdelning, utskiftning av medel vid upplösning, bonus, rabatter, m.m. 
  
 45  
  
 Dansk lagstiftning erbjuder således inte någon möjlighet att bedriva verksamhet som har ett huvudsakligen allmän- nyttigt ändamål i form av andelsselskab. 
 Norge 
 Ett samvirkeforetaks huvudändamål ska vara att främja medlem- marnas ekonomiska intressen. Avsikten är dock att begreppet främja medlemmarnas ekonomiska intressen ska ges en vid tolkning. Det är således möjligt för ett samvirkeforetak att ha flera syften utan att det är möjligt att urskilja ett huvudändamål. I förarbetena anges som exempel på detta föräldrakooperativ för barnomsorg eller brukarkooperativ inom vård- och äldreomsorg. I sådana fall bildas kooperativet för att täcka ett behov av tjänsterna till en låg kostnad. Verksamhetens syfte är därför tudelat; täckande av ett viktigt behov och samtidigt en önskan att få behovet uppfyllt till en låg kostnad. Behovstäckningen kan i vissa fall ha företräde framför ekonomiska aspekter men detta hindrar inte att ett sådant kooperativ kan regi- streras som ett samvirkeforetak. Det finns därför inte något krav på att föreningsmedlemmarnas ekonomiska intressen är huvudskälet till föreningens bildande och fortlevnad. 
  
 46 
  
 44 
  
 Se 1 § lov om visse erhvervsdrivende virksomheder. 
  
 45 
  
 Se Jennings m.fl.,  
 Erhvervsdrivende virksomheder, en lovkommentar 
 , 2 udg., s.  
  
 38–39. 
  
 46 
  
 Se NOU 2002:6 avsnitt 23.4.3. 
  
 384 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Andra europeiska länder 
 I en rad europeiska länder har det skapats särskilda juridiska före- tagsformer för verksamhet med sociala syften. 
 I  
 Italien  
 antogs år 1991 en lag om en särskild juridisk form av sociala kooperativ. Lagen skiljer mellan två typer av sociala kooperativ, dels sådana som bedriver verksamhet inom omsorg, vård och utbild- ning, dels sådana som skapar arbete och integration för utsatta grupper. Ytterligare en lag om socialt företagande antogs år 2005. Denna lag gäller de flesta företag med sociala ändamål, oberoende av vilken juridisk form som de ges. Även i  
 Storbritannien  
 finns det en särskild juridisk form för företag med ett allmännyttigt syfte, s.k. Community Interest Company. Den lag som reglerar denna har funnits sedan år 2004 och redan efter två år fanns det ungefär ettusen Community Interest Companies. Såväl  
 Portugal  
 som  
 Spanien  
 har lagstiftning om särskilda juridiska former för socialt företagande, med inriktning på integration för utsatta grupper. Den juridiska form som har valts i båda dessa länder är av kooperativ karaktär. I  
 Frankrike  
 finns sedan år 2002 särskilda bestämmelser om kooperativ med allmännyttiga intressen (société coopérative dintérêt collectif). Kännetecknande för denna verksamhetsform är att det är fråga om ett s.k. mångintressentkooperativ  
 (multi-stakeholder 
  cooperative), där medlemskåren består av flera olika kategorier, såsom nyttjare, an- ställda, frivilliga, lokala eller regionala myndigheter eller stödjande medlemmar. 
 I några av de länder där lagstiftningen tillhandahåller särskilda juridiska former av företag med sociala ändamål har dessa företags- former fått gott genomslag. I merparten av länderna väljer dock de flesta företag med sociala ändamål ändå att bedriva sin verksamhet i en traditionell, etablerad juridisk form (däribland föreningar, koopera- tiv eller bolag). 
  
 47 
  
 Innebär kravet på främjande av ekonomiskt intresse ett problem? 
 Såsom vi redan har varit inne på finns det i Sverige – liksom i andra länder – en rad exempel på ekonomiska föreningar vilkas verksam- het bedrivs främst för att täcka vissa sociala behov. Andra fören- ingar har bildats för att skapa en möjlighet att tillhandahålla vissa 
  
 47  
  
 Se rapporten  
 Social enterprise in Europe: recent Fernandez and development 
 , EMES, European Research Network, WP no 81/01. 
  
 385 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 tjänster till sina medlemmar, såsom lokala serviceställen. I de sist- nämnda fallen är det centrala syftet med verksamheten någon form av behovstäckning och alltså inte i första hand att sänka medlem- marnas kostnader eller öka deras inkomster. Det finns även exempel på att en ekonomisk förenings verksamhet är inrättad så att de som gynnas av denna huvudsakligen är andra än medlemmar. Det före- kommer alltså redan i dag en del ekonomiska föreningar som be- driver verksamhet som inte helt och fullt uppfyller föreningslagens kriterier. 
 Frågan är då om förekomsten av sådana ekonomiska föreningar som det här är fråga om ger anledning att förändra föreningslagens hittillsvarande ändamålskrav. 
 Det bör först sägas att, trots vad som nyss har sagts, ekono- miska föreningar av de angivna slagen vanligen ändå torde kunna bedömas som ekonomiska föreningar. Ett skäl till det är att lagen tillåter föreningar med dubbla syften, under förutsättning att det huvudsakliga syftet är att främja medlemmarnas intressen. Ett annat skäl är att en del föreningar vilkas syfte i förstone förefaller vara av ideellt slag vid en närmare granskning visar sig ha ett ekonomiskt syfte. En förening vars verksamhet syftar till att åstadkomma viss behovstäckning för medlemmarna har ofta ett i grunden ekonomiskt inslag; så blir t.ex. fallet om föreningens verksamhet är en förutsätt- ning för att medlemmarna ska kunna bedriva annan verksamhet som är ägnad att främja deras ekonomi. Och ett arbetskooperativ, vars verksamhet är helt inriktad på att ge service, stöd eller hjälp till utomstående, kan likväl vara en ekonomisk förening om verksam- heten även producerar ett överskott som är avsett för medlemmarnas löner. 
 Av det som har framkommit under utredningens gång förefaller det inte heller som att nuvarande lagstiftnings krav på att ekonomiska föreningars verksamhet ska gynna medlemmarnas ekonomiska in- tressen orsakar några särskilda problem. Föreningar med sådan social verksamhet som nyss har nämnts brukar inte vägras registrering och Bolagsverket godkänner regelmässigt stadgeformuleringar som innebär att den aktuella föreningens ändamål är att främja medlem- marnas ekonomiska och sociala intressen, dvs. föreningar med dubbla syften. 
 Vi har också haft kontakter med företrädare för organisationer verksamma inom det civila samhället, däribland SERUS, FAMNA och  
 IOGT-NTO. 
  Det har då framkommit att organisationerna inte upplever att det finns ett behov av att ändra föreningslagens ända- 
 386 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 målsbestämmelse. SERUS har förklarat att en ekonomisk förening även i fortsättningen bör kännetecknas av att verksamheten drivs för att gynna medlemmarnas ekonomiska intressen. SERUS har dock samtidigt poängterat att det bör vara möjligt att etablera föreningar med dubbla verksamhetssyften. 
 Om även föreningar vars syfte helt eller huvudsakligen är något annat än att gynna medlemmarna ekonomiskt godtas som ekono- miska föreningar, riskerar man att gränsdragningen mot ideella föreningar blir otydlig. En ideell förening kännetecknas oftast av att den har till syfte att gynna ett ideellt intresse – vilket kan vara medlemmarnas ideella eller sociala intressen – men för att främja detta syfte kan den bedriva olika slag av ekonomisk verksamhet. Om lagstiftaren godtar ekonomiska föreningar med huvudsakligen ideella syften, kommer skillnaden mellan ideella föreningar och ekonomiska föreningar till stor del att suddas ut, något som skulle ge upphov till oklarheter kring olika föreningars rättsliga status. Detta är inte önskvärt. 
 Ytterligare ett tänkbart problem med att godta allmännyttiga ekonomiska föreningar är att detta kan komma att skada associations- formens varumärke. Företrädare för kooperationen har under utredningens gång framhållit vikten av att den ekonomiska fören- ingen i första hand framträder som en föreningsform för  
 företag- ande 
 . Tonvikten på företagande framträder tydligast om kravet på att verksamhen ska främja medlemmarnas ekonomiska intressen kvarstår. 
 Vår bedömning är därför att det krav som uppställs i nuvarande lagstiftning på att föreningens verksamhet ska främja medlemmarnas ekonomiska intresse inte bör ändras. Något hinder mot ekonomiska föreningar med dubbla syften – ett huvudsakligt syfte att främja medlemmarnas ekonomiska intressen och ett kompletterande, ideellt syfte – bör dock inte, lika lite som idag, finnas. Det bör sålunda inte finnas något hinder mot att föreningen vid sidan av sådan verksam- het som främjar medlemmarnas ekonomiska intressen även bedriver viss mindre verksamhet med ideellt syfte eller att verksamheten på annat sätt har ett begränsat ideellt inslag. Inte heller i framtiden bör det dock vara möjligt för en ekonomisk förening att  
 enbart  
 eller  
 huvudsakligen  
 bedriva ideell verksamhet. 
 Det kan tilläggas att vi med detta inte avser att ta ställning till behovet av särskild associationsrättslig lagstiftning för sådana före- tag som är verksamma inom den sociala ekonomin. För en del så- dana företag kan såväl aktiebolagsformen som den ekonomiska 
 387 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 föreningsformen framstå som främmande, medan den ideella fören- ingsformen framstår som alltför oreglerad och osäker. Det talar för att det bör finnas någon form av associationsrättslig reglering, avsedd särskilt för sociala företag med utpräglat ideella syften. Denna fråga kräver emellertid överväganden som vi inte har haft möjlighet att göra inom ramen för vårt uppdrag. 
  
 6.6 
  
 Utökade möjligheter att bedriva verksamhet i delägda bolag, m.m. – överväganden och förslag 
  
 6.6.1 
  
 Verksamhet i dotterföretag och andra företag 
  
 Förslag:  
 En ekonomisk förening ska som huvudregel bedriva den ekonomiska verksamheten i föreningen eller i ett dotterföretag till föreningen. 
 Den verksamhet i vilken medlemmarna deltar ska dessutom kunna bedrivas i ett eller flera andra företag, med vilka föreningen har träffat avtal som ger föreningen ett betydande inflytande över verksamheten. 
 Såsom har framgått av redovisningen i avsnitt 6.3 utövas en förenings ekonomiska verksamhet ibland utanför själva föreningen. Den nu- varande lagen medger uttryckligen att verksamheten förläggs i hel- ägda eller delägda företag. När det gäller verksamhet i delägda före- tag förutsätts dock att övriga delägare är ekonomiska föreningar; en motsvarande samverkan med ett eller flera aktiebolag är alltså inte möjlig. 
 En ordning där det är möjligt att förlägga en förenings verk- samhet i ett annat företag ger tveklöst de ekonomiska föreningarna större flexibilitet vad gäller verksamhetens struktur. Detta kan i sin tur underlätta både omstruktureringar och anskaffande av externt kapital till verksamhet som ekonomiska föreningar vill ha del i. Det är normalt till fördel för medlemmarna. Det är behov av detta slag som har föranlett den nuvarande lagstiftningen om att verksam- heten i viss utsträckning får drivas i företag som den ekonomiska föreningen äger andelar i. 
 Att förlägga verksamheten utanför själva den ekonomiska fören- ingen är emellertid inte utan problem. Den främsta nackdelen är att medlemmarnas inflytande över verksamheten riskerar att minska. 
 388 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Så blir i vart fall fallet om det finns andra betydande ägarintressen i det företag där verksamheten utövas. Verksamheten kan då komma att hämmas av konflikter mellan å ena sidan den ekonomiska fören- ingens och dess medlemmars intressen och å andra sidan övriga delägande företags intressen. Risken för sådana konflikter blir sär- skilt påtaglig om övriga delägande företag är vinstsyftande aktie- bolag. 
 Vill man utvidga möjligheterna för ekonomiska föreningar att bedriva sin verksamhet utanför föreningens ramar, kan det ske på flera olika sätt. Ett sätt är att ge upp de nuvarande kraven på att övriga delägare i det företag där verksamheten bedrivs ska vara eko- nomiska föreningar. Ett annat sätt är att ge upp kravet på att den ekonomiska föreningen ska vara delägare i det andra företaget. Tar man bort begränsningar av dessa slag, kan det emellertid vara natur- ligt att av hänsyn till medlemmarna uppställa krav på att den eko- nomiska föreningen kan utöva ett visst inflytande över den verk- samhet i vilken medlemmarna deltar. 
 Delägarkretsen 
 Kravet på att samtliga delägare i det företag där den kooperativa verksamheten drivs ska vara ekonomiska föreningar ger en viss garanti för att de kooperativa intressena inte kommer på undantag. Sam- tidigt innebär kravet inte att medlemmarna i en av de deltagande ekonomiska föreningarna är tillförsäkrad något starkt inflytande i verksamheten. Om huvuddelen av andelarna i det andra företaget ägs av andra ekonomiska föreningar, kan den enskilda föreningens intressen ändå hamna i kläm, i synnerhet om föreningens verksam- hetsändamål skiljer sig från de andra föreningarnas. Lagens krav på att samtliga delägare är ekonomiska föreningar har också nackdelar; så kan det t.ex. uppställa hinder mot en många gånger ändamåls- enlig samverkan mellan en ekonomisk förening och ett företag av annan företagstyp, t.ex. ett aktiebolag. Om kravet tas bort, skulle det uppenbarligen öka möjligheterna till sådan samverkan. 
 389 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bestämmande inflytande 
 I synnerhet om man tar bort kravet på att samtliga delägare i det företag där verksamheten drivs ska vara ekonomiska föreningar är det dock viktigt att den ekonomiska föreningen och dess med- lemmar kan utöva ett inflytande över det företag där verksamheten bedrivs. Ett alternativ är att utforma regleringen så att den koopera- tiva verksamheten får bedrivas enbart i ett företag – aktiebolag eller annat – där den ekonomiska föreningen har ett  
 bestämmande in- flytande 
 . Ett sådant inflytande kan i så fall lämpligen definieras så att det motsvarar koncernkriterierna i 1 kap. 4 § årsredovisnings- lagen (1995:1554), t.ex. så att den eller de ekonomiska föreningarna innehar mer än hälften av rösterna i företaget eller har rätt att utse en majoritet av styrelseledamöterna. 
 En modell av detta slag torde innebära ett ganska starkt skydd för föreningsmedlemmarna. Om den ekonomiska föreningen har röstmajoritet eller styrelsemajoritet i det företag där verksamheten bedrivs, har medlemmarnas intressen normalt försteg vid eventuella konflikter med andra ägarintressen. Det förhållandet att övriga del- ägare har vissa minoritetsrättigheter, t.ex. rätt att få viss utdelning på företagets vinst, torde inte innebära något större men för med- lemmarna i den ekonomiska föreningen. 
 Samtidigt ger en modell av detta slag inte alltid den önskvärda flexibiliteten. Det kommer t.ex. normalt inte att vara möjligt att driva verksamheten i ett företag av joint venturekaraktär där den ekonomiska föreningen innehar 50 procent av rösterna och ett aktie- bolag de övriga rösterna. Det högt ställda kravet på inflytande minskar utrymmet för omstruktureringar, eftersom det kan vara svårt att finna samarbetspartners som är villiga att vara minoritetsägare. Detta kan i sin tur medföra minskad tillgång till externt kapital. 
 Ägarintresse alternativt intresseföretag 
 En mera långtgående modell är att tillåta att ekonomiska föreningar bedriver sin verksamhet i andra juridiska personer där den ekonomiska föreningen har ett  
 ägarintresse  
 av viss storlek, exempelvis 20 procent av kapitalet eller 20 procent av rösterna i det andra företaget. Svensk lagstiftning innehåller redan regler om s.k. intresseföretag (se 1 kap. 5 § årsredovisningslagen). Om ett företag äger andelar i en juridisk person som inte är dotterföretag och utövar ett betydande inflyt- 
 390 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 ande över den juridiska personens driftsmässiga och finansiella styr- ning samt ägandet utgör ett led i en varaktig förbindelse mellan företaget och den juridiska personen, anses den juridiska personen som intresseföretag till företaget. Innehar företaget minst 20 pro- cent av rösterna i den juridiska personen, ska den juridiska per- sonen anses vara intresseföretag om inte annat framgår av omstän- digheterna. 
 En fördel med denna modell är att den ger större flexibilitet än den förra samtidigt som den normalt leder till att den ekonomiska föreningen har ett visst mått av faktiskt inflytande över det andra företaget. Samtidigt står det klart att ett inflytande som motsvarar 20 procent av röstetalet i det andra företaget inte ger någon som helst garanti för att föreningen verkligen får ett inflytande över verk- samheten i det andra företaget. Om övriga röster är samlade på ett fåtal händer, blir det dessa händer som kommer att styra verksam- heten. Den ekonomiska föreningen måste då nöja sig med den rätt till insyn och de minoritetsrättigheter som föreningens ägarintresse ger. Vill föreningen vara säker på att få ett mera konkret inflytande över verksamheten, får detta säkras genom ett avtal, där verksam- heten i det andra företaget regleras. 
 Inget ägande – men faktiskt inflytande 
 Den tredje modellen innebär att det inte uppställs några som helst krav på att den ekonomiska föreningen ska ha ett ägarintresse i det andra företaget. Med den modellen kommer det att vara möjligt att bedriva verksamheten genom ett företag vars enda koppling till den ekonomiska föreningen är något slag av avtal. Som ovan har fram- gått synes den finska lagen lämna utrymme för detta alternativ. 
 En fördel med modellen är självfallet att flexibiliteten blir stor; föreningen får maximal möjlighet att, i samverkan med andra företag, bedriva sin verksamhet på det sätt som passar bäst i det enskilda fallet. En särskild fördel med detta är att nya verksamhetsgrenar kan utvecklas utan att föreningen omedelbart behöver göra några egna investeringar. Behovet kan i stället tillgodoses genom att föreningen träffar avtal med någon utomstående om att denne ska bedriva samhandel med föreningens medlemmar. Modellens svag- heter sammanhänger bl.a. med svårigheten att formulera avtal som på ett heltäckande sätt reglerar verksamhetsfrågor för lång tid framåt. Det ställer mycket stora krav på innehållet och tydligheten i det 
 391 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 avtal som reglerar förhållandet mellan föreningen och det andra före- taget. Det torde också vara nödvändigt att ett sådant avtal har en förhållandevis lång uppsägningstid som säkerställer att föreningen, om avtalet upphör, har möjlighet att ställa om verksamheten eller hitta en alternativ lösning. I annat fall riskeras verksamhetens och föreningens fortlevnad. 
 Utredarens överväganden 
 Huvudregeln bör enligt utredarens bedömning även fortsättningsvis vara att en ekonomisk förenings kooperativa verksamhet bedrivs i själva föreningen. Därtill bör det, liksom i dag, också vara möjligt att bedriva verksamheten genom ett dotterföretag till föreningen. Kravet på att dotterföretaget är helägt eller att övriga delägare är ekonomiska föreningar bör inte längre upprätthållas. Verksamheten bör således alltid kunna bedrivas genom ett företag som utgör dotter- företag till den ekonomiska föreningen. Att den ekonomiska fören- ingen är moderföretag utgör enligt vår mening en tillräcklig garanti för att den ekonomiska föreningen och dess medlemmar får ett gott inflytande över verksamheten; typiskt för ett moderdotter- företagsförhållande är ju att moderföretaget har ett bestämmande inflytande över verksamheten i dotterföretaget. 
 I linje med den s.k. huvudsaklighetsprincipen bör det inte heller finnas något hinder mot att den kooperativa verksamheten till en mindre del bedrivs utanför den ekonomiska föreningen eller dess dotterföretag. Enligt vår bedömning bör det vidare finnas ett visst utrymme att bedriva också en något större del av verksamheten utanför den ekonomiska föreningen och dess dotterföretag (något som i det följande benämns  
 extern verksamhet 
 ). Om det andra före- taget inte är ett dotterföretag – och därmed i allmänhet inte ett före- tag som den ekonomiska föreningen har ett bestämmande inflytande över – finns det emellertid en risk för att föreningen, och därmed medlemmarna, får ett mindre mått av inflytande över verksamheten om denna bedrivs externt. Frågan om en större del av verksam- heten ska kunna bedrivas på detta sätt bör därför alltid underställas medlemmarna. En nödvändig förutsättning för att en större del av verksamheten ska få bedrivas som extern verksamhet bör därför vara att det har tagits in bestämmelser om detta i stadgarna. Ett beslut om att införa en sådan stadgebestämmelse bör kunna fattas med två tredjedelars majoritet. 
 392 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Ytterligare en nödvändig förutsättning för att en större del av verksamheten ska få bedrivas som extern verksamhet bör vara att den ekonomiska föreningen är tillförsäkrad ett visst mått av inflytande över denna, så att föreningens och medlemmarnas intressen i verk- samheten kan tillvaratas på ett rimligt sätt. 
 Frågan är då hur ett rimligt mått av inflytande ska garanteras. Några av utredningens experter har förespråkat en ordning som 
 bygger på att det företag där den kooperativa verksamheten utövas alltid ska vara ett intresseföretag till den ekonomiska föreningen i den mening som avses i 1 kap. 5 § årsredovisningslagen eller att det ska ställas ett generellt krav på att den ekonomiska föreningen har en tjugoprocentig ägarandel i det andra företaget. En sådan ordning innebär, kan det hävdas, särskild tydlighet och garanterar också att den ekonomiska föreningen har ett visst mått av inflytande – vanligen också minoritetsrättigheter – i det andra företaget. Ägarintresset måste visserligen alltid kompletteras med ett avtal mellan företagen men även om detta avtal får ett för den ekonomiska föreningen oförmånligt innehåll kan föreningen alltid göra gällande den insyn och det minoritetsinflytande som ägandet ger. 
 Andra bland experterna har förordat en lösning där den eko- nomiska föreningens inflytande över det andra företaget ställs i fokus och där det inte uppställs något särskilt krav på ägarintresse. Denna lösning innebär att föreningen får driva verksamheten genom ett annat företag än ett dotterföretag, om föreningen har träffat avtal med det andra företaget som ger föreningen ett betydande inflytande över verksamheten. Vad som talar för en sådan lösning är den särskilda flexibilitet som den ger. För lösningen talar också att den normalt torde kunna ge ett bättre inflytande över den verk- samhet som medlemmarna deltar i än enbart en ägarandel ger. I ett väl utformat avtal kan den ekonomiska föreningen garanteras inflyt- ande över t.ex. sälj- och prisvillkor, servicenivå, produktutveckling m.m. 
 Utredaren har för sin del funnit att skälen för en lösning av det senare slaget väger över. Lösningen innebär att den ekonomiska föreningen får ett stort mått av flexibilitet att organisera sin verk- samhet; associationsformen får i detta hänseende i princip samma möjligheter som aktiebolagsformen. Samtidigt – i och med att lösningen fokuserar på inflytande över verksamheten och inte på ägarandel – torde den normalt leda till att den externa verksam- heten organiseras på ett sådant sätt att medlemmarnas intressen tas tillvara. Utredaren föreslår därför att den verksamhet i vilken med- 
 393 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 lemmarna deltar ska kunna bedrivas externt men att en förutsätt- ning för detta ska vara att föreningen har träffat avtal med det andra företaget som ger föreningen ett betydande inflytande över verk- samheten. 
 Som tidigare har berörts måste de avtal som ligger till grund för sådan extern verksamhet utformas med stor omsorg. Vad som närmare bör krävas av ett sådant avtal bör dock inte lagregleras utan överlämnas till parterna att bestämma. Ett centralt moment i ett sådant avtal bör dock regelmässigt vara att uppsägningstiden är så lång att föreningsstämman efter uppsägning av avtalet har möj- lighet att ta ställning till hur verksamheten fortsättningsvis ska be- drivas. Det är naturligt att det i fråga om större ekonomiska fören- ingar kan behövas en särskilt lång uppsägningstid, eftersom besluts- fattandet i sådana föreningar typiskt sett är mer tidskrävande och större verksamheters omorganisation vanligen också fordrar längre tid. Vi återkommer i författningskommentaren till frågan om vad som i detta sammanhang kan anses som betydande inflytande. 
 Möjligheten att bedriva den kooperativa verksamheten externt bör vara begränsad i ytterligare ett avseende. Det är enligt utredarens mening knappast önskvärt att hela den kooperativa verksamheten drivs externt. Den externa verksamheten bör vara ett komplement 
 – låt vara ett mycket viktigt sådant – till den verksamhet som drivs i den ekonomiska föreningen och dess dotterföretag. Av lagen bör därför framgå att extern verksamhet kan avse endast en del av den kooperativa verksamheten. 
 Extern verksamhet och huvudsaklighetskravet 
 En särskild fråga är hur den nu förordade regleringen förhåller sig till det s.k. huvudsaklighetskravet. 
 Som vi återkommer till i avsnitt 6.7 anser vi att prövningen av huvudsaklighetskravet bör appliceras på vart och ett av de kriterier som en ekonomisk förening ska uppfylla. En följd av detta är – som vi redan har varit inne på – att det kommer att finnas ett utrymme för att förlägga en mindre del av verksamheten utanför föreningen eller dess dotterföretag utan att iaktta de särskilda bestämmelserna om extern verksamhet. Dessa aktualiseras först om det är aktuellt att förlägga en större del av den kooperativa verksamheten utanför föreningen eller dess dotterföretag. Vi har inte ansett att det finns något behov av att reglera detta särskilt i lagen. 
 394 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 Av huvudsaklighetskravet följer också att den huvudsakliga delen av föreningens verksamhet ska utgöra s.k. kooperativ verksamhet, dvs. verksamhet som medlemmarna deltar i. Frågan är vad detta innebär när verksamheten bedrivs inte bara i föreningen utan även i dess dotterföretag eller genom något annat företag. Enligt vår mening är det naturligt att i ett sådant fall tillämpa huvudsaklighetskravet på det sättet att den kooperativa verksamheten ska utgöra den huvud- sakliga delen av den verksamhet som bedrivs i den ekonomiska föreningen eller, för föreningens räkning, i ett dotterföretag eller ett annat företag. Om föreningen – själv eller genom annat företag 
 – vid sidan av den kooperativa verksamheten bedriver  
 icke-kooperativ 
  verksamhet, t.ex. enbart kapitalförvaltning för medlemmar, måste således denna sidoverksamhet vara en mindre del av den samlade verk- samheten som föreningen, själv eller genom annat företag, bedriver. Inte heller denna fråga behöver dock regleras särskilt i den nya lagen. 
  
 6.6.2 
  
 Medlemsfrämjande föreningar 
  
 Förslag:  
 Bestämmelserna om s.k. medlemsfrämjande föreningar överförs utan ändringar i sak till den nya lagen. 
 En medlemsfrämjande förening av det slag som lagen nu tillåter (se avsnitt 6.3.2) kan sägas utgöra en särskild form av ekonomisk förening med extern verksamhet. Med de föreslagna reglerna om ekonomiska föreningar med extern verksamhet kommer behovet av särskilda bestämmelser om medlemsfrämjande föreningar att minska. Det torde emellertid förekomma medlemsfrämjande föreningar som inte har eller kan skaffa sig ett betydande inflytande över verk- samheten i den s.k. sekundärföreningen. Det medför att dessa fören- ingar inte kommer att kunna använda sig av de föreslagna bestäm- melserna om extern verksamhet. Eftersom behovet av särskilda bestämmelser om medlemsfrämjande föreningar i och med detta kvarstår, föreslår vi att de nuvarande bestämmelserna om sådana föreningar överförs till den nya lagen utan några ändringar i sak. 
 395 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 SOU 2010:90 
  
 6.7 
  
 Huvudsaklighetskravet 
  
 Förslag:  
 Det s.k. huvudsaklighetskravet förtydligas i lagtexten. 
 Det s.k. huvudsaklighetskravet (se avsnitt 6.2.5) har stor betydelse vid avgränsningen av vad som kan utgöra en ekonomisk förening. I dag kommer kravet inte till uttryck i lagtexten. Redan detta är ägnat att leda till osäkerhet om vad som gäller. Till detta kommer att det inte är helt klart hur kravet ska tillämpas i ett enskilt fall. De uttalanden som har gjorts i tidigare förarbeten talar snarast för att bedömningen av om huvudsaklighetskravet är uppfyllt eller ej ska göras genom en sammanvägd bedömning av den aktuella föreningens förhållanden. I ett propositionsuttalande från  
 1990-talet 
  sägs sålunda att det avgörande är om föreningen i huvudsak framträder som en ekonomisk förening. Hur man vid en sådan bedömning ska väga in olika faktorer framstår emellertid som oklart. Kan t.ex. det för- hållandet att en förening i något avseende inte uppfyller rekvisiten för en ekonomisk förening (t.ex. vad gäller arten av föreningens verksamhet) kompenseras av att föreningen i något annat avseende (t.ex. vad gäller medlemmarnas deltagande i verksamheten) har en mycket tydlig karaktär av ekonomisk förening? 
 Det är enligt vår mening naturligt att man även i framtiden avgör vad som utgör en ekonomisk förening utifrån något slag av huvudsaklighetskrav. Det är emellertid angeläget att den nya lagen ger bättre besked än den nuvarande om förekomsten av och inne- börden av huvudsaklighetskravet. 
 Det innebär till att börja med att huvudsaklighetskravet bör framgå uttryckligen av lagtexten. 
 Frågan är sedan hur kravet bör vara utformat. Detta är i sin tur avhängigt av vilken innebörd kravet bör ges. En möjlighet är att – i linje med det ovan nämnda propositionsuttalandet – utforma kravet så att huvudsaklighetsbedömningen ska göras utifrån en samlad be- dömning av föreningens förhållanden. En annan möjlighet är att uppställa ett huvudsaklighetskrav i anslutning till vart och ett av de särskilda kriterier som en ekonomisk förening ska uppfylla; bedöm- ningen av om huvudsaklighetskravet är uppfyllt får då göras steg för steg. Det senare alternativet innebär att en ekonomisk förening alltid måste ha till huvudsakligt ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen och att det alltid krävs att föreningens verk- samhet huvudsakligen är av ekonomisk art. I det senare alternativet 
 396 
  
 SOU 2010:90 
  
 Grunddragen hos en ekonomisk förening 
  
 bör även det s.k. kooperativa kravet innehålla ett huvudsaklighets- moment, t.ex. så att det i lagen uppställs ett krav på att verksam- heten ska kännetecknas av att medlemmarna deltar i verksamheten. 
 Enligt vår mening innebär det förra alternativet stora tillämp- ningsproblem. Det kommer i många fall att vara i det närmaste omöjligt att väga samman faktorer av skilda slag och få en entydig bild av om föreningen är en ekonomisk förening eller inte. Som en följd av detta kommer ett huvudsaklighetskrav, utformat på detta sätt, att förlora mycket av sin praktiska betydelse. Inte heller det senare alternativet kommer att vara utan tillämpningsproblem men dessa kommer att vara mindre och det blir lättare att förutse hur t.ex. en domstol skulle komma att bedöma saken. 
 Vi anser mot den bakgrunden att huvudsaklighetskravet i lagen bör utformas i enlighet med det senare alternativet. Vi återkommer i författningskommentaren till frågor om vilka enskilda faktorer som bör tillmätas vikt när kravet tillämpas. 
 397 
  
 7 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 7.1 
  
 Inledning 
  
 I föreningslagen uppställs inte några särskilda regler om hur en ekonomisk förening bildas. Det sägs i huvudsak endast att fören- ingen ska ha stadgar, en styrelse och revisorer och att föreningen ska anmälas för registrering inom sex månader från bildandet. I detta avseende avviker föreningslagen från aktiebolagslagen som inne- håller utförliga regler om hur ett aktiebolag bildas. Vi har övervägt om denna skillnad mellan de båda lagarna är motiverad. I och för sig torde en studie av registreringspraxis och doktrin ganska lätt ge besked om vad de som vill bilda en ekonomisk förening måste göra. Med den utgångspunkt som vi har haft – att förutsättningarna för att bedriva företag som ekonomisk förening bör vara så tydliga och enkla som möjligt – har det emellertid uppenbara fördelar om det redan av lagen framgår hur bildandet måste gå till. Våra närmare överväganden i denna del redovisar vi i avsnitten 7.5.2 och 7.5.3. 
 Vi har även övervägt några frågor där rättsläget är oklart, däribland möjligheterna att ombilda en ideell förening till en ekonomisk förening (se avsnitt 7.5.4). 
 I avsnitt 7.5.1 behandlar vi bl.a. frågan om medlemsantalet i en ekonomisk förening. 
  
 7.2 
  
 Gällande rätt 
  
 Föreningslagen innehåller, som ovan nämnts, inte några utförliga bestämmelser om hur en ekonomisk förening bildas. Av 2 kap. 1 § första stycket föreningslagen följer att en ekonomisk förening ska ha minst tre medlemmar. Dessa medlemmar kan vara fysiska och juridiska personer. Medlemmarna ska, enligt 2 kap. 1 § andra stycket 
 399 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 SOU 2010:90 
  
 föreningslagen, anta stadgar samt välja styrelse och revisorer. Stadgarna ska innehålla i vart fall de uppgifter som framgår av lagens 2 kap. 2 §. Föreningen måste anmälas för registrering hos Bolags- verket. Detta måste som huvudregel ske inom sex månader efter det att beslut fattades om att bilda föreningen (se 2 kap. 3 § första stycket föreningslagen). Genom registreringen blir föreningen en självständig juridisk person. Om ingen registreringsanmälan görs eller om registrering vägras, faller föreningsbildningen. 
 Utöver detta innehåller föreningslagen inga anvisningar om hur man gör för att bilda en ekonomisk förening. Ett vanligt tillväga- gångssätt är att de personer som vill bilda en ekonomisk förening samlas till ett konstituerande sammanträde. Vid sammanträdet be- slutar de att bilda föreningen och antar stadgar för föreningen. Där- efter sker medlemsantagningen, exempelvis genom en tecknings- lista eller genom att de presumtiva medlemmarna på annat sätt meddelar att de vill träda in i föreningen. Slutligen väljer man styrelse- ledamöter och revisor eller revisorer. I registreringspraxis godtas emellertid även andra förfaranden, såsom att de som vill bilda föreningen upprättar en överenskommelse om detta, en stiftelse- urkund, där även frågor kring stadgar, styrelse och revisorer reg- leras. 
 Vid föreningslagens tillkomst bedömdes det att det saknades an- ledning att formalisera förfarandet med bestämmelser om t.ex. kon- stituerande sammanträde, teckningslista eller stiftelseurkund. 
  
 1 
  
 7.3 
  
 Aktiebolagsrättslig reglering 
  
 Aktiebolagslagens bestämmelser om bildande av aktiebolag är betyd- ligt mer utförliga än föreningslagens. De som bildar ett aktiebolag – i lagen benämnda stiftare – måste dessutom uppfylla vissa särskilda kvalifikationskrav (se 2 kap. 1 § och 2 § aktiebolagslagen). 
 Genomförandet av bolagsbildningen är styrt till en viss form. Ett aktiebolag bildas genom upprättande och undertecknande av en stiftelseurkund med visst innehåll samt teckning och betalning av aktierna i bolaget. Sålunda ska stiftarna upprätta ett utkast till stiftelse- urkund som bl.a. ska innehålla uppgift om hur mycket som ska betalas för varje aktie jämte namn och personuppgifter för styrelse- ledamöter och revisor. Stiftelseurkunden ska också innehålla en bolagsordning. Vidare ska en eller flera bland stiftarna teckna sig 
  
 1  
 Se prop. 1986/87:7 s. 81. 
 400 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 för samtliga aktier i bolaget och aktierna ska betalas i enlighet med närmare bestämmelser i lagen. Stiftarna ska färdigställa, datera och underteckna stiftelseurkunden och därefter anmäla bolaget för regi- strering hos Bolagsverket. Ett aktiebolag anses bildat när stiftelse- urkunden har undertecknats av samtliga stiftare. Bolaget blir dock en juridisk person först när det har registrerats och det är också först då som det får rättshandlingsförmåga (se 2 kap.  
 5–10 
  och 25 §§ aktie- bolagslagen). 
  
 7.4 
  
 Nordiska jämförelser 
  
 7.4.1 
  
 Finland 
  
 Den finska lagen om andelslag föreskriver att ett andelslag ska ha minst tre medlemmar. De personer som bildar andelslaget – stiftarna – måste också bli medlemmar i andelslaget. Den som är omyndig eller försatt i konkurs får inte vara stiftare. Stiftarna ska upprätta en stiftelseurkund som ska dateras och undertecknas. Denna ska bl.a. innehålla andelslagets stadgar, uppgift om stiftarnas namn och person- eller organisationsnummer, uppgift om de andelar i andelslaget som stiftarna får samt namn på styrelseledamöter och revisor. Andels- laget måste sedan registreras hos den finska registreringsmyndig- heten för att bli en juridisk person och få rättshandlingsförmåga (se 2 kap. 1, 2 och 4 §§ lagen om andelslag). 
  
 7.4.2 
  
 Norge 
  
 Ett samvirkeforetak kan bildas av minst två personer och måste alltid ha minst två medlemmar. Omyndiga får inte vara stiftare. Vid bildandet av samvirkeforetaket ska stiftarna skriva under och datera en stiftelseurkund. När samtliga stiftare har undertecknat urkunden, har de samtidigt tecknat medlemskap och samvirkeforetaket är därigenom bildat (se 2 kap. 8 § lov om samvirkeforetak). 
 Stiftelseurkunden ska innehålla samvirkeforetakets stadgar och uppgift om namn, adress och födelsenummer eller organisations- nummer för stiftare och styrelseledamöter (se 2 kap. 9 § 1 och 2 lov om samvirkeforetak). Om stiftarna ska betala en insats, ska stiftelse- urkunden även innehålla uppgift om det belopp som varje stiftare ska betala, summan av stiftarnas insatsskyldighet och tidpunkten för betalning av insatsen (se 2 kap. 9 § 3 lov om samvirkeforetak). 
 401 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 SOU 2010:90 
  
 Ett nybildat samvirkeforetak ska anmälas för registrering hos registreringsmyndigheten inom tre månader från det att stiftelse- urkunden undertecknades. I och med registreringen blir samvirke- foretaket en juridisk person och får rättshandlingsförmåga (se 2 kap. 12 och 13 §§ lov om samvirkeforetak). 
  
 7.4.3 
  
 Danmark 
  
 Dansk rätt är relativt formlös när det gäller bildande av ett andels- selskab. De bestämmelser som finns skiljer dock mellan å ena sidan andelsselskab där medlemmarna inte alls, eller endast i begränsad utsträckning, är ansvariga för selskabets skulder och å andra sidan andelsselskab där minst en av medlemmarna är obegränsat ansvarig för selskabets skulder. I det första fallet krävs registrering för att andelsselskabet ska bli en juridisk person. Om däremot någon av medlemmarna är obegränsat personligt och solidariskt ansvarig för skulderna, finns det inte något krav på registrering för att andels- selskabet ska anses bildat och utgöra en egen juridisk person. 
  
 2 
  
 Ett andelsselskab bildas av en eller flera stiftare. Dessa behöver inte träda in som medlemmar i selskabet. Selskabet måste däremot ha minst två medlemmar för att bildandet ska ha rättsverkan. Det finns inte några lagregler om hur bildandet ska gå till. Följande grund- läggande krav anses dock gälla 
  
 3 
  
 : 
  
 Det ska finnas ett bindande stiftelsebeslut eller stiftelseavtal. Det uppställs dock inte något formkrav för detta utan det kan i princip vara muntligt. 
  
 Stiftarna ska besluta om stadgar för andelsselskabet. Om det är ett registreringspliktigt andelsselskab, ska stadgarna anmälas för registrering. 
  
 Det ska finnas en styrelse för andelsselskabet. 
  
 Minst två personer, fysiska eller juridiska, ska ha anmält sig som medlemmar i selskabet. 
  
 För andelsselskab som är registreringspliktiga gäller dessutom vissa ytterligare krav, bl.a. att selskabet har utsett en revisor och beslutat om räkenskapsår. 
  
 2 
  
 Se 8 § och 9 § Lov om visse erhvervsdrivende virksomheder och E. Hørlyck,  
  
 Dansk andels- rätt 
 , 3 udg., s.  
 39–40. 
  
 3 
  
 Se E. Hørlyck,  
  
 Dansk andelsrätt 
 , 3 udg., s. 44. 
 402 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 7.5 
  
 Överväganden och förslag 
  
 7.5.1 
  
 Bör kravet på minsta antal medlemmar sänkas till två? 
  
 Förslag:  
 En ekonomisk förening ska liksom i dag ha minst tre medlemmar. Vid beräkningen av om detta minimiantal är upp- fyllt ska investerande medlemmar inte räknas med. 
 Föreningslagens krav på att en ekonomisk förening ska ha ett visst minsta antal medlemmar anses motiverat av föreningens kooperativa karaktär, vilken ju innebär att det är föreningens medlemmar som ska delta i och besluta om verksamheten. 
 Tidigare gällde att en ekonomisk förening skulle ha minst fem medlemmar. När minimiantalet sänktes till tre, hänvisade lagstiftaren till behov inom nykooperationen, där det i vissa verksamheter innebar praktiska svårigheter att få ihop ett tillräckligt stort medlems- antal. Exempel på sådana verksamheter är kooperativa dag- eller fritidshem samt samverkan mellan olika yrkesutövare, såsom jour- nalister, konsulter eller jordbrukare. 
  
 4 
  
 Som ovan har framgått är det enligt såväl norsk som dansk rätt tillräckligt att medlemsantalet i motsvarande associationsform upp- går till två. Frågan är om det även i en svensk ekonomisk förening bör vara tillräckligt med två medlemmar. 
 De skäl som talar för detta är i första hand desamma som de som föranledde reduceringen från fem till tre medlemmar, näm- ligen att det skulle underlätta för nyetablering av företagande i form av ekonomisk förening. I dag är två personer som tillsammans önskar starta företag, t.ex. två makar, hänvisade till associations- formerna aktiebolag och handelsbolag. Om de dessutom vill bedriva verksamheten utan personligt ansvar, är aktiebolaget det enda alter- nativet. Enligt uppgift från Bolagsverket händer det inte sällan att verket har kontakt med personer som är intresserade av att starta en ekonomisk förening men som överger sina planer när de får reda på att det måste finnas minst tre medlemmar. 
 Mot en sänkning av minimiantalet medlemmar talar bl.a. att den skulle strida mot ekonomiska föreningars kooperativa karaktär. Att den ekonomiska föreningsformen även ger utrymme för verksamhet som inte har någon mera utpräglad kooperativ prägel ser vi dock i och för sig inte som något egentligt problem; tvärtom har det ett 
  
 4  
 Se prop. 1992/93:144 s. 9. 
 403 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 SOU 2010:90 
  
 värde att företagsformen kan användas för företagande som bara delvis har kooperativ karaktär. Ett annat argument som framförts mot en sänkning av minimiantalet medlemmar är att det skulle ha negativa verkningar för borgenärerna. Medlemmarna bidrar ju till föreningens ekonomiska välmåga och framgång, dels med sina medlemsinsatser, dels med sin respektive medverkan i föreningen, exempelvis genom leverans eller köp av varor eller genom arbets- insats. En ekonomisk förening med ett fåtal medlemmar blir, har det sagts, alltför sårbar och har inte den ekonomiska livsduglighet som krävs för ett godtagbart borgenärsskydd. 
  
 5  
  
 Vi instämmer i och för sig i detta men vill tillägga att det från borgenärsskyddssyn- punkt sällan torde få någon större betydelse om antalet medlemmar är tre eller två. Ett enligt vår mening tyngre skäl mot en sänkning av kravet på minsta antal medlemmar är den risk för missbruk av associationsformen som en sådan sänkning skulle kunna medföra. Ju färre medlemmar som krävs, desto enklare blir det att använda sig av en ekonomisk förening för mindre seriösa ändamål, t.ex. genom att låta en eller två personer gå in som målvakter i fören- ingen. Det aktiebolagsrättsliga regelverket innehåller moment som motverkar detta, framför allt kravet på att det ska finnas ett aktie- kapital på minst 50 000 kr. Liknande moment finns inte i förenings- lagen. 
 Även om de enskilda skälen mot en sänkning av minimiantalet medlemmar inte är så tunga är de, när de vägs samman, beaktans- värda. Något klart behov av att ändra den nuvarande regleringen har vi inte heller kunnat finna. Vi föreslår därför inte någon för- ändring i denna del. 
 Vi har i avsnitt 6.5.2 föreslagit särskilda regler som gör det möj- ligt för en förening att anta medlemmar som inte har för avsikt att delta i föreningens verksamhet, s.k. investerande medlemmar. En särskild fråga är om någon eller några av de tre medlemmarna, som en ekonomisk förening måste ha, ska kunna vara investerande med- lemmar, dvs. om det räcker att föreningen har endast en eller två medlemmar som aktivt deltar i föreningens verksamhet. Det kan hävdas att detta skulle göra associationsformen mera flexibel. 
 Vi är emellertid inte beredda att förorda en ordning av detta slag. Att tillåta föreningar där det enbart finns en enstaka medlem som deltar aktivt i föreningens verksamhet skulle innebära ett radi- kalt avsteg från föreningsformens grundkaraktär. En ordning där 
  
 5  
  
 Se Pierce,  
 Guidelines for Cooperative Legislation 
 , 2 uppl., s. 26. 
  
 404 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 en av de tre medlemmarna kan vara investerande medlem inger mindre betänkligheter. Om man, som vi, anser att det bör finnas ett i lagen angivet minimiantal medlemmar och att detta bör uppgå till tre, är det emellertid mest naturligt att kräva att samtliga dessa är verksamma medlemmar i föreningen. I annat fall skulle den före- slagna ordningen med investerande medlemmar kunna bli ett sätt att kringgå bestämmelserna om lägsta antal medlemmar i en förening. Bestämmelserna skulle enkelt kunna åsidosättas genom att insatserna för investerande medlemmar sattes på en helt obetydlig nivå och någon eller några personer, som i och för sig är helt ointresserade av föreningens verksamhet, därefter vidtalas att gå in som investerande medlemmar. Enligt vår bedömning bör därför, liksom är fallet en- ligt gällande rätt, en förening ha minst tre medlemmar som har för avsikt att delta aktivt i föreningens verksamhet. 
  
 7.5.2 
  
 Stiftare av en ekonomisk förening 
  
 Förslag:  
 En ekonomisk förening ska bildas av tre eller flera fysiska eller juridiska personer. 
 Den som är underårig eller i konkurs eller har förvaltare en- ligt 11 kap. 7 § föräldrabalken eller näringsförbud ska inte kunna delta i bildandet av en ekonomisk förening. 
 Såsom vi har redovisat ovan innehåller föreningslagen i dag inte några särskilda kvalifikationskrav för de personer som deltar i bild- andet av en ekonomisk förening. I princip innebär detta att per- soner som är underåriga, har näringsförbud eller står under för- valtarskap kan vara med och bilda en förening. Enligt vår mening är det angeläget att bildandet av en ekonomisk förening föregås av omsorgsfulla överväganden och att de som tar del i bildandet är väl medvetna om vad bildandet får för effekter och inriktade på att föreningen ska användas för seriösa ändamål. Vi föreslår därför att det i lagen uppställs samma kvalifikationskrav på dem som deltar i bildandet av en ekonomisk förening – och som i lagen för tydlig- hets skull bör benämnas stiftare – som på dem som deltar i bild- andet av ett aktiebolag. 
 Stiftarna bör sålunda – liksom i dag – vara fysiska eller juridiska personer. Det bör inte uppställas något krav på att de är bosatta i visst land eller inom ett visst område eller att de har någon viss 
 405 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 SOU 2010:90 
  
 nationalitet. Däremot bör det krävas att stiftarna inte är underåriga (dvs. under 18 år) och att de inte har förvaltare, är i konkurs eller har näringsförbud. 
  
 6 
  
 En särskild fråga är hur många som måste delta i bildandet av en ekonomisk förening. I dag synes det oklart om det är tillåtet med viss successiv medlemsanslutning, så att beslutet att bilda föreningen fattas av en eller två personer och att den eller de ytterligare med- lemmar som krävs för att föreningen ska registreras går in i fören- ingen först därefter. 
  
 7  
  
 Det mest naturliga är, enligt vår mening, att det finns minst tre stiftare och att dessa i och med bildandet går in som medlemmar i föreningen, så att föreningen redan från bild- andet har så många medlemmar som en ekonomisk förening minst ska ha. Det bör vidare krävas att minst tre av stiftarna har för avsikt att delta i verksamheten, dvs. det bör inte räcka att stiftarna går in i föreningen som investerande medlemmar. 
  
 7.5.3 
  
 Sättet för bildande av ekonomisk förening 
  
 Bedömning:  
 Lagen bör inte innehålla några detaljerade regler om hur en ekonomisk förening bildas. 
  
 Förslag:  
 I lagen tas in bestämmelser om vissa grundläggande åtgärder som stiftarna av en ekonomisk förening måste vidta för att en ekonomisk förening ska anses bildad. 
 Som vi inledningsvis har framhållit har det från tydlighets- och förenklingssynpunkt uppenbara fördelar om lagen anger hur bildandet ska gå till. En alltför ingående reglering riskerar emellertid att bli byråkratisk och inflexibel. Den förhållandevis ingående reglering av bildande av aktiebolag som finns i aktiebolagslagen måste också, i vart fall till viss del, sättas i samband med de särskild krav på kapitaltillskott som gäller för aktiebolag. I fråga om ekonomiska föreningar finns inte – och bör, enligt vår mening, inte heller finnas 
 – några särskilda krav på att visst kapital ska vara tillskjutet innan föreningen registreras. Det finns inte heller skäl att uppställa några krav på viss form för den överenskommelse om att bilda fören- ingen som stiftarna träffar. Det saknas därför anledning att i lagen ta in bestämmelser om t.ex. konstituerande stämma eller om upp- 
  
 6 
  
 En av utredningens experter har ifrågasatt om ett sådant krav bör uppställas. 
  
 7 
  
 Se Wells,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar 
 , 3 uppl., s. 82. 
  
 406 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 rättande av stiftelseurkund och teckningslista. I dessa avseenden bör stiftarna ha stor frihet att själva bestämma lämpligt förfarings- sätt. 
 Lagen bör dock innehålla bestämmelser om vissa grundläggande moment som måste ingå i föreningsbildningsprocessen. Utom i ett par mindre avseenden innebär våra förslag om detta inga egentliga förändringar i gällande rätt utan utgör snarare ett lagfästande av den praxis som redan gäller. 
 I lagen bör sålunda föreskrivas att stiftarna ska 
  
 komma överens om att bilda föreningen, 
  
 upprätta och anta stadgar för föreningen, 
  
 gå in som medlemmar i föreningen, och 
  
 utse en styrelse och, om föreningen ska ha revisor, en eller flera revisorer. 
  
 Dessa fyra moment bör vara obligatoriska i föreningsbildningen. Det bör inte krävas att åtgärderna vidtas i viss ordning utan av- görande bör vara att samtliga åtgärder blir vidtagna. Föreningen bör anses bildad först när samtliga fyra krav har uppfyllts. 
 Överenskommelse om att bilda föreningen 
 Som redan har nämnts måste stiftarna träffa en överenskommelse om att bilda en ekonomisk förening. Det bör inte krävas att överens- kommelsen sker i viss form, exempelvis vid ett konstituerande sammanträde eller i en stiftelseurkund som undertecknas av stiftarna. Stiftarna bör fritt kunna bestämma formerna för beslutet att bilda föreningen. Om det råder tveksamhet om huruvida det föreligger en giltig överenskommelse, bör detta prövas enligt allmänna avtals- rättsliga principer. För att så långt möjligt undvika oklarheter om en överenskommelse har träffats bör det dock i lagen tas in en anvisning om att överenskommelsen ska dokumenteras på något sätt, t.ex. i ett protokoll eller ett stiftelseavtal som undertecknas av medlemmarna. Denna handling bör också ges in till Bolagsverket i samband med registrering av föreningen. De närmare krav som bör ställas på en registreringsansökan, liksom vilka handlingar en sådan ansökan ska åtföljas av, framgår av vårt förslag till förordning om ekonomiska föreningar. 
 407 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 SOU 2010:90 
  
 Anta stadgar för föreningen 
 Med hänsyn till stadgarnas grundläggande betydelse för en ekonomisk förening är det nödvändigt att stiftarna redan i samband med fören- ingsbildningen upprättar och antar stadgar för föreningen. Kravet på upprättande av stadgar följer redan av nuvarande föreningslag (se 2 kap. 1 § andra stycket föreningslagen). Vid ansökan om regi- strering bör stadgarna – på samma sätt som i dag – ges in till Bolagsverket. 
 Medlemsantagningen 
 En ekonomisk förening är en personassociation och ska tjäna med- lemmarnas intressen. Mot den bakgrunden är det naturligt att det råder identitet mellan föreningens stiftare och dess första medlemmar. I lagen bör därför tas in ett krav på att samtliga stiftare i samband med föreningsbildningen går in som medlemmar i föreningen. Det bör med andra ord inte vara möjligt att vara stiftare utan att själv bli medlem. Det sagda innebär dock givetvis inte att stiftarna inte kan anlita hjälp av personer som inte avser träda in i föreningen, t.ex. utomstående rådgivare. 
 En följd av att stiftarna ska gå in som medlemmar är, som vi redan har berört, att föreningen redan från tidpunkten för bild- andet måste ha tre medlemmar. 
 Vi föreslår inte något särskilt formkrav för medlemsinträdet. Det väsentliga i sammanhanget är att stiftarna tydligt ger uttryck för sin vilja att vara medlemmar i föreningen. Givetvis bör dock medlemsinträdet, liksom övriga moment i föreningsbildningen, doku- menteras. 
 Vårt förslag är inte avsett att förhindra att andra än stiftarna blir medlemmar i föreningen i nära anslutning till föreningsbildningen. Finns det personer som önskar vara med i föreningen men inte upp- fyller de ovan föreslagna kvalifikationskraven för stiftare, bör fören- ingens styrelse omedelbart efter föreningens bildande kunna ta ställ- ning till om de ska antas som medlemmar. 
 408 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 Val av styrelse och revisor 
 Liksom är fallet i dag bör en ekonomisk förening redan från bild- andet ha en styrelse. Om stadgarna innehåller bestämmelser om att föreningen ska vara föremål för revision, bör det också redan från början finnas en eller flera revisorer. Stiftarna bör därför vara skyl- diga att som ett led i föreningsbildningen utse de personer som ska sitta i föreningens styrelse och, i förekommande fall, den eller de personer som ska vara revisorer. Ofta torde det vara samma per- soner som har bildat föreningen som också kommer att sitta i dess styrelse. 
  
 7.5.4 
  
 Ombildning av en ideell förening till ekonomisk förening 
  
 Bedömning:  
 Det bör inte införas några bestämmelser som möj- liggör att en ideell förening genom stadgeändring ombildas till en ekonomisk förening. 
 Ibland kan medlemmarna i en ideell förening vilja omvandla fören- ingen till en ekonomisk förening. Så kan t.ex. vara fallet om med- lemmarna upptäcker att verksamheten är av sådant slag att den  
 måste  
 bedrivas som ekonomisk förening. En sådan omvandling kan alltid ske genom att den ideella föreningens medlemmar beslutar om likvidation av föreningen och att det samtidigt bildas en ny (eko- nomisk) förening som övertar den ideella föreningens skulder och tillgångar. Förfarandet är emellertid inte alldeles okomplicerat. 
 Vi har övervägt om lagen bör innehålla bestämmelser om att en ideell förening ska kunna ombildas till ekonomisk förening enbart genom ett beslut om stadgeändring. Det är osäkert om gällande rätt tillåter detta. I doktrinen har anförts skäl för att ombildning genom stadgeändring borde vara tillåtet, däribland att borgenärsskyddet generellt sett får anses stärkt av en övergång från ideell förening till ekonomisk förening. 
  
 8  
  
 Det finns också exempel från registrerings- praxis på att förfarandet har tillåtits. Frågan synes emellertid aldrig ha prövats i domstol. Om en ombildning av detta slag ska kunna genomföras enbart genom stadgeändring, bör det enligt vår mening 
  
 8  
  
 Se A. Mallmén,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar 
 , 3 uppl., s.  
  
 60–62. 
  
 409 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 SOU 2010:90 
  
 regleras i lagen, i synnerhet som en ombildning av detta slag ger upphov till ett antal följdfrågor. 
 För att ett förfarande av detta slag ska vara tillåtet talar framför allt vissa praktiska skäl. Den ideella föreningens medlemmar be- höver, om förfarandet godtas, inte gå omvägen över likvidation och nybildning utan kan omedelbart och på ett relativt enkelt sätt fort- sätta verksamheten i en annan associationsform. Det skulle vara prak- tiskt i verksamheter som har drivits i den ideella föreningens form men där det har visat sig att denna organisationsform inte är för- enlig med den verksamhet som faktiskt bedrivs. 
  
 9 
  
 Det finns emellertid också skäl mot att tillåta ombildning genom stadgeändring. Ett sådant skäl, av principiell natur, är att de med- lemmar som inte deltar i ett beslut om sådan stadgeändring riskerar att bli anslutna till en ny associationsform utan egen aktiv med- verkan. Detta stämmer mindre väl överens med vedertagna prin- ciper om negativ föreningsfrihet. Den negativa föreningsfriheten, såsom den kommer till uttryck i regeringsformen (jfr 2 kap. 2 och 22 §§ regeringsformen), är visserligen inte tillämplig här – den gäller rätten för enskilda att i förhållande till det allmänna stå utan- för politiska sammanslutningar, trossamfund och vissa andra fören- ingar av åskådningskaraktär – men den kan ändå ge viss vägledning för vad som är rimligt. Om omvandlingen i stället sker genom ny- bildning av en ekonomisk förening och likvidation av den ideella föreningen, får alla medlemmar möjlighet att avgöra om de vill vara med i föreningen, såsom den därefter kommer att se ut. 
 Att tillåta att ideella föreningar ombildar sig till ekonomiska föreningar genom stadgeändring innebär också vissa rättsliga kom- plikationer. En ideell förening har ingen skyldighet att registrera sig hos Bolagsverket för att bli en juridisk person; den har full rättshandlingsförmåga så snart den har stadgar och en styrelse. Den ekonomiska föreningen förvärvar däremot rättshandlingsförmåga först i och med att den registreras. Bestämmelser om ombildning av ideella föreningar till ekonomiska föreningar måste därför kompletteras med en reglering om vad som ska gälla i fråga om föreningar som har beslutat att övergå från att vara ideella fören- ingar till ekonomiska föreningar men som ännu inte har registrerat detta beslut. Ett annat problem, av mer praktisk art, gäller de orga- nisationsnummer som bl.a. ekonomiska och ideella föreningar till- delas. Ideella och ekonomiska föreningar har inte likartade organi- 
  
 9  
 Se RÅ 2005 ref. 8, som gällde ett s.k. föräldrakooperativ för förskole- och fritidsverk- samhet som hade valt att organisera verksamheten i en ideell förening. 
 410 
  
 SOU 2010:90 
  
 Bildande av ekonomisk förening, m.m. 
  
 sationsnummer. En ombildning av en ideell förening till en eko- nomisk förening förutsätter därför en reglering av hur det gamla organisationsnumret ska avvecklas. 
 Till detta kommer att det i såväl associationsrättsligt som skatte- rättsligt hänseende gäller skilda regelverk för ekonomiska föreningar och ideella föreningar. Dessa skillnader medför att det också har vissa fördelar med en viss tröghet i omvandlingsprocessen. Om ombildningen sker genom en kombination av ett likvidationsför- farande och ett nybildningsförfarande, ger det sannolikt bättre garan- tier för att medlemmarna sätter sig in i de ändrade förutsättning- arna för verksamheten. 
 Vår bedömning är därför att övervägande skäl talar mot att in- föra några bestämmelser som tillåter att ideella föreningar ombildas till ekonomiska föreningar genom ändring av stadgarna. 
 411 
 8 Föreningens medlemmar 
  
 8.1 
  
 Inledning 
  
 Ekonomiska föreningar präglas av den s.k.  
 öppenhetsprincipen 
 . Prin- cipen innebär, såsom den är utformad i lagen, att en förening inte får vägra någon inträde som medlem, om det inte finns särskilda skäl för vägran med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annan orsak (se 3 kap. 1 § föreningslagen). 
 Ett annat grundläggande drag hos en ekonomisk förening är att dess medlemmar förutsätts delta i verksamheten, t.ex. som kunder eller leverantörer. Även om föreningslagen inte innehåller någon ut- trycklig reglering av vilken rätt medlemmarna har att utnyttja föreningens verksamhet anses de ha en sådan rätt. En medlem i en producentförening har alltså en rätt att leverera till föreningen. Spegel- bilden av denna rätt är en s.k. mottagningsplikt för föreningen, dvs. föreningen har en skyldighet att ta emot medlemmens leveranser. 
 Det kan hävdas att såväl öppenhetsprincipen som mottagnings- plikten kan innebära problem för föreningen. Så kan t.ex. en ökning av medlemsantalet med en åtföljande skyldighet att leverera varor eller ta emot varor från ett större antal personer ställa krav på för- ändringar av föreningens verksamhet. Vi har mot den bakgrunden fått i uppdrag att överväga om det finns skäl att utöka möjlig- heterna för föreningar att neka medlemskap i föreningen. En ut- gångspunkt för vårt arbete har varit att öppenhetsprincipen ska finnas kvar men att det kan finnas skäl för vissa jämkningar av principen, t.ex. i fråga om innebörden i särskilda skäl. Vi har även övervägt mottagningspliktens innehåll och utformning. 
 413 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 8.2 
  
 Antagning av nya medlemmar 
  
 8.2.1 
  
 Öppenhetsprincipen – en skyldighet att anta nya medlemmar 
  
 Det brukar sägas att en ekonomisk förening är en  
 öppen  
 association i så måtto att medlemsantalet i föreningen inte är bestämt på för- hand och att antalet medlemmar kan variera över tiden, utan att föreningsstadgarna behöver ändras.  
 Öppenhetsprincipen  
 innebär dock något annat och mera, nämligen att en ekonomisk förening är skyldig att anta nya medlemmar om det inte finns särskilda skäl att vägra inträde i föreningen. 
 Öppenhetsprincipen fick sin nuvarande utformning genom 1951 års föreningslag. 
  
 1  
  
 Äldre föreningsrättslig lagstiftning innehöll en bestäm- melse om att en ekonomisk förening när som helst kunde anta nya medlemmar. Denna var emellertid dispositiv och lagen gav utrymme för inskränkande stadgebestämmelser, vilka kunde medföra att en förening i princip var en helt sluten association. 
  
 2  
  
 I såväl 1951 års föreningslag som den nuvarande lagen är öppenhetsprincipen tving- ande. 
 I förarbetena till den nuvarande föreningslagen uttalas att det är en viktig kooperativ princip att ekonomiska föreningar är öppna i så måtto att nya medlemmar har rätt att komma in i föreningen. 
  
 3  
  
 Detta markeras redan i 1 kap. 1 § femte stycket föreningslagen, där det sägs att utmärkande för en ekonomisk förening är att den upp- fyller vissa villkor i fråga om rätt till medlemskap. Den vikt som lagstiftaren har lagt vid öppenhetsprincipen kommer också till ut- tryck i skattelagstiftningen. Ekonomiska föreningar som är koopera- tiva i skatterättslig mening har nämligen viss avdragsrätt för lämnad utdelning. För att anses vara en kooperativ förening som är be- rättigad till sådan avdragsrätt krävs bl.a. att föreningen antar nya med- lemmar i enlighet med öppenhetsprincipen (se närmare avsnitt 19.2). 
  
 1 
  
 Se prop. 1951:34 s. 101 f. 
  
 2 
  
 Om äldre rätt se Fisher,  
 Förvärv och förlust av medlemskap i ekonomisk förening 
 , s.  
  
 47–70. 
  
 3 
  
 Se prop. 1986/87:7 s. 87. 
  
 414 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 8.2.2 
  
 Undantag från öppenhetsprincipen 
  
 Öppenhetsprincipen är inte absolut. En ekonomisk förening kan, under de förutsättningar som anges i 3 kap. 1 § föreningslagen, vägra nya, presumtiva medlemmar inträde i föreningen. För en sådan vägran krävs dock att det finns  
 särskilda skäl  
 med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet, föreningens syfte eller annan orsak. Inom dessa ramar kan en förening ställa upp begräns- ningar för medlemskap, dels i fråga om  
 antalet  
 medlemmar, dels i fråga om  
 vilka personer  
 som ska kunna bli medlemmar. 
  
 4 
  
 I förarbetena till 1951 års föreningslag uttalades i denna fråga bl.a. följande. 
 Vissa föreningar äro nämligen av den karaktär att en begränsning av medlemsantalet eller medlemskretsen är nödvändig eller åtminstone berättigad. Detta är exempelvis fallet med bostads- eller bostadsrätts- föreningar, mejeriföreningar, hingstföreningar och betesföreningar. En begränsning av medlemskretsen kan även vara betingad t.ex. därav att en förening ämnar utverka statsbidrag för vars erhållande gälla särskilda villkor i fråga om medlemskap e.d. Vidare måste möjlighet att vägra inträde alltid föreligga beträffande personer som kunna förväntas komma att motarbeta föreningens verksamhet eller dess syfte. 
 Liknande uttalanden finns också i förarbetena till den nuvarande föreningslagen. Där anges bl.a. att det i vissa föreningar kan vara befogat att ställa krav på att medlemmarna tillhör en viss grupp, exempelvis att de är jordbrukare eller skogsägare eller att de inne- har viss anställning, exempelvis i arbetskooperativ, eller att de är konsumenter av vissa tjänster, t.ex. barnomsorg, eller bosatta inom ett visst område. 
  
 5  
  
 I dessa fall är det fråga om begränsningar gällande vilka personer som kan bli medlemmar, dvs. begränsningar i  
 medlemskretsen 
 . 
 Begränsningar i  
 antalet medlemmar  
 kan framförallt vara nödvän- diga i de fall då en förenings verksamhet inte ger utrymme för samverkan med något större antal personer. 
  
 6  
  
 Som exempel kan nämnas en ekonomisk förening som bedriver barnomsorg. I en sådan förening är det med nödvändighet så att föreningens tillgång till lokaler och personal begränsar antalet medlemmar som kan beviljas inträde. 
  
 4 
  
 Se prop. 1951:34 s. 102. 
  
 5 
  
 Se prop. 1986/87:7 s. 87. 
  
 6 
  
 Se K. Baker,  
 Föreningslagen, 1987 års lag om ekonomiska föreningar 
 , 8 uppl., s. 38. 
  
 415 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 8.2.3 
  
 Tillämpningen av öppenhetsprincipen och möjligheterna till undantag 
  
 Öppenhetsprincipen får betydelse för  
 dels  
 hur ekonomiska fören- ingars stadgar kan utformas,  
 dels  
 hur ansökningar om medlemskap ska behandlas i enskilda fall. 
 En ekonomisk förening får inte utforma sina stadgar så att de kommer i konflikt med öppenhetsprincipen. Det är t.ex. normalt inte möjligt att i stadgarna bestämma att antalet medlemmar i föreningen ska vara högst fem. Vid ansökan om registrering förut- sätts Bolagsverket kontrollera att stadgarna inte innehåller några otillåtna begränsningar i detta avseende. Om Bolagsverket gör be- dömningen att en förenings stadgar strider mot öppenhetsprin- cipen, ska registrering vägras. 
 Öppenhetsprincipen måste också beaktas vid prövningen av varje enskild medlemsansökan. Om föreningen vägrar en sökande medlem- skap utan att ha fog för vägran, kan sökanden vända sig till domstol som prövar om föreningen är skyldig att anta honom eller henne som medlem. Domstolen prövar om föreningens beslut att vägra inträde är förenligt med öppenhetsprincipen, dvs. om beslutet att vägra medlemskap kan motiveras med hänsyn till verksamhetens art, omfattning, föreningens syfte eller annan orsak. Vid prövningen är rätten inte bunden av innehållet i stadgarna utan en viss stadge- bestämmelse kan lämnas därhän om den, enligt rättens mening, strider mot öppenhetsprincipen. Å andra sidan kan ett föreningens beslut att vägra någon medlemskap vara giltigt även om det inte har stöd i stadgarna. Så länge ett beslut att vägra medlemskap är fören- ligt med lagens undantagsregler saknar det således betydelse om det finns någon särskild stadgebestämmelse som reglerar villkoren för inträde, eller när sådant inträde kan vägras. 
  
 7 
  
 Domstolspraxis 
 Det finns få avgöranden i rättspraxis som gäller tillämpningen av föreningslagens öppenhetsprincip. De flesta refererade avgöranden rör bostadsrättsföreningar, där öppenhetsprincipen har en annan utformning jämfört med regleringen i föreningslagen. 
  
 8  
  
 De fall där 
  
 7 
  
 Se NJA II 1951 s. 41 f. och Clements,  
 Föreningslagen, 1987 års lag om ekonomiska föreningar 
 , 
  
 8 
  
 uppl., s. 38. 
  
 8  
 För en beskrivning av regleringen av antagningen av nya medlemmar i bostadsrättsföreningar, se Spencer m.fl.,  
 Bostadsrättslagen. En kommentar 
 , 3 uppl., s.  
 40–67. 
  
 416 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 medlemskap i en bostadsrättsförening har vägrats på grund av brister i sökandens ekonomi kan dock vara av visst intresse. 
 Frågan om medlemskap i en fackförening (ideell förening) prövades i NJA 1948 s. 513. Högsta domstolen fann att om ett medlemskap var nödvändigt för att den enskilde skulle kunna utöva sitt yrke skulle medlemskap beviljas. Avgörandet har tolkats så att i de fall då en ekonomisk förening har en monopolliknande ställning är föreningen skyldig att anta nya medlemmar, som har nytta av föreningens tjänster, oavsett vad föreningen har bestämt i sina stadgar. 
  
 9  
  
 I sammanhanget är även gällande konkurrensrättsliga be- stämmelser av betydelse. En tillämpning av dessa bestämmelser skulle sannolikt leda till samma bedömning som i 1948 års rättsfall. Klart är att medlemskap inte kan vägras om detta skulle stå i strid med konkurrensrätten. 
 Registreringspraxis 
 I såväl förarbeten som doktrin har uttalats att registreringsmyndig- heten bör vara relativt liberal i sin prövning av vilka stadgebestäm- melser som kan tillåtas. Endast i särskilt grova fall kan generellt formulerade inträdesvillkor sägas vara direkt otillåtna, t.ex. stadgar som fixerar ett visst medlemsantal utan att det är motiverat med hänsyn till verksamhetens art, omfattning eller föreningens syfte. 
  
 10 
  
 Av den genomgång av olika typer av registreringsärenden som vi har gjort förefaller det också som att Bolagsverkets tillämpning av öppenhetsprincipen är liberal. Verket vägrar sällan registrering på grund av att stadgarna strider mot öppenhetsprincipen. Dock god- tas som regel inte stadgebestämmelser som begränsar medlemskretsen till ett visst bestämt antal medlemmar. 
  
 11  
  
 Prövningen sker emellertid utifrån förhållandena i det enskilda fallet och undantagsvis torde även stadgebegränsningar av detta slag kunna godtas, om det klart framgår att en dylik begränsning är nödvändig. 
 Det anses normalt strida mot öppenhetsprincipen att i stadgarna föreskriva att endast personer som har tecknat eller förbinder sig att teckna samarbetsavtal med en viss angiven person kan antas som 
  
 9 
  
 Se Wells,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar 
 , 3 uppl., s. 124. 
  
 10 
  
 Se K. Baker,  
 Föreningslagen, 1987 års lag om ekonomiska föreningar 
 , 8 uppl., s. 38. 
  
 11 
  
 Undantag görs för de ekonomiska föreningar som bedriver in- och utlåningsverksamhet, s.k. sparkassor. En sparkassa får högst ha 1 000 medlemmar och får som medlemmar anta endast personer som ingår i en i förväg identifierbar begränsad krets som också ska anges i föreningens stadgar (se 2 kap. 3 § 7 lagen [2004:297] om bank- och finansieringsrörelse). 
  
 417 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 medlemmar. Bolagsverket godtar dock stadgebestämmelser om att endast personer som även är medlemmar i en viss annan organi- sation får antas som medlemmar. Huvudregeln är dock i så fall att också denna organisation måste vara en öppen sammanslutning. 
 Diskriminerande stadgebestämmelser godtas som regel inte. I några fall har Bolagsverket dock accepterat bestämmelser med krav på visst medborgarskap, eftersom de har ansetts befogade med hän- syn till föreningens verksamhet. Stadgebestämmelser om att med- lemmarna ska ha viss trostillhörighet godtas normalt inte. 
 Ekonomiska föreningars tillämpning av öppenhetsprincipen 
 Det är svårt att dra några säkra slutsatser om hur ekonomiska före- ningar tillämpar öppenhetsprincipen i praktiken. Avsaknaden av rätts- praxis som rör vägrat medlemskap kan möjligen tolkas som att föreningarna i stor utsträckning fattar beslut som är förenliga med öppenhetsprincipen och håller sig inom de i lagen angivna undan- tagen då medlemskap vägras. Det förhållandet att öppenhets- principen är en förutsättning för skattelättnader enligt inkomst- skattelagen (se 39 kap. 21 § inkomstskattelagen [1999:1229]) bidrar sannolikt till att föreningarna strävar efter att upprätthålla prin- cipen. 
 Naturligtvis har den enskilda föreningens karaktär också betydelse för öppenhetsprincipens tillämpning. Således är det i de  
 konsument- kooperativa föreningarna  
 ofta positivt med en stor medlemskrets, eftersom det är ägnat att medföra ökad handel med föreningen, något som, typiskt sett, är till gagn för föreningen. Inom detalj- handels- och oljekooperationen har öppenhetsprincipen därför fått ett mycket stort genomslag. På senare år har det inte förekommit att någon har nekats medlemskap inom dessa delar av koopera- tionen. 
  
 12 
  
 Också i de  
 lantbrukskooperativa föreningarna  
 har det länge ansetts positivt med många medlemmar. Även i dessa föreningar har öppen- hetsprincipen därför haft, och har ofta fortfarande, stor betydelse. Inom vissa branscher har dock öppenhetsprincipen ansetts medföra problem. Ett exempel på detta är mejeriföreningar, däribland Arla och Milko, där det under början av  
  
 1990-talet 
  
  förekom diskussioner och, i några fall, beslut om att stänga föreningarna för nya med- lemmar och i stället införa ett kösystem för blivande medlemmar. 
  
 12  
 Källa: Mccarthy, VD i OK ekonomisk förening. 
 418 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 Diskussionerna var en följd av en då rådande osäkerhet om huru- vida föreningarna skulle få avsättning för mjölk från nya medlemmar på grund av förändrade marknadsförhållanden efter Sveriges EU- inträde. 
  
 13  
  
 I Arla blev beslutet att inte anta några nya medlemmar mycket omdebatterat, bl.a. på grund av föreningens dominerande ställning på marknaden. Föreningen valde därför efter en kort tid att avskaffa kösystemet. Inte heller Milko ek. för. tillämpar längre något kösystem. Den sistnämnda föreningen har numera stadge- bestämmelser som innebär att styrelsen kan vägra medlemskap med hänvisning till företagsekonomiska överväganden. 
  
 14 
  
 Ett nyare exempel på en förening som har gjort inskränkningar i öppenhetsprincipen är Falköpings Mejeri, en mindre mejeriförening med drygt 200 medlemmar. Föreningens uttryckliga praxis sedan ett antal år tillbaka är att anta nya medlemmar endast om fören- ingen kan få avsättning för de nya medlemmarnas mjölk till bra priser. En förutsättning är således att lönsamheten för redan existe- rande medlemmar förbättras, eller i vart fall inte försämras. Fören- ingens stadgar innehåller inte någon bestämmelse som ger stöd för denna praxis. I augusti 2009 beslutade föreningen att avslå sex ansök- ningar om medlemskap sedan man hade gjort bedömningen att antagandet av nya medlemmar skulle leda till en överproduktion av mjölk och därmed till lägre avräkningspriser för existerande med- lemmar. Under år 2008 antogs däremot 14 nya medlemmar. Fören- ingen tillämpar inte något kösystem för blivande medlemmar. 
  
 15 
  
 I den s.k. nykooperationen upplevs det, enligt uppgift från råd- givningsorganisationen Coompanion, inte som något större problem att upprätthålla öppenhetsprincipen. I en del nystartade kooperativ finns dock en rädsla hos de ursprungliga medlemmarna för att an- tagande av nya medlemmar kan leda till att de existerande med- lemmarna får en minskad kontroll över föreningen och att verk- samheten kan komma att ändras om fler medlemmar tillkommer. Även vid rådgivning till personer som står i begrepp att bilda en kooperativ verksamhet förekommer det att dessa personer vänder sig mot den öppna företagsformen. Det kan vara så att gruppen av de personer som ska äga företaget redan är klar och att man inte 
  
 13 
  
 Se Hernandez m.fl.,  
 Producentkooperativa principer i pressad konkurrens 
 , Sveriges Lantbruks- universitet, Rapport 77, 1994, s.  
  
 140–141 
  
  och 166– 167. 
  
 14 
  
 I stadgarna för Milko ek.för., antagna den 27 april 2009, anges att styrelsen har rätt att vägra medlemskap om antagandet av ny medlem skulle innebära att föreningen inte kan företagsekonomiskt försvarbart avsätta av medlemmarna inlevererad mjölkmängd, eller att ny medlems hämtningskostnad väsentligen överstiger medeltalet för föreningen. 
  
 15 
  
 Källa: Briggs, VD i Falköpings Mejeri ekonomisk förening. 
  
 419 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 önskar få in flera medlemmar. I sådana fall blir personerna hän- visade till att välja en annan associationsform för verksamheten, trots att denna i övriga avseenden är avsedd att ha kooperativ karak- tär. 
 Det kan tilläggas att det även inom nykooperationen förekommer stadgebestämmelser som på olika sätt begränsar medlemskretsen eller antalet medlemmar. Som exempel kan nämnas stadgar om att nya medlemmar kan antas om det är  
 befogat  
 med hänsyn till om- fattningen av föreningens verksamhet. En sådan bestämmelse kan jämföras med lagens krav på att medlemskap får vägras endast om det finns  
 särskilda skäl 
 . Enligt vår bedömning är det långt ifrån klart om en sådan stadgebestämmelse skulle anses godtagbar vid en dom- stolsprövning. 
  
 8.3 
  
 Internationella jämförelser 
  
 8.3.1 
  
 Viss nordisk rätt 
  
 Danmark 
 Eftersom Danmark saknar en fullständig lagstiftning om koopera- tiva företag, är frågan om antagandet av nya medlemmar i andels- selskab inte reglerad i lag. De flesta andelsselskab är emellertid öppna associationer och tillämpar principen om öppet medlemskap. Någon tvingande öppenhetsprincip finns dock inte i dansk rätt. I stor utsträckning kan därför ett andelsselskab självt besluta om det önskar anta nya medlemmar och på vilka villkor sådan antagning ska ske. Det finns inte heller någon allmän regel om att avslag ska ske på saklig grund. Däremot är det vanligt att ett andelsselskabs stadgar innehåller närmare bestämmelser om villkor för medlem- skap. 
 Av rättspraxis följer dock att ett andelsselskab i vissa fall kan vara skyldigt att ta emot nya medlemmar. Så är särskilt fallet för andels- selskab som har en monopolliknande ställning. 
 Finland 
 Lagen om andelslag innehåller inte någon tvingande öppenhets- princip och ett andelslag har betydligt större möjligheter att vägra medlemskap än vad en svensk ekonomisk förening har. 
 420 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 Antagande av nya medlemmar regleras i 3 kap. lagen om andels- lag. Det är som huvudregel andelslagets styrelse som beslutar om godkännande av en ansökan och styrelsen har rätt att bestämma över förfarandet vid godkännande och villkoren för godkännande. De villkor som ska gälla för medlemskap i ett andelslag kan även regleras i andelslagets stadgar (se 3 kap. 1 § andra stycket lagen om andelslag). Beroende på vilka villkor som uppställs för medlemskap kan ett andelslags öppenhet för nya medlemmar variera kraftigt. Ett andelslag kan därför i det enskilda fallet vara slutet. Men den finska lagen ger också utrymme för stadgebestämmelser som inne- bär att medlemskap kan vägras endast om det på grund av arten och omfattningen av andelslagets verksamhet eller av någon annan orsak finns skäl att vägra medlemskap. Ett andelslag kan således på fri- villig väg, genom särskilda stadgebestämmelser, tillämpa en mot- svarighet till den svenska öppenhetsprincipen. 
 Norge 
 I Norge har öppenheten ansetts vara en viktig kooperativ princip. Lagen om samvirkeforetak innehåller därför en uttrycklig öppenhets- princip, som har stora likheter med den svenska. Där sägs att kon- sumenter, näringsidkare och andra som kan få sina ekonomiska intressen tillvaratagna av ett samvirkeforetak också har rätt att bli medlemmar i foretaket. Medlemskap kan endast vägras om det finns  
 saklig grund  
 för det. Rätten till medlemskap förutsätter dock att sökanden kan få ekonomisk nytta av samvirkeforetaket och i detta kan givetvis sägas ligga en viss begränsning i öppenheten. I exem- pelvis en mejeriförening är det bara mjölkproducenter som har eko- nomisk nytta av företaget och andra personer har därför inte rätt att bli medlemmar. 
  
 16 
  
 Kravet på saklig grund för avslag innebär att det inte är möjligt att ställa upp villkor om viss religion, hudfärg, nationalitet eller etniskt ursprung som krav för medlemskap. Däremot är det i en producentförening, där medlemmen ska leverera vissa varor eller tjänster, möjligt att ställa krav på att varorna ska vara av viss kvali- tet och eventuellt även viss kvantitet för att medlemskap ska be- viljas. Det är också möjligt att ställa krav på bosättning inom visst område. I vissa situationer kan en förening på grund av kapacitets- brist inte ta emot fler medlemmar, exempelvis i en kooperativt driven 
  
 16  
 Se NOU 2002:6, avsnitt 25.2.1. 
 421 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 förskola. I sådana fall är kapacitetsbrist saklig grund för att vägra medlemskap. 
  
 17 
  
 8.3.2 
  
 EU-förordningen 
  
  om stadga för europakooperativ 
 I ingressen till  
 EU-förordningen 
  om stadga för europakooperativ uttalas att en europeisk kooperativ förening  
 (SCE-förening) 
  bör drivas i enlighet med principen om att inga artificiella spärrar bör finnas för medlemskap. Förordningen innehåller dock inte några bestämmelser som motsvarar den svenska öppenhetsprincipen. 
 Det är lednings- eller förvaltningsorganet i  
 SCE-föreningen 
  som fattar beslut om att godkänna en ansökan om medlemskap. Fören- ingen får ta in villkor för medlemskap i sina stadgar, särskilt i fråga om att medlemmen ska teckna en viss lägsta andel av föreningens kapital eller att medlemmen ska uppfylla vissa villkor rörande fören- ingens ändamål. 
  
 8.3.3 
  
 Viss annan europeisk rätt 
  
 Frankrike 
 En grundläggande princip i fransk lagstiftning om kooperativ är att medlemskapet i ett kooperativ är fritt och öppet. Ett kooperativ är skyldigt att som medlemmar anta de som kan ha nytta av koopera- tivets aktiviteter och som uppfyller de krav för medlemskap som kooperativet har ställt upp i sina stadgar. 
  
 18 
  
 8.4 
  
 Överväganden och bedömning 
  
 8.4.1 
  
 Skälen för att behålla en tvingande öppenhetsprincip 
  
 Som skäl för att öppenhetsprincipen borde vara tvingande angavs i förarbetena till 1951 års föreningslag att det för enskilda personer kan finnas ett stort intresse av att delta i föreningens verksamhet och använda sig av dess tjänster. I vissa fall kan det till och med vara en förutsättning för den enskildes försörjningsmöjligheter att 
  
 17 
  
 Se Ot. prop.  
  
 2006-2007 
  nr 21 s.  
 100–102. 
  
 18 
  
 Se artikel 3, Loi nr  
  
 47-1775 
  av den 10 septembre 1947 samt rapport från Du Conseil Supérieur de la Coopération, Le mouvement coopératif en France, Rapport 2007, s. 8. 
 422 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 han eller hon inte utestängs från medlemskap. 
  
 19  
  
 En sådan situation kan föreligga exempelvis då den ekonomiska föreningen är en producentförening och en näringsidkare för sin verksamhet är be- roende av att få leverera sina produkter till föreningen. Öppenhets- principen har alltså ansetts viktig, särskilt i fall där föreningen har en monopolliknande ställning. Det argumentet är fortfarande rele- vant. Det bör dock tilläggas att det inte längre torde ha samma styrka, eftersom de personer som behöver bli medlemmar i en ekonomisk förening för att kunna driva viss näringsverksamhet numera också skyddas av konkurrensrättens regler. 
 Ytterligare ett argument för att öppenhetsprincipen bör vara tvingande är att principen bidrar till att skilja ekonomiska fören- ingar från aktiebolag och handelsbolag. 
  
 20  
  
 Principen om akties fria överlåtbarhet innebär visserligen att kretsen av delägare i ett aktie- bolag kan vara förhållandevis öppen, men ägarkretsen i ett aktie- bolag begränsas naturligen av att antalet aktier är fixerat, vilket medför att kretsen inte utan vidare kan utökas i takt med att pre- sumtiva nya ägare visar intresse för bolaget. Den ekonomiska föreningens öppenhet såvitt avser medlemskretsen är därför ett sär- drag, som är specifikt för just denna associationsform. Frågan är dock om det har något värde i sig att det finns vattentäta skott mellan associationsformerna. Det kan i vart fall, enligt vår mening, ifrågasättas om intresset av att skilja ekonomiska föreningar och aktiebolag åt bör tillmätas någon betydelse i detta sammanhang. 
 Traditionellt har öppenhetsprincipen också ansetts förstärka det kooperativa draget hos de ekonomiska föreningarna. Att öppenhets- principen är en viktig kooperativ princip talar obestridligen för att i vart fall de ekonomiska föreningar som så önskar måste ha möjlig- het att tillämpa principen. Detta innebär dock inte nödvändigtvis att öppenhetsprincipen även fortsättningsvis måste vara tvingande (jfr lagstiftarens tidigare uttalanden om att medlemmarna själva ska kunna bestämma i vilken utsträckning principerna ska tillämpas). 
  
 8.4.2 
  
 Skälen för en flexiblare reglering 
  
 Under utredningens gång har från olika håll, däribland från lant- brukskooperationen, framhållits att öppenhetsprincipen, såsom den i dagsläget är utformad, i vissa situationer kan vara svår att förena 
  
 19 
  
 Se prop. 1951:34 s. 101 f. 
  
 20 
  
 Se prop. 1951:34 s. 102. 
  
 423 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 med företagsekonomiska överväganden. Detta gäller bl.a. i producent- föreningar, där antagandet av nya medlemmar kan leda till en över- produktion av råvara, vilket kan skapa problem för föreningen i form av kapacitetsbrist. I en sådan situation är det tveksamt om det kan krävas av en förening att den genomför kostnadskrävande ny- investeringar för att kunna ta mot nya medlemmar. 
  
 21  
  
 Ett sådant krav framstår åtminstone som företagsekonomiskt mycket tvek- samt. Vid överproduktion av råvara kan det dessutom vara svårt för föreningen att få avsättning för produkterna till bra priser, vilket kan drabba föreningens befintliga medlemmar. En stor variation i medlemsantal och därmed i produktionsvolym kan också innebära att det blir svårt att planera föreningens verksamhet på ett effektivt sätt. 
 De stora variationer i medlemskretsen som öppenhetsprincipen kan medföra kan vidare skapa problem vid medlemmarnas styrning av föreningen. I litteraturen har också uttalats farhågor för att om öppenheten i en förening är total kommer medlemmarna i första hand att agera som kunder eller leverantörer, inte som ägare. Med- lemmarna kommer då att styras av mera kortsiktiga intressen och kommer inte att vara beredda att förbli medlemmar i svårare tider. Om öppenhetsprincipen ges full tillämpning, kan det leda till passiva och oengagerade ägare. 
  
 22 
  
 Öppenhetsprincipen kan även tvinga föreningen att ta in nya medlemmar som de befintliga medlemmarna har svårigheter att sam- arbeta med. Här finns en betydande skillnad i förhållande till ideella föreningar, som har stor frihet att vägra en sökande medlemskap. 
  
 23  
  
 Det har också hävdats att öppenhetsprincipen kan försvåra kapital- försörjningen i en ekonomisk förening. I en öppen förening kan det vara svårt att få medlemmar att bidra med mer kapital än vad de vid en avgång ur föreningen har rätt att få ut ur föreningen, dvs. insats jämte beslutad överskottsutdelning för det närmast avslutade räken- skapsåret. Om föreningen i stället är sluten, kan förekommande övervärden knytas till andelarna i föreningen, vilka då kan värderas till sitt marknadsvärde. Detta antas ge medlemmen ett större incita- 
 ment att faktiskt satsa kapital i föreningen. 
  
 24 
  
 21 
  
 Se Wells,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar 
 , 3 uppl., s. 123, som ger uttryck för att föreningen inte är skyldig att göra några nyinvesteringar, i vart fall inte i någon större utsträckning. 
  
 22 
  
 Se Hernandez m.fl.,  
 Producentkooperativa principer i pressad konkurrens 
 , Sveriges Lantbruks- universitet, rapport 77, 1994, s. 75. 
  
 23 
  
 Se Wells,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar 
 , 3 uppl., s. 125. 
  
 24 
  
 Se SOU 1996:31 s. 202. 
  
 424 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 Upprätthållandet av en tvingande öppenhetsprincip kan således innebära olika slag av begränsningar i möjligheterna att driva eko- nomisk verksamhet i form av en ekonomisk förening. I företags- ekonomisk forskning förekommer också uppfattningen att koopera- tiva föreningar sällan kan vara helt öppna och att vad som är en lämplig grad av öppenhet varierar efter omständigheterna i det en- skilda fallet. 
  
 25  
  
 Det kan mot den bakgrunden hävdas att medlems- kårens sammansättning är en fråga som medlemmarna bör råda över. 
  
 8.4.3 
  
 Bör öppenhetsprincipen göras mer flexibel? 
  
 Förslag:  
 Huvudregeln ska, liksom i dag, vara att en ekonomisk förening ska vara öppen för nya medlemmar men att en eko- nomisk förening ska kunna vägra medlemskap om det finns sär- skilda skäl för det. Föreningen ska dock även kunna vägra med- lemskap, om antagandet av nya medlemmar skulle innebära före- tagsekonomiska risker för föreningen. 
 I lagen klargörs att endast den som kan förväntas komma att på visst sätt delta i föreningens verksamhet får antas som med- lem. 
 Öppenhetsprincipen är väl etablerad i svensk föreningsrätt. För det stora flertalet ekonomiska föreningar torde ett upprätthållande av principen vara i det närmaste helt självklar. 
 De förhållanden som ekonomiska föreningar verkar under har emellertid förändrats under senare år. När öppenhetsprincipen gjordes tvingande genom 1951 års föreningslag, var ekonomiska föreningar framförallt verksamma inom konsument- och lantbrukskoopera- tionen, där antagande av nya medlemmar normalt innebar fördelar för såväl föreningen som de existerande medlemmarna. I dag verkar t.ex. delar av lantbrukskooperationen i stället på en i alla avseenden konkurrensutsatt marknad, vilket innebär att särskilda företags- ekonomiska överväganden måste göras. Den ekonomiska förenings- formen används dessutom numera i nya branscher med varierande förhållanden och i en del fall kan förhållandena vara sådana att det skulle strida mot själva affärsidén att ta in fler medlemmar. Inte minst mot bakgrund av dessa förändringar måste det konstateras 
  
 25  
  
 Se Hernandez m.fl.,  
 Producentkooperativa principer i pressad konkurrens 
 , Sveriges Lantbruks- universitet, rapport 77, 1994, s. 76. 
  
 425 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 att en alltför rigid tillämpning av öppenhetsprincipen kan leda till svårigheter att driva näringsverksamhet i den ekonomiska föreningens form. Såsom har framgått av den föregående redogörelsen finns det också flera exempel på att ekonomiska föreningar har funnit sig föranledda att begränsa öppenheten. I forskningen kring ekonomiska föreningar har också påtalats vissa olägenheter med öppenhetsprin- cipen. 
 Vår slutsats är att öppenhetsprincipen behöver jämkas. 
 Ett alternativ är att göra principen dispositiv, dvs. göra det möjligt för de föreningar som så önskar att i sina stadgar ta in bestämmelser som avviker från principen. Det skulle göra det möjligt att – såsom redan är fallet i Finland – skapa ekonomiska föreningar som är i huvudsak slutna associationer. Därmed skulle flertalet av de praktiska problem som öppenhetsprincipen ger upphov till kunna elimineras. Från principiell utgångspunkt kan man ha synpunkter av olika slag på en sådan förändring. Å ena sidan kan det hävdas att det är principiellt helt riktigt att överlämna till dem som verkar i fören- ingen att avgöra vilken grad av slutenhet som föreningen ska ha. Å andra sidan kan det hävdas att en förändring av detta slag innebär en från principiell synpunkt betänklig avvikelse från de kooperativa principer som präglar verksamheten i flertalet ekonomiska fören- ingar. Inget av dessa principiella argument bör enligt vår mening i och för sig tillmätas någon avgörande vikt, så länge den ekonomiska föreningsformen utformas så att den erbjuder goda förutsättningar för bedrivandet av näringsverksamhet, i synnerhet näringsverksam- het av kooperativt slag. 
 Vid våra kontakter med de kooperativa organisationerna har vi emellertid mötts av en påtaglig skepsis mot en ordning där öppen- hetsprincipen är dispositiv. Denna skepsis synes delvis ha sin grund i principiella betänkligheter mot att göra avkall på traditionella ko- operativa principer men även sammanhänga med en oro för de skatte- mässiga effekterna av en förändring av detta slag. I det senare av- seendet har det bl.a. pekats på risken för att Skatteverket skulle komma att ifrågasätta enskilda föreningars kooperativa karaktär och att föreningarna därför skulle drabbas av skattekonsekvenser som inte har varit möjliga att förutse. Det praktiska värdet av att göra öppenhetsprincipen dispositiv har också ansetts vara begränsat, mot bakgrund av att redan gällande rätt synes medge förhållandevis långtgående avsteg från principen och att Bolagsverket i praxis har godtagit de inskränkningar som föreningarna har ansett vara nöd- vändiga. De problem som ändå har förekommit kan dessutom, har 
 426 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 det sagts, lösas genom den mera begränsade reform som vi åter- kommer till i det följande. 
 Vi lämnar därför inte något förslag om att öppenhetsprincipen ska vara dispositiv. 
 I stället bör öppenhetsprincipen justeras, så den inte ger upphov till sådana problem som inledningsvis har beskrivits. Vid bedöm- ningen av vilka jämkningar som behöver göras bör det dock först konstateras att redan den nuvarande regleringen ger inte obetydliga möjligheter att hantera de flesta situationer där det vore oförenligt med föreningens bästa att en sökande tilläts gå in i föreningen. Det torde sålunda inte råda något tvivel om att en förening kan vägra sökanden inträde om det står klart att ett ökat antal medlemmar skulle vara direkt skadligt för föreningen. I andra fall är det inte lika klart att medlemskap kan vägras, trots att ett ökat antal medlemmar inte kan antas vara positivt för föreningen. Så är framför allt fallet när en ökning av medlemsantalet innebär en företagsekonomisk osäkerhet utan att det går att säga om ökningen kommer att leda till ekonomiska problem. 
 Vi föreslår därför att det införs en möjlighet för ekonomiska föreningar att vägra medlemskap om antagandet av nya medlemmar skulle innebära företagsekonomiska risker för föreningen. Med en bestämmelse av detta slag får föreningen en möjlighet att säga nej till nya medlemmar när föreningen känner en befogad osäkerhet om marknadsförutsättningarna för den utökning av verksamheten som ytterligare medlemmar kan medföra. Bestämmelsen kommer också att tydliggöra att föreningen inte är skyldig att ta emot nya med- lemmar, om de nya medlemmarna skulle göra det nödvändigt att göra nyinvesteringar av någon betydelse i verksamheten. 
 Redan i dag torde en förening kunna neka en sökande medlem- skap om han eller hon inte har en naturlig anknytning till fören- ingens verksamhet eller saknar en speciell kompetens som medlem- marna måste ha. Enligt vår mening bör detta dock komma till tyd- ligare uttryck i lagen. Vi föreslår därför att det i lagen tas in en särskild bestämmelse om att medlemskap kan vägras om sökanden inte uppfyller de krav som med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlemmarna i föreningen. 
 427 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 8.5 
  
 Medlemmarnas rätt att utnyttja föreningen – mottagningspliktens utformning 
  
 8.5.1 
  
 Gällande rätt 
  
 Föreningslagen innehåller inte några bestämmelser om att en förenings medlemmar har rätt att använda sig av föreningens verk- samhet. Trots detta anses det finnas en sådan rätt, eftersom syftet med en ekonomisk förening och med medlemskap i en sådan förening är att medlemmarnas ekonomiska intressen ska främjas genom medlemmarnas deltagande i verksamheten. 
  
 26  
  
 Rätten att använda sig av föreningen har mot den bakgrunden beskrivits som en grund- rättighet för medlemmarna. 
  
 27 
  
 Av detta följer att medlemmarna i en konsumtionsförening i princip har rätt att handla hos föreningen och att medlemmarna i en producentförening har rätt att leverera sina produkter till fören- ingen. Medlemmarnas rätt att på detta sätt få leverera varor mot- svaras hos en producentförening av en skyldighet att ta emot varorna 
  
 – en  
 mottagningsplikt 
 . 
  
 Den associationsrättsliga  
 likhetsprincipen  
 bör uppmärksammas i detta sammanhang. Principen innebär att en förenings medlemmar ska behandlas lika, bl.a. i fråga om sina rättigheter. En förening får alltså inte särbehandla någon eller några av sina medlemmar om det inte finns sakliga skäl för det. Likhetsprincipen kompletteras av generalklausulerna i 6 kap. 13 § och 7 kap. 16 § föreningslagen. Dessa innebär att styrelsen och stämman inte får vidta rättshand- lingar som är ägnade att bereda en otillbörlig fördel åt en medlem eller någon annan till nackdel för föreningen eller annan medlem. 
  
 26 
  
 Se bl.a. Anderson,  
  
 Organisationernas rättsliga ställning 
 , 7 uppl., s. 99, Brown, 
 Nials Svensk associationsrätt i huvuddrag 
 , 9 uppl., s. 109, och Clements,  
 Föreningslagen, 1987 års lag om ekonomiska föreningar 
 , 8 uppl., s. 35. 
  
 27 
  
 Se Fisher,  
 Förvärv och förlust av medlemskap i ekonomisk förening 
 , s. 11. 
  
 428 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 8.5.2 
  
 Internationella jämförelser 
  
 Nordisk rätt 
 Enligt  
 dansk rätt  
 har alla medlemmar rätt till omsättning med föreningen. 
 I  
 finsk rätt  
 anses det vara en medlemsrättighet att ta andelslagets tjänster i anspråk, t.ex. genom att leverera mjölk till ett kooperativt mejeri eller få el från ett elektricitetsandelslag. 
  
 28 
  
 I  
 norsk rätt  
 framstår det som mer osäkert om det finns en asso- ciationsrättslig rättighet för medlemmarna att utnyttja samvirke- foretaket. 
  
 29 
  
 8.5.3 
  
 Överväganden och bedömning 
  
 Bedömning:  
 Det finns inte skäl att förändra eller förtydliga vad som gäller för medlemmars rätt till samhandel med en ekonomisk förening. Föreningar har goda möjligheter att själva reglera de svårigheter som eventuellt kan uppstå, exempelvis genom pris- sättning. 
 En ekonomisk förening drivs för att medlemmarnas ekonomi ska främjas och främjandet förutsätts i första hand ske genom sam- handeln med föreningen. En naturlig följd av detta är att det måste finnas en rätt för medlemmarna att faktiskt samhandla med fören- ingen. De uttryck denna rätt tar sig inom olika kooperativa om- råden skiljer sig åt. 
 Inom producentkooperationen, särskilt lantbrukskooperationen, har medlemmars rätt till samhandel med föreningen kommit till tydligast uttryck. Mottagningsplikten framstår där som absolut. Den traditionella lantbrukskooperationen bygger således i stor ut- sträckning på att föreningarna har en plikt att ta emot allt som medlemmarna vill leverera. Detta har historiskt gett stordrifts- fördelar och varit ekonomiskt försvarbart i en reglerad ekonomi. 
  
 30  
  
 På en mer avreglerad marknad, där priset på en levererad vara bygger på efterfrågan, kan mottagningsplikten dock bli problematisk. Frågan är hur en förening ska hantera det förhållande att dess medlemmar 
  
 28 
  
 Se Montes,  
  
 Lagen om andelslag 
 , s. 65. 
  
 29 
  
 Se A. Mørkved,  
  
 Om andelslag 
 , s.  
 114–115. 
  
 30 
  
 Se Hernandez, Fakta Jordbruk nr 15 2002, Sveriges Lantbruksuniversitet. 
  
 429 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 levererar en större kvantitet av en viss vara än vad föreningen har avsättning för. 
 Det har emellertid från företrädare för lantbrukskooperationen under utredningens gång framhållits att mottagningsplikten i prak- tiken inte utgör något större problem och att det inte finns något behov av lagregler i frågan. Risken för överproduktion och avsätt- ningsproblem kan, har det sagts, motverkas genom den prissättning som föreningen tillämpar gentemot sina medlemmar. Exempelvis kan medlemmarna få ett visst, högre, pris för den mängd råvara som föreningen beräknas ha avsättning för. Föreningen tar visser- ligen emot även överskottsproduktion av råvaran men betalar ett lägre pris för dessa leveranser. Därigenom skapas ett ekonomiskt incitament för medlemmar att anpassa sin produktion till föreningens behov. 
 Enligt vår bedömning bör användningen av en modell med olika prissättning kunna minska problemet med överskottsproduktion. En förutsättning för att detta är ett godtagbart alternativ är dock att prissättningen är förenlig med den tidigare nämnda likhetsprin- cipen. Avvikelser från likhetsprincipen får enligt praxis göras endast om de är befogade av sakliga skäl. 
  
 31 
  
 Likhetsprincipens förhållande till olika prissättningssystem har diskuterats i doktrinen. Föreningslagen reglerar inte affärsförhållandet mellan en förening och dess medlemmar och lagen besvarar därför inte frågan om föreningen utifrån likhetsprincipen måste betala samtliga medlemmar lika mycket eller om det är möjligt att tillämpa differentierad prissättning. Det har dock hävdats att likhetsprin- cipen inte hindrar föreningar från att differentiera priset med hän- syn till levererade varors kvalitet och kvantitet. Det skulle också vara möjligt med differentierad prissättning genom att föreningen av varje medlem tar ut de kostnader som medlemmens leverans orsakar, exempelvis kostnad för transport. Ett absolut krav är dock att grunderna för prissättningen är rättvisa. 
  
 32 
  
 Inom lantbrukskooperationen sker prissättningen också ofta med beaktande av principerna om kostnadsbetingad prissättning och pris efter prestation. Det har utvecklats en rad olika system, upp- delade efter bransch. Så är exempelvis prissättningen inom mejeri- näringen, skogsnäringen och inom Lantmännens organisation inte 
  
 31 
  
 Se NJA 1977 s. 393. 
  
 32 
  
 Se Wells,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar 
 , 3 uppl., s.  
  
 306–308, 
  
  S. Johansson,  
 Nials svensk associationsrätt 
 , 9 uppl., s. 161 och K. Baker,  
 Föreningslagen, 1987 års lag om ekonomiska föreningar 
 , 8 uppl., s. 184. 
  
 430 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 uppbyggd på samma sätt. Inom mejeriområdet betalas ett grund- pris, baserat på volym, och därutöver tillägg för exempelvis fetthalt och proteinnivå. I syfte att öka mejeriernas benägenhet att efter- sträva jämna leveransvolymer under året betalas tillägg och medges avdrag utifrån säsong. Inom skogsnäringen förekommer premier som utgår vid leverans av större kvantiteter, eftersom det är en för- del för verksamheten om större avverkningar görs, i stället för flera mindre avverkningar. Samtliga tillämpade prissättningssystem har emellertid det gemensamt att de strävar efter att behandla lika fall lika. 
 Inom övriga delar av kooperationen motsvaras medlemmarnas rätt att utnyttja föreningen inte av någon tydlig plikt för föreningen att vara tillgänglig för samhandel. Frågan synes där i praktiken inte ha vållat några större problem. För arbetskooperativ är emellertid situationen något speciell. Det är mycket vanligt att medlemskap i ett arbetskooperativ förutsätter att medlemmarna också är anställda av detta. Därigenom uppkommer dubbla rättsförhållanden mellan medlemmen och kooperativet, nämligen dels en föreningsrättslig rela- tion, dels en arbetsrättslig. Detta dubbla rättsförhållande kan vålla problem vid arbetsbrist. Enligt vår bedömning måste dock den arbetsrättsliga regleringen – med de möjligheter till uppsägning vid arbetsbrist som denna ger – ges företräde i en sådan situation. Det är inte rimligt att rätten till samhandel med föreningen, dvs. i detta fall rätten att få arbeta i föreningen, är så stark att det blir direkt olönsamt för föreningen att ha en medlem anställd. Om det upp- står arbetsbrist, bör detta alltså lösas med hjälp av tillämplig arbets- rättslig lagstiftning och föreningen bör inte ha någon associations- rättslig plikt att behålla medlemmen som anställd. Vi har inte sett något behov av att reglera denna fråga i lagen. 
 Det finns alltså enligt vår mening inte något behov av lagändringar för att lösa de problem som en tillämpning av principen om mot- tagningsplikt i och för sig skulle kunna medföra. 
  
 8.6 
  
 Uteslutning ur föreningen 
  
 8.6.1 
  
 Gällande rätt 
  
 Av 3 kap. 4 § föreningslagen framgår att en medlem i en ekonomisk förening kan uteslutas ur föreningen. Beslut om uteslutning ska fattas av föreningsstämman, om inte annat föreskrivs i stadgarna. 
 431 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 SOU 2010:90 
  
 De närmare förutsättningarna för uteslutning anges inte i lagen; det sägs endast att uteslutning kan ske på sådan grund som anges i föreningens stadgar. 
 Stadgebestämmelser om uteslutning kan vara uttryckta som mer konkreta förutsättningar för uteslutning, exempelvis att en medlem inte har betalat medlemsinsatser eller inte uppfyllt en förpliktelse att leverera till föreningen. Det förekommer emellertid också mer allmänna uttryckssätt, såsom att en medlem kan uteslutas om han eller hon skadar föreningen eller motarbetar dess intressen eller ändamål. Hur precisa stadgebestämmelserna måste vara är oklart; säkert är dock att stadgebestämmelser som innebär att ett beslut- ande organ helt skönsmässigt får utesluta en medlem inte får före- komma. Det anses dessutom att stadgarna inte får uppta någon ute- slutningsgrund som står i strid med öppenhetsprincipen. 
 Trots lagtextens utformning torde uteslutning i viss utsträck- ning kunna ske även om det saknas uttryckliga bestämmelser om uteslutning i stadgarna. I förarbetena till föreningslagen uttalas sålunda att uteslutning ändå torde kunna ske om det för medlem- skap förutsätts att en medlem ska vara bosatt i visst område eller driva viss verksamhet och medlemmen inte längre uppfyller dessa villkor. I vissa fall kan, sades det vidare, även stadgeföreskrifter som innefattar mera allmänna positiva krav tolkas som en indirekt uteslutningsbestämmelse. 
  
 33  
  
 En medlem anses också kunna uteslutas om han eller hon grovt har brustit i sina skyldigheter mot föreningen. 
  
 34  
  
 I doktrinen har sålunda uttalats att ett klart illojalt beteende är uteslutningsgrundande, även om det inte finns någon direkt uteslutningsgrund i stadgarna, nämligen när stadgarna kan sägas innefatta ett krav på lojalitet från medlemmarnas sida. 
 35 
  
 8.6.2 
  
 Överväganden och bedömning 
  
 Förslag:  
 Förutsättningarna för uteslutning preciseras i lagen. En medlem får uteslutas om han eller hon grovt har åsidosatt 
 sina skyldigheter mot föreningen. I föreningens stadgar får dess- utom bestämmas att en medlem får uteslutas om han eller hon inte längre deltar i föreningens verksamhet eller inte längre upp- 
  
 33 
  
 Se prop. 1986/87:7 s. 90. 
  
 34 
  
 Se Wells,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar,  
 3 uppl., s. 142 f. 
  
 35 
  
 Se Anderson,  
 Organisationernas rättsliga ställning 
 , 7 uppl., s. 107 f. 
  
 432 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens medlemmar 
  
 fyller de krav som med hänsyn till arten och omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlemmarna i föreningen. 
 Enligt vår mening är det för såväl medlemmar som föreningar en fördel om förutsättningarna för uteslutning preciseras i lagen. Där- igenom uppnås ökad förutsebarhet för både medlemmarna och föreningen. 
 De förutsättningar för uteslutning som finns redan enligt gäll- ande rätt bör även i fortsättningen gälla. Således bör det i lagen uttryckligen fastslås att en medlem får uteslutas om han eller hon grovt har åsidosatt sina skyldigheter mot föreningen. Denna grund för uteslutning bör framgå direkt av lagen och inte vara avhängig av att föreningen har tagit in en bestämmelse med detta innehåll i sina stadgar. Vi återkommer i författningskommentaren till den närmare innebörden av bestämmelsen. 
 I en ekonomisk förening är ett av grunddragen att medlem- marna aktivt deltar i föreningens verksamhet (se avsnitt 8.4.3). Det är därför rimligt att en medlem kan uteslutas ut föreningen om han eller hon inte längre deltar i verksamheten. Så torde, i vart fall när medlemskapet förutsätter en samhandel av viss omfattning mellan medlem och förening, vara fallet redan i dag. Vi föreslår mot denna bakgrund att en förening i sina stadgar ska kunna bestämma att medlemmar som inte längre deltar i verksamheten ska kunna ute- slutas. 
 Ett skäl för en förening att neka någon medlemskap, utan att det för den skull kommer i konflikt med öppenhetsprincipen, kan, enligt de överväganden vi har gjort i avsnitt 8.4.3, vara att sökanden inte uppfyller de krav som med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlemmarna i föreningen. Det är mot denna bakgrund naturligt att en ekonomisk förening i sina stadgar ska kunna bestämma att en medlem som inte längre uppfyller dessa krav ska kunna uteslutas ur föreningen. 
 Enligt vår mening bör stadgebestämmelser om att uteslutning kan ske på annan grund inte tillåtas. 
 433 
 9 Medlemsförteckningen 
  
 9.1 
  
 Inledning 
  
 En ekonomisk förenings styrelse ska, enligt 3 kap. 6 § förenings- lagen, föra en medlemsförteckning med vissa i lagen närmare an- givna uppgifter. Arbetet med att föra medlemsförteckning innebär enligt den mätning av näringslivets administrativa kostnader för associationsrätt (R 2008:02) som Nutek har gjort en jämförelsevis stor kostnad för ekonomiska föreningar. I syfte att minska dessa kostnader har vi övervägt om regelverket kring medlemsförteck- ningarna är möjligt att förenkla. 
 Den mellanstatliga organisationen FATF (Financial Action Task Force) arbetar med bekämpandet av penningtvätt och finansiering av terrorism. Organisationen har bl.a. till uppgift att utvärdera lagstiftningen i medlemsländerna. Inom ramen för en sådan utvär- dering har Palmer framfört synpunkter på svensk rätt i vissa av- seenden. Dessa synpunkter rör bl.a. möjligheterna att få information om vem som är den verklige förmånstagaren/huvudmannen (bene- ficial ownership) i svenska juridiska personer. Vi har övervägt hur FATF:s synpunkter lämpligen kan beaktas såvitt gäller ekonomiska föreningar. En utgångspunkt för bedömningen har varit att tänk- bara åtgärder ska vara proportionerliga. 
  
 9.2 
  
 Nuvarande regler om medlemsförteckning 
  
 Bestämmelserna om förande av medlemsförteckning och om inne- hållet i en sådan förteckning finns i 3 kap. 6 § föreningslagen. Där sägs bl.a. att en medlemsförteckning ska innehålla uppgift om varje medlems namn och postadress samt det antal medlemsinsatser som han eller hon deltar med i föreningen. Det uppställs däremot inte något krav att medlemmens person- eller organisationsnummer an- 
 435 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 SOU 2010:90 
  
 ges, även om en sådan skyldighet kan följa av de stadgebestäm- melser som gäller i den enskilda föreningen. 
 Förteckningen ska vidare innehålla uppgift om det sammanlagda beloppet av de medlemsinsatser som har inbetalats eller tillgodo- förts genom insatsemission enligt den senast fastställda balansräk- ningen. Där ska också finnas uppgift om summorna av de medlems- insatser som, efter utgången av det räkenskapsår som balansräkningen avser, har återbetalats eller högst ska återbetalas enligt 4 kap. 1 och 3 §§ föreningslagen, dvs. återbetalning av insatser till medlemmar som har avgått ur föreningen eller sagt upp sina överinsatser till åter- betalning. Även tiden för återbetalningarna ska framgå av förteck- ningen. De krav som uppställs i dessa hänseenden har ett visst borgenärsskyddande syfte. Borgenärerna kan genom medlemsför- teckningen få information om eventuella större förändringar i den del av föreningens egna bundna kapital som utgörs av medlems- insatser. Förteckningen gör det också möjligt för borgenärer och andra intresserade att få reda på storleken av det medlemsinsats- kapital som vid varje tillfälle finns i föreningen. 
  
 1 
  
 Föreningslagen innehåller inte några bestämmelser om vilken verkan det har att en medlem är införd i medlemsförteckningen. Att en person är införd som medlem i medlemsförteckningen utgör inte någon förutsättning för att han eller hon ska anses som med- lem och kunna utöva medlems rättigheter. Förteckningen anses dock ha karaktär av bevismedel och kan därför få betydelse om det råder oklarhet om vilka som är röstberättigade i föreningen. 
  
 2 
  
 Medlemsförteckningen kan bestå av ett lösblads- eller kortsystem men den kan också föras med hjälp av automatisk databehandling eller på annat liknande sätt. Anställda, kreditgivare, kunder, myndig- heter och massmedia m.fl. anses ha ett befogat intresse av att få tillgång till uppgifterna i förteckningen. Denna ska därför hållas till- gänglig hos föreningen för var och en som vill ta del av den. Om för- teckningen förs med datateknik, är kravet på tillgänglighet uppfyllt om den intresserade får del av förteckningen på ett för ögat läsbart sätt, t.ex. via en bildskärm. Någon rätt att – kostnadsfritt eller mot ersättning – få en kopia eller utskrift av förteckningen finns dock inte. 
 En medlem har rätt att från sin förening få en skriftlig uppgift om att han eller hon är medlem i föreningen och om sina inbetalda och/eller tillgodoförda medlemsinsatser, ett s.k. medlems- och andels- bevis. En sådan handling är endast ett intyg och utgör inte någon 
  
 1 
  
 Se prop. 1986/87:7 s. 92. 
  
 2 
  
 Se Wells,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar 
 , 3 uppl., s. 151. 
  
 436 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 förutsättning för att medlemmen ska kunna utnyttja sina rättig- heter som medlem. 
  
 3 
  
 Skyldigheten att föra medlemsförteckning och att hålla sådan för- teckning tillgänglig är straffsanktionerad (se 16 kap. 1 § andra stycket 1 föreningslagen). 
  
 9.3 
  
 Aktiebolagslagens motsvarande bestämmelser 
  
 Aktiebolagslagen innehåller bestämmelser om att det i ett aktie- bolag ska finnas en aktiebok. Dessa bestämmelser motsvarar i vissa delar föreningslagens bestämmelser om medlemsförteckning. Enligt aktiebolagslagen ska aktieboken innehålla vissa uppgifter om aktier och aktieägare. Aktieboken ska ligga till grund för utövandet av aktieägares rättigheter mot bolaget. Den har också till ändamål att ge bolaget, aktieägare och andra underlag för att bedöma ägarför- hållandena i bolaget (se 5 kap. 1 § aktiebolagslagen). 
 I avstämningsbolag ska aktieboken föras med automatiserad behandling. 
  
 4  
  
 I bolag som inte är avstämningsbolag får boken även föras i bunden bok eller i ett betryggande lösblads- eller kortsystem (se 5 kap. 2 § aktiebolagslagen). Till skillnad från föreningslagen inne- håller aktiebolagslagen bestämmelser om arkivering av aktieboken och om ansvar för personuppgifter i aktiebok som förs med auto- matiserad behandling (se 5 kap. 3 och 4 §§ aktiebolagslagen). 
 Aktieboken ska innehålla uppgifter om aktieägarnas namn och postadress, men även uppgifter om personnummer, organisations- nummer eller liknande identifieringsnummer (se 5 kap. 5 § första stycket 2 och 11 § första stycket 1 aktiebolagslagen). 
 I bolag som inte är avstämningsbolag är det styrelsen som an- svarar för att aktieboken förs, bevaras och hålls tillgänglig enligt aktie- bolagslagens bestämmelser (se 5 kap. 7 § aktiebolagslagen). I sådana bolag ska aktieboken upprättas så snart samtliga stiftare har under- tecknat stiftelseurkunden. När teckning av aktier har skett, ska uppgift om detta föras in i aktieboken (se 5 kap. 8 § aktiebolags- lagen). Om aktier övergår till ny ägare, ska den nya ägaren föras in i aktieboken så snart han eller hon på visst sätt har styrkt sitt för- värv. Anteckning av andra ändrade förhållanden kan föras in i boken efter anmälan av aktieägare eller annan behörig person. Det kan 
  
 3 
  
 Se A. Mallmén,  
 Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar 
 , 3 uppl., s. 154. 
  
 4 
  
 Ett avstämningsbolag är ett bolag vars aktier, enligt föreskrifter i bolagsordningen, är regi- strerade i ett avstämningsregister. 
  
 437 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 SOU 2010:90 
  
 t.ex. vara fråga om ändring av aktieägarens postadress (se 5 kap. 9 § aktiebolagslagen). 
 Aktieboken är offentlig och ska, i bolag som inte är avstäm- ningsbolag, hållas tillgänglig hos bolaget för alla som vill ta del av den. Om aktieboken förs med automatiserad behandling, ska bolaget ge var och en som begär det tillfälle att hos bolaget ta del av en utskrift eller annan aktuell framställning av aktieboken (se 5 kap. 10 § aktiebolagslagen). Den intresserade har dock inte rätt att kräva att bolaget tillhandahåller en papperskopia. Det finns inte heller någon rätt att få en kopia via vanlig post eller  
 e-post. 
  
 9.4 
  
 Tillväxtverkets mätningar av administrativa kostnader 
  
 Nutek (numera Tillväxtverket) konstaterade i den ovannämnda rapporten (R 2008:02) att arbetet med att föra medlemsregister är av central betydelse i en ekonomisk förening, eftersom medlem- marna i en förening också äger föreningen. Enligt rapporten – som baseras på intervjuer med sammanlagt åtta ekonomiska föreningar och avser den beräknade tidsåtgången för olika slag av åtgärder – kostar det emellertid föreningarna årligen totalt drygt 34 miljoner kr (eller i snitt 5 944 kr per förening) att föra medlemsregister. Kost- naden är beräknad utifrån antagandet att samtliga föreningar som utgör relevant population för mätningen – 6 314 föreningar – ändrar sitt medlemsregister i snitt fyra gånger per år. I rapporten framhålls att kostnaden kan variera för enskilda föreningar, bl.a. efter hur stor medlemsrotationen är. I föreningar där medlemmar tillkommer och avgår kontinuerligt under året är kostnaden högre än i fören- ingar med ett relativt konstant medlemsunderlag. 
  
 9.5 
  
 Kritik från Palmer 
  
 Det mellanstatliga organet Palmer har 34 medlemmar, fördelade över världen. Organet arbetar med frågor kring bekämpning av penning- tvätt och finansiering av terrorism och dess arbete har haft stort inflytande på internationella regelverk, inte minst EU:s direktiv om penningtvätt. 
 FATF har antagit 40 rekommendationer om bekämpning av penningtvätt. I rekommendationerna anges hur medlemsländernas 
 438 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 legala system bör vara inrättade, såväl i straffrättsligt hänseende som beträffande administrativa regler. De rekommendationer som rör verksamhetsutövarnas kundkännedom (finansiella institutioner m.m.) är av central betydelse. Enligt rekommendationerna bör medlemsländernas lagar vara utformade så att verksamhetsutöv- arna, i olika situationer, kan fastställa vem som är den verklige för- månstagaren/huvudmannen (beneficial owner) och kontrollera dennes identitet (rekommendation 5). Med verklig förmånstagare avses den fysiska person som ytterst äger eller kontrollerar ett visst subjekt, exempelvis en juridisk person. Av särskilt intresse i detta samman- hang är rekommendation 33. Enligt denna rekommendation har med- lemsländerna en skyldighet att se till att det finns korrekt och till- räcklig information om vem som är den verklige förmånstagaren för en juridisk person. Informationen ska kunna erhållas i rätt tid. 
 FATF:s bedömning av om Sverige uppfyller rekommendationerna har redovisats i en rapport från år 2006. I rapporten analyseras svensk lagstiftning angående juridiska personer och möjligheterna att i offentliga register eller på annat sätt få information om den verklige huvudmannen för juridiska personer. Rapporten innehåller även en utvärdering av lagstiftningen om ekonomiska föreningar. Sverige uppfyller enligt FATF:s slutsatser endast delvis rekommen- dation 33. Följande kritik uttalas: 
 The law does not require that information on beneficial ownership be collected or made available; the system does not provide adequate access to  
 Mcdaniel 
  information on beneficial ownership in a timely manner. 
  
 5 
  
 Enligt Palmer bör Sverige i detta avseende vidta följande åtgärder: 
 Sweden should broaden the system to require information on bene- ficial ownership/control to be supplied to the CRO 
  
 6  
  
 and/or recorded by the legal entity itself to ensure that it is made readily available on a more timely basis, and to require the information to be kept up to date. 
  
 7 
  
 5 
  
 Gonzalez/Detailed Assessment Report, Sweden, 17 February 2006, s. 140. 
  
 6 
  
 Swedish Companies Registration Office (Bolagsverket). 
  
 7 
  
 Buck Evaluation/ Detailed Assessment Report, Sweden, 17 February 2006, s. 139. 
  
 439 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 SOU 2010:90 
  
 9.6 
  
 Lagstiftning om penningtvätt 
  
 Även EU:s tredje penningtvättsdirektiv 
  
 8  
  
 innehåller bestämmelser om kontroll av den verklige huvudmannen. I direktivet finns emellertid inte några bestämmelser som ålägger medlemsstaterna att ha en viss standard på offentliga register m.m. för att det ska vara möjligt att genomföra denna kontroll. 
 Sverige har ganska nyligen införlivat direktivet genom lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen). Begreppet  
 verklig huvudman  
 definieras i 1 kap. 5 § 8 penningtvättslagen som en fysisk person för vars räkning någon annan person handlar eller, om kunden är en juridisk person, den som utövar ett bestämmande inflytande 
  
 9  
  
 över kunden. I 2 kap. 2 § samma lag föreskrivs att en verksamhetsutövare i vissa i lagen när- mare angivna situationer ska vidta grundläggande åtgärder för att uppnå kundkännedom. Med detta avses bl.a. kontroll av den verklige huvudmannens identitet (se 2 kap. 3 § penningtvättslagen). Lagen lämnar till verksamhetsutövaren att själv avgöra hur identiteten ska kontrolleras. 
  
 10 
  
 I lagens förarbeten diskuterades vilka möjligheter som finns att genom uppgifter i offentliga register kontrollera den verklige huvud- mannens identitet. Det konstaterades då att fysiska personers iden- titet i hög grad kan verifieras genom de offentliga register som finns tillgängliga i Sverige. Uppgifter om vem som i realiteten äger eller kontrollerar en  
 juridisk person  
 kan dock, sades det, i vissa fall vara svårare att verifiera, även om skyldigheten att exempelvis föra aktie- bok är till mycket god hjälp. Införandet av penningtvättsdirektivet i svensk rätt ansågs dock inte behöva föranleda några förändringar i associationsrättsliga lagar om offentliga register. 
  
 11 
  
 8 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism. 
  
 9 
  
 Med bestämmande inflytande avses att en fysisk person ytterst, direkt eller indirekt, innehar minst 25 procent plus en aktie eller en rösträttsandel i den juridiska personen, eller på annat sätt kontrollerar förvaltningen av den juridiska personen, t.ex. genom att ha rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i den juridiska personens styrelse, se prop. 2008/09:70, s. 184. 
  
 10 
  
 Se prop. 2008/09:70 s. 187. 
  
 11 
  
 Se prop. 2008/09:70 s.  
  
 148–150. 
  
 440 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 9.7 
  
 Internationella jämförelser 
  
 9.7.1 
  
 Finland 
  
 Den finska lagen om andelslag innehåller bestämmelser om medlems- förteckning som i vissa delar motsvarar de svenska reglerna. Enligt 3 kap. 3 § lagen om andelslag ska styrelsen se till att det förs en med- lemsförteckning. I denna ska det antecknas varje medlems namn och adress, antalet andelar som medlemmen har samt den dag när medlemskapet började. Medlemsförteckningen ska hållas tillgänglig för medlemmar och borgenärer på andelslagets huvudkontor. Dessa har också rätt att, mot ersättning för kostnaden, få en kopia av för- teckningen. För personer som inte är vare sig medlemmar eller borge- närer är rätten att få tillgång till medlemsförteckningen snävare; det krävs att de visar att deras fördel kräver det. 
  
 9.7.2 
  
 Norge 
  
 I den norska lagen föreskrivs att ett samvirkeforetak ska ha ett register över sina medlemmar. Det är styrelsen som ansvarar för att registret upprättas. Registret ska innehålla uppgift om medlemmarnas namn eller företagsnamn (firma), födelsedata eller organisations- nummer och adress. Medlemsregistret är offentligt för alla som vill ta del av det. 
  
 9.7.3 
  
 Danmark 
  
 Dansk rätt saknar lagregler om att ett andelsselskab ska föra förteck- ning över andelshavarna. I litteraturen har konstaterats att detta kan leda till praktiska problem med att i olika situationer fastställa vilka som verkligen är associationens ägare. 
  
 12 
  
 12  
 Se E. Hørlyck,  
 Dansk andelsret 
 , 3 udg., s. 251 f. 
 441 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 SOU 2010:90 
  
 9.8 
  
 Överväganden och förslag 
  
 9.8.1 
  
 Bör bestämmelserna om medlemsförteckning ändras? 
  
 Bedömning:  
 Det bör fortfarande vara obligatoriskt för en eko- nomisk förening att föra en medlemsförteckning och ändamålet med förteckningen bör vara oförändrat. 
  
 Förslag:  
 Det införs nya bestämmelser om upprättande och för- ande av medlemsförteckning. Föreningens revisor ska granska att förteckningen förs på ett korrekt sätt. 
 En medlemsförteckning har en central betydelse i en ekonomisk förening. Den ger ett viktigt underlag för att kunna bedöma frågor om vilka som är medlemmar i föreningen och därmed har exempel- vis rätt att samhandla med föreningen, rätt till överskottsutdelning och rätt att rösta på stämma. Det är visserligen i dag inte någon förutsättning för att få utöva dessa rättigheter att medlemmen faktiskt är införd i medlemsförteckningen. Förteckningen utgör emellertid ett viktigt bevismedel för att avgöra vilka som är med- lemmar. Enligt vår mening spelar medlemsförteckningen en så utom- ordentligt viktig roll i en förening att det även i fortsättningen måste finnas en ovillkorlig skyldighet att fortlöpande föra en med- lemsförteckning. 
 Företrädare för kooperationen har uppmärksammat att det ibland förekommer allvarliga brister i hanteringen av medlemsförteck- ningarna. Det är inte ovanligt att förteckningarna inte uppdateras på ett korrekt sätt. Detta kan givetvis försvåra arbetet i föreningen. Framförallt innebär det risker för såväl enskilda medlemmar som utomstående. Frågan är vad som kan göras för att minska dessa problem och att även i övrigt – bl.a. för att möta FATF:s kritik – skapa bättre förutsättningar för att medlemsförteckningarna ger korrekt och fullständig information om vilka som är föreningens medlemmar och förmånstagare. 
 Vi har med anledning av det bl.a. diskuterat om medlems- förteckningen borde ges större betydelse när det gäller utövandet av medlemmars rättigheter i föreningen. Om exempelvis en medlems rätt att rösta på stämman vore villkorad av att medlemmen är in- förd i förteckningen, skulle detta sannolikt öka den enskilde med- lemmens incitament att se till att förteckningen hålls uppdaterad. Detta skulle samtidigt ge förteckningen en ny rättslig betydelse. 
 442 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 Den skulle inte längre utgöra enbart ett bevismedel utan införandet av medlemmen i förteckningen skulle vara en nödvändig förutsätt- ning för att medlemmen skulle kunna utöva de rättigheter medlem- skapet medför. 
 Att ge medlemsförteckningarna en sådan status skulle leda till större överensstämmelse med vad som gäller i aktiebolag. En aktie- ägare får, såsom har framgått ovan, inte utöva de rättigheter som aktierna ger gentemot bolaget förrän han eller hon har förts in i aktieboken (se 4 kap. 37 § aktiebolagslagen). Det är dessutom en- bart den som är införd i aktieboken som får rösta på stämman (se 7 kap. 2 § aktiebolagslagen). 
  
 13  
  
 Regleringen i aktiebolagslagen samman- hänger visserligen med att aktier som huvudregel kan överlåtas fritt. I ett aktiebolag finns det därför ett särskilt starkt behov av att kunna slå fast vem som vid varje given tidpunkt kan utöva aktieägares rättigheter. Men med en motsvarande reglering skulle det även i ekonomiska föreningar bli mer otvetydigt vem som vid varje given tidpunkt har de rättigheter som tillkommer en medlem. 
 Det finns emellertid även nackdelar med en ordning av detta slag. Om styrelsen, trots lagens regler, inte sköter medlemsförteck- ningen på föreskrivet sätt, blir effekterna för enskilda medlemmar värre än i dag. Inte ens den som lyckas bevisa att han eller hon har blivit antagen som medlem kommer då att kunna utöva de rättig- heter som följer med medlemskapet, så länge han eller hon inte är införd i medlemsförteckningen. Problem kan också uppkomma när en medlem överlåter sin andel. En andelsöverlåtelse kommer inte till uttryck i medlemsförteckningen och det går därför inte att av denna utläsa vem som har rätt att utöva de ekonomiska rättigheter som medlemskapet ger. Enligt vår bedömning väger dessa olägen- heter tyngre än de fördelar som kan uppnås med ett system mot- svarande det som gäller enligt aktiebolagslagen. Vi föreslår därför inte någon förändring av detta slag. 
 Problemen med brister i medlemsförteckningarna bör i stället mötas med ökad intern kontroll. Det får redan i dag anses åligga revisorn att – som en del av kontrollen av styrelsens förvaltning – granska att medlemsförteckningen sköts på ett korrekt sätt. Det finns emellertid anledning att understryka detta ansvar ytterligare. Vi före- slår därför att det i lagen tas in en särskild bestämmelse om att revisor ska uttala sig om huruvida förteckningen har skötts på ett riktigt sätt. I avsnitt 11 föreslår vi att flertalet ekonomiska föreningar 
  
 13  
 Särskilda regler gäller i avstämningsbolag. 
 443 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 SOU 2010:90 
  
 inte ska behöva ha någon revisor men att föreningar som saknar revisor i stället – om inte annat har bestämts i stadgarna – ska ha en s.k. lekmannarevisor. Om föreningen inte har en revisor men väl en lekmannarevisor, bör det ankomma på denne att granska och uttala sig om medlemsförteckningen. 
 Många gånger beror sannolikt brister i medlemsförteckningarna på okunskap hos styrelsens ledamöter. Vi föreslår därför att lagens bestämmelser om hur medlemsförteckningen ska upprättas och föras förtydligas. I syfte att klargöra innebörden i föreningens ansvar enligt personuppgiftslagen (1998:204) bör det även införas vissa för- tydligande bestämmelser om detta. 
  
 9.8.2 
  
 Vilka uppgifter bör medlemsförteckningen innehålla? 
  
 Förslag:  
 Medlemsförteckningen ska liksom i dag innehålla vissa uppgifter om medlemmarna och medlemsinsatserna. I fortsätt- ningen ska även medlemmarnas person- eller organisationsnummer antecknas i förteckningen. 
 I syfte att minska ekonomiska föreningars administrativa börda har vi övervägt i vilken utsträckning bestämmelserna om medlemsför- teckning kan förenklas genom lättnader i regelverket. Utrymmet för mycket långtgående förenklingar – t.ex. av innebörd att vissa föreningar inte ska behöva föra några medlemsförteckningar – fram- står dock, mot bakgrund av vad vi har konstaterat om medlemsför- teckningarnas stora betydelse, som synnerligen begränsat. 
 Närmare om uppgifterna om de enskilda medlemmarna 
 Det är uppenbart att en medlemsförteckning måste innehålla i vart fall uppgift om de enskilda medlemmarnas namn. För att det ska vara möjligt att nå medlemmarna med exempelvis kallelser och annan information bör det också, liksom i dag, krävas att medlemmarnas postadress anges. 
 Föreningslagen kräver inte att medlemmarnas personnummer eller organisationsnummer framgår av förteckningen. Ett sådant krav finns i aktiebolagslagen. Ett motsvarande krav finns i den norska lagen om samvirkeforetak. Vi har mot den bakgrunden övervägt om ett sådant krav bör införas. Det som talar för detta är inte minst 
 444 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 den stora betydelse som personnummer och organisationsnummer numera har för att identifiera fysiska och juridiska personer. Såsom vi återkommer till i avsnitt 9.8.3 torde uppgifter om personnummer och organisationsnummer dessutom ha stor betydelse för att få fram uppgifter om föreningens verkliga förmånstagare, något som kan ha betydelse för att möta kritiken från Palmer. Det har i och för sig inte varit möjligt att med någon säkerhet klarlägga i vilken utsträck- ning det i dag är praxis att anteckna personnummer och organisa- tionsnummer i medlemsförteckningarna. Det kan dock antas att så sker hos det alldeles övervägande antalet föreningar, i vart fall inom konsumentkooperationen och producentkooperationen. Det får också antas att tillgången till person- eller organisationsnummer regel- mässigt underlättar föreningens egen administration. Att anteckna personnummer eller organisationsnummer torde inte heller innebära något nämnvärt merarbete för en förening. Som en av utredningens experter har påtalat finns det visserligen också omständigheter som talar mot ett krav av detta slag. Det innebär ju att ekonomiska föreningar påförs en ny administrativ uppgift, något som kan synas gå på tvärs med lagstiftarens strävan att minska företagens admini- strativa bördor. Sannolikt finns det också en hel del ekonomiska föreningar – företrädesvis mindre föreningar med begränsad verk- samhet – som hittills inte har använt sig av uppgifter om person- nummer och organisationsnummer. Utredarens uppfattning är emellertid att övervägande skäl ändå talar för att införa ett krav av detta slag, särskilt mot bakgrund av person- och organisations- numrens stora betydelse i dagens samhälle. – Såsom vi återkommer till i avsnitt 20 bör dock kravet på person- eller organisations- nummer inte gälla medlemmar som vid den nya lagens ikraftträd- ande redan var införda i medlemsförteckningen. 
 Vi har övervägt om medlemsförteckningen bör innehålla även andra kontaktuppgifter, exempelvis  
 e-postadresser 
  till medlemmarna. För en förening som vill använda  
 e-post 
  vid kallelse till stämma eller för andra utskick är det naturligtvis nödvändigt att ha tillgång till aktuella  
 e-postadresser. 
  Sådana uppgifter behöver dock inte framgå av medlemsförteckningen och enligt vår mening bör det i vart fall inte uppställas något krav på att sådana uppgifter ska framgå av förteckningen. Det bör dock givetvis stå de föreningar, som så önskar, fritt att ta in uppgifter om  
 e-postadresser 
  i medlemsförteckningen. Frågor om detta kan lämpligen regleras i stadgarna. 
 445 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 SOU 2010:90 
  
 Närmare om uppgifter om medlemsinsatser 
 En medlemsförteckning ska, förutom uppgifterna om de enskilda medlemmarna, innehålla uppgifter om medlemsinsatser och återbetal- ning av sådana. Det framgår inte av Nuteks undersökningar hur stor del av föreningarnas totala tidsåtgång för förandet av medlems- förteckningar som avser dessa moment. De aktuella kraven fyller främst en funktion för tredje man. Uppgifterna innebär, sedda till- sammans, att utomstående alltid kan få reda på storleken av det medlemsinsatskapital som vid varje tillfälle finns i föreningen. 
  
 14  
  
 Eftersom det för ekonomiska föreningars vidkommande inte finns något krav på minsta kapital, har bestämmelserna ett värde i ett borgenärsskyddsperspektiv. För aktiebolags del registreras uppgift om aktiekapital hos Bolagsverket och aktiebolagslagen innehåller bestämmelser som ålägger styrelsen att agera på visst sätt när detta registrerade kapital är helt eller till viss del förbrukat (se exempelvis 25 kap. 13 § aktiebolagslagen om tvångslikvidation när viss del av aktiekapitalet är förbrukat). Motsvarande uppgifter om kapital i en ekonomisk förening – främst uppgifter om medlemsinsatser – finns inte hos Bolagsverket. De uppgifter om eget kapital som finns i föreningens årsredovisning ger inte besked om sådana förestående förändringar i medlemsinsatserna som beror på att medlemmar är på väg att gå ur föreningen. Uppgifterna i medlemsförteckningen – där det ju bl.a. anges vilka insatser som  
 ska  
 återbetalas – fyller därför en borgenärsskyddsfunktion. Denna funktion är särskilt viktig, eftersom föreningslagen i övrigt inte innehåller lika strikta borgenärs- skyddsregler som aktiebolagslagen. Vi föreslår därför inte någon änd- ring i denna del. 
 Vi har inte kunnat identifiera något annat område där förenk- lingar av bestämmelserna om medlemsförteckning är tänkbara. 
  
 9.8.3 
  
 Hur kan kritiken från Palmer tillgodoses? 
  
 Bedömning:  
 Införandet av de nya bestämmelser som vi föreslår om revisorsgranskning av medlemsförteckningen, om arkiverings- skyldighet och om angivande av person- eller organisations- nummer i medlemsförteckningen utgör sammantaget ett rimligt sätt att tillgodose kritiken från Palmer. 
  
 14  
 Se prop. 1986/87:7 s. 92. 
 446 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 Enligt Palmer bör Sverige underlätta för verksamhetsutövare att ta reda på vem som är den verklige förmånstagaren/huvudmannen för en juridisk person. En första fråga är då vem som kan anses som verklig förmånstagare i en ekonomisk förening. Palmer har gjort följande generella tolkningsuttalande när det gäller begreppet verklig huvudman: 
  identifying the natural persons with a controlling interest and identifying the natural persons who comprise the mind and manage- ment of the legal person or arrangement. 
  
 15 
  
 Den verklige huvudmannen kan således vara  
 dels  
 en fysisk person som har ett bestämmande inflytande över en juridisk person,  
 dels  
 de fysiska personer som utgör ledningen för en association. 
 Bolagsverkets register innehåller uppgifter om vilka personer som är styrelseledamöter i en ekonomisk förening och vilka eventuella externa firmatecknare som föreningen har. Genom de krav som föreningslagen uppställer på att styrelseledamöter och den verkställ- ande direktören i en ekonomisk förening anmäls för registrering hos Bolagsverket finns det alltså redan en möjlighet att, via Bolags- verket, snabbt och enkelt få information om vilka personer som utgör den formella ledningen för en ekonomisk förening. 
 Att identifiera de personer som på annat sätt har ett controlling interest över en förening eller utövar den faktiska ledningen över denna kan vara svårare. Av FATF:s rekommendationer framgår inte vad som avses med controlling interest. Det förefaller emeller- tid rimligt att ge begreppet samma innebörd som begreppet bestämmande inflytande har i EU:s tredje penningtvättsdirektiv, nämligen en andel av 25 % av ägandet eller rösträtten. 
  
 16  
  
 I det stora flertalet ekonomiska föreningar med fem eller flera medlemmar får därför begreppet bestämmande inflytande i detta avseende mindre betydelse. I dessa föreningar kan knappast någon av medlemmarna sägas ha ett bestämmande inflytande över föreningen, i vart fall inte om man tillämpar den kooperativa principen om en medlem – en röst. Det torde därför främst vara i de medlemsmässigt minsta eko- nomiska föreningarna och i föreningar som tillämpar differentierad rösträtt som en medlem kan sägas ha ett bestämmande inflytande över associationen. I normalfallet går det dock utan vidare att av medlemsförteckningen och stadgarna utläsa om enskilda medlemmar i dessa fall har ett bestämmande inflytande. 
  
 15 
  
 FATF:s Interpretative Note to Recommendation 5. 
  
 16 
  
 Se SOU 2007:23 s. 107. 
  
 447 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 SOU 2010:90 
  
 Källor för information om verklig huvudman 
 För att det ska vara möjligt att kontrollera och identifiera om det finns medlemmar som har ett betydande inflytande över en förening krävs det att information om detta tillhandahålls från något håll. Enligt FATF:s förslag till åtgärder ska sådan information komma från Bolagsverket eller från den juridiska personen själv. 
 Om informationen ska tillhandahållas av Bolagsverket, krävs det bestämmelser som ålägger föreningarna att till verket anmäla vilka som är medlemmar i föreningen och att därefter fortlöpande anmäla förändringar i medlemskretsen. Det skulle ge Bolagsverket möjlighet att för varje ekonomisk förening skapa ett register över föreningarnas medlemmar. I vart fall när medlemmarna är fysiska personer eller andra ekonomiska föreningar skulle det då vanligen vara relativt enkelt att kontrollera vem som är den verklige huvudmannen. Ibland skulle emellertid informationen i registret vara ofullständig. Så skulle bli fallet när det är ett aktiebolag eller en ideell förening som är medlem i en ekonomisk förening. Hos Bolagsverket finns det näm- ligen inte några uppgifter om vem som är aktieägare i ett aktiebolag eller medlem i en ideell förening. Därtill måste beaktas risken för att en del föreningar inte lämnar Bolagsverket aktuella uppgifter. Risken för detta är uppenbarligen särskilt stor i de fall som en förening används som instrument för ekonomisk brottslighet. Värdet av bestämmelser som ålägger ekonomiska föreningar att lämna uppgifter till Bolagsverket om vilka som är medlemmar i föreningen skulle därför vara ganska begränsat. Dessutom skulle bestämmelser av detta slag lägga en administrativ börda på de ekonomiska fören- ingarna. Vid en sammanvägd bedömning framstår därför sådana be- stämmelser inte som lämpliga. 
 På samma vis som i dag bör i stället omvärldens behov av infor- mation om medlemskretsen i en ekonomisk förening tillgodoses genom bestämmelser som ger var och en rätt att hos föreningen ta del av medlemsförteckningen. Vi har i avsnitt 9.8.2 föreslagit att även medlemmarnas person- och organisationsnummer ska framgå av medlemsförteckningen. Ett sådant krav kommer att förbättra möjlig- heterna att ytterligare kontrollera vem som är medlem och var han eller hon finns. Med hjälp av organisationsnummer kan den in- tresserade gå vidare till andra register och därifrån vidare till andra informationskällor. Uppgifter om att ett aktiebolag är medlem ger sålunda möjlighet att via aktiebolagsregistret gå vidare till bolagets aktiebok. På motsvarande sätt kan uppgift om ett handelsbolag 
 448 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 göra det möjligt att via handelsregistret få uppgift om vilka som är bolagsmän i handelsbolaget. 
 Det kommer emellertid alltid att finnas situationer då den eller de verkliga förmånstagarna bakom en eller flera medlemmar inte går att utforska. Så kan, som redan har antytts, vara fallet om med- lemmen är en ideell förening som inte är beredd att lämna ut upp- gifter om sina medlemmar. Situationen kan vara densamma om med- lemmen är en utländsk juridisk person som inte förekommer i något svenskt eller utländskt register. Vi har mot den bakgrunden övervägt om det bör införas bestämmelser om att en medlemsförteckning i fråga om medlemmar som är juridiska personer alltid ska ange den juridiska personens ägare alternativt hänvisa till dokument där dessa framgår. En sådan lösning skulle dock bli mycket svåradministrerad och innebära betydande merarbete för föreningarna. Den skulle inte heller utesluta att de personer som förekommer i medlems- förteckningen eller i register till vilka förteckningen hänvisar endast är målvakter och alltså inte de verkliga förmånstagarna. Inte heller bestämmelser av detta slag framstår därför som lämpliga. 
 Årlig information till Bolagsverket om föreningens ägarförhållanden? 
 Ytterligare ett alternativ är att ålägga ekonomiska föreningar att en gång per år skicka in kopia av medlemsförteckningen till Bolags- verket. Bolagsverket skulle därigenom kunna tillhandahålla allmän- heten information om vilka som är medlemmar i föreningen, låt vara att informationen inte alltid skulle vara aktuell. Ett liknande system för aktiebolag har diskuterats i betänkandet Förenklingar i aktie- bolagslagen m.m. 
  
 17  
  
 I det betänkandet ansågs dock att något sådant krav inte borde införas. Skälen för det var  
 dels  
 att det skulle strida mot de förenklingskrav som gällde utredningens arbete,  
 dels  
 integri- tetsskäl. Vi anser att den bedömningen är relevant även för eko- nomiska föreningar. Vi lämnar därför inte något förslag av detta slag. 
 Kan FATF:s önskemål tillgodoses på annat sätt? 
 Av det ovan sagda framgår att det redan i dag, i det stora flertalet fall, är möjligt att med hjälp av medlemsförteckningar och förenings- register utläsa vilka som är de verkliga förmånstagarna bakom en 
  
 17  
 Se SOU 2009:34 s. 192 f. 
 449 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 SOU 2010:90 
  
 ekonomisk förening. Det måste emellertid konstateras att det i en del situationer kan möta betydande svårigheter att identifiera förmåns- tagarna. I synnerhet gäller det om de i medlemsförteckningen antecknade medlemmarna är ideella föreningar, stiftelser eller ut- ländska juridiska personer, vars medlemmar, förmånstagare, del- ägare etc. inte finns antecknade i offentliga register. Det synes emellertid, enligt vår bedömning, inte möjligt att helt och fullt lösa dessa problem, i vart fall inte om man inte ålägger föreningarna själva att utforska och redovisa relevanta bakgrundsförhållanden, t.ex. del- ägarkretsen i en juridisk person som är medlem i föreningen. Bestäm- melser om att föreningarna är skyldiga att göra detta skulle dock, med all rätt, uppfattas som byråkratiska och oproportionerliga och ligger inte i linje med den förenklingssträvan som kommer till ut- tryck i våra utredningsdirektiv. 
 FATF:s kritik måste därför mötas genom mindre långtgående åtgärder. 
 En sådan åtgärd, föreslagen i avsnitt 9.8.1, är att ålägga revisorn eller lekmannarevisorn att uttala sig särskilt om medlemsförteck- ningen. Därigenom åstadkommer man en kontrollfunktion som kan bidra till att förteckningen ger en mera korrekt och fullständig infor- mation om bl.a. medlemskretsen. 
 En annan åtgärd är att skärpa kraven på bevarande av medlems- förteckningar. I dag säger lagen ingenting om hur länge uppgifter i förteckningen måste bevaras. Enligt vår mening är det från såväl föreningens som medlemmarnas perspektiv naturligt att ställa vissa krav på att medlemsförteckningen bevaras. Ökade krav på bevarande ökar också möjligheterna att i efterhand göra en extern granskning av medlemskretsen i föreningen och är därför värdefull också från brottsbekämpningssynpunkt. Utgångspunkten bör vara att medlems- förteckningen bevaras så länge föreningen består samt viss tid där- efter. Detta överensstämmer med vad som gäller i fråga om be- varande av aktiebok i aktiebolag. Frågan är då hur lång tid efter föreningens upplösning som förteckningen bör bevaras och hur länge uppgifter som har tagits bort från registret (t.ex. uppgifter om avgångna medlemmar) ska bevaras. I aktiebolagslagen uppställs i båda dessa hänseenden en tioårsfrist. Vi anser det dock lämpligare att tids- fristen i båda fallen bör bestämmas till en kortare tid, lämpligen sju år, vilket överensstämmer med vad som har föreslagits beträffande be- varande av räkenskapsinformation. 
  
 18 
  
 18  
 Se prop. 2009/10:235. 
 450 
  
 SOU 2010:90 
  
 Medlemsförteckningen 
  
 Som vi ovan har påpekat framstår även införandet av en skyldig- het att i medlemsförteckningarna redovisa medlemmarnas person- och organisationsnummer som ett rimligt sätt att tillgodose FATF:s önskemål om bättre information om vilka som står bakom föreningen. 
 451 
 10 Föreningens ledning 
  
 10.1 
  
 Inledning 
  
 En ekonomisk förening ska ha ett ledningsorgan, en styrelse, med ansvar för föreningens organisation och förvaltning. Styrelsen komp- letteras ibland med en verkställande direktör med ett särskilt ansvar för den löpande förvaltningen. Vi har i vårt delbetänkande, SOU 2009:37, behandlat  
 dels  
 frågan om antalet styrelseledamöter i en förening,  
 dels  
 frågan om styrelseledamöternas och den verkställ- ande direktörens bosättning. Vi återkommer nu till vad som i övrigt bör gälla för styrelsen i en ekonomisk förening och tar även upp vissa frågor som gäller den verkställande direktören. 
 Styrelsen i en ekonomisk förening måste i dag ha minst tre leda- möter. I vårt delbetänkande redovisade vi uppfattningen att detta borde gälla även i fortsättningen. Vi tillade dock att vi avsåg att återkomma till frågan i slutbetänkandet. Under det fortsatta utred- ningsarbetet har vi inte funnit anledning att frångå vår tidigare stånd- punkt. Frågan om antalet styrelseledamöter berörs därför inte ytter- ligare. 
  
 10.2 
  
 Gällande rätt i korthet 
  
 Styrelsen väljs av föreningsstämman, om inte annat har bestämts i stadgarna (se 6 kap. 1 § föreningslagen). Styrelsen ansvarar för fören- ingens organisation och förvaltning och företräder föreningen i för- hållande till tredje man (se 6 kap. 6 och 11 §§ föreningslagen). 
 En ekonomisk förening kan också ha en verkställande direktör, som utses av styrelsen. Om föreningen är av viss storlek,  
 ska  
 styrelsen utse en verkställande direktör. Således ska en verkställande direktör utses om antalet anställda i föreningen under vart och ett av de två senaste räkenskapsåren i medeltal har överstigit 200 (se 6 kap. 3 § första stycket föreningslagen). Den verkställande direktören ska sköta 
 453 
  
 Föreningens ledning 
  
 SOU 2010:90 
  
 den löpande förvaltningen av föreningens verksamhet enligt de rikt- linjer och anvisningar som styrelsen meddelar. Inom ramen för den löpande förvaltningen har den verkställande direktören också rätt att företräda föreningen i förhållande till tredje man (se 6 kap. 6 § första stycket och 12 § föreningslagen). 
 För styrelseledamöter och den verkställande direktören gäller vissa kvalifikationskrav. De får inte vara omyndiga eller ha förvaltare enligt föräldrabalken. De får inte heller vara i konkurs eller ha när- ingsförbud (se 6 kap. 4 § första stycket föreningslagen). Vidare gäller, som huvudregel, att styrelseledamöterna måste vara medlemmar i föreningen, om inte stadgarna i särskilt angivna fall tillåter annat (se 6 kap. 4 § andra stycket föreningslagen). 
  
 10.3 
  
 Överväganden och förslag 
  
 10.3.1 
  
 Anpassningar till aktiebolagslagen 
  
 Förslag:  
 Föreningslagens bestämmelser om styrelse anpassas i allt väsentligt till motsvarande reglering i aktiebolagslagen (2005:551). 
 Föreningslagens regler om styrelse överensstämmer i väsentliga delar med den motsvarande regleringen i aktiebolagslagen (1975:1385) i dess lydelse före den 1 januari 1999. Redan vid tillkomsten av den nuvarande föreningslagen hade alltså lagstiftaren uppfattningen att styrelsefrågor borde regleras på i huvudsak samma sätt i fråga om ekonomiska föreningar som i fråga om aktiebolag. Föreningslagen innehåller därför bara några enstaka regler – främst bestämmelser om att styrelseledamöterna ska vara medlemmar i föreningen – som av- viker från 1975 års aktiebolagslag. 
 Sedan föreningslagens tillkomst har de aktiebolagslagsrättsliga bestämmelserna om styrelse och verkställande direktör genomgått stora förändringar. Några förändringar utgör anpassningar till EU- direktiv, t.ex. bestämmelserna om vad som gäller vid olika slag av kompetensöverskridande. 
  
 1  
  
 Andra förändringar har gjorts i syfte att förtydliga styrelsens kompetens och skyldigheter. 
  
 2  
  
 Ytterligare för- ändringar har gjorts för att inskärpa styrelsens ansvar för aktie- bolagets förvaltning. 
  
 3 
  
 1 
  
 Se prop. 1993/94:196. 
  
 2 
  
 Se prop. 1997/98:99. 
  
 3 
  
 Se prop. 2000/01:150. 
  
 454 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens ledning 
  
 Enligt vår mening bör utgångspunkten vara att de förändringar som i dessa avseenden har skett på aktiebolagsrättens område ska få genomslag även i den nya föreningslagen. Bestämmelserna om led- ningen för en ekonomisk förening bör alltså i väsentliga delar ha samma struktur och innehåll som bestämmelserna i 8 kap. aktie- bolagslagen. På flera punkter innehåller aktiebolagslagen särskilda bestämmelser för s.k. publika aktiebolag. Förebilden för den nya föreningslagens regler bör emellertid i de flesta avseenden enbart vara aktiebolagslagens bestämmelser om  
 privata  
 aktiebolag. Det främsta skälet till det är att dessa bestämmelser regelmässigt ställer mindre administrativa krav på företaget. Såsom vi återkommer till i det följande bör dock, framförallt av förenklingsskäl, inte heller alla bestämmelser som gäller för privata aktiebolag föras in i den nya föreningslagen. 
  
 10.3.2 
  
 Styrelsens uppgifter och ansvarsområden 
  
 Förslag:  
 I lagen klargörs att styrelsen är skyldig att fortlöpande bedöma föreningens ekonomiska situation. 
 Styrelsen ska upprätta skriftliga instruktioner för när och hur sådana uppgifter som krävs för denna bedömning ska samlas in och rapporteras till styrelsen. Ett sådant rapporteringssystem ska dock inte behöva inrättas, om det med hänsyn till föreningens begränsade storlek och verksamhet skulle sakna betydelse. 
 I lagen klargörs vidare att styrelsen, om den delegerar vissa upp- gifter till en eller flera av styrelsens ledamöter eller till andra, ska handla med omsorg och fortlöpande kontrollera om delegationen kan upprätthållas. 
 Föreningslagen innehåller bestämmelser om att styrelsen ska ansvara för föreningens organisation och förvaltningen av dess angelägen- heter. Dessa uppgifter är grundläggande för styrelsens funktion i föreningen. Bestämmelserna om detta bör därför föras över till den nya föreningslagen. 
 I styrelsens ansvar ligger redan i dag att den fortlöpande måste bedöma föreningens ekonomiska situation. Som en följd av detta torde den också vara skyldig att fortlöpande hålla sig underrättad om omständigheter som är av betydelse för bedömningen av den eko- nomiska situationen. Några tydliga bestämmelser om detta finns 
 455 
  
 Föreningens ledning 
  
 SOU 2010:90 
  
 dock inte i föreningslagen. En uttrycklig bestämmelse om att styr- elsen fortlöpande ska bedöma ett bolags ekonomiska situation finns däremot i aktiebolagslagen (se 8 kap. 4 § andra stycket aktie- bolagslagen). En motsvarande bestämmelse bör nu tas in i den nya föreningslagen. I aktiebolagslagen finns också en bestämmelse om att styrelsen ska meddela skriftliga instruktioner för när och hur uppgifter som behövs för styrelsens bedömning av bolagets eko- nomiska situation ska samlas in och avrapporteras (se 8 kap. 5 § aktie- bolagslagen). Också en sådan bestämmelse – som alltså innebär att styrelsen är skyldig att bygga upp ett internt rapporteringssystem 
 – bör tas in i den nya föreningslagen. Rapporteringssystemets karak- tär och omfattning bör dock alltid kunna anpassas till varje styrelses särskilda behov och omfattningen av föreningens verksamhet. Det kan finnas situationer då ett särskilt rapporteringssystem inte fyller något syfte, t.ex. då föreningens verksamhet är mycket liten eller styrelseledamöterna deltar så aktivt i den dagliga verksamheten att de utan vidare har full överblick över verksamheten. Liksom är fallet i aktiebolagslagen bör därför skyldigheten att upprätta ett rappor- teringssystem inte vara undantagslös. Skriftliga instruktioner om rapportering m.m. bör sålunda inte behöva upprättas om sådana instruktioner med hänsyn till föreningens begränsade storlek och verksamhet skulle sakna betydelse för rapporteringen till styrelsen. 
 En styrelse kan delegera vissa av sina arbetsuppgifter till någon av ledamöterna eller till någon annan person. Av allmänna principer följer dock att denna rätt att delegera inte är oinskränkt. Hänsyn måste bl.a. tas till vilket slag av uppgifter det är fråga om och deras betydelse för föreningen. Styrelsen måste också se till att den som uppgiften överlämnas till har kompetens och möjlighet att fullgöra uppgiften. Om delegation sker behåller styrelsen ansvaret för att kontrollera att uppgiften fullgörs på ett riktigt sätt. Bl.a. detta kommer till uttryck i 8 kap. 4 § fjärde stycket aktiebolagslagen, där det sägs att styrelsen vid delegation ska agera med omsorg och att styrelsen är skyldig att fortlöpande kontrollera om delegationen fungerar så väl att den kan upprätthållas. Motsvarande bestämmelser bör nu tas in i den nya föreningslagen. 
 456 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens ledning 
  
 10.3.3 
  
 Arbetsordning och instruktioner till verkställande direktör 
  
 Bedömning:  
 Det bör inte införas bestämmelser om att styrelsen ska fastställa en arbetsordning för sitt arbete och meddela skrift- liga instruktioner till verkställande direktören. 
 Aktiebolagslagen innehåller bestämmelser om att varje styrelse med fler än en ledamot årligen ska fastställa en arbetsordning för sitt arbete (se 8 kap. 6 § aktiebolagslagen). Arbetsordningen ska bl.a. innehålla bestämmelser om arbetsfördelningen mellan styrelseleda- möterna och hur ofta styrelsen ska sammanträda. Syftet med reg- leringen är att ge stadga åt styrelsearbetet och underlätta bedöm- ningen av enskilda styrelseledamöters ansvar, t.ex. i fråga om skade- ståndsskyldighet. 
  
 4  
  
 Vidare finns det bestämmelser om att styrelsen genom skriftliga instruktioner ska ange arbetsfördelningen mellan styrelse och exempelvis verkställande direktör (se 8 kap. 7 § aktie- bolagslagen). Denna skyldighet är ett led i styrelsens ansvar för att bolaget har en ändamålsenlig organisation och en tydlig arbetsför- delning mellan olika funktioner i bolaget. 
 Enligt Tillväxtverkets definition utgör styrelsens uppgifter i dessa avseenden en administrativ börda för aktiebolag. Utredningen om ett enklare aktiebolag har, för att sänka bolagens administrativa kostnader, därför föreslagit att bestämmelserna om arbetsordning och om skriftliga instruktioner för arbetsfördelningen ska tas bort. 
  
 5  
  
 Motsvarande förenklingsskäl kan anföras för att liknande krav inte bör gälla i fråga om ekonomiska föreningar. 
 Enligt vår bedömning bör det därför inte tas in några bestämmelser om arbetsordning och skriftliga instruktioner i den nya lagen. 
  
 10.3.4 
  
 Tillsättande av styrelseledamot 
  
 Förslag:  
 I lagen tas in ett uttryckligt förbud för styrelsen eller en enskild styrelseledamot att utse styrelseledamöter. 
  
 4 
  
 Se prop. 1997/98:99 s. 81. 
  
 5 
  
 Se betänkandet SOU 2009:34,  
  
 Förenklingar i aktiebolagslagen m.m. 
 , s.  
 216–219. 
  
 457 
  
 Föreningens ledning 
  
 SOU 2010:90 
  
 Enligt föreningslagen är det som huvudregel föreningsstämman som utser styrelsens ledamöter. I stadgarna får det dock bestämmas att en eller flera ledamöter ska utses på annat sätt, t.ex. så att en ko- operativ centralorganisation eller en kommun får utse ledamöter. Detta bör gälla även i fortsättningen. 
 I detta sammanhang har vi uppmärksammat frågan om det ska vara möjligt att i stadgarna ange att den del av styrelsen som inte ska väljas av stämman (eller annat organ) ska utses av styrelsen själv. I ett tidigare lagstiftningsärende har för aktiebolagens del konsta- terats att en sådan ordning inte är lämplig, eftersom den strider mot lagens organisationsmönster och kompetensfördelningen mellan bolagsorganen. 
  
 6  
  
 Aktiebolagslagen innehåller därför numera en be- stämmelse om att styrelsen eller en styrelseledamot inte får ges rätt att utse styrelseledamöter (se 8 kap. 8 § aktiebolagslagen). 
 De skäl som för aktiebolagens del talar för att styrelsen inte ska kunna förnya sig själv gör sig med samma styrka gällande när det gäller ekonomiska föreningar. Vi föreslår därför att en motsvarande bestämmelse införs i den nya föreningslagen. 
 Införandet av en sådan bestämmelse kan få särskild betydelse för den verkställande direktören. Det är inte ovanligt med stadgebestäm- melser om att den verkställande direktören ska ingå i styrelsen. Eftersom det är styrelsen som utser den verkställande direktören, innebär detta i praktiken att det är styrelsen själv som utser en styrelseledamot. Stadgebestämmelser som innebär att en verkställande direktör per automatik blir ledamot av styrelsen bör därför, mot bakgrund av den nyss föreslagna bestämmelsen, inte godtas. Det innebär givetvis inte att en verkställande direktör inte ska kunna vara ledamot i styrelsen. Ett sådant ledamotskap bör dock alltid komma till stånd genom att föreningsstämman – eller annat organ som enligt stadgarna har rätt att utse styrelseledamöter – utser den aktuella personen till styrelseledamot. 
  
 10.3.5 
  
 Icke-medlemmar 
  
  som styrelseledamöter 
  
 Bedömning:  
 En styrelseledamot bör även fortsättningsvis som huvudregel vara medlem i föreningen eller ställföreträdare för medlem. 
  
 6  
 Se prop. 1997/98:99 s. 84 f. 
 458 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens ledning 
  
 Förslag:  
 En förening får i sina stadgar bestämma att även annan än medlem, ställföreträdare för medlem eller viss företrädare för juridisk person som är medlem får utses till styrelseledamot. 
 Sedan länge har föreningslagstiftningen innehållit ett krav på att styrelseledamöter ska vara medlemmar i föreningen eller ställföre- trädare för medlem. Kravet anses sammanhänga med föreningens karaktär av personassociation. Föreningslagen medger dock att det i stadgarna görs undantag från kravet på medlemskap i särskilt an- givna fall. 
 En förenings verksamhet syftar i först hand till att främja medlemmarnas intressen. Detta bör givetvis även genomsyra styrelsens arbete och underlättas vanligen av att styrelseledamöterna också är medlemmar (eller ställföreträdare för medlemmar) i fören- ingen. Vi föreslår därför inte någon ändring i den nuvarande huvud- regeln. Samtidigt är det viktigt att varje förening får möjlighet att säkerställa att styrelseledamöterna har den kompetens och erfaren- het som är nödvändig för att bedriva verksamheten på ett effektivt sätt. Den nuvarande bestämmelsen om att andra än medlemmar får utses till styrelseledamöter endast i särskilt angivna fall medför att det inte är möjligt att i stadgarna ta in mera generella bestäm- melser om att  
 icke-medlemmar 
  får utses till styrelseledamöter. Detta medför en onödig inflexibilitet. Vi föreslår därför att begräns- ningen i särskilt angivna fall tas bort. Därmed kan den förening som så önskar i stadgarna ta in en generell bestämmelse om att till styrelseledamot får utses även  
 icke-medlemmar, 
  en bestämmelse som sedan kan användas när det är påkallat av omständigheterna i det enskilda fallet. 
  
 10.3.6 
  
 Verkställande direktör 
  
 Förslag:  
 Skyldigheten för vissa större ekonomiska föreningar att ha en verkställande direktör avskaffas. Styrelsen ges möjlig- het att utse en verkställande direktör även om stadgarna inte innehåller bestämmelser om detta. 
 Enligt 6 kap. 3 § första stycket föreningslagen ska styrelsen i en ekonomisk förening utse en verkställande direktör om antalet an- ställda i föreningen under vart och ett av de två senaste räken- 
 459 
  
 Föreningens ledning 
  
 SOU 2010:90 
  
 skapsåren i medeltal har överstigit 200. I fråga om övriga föreningar kan det tas in bestämmelser i stadgarna om att styrelsen ska utse en verkställande direktör. 
 När dessa bestämmelser infördes motiverades det med att led- ningsuppgifterna i många ekonomiska föreningar var så omfattande och komplicerade att styrelsen inte lämpligen kunde sköta såväl över- gripande och långsiktiga frågor som den löpande förvaltningen. Det uttalades särskilt att det i vissa föreningar av särskilt stor betydelse från ekonomisk och social synpunkt alltid borde finnas en verk- ställande direktör. Gränsen för när en ekonomisk förening skulle vara skyldig att ha en verkställande direktör bestämdes till 200 an- ställda. 
  
 7 
  
 Enligt vår bedömning bör det även i fortsättningen finnas en möjlighet att utse verkställande direktör i en ekonomisk förening. Reglerna om i vilka fall en sådan ska utses bör dock göras mer flexibla och anpassas till vad som enligt aktiebolagslagens regler gäller för privata aktiebolag. 
 Av 8 kap. 27 § aktiebolagslagen framgår att styrelsen i ett privat aktiebolag  
 får  
 utse en verkställande direktör att bl.a. sköta den löp- ande förvaltningen i bolaget. Ett privat bolag – oavsett storlek i form av antal anställda, omsättning, balansomslutning m.m. – är alltså aldrig skyldigt att ha en verkställande direktör. För de publika aktie- bolagen gäller i stället en generell skyldighet att ha en verkställande direktör (se 8 kap. 50 § aktiebolagslagen). Denna skyldighet har dock inte motiverats med att publika aktiebolag skulle vara särskilt stora – så behöver ju inte heller vara fallet – utan av att publika aktiebolag typiskt sett vänder sig till allmänheten för anskaffning av kapital. 
 Vi anser att ekonomiska föreningar även i detta hänseende bör jämställas med privata aktiebolag. Det förekommer inte några sär- skilda omständigheter som ger anledning att, trots detta, behålla särbestämmelse för vissa ekonomiska föreningar. Vi föreslår alltså att kravet på att vissa större ekonomiska föreningar ska ha en verk- ställande direktör tas bort. Det kan tilläggas att det i flertalet stora ekonomiska föreningar troligen ändå kommer att utses en verkställ- ande direktör för att underlätta det löpande arbetet i föreningen. 
 Även i övrigt bör förutsättningarna för att utse en verkställande direktör förenklas. I dag kan styrelsen inte utse en verkställande direktör annat än om det finns stadgebestämmelser om detta. 
  
 8  
  
 Enligt 
  
 7 
  
 Se prop. 1986/87:7 s. 66. 
  
 8 
  
 Här bortses från de föreningar som enligt lag är skyldiga att ha en verkställande direktör. 
  
 460 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens ledning 
  
 vår mening är detta krav på stadgereglering onödigt. Normalt bör det vara styrelsens sak att bestämma hur föreningens organisation ska vara uppbyggd. Behovet av att utse en verkställande direktör kan också uppkomma med kort varsel och det kan då vara olägligt att behöva avvakta en stadgeändring. Styrelsen i en ekonomisk förening bör därför kunna utse en verkställande direktör även om det inte finns bestämmelser om detta i stadgarna. 
  
 10.3.7 
  
 Ställföreträdarjäv 
  
 Förslag:  
 En styrelseledamot eller verkställande direktör i en eko- nomisk förening ska inte få handlägga frågor om avtal mellan föreningen och tredje man som han eller hon ensam eller till- sammans med någon annan får företräda. Detta ska dock inte gälla om föreningen och tredje man ingår i en koncern eller i en koncernliknande företagsgrupp. 
 Enligt 6 kap. 10 § föreningslagen får en styrelseledamot eller en verk- ställande direktör inte handlägga en fråga rörande avtal mellan honom eller henne och föreningen. Han eller hon får inte heller handlägga en fråga om avtal mellan föreningen och tredje man, om företrädaren i frågan har ett väsentligt intresse som kan vara strid- ande mot föreningens. Så kan exempelvis vara fallet då det är fråga om ett avtal mellan föreningen och en anhörig till en styrelseleda- mot. Regleringen anses också hindra en styrelseledamot eller en verk- ställande direktör från att delta i handläggningen av ett avtal mellan föreningen och en annan juridisk person i vilken styrelseledamoten eller den verkställande direktören har ett betydande intresse av ekonomiskt eller annat slag som kan strida mot föreningens. Dessa jävsbestämmelser vilar på goda grunder och bör bestå. 
 Vi har också övervägt om det bör införas regler om s.k. ställföre- trädarjäv. Med ställföreträdarjäv avses att en person som är ställföre- trädare i två associationer anses jävig när de båda associationerna rättshandlar med varandra. En person som är styrelseledamot i ett byggbolag och samtidigt sitter i styrelsen för en bostadsrätts- förening skulle därigenom vara förhindrad att delta i handlägg- ningen av ett avtal mellan byggbolaget och bostadsrättsföreningen. 
 Sedan den 1 januari 1999 innehåller aktiebolagslagen bestäm- melser om ställföreträdarjäv (se 8 kap. 23 § första stycket 3 aktie- 
 461 
  
 Föreningens ledning 
  
 SOU 2010:90 
  
 bolagslagen). Motivet för detta är att även om ställföreträdaren i dessa fall inte har något identifierbart egenintresse som kan strida mot bolagets så finns det typiskt sett en risk för att han eller hon inte tillvaratar bolagets intresse i den utsträckning som är lämplig. 
  
 9  
  
 Någon motsvarande ändring i föreningslagen har dock inte skett. 
 Enligt vår bedömning gör sig skälen bakom aktiebolagslagens bestämmelser om ställföreträdarjäv gällande även i fråga om eko- nomiska föreningar. Vi föreslår därför att motsvarande bestämmelser tas in i den nya föreningslagen. Liksom är fallet i fråga om aktie- bolag bör ställföreträdarjäv inte föreligga då föreningen och dess motpart ingår i samma koncern eller i en annan koncernliknande grupp. 
  
 10.3.8 
  
 Tidpunkt för när vissa uppdrag börjar och slutar att gälla 
  
 Förslag:  
 Ändringar i styrelsens sammansättning samt beslut att utse eller entlediga en verkställande direktör eller en särskild firma- tecknare ska få verkan tidigast vid den tidpunkt då anmälan om ändringen kommer in till Bolagsverket. 
 Enligt gällande rätt får ett beslut att utse någon till styrelseledamot i en ekonomisk förening eller att entlediga någon från ett sådant uppdrag verkan från den tidpunkt då beslutet fattas eller från den senare tidpunkt som anges i beslutet. Samma sak gäller för beslut att utse eller entlediga en verkställande direktör eller en särskild firmatecknare. Det är alltså denna tidpunkt som avgör när veder- börandes ansvar och behörighet inträder respektive upphör. 
 Tidigare gällde detsamma på aktiebolagsrättens område. Numera gäller emellertid bestämmelser av innebörd att ändringar i ett aktie- bolags styrelse, liksom utseende respektive entledigande av verkställ- ande direktör och särskild firmatecknare, får verkan tidigast från den tidpunkt då anmälan om ändringen kommit in till Bolags- verket. Som skäl för detta angavs bl.a. att den tidigare gällande ordningen kunde missbrukas av mindre seriösa företagare. 
  
 10  
  
 Således hade det från åklagarväsendet påtalats att det var vanligt att per- soner som stod registrerade som styrelseledamöter i aktiebolags- 
  
 9 
  
 Se prop. 1997/98:99 s. 96. 
  
 10 
  
 Se prop. 2004/05:85 s. 313. 
  
 462 
  
 SOU 2010:90 
  
 Föreningens ledning 
  
 registret påstod att de i själva verket hade avgått från sin styrelse- post före en viss kritisk tidpunkt, något som kunde medföra att de inte kunde hållas ansvariga för handlingar som hade företagits i bo- lagets namn. En nyordning av innebörd att förändringar i kretsen av styrelseledamöter får rättsverkan först när förändringen anmäls för registrering ansågs ge fördelar från ett brottsbekämpnings- perspektiv. Den skulle, sades det, inte heller innebära några avse- värda svårigheter för seriösa företagare. En person som hade valts till ny styrelseledamot och anmält detta till Bolagsverket kunde träda in i sitt uppdrag utan att behöva avvakta att registrering av de nya uppgifterna sker och skulle således inte vara beroende av verkets handläggningstid. På motsvarande sätt skulle en avgående ledamot genom att omedelbart anmäla sitt entledigande kunna vara säker på att han eller hon omedelbart fritas från det ansvar som uppdraget innebar. 
  
 11 
  
 Sådana oseriösa förfaranden som föranledde regleringen i aktie- bolagslagen torde i och för sig vara mindre vanliga i fråga om ekonomiska föreningar men kan ändå förekomma. Också syste- matiska skäl talar för att regleringen på detta område bör vara den- samma i föreningslagen som i aktiebolagslagen. Vi föreslår därför samma reglering som i aktiebolagslagen. I sammanhanget kan nämnas att enligt uppgift från Bolagsverket är frekvensen av ändrings- anmälningar lägre för ekonomiska föreningar än för aktiebolag, något som torde sammanhänga med att det finns brister i föreningarnas anmälningsrutiner. Detta kan, med den nu föreslagna ordningen, skapa vissa problem, exempelvis så att en av föreningen företagen rättshandling inte blir giltig därför att en styrelseledamots inträde inte anmälts och han eller hon som en följd av detta inte var be- hörig att företräda föreningen. Sådana problem får dock antas vara av övergående natur. De föreslagna bestämmelserna torde dessutom ha en handlingsdirigerande effekt och leda till att anmälnings- frekvensen förbättras. 
 Liksom för aktiebolag bör den avgörande tidpunkten för när en registreringsanmälan får verkan vara den tidpunkt då en anmälan kommer in till Bolagsverket, inte tidpunkten för avsändandet av anmälan. Bolagsverket har redan rutiner för mottagande och diarie- föring av registreringsanmälningar avseende aktiebolag. Dessa kan givetvis tillämpas även i fråga om ekonomiska föreningar. 
  
 11  
 Se prop. 2004/05:85 s. 314 f. 
 463 
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Lätt att göra rätt 
  
 – 
  
 om förmedling av brottsskadestånd. Ju. 
  
 2. 
  
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. Ju. 
  
 3. 
  
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. M. 
  
 4. 
  
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
  
 – 
  
 offentlighet och integritet. Ju. 
  
 5. 
  
 Skolgång för alla barn. U. 
  
 6. 
  
 Kunskapslägesrapport på kärnavfalls- området 2010 
  
 – 
  
 utmaningar för slutförvarsprogrammet. M. 
  
 7. 
  
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättig- heter och möjligheter – ett systematiskt målinriktat arbete på tre samhälls- områden. IJ. 
  
 8. 
  
 En myndighet för havs- och vatten- miljö. M. 
  
 9. 
  
 Den framtida organisationen för vissa fiskefrågor. Jo. 
  
 10. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställdhet i skolan. U. 
  
 11. 
  
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. Ku. 
  
 12. 
  
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. Ku. 
  
 13 
  
 Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Fi. 
  
 14. 
  
 Partsinsyn enligt rättegångsbalken. Ju. 
  
 15. 
  
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. Ju. 
  
 16. 
  
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärds- stat, vardagsliv. IJ. 
  
 17. 
  
 Prissatt vatten? M. 
  
 18. 
  
 En reformerad budgetlag. Fi. 
  
 19. 
  
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. U. 
  
 20. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
  
 e-förvaltning. 
  Fi. 
  
 21. 
  
 Bättre marknad för tjänstehundar. Jo. 
  
 22. 
  
 Krigets Lagar – centrala dokument om folkrätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. Fö. 
  
 23. 
  
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutredningsdirektivet, IMO:s olycksutredningskod. N. 
  
 24. 
  
 Avtalad upphovsrätt. Ju. 
  
 25. 
  
 Viss översyn av verksamhet och organisa- tion på informationssäkerhetsområdet. Fö. 
  
 26. 
  
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. A. 
  
 27. 
  
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. N. 
  
 28. 
  
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. U. 
  
 29. 
  
 En ny förvaltningslag. Ju. 
  
 30. 
  
 Tredje inre marknadspaketet för el och naturgas. Fortsatt europeisk harmoni- sering. N. 
  
 31. 
  
 Första hjälpen i psykisk hälsa. S. 
  
 32. 
  
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. UD. 
  
 33. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läro- medel i samhällskunskap. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställd- het i skolan. U. 
  
 34. 
  
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. Ku. 
  
 35. 
  
 Kunskap som befrielse? En metanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
  
 1969–2009. 
  U. 
  
 36. 
  
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. U. 
  
 37. 
  
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottagandet. IJ. 
  
 38. 
  
 Mutbrott. Ju. 
  
 39. 
  
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. S. 
  
 40. 
  
 Cirkulär migration och utveckling 
  
 – 
  
 kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. Ju. 
  
 41. 
  
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. S. 
  
 42. 
  
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårds- lag. Jo. 
  
 43. 
  
 Förundersökningsbegränsning. Ju. 
  
 44. 
  
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. Ju. 
  
 45. 
  
 Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. S. 
  
 46. 
  
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
  
 EU-perspektiv. 
  N. 
  
 47. 
  
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? 
  
 En systematisk litteraturöversikt. S. 
  
 48. 
  
 Multipla hälsoproblem bland personer över 60 år. En systematisk litteratur- översikt om förekomst, konsekvenser och vård. S. 
  
 49. 
  
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
  
 1999–2008. 
  Ju. 
  
 50. 
  
 Försvarsmaktens helikopterresurser. Fö. 
  
 51. 
  
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker. U. 
  
 52. 
  
 Biologiska faktorer och könsskillnader 
  
 i skolresultat. Ett diskussionsunderlag för Delegationen för jämställdhet i skolans arbete för analys av bakgrunden till pojkars sämre skolprestationer jämfört med flickors. U. 
  
 53. 
  
 Pojkar och skolan: Ett bakgrunds- dokument om "pojkkrisen". Översättning på svenska av engelsk rapport: Boys and School: A Background Paper on the "Boy Crisis". + Engelsk rapport. U. 
  
 54. 
  
 Förbättrad återbetalning av studie- skulder. U. 
  
 55. 
  
 Romers rätt 
  
 – 
  
 en strategi för romer i Sverige. IJ. 
  
 56. 
  
 Innovationsupphandling. N. 
  
 57. 
  
 Effektivare planering av vägar och järn- vägar. N. 
  
 58. 
  
 Rehabiliteringsrådets delbetänkande. S. 
  
 59. 
  
 Underhållsskyldighet i internationella situationer – Underhållsförordningen, 2007 års Haagkonvention och 2007 års Haagprotokoll + Bilagedel. Ju. 
  
 60. 
  
 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskrimi- nering. IJ. 
  
 61. 
  
 Driftskompatibilitet och enheter som ansvarar för underhåll inom EU:s järn- vägssystem. N. 
  
 62. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens e- förvaltning. Fi. 
  
 63. 
  
 EU:s direktiv om sanktioner mot arbets- givare. Ju. 
  
 64. 
  
 "Se de tidiga tecknen" 
  
 – 
  
 forskare reflekterar över sju berättelser från förskola och skola. U. 
  
 65. 
  
 Kompetens och ansvar. S. 
  
 66. 
  
 Barns perspektiv på jämställdhet i skola. En kunskapsöversikt. U. 
  
 67. 
  
 I rättan tid? Om ålder och skolstart. U. 
  
 68. 
  
 Ny yttrandefrihetsgrundlag? Yttrande- frihetskommittén presenterar tre modeller. Ju. 
  
 69. 
  
 Förbättrad vinterberedskap inom järn- vägen. N. 
  
 70. 
  
 Ny struktur för skydd av mänskliga rättigheter. + Bilagor + Lättläst + Daisy. IJ. 
  
 71. 
  
 Sexualbrottslagstiftningen  
  
 –  
 utvärdering och reformförslag. Ju. 
  
 72. 
  
 Folkrätt i väpnad konflikt 
  
 – 
  
 svensk tolkning och tillämpning. + Bilaga 7, Svensk manual i humanitär rätt m.m. Fö. 
  
 73. 
  
 Svensk sjöfarts konkurrensförutsätt- ningar. N. 
  
 74. 
  
 Mer innovation ur transportforskning. N. 
  
 75. 
  
 Gymnasial lärlingsutbildning 
  
 – 
  
 utbildning för jobb. Erfarenheter efter två års försök med lärlingsutbildning. U. 
  
 76. 
  
 Transportstyrelsens databaser på väg- trafikområdet – integritet och effektivitet. N. 
  
 77. 
  
 Sammanläggningar av landsting – över- gångsstyre och utjämning. Fi. 
  
 78. 
  
 Fondverksamhet över gränserna. Genomförande av UCITS  
  
 IV-direktivet. 
  Fi. 
  
 79. 
  
 Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt. U 
  
 80. 
  
 Skolan och ungdomars psykosociala hälsa. U. 
  
 81. 
  
 En ny biobankslag. S. 
  
 82. 
  
 Trafikverket ICT. N. 
  
 83. 
  
 Att bli medveten och förändra sitt för- hållningssätt. 
  
 Jämställdhetsarbete i skolan. U. 
  
 84. 
  
 Hedersrelaterad problematik i skolan 
  
 – en kunskaps- och forskningsöversikt. U. 
  
 85. 
  
 Vem arbetar efter 65 års ålder? En statistisk analys. S. 
  
 86. 
  
 Personalförsörjningen i ett reformerat försvar. Fö. 
  
 87. 
  
 Skadestånd och Europakonventionen. Ju. 
  
 88. 
  
 Vägen till arbete. Arbetsmarknadspolitik, utbildning och arbetsmarknadsinteg- ration. Fi. 
  
 89. 
  
 Finns det samband mellan samsjuklighet och sjukfrånvaro? En systematisk litteraturöversikt. S. 
  
 90. 
  
 En ny lag om ekonomiska föreningar. Del 1+2. Ju. 
  
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Lätt att göra rätt 
 – om förmedling av brottsskadestånd. [1] 
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. [2] 
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
 – offentlighet och integritet. [4] Partsinsyn enligt rättegångsbalken. [14] 
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. [15] 
 Avtalad upphovsrätt. [24] En ny förvaltningslag. [29] Mutbrott. (38) 
 Cirkulär migration och utveckling 
 – kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. [40] 
 Förundersökningsbegränsning. [43] 
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. [44] 
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
 1999–2008. 
  [49] 
 Underhållsskyldighet i internationella situationer – Underhållsförordningen, 2007 års Haagkonvention och 2007 års Haagprotokoll + Bilagedel. [59] 
 EU:s direktiv om sanktioner mot arbetsgivare. [63] 
 Ny yttrandefrihetsgrundlag? Yttrandefrihets- kommittén presenterar tre modeller. [68] 
 Sexualbrottslagstiftningen  
 –  
 utvärdering och reformförslag. [71] 
 Skadestånd och Europakonventionen. [87] 
 En ny lag om ekonomiska föreningar. Del 1+2. [90] 
 Utrikespartementet 
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. [32] 
 Försvarsdepartementet 
 Krigets Lagar – centrala dokument om folk- rätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. [22] 
 Viss översyn av verksamhet och organisation på informationssäkerhetsområdet. [25] 
 Försvarsmaktens helikopterresurser. [50] 
 Folkrätt i väpnad konflikt – svensk tolkning och tillämpning. + Bilaga 7, Svensk manual i humanitär rätt m.m. [72] 
 Personalförsörjningen i ett reformerat försvar. [86] 
 Socialdepartementet 
 Första hjälpen i psykisk hälsa. [31] 
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. [39] 
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. [41] 
 Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. [45] 
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? En systematisk litteraturöversikt. [47] 
 Multipla hälsoproblem bland personer 
 över 60 år. En systematisk litteraturöversikt om förekomst, konsekvenser och vård. [48] 
 Rehabiliteringsrådets delbetänkande. [58] Kompetens och ansvar. [65] 
 En ny biobankslag. [81] 
 Vem arbetar efter 65 års ålder? En statistisk analys. [85] 
 Finns det samband mellan samsjuklighet och sjukfrånvaro? En systematisk litteratur- översikt. [89] 
 Finansdepartementet 
 Upphandling på försvars- och säkerhets- området. [13] 
 En reformerad budgetlag. [18] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
 e-förvaltning. 
  [20] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens e- förvaltning. [62] 
 Sammanläggningar av landsting – övergångs- styre och utjämning. [77] 
 Fondverksamhet över gränserna. Genomförande av UCITS  
 IV-direktivet. 
  [78] 
 Vägen till arbete. Arbetsmarknadspolitik, utbildning och arbetsmarknadsintegration. [88] 
 Utbildningsdepartementet 
 Skolgång för alla barn. [5] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av 
 Delegationen för jämställdhet i skolan. [10] 
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. [19] 
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. [28] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i samhällskunskap. En granskning på upp- drag av Delegationen för jämställdhet i skolan. [33] 
 Kunskap som befrielse? En metaanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
 1969–2009. 
  [35] 
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. [36] 
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker. [51] 
 Biologiska faktorer och könsskillnader i skol- resultat. Ett diskussionsunderlag för Delegationen för jämställdhet i skolans arbete för analys av bakgrunden till pojkars sämre skolprestationer jämfört med flickors. [52] 
 Pojkar och skolan: Ett bakgrundsdokument om pojkkrisen. Översättning på svenska av engelsk rapport: Boys and School: A Back- groundpaper on the "Boy Crisis". 
 + Engelsk rapport.[53] 
 Förbättrad återbetalning av studieskulder. [54] 
 "Se de tidiga tecknen" 
 – forskare reflekterar över sju berättelser från förskola och skola. [64] 
 Barns perspektiv på jämställdhet i skola. En kunskapsöversikt. [66] 
 I rättan tid? Om ålder och skolstart. [67] 
 Gymnasial lärlingsutbildning 
 – utbildning för jobb. Erfarenheter efter två års försök med lärlingsutbildning. [75] 
 Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt. [79] 
 Skolan och ungdomars psykosociala hälsa. [80] 
 Att bli medveten och förändra sitt förhåll- ningssätt. Jämställdhetsarbete i skolan. [83] 
 Hedersrelaterad problematik i skolan 
 – en kunskaps- och forskningsöversikt. [84] 
 Jordbruksdepartementet 
 Den framtida organisationen för vissa fiske- frågor. [9] 
 Bättre marknad för tjänstehundar. [21] 
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag. [42] 
 Miljödepartementet 
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. [3] 
 Kunskapslägesrapport på kärnavfallsom- rådet 2010 – utmaningar för slutförvars- programmet. [6] 
 En myndighet för havs- och vattenmiljö. [8] Prissatt vatten? [17] 
 Näringsdepartementet 
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutrednings- direktivet, IMO:s olycksutredningskod. [23] 
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. [27] 
 Tredje inre marknadspaketet för el och natur- gas. Fortsatt europeisk harmonisering. [30] 
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. 
 En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
 EU-perspektiv. 
  [46] 
 Innovationsupphandling. [56] 
 Effektivare planering av vägar och järnvägar. [57] 
 Driftskompatibilitet och enheter som ansvarar för underhåll inom EU:s järnvägssystem. [61] 
  
 Förbättrad vinterberedskap inom järnvägen. [69] 
 Svensk sjöfarts konkurrensförutsättningar [73] 
 Mer innovation ur transportforskning. [74] 
 Transportstyrelsens databaser på vägtrafik- området – integritet och effektivitet. [76] 
 Trafikverket ICT. [82] 
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter – ett systematiskt mål- inriktat arbete på tre samhällsområden. [7] 
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärdsstat, vardagsliv. [16] 
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottandet. [37] 
 Romers rätt – en strategi för romer i Sverige. [55] 
 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering. [60] 
 Ny struktur för skydd av mänskliga rättig- heter. + Bilagor + Lättläst + Daisy. [70] 
 Kulturdepartementet 
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. [11] 
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. [12] 
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. [34] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. [26]