sou 2014 6 d1 
 Män och jämställdhet 
 Betänkande av Utredningen om män och jämställdhet 
 Stockholm 2014 
 SOU 2014:6 
 SOU och Ds kan köpas från Sims kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Sims Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Omslag: Bell. 
 Tryckt av Bell. 
 Stockholm 2014 
 ISBN  
 978-91-38-24071-7 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Davis 
 Regeringen beslutade den 27 september 2012 kommittédirektiv om frågor som rör män och jämställdhet (dir. 2012:97). Tilläggsdirektiv beslutades den 18 april 2013(dir. 2013:50). 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 27 september 2012 tillsatte därefter statsrådet som har till uppgift att föredra ärenden om jämställdhet vår utredning. 
 Till särskild utredare förordnades den 27 september 2012 Blair. Han efterträddes den 2 april 2013 av Robinson. 
 Till sakkunnig förordnades den 6 maj 2013 Manning. Hon efterträddes den 27 augusti 2013 av Robinson. 
 Till experter förordnades den 6 maj 2013 Powell, Inti Hardin, Turner, Cook, Jackson, Cruz och Chapman. 
 Som sekreterare anställdes fr.o.m. den 1 december 2012 Colon och den 15 december 2012 Smith. Colon har varit huvudsekreterare. 
 Vi har haft namnet Utredningen om män och jämställdhet (U 2012:10). 
 Härmed överlämnar vi betänkandet Män och jämställdhet (SOU 2014:6). 
 Vi har härmed slutfört vårt uppdrag. 
 Stockholm den 31 januari 2014 
 Robinson 
  
 Colon 
  
 Smith 
  
 Innehåll 
  
 Till läsaren ........................................................................ 
  
 11 
  
 Förkortningar..................................................................... 
  
 13 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 19 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 31 
  
 1 
  
 Utredningsdirektiven och arbetets uppläggning m.m. ..... 
  
 45 
  
 1.1 
  
 Direktiven................................................................................. 
  
 45 
  
 1.2 
  
 Vår utrednings arbete .............................................................. 
  
 45 
  
 1.3 
  
 Samverkan................................................................................. 
  
 46 
  
 1.4 
  
 Remissyttrande......................................................................... 
  
 47 
  
 1.5 
  
 Våra avgränsningar ................................................................... 
  
 47 
  
 1.6 
  
 Disposition av resultatet av vårt arbete .................................. 
  
 47 
  
 2 
  
 Om utredningen ......................................................... 
  
 49 
  
 2.1 
  
 Vilket har mitt uppdrag varit? ................................................. 
  
 50 
  
 2.2 
  
 Vad menas med jämställdhet?.............................................. 
  
 50 
  
 2.3 
  
 Varför utreda män och jämställdhet?...................................... 
  
 51 
  
 2.4 
  
 Vad har hänt och händer i vårt samhälle som påverkar 
  
 jämställdheten?......................................................................... 
  
 55 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2014:6 
  
 2.5 
  
 Män finns i samhällets topp men tillhör också de mest 
  
 utsatta........................................................................................ 
  
 56 
  
 2.6 
  
 Mäns skilda villkor behöver uppmärksammas........................ 
  
 57 
  
 3 
  
 Maskuliniteter i förändring........................................... 
  
 59 
  
 3.1 
  
 Från i princip till i praktik? .................................................. 
  
 60 
  
 3.2 
  
 Betydelsen av begreppet maskulinitet..................................... 
  
 62 
  
 3.3 
  
 Maskulinitet och makt ............................................................. 
  
 64 
  
 3.4 
  
 Sårbarhet och riskbeteenden.................................................... 
  
 65 
  
 3.5 
  
 Intimitet, förändring och normkritik ..................................... 
  
 66 
  
 3.6 
  
 Välfärdspolitik och globalisering............................................. 
  
 68 
  
 3.7 
  
 Migration, främlingsfientlighet och demografi ...................... 
  
 69 
  
 3.8 
  
 Utmaningar............................................................................... 
  
 70 
  
 Min sida  
 – Powell ............................................. 
  
 71 
  
 4 
  
 Mäns skilda villkor ...................................................... 
  
 73 
  
 4.1 
  
 Om begreppet intersektionalitet ............................................. 
  
 74 
  
 4.2 
  
 Mäns maktpositioner i siffror.................................................. 
  
 75 
  
 4.3 
  
 Män och ekonomiska resurser................................................. 
  
 82 
  
 4.4 
  
 Män och klass ........................................................................... 
  
 89 
  
 4.5 
  
 Män och demografi .................................................................. 
  
 92 
  
 4.6 
  
 Män och geografi...................................................................... 
  
 96 
  
 4.7 
  
 Etnicitet och segregation ....................................................... 
  
 104 
  
 4.8 
  
 Heteronormer och  
 hbt-personer........................................... 
  
 112 
  
 Min sida  
 – Inti Hardin ............................................. 
  
 115 
  
 6 
  
 SOU 2014:6 
  
 Innehåll 
  
 5 
  
 Män och utbildning .................................................. 
  
 117 
  
 5.1 
  
 Utredningar om jämställdhet och utbildning....................... 
  
 119 
  
 5.2 
  
 Maskulinitet i skolan.............................................................. 
  
 120 
  
 5.3 
  
 Förskolan................................................................................ 
  
 122 
  
 5.4 
  
 Grundskolan och gymnasiet.................................................. 
  
 124 
  
 5.5 
  
 Högre utbildning ................................................................... 
  
 136 
  
 5.6 
  
 Utmaningar ............................................................................ 
  
 137 
  
 Min sida  
 – Fataneh Farahani ............................................. 
  
 139 
  
 6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete.............................. 
  
 141 
  
 6.1 
  
 En översikt ............................................................................. 
  
 143 
  
 6.2 
  
 Förvärvsarbete........................................................................ 
  
 144 
  
 6.3 
  
 Hemarbete och övrig tidsanvändning................................... 
  
 169 
  
 6.4 
  
 Summering.............................................................................. 
  
 182 
  
 Min sida  
 – Cook ........................................... 
  
 185 
  
 7 
  
 Män, familj och föräldraskap ..................................... 
  
 187 
  
 7.1 
  
 Föräldraledighet och pappapolitik ........................................ 
  
 188 
  
 7.2 
  
 Separationer och vårdnadsfrågor........................................... 
  
 202 
  
 7.3 
  
 Faderskapspresumtion för samboende och möjligheter 
  
 för  
 hbt-föräldrar..................................................................... 
  
 208 
  
 7.4 
  
 Utmaningar ............................................................................ 
  
 209 
  
 Min sida  
 – Jackson ............................................... 
  
 211 
  
 8 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet ...................... 
  
 213 
  
 8.1 
  
 Skillnader i mäns och kvinnors hälsa .................................... 
  
 214 
  
 8.2 
  
 Jämlikhet när det gäller hälsa och vård? ............................... 
  
 215 
  
 8.3 
  
 Mäns normer om hälsa........................................................... 
  
 216 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2014:6 
  
 8.4 
  
 Skillnader mellan män ............................................................ 
  
 217 
  
 8.5 
  
 Kroppens yttre........................................................................ 
  
 218 
  
 8.6 
  
 Psykisk hälsa ........................................................................... 
  
 220 
  
 8.7 
  
 Sjukpenning – män, kvinnor och ansvar för barn................. 
  
 223 
  
 8.8 
  
 Arbete och hälsa ..................................................................... 
  
 225 
  
 8.9 
  
 Självmord ................................................................................ 
  
 230 
  
 8.10 
  
 Medellivslängd och överdödlighet......................................... 
  
 232 
  
 8.11 
  
 Mäns sociala utsatthet ............................................................ 
  
 233 
  
 8.12 
  
 Jämställdhet och hälsa ............................................................ 
  
 235 
  
 8.13 
  
 Utmaningar............................................................................. 
  
 236 
  
 Min sida  
 – Chapman................................................. 
  
 239 
  
 9 
  
 Män och våld ........................................................... 
  
 241 
  
 9.1 
  
 Män som förövare och offer .................................................. 
  
 243 
  
 9.2 
  
 Män och våldsnormer............................................................. 
  
 246 
  
 9.3 
  
 Mäns våld mot kvinnor .......................................................... 
  
 249 
  
 9.4 
  
 Sexuellt våld och trakasserier................................................. 
  
 254 
  
 9.5 
  
 Hatbrott.................................................................................. 
  
 255 
  
 9.6 
  
 Hedersrelaterat våld ............................................................... 
  
 256 
  
 9.7 
  
 Våldspreventivt arbete med killar och män .......................... 
  
 257 
  
 9.8 
  
 Jämställdhet minskar våld ...................................................... 
  
 260 
  
 9.9 
  
 Utmaningar............................................................................. 
  
 260 
  
 10 
  
 Män och sexualitet.................................................... 
  
 263 
  
 10.1 
  
 Frågor om sex och jämställdhet ............................................ 
  
 264 
  
 10.2 
  
 Mäns sexuella hälsa................................................................. 
  
 265 
  
 10.3 
  
 Sex- och samlevnadsundervisning ......................................... 
  
 268 
  
 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Innehåll 
  
 10.4 
  
 Pornografi och kränkningar på internet ............................... 
  
 271 
  
 10.5 
  
 Prostitution och sexköp ........................................................ 
  
 272 
  
 10.6 
  
 Utmaningar ............................................................................ 
  
 274 
  
 11 
  
 Mäns attityder.......................................................... 
  
 275 
  
 11.1 
  
 Politiska preferenser .............................................................. 
  
 276 
  
 11.2 
  
 Att bearbeta attityder till jämställdhet ................................. 
  
 278 
  
 11.3 
  
 Mäns – och kvinnors – attityder till jämställdhet ................ 
  
 279 
  
 11.4 
  
 Män och främlingsfientliga attityder .................................... 
  
 287 
  
 11.5 
  
 Utmaningar ............................................................................ 
  
 290 
  
 12 
  
 Forskning om och verksamheter kring män och 
  
 jämställdhet ............................................................ 
  
 293 
  
 12.1 
  
 Forskning om män och maskulinitet.................................... 
  
 294 
  
 12.2 
  
 Verksamheter som arbetar med män och jämställdhet........ 
  
 296 
  
 13 
  
 Avslutande perspektiv och slutsatser .......................... 
  
 305 
  
 13.1 
  
 Föreställningar om manskris ................................................. 
  
 305 
  
 13.2 
  
 En växande jämställdhetsklyfta ............................................. 
  
 306 
  
 13.3 
  
 Vad betyder samhällsförändringarna för män? .................... 
  
 307 
  
 13.4 
  
 Ansvaret för en jämställd framtid ......................................... 
  
 309 
  
 13.5 
  
 Våra övergripande slutsatser ................................................. 
  
 310 
  
 Referenser ...................................................................... 
  
 315 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2012:97.............................................. 
  
 337 
  
 Bilaga 2 
  
 Tilläggsdirektiv 2013:50 .................................................. 
  
 345 
  
 Bilaga 3 Maskuliniteter i förändring............................................. 
  
 347 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 4 Känslan och platsens betydelse för mäns sociala 
  
 organisering ...................................................................... 
  
 383 
  
 Bilaga 5 Män, föräldraledigheten och föräldraförsäkringen........ 
  
 399 
  
 Bilaga 6 
  
 Män, kropp och hälsa ...................................................... 
  
 431 
  
 Bilaga 7 
  
 Män och social utsatthet – en översikt........................... 
  
 465 
  
 Bilaga 8 
  
 Män, våld och jämställdhet ............................................. 
  
 519 
  
 Bilagor på www.sou.gov.se 
  
 9. 
  
 Mäns maktpositioner i siffror 
  
 10. 
  
 Mäns ekonomiska resurser 
  
 11. 
  
 Män, demografi och geografi 
  
 12. 
  
 Män utanför städerna – om konstruktionen av rurala maskuliniteter och identiteter under förändring 
  
 13. 
  
 Jämställdhet, etnicitet och andra män – ett intersektionellt perspektiv på förändringar av maskulinitet efter migration 
  
 14. 
  
 Mäns sexualitet och  
  
 hbt-personer 
  
 15. 
  
 Män och förvärvsarbete 
  
 16. 
  
 Mäns användning av tiden 
  
 17. 
  
 Föräldraskap och arbetsliv – om lojalitetskonflikter i familjelivets vardag 
  
 18. 
  
 Män i tvister om vårdnad, boende och umgänge 
  
 19. 
  
 Kompetensen inom andrologi och tillgängligheten till andrologisk vård i Sverige 2013 
  
 20. 
  
 Män tycker, tänker och gör 
  
 21. 
  
 Översikt kring svensk, nordisk och internationell maskulinitetsforskning 
  
 22. 
  
 Etablerade verksamheter som idag arbetar med män och jämställdhet – en svensk kartläggning med internationell utblick 
  
 23. 
  
 Den svenska jämställdhetsdiskursens exkluderingar – en intervjustudie om jämställdhet, den nye mannen och andra män 
  
 10 
 Till läsaren 
 Välkommen att ta del av resultatet av det utredningsarbete jag har haft glädjen att leda. 
 Vi i utredningen – sakkunnig, experter, sekreterare och jag själv, har haft i uppdrag att kartlägga och analysera frågor om män och jämställdhet – mer om detta i kapitel 2. 
 Det har varit ett roligt och samtidigt krävande arbete. Roligt därför att det varit lärorikt och spännande att ta sig an jämställdhetsfrågan utifrån ett mansperspektiv. Krävande därför att området är mycket stort och för att jämställdhet ibland är ett område som väcker starka känslor. 
 Vi har, även om många forskare varit inblandade, försökt skriva på ett språk och med termer som ska göra att de allra flesta ska kunna förstå och förhålla sig till det vi skrivit. Detta därför att en viktig ambition med vårt arbete är att så många som möjligt ska kunna vara delaktiga i jämställdhetsdebatten – det behövs. Jämställdhet är ett mycket brett område. Det handlar om människors lika möjligheter och det handlar om framtiden för oss och våra barn. 
 Du som vill ta del av våra resultat, och det hoppas vi verkligen du vill, kan göra det med olika fördjupningar. 
  
 Vill du ta del av vår sammanfattning har vi en sådan som du finner några sidor framåt. 
  
 Vill du därtill ta del av våra avslutande perspektiv och slutsatser finner du dem i kapitel 13. 
  
 Vill du därtill ta del av de fakta vi arbetat med och våra resonemang finner du detta i kapitel  
  
 1–12. 
  I inledningen till varje kapitel  
 2–12 
  finner du en ruta med huvudbudskapen i kapitlet. 
  
 Vill du därtill ta del av referenserna till dessa kapitel finner du dem samlade efter kapitel 13. 
  
 11 
  
 Till läsaren 
  
 SOU 2014:6 
  
 Vill du därtill ta del av ett antal av de underlagsrapporter vi beställt finner du dem i bilaga  
  
 3–8. 
  
 Vill du därtill ta del av alla de underlagsrapporter vi beställt och själva tagit fram finner du dem i bilaga  
  
 9–23 
  på regeringens hemsida. Där finns för övrigt hela vårt betänkande. 
 Experterna i utredningen har i personliga inlägg redovisat sina tankar kring män och jämställdhet. Deras tankar finner du under 
 Min sida som, i bokstavsordning efter respektive författare, ligger mellan kapitlen. Jag har dock inte skrivit en sådan sida eftersom jag som särskild utredare haft förmånen att ensam få bestämma över allt annat som publicerats 
 1 
 . 
 Vi hoppas att du, när du tagit del av fakta och våra tankar, lärt dig mer om män och jämställdhet och engagerar dig mer i den viktiga fråga vi haft i uppdrag att utreda. 
 Robinson 
  
 1  
 Beslutandesrätten regleras i kommittéförordningen (1998:1474). Där framgår också att sakkunniga har rätt att foga särskilt yttranden till betänkandet. Vidare framgår att, om den särskilde utredaren går med på det, får den som är expert foga ett särskilt yttrande till betänkandet i frågor som omfattas av expertuppdraget. Vad gäller vårt betänkande har en av experterna aktualiserat denna möjlighet i en fråga, se kapitel 7. 
 12 
 Förkortningar 
  
 A 
  
 Arbetsmarknadsdepartementet 
  
 AAS 
  
 Anabola androgena steroider 
  
 ADHD 
  
 Attention deficit hyperactivity 
  
 disorder 
  
 AKU 
  
 Arbetskraftsundersökningar (SCB) 
  
 AMV 
  
 Arbetsmiljöverket 
  
 ART 
  
 Aggression Replacement Training 
  
 ATV 
  
 Alternativ till våld 
  
 AU 
  
 Arbetsmarknadsutskottet 
  
 Bet. 
  
 betänkande 
  
 Bil. 
  
 bilaga 
  
 Nelson 
  
 Bringing in the Bystander 
  
 BP 
  
 budgetproposition 
  
 Brå 
  
 Brottsförebyggande rådet 
  
 BUP 
  
 Barn- och ungdomspsykiatri 
  
 BVC 
  
 Barnavårdscentral 
  
 c 
  
 Centerpartiet 
  
 CSM 
  
 Critical Studies on Men 
  
 CTS 
  
 Conflicts and Tactics Scale 
  
 Deja 
  
 Delegationen för jämställdhet i 
  
 högskolan 
  
 Dir. 
  
 direktiv 
  
 DO 
  
 Diskrimineringsombudsmannen 
  
 Ds 
  
 Departementsskrivelse 
  
 EC 
  
 European Commission 
  
 EGGE 
  
 European Commission Expert 
  
 Group on Gender & ett begrepp som vi använder när vi diskuterar de sociala föreställningar som påverkar mäns liv. 
 I kapitlet diskuterar vi hur analyser av män och jämställdhet kan balansera frågor om män och makt, män och sårbarhet, exempelvis mäns riskbeteenden och hierarkier mellan olika grupper av män. 
 Förändrade maskulinitetsnormer utmanar patriarkala mönster och därför behövs uppmärksamhet på hur män och pojkar på olika sätt ger uttryck för intimitet, omsorg och förändring. Avgörande för förändring är dock att det i samhället ställs samma krav och förväntningar på män och kvinnor, pojkar och flickor när det gäller arbete, utbildning, omsorgsansvar, avståndstagande från våld, etc. Det är viktigt att synliggöra både den förändring av mansnormer som äger rum och det motstånd som finns mot denna förändring. Vi tar även upp hur  
 hbtq-perspektiv 
  och normkritiska metoder behövs för förändringsarbete tillsammans med män i skolan och i samhället. Avslutningsvis i kapitlet sätter vi män och jämställdhet i relation till frågor om välfärdspolitik, globalisering, migration, främlingsfientlighet och demografiska förändringar i samhället. 
 För kapitel 4 har vi valt rubriken Mäns skilda villkor. Vi lyfter fram att män, även om förändringar skett, har en överväldigande del av maktpositionerna och den ekonomiska makten. De skilda villkoren inom gruppen män är samtidigt synliga i frågor om klass, medellivslängd, geografi, etnicitet, ålder, sexualitet, m.m. Det är också skillnader för samme man under hans livscykel. Olika position, resurser och grad av inkludering i samhället påverkar hur maskulinitet uttrycks och hur mäns livschanser ser ut. 
 Vi menar att frågor om segregation och ojämlikhet mellan grupper i samhället behöver uppmärksammas mer i jämställdhetsarbetet. Politiken behöver granska de normer i samhället som premierar exempelvis medelklass, urbanitet och vithet och som underbygger exkludering. Män i glesbygd, arbetarklassmän och framförallt män med invandrarbakgrund kan ofta stereotypiseras eller betraktas som 
 andra män. 
 Samtidigt behöver olika specifika villkor uppmärksamhet. Det gäller exempelvis hur män i glesbygd hanterar arbetslöshet och hälsofrågor. Det gäller också hur invandrade män kan uppleva statusförlust efter migration och reagera på maktförskjutningar i familjen, när normer från deras ursprungsländer kolliderar med normer i Sverige. 
 Alla dessa frågor diskuterar vi fördjupat i kapitlet. 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
 I kapitel 5 diskuterar vi hur genusnormer,  
 anti-pluggkulturer, 
  pojkars bristande motivation, elevers och lärares interaktion samt institutionella faktorer påverkar pojkars möjligheter i skolan. Diskussionen täcker pojkar och män i förskola, grundskola och gymnasium samt högre utbildning. När det gäller förskola lyfter vi fram betydelsen av genuspedagogik och behovet av att öka andelen män i förskolemiljön. 
 Kapitlet tar upp olika hypoteser som förts fram de senaste åren om varför pojkar som grupp i genomsnitt presterar sämre i skolan än flickor som grupp och vad som kan förändra och öka pojkars motivation och investering i skolarbete. Här behöver dock sägas att även om betygsskillnaderna mellan pojkar och flickor är betydande har föräldrarnas utbildningsbakgrund en större betydelse än om eleven är pojke eller flicka. 
 Vi lyfter också fram hur pojkar kan påverkas av de mönster på arbetsmarknaden som signalerar att män fortfarande kan klara sig bättre i arbetslivet trots att de generellt har sämre resultat i skolan. Dessa mönster förändras, exempelvis genom strukturomvandling och kvinnors inbrytningar i traditionellt manliga högskoleutbildningar och yrkeskategorier. Många pojkar behöver därför tydligt förberedas mer på ett framtida yrkesliv i omvandling och på att kraven på utbildning fortsatt kommer att öka. Frågor om pojkars och flickors könsspecifika utbildningsval lyfter vi fram med fokus på vikten av att öka möjlig- heterna för pojkar att söka sig till traditionellt kvinnodominerade utbildningar. 
 Pojkar gör sig skyldiga till trakasserier i större utsträckning än flickor. Vi tydliggör att det ska råda nolltolerans mot sexism, trakasserier och skojbråk i skolan och att detta är viktigt för både pojkars och flickors studiemiljö. 
 Dessutom nämner vi skolor som fått medial uppmärksamhet när det gäller att förbättra skolmiljö och prestationer. Arbetet vid dessa skolor framstår som positiva exempel och kan fungera som inspiration för fortsatt jämställdhetsarbete i skolan. Vi lyfter även fram behovet av att diskutera effekterna av segregation och bristande likvärdighet mellan skolor när det talas om hur elevers prestationer kan förbättras. 
 22 
  
 SOU 2014:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Arbete och ansvar i förvärvslivet och familjen 
 Kapitel 6 ägnar vi åt mäns förvärvsarbete, hemarbete och övriga användning av tiden. Vi visar att traditionella mönster för mäns och kvinnors arbetsfördelning lever kvar men att skillnaderna minskar. 
 En hög nivå på förvärvsarbetet i samhället är angelägen för att skapa resurser och välfärd. 
 Problemet ur jämställdhetssynpunkt är att det finns en påtaglig skillnad mellan mäns och kvinnors förvärvsarbete. Män förvärvs- arbetar ungefär 25 procent mer faktisk tid än kvinnor. Detta avspeglas i skillnaden mellan könen när det gäller deltidsarbete och i sin tur när det gäller frågan om mäns och kvinnors ekonomiska beroende eller oberoende. 
 Kvinnor gör många inbrytningar på traditionellt manliga yrkesområden, män gör inte motsvarande på traditionellt kvinnliga områden. 
 Ett i stora delar traditionellt mönster lever även kvar när det gäller mäns och kvinnors hem- och omsorgsarbete, delvis avhängigt mäns mer omfattande förvärvsarbete. Män i åldersgruppen  
 20–64 
  år hemarbetar 45 minuter mindre per dag än kvinnor räknat på veckans alla dagar. 
 Män lägger cirka halva tiden jämfört med kvinnor på omsorg om de egna barnen. På vardagar ägnar män 2 timmar mindre tid åt detta jämfört med kvinnorna. Av en undersökning framgår att var sjätte sammanboende man anser sig göra för litet när det gäller hushålls- arbete och var fjärde kvinna anser sig göra för mycket. 
 Ska verklig jämställdhet uppnås krävs de facto i stort lika många timmars förvärvsarbete för män och kvinnor och fullt ut delat ansvarstagande för hem m.m. 
 Vi diskuterar även frågor om män i omsorgsyrken och hur de framtida demografiska förändringarna kommer att öka behovet av personal inom vård och omsorg. Att fler män arbetar i dessa sektorer framstår som viktigt både ur jämställdhetssynpunkt och för att bredda och öka rekryteringen av personal till vården. 
 Kapitel 7 handlar om män, familj och föräldraskap. Mäns uttag av föräldraledighet ökar men utvecklingen går långsamt. Ansvar för vård av små barn har traditionellt varit och är fortfarande i hög utsträckning kvinnors ansvar, vilket framgår av tidsfördelningen ovan, men många män söker efter en förändring av detta. I kapitlet diskuterar vi mäns inställning till föräldraskap, den svenska pappapolitikens historia, 
 23 
 Sammanfattning SOU 2014:6 
 mäns uttag i föräldraförsäkringen samt mäns erfarenheter vid separationer och vårdnadstvister. 
 Pappor tar i snitt ut 9 procent av mammans och pappans totala uttag av föräldrapenningdagarna upp till det att barnet fyllt 1 år och 17 procent upp till det att barnet fyllt 2 år. Det finns stora skillnader i mäns uttag av föräldraledighet, drygt 10 procent av männen delar lika idag, men ca 25 procent av männen tar fortfarande knappt ut någon föräldraledighet alls innan barnen börjar förskola. För att markant öka mäns andel i syfte att dels ge barnen möjlighet att på ett bra sätt knyta an till såväl pappan som mamman, dels skapa mer jämställda förhållanden som också ger mamman samma utvecklingsmöjligheter på arbetsmarknaden som pappan, behövs sannolikt en individualiserad föräldraförsäkring. Detta menar vi, med stöd i våra forsknings- underlag, skulle ha mycket goda jämställdhetseffekter. Flexibiliteten i föräldraförsäkringen och möjligheten att sprida ut dagar, vilket de flesta föräldrar gör, innebär att en förälder, i de flesta fall, fortfarande kan vara hemma uppemot ett år, även om rätten att överföra dagar mellan föräldrar togs bort. En tredelning av föräldraförsäkringen framstår i ljuset av detta som en relativt mild förändring. Enbart en ytterligare pappamånad har troligen en begränsad effekt på mäns uttag. 
 Anledningen till att vi ställer oss positiva till reformering av föräldraförsäkringen är att vi anser att samhället här har ett gripbart och verkningsfullt verktyg för att möjliggöra jämställdhet. Detta inkluderar då också att t.ex. arbetsgivare inte längre ska kunna ha inställningen att det, med tanke på  
 närvaro-på-jobbet, 
  är säkrare att anställa en man i  
 25–30-årsåldern 
  än en kvinna i samma ålder. 
 Föräldraledighet behöver också ses som en rättighetsfråga för män. Mycket tyder på att föräldraledighet har positiva effekter i mäns liv. Det förstärker kontakten mellan pappor och deras barn genom livet och särskilt efter en eventuell separation. 
 De flesta män är ogifta när de blir föräldrar idag, men samman- boende med barnets mamma. Faderskapet måste då godkännas hos socialtjänsten och dessa rutiner borde förenklas.  
 Hbtq-föräldrar 
  och regnbågsfamiljers möjligheter att dela på föräldraledighet på fler än två vårdnadshavare är också en fråga att undersöka närmare. 
 Vi har även lyft fram frågan om vårdnadstvister. En starkt ökande andel barn lever idag växelvis boende hos sina föräldrar efter en separation. Kvinnor är fortfarande oftast boförälder. Antalet vårdnadstvister har också ökat markant på senare tid. Vi pekar på hur vissa män beskriver ett könsstyrt bemötande i familje- 
 24 
  
 SOU 2014:6 
  
 Sammanfattning 
  
 rätten och att nuvarande lagstiftning upplevs som konfliktdrivande. Män kan uppleva att de ifrågasätts som föräldrar och att kvinnor premieras som boförälder och vårdnadshavare. Även kvinnor upplever många gånger problem i familjerätten och behovet av att ytterligare stötta föräldrar som har vårdnadskonflikter framstår som stort, framförallt med tanke på barnens situation. 
 Det förefaller som om socialtjänsten kan underlätta vårdnads- processer och minska konfliktsituationer genom att se över sina sätt att arbeta. Nya arbetssätt där domstol och familjerätt har ett tätare samarbete och som ger föräldrar bättre verktyg för att ta ansvar, acceptera varandras föräldraskap och nå bättre samförståndslösningar har också utarbetats inom socialtjänsten. Vi anser att dessa arbetssätt och vårdnadsfrågor generellt behöver uppmärksammas mer i samhälls- debatten. Förväntningarna på regeringens kommande utvärdering av vårdnadslagstiftningen är höga och bör beakta hela vårdnadsprocessen och mäns och kvinnors ibland liknande och ibland skilda erfarenheter. 
 Mäns hälsa, ohälsa och social utsatthet 
 Kapitel 8 handlar om mäns hälsa, ohälsa och social utsatthet. Män och hälsa är ett omfattande forskningsområde. Vi lyfter fram två sammanfogade perspektiv som återfinns inom forskningsfältet. Dels att normer för maskulinitet påverkar mäns hälsobeteende, dels att analyser av socioekonomiska villkor är avgörande för rätt- visande beskrivningar av frågor om män, kropp och hälsa. Hälsa och ohälsa är tydligt kopplad till bl.a. socioekonomi. 
 Kvinnor är mer drabbade av ohälsa än män i samhället. Men normer om manlighet inverkar i onödan på mäns relation till vården. Normer som bygger på att män ska vara tuffa, osårbara, robusta och inte visa svaghet har konsekvenser för mäns hälsa. Många män tenderar att inte söka vård i tid och i större utsträck- ning ägna sig åt ohälsosamma och riskfyllda vanor och aktiviteter. 
 Forskning pekar även på hur hälso- och sjukvård kan bidra till synen på män som osårbara och starka genom att den ställer färre frågor till män eller att inte se exempelvis riskbeteende som tecken på psykisk ohälsa. Att förbättra möjligheterna för män att få prata om hälsa och ohälsa är därför en viktig åtgärd. Som exempel har det visat sig att unga killar med depression har färre relationer och miljöer där man kan prata om sin situation. 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2014:6 
  
 Vi behandlar frågor om mäns förändrade attityder till utseende och kroppens yttre. Här presenteras diskussioner om vissa mäns estetisering av sina kroppar och hur det bidrar till synen på mäns kroppar och identiteter. 
 Ett annat område är hälsofrågor knutna till arbetet. Där pekar vi bl.a. på att män är sjukskrivna i mindre grad än kvinnor. Vi pekar också på att män råkar ut för en större andel arbetsolyckor än kvinnor och en betydligt större andel dödsfall i arbetet än kvinnor. 
 Vi lyfter dessutom fram frågor om mäns självmord – som utgör 70 procent av totala antalet självmord samt frågor om social utsatthet exempelvis hemlöshet, kriminalitet och missbruk – där män är överrepresenterade, och hur detta kan relateras till frågor om maskulinitet. Avslutningsvis pekar vi på att jämställdhet tycks innebära fördelar för män i form av bättre hälsa och minskade riskbeteenden. 
 Män och våld 
 Kapitel 9 handlar om mäns våld. I kapitlet diskuterar vi mäns våld mot kvinnor men även mäns våld mot andra män och mäns utsatthet för våld. De flesta män utövar inte våld, något som är viktigt att framhålla. En liten grupp män står för en stor del av det grova våldet i samhället. Men mäns våld mot kvinnor och mot andra män är utbrett och kampen mot våld borde engagera alla män. 
 Ur jämställdhetssynpunkt är det av flera anledningar viktigt att ifrågasätta former av accepterat våld mellan män. Dels är det rimligt att anta att våld mot kvinnor riskerar att öka i sammanhang där våld mellan män normaliseras. Dels borde inte våld mellan män vara något som accepteras, lika litet som våld mot kvinnor. Att våld mellan män i vissa sammanhang kan ses som normala inslag i unga mäns vardag sker på bekostnad av att omsorg och jämställdhet minskar i status; något som kan påverka unga mäns möjligheter att identifiera sig med jämställda livsmönster. 
 Mäns våld mot kvinnor behöver uppmärksammas, både generellt och med fokus på särskilt utsatta grupper av kvinnor. Vi lyfter fram att jämställda män som utövar våld många gånger har svårt att acceptera en självbild som misshandlande man och att detta kan leda till att våldet slätas över eller att man undviker att söka behandling. 
 Att uppmärksamma mäns våld mot kvinnor motsäger inte att män som utsatts för relationsbaserat våld uppmärksammas, något som 
 26 
  
 SOU 2014:6 
  
 Sammanfattning 
  
 skett på senare tid. Men fenomenen ser olika ut och kan inte likställas. Våldet mot kvinnor i nära relationer är allvarligare, grövre och betydligt farligare. Arbetet mot våld inkluderar frågor om sexuellt våld och trakasserier samt hatbrott och hedersvåld. När det gäller hedersrelaterat våld och förtryck, samt sexuellt våld, lyfter vi fram att detta även drabbar män, inte minst när det gäller  
 hbtq-män. 
  
 Forskning om män och våld framstår som ett fält som behöver ges mer fokus. Det handlar både om våld i nära relationer och kollektivt våld som utövas av män i grupp, exempelvis vid huligan- bråk. Sexuellt våld och trakasserier framstår också som ett område som behöver mer uppmärksamhet. Dessutom presenteras olika preventiva insatser för att minska mäns våld och hur jämställdhet påverkar mäns våldsutövande där mycket tyder på att stärkt jämställdhet i samhället minskar mäns våld. 
 Män och sexualitet 
 I kapitel 10 diskuterar vi mäns syn på sexualitet och frågor om mäns sexuella hälsa. Det finns idag en växande medvetenhet om mäns behov av vård och rådgivning när det kommer till sexuell hälsa. Ett ökat fokus på mäns sexuella hälsofrågor kan ses som en del i ett jämställdhetsarbete som gynnar män och förändrar stereotypa föreställningar om mäns sexualitet. 
 I kapitlet diskuterar vi även heteronormer och  
 hbtq-frågor, 
  däribland frågor om hiv. Vi diskuterar också frågor om pornografi och internet och hur sexuella kränkningar av kvinnor på internet framstår som ett växande samhällsproblem. För att inkludera killar i sexualundervisning och för att problematisera normer och ojämställdhet på ett sätt som inte enbart pekar ut problem utan som också visar på positiva förhållningssätt redogör vi för respekt- tekniker som går att använda i sexualundervisning. 
 Därtill diskuterar vi mäns roll i prostitution och sexköp. Vi lyfter fram betydelsen av den svenska sexköpslagstiftningen. Vi uppmärk- sammar även mottagningar som arbetar med sexköpande män och att det är viktigt att uppmärksamma situationen för unga män som säljer sex. 
 I debatten har det pekats på att det i hög utsträckning saknas tillräckligt med kunskaper om andrologi både inom läkarutbild- ningen och inom hälsovården i Sverige. Det har anförts att detta bidrar till att mäns sexuella ohälsa riskerar att försummas liksom 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2014:6 
  
 att goda behandlingsmöjligheter inte tillvaratas för att förbättra mäns livskvalitet. Detta bekräftas i vår utredning där vi diskuterar behoven av mottagningar för män och bättre andrologisk kunskap inom vården. 
 Mäns attityder och uppfattningar om jämställdhet 
 I kapitel 11 behandlar vi mäns attityder till jämställdhet och andra samhällsfrågor som relaterar till jämställdhet. 
 Vi lyfter fram att män röstar mer borgerligt än kvinnor. Män är också mindre intresserade av mjuka frågor. 
 Inställningen till jämställdhet tycks bli alltmer positiv hos flertalet män och det finns en positiv koppling mellan mäns attityder kring jämställdhet och jämställt handlande. Samtidigt gäller fortfarande när man diskuterar konkreta jämställdhetspolitiska åtgärder att många män, och även i viss mån kvinnor, har en  
 i-princip-inställning 
  till jämställdhet. Det finns därför anledning fråga sig om jämställdhets- effekterna av attitydpåverkande insatser, i syfte att bryta normer och strukturer, är begränsade i jämförelse med konkreta åtgärder som t.ex. en reformerad föräldraförsäkring. 
 Det finns män som engagerar sig aktivt i jämställdhetsfrågor och feminism. Det finns också ett synligare, men inte självklart större, motstånd, inte minst i digitala media, mot jämställdhetsutvecklingen och i synnerhet mot feminism. Motståndet kan grunda sig i principiella ställningstaganden men också i bristande kunskap eller ovilja att behöva problematisera ojämställda strukturer i samhället och mäns traditionella positioner. 
 Män är överrepresenterade bland de som har främlingsfientliga åsikter. Frågor om främlingsfientlighet och invandringsmotstånd hänger många gånger samman med motstånd mot jämställdhet och feminism. I vissa främlingsfientliga subgrupper odlas ett hat mot kvinnor, flyktingar och homosexuella. Dessa attityder kan kopplas till försvaret av traditionella former för dominant maskulinitet som vissa män anser sig ha rätt att uttrycka. Det finns också grupper, inte minst bland unga män, som kan formulera både invandrings- motstånd och kritik mot jämställdhet som ett sätt att hantera en upplevd marginalisering i samhället. 
 När det gäller frågor om mäns attityder till jämställdhet ger vi uppmärksamhet åt såväl förändring som motstånd och behovet att koppla attityder till bredare samhälleliga förändringar. 
 28 
  
 SOU 2014:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Forskning och organisationer 
 I kapitel 12 beskriver vi forskning om män samt organisationer och verksamheter som arbetar med frågor om män och jämställdhet. 
 Forskning om män, genus och maskulinitet är idag ett omfattande och väletablerat vetenskapligt område. Inom ramen för maskulinitetsforskning har en rad områden som rör män och samhälle analyserats och kontinuerligt utforskats. Forskningen bedrivs globalt och Sverige och Norden har en stark ställning inom forskningsfältet. Forskning om män och maskulinitet uppmärk- sammas också i politiska sammanhang internationellt. Ett omfattande utredningsarbete om frågor om män och jämställdhet har bedrivits av Europeiska kommissionen i samarbete med ett stort antal europeiska forskare inom forskningsfältet maskulinitet. 
 Det finns flera organisationer och grupper som arbetar med jämställdhetsfrågor och män i Sverige och internationellt. En inventering av dessa återfinns i kapitlet. Inte minst finns mycket verksamhet som inriktar sig på frågor om män och våld. Framförallt är det organisationen Män för Jämställdhet som bedriver ett långsiktigt arbete i Sverige och som samarbetar med flera andra organisationer på den internationella arenan, däribland organisationen MenEngage. Dessa verksamheter uppmärksammas alltmer inom nationellt jämställdhetsarbete och internationellt utvecklingsarbete. Ett problem för ideella organisationer är att förändringsarbetet ofta endast bedrivs i projektform. Ideella organisationer som arbetar med män och jämställdhet och som uppnår goda resultat bör därför ges förutsätt- ningar för god kontinuerlig verksamhet. 
 Vi diskuterar också behovet av att förstärka och utveckla pappa- och föräldrautbildningar och behovet av att stödja verksamheter i vilka män och yngre män arbetar tillsammans för att motverka mäns våld. 
 Män, jämställdhet och samhällsförändring 
 Våra avslutande perspektiv och övergripande slutsatser presenterar vi i kapitel 13. Här diskuteras föreställningar om en samtida manskris och begynnande kvinnodominans i samhället. Vi anser att dessa föreställningar på många sätt missar målet. Kvinnors framsteg på många samhällsområden är snarare en demokratisk och samhällelig 
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2014:6 
  
 seger. En utveckling där jämställdhet som norm förhoppningsvis kan stärkas förändrar synen på män och kvinnor till det bättre. 
 Vi problematiserar samtidigt frågan om jämställdhets- utvecklingen och ställer frågan om Sverige riskerar att se en ökande jämställdhetsklyfta. Det finns tecken på att ett jämställt leverne framförallt kommer att återfinnas i grupper med god utbildning och goda inkomster medan möjligheterna att leva jämställt för de med en svagare och alltmer osäker position i arbetslivet kanske rentav minskar. Detta gäller både kvinnors framtida möjligheter i service- och omsorgsyrken men även stora grupper av män som kan riskera att drabbas av strukturomvandling eller som inte klarar skolan och har problem att etablera sig i arbetslivet. 
 Samtidigt ser vi att det även i familjer med riktigt goda inkomster jämförelsevis ofta förekommer ojämställda mönster, bl.a. när det gäller uttaget av föräldrapenning. 
 Frågor om globalisering, hållbar tillväxt, den åldrande befolk- ningen, migration och integration, demokrati och den sociala sammanhållningen har pekats ut som centrala framtidsfrågor för Sverige. Vi anser att arbetet med jämställdhetsfrågor i bred mening och särskilt frågor om män och mansnormer lägger en grund för att möta dessa utmaningar. 
 Vi trycker på behovet av att uppmärksamma hur mansnormer påverkar individer och samhället, vikten av att synliggöra frågor om män i jämställdhetsarbetet och mäns ansvar för jämställdhet. Dessutom krävs att frågor om jämställdhet sätts i relation till breda samhällspolitiska perspektiv. God välfärd, barn- och äldreomsorg, en inkluderande arbetsmarknad och ett likvärdigt utbildnings- system krävs för att män såväl som kvinnor ska ha lika makt och lika möjligheter att forma samhället och sina egna liv. 
 30 
 Summary 
 Our remit was to survey and analyse issues concerning men and gender equality in Sweden. 
 Under our terms of reference, Smith to examine how the circumstances in which men live have changed in recent years and how this relates to gender equality and shortcomings in terms of gender equality. We have now done this. 
 Under our terms of reference, Smith not to present proposals for measures, but instead describe and analyse the circumstances in which men live in Sweden. We have therefore presented our views in the form of conclusions. 
 In Chapters 1 and 2 we discuss our remit and why we consider it important to highlight issues concerning men in gender equality policy and in the public debate. 
 We also point out that a whole host of changes are taking place in society concerning issues such as demography, economy and the labour market, families, Mitchell, individualisation, nation, class and ethnicity, and sexuality. Men and women are confronted with these changes, Stanley like it or not. Directly and indirectly, they affect gender equality and the possibilities of living a life based on gender equality. 
 Mens  
 self-image 
  is therefore currently being challenged in a number of areas of society. At the same time, many traditional norms still survive and are embraced in other areas, despite social changes and political action. 
 Gender equality as a social issue has mainly Santos driven – successfully – by women, although the goal of gender equality has not actually Roberts. Many men have welcomed the change, but many have observed, remained passive or resisted. It is high time for more men to take greater responsibility for a society based on gender equality and become more active in gender equality efforts. In this report we explain why. 
 31 
  
 Summary 
  
 SOU 2014:6 
  
 Gender equality is actually a simple issue. It is based on the value that people, regardless of gender, are to have the same opportunities in life. If one accepts this value, the changes in society that then must take place seem rather natural. 
 The gender equality debate Dudley focuses on mens greater power and greater resources. Men are favoured by the gender order in society. The gender norms and behaviour patterns that restrict Holloway life opportunities can also have a negative impact on mens life opportunities. It is therefore important that mens rolls, actions and conditions are highlighted in gender equality policy work. 
 Boys opportunities at school, how men balances between work and family, share of parental leave taken, custody disputes, mens health, mens ill health, social vulnerability and risk behaviour, mens violence against others and mens exposure to violence, attitudes towards gender equality and perceptions of gender equality – Meyer are Forbes. 
 There is a large disparity between the conditions of different men. Mens different resources and opportunities have consequences for mens and womens lives, and affect mens  
 self-image 
  and behaviour. Men are overrepresented at the top level of society but at the same time also when it comes to suicide, substance abuse and crime. Changing the norms of masculinity is important to achieve gender equality in general Mullins regard to the difficulties that can affect men. 
 The view of men can at times be  
 Smithand undifferentiated, when it comes to questions about gender Fields. As a result, many men and women may not be able to identify with the discussion and so do not get involved or simply reject it. It has been our desire to provide a more  
 in-depth 
  view of men that takes account of both the general lack of gender equality in society and the diversity that characterises mens lives. 
 We want to believe that all parents and grandparents want their children and grandchildren to have the same opportunities in life regardless of whether the child or grandchild happens to be born a boy or a girl. With that belief comes a commitment. 
 32 
  
 SOU 2014:6 
  
 Summary 
  
 Men, forms of masculinity and mens norms undergoing change 
 There are many positive signs indicating that society point is moving towards more gender equality. Many men assume responsibility for both gainful employment and work in the home. Women are increasingly breaking into areas traditionally dominated by men. But we feel that the pace of change is too slow. It is not enough to simply wait for change to come; instead, there are many areas that need social 
 – at times structural – Richards gender equality. 
 In Chapter 3,  
 Changing forms of masculinity 
 , we explain what is meant by the term masculinity; a term we use when we discuss the social conceptions that affect mens lives. 
 In the chapter we discuss how analyses of men and gender equality can balance questions concerning men and power, men and vulnerability and hierarchies between different groups of men. 
 Altered masculinity norms challenge patriarchal patterns and so attention must be given to the different ways in which men and boys express intimacy, care and change. However, it is vital for change that society places the same demands and expectations on men and women, boys and girls regarding work, education, responsibilities as a care provider, rejecting violence, etc. We have also considered the need for a LGBT perspective and  
 norm-critical 
  methods in the process of change concerning men in both school and society. The chapter concludes by considering men and gender Fields in relation to issues regarding welfare policy, globalisation, migration, xenophobia and demographic changes in society. 
 The title we have chosen for Chapter 4 is  
 Differing conditions for men 
 . This refers to the fact that in many respects, there is a difference in the conditions for men and women, but also that there is a difference in the conditions for various groups of men in society. We point out that, although changes have occurred and are occurring, men hold an overwhelmingly large share of the positions of power and of economic power). At the same time, the differences in conditions for men are apparent in issues of class, Miller, geography, ethnicity, age, sexuality, etc. Different positions, resources and degrees of social inclusion affect the way masculinity is expressed and the situation concerning mens life opportunities. 
 33 
  
 Summary 
  
 SOU 2014:6 
  
 It is our opinion that more attention must be given to issues concerning segregation, inequality and ethnic discrimination to provide better conditions for gender equality. It is therefore important to examine the social norms that reward certain groups of men and exclude others. For example, men in rural areas, working class men, or immigrants are often stereotyped or considered to be other men. 
 At the same time, attention must be given to various specific conditions. This concerns matters such as how men in rural areas deal with unemployment and conceptions of rural men. Another concern is how immigrant men may experience loss of status after migrating, and how they react to shifts of power in the family. 
 Men and education 
 In Chapter 5 we discuss how gender norms,  
 anti-study 
  cultures, boys lack of motivation, interaction between pupils and teachers, and institutional factors affect boys opportunities in school. The discussion covers boys and men in preschool, compulsory school, upper secondary school and higher education. Regarding preschool, we highlight the need for gender pedagogy and the issue of increasing the proportion of men in the preschool environment. 
 The chapter considers various hypotheses presented in recent years as to why boys as a group generally perform worse in school than girls as a group, and what could change and increase boys motivation and investment in school work. 
 Here we emphasise how boys can be affected by the patterns in the labour market signalling that it is still possible for men to do better in working life even though their school results are generally poorer. Duncan patterns change, for example through restructuring and the inroads made by women into higher education programmes and professional categories that are traditionally  
 male-dominated. 
  Many boys therefore need to be clearly prepared more for a future working life under transformation and for the requirement of a good education continuing to increase in the future. We highlight issues regarding boys and girls  
 gender-specific 
  educational choices, focusing on the importance of greater opportunities for boys to apply to educational programmes that are traditionally female dominated. 
 Boys are more often guilty of harassment than girls. We make clear that there is to be zero tolerance regarding sexism, harassment and 
 34 
  
 SOU 2014:6 
  
 Summary 
  
 play fighting in school and that this is important for both boys and girls study environment. 
 In addition, we spotlight schools that have received attention in the media due to improved school environment and performance. The work at these schools represents positive examples and can act as a source of inspiration for continued gender equality efforts in schools. We also highlight the need to discuss the effects of segregation and the lack of equivalence between schools in the discussion on how to improve pupil performance. 
 Work and responsibility in working life and the family 
 In Chapter 6 we focus on mens gainful employment, work in the home and use of time. We show that traditional patterns for men and women still exist but that the differences are decreasing. 
 The problem from a gender point of view is that there is a significant difference between mens and womens gainful employment. Men spend about 25 per cent more actual time in gainful employment than women.  
 Ayala is reflected in the gender gap in  
  
 part-time 
  
  work, with consequences for men's and women's economic dependence or independence. 
  
 Women are making many inroads Ward men, but men are not making corresponding inroads Porter. 
 A traditional pattern also still exists regarding mens and womens work in the home. Men in the age group  
 20–64 
  spend 45 minutes less per day working in the home than women, based on all 7 days of the week. 
 Compared with women, men devote about half as much time to caring for their own children. On weekdays, men spend two hours less on this compared with women. One in six cohabiting men feel that they do too little when it comes to work in the home. One in four women feel that they do too much. 
 In broad terms, achieving true gender equality in fact requires that men and women spend an equal number of hours in gainful employment and that they fully share responsibilities in the home, etc. 
 We also discuss issues concerning men in caring professions and how future demographic changes will increase the need for staff in health and social care. Having more men working in these sectors 
 35 
  
 Summary 
  
 SOU 2014:6 
  
 is important both from a gender equality perspective and to broaden and increase recruitment of staff to health services. 
 Chapter 7 deals with men, families and parenthood. The amount of parental leave taken by men Cooley, but this development is slow. Responsibility for care of small children has traditionally Santos – and still remains – largely the responsibility of women, but many men are in favour of changing this. In the chapter, we discuss mens attitudes to parenthood, the history of the Swedish fatherhood policy, men who take parental leave and mens experiences of separations and custody disputes. 
 Fathers take 9 per cent of the parents total allocation of parental benefit days up until the childs first birthday and 17 per cent of the days up until the childs second birthday. There are large differences in mens parental benefit claims and over 20 per cent of men still take hardly any parental leave at all before the child begins preschool. An individualised parental insurance system is necessary to significantly increase mens share. This is partly to give the child a good opportunity to bond with both the father and mother, and partly to create more  
 gender-equal 
  relations that also give the mother the same equal opportunities in the labour market as the father. Ayala, we believe, supported by our research reports, would be very beneficial for gender equality. Flexibility in the parental insurance system and the possibility of spreading out days 
 – which most parents do – mean that a parent in most cases can still be at home for close to a year, even if the right to transfer days between parents is removed. In light of this, dividing parental insurance into thirds seems like a relatively modest change. An additional fathers month alone would probably have a limited effect on the amount of leave men take. 
 The reason we take a positive approach to reform of parental insurance is that we feel this provides society with a tangible and effective tool for increasing gender Fields. This also means that employers would no longer be able to take the attitude that – taking account of attendance at work – it is safer to employ a man aged  
 25–30 
  than a woman of the same age. 
 We also emphasise that mens parental leave must be seen as a rights issue for men, and that considerable evidence suggests that parental leave has a positive impact on mens lives. It enhances the contact between fathers and their children throughout life, and in particular if the parents separate. 
 36 
  
 SOU 2014:6 
  
 Summary 
  
 We also point out that most of the men who become parents today are not married but are cohabiting with the childs mother. 
 Aguilar must then be confirmed by the social services, and these routines should be simplified. The opportunities for LGBT parents and rainbow families to share parental leave among more than two guardians is also an issue for closer examination. 
 We have also raised the issue of custody disputes. There is a sharp increase in the proportion of children who currently alternate their residence between their parents following a separation. It is still most common for women to be the resident parent. We point to the fact that certain groups of men have reported experiences of  
 gender-oriented 
  treatment in family courts and that current legislation is felt to be a driver of conflict. Women also often experience problems in family courts, and there appears to be a significant need to provide further support to parents caught up in custody disputes. It seems that social services could facilitate custody processes and reduce conflict situations by reviewing their working methods. New methods are currently developed by social services and this needs to be given public attention together with questions about custody disputes in general. There are high expectations for the Governments coming evaluation of custody legislation, which should consider the entire custody process. 
 Mens health, ill health and social vulnerability 
 Chapter 8 deals with mens health, ill health and social vulnerability. Men and health is an extensive research area. We highlight two combined perspectives found in this field of research. One is how norms for masculinity affect mens health behaviour, the other how analyses of  
 socio-economic 
  conditions are crucial for correct descriptions of issues concerning men, physique and health. Health and ill health are clearly linked to matters such as  
 socio-economic 
  conditions. 
 Women, in general, are more affected by ill health. Norms for masculinity, however, have an unnecessary impact on mens relation to health services. Norms based on the view that men should be tough, invulnerable, robust and not show weakness have consequences for mens health. Many men tend not to seek care in time and to a greater extent devote themselves to unwholesome and risky habits and activities. 
 37 
  
 Summary 
  
 SOU 2014:6 
  
 Research also points to ways in which health and medical care can contribute to the perception of men as invulnerable and strong by not asking men as many questions or not viewing risky behaviour as a sign of psychological ill health. Improving opportunities for men to talk about health and ill health is therefore an important measure. For example, it has emerged that young men suffering from depression have fewer relations and environments where they can talk about their situation. 
 We also address issues concerning mens changed attitudes to the way they look and their physique. Discussions are presented here on the aestheticisation by certain men of their bodies and how this contributes to the view of mens bodies and identities. 
 Another area is health issues associated with the work. We point to the fact that men are less on sick leave than women. We also point to the fact that men suffer a great proportion of accidents at work compared to women and a significantly larger proportion of the fatal accidents. 
 We also highlight issues concerning male suicide – which represents 70 per cent of the total number of suicides and issues concerning social vulnerability such as homelessness, criminality and substance abuse, and how these can be related to issues concerning masculinity. Finally, we point out that gender equality appears to entail advantages for men in the form of better health and reduced risk behaviour. 
 Men and violence 
 Chapter 9 deals with mens violence. The discussion in the chapter looks at mens violence against women Mendoza as mens violence against other men and mens exposure to violence. Most men do not exercise violence, but mens violence against women and against other men is widespread and the fight against violence should be of concern to all men. 
 From a gender equality perspective, there are a variety of reasons why it is important to question forms of accepted violence between men. It is reasonable to assume there is a risk that violence against women Smith in contexts where violence between men is normalised. In addition, violence between men is not something that should be accepted, just as violence against women should not be accepted. The fact that violence between 
 38 
  
 SOU 2014:6 
  
 Summary 
  
 men in certain contexts can be seen as normal elements of young mens ordinary Davis expense of a reduced status for health care and gender equality, which can affect the opportunities for young men to identify with  
 gender-equal 
  life patterns. 
 Vasquez attention must be given to mens violence against women, both generally and with focus on particularly vulnerable groups of women. We emphasise that  
 gender-equal 
  men who exercise violence often have difficulty accepting a  
 self-image 
  as an abusive man, and that this can lead to violence being covered up or to their avoiding seeking treatment. 
 Highlighting mens violence against women is not contradictory to calling attention to men exposed to  
 relation-based 
  violence, something that has occurred in recent years. But Meyer phenomena have different forms and cannot be equated. Violence against women in close relationships is more serious, more vicious and much more dangerous. The work against violence includes issues regarding sexual violence, harassment, Vincent and honour- related violence. 
 Research on men and violence stands out as a field that requires greater attention. It is a matter of both violence in close relationships and collective violence exercised by men in groups, for example hooligan disturbances. In addition, we present various preventive Perez mens violence, and we look at how gender equality affects the way men exercise violence; strong evidence suggests that enhanced gender equality in society reduces mens violence. 
 Men and sexuality 
 In Chapter 10 we discuss mens view of sexuality and issues concerning mens sexual health. Today there is a growing awareness of the needs men have in terms of care and counselling regarding sexual health. Increased focus on mens sexual health issues can be seen as a part of gender equality efforts that benefit men and change stereotypical ideas of mens sexuality. 
 Also discussed in the chapter are heteronormativity and Davis, including HIV. In addition, we discuss issues regarding pornography and the internet, and how sexual abuse of women on the internet appears to be a growing social problem. In order to include boys in sex education and to problematise norms and 
 39 
  
 Summary 
  
 SOU 2014:6 
  
 gender inequality in a way that not only highlights problems but also provides examples of positive approaches, we describe respect techniques that can be used in sex education. The concept of 
 respect techniques can be used as a tool to discuss masculinity norms and gender equality. 
 In addition, we discuss mens role in prostitution and the purchase of sexual services. We highlight the significance of the Swedish legislation on the prohibition of the purchase of sexual services and of companies clearly signalling their opposition to prostitution and the sex trade in their codes of conduct in connection with business trips. We also call attention to clinics that work with men who purchase sexual services and the fact that it is important to highlight the situation of young men who sell sex. 
 In the debate, it has been pointed out that that in Sweden, there is neither enough of andrology in medical education, nor knowledge of andrology in the health care system in Sweden. It has been argued that this contributes to mens sexual health risks being neglected and an underutilization of existing treatment options to improve mens quality of life. This is confirmed in our study where we discuss the needs of clinics for men and better andrological knowledge in health care. 
 Mens attitudes towards and perceptions of gender equality 
 Chapter 11 deals with mens attitudes towards gender equality and other social issues that in various ways are related to gender equality. 
 We point out that men vote for conservative parties more often Miller and are less interested in soft issues. 
 The attitude towards gender equality appears to be increasingly positive among the majority of men and there is a positive link between mens attitudes towards gender equality and gender Mcintyre actions. At the same time, it still holds true that many men – and to a certain degree even women – have an in principle attitude towards gender equality when discussing concrete gender equality policy Dennis. In this context, there is reason to ask Ramirez gender equality aspects of  
 attitude-changing 
  Dennis – aimed at breaking norms and structures – are limited compared with concrete measures such as reformed parental insurance. 
 40 
  
 SOU 2014:6 
  
 Summary 
  
 There are men who are actively involved in gender equality issues and feminism. There is also a more visible, although not necessarily larger, resistance – not least in digital media – against the move towards gender equality, and in particular against feminism. Resistance may be based on principles, but also a lack of knowledge or an unwillingness to have to problematise gender- unequal structures in society and mens traditional positions. 
 Men are overrepresented among people with xenophobic views. Issues concerning xenophobia and opposition to immigration are often related to opposition to gender equality and feminism. Hatred of women, refugees and homosexuals is cultivated in certain xenophobic subgroups. Duncan attitudes can be linked to the defence of traditional forms of dominant masculinity, which some men feel they have the right to express. There are also groups – not least among young men – that can express both opposition to immigration and criticism of gender equality as a way of dealing with a perceived marginalisation in society. 
 Regarding the issue of mens attitudes towards gender equality, attention is given to both change and opposition, and to the need to link attitudes to broader societal changes. 
 Research and organisations 
 In Chapter 12 we describe research on men, organisations and activities that work with issues concerning men and gender equality. 
 Research on men, gender and masculinity is at present an extensive and  
 well-established 
  scientific field. Within the framework of masculinity research, a number of fields concerning men and society have been analysed and continuously explored. The research is conducted globally, and Sweden and the Nordic countries have a strong position in the field. Research on men and masculinity also receives attention in international political contexts. Extensive investigative work on issues concerning men and gender equality has Clark in cooperation with a large number of European researchers in the field of masculinity research. 
 There are a number of organisations and groups in Sweden and internationally working on gender equality issues and men. In particular, there are many activities that focus on issues concerning men and violence. The chapter contains an inventory of these. It is 
 41 
  
 Summary 
  
 SOU 2014:6 
  
 primarily the organisation  
 Män för jämställdhet  
 (Men for gender equality) that conducts  
 long-term 
  work in Sweden and that cooperates with several other organisations in the international arena, including the organisation  
 MenEngage 
 . These activities are gaining increasing attention in national gender equality work and international development work. One problem for  
 non-profit 
  organisations is that work to bring about change is often conducted in project form and can be difficult to evaluate. Non- profit organisations whose work focuses on men and gender equality and that achieve good results should therefore be provided with the right conditions to conduct positive, continuous activities. 
 We also discuss the need to strengthen and develop father and parent education and the need to support activities in which men and younger men work together to combat mens violence. 
 Men, gender equality and social change 
 We present our concluding perspectives and overall conclusions in Chapter 13. Conceptions of a current masculine identity crisis and the beginning of female dominance in society are discussed here. We believe that these conceptions in many ways are off mark. If anything, Holloway progress in many areas of society is a democratic and social victory. A development that can – hopefully – strengthen gender equality as the norm would alter the perception of men and women for the better. 
 At the same time, we problematise the issue of developments concerning gender equality and raise the question of whether there is a risk of an increasing gender equality gap emerging in Sweden. There are signs that a  
 gender-equal 
  lifestyle exists and will continue to exist primarily in groups with good levels of education and good Pham, while the opportunities to live a  
 gender-equal 
  Lee be decreasing for those whose position in working life is weak and increasingly insecure. This applies to future opportunities for women in service and health care professions Dawson to large groups of men at risk of being affected by restructuring or who fail at school and have problems establishing Williams in working life. 
 At the same time, we see that also in  
 high-income 
  families, Molina frequent gender unequal patterns exist, for example when it comes to parental leave. 
 42 
  
 SOU 2014:6 
  
 Summary 
  
 Issues concerning globalisation, sustainable growth, the ageing population, migration and integration, democracy and social cohesion have been identified as key future issues for Sweden. We consider that work on gender equality issues in a broad sense, and in particular issues concerning men and mens norms, lay the foundation for tackling these challenges. 
 We stress the need to highlight how mens norms affect individuals and society, the importance of giving visibility to issues concerning men in gender equality efforts and mens responsibility for gender equality. In addition, gender equality issues must be put in relation to broad social policy perspectives. Good welfare, child and elderly care, an inclusive labour market and an equivalent educational system are needed for men and women to have equal power and equal opportunities to shape society and their own lives. 
 43 
  
 1 
  
 Utredningsdirektiven och arbetets uppläggning m.m. 
  
 1.1 
  
 Direktiven 
  
 Direktiven (dir. 2012:97 och 2013:50) för vårt arbete finns i bilaga 1 och 2. 
  
 1.2 
  
 Vår utrednings arbete 
  
 Vi (utredningen) har mötts vid fyra tillfällen. Före, under och efter mötena har vi författat underlag till texter, diskuterat idéer och ställningstaganden, kommenterat underlag till texter och författat detta betänkande. 
 I syfte att hämta in kunskap, sprida information och samtala har vi bl.a. arrangerat seminarier, presenterat vårt arbete externt, medverkat och deltagit i externa arrangemang och mött företrädare för olika verksamheter. 
 Vi har för utredningen och särskilt inbjudna arrangerat fem seminarier som behandlat flera av utredningens områden. Tillsammans med Delegationen för jämställdhet i arbetslivet  
 (JA-delegationen, 
  A 2011:5, dir. 2011:80) har vi arrangerat konferensen Matcha män med omsorg. 
 Vi har presenterat vårt arbete för  
 JA-delegationen, 
  jämställd- hetsministerns jämställdhetsråd, Liberala kvinnor, Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) samt UN Women Nationell Kommitté Sverige. 
 Vi har medverkat och deltagit i Almedalsveckan 2013, European Institute for Gender Equalitys (EIGE) konferens om Men and Gender Equality,  
 JA-delegationens 
  seminarium Stafettpinnen, 
 Kommunals fackliga konferens om män i omsorgsyrken, Länsstyrelsens i Örebros län konferens om maskulinitet i skolan, 
 45 
  
 Utredningsdirektiven och arbetets uppläggning m.m. 
  
 SOU 2014:6 
  
 Nordiska ministerrådets tvärnordiska konferens om framtidens jämställdhetspolitik, Realstars arrangemang på  
 Anti-trafficking-dagen 
  2013, Svensk andrologisk förenings konferens om andrologi och mäns hälsa samt i seminarium med Cunningham referensgrupp för jämställdhetsfrågor 
 Vi har deltagit i Nationella sekretariatet för genusforsknings seminarium Ty makten är din samt i presentationer av undersök- ningar om föräldraledighet genomförda av dels Försäkringskassan (FK), dels Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering (IFAU). 
 Vi har mött företrädare för Bayer Health Care, Murphy, JA- delegationen, Man- och familjejouren, Män för jämställdhet (MfJ), Nationella samordnaren mot våld i nära relationer (Ju 2012:05, dir. 2012:38), PappaBarn, Pappamanualen, Riksdagens manliga nätverk Riksförbundet för sexuell upplysning (RFSU), Skolverket, Sveriges Kvinnolobby samt Ungdomsstyrelsen. 
 Vi har, utöver ovan nämnda myndigheter och organisationer, via e- mail och telefon, hämtat in uppgifter från bl.a. AllBright, Domstolsverket, Finansdepartementet, Försvarsmakten, Landsorganisationen (LO), Riksidrottsförbundet (RF), Rikspolisstyrelsen (RPS), Sveriges Akademikers Centralorganisation (SACO), Skolverket, Socialdepartementet, Socialstyrelsen (SoS),  
 SOM-institutet, 
  Statistiska centralbyrån (SCB), Statsrådsberedningen, Svenska Kyrkan, Svenskt Näringsliv, Tjänstemännens Centralorganisation (TCO), Universitetskanslersämbetet (UKÄ) och Åklagarmyndigheten. 
 Vi har hämtat in uppgifter från ett stort antal hemsidor. 
 Vi har beställt totalt 16 underlagsrapporter från huvudsakligen forskare och själva författat 5 (se Till läsaren). 
 Vi har haft en hemsida,  
 www.mänochjämställdhet.se,  
 där vi presenterat vårt arbete. 
 I vårt arbete har vi haft särskilt stort stöd av dels vår statistik- och jämställdhetskunniga konsult Daniel, dels Kommittéservice inom Regeringskansliet. 
  
 1.3 
  
 Samverkan 
  
 Vi har samverkat med  
 JA-delegationen. 
  
 46 
  
 SOU 2014:6 
  
 Utredningsdirektiven och arbetets uppläggning m.m. 
  
 1.4 
  
 Remissyttrande 
  
 Vi har yttrat oss över Pensionsåldersutredningens slutbetänkande (SOU 2013:24) Åtgärder för ett längre arbetsliv. 
  
 1.5 
  
 Våra avgränsningar 
  
 Vi har haft i uppdrag att kartlägga och analysera frågor om män och jämställdhet. Området är synnerligen omfattande och vi har därför behövt göra avgränsningar vilka framgår av innehållsförteckningen. 
 Vi ska, enligt våra direktiv, inte lämna förslag. Dock, de kunskaper och de erfarenheter vi haft och har tillgodogjort oss under utredningens gång har gjort det naturligt och närmast oundvikligt att inom många områden dra slutsatser och peka ut en tydlig riktning. 
 Vårt fokus ska, enligt våra direktiv, vara på andra aspekter och frågeställningar än mäns våld mot kvinnor. Vårt uppdrag har handlat om män och jämställdhet. En del i detta är, tyvärr, mäns våld. Detta riktar sig mot såväl män som kvinnor. Vi har studerat frågan med fokus på mäns våld mot män men för att ge en bred bild av manligt våld har vi även behövt behandla frågor om mäns våld mot kvinnor. 
 Vi ska, enligt våra direktiv, inte behandla frågor som omfattas av det arbete som bedrivs av  
 JA-delegationen. 
  
 Förvärvsarbetets roll och den identitet den skapar för män – och kvinnor – är så stor och viktig att vi ändå vill behandla frågan om män och arbete. Detta så mycket mer som att förvärvsarbete – eller inte förvärvsarbete – påverkar stora delar av mäns – och kvinnors övriga liv och därmed är en mycket central, om inte den mest centrala faktorn, när det gäller jämställdhet. 
 Vi har, mot bakgrund av våra direktiv, när det gäller förvärvs- arbete valt att begränsa oss till att presentera en stor del fakta, väsentligen statistik, och till att analysera endast vissa förhållanden. 
  
 1.6 
  
 Disposition av resultatet av vårt arbete 
  
 Dispositionen av resultatet av vårt arbete har vi redovisat ovan (Till läsaren) och den framgår mer i detalj av innehållsförteck- ningen. 
 47 
 2 Om utredningen 
 Slutsatser 
  
 1. 
  
 Jämställdhet som samhällelig fråga har i huvudsak drivits av kvinnor. Många män har förhållit sig passiva och vissa har gjort motstånd. Det är hög tid att fler män tar ett större ansvar för ett jämställt samhälle. 
  
 2. 
  
 Det är viktigt att mäns roller, insatser och villkor uppmärk- sammas i det jämställdhetspolitiska arbetet och att män blir mer delaktiga. 
  
 3. 
  
 De könsnormer och handlingsmönster som begränsar kvinnors livschanser kan även påverka mäns livschanser negativt. Detta är ett perspektiv som måste uppmärksammas i arbetet för jämställdhet. 
  
 4. 
  
 På en rad samhällsområden utmanas idag mäns självbilder. Samtidigt lever många traditionella normer kvar och hyllas på andra områden, trots förändring i samhället och politiska insatser. 
  
 5. 
  
 Män är överrepresenterade i samhällets topp och också i flera av de kategorier som vi uppfattar som de mest utsatta i samhället. 
  
 6. 
  
 Jämställdhetsdebatten fokuserar ofta med rätta på mäns makt och resurser. Det är samtidigt viktigt att ta upp skillnader mellan mäns olika villkor i samhället och hur deras olika resurser, möjligheter och beteenden får konsekvenser. 
  
 49 
  
 Om utredningen 
  
 SOU 2014:6 
  
 2.1 
  
 Vilket har mitt uppdrag varit? 
  
 Jag har, som framgår av Till läsaren, haft regeringens uppdrag att, som särskild utredare, kartlägga och analysera frågor som rör män och jämställdhet. 
 I mitt arbete har jag haft stor hjälp från dem som regeringen utsett att stödja mig i mitt arbete, nämligen den sakkunniga, de sju experterna och de två sekreterarna (se under Till statsrådet). 
 Även om jag har varit ensam beslutande i utredningen kommer jag oftast att i detta betänkande använda vi, därmed menandes alla de ovan nämnda. 
 I vårt arbete har vi också haft stöd av en rad myndigheter, organisationer och personer som vi på olika sätt haft kontakt med. De flesta av dessa har presenterats i kapitel 1.2. 
 Vi har också haft stöd av forskare m.fl. från vilka vi beställt underlagsrapporter. Vad de skrivit om framgår av bilageförteck- ningen. 
 Att utreda frågan om män och jämställdhet är komplext. En del av uppdraget har varit att studera mäns livssituation och livsvillkor. Det säger sig självt att det är ett närmast oöverskådligt arbete. Därför har vi under arbetets gång tvingats göra en rad avgräns- ningar, samtidigt som vi inte alltid haft möjlighet att fördjupa oss på det sätt som kanske varit önskvärt. 
 Genom vårt arbete vill vi visa hur jämställdhet och brist på jämställdhet påverkar både mäns och kvinnors möjligheter att forma sina egna liv. Därigenom hoppas vi kunna bidra till ett bättre kunskapsunderlag för politiska beslut inom en mängd samhälls- områden. 
 Vår ambition är också att göra det enklare för män att relatera till jämställdhetsdebatten och engagera sig i frågorna om hur vi kan nå ett jämställt samhälle. 
  
 2.2 
  
 Vad menas med jämställdhet? 
  
 Även om de flesta torde ha en god uppfattning om vad som avses när det talas om jämställdhet ser vi ändå anledning att här redovisa en definition. 
 Följande beslutades av riksdagen 2008 
 1 
 : 
  
 1  
 Prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:AU1, rskr. 2008/09:115 
 50 
  
 SOU 2014:6 
  
 Om utredningen 
  
 Målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. 
 Utifrån detta arbetar regeringen med fyra delmål: 
 En jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva medborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. 
 Ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. 
 Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjligheter att ge och få omsorg på lika villkor. 
 Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar, ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. 
 Det jämställdhetspolitiska målet och delmålen är utgångspunkten för vårt arbete. I utredningen har vi därför valt att tala om jämställdhet som lika livschanser för kvinnor och män. I detta ryms både möjligheten att forma sitt eget liv och möjligheterna att på lika villkor delta och påverka när det gäller ekonomi, politik, kultur, omsorgsuppgifter, hushållsarbete, dagligt ansvarstagande för barn, familj och anhöriga samt andra delar av samhällslivet. 
  
 2.3 
  
 Varför utreda män och jämställdhet? 
  
 Det finns idag en stor uppslutning, även bland många män, bakom feministiska samhällsanalyser och kring behovet av att män engagerar sig mer i jämställdhetsfrågor. Det finns samtidigt många män och kvinnor som upplever att mäns villkor sällan uppmärksammas i den jämställdhetspolitiska diskussionen. Det finns också de som upplever att ökad jämställdhet lett till vad de ibland beskriver som ett mansfientligt samhälle eller att mäns utsatthet i samhället osynliggörs. Ibland leder sådana reaktioner till direkt kvinnohat. 
 Vi delar inte bilden av att samhället skulle vara mansfientligt eller att feminismen missgynnat män. Tvärtom är vår utgångspunkt att de normer och handlingsmönster som begränsat och begränsar kvinnors livschanser också påverkar män negativt. Att många mäns självbild är starkt kopplad till yrkeslivet bidrar både till bristande jämställdhet i arbetslivet och vad gäller hemarbetet, men också till 
 51 
  
 Om utredningen 
  
 SOU 2014:6 
  
 höga trösklar för män som exempelvis under en längre eller kortare tid vill prioritera tid med de egna barnen framför karriären. Att manlighet i många sammanhang förknippas med våld begränsar såväl mäns som kvinnors aktiviteter, liv, rörelsemöjligheter och erfarenhetsinhämtande. Både män och kvinnor måste förhålla sig till män som potentiella förövare. Detta begränsar mäns liv, då de måste leva med att bli betraktade som potentiella våldsmän. 
 Feministiskt engagemang har varit avgörande för den jämställd- hetsutveckling som vi idag i många sammanhang tar för given och har tillsammans med jämställdhetspolitiken och de insatser som prövats bidragit till större möjligheter för både män och kvinnor. 
 Vi har i vår utredning tagit fasta på att frågor om mäns villkor på många sätt uppmärksammats för litet i jämställdhetsarbetet. Dessutom har vi velat problematisera och komplicera den rådande beskrivningen och bilden av män i jämställdhetsdebatten som ibland blivit både ensidig och onyanserad. 
 I debatten sägs ibland att män är si och så och kvinnor är si och så – Män är , Män gör , Män slår, etc. Utsagorna kan ibland vara korrekta på ett aggregerat plan men på denna enbart-  
 kön-nivå 
  riskerar de att förgrova debatten och att fel åtgärder diskuteras. Många män och många kvinnor, kanske med rätta, känner inte igen sig själva eller sina nära i dessa utsagor, och risken är då att de fjärmar sig från jämställdhetsdebatten. 
 I vårt arbete lyfter vi därför fram en rad områden där vi menar att frågor om män och maskulinitet kan fördjupa jämställdhets- arbetet. 
 I utredningen kommer vi exempelvis att diskutera frågor som: 
  
 Män och utbildning, bland annat pojkars prestationer i skolan och elevers könsstereotypa utbildningsval (kapitel 5). 
  
 Män och arbetsliv, där vi pekar på mäns balans mellan förvärvs- arbete och familj (kapitel 6). 
  
 Män och föräldraskap, där vi pekar på föräldraledighetens betydelse för män och på mäns upplevelser av vårdnadstvister (kapitel 7). 
  
 Mäns ohälsa och sociala utsatthet, bland annat mäns högre dödlighet och riskbeteenden, men även hur normer för maskulinitet påverkar mäns vårdsökande och sjukvårdens syn på män (kapitel 8). 
  
 52 
  
 SOU 2014:6 
  
 Om utredningen 
  
 Mäns utsatthet för våld och utövande av våld mot kvinnor och andra män (kapitel 9). 
  
 Mäns sexualitet, vilket förutom frågor om heteronormer handlar om dels mäns sexuella hälsa, dels hur man kan arbeta med pojkars attityder till sexualitet (kapitel 10). 
  
 Dessutom har vi belyst mäns attityder till jämställdhet (kapitel 11), och presenterar en överblick över dels dagens maskulinitets- forskning, dels organisationer som arbetar med frågor om män och jämställdhet (kapitel 12). 
 Vi visar på såväl att män kan gynnas av den rådande genus- ordningen som att föreställningar om manlighet kan kringskära mäns livschanser. Bakom de problemområden som vi pekar på ovan är det rimligt att tänka sig att det finns föreställningar om maskulinitet som bidrar till att minska mäns livschanser eller val av roller. En ökad medvetenhet om hur föreställningar om manlighet, eller normer för maskulinitet, påverkar män ser vi som en central del i det fortsatta jämställdhetsarbetet. Begreppet maskulinitet, som vi använder för att beskriva mansnormer, beskrivs närmare i kapitel 3. 
 Vi vill också visa på hur de förändringar som sker inom många samhällsområden också påverkar jämställdheten och att män på olika sätt är delaktiga i förändringsprocesser. Att visa på förändring är viktigt för att det understryker att jämställda livsmönster är möjliga – att det går att förändra och nå framgångar. 
 Kvinnor har alltjämt inom de allra flesta områden sämre möjlig- heter i samhället än män. Men det faktum att kvinnor generellt är mer missgynnade i samhället betyder inte att man ska bortse från mäns villkor. Könsanalyser av män och manlighet handlar både om privilegier och maktutövning men också om mäns sinsemellan skilda villkor, om sårbarhet och svårigheter. Möjligheterna för män att omsätta jämställda ideal i sin vardag är olika. För att uppnå en generell jämställdhetsutveckling krävs därför en fördjupad förståelse för hur män i olika sammanhang påverkas av både jämställdhet och brist på jämställdhet. 
 En reaktion när vi under arbetets gång talat med andra om vårt uppdrag har varit, inte minst från kvinnor: Så bra! Det är på tiden att männen också tar plats i debatten. 
 En annan reaktion har varit att vissa kvinnor varit oroliga för att män som engagerar sig i jämställdhetsdebatten utan att beakta de skillnader och skiljelinjer som finns mellan mäns och kvinnors 
 53 
  
 Om utredningen 
  
 SOU 2014:6 
  
 positioner ska ta över och på ett onyanserat sätt osynliggöra kvinnors situation och erfarenheter, bl.a. genom att fokusera på mäns utsatthet. 
 Jämställdhetsfrågan har under många år varit – och är – till stor del kvinnornas. Detta visas bl.a. av deltagandet vid de seminarier och konferenser om jämställdhet vi medverkat i eller bevistat. I de flesta fall har publiken till 90 procent bestått av kvinnor och bland talarna har det varit en tydlig kvinnodominans. Ett annat exempel; varje länsstyrelse har en sakkunnig i jämställdhetsfrågor – 20 av 21 av dem är kvinnor. I sig är det inte konstigt, kvinnor har haft – och har – goda skäl att agera för att få ett mer rättvist samhälle där mäns och kvinnors röster är lika viktiga och makten jämnt fördelad. 
 Männen lyser alltså ofta med sin frånvaro i jämställdhets- debatten och antyder inte sällan att de inte känner igen sig själva i den. Detta kan ibland bero på att många män inte vill ha jämställdhet, inte aktivt reflekterar om maktstrukturer eller tycker att debatten ibland är alltför grov eller stereotypiserande och därmed inte gäller dem. 
 Vi menar alltså att männen till stor del har stått vid sidan om den jämställdhetspolitiska debatten. Enkelt kan det uttryckas som att många män observerat kvinnors arbete och kamp för mer jämbördiga förhållanden och möjligheter. Många män har hållit fast vid det invanda medan många kvinnor agerat och rört sig. Kvinnor har på många områden flyttat fram sina positioner. Det gäller t.ex. utbildning, inbrytningar på typiskt manliga yrkesområden och vissa maktpositioner. 
 Vi menar att det är hög tid även för alla män att sätta sig in i och inse värdet av jämställdhet och ta ansvar för utvecklingen mot ett jämställt samhälle. Vi tror oss veta att många män de facto redan, kanske utan att reflektera över det, är involverade och delaktiga genom att de mer eller mindre dagligen diskuterar arbetsfördelning med sin partner. De är delaktiga genom att också ta ansvar för barn och för hemarbete. 
 54 
  
 SOU 2014:6 
  
 Om utredningen 
  
 2.4 
  
 Vad har hänt och händer i vårt samhälle som påverkar jämställdheten? 
  
 Frågor om män, maskulinitet, manlighet och mansroll väcker alltmer uppmärksamhet. 
 2  
 Det gäller i såväl forskningen som den internationella debatten. Frågor om manligheter i kris och förändring i relation till könsrelationer är ofta de övergripande, men spridningen är stor och handlar om en rad olika områden som exempelvis: 
  
 Demografi 
 : den åldrande befolkningen innebär utmaningar för såväl finansieringen och organiseringen av välfärdsstaten som obetald anhörigomsorg, vilka påverkar förutsättningarna för jämställdhet. 
  
 Ekonomi och arbetsmarknad 
 : den successiva övergången från industrisamhälle till kunskapssamhälle förändrar en traditionellt könsuppdelad arbetsmarknad och utmanar mäns identiteter som traditionellt varit starkt förknippade med arbetslivet och vissa yrkesområden. 
  
 Familj, hem och faderskap 
 : med nya jämställdhetsnormer och samlevnadsformer utmanas klassiska manliga försörjar- och faderskapsideal. 
  
 Individualisering 
 : i ett mer individualiserat samhälle blir det allt tydligare hur olika föreställningar om manlighet existerar sida vid sida. 
  
 Nation, klass och etnicitet 
 : det mångkulturella samhället för med sig nya frågor om manlighetsnormer, klass och kulturell tillhörighet. 
  
 Sexualitet:  
  
 hbtq-frågor 
  har haft ett mycket stort genomslag under de senaste åren. Det utmanar heteronormer och ställer frågor kring manlig heterosexualitet och homofobi. 
 Som i all samhällelig analys måste det till synes snabbt föränderliga ställas mot bristen på förändring och tröghet på andra områden. Det gäller exempelvis mäns våldsutövning, skev makt- och förmögenhetsfördelning. Skillnaden mot tidigare historiska skeenden är dock att manlighet och maskulinitet idag inte är lika självklart accepterad som samhällsstyrande norm. 
  
 2 
 I detta avsnitt, 2.4, återges till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning; Dean, Sweeney och Mayo,  
 Översikt kring svensk, nordisk och internationell maskulinitetsforskning 
 , bilaga 21 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Meza, Hearn och Pringle 2014. 
 55 
  
 Om utredningen 
  
 SOU 2014:6 
  
 Jämställdhetsdiskussionen och stor del av teoribildningen bygger på mamma, pappa, barn och heterosexuella män och kvinnor och tydliga könsidentiteter. Vi vet att det finns fler familj- och könsmönster än så 
 3  
 och att fler och fler personer dessbättre vågar offentliggöra det. Vi har därför också sökt belysa dessa personers villkor. Jämställdhetsarbetet behöver uppmärksamma hur föreställningar om kön många gånger grundar sig på stereotypa heteronormativa uppfattningar. Det är inte minst viktigt i arbetet med mansnormer och något som vi lyfter fram genom utredningen. 
  
 2.5 
  
 Män finns i samhällets topp men tillhör också de mest utsatta 
  
 Män har generellt sett mer makt och resurser än kvinnor. Den generella jämställdhetsfrågan är därmed given. 
 Jämställdhetsfrågan handlar om makt. Det hävdas ibland att både män och kvinnor har att vinna på ökad jämställdhet. Vi tror att det är så generellt men tror också att det inte är så för alla, särskilt män – annars vore jämställdhetsengagemanget större hos många. Jämställdhet måste därför utgå från vars och ens värdering om mäns och kvinnors rätt till lika möjligheter och makt. 
 Mäns samhälleliga dominans tar sig många uttryck. Det handlar om att män många gånger utgör normen i arbetsliv och organisationer. Det handlar om att många kvinnor har erfarenhet av sexism eller diskriminerande behandling, något män kan vara delaktiga i eller inte behöver kännas vid eller uppleva. Det motsatta förhållandet att kvinnor diskriminerar etc. förekommer också men omfattningen bedömer vi vara klart mindre. Mansdominansen handlar framför allt om bristande jämställdhet när det gäller makt och resurser i samhället. Detta behandlar vi i kapitel 4.2 och 4.3. 
 Det finns dock andra faktorer som gör att det finns anledning att diskutera och komplettera den generella bilden av mannen som det dominerande könet; faktorer som talar till mäns nackdel men som vi menar hör till jämställdhetsdebatten. 
 Det är sant att män är överrepresenterade i samhällets topp, men män är också överrepresenterade bland de mest utsatta i samhället. 
  
 3  
 Som ett exempel: Sedan 2009 då det blev möjligt för homosexuella att gifta sig och fram t.o.m. 2012 hade drygt 2 100 män och närmare 3 300 kvinnor gift sig med en person av samma kön. Totalt fanns det cirka 2 200 barn som hade en eller två föräldrar som levde i ett samkönat äktenskap eller registrerat partnerskap. Källa: SCB 2013,  
 Fler kvinnor än män ingår samkönade äktenskap 
 ,  
 2013-11-14 
  
 56 
  
 SOU 2014:6 
  
 Om utredningen 
  
 Så t.ex. är cirka 95 procent av styrelseordförandena och verk- ställande direktörerna i de svenska börsbolagen män. 
 4  
 Ungefär samma siffra gäller för dem som är dömda till fängelsestraff. 
 5 
  
 Därför är det också angeläget att föra diskussionen om män och jämställdhet vidare och nyansera och komplicera bilden av män som en enhetlig grupp. Det behöver inte påpekas men vi gör det för säkerhets skull – detsamma gäller kvinnor. 
  
 2.6 
  
 Mäns skilda villkor behöver uppmärksammas 
  
 Enligt våra direktiv ska vi, med fokus på jämställdhet, beskriva och analysera mäns livssituation i förhållande till kvinnor i dagens Sverige och hur den har förändrats under senare år. 
 Mäns livssituationer skiljer sig naturligtvis åt beroende på en rad sammanhang. Därtill, den position en man har som just man i samhället hänger samman med en rad faktorer. Är han homosexuell så bemöts han annorlunda än om han är heterosexuell, invandrade män bemöts annorlunda än infödda män, utbildningsnivå, position i arbetslivet och ekonomiska resurser ger män olika möjligheter att forma sina liv. Bostadsort, om man bor i landsbygd eller storstad, förort eller innerstad, påverkar också mäns livssituationer. Och inte minst ålder är betydelsefull för hur mäns liv ser ut. 
 Mäns skilda livssituationer påverkar också möjligheten att leva jämställt. Det kan handla om attityder, ekonomiska möjligheter och förväntningar på hur en man ska bete sig. I analyser av jämställd- hetsfrågor och män är det därför avgörande att ta avstamp i mäns skilda villkor som hänger samman med faktorer som exempelvis socioekonomi, klass, utbildning ålder, geografi, etnicitet och sexuell läggning. Det är också av betydelse att notera att dessa faktorer inte sällan varierar för en och samma man under hans livscykel. 
 I kapitel 4 diskuteras frågor om mäns skilda villkor mer ingående och om hur begreppet intersektionalitet, som används inom forskning om kön eller genus hänger samman med andra sociala kategorier. Ett sådant förhållningssätt kommer att komplicera bilden av mäns och kvinnors villkor. Samtidigt ser vi denna typ av kunskaper som avgörande för verkningsfulla åtgärder inom jämställdhetspolitiken och andra berörda politikområden. 
  
 4 
  
 Se vidare kapitel 4.2. 
  
 5 
  
 Se vidare kapitel 9.1 
  
 57 
 3 Maskuliniteter i förändring 
 Slutsatser 
  
 1. 
  
 Synen på män är i omvandling men bilder av nya män existerar parallellt med rapporter om kvarstående brist på jämställdhet i samhället. 
  
 2. 
  
 Avgörande för förändring är att samhället ställer samma krav och förväntningar på män och kvinnor, pojkar och flickor, när det gäller arbete, utbildning, omsorgsansvar, avståndstagande från våld, etc. 
  
 3. 
  
 Jämställdhetsarbete behöver uppmärksamma hur normer för maskulinitet påverkar individer och samhället. Det handlar om effekten av manliga maktstrukturer i samhället men också om mäns riskbeteenden och sårbarhet. Dessutom finns tydliga hierarkier mellan olika grupper av män. 
  
 4. 
  
 Det är viktigt att visa hur förändrade maskulinitetsnormer utmanar patriarkala mönster och uppmärksamma hur män och pojkar på olika sätt ger uttryck för intimitet, omsorg och förändring. 
  
 5. 
  
 Hbtq-perspektiv 
  
  och normkritiska metoder behövs för förändringsarbete tillsammans med män i skolan och i samhället. 
  
 6. 
  
 Välfärdsstaten har varit och förblir en förutsättning för ökad jämställdhet. Det är därför angeläget att se hur förändringar i välfärden påverkar män och kvinnor. 
  
 7. 
  
 Strukturomvandling, migration och demografiska förändringar ökar behovet av att diskutera frågor om maskulinitet i förändring. 
  
 59 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 SOU 2014:6 
  
 I det här kapitlet beskrivs begrepp och perspektiv som används inom området män och jämställdhet. Det är viktigt att både synliggöra den förändring av mansnormer som äger rum och det motstånd som finns mot denna förändring. I kapitlet förklaras vad som menas med begreppet maskulinitet vilket används flitigt i debatt och forskning om män och jämställdhet. Därefter diskuteras hur analyser av män och jämställdhet behöver balansera frågor om mäns makt, mäns sårbarhet och olika gruppers skilda villkor. Avslutningsvis sätts män och jämställdhet i relation till frågor om välfärdspolitik, globalisering, migration och demografiska förändringar i samhället. 
  
 3.1 
  
 Från i princip till i praktik? 
  
 Det finns många tecken på att det under de senaste decennierna skett en positiv förändring av manlighetsnormer och av mäns praktiker i Sverige. Här kan man nämna förändringar i mäns inställning till vardagsliv, hem och familj, inte minst uppfattningen om vad det innebär att vara förälder och ta delat ansvar för omsorg om barn och relationer. Sexism och homofobi ifrågasätts i den offentliga debatten. Det finns också en ökande medvetenhet hos män om vikten av att ha fördjupade vänskapsrelationer både till kvinnor och andra män, kunna hantera känslor och ta hand om sin hälsa. Tanken att ensam är stark och att en riktig man inte visar känslor har i många avseenden utmanats. 
 Samtidigt präglas dagens Sverige också av antifeministiska ström- ningar, hat mot kvinnor på internet, rapporter om sexuella trakasserier och våld. Maskulinitetsforskaren Cook pekar på att bilden av ny manlighet krockar med rapporter om våld och sexuella 
 övergrepp och att det ofta är svårt att kombinera iakttagelserna av positiva förändringar med statistik om kvinnors lägre löner och större hushållsansvar och den segregerade arbetsmarknaden. Tecken på att mansnormer förändras syns parallellt med att ojämställdheten kvarstår och tar sig nya former. 
 1 
  
 Frågor om män och jämställdhet är inte nya. I Sverige lanserades idéer om att båda parter i en relation skulle lönearbeta redan på 1930- talet i och med makarna Bowman socialpolitiska arbete. 
 2  
 Det var däremot först på 1960- och särskilt  
 1970-talet, 
  då den moderna 
  
 1 
  
 Se en av underlagsrapporterna till vår utredning; Cook,  
  
 Maskuliniteter i förändring,  
 bilaga 3 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Wells 2014a. 
  
 2 
  
 Johansson 2014a. 
  
 60 
  
 SOU 2014:6 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 svenska jämställdhetspolitiken institutionaliserades, som jämställda män blev en politisk målsättning. Sedan  
 1980-talet 
  har också frågor om män och jämställdhet utretts i flera omgångar. 
 3 
  
 Startskottet för svenska utredningar om män och jämställdhet var rapporten Om svenska män som publicerades 1983, skriven av psykologen Williams. 
 4  
 Där myntades begreppet  
 i-princip-man. 
  Rodriguez visade att attityderna bland män i Sverige generellt var positiva till jämställdhet, men i princip. Även om män skrev under på jämställdhetsmål så menade de nästan alltid att det fanns individuella skäl till att just de inte kunde vara föräldralediga eller ta större del av hushållsarbetet. Under  
 1980-talet 
  fortsatte Rodriguez att arbeta inom den statliga arbetsgruppen om mansrollen, som publicerade en rad rapporter på olika teman. Under  
 1990-talet 
  utreddes frågor om män och jämställdhet i regeringens pappagrupp som var verksam  
 1993-1995 
  samt i projektet Män och Jämställdhet  
 1998-2002. 
  Samtliga utred- ningar har bidragit med kunskaper och olika perspektiv på frågor om män och jämställdhet. 
 5  
 Genomgående har dessa utredningar om män och jämställdhet tagit upp frågor om mäns privilegier i samhället men också hur föreställningar om män har negativa konsekvenser för män själva. Mäns hälsa och riskbeteenden, våldsutövning, sociala relationer, vänskap och framförallt ansvar för och kontakt med barn har diskuterats. 
 Sedan  
 1980-talet 
  har mycket hänt vad gäller jämställdhet men utvecklingen är också begränsad. Ser man exempelvis till föräldra- penningsuttaget, som ofta används som måttstock i jämställdhets- sammanhang, är mäns andel av uttagna dagar upp till det att barnet är 2 år endast 17 procent. Därutöver finns stora skillnader i mäns uttag. En stor grupp män tar fortfarande inte ut någon föräldrapenning alls under barnens första 2 år. Det finns en ökande, men alltjämt liten, grupp män som har eller närmar sig ett jämställt mönster vad gäller föräldraskap, ca 12 procent av barnen har föräldrar som delar lika (se kapitel 7). Förändring sker och är med andra ord möjlig. Men utvecklingen är kopplad till en rad faktorer, som mönster i det könssegregerade arbetslivet och kvinnors större deltidsarbete, men också till utformningen av föräldraförsäkringen och betoningen på valfrihet. 
 Det är viktigt att analysera hur män förändrar sig och hur män motsätter sig jämställdhet.  
 Att vara för jämställdhet  
  
 i-princip, 
  
  men 
  
 3 
  
 Johansson 2014a. 
  
 4 
  
 Ds A 1983:2. 
  
 5 
  
 Johansson 2014a, Järvklo 2011. 
  
 61 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 SOU 2014:6 
  
 nonchalera frågor om jämställdhet i realiteten är fortfarande en möjlighet för de flesta män. I kapitel 11 diskuteras mer ingående mäns attityder till jämställdhet och där lyfts fram hur män engagerar sig och kan engagera sig för jämställdhet eller feminism, men också mäns olika former av motstånd till jämställdhet och i synnerhet feminism. 
 En viktig skillnad från  
 1980-talet 
  är att mäns position som samhällsnorm har ifrågasatts alltmer och att det rent av finns diskussioner om att kvinnor framstår som mer anpassade till framtidens kunskapsbaserade arbetsliv och samhälle än vad män gör (se kapitel 13). Detta slår igenom framförallt i debatten om pojkars skolprestationer (se kapitel 5). Den komparativa fördel som män har haft i sina kroppskrafter blir av mindre och mindre värde, och inte minst utbildningsfrågor gör att frågor om män och jämställdhet uppmärksammas mer idag. 
 Det är uppenbart att samhället fortfarande inte ställer samma förväntningar och krav på kvinnor och män, pojkar och flickor, vad gäller arbete, utbildning, omsorgsansvar, men också vad gäller avståndstagande från olika former av våld. 
 Vikten av att uppmärksamma män i jämställdhetspolitiken har betonats länge och i de nordiska staterna och inom EU har det på senare tid tagits fram rapporter och underlag för hur frågor om män kan hanteras inom jämställdhetspolitiken. 
 6 
  
 3.2 
  
 Betydelsen av begreppet maskulinitet 
  
 För att visa hur uppfattningar om manlighet påverkar mäns beteende och förväntningarna män möter i samhället använder vi begreppet maskulinitet. Begreppet maskulinitet eller olika maskuliniteter, en modernare version av begreppet mansroll, har lyfts fram inom forsking kring män och genus, så kallad maskulinitetsforskning. Att tala om eller forska om maskulinitet utesluter inte frågor om kropp och biologi men tonvikten ligger på det socialt och kulturellt föränderliga.  
 7 
  
 Inom maskulinitetsforskning har begreppet maskulinitet i flera sammanhang kopplats till makt och upprätthållandet av patriarkala strukturer. Inom internationell forskning, och även i Sverige, har teorin om  
 hegemonisk maskulinitet  
 haft stor betydelse särskilt 
  
 6 
  
 European Commission 2013, NOU 2012:15, Wickman 2012. 
  
 7 
  
 För en fördjupad diskussion om begreppet maskulinitet se Meza, Hearn och Pringle 2014. 
  
 62 
  
 SOU 2014:6 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 under 1990- och början av  
 2000-talet. 
 8 
  
 Hegemonisk maskulinitet kan i vardagligt tal översättas till  
 dominerande maskulinitet  
 och avser de normer för män som i en viss tid och plats legitimerar en könsordning där män överordnas kvinnor och där vissa grupper av män överordnas andra, marginaliserade eller underordnade, grupper av män. Begreppet hegemonisk maskulinitet har också använts för att peka på hur maskulinitet också kringskär mäns egna handlings- mönster och kan inverka negativt på mäns liv. Maskulinitets- forskning har lyft fram mäns rädsla att falla, oviljan att framstå som feminina eller beroende och hur detta påverkar mäns beteende. 
 9 
  
 Inom forskningen om män och maskulinitet har teoribildningen särskilt på senare tid utvecklats och tidigare relativt entydiga och stereotypa bilder av mäns över- och kvinnors underordning har förändrats. Forskare inom Norden studerar hur maskulinitet förändras i linje med jämställdhetsutvecklingen, inte minst kopplat till förändrade familjestrukturer. 
 10  
 Mäns maktposition har i allt större utsträckning problematiserats och den akademiska begrepps- apparaten har också blivit mer dynamisk. Alltmer fokus läggs på hur föreställningar om maskulinitet och mäns positioner i samhället behöver kopplas till frågor om klass, sexualitet, etnicitet funktionsförmåga, ålder, m.m. 
 I och med jämställdhetsutvecklingen utmanas normer för hegemonisk maskulinitet. I dagens Sverige och i vår omvärld går det att se tecken på en hoppfull utveckling men också på försvar för de traditionella strukturer som ger män en dominerande ställning i familj och samhällsliv. 
 Även om jämställda normer vinner kraft kan hierarkier inom gruppen män kvarstå och inte minst mäns maktpositioner och ekonomiska resurser fortsätta att vara starka, i Sverige som i andra länder (se kapitel 4.2 och 4.3). När det gäller frågor om mansnormer eller maskulinitet är det också viktigt att peka på hur olika män ges olika förutsättningar att både vara som och betraktas som män. Vissa grupper kan lättare än andra tillgodogöra sig en livsstil och uttryckssätt som representerar jämställdhet. Andra män kan oftare på förhand pekas ut som hotfulla eller problematiska. Inte sällan förläggs dagens maskulinitetsproblem bland  
 icke-vita 
  män, eller män på landsbygden (se kapitel 4.6 och 4.7 ). Det gör att många män i 
  
 8 
  
 Connell 1995. 
  
 9 
  
 NOU 2012:15 s. 65. 
  
 10 
  
 Johansson 2014a, Wells och Green 2013. 
  
 63 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 SOU 2014:6 
  
 majoritetsgrupper kan undgå att granska sina egna genusmönster och privilegier. 
 I dag används en rad olika former av begrepp inom maskulinitets- forskning. 
 11  
 I utredningen använder vi därför kort och gott ordet maskulinitet när vi diskuterar normer och föreställningar som påverkar mäns liv. 
  
 3.3 
  
 Maskulinitet och makt 
  
 Maskulinitet och mäns praktiker, dvs. hur män de facto beter sig är kopplat till makt och privilegier. Att vara man är i många samman- hang liktydigt med att ges/ha/få fördelar i samhället. Det kan handla om allt från arbetslivets strukturer till omgivningens förväntningar på kompetens eller möjligheten att ta plats i sociala sammanhang. Män är många gånger omedvetna om dessa mönster och kan uppleva sig ifrågasatta eller kritiserade om mönstren påtalas. Grundläggande för jämställdhetspolitiska analyser är insikten att motstånd måste kopplas till frågor om makt, inte enbart när det gäller frågor om attityder. Löne- och inkomst- skillnader, strukturer i organisationer och familjeliv, möjligheten till inflytande och att ta plats i offentliga rum kringskär kvinnors liv i större utsträckning än mäns. 
 12  
 Frågor om hur vissa män använder våld för att utöva makt över kvinnor eller andra män diskuteras i kapitel 9. 
 En aspekt av frågan om män och makt handlar om hur män i organisationer och socialt liv skapar manliga nätverk, informella eller i föreningar, där man bekräftar varandra och knyter affärs- kontakter.  
 Homosocialitet  
 används inom forskning som begrepp för hur män många gånger söker bekräftelse från andra män på bekostnad av att kvinnor utesluts. Det kan som nämnt gälla i arbetslivet, men också i killgäng på jobbet eller i vänskapslivet. Begreppet homosocialitet kan användas för att beskriva mäns både ekonomiska och känslomässiga investering i manliga gemenskaper, som manliga klubbar och nätverk i näringslivet. 
 13  
 Homosocialitet är en term som också används för att visa mäns kollektiva agerande när det gäller våld. Huliganbråk, att slåss på stan eller manliga 
  
 11 
  
 Meza, Hearn och Pringle 2014. 
  
 12 
  
 Garcia, Proctor, Perry och Miller 2011. 
  
 13 
  
 Se en av underlagsrapporterna till vår utredning; Mathis,  
  
 Känslan och platsens betydelse för mäns sociala organisering,  
 bilaga 4 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Jones 2014. 
 64 
  
 SOU 2014:6 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 initiationsriter på skolor kan ses som processer där en manlig gemenskap svetsas samman genom former av våldsutövning och grupptryck. 
 14  
 Men homosocialitet kan även användas för att beteckna hur män gemensamt förhandlar fram andra typer av normer kring genus/maskulinitet – exempelvis kring omsorg och vänskap. 
 15 
  
 Samtidigt ger genusforskning om män, som nämnts ovan, nyanserade analyser av kopplingen mellan maskulinitet och makt. Det finns en stor variation i mäns livssituationer. Mäns faktiska makt och resurser varierar mellan olika individer och grupper av män. Män kan – liksom kvinnor – uppleva vanmakt eller maktlöshet. Mäns fördelar varierar beroende på situation och sammanhang. 
 Frågor om män och marginalisering handlar bland annat om hur män påverkas av att befinna sig i utsatta positioner, det kan gälla allt från arbetslöshet eller erfarenheter av diskriminering till frågor om ohälsa, våld eller missbruk. 
  
 3.4 
  
 Sårbarhet och riskbeteenden 
  
 Män kan på många sätt betala ett pris för det risktagande och den livsstil som kan kopplas till maskulinitet. Om man inte uppmärk- sammar hur maskulinitet relaterar till sårbarhet är risken att vissa frågor som rör mäns liv och villkor negligeras. Dessutom är det viktigt att koppla bilden av män till sårbarhet för att förändra en stereotyp syn på män och därmed öka möjligheterna för jämställdhet och förändrade mansnormer. 
 Detta är bland annat viktigt inom sjukvården för att inte under- skatta mäns hjälpbehov, exempelvis vad gäller depression och psykisk ohälsa. Dessutom är frågor om mäns utsatthet för våld värda att uppmärksamma i större utsträckning. Genom att fokusera på hur män både utövar våld i samhället men också faller offer för våld, många gånger utan att i tillräcklig grad hantera upplevelser av våldsutsatthet, ges möjligheter att ifrågasätta invanda föreställ- ningar om män och tuffhet. 
 16  
 Mäns liv begränsas många gånger av strukturer och normer som leder män bort från omsorgsgivande och närhet. 
  
 14 
  
 Se en av underlagsrapporterna till vår utredning; Jones,  
  
 Män, våld och jämställdhet,  
 bilaga 8 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Bautista 2014. 
  
 15 
  
 Johansson 2014a. 
  
 16 
  
 Bautista 2014. 
  
 65 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 SOU 2014:6 
  
 Homosociala mönster i manliga vänskapsrelationer kan både leda till bekräftelse och positioner men också ha en begränsande inverkan då de kopplas till olika former av dominans och våld. Att män inte delar omsorgen om små barn på samma sätt som kvinnor påverkar mäns kontakt med barnen genom livet. Efter separationer har män generellt mindre kontakt med sina barn, jämfört med kvinnor. Och mången pappa har efter arbetslivet med sorg fått notera att hans barns intresse och närhet för honom inte alls når upp till barnens relationer med mamman. Detta kan ses som en utsatthet som både drabbar män, om umgänget med barnen begränsas eller förhindras, och kvinnor som kan lämnas med ensamt föräldraansvar. 
 Stärkt jämställdhet och starkare normer för jämställd manlighet framstår som ett sätt att minska mäns riskbeteenden och sårbarhet. I vår utredning uppmärksammar vi också hur många av de risk- beteenden som hänger ihop med maskulinitet, även hänger samman med socioekonomiska faktorer. Frågor om maskulinitet behöver med andra ord kopplas till vidare välfärdsfrågor och graden av jämlikhet i samhället. De mest utmärkande dragen i mäns risk- beteende, som drog- och alkoholmissbruk, kriminalitet eller vålds- utsatthet kan kopplas till en ekonomisk utsatthet och till upp- levelsen av begränsade möjligheter i livet. 
 17  
 Om män, hälsa, ohälsa och social utsatthet kan man läsa mer i kapitel 8. 
  
 3.5 
  
 Intimitet, förändring och normkritik 
  
 Mäns identiteter är under omvandling. Både män och kvinnor reflekterar idag kring genus och jämställdhet. Synen på manligt och kvinnligt ifrågasätts och omförhandlas. Detta är inte minst tydligt när det gäller  
 hbtq-frågor. 
  Maskulinitetsforskning har länge betonat hur ett grundläggande drag i skapandet av mansnormer varit, att män ska distansera sig från kvinnlighet, intimitet och framförallt homosexualitet. På många sätt är detta mer ifrågasatt idag, även om  
 hbtq-personer 
  fortfarande upplever en rad problem, har sämre psykisk hälsa och drabbas av  
 hat-brott. 
 18 
  
 17 
  
 Se en av underlagsrapporterna till vår utredning; Trevino,  
  
 Män och social utsatthet – en översikt,  
 bilaga 7 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Herz 2014. 
  
 18 
  
 Se en av underlagsrapporterna till vår utredning; Inti Chavez Perez,  
  
 Mäns sexualitet och  
  
 hbt-personer, 
  
 bilaga 14 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Hardin 2014. Se även kapitel 4.8. 
 66 
  
 SOU 2014:6 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 Hbt- och queerperspektiv behövs när man diskuterar och synliggör förändring av mansnormer för det bryter upp de förut- fattade meningar och normer som finns kring vad en man är och hur människor kan utforma sina identiteter. 
 Att ha normkritiska perspektiv lyfts fram inte minst inom skolans jämställdhetsarbete. Att förändra normer handlar om att kritiskt granska de föreställningar som finns kring kön och då är sexualitet grundläggande. Föreställningar om att pojkar ska vara tuffa och ta för sig medan flickor förväntas vara försiktiga och ansvarsfulla skapar utrymme för trakasserier och sexism. Det påverkar även synen på hur pojkar och flickor förväntas engagera sig i skolarbetet. Pojkar kan uppleva ett behov att markera distans till skolarbete och skötsamhet medan flickor kan förväntas prestera och hålla efter pojkarna. 
 Ser man till skolans värld finns det samtidigt en risk att förut- fattade uppfattningar om pojkars ointresse för skolan riskerar att leda till att dessa beteenden kan stärkas. Lärare och vuxna kan negligera hur pojkar faktiskt många gånger tar ansvar för relationer, skolprestationer och sociala sammanhang. Genom att arbeta norm- kritiskt och samtidigt inte bara uppmärksamma killar som förgivet tagna problem kan pojkars engagemang socialt och i skolan stärkas. Givetvis handlar detta också om att motverka en miljö med inslag av trakasserier och bråk, något som ökar trycket på pojkar att hävda sig i en traditionell manstävling (se kapitel 5). 
 Ett begrepp som lanserats inom genusforskning för att synlig- göra hur traditionella mansstrukturer förändras är  
 inkluderande maskulinitet 
 . Traditionellt har män och killar uppmuntras, ja programmerats, att bygga upp gemenskap genom att tävla i att visa tuffhet, homofobi och sexism. Här sker också förändringar där pojkar idag i större utsträckning uppmuntras att värdera intimitet och inkludering. Framförallt betonar forskning att det är vuxen- världens förväntningar på hur killar och tjejer ska vara som på många sätt påverkar ungdomar att bekräfta stereotypa mönster. 
 19 
  
 Att uppmärksamma hur män engagerar sig i relationer, intimitet och omsorgsgivande behövs för att ge en rättvisande bild av män och även för att synliggöra hur förändring av mansnormer är möjlig. Ett ensidigt fokus på män som bristfälliga när det gäller frågor om relationer eller intimitet riskerar att förstärka bilden av stereotyp manlighet och därmed förväntningarna som män, inte 
  
 19  
 Guerrero 2009. 
 67 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 SOU 2014:6 
  
 minst unga män, möter. Detta ska däremot inte ske på bekostnad av att problem och maktstrukturer förbises. Sexism och ojämställda attityder får inte tolereras i något sammanhang. 
  
 3.6 
  
 Välfärdspolitik och globalisering 
  
 Forskning om män och jämställdhet betonar hur institutionella förhållanden, politik och särskilt välfärdsstatens utformning påverkar normer för maskulinitet. 
 20  
 Jämställdhetspolitik, föräldraledighet och utbyggd barnomsorg har inte bara inneburit att kvinnors position i arbetslivet förbättrats. Det har också inneburit att män i Sverige kunnat kombinera arbete och familj på ett sätt som står ut i internationella jämförelser. 
 Värdet av omsorgsinriktade män uppmärksammas alltmer över stora delar av världen men på få platser ges män den möjlighet att förverkliga detta som i Sverige och de övriga nordiska länderna. Utbyggda socialförsäkringar och en lång tradition av progressiv familje- och jämställdhetspolitik har också inneburit att de negativa kostnader som kan kopplas till maskulinitet begränsats. 
 21  
 Den kris som exempelvis arbetslöshet kan innebära för en man – och en kvinna 
 – ser annorlunda ut i Sverige jämfört med länder där kvinnor förvärvsarbetar i mindre utsträckning och där sociala skyddsnät är svagare. 
 Den svenska välfärdspolitikens betydelse för jämställdhets- utvecklingen kan betraktas ur olika perspektiv. Kvinnor har etablerat sig i arbetslivet men har fortsatt huvudansvar för obetalt arbete i hemmet. Deltidsnormen är stark i kvinnodominerade sektorer och män har inte i behövt axla samma ansvar för omsorg om barn som kvinnor (se kapitel 6). Forskning visar hur ojämställdheten reproducerats i Sverige, något som bland annat syns i skillnaderna mellan mäns och kvinnors inkomster (se kapitel 4.3). 
 22  
 För att råda bot på detta behöver den svenska föräldraförsäkringen ses över. Att kvinnor tar en så stor del av försäkringen jämfört med män är något som återkommande lyfts fram som ett grundläggande jämställdhets- problem. Mer om detta kan man läsa i kapitel 7, där vi lyfter fram behovet av att ytterligare reservera dagarna i föräldraförsäkringen. 
  
 20 
  
 Johansson 2014a. 
  
 21 
  
 European Commission 2013. 
  
 22 
  
 Hamilton och Hanson 2013. 
  
 68 
  
 SOU 2014:6 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 Dagens globalisering har inneburit stora förändringar inte minst i arbetslivet, något som innebär förändringar för både män och kvinnor. Krav på större flexibilitet, högre utbildningsnivå och strukturomvandlingar utmanar förutsättningarna för det som länge varit en traditionell manlig yrkesbana. Större osäkerhet i arbetslivet kan ge män anledning att tänka om vad gäller yrkesbana och i större utsträckning söka sig mot omsorgsarbeten, det kan leda till att mäns intresse att stärka sin identitet utanför arbetslivet, som i relationen till barn, ökar. 
 Detta kan gynna en jämställd utveckling och betyda att män i ökande grad kommer att omprioritera i sina liv och närma sig sättet kvinnor hanterat balansen mellan arbets- och familjeliv. Men utvecklingen kan också ha en betydligt mer negativ innebörd. Osäkerhet kan leda till att män i större utsträckning orienterar sig mot arbete och mindre till familjeliv. Arbetslöshet, osäkra arbets- förhållanden och låga inkomster kan försämra familjers möjligheter och påverka mäns roll som fäder samt kvinnors ekonomiska oberoende i de många fall då kvinnor har svagare arbetsmarknads- anknytning än män. 
 23  
 Det finns en risk att vi står inför en växande jämställdhetsklyfta, där situationen för vissa grupper förbättras vad gäller jämställdhet, men där andra grupper rent av får det sämre. Detta utvecklas ytterligare i utredningens avslutande kapitel 13. 
  
 3.7 
  
 Migration, främlingsfientlighet och demografi 
  
 Många män och kvinnor i Sverige har erfarenheter av migration. Frågor om genus och migration har blivit ett växande forsknings- område i Sverige och internationellt. 
 24  
 När det kommer till frågor om män handlar det om hur erfarenheter av migration präglar identiteten som man och hur bland annat diskriminering eller arbetslöshet kan påverka familjemönster och självuppfattning, men också hur män förhandlar de förväntningar på manlighet som finns i de olika kulturella sammanhang man ingår i. Det handlar också om hur synen på invandrarmän som andra män, påverkar invandrade mäns möjligheter i det svenska samhället. Frågor om migration och invandring knyter också an till frågor om främlingsfientlighet och rasism. I kapitel 11 diskuterar vi hur män är överrepresenterade i främlingsfientliga grupper och hur det inte 
  
 23 
  
 European Commission 2013. 
  
 24 
  
 Darvishpour 2014, Smith 2013. 
  
 69 
  
 Maskuliniteter i förändring 
  
 SOU 2014:6 
  
 sällan finns kopplingar mellan ett motstånd till jämställdhet och invandringsmotstånd. 
 Migration sker även inom Sverige och gäller frågor om utflytt- ningen från landsbygd till storstad. Kopplat till detta finns frågor om huruvida männen blir kvar på landsbygden medan kvinnor söker sig därifrån. Detta är frågor som mer ingående diskuteras i kapitel 4.6. 
 De demografiska förändringarna med den åldrande befolkningen har tagits upp som en central framtida jämställdhetsutmaning. 
 25  
 Med en åldrande befolkning ökar behovet av omsorg och risken att framförallt kvinnor kommer att behöva ta ett större ansvar för anhörigomsorg. Frågan om mäns ansvar för vård av barn kanske i framtiden alltmer kommer att förskjutas till att handla om mäns ansvar för vård av äldre anhöriga. Detta relaterar även till frågor om vård och omsorgssektorns finansiering, behov av att rekrytera personal och betydelsen av att fler män söker sig till denna form av arbete. Frågor om män i omsorgsarbeten berörs i kapitel 6. 
  
 3.8 
  
 Utmaningar 
  
 Frågor om mansnormer och maskuliniteter i förändring griper in i en rad samhällsområden. Som nämnts ovan och även i kapitel 2 sker en rad förändringar i samhället som pekar på att genusrelationer kommer att fortsätta att omformas. Behovet av att uppmärksamma hur föreställningar om maskulinitet formar och påverkar både män och kvinnor är därför stora. I de följande kapitlen beskrivs hur detta kan ske i en rad olika sammanhang och vilka kunskaper som kan ligga till grund för ett fortsatt jämställdhetspolitiskt arbete. 
 En utmaning för jämställdhetsdebatten är att synliggöra den förändring som äger rum, och inte minst mäns roll i dessa förändr- ingar, utan att man därmed förlorar fokus på generella maktstrukturer i samhälle, familj och arbetsliv. Vi tror att maskulinitetsperspektiv har mycket att bidra med i detta arbete. 
  
 25  
 Se SOU 2005:66. 
 70 
 Min sida – Powell 
 När jag vikarierade som politiskt sakkunnig med ansvar för bland annat jämställdhetsfrågor hos Nyamko Sabuni  
 2008–2009 
  blev det uppenbart för mig att jämställdhet fortfarande ofta tolkas som kvinnofrågor i Regeringskansliet. Det handlade om att få upp kvinnors representation i olika sammanhang, om (mäns) våld mot kvinnor, om kvinnor som prostituerar sig, kvinnors löner etc. Patriarkatet och männen som förövare, kvinnorna som offer. Det finns mycket kvar att göra på de områdena men mycket av analysen kändes mer  
 1970-tal 
  än  
 2000-tal. 
  För mig har feminismen alltid handlat om att ifrågasätta de invanda normer och roller som finns, hos män och kvinnor. Det är lika relevant att fundera över yrken där män är underrepresenterade, över män som utsätts för våld, över män som prostituerar sig. Genusaspekterna är lika tydliga där och vi måste begripa dem för att kunna motverka problemen på ett så bra sätt som möjligt. 
 Carter har varit expert i utredningen. Han arbetar som vice VD för Ross. 
 71 
 4 Mäns skilda villkor 
 Slutsatser 
  
 1. 
  
 Män har, även om förändringar skett och sker, en över- väldigande del av maktpositionerna och den ekonomiska makten i samhället. 
  
 2. 
  
 Den ojämställda representationen i börsbolagens styrelser och ledning bidrar till att befästa en bild av män som maktbevarande och föga jämställda. 
  
 3. 
  
 Mäns skilda villkor är synliga i frågor om klass, medellivslängd, geografi, etnicitet, sexualitet, m.m. Olika position, resurser och grad av inkludering i samhället påverkar hur maskulinitet uttrycks och mäns livschanser. 
  
 4. 
  
 Segregation och ojämlikhet mellan grupper i Sverige behöver uppmärksammas för att ge bättre förutsättningar för jämställdhet. 
  
 5. 
  
 Vissa grupper av män riskerar stereotypisering, detta gäller inte minst föreställningar om män i glesbygd, arbetarklass- män och män med invandrarbakgrund. 
  
 6. 
  
 Olika specifika villkor behöver uppmärksamhet. Det gäller exempelvis hur män i glesbygd hanterar arbetslöshet och hälsofrågor. Det gäller också hur invandrade män kan uppleva statusförlust efter migration och reagera på maktförskjut- ningar i familjen, när normer från deras ursprungsländer kolliderar med normer i Sverige. 
  
 7. 
  
 Hbtq-personers 
  
  situation behöver fortsatt förbättras. 
 73 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 För detta kapitel har vi valt rubriken mäns skilda villkor. Den syftar på att det i många avseenden är skillnad på villkoren för män och kvinnor. Den syftar också på det vi lyft fram i kapitel 2 och 3 – det är skillnad på villkoren bland männen. 
 I kapitlet kommer vi särskilt att studera skillnader när det gäller makt, ekonomiska resurser, klass, demografi, geografi och dess skilda normer, etnicitet och segregation samt sexualitet. 
 Kapitlets olika avsnitt är heterogena sinsemellan, vissa är mer deskriptiva, kartläggande och innehåller en myckenhet av statistik, andra mer analyserande. 
  
 4.1 
  
 Om begreppet intersektionalitet 
  
 Intersektionella analyser syftar till att synliggöra vilka makt- strukturer som medverkar till människors skilda villkor och att kritiskt granska dessa. 
 1  
 Sådana intersektionella analyser handlar inte enbart om att konstatera skillnader mellan olika grupper. Det räcker inte att exempelvis uppmärksamma hur t.ex. klass, bostads- ort eller hudfärg kan hänga samman med olika villkor i samhället. Man behöver koppla detta till de mönster som premierar exempel- vis vithet, manlighet, medelklass, heterosexualitet, urbanitet och bostadsort och som kan vara diskriminerande. 
 Det här betyder att det inte är tillräckligt att t.ex. synliggöra att män med lägre utbildning tar ut mindre föräldrapenning än de med högre utbildning. Man behöver också försöka analysera och diskutera vad som påverkar detta och hur den specifika relationen mellan ekonomiska förutsättningar och strukturer i olika grupper samverkar med könsnormer. I intersektionella analyser ingår också att diskutera hur föreställningar om grupper och identiteter styr politiska problembeskrivningar och analyser. 
 Intersektionella perspektiv gör det också möjligt att se hur identiteter och positioner är situationsbundna. Betydelsen av köns- tillhörighet kan till exempel förstärkas eller försvagas i olika åldrar, situationer och relationer. Att vara man kan vara en tillgång i många sammanhang, men ha mindre betydelse eller rent av vara en nackdel i andra. 
 Och, vi kan förstås fråga oss i hur små grupper kan könen delas upp och beskrivningar m.m. fortfarande vara hanterbara. Extremen är ju att vi studerar varje individ – och än mer – varje individ under 
  
 1  
 de los Reyes och Doyle 2005. 
 74 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 den individens livscykel. Under en individs livscykel kan ju social status, ekonomi, utbildning, funktionsförmåga m.m. ändra sig och åldern ändrar sig. 
 Även en intersektionell ansats innebär generaliseringar men då i mindre grupper än bara män respektive kvinnor. Analyserna är därför användbara för att öka igenkännandet och förståelsen. 
 I utredningen har vi inte haft möjlighet att genomgående belysa alla frågor utifrån intersektionalitet. Vi väljer istället ofta att tala om och uppmärksamma mäns skilda villkor. Vi har trots detta önskat beskriva begreppet som har blivit alltmer frekvent och viktigt i jämställdhetspolitiska analyser. 
  
 4.2 
  
 Mäns maktpositioner i siffror 
  
 Vi har i tidigare kapitel talat om mäns makt utan att närmare gå in på vari denna består eller hur den ser ut. Det torde vara föga ifrågasatt att män generellt sett har större makt än kvinnor. Men då det förhållandet är så centralt i jämställdhetsdiskussionen har vi funnit skäl att tränga närmare ner i saken även om mäns och kvinnors makt behandlats i ett flertal andra statliga utredningar. 
 2 
  
 I vår underlagsrapport har vi studerat mäns – och kvinnors – maktpositioner (formella makt) inom ett flertal områden. 
 3  
 Vi har gjort det med den begränsningen att det huvudsakligen gäller den makt som låter sig mätas i form av antal, andelar och fördelning av maktpositioner. 
 Vi har alltså män och kvinnors representation. I diskussioner om mäns – och kvinnors representation brukar representation beskrivas som en nödvändig förutsättning för makt, men om representationen blir mer jämn innebär det inte per automatik att båda grupperna får lika stor makt. 
 Den reella makten är alltså svårare och mer delikat att bedöma och kan ibland sammanfalla med den mätbara – men långt ifrån alltid. 
  
 2 
  
 Bl.a. SOU 1987:19,  
  
 Varannan damernas 
 ; SOU 1990:44,  
 Demokrati och makt i Sverige 
 ; SOU 1994:3,  
 Mäns föreställningar om kvinnor och chefskap 
 ; SOU 2003:16,  
 Mansdominans i  
 f 
 örändring 
 ; SOU 2005:66,  
 Makt att forma samhället och sitt eget liv  
 samt SOU 2007:108,  
 Kön, makt och statistik 
 . Burns, som var särskild utredare i sistnämnda utredning, arbetar f.n. med en uppföljning av ett tidigare projekt från 2001 om makt och kön. 
  
 3 
  
 Mäns maktpositioner i siffror 
 , bilaga 9 till vårt betänkande. Rapporten innehåller bl.a. mer av fakta, tidsserier, resonemang och internationella jämförelser etc. än de som här presenteras. 
 75 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 Vi har inte på djupet gett oss i kast med den kanske naiva men icke oviktiga frågan om varför och varifrån män har fått och har sin makt. Vi behandlar den dock kortfattat i kapitel 4.2.3. 
 Innan det vi funnit presenteras är det värt erinra om det mål för jämställdhetspolitiken som riksdagen beslutade hösten 2008 
 4 
 : 
 Målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. 
 Inom ramen för detta arbetar regeringen utifrån fyra delmål. Ett av dem är: 
 En jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva medborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. 
 Vår genomgång visar entydigt och odiskutabelt att det är ett kön som har klart större makt än det andra inom de flesta samhälls- områden. Det kan vara behövligt att först slå fast detta. Kanske för att det är så självklart, traditionellt och normalt att vi inte alltid reflekterar över att det är så. 
 En inte helt oviktig fråga i sammanhanget är hur man ska se på det så kallade jämställdhetsintervallet, dvs. då minst 40 procent av vardera könet är representerat. Om t.ex. en verksamhet har 80 procent anställda män är då målet/förväntan att ledningen ska utgöras av andelen  
 40–60? 
  Vi lämnar inte här något svar på den frågan utan försöker i det följande hantera båda förhållandena när frågeställningen är relevant, dvs. då totala antalet anställda inom verksamheten ligger utanför jämställdhetsintervallet. 
  
 4.2.1 
  
 Resultat generellt 
  
 De stora linjerna, utöver den manliga dominansen, är i huvudsak följande när vi studerar maktpositioner: 
  
 Det finns sammantaget vissa skillnader mellan könen när det gäller  
  
 valdeltagande  
 men de mer påtagliga skillnaderna syns när det gäller civilstånd, inkomst, socioekonomi, utbildningsnivå och inrikes/utrikes födda. Så t.ex. har personerna i 5:e, högsta, 
 inkomstkvintilen 18 procentenheters högre valdeltagande än dem som ligger i 1:a, lägsta, inkomstkvintilen. Män röstar i 
  
 4  
 Prop. 2008/09:1, bet. 2008/09: AU1, rskr. 2008/09:115. 
 76 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 något lägre grad än kvinnor i alla kvintiler. 
 5  
 Och, så t.ex. har de med eftergymnasial utbildning 15 procentenheter högre valdel- tagande än de med enbart förgymnasial utbildning. Det finns liten könsskillnad inom dessa två grupper. 
 6 
  
 Män  
  
 röstar  
 sedan 1982 mer borgerligt än kvinnor och skillnaderna har ökat under de senaste 10 åren. 
 7  
 (Se vidare kapitel 11.1). 
  
 Män är något mer  
  
 politiskt aktiva  
 än kvinnor – i politiska diskussioner, i politiska partier etc. 
 8 
  
 Vid en  
  
 jämförelse internationellt  
 ligger Sverige, baserat på vårt urval, generellt långt framme när det gäller jämställdhet i makt- positioner. Ett exempel på detta är inom politiken. Från denna huvudiakttagelse finns undantag. Det gäller bl.a. totala andelen chefer där Sverige har lägre andelar – 64 procent män 
 9  
 - än flera andra länder. En orsak till detta kan vara, som regeringen pekat på 
 10 
 , att det finns ett samband mellan generös familjepolitik och färre kvinnor i toppositioner. Män tar ut mindre del av föräldra- försäkringen och arbetar i mindre grad deltid (se kapitel 7 respektive 6). 
  
 Det har hittills varit  
 en generell utveckling i mer jämställd riktning  
 över tid. Går vi tillbaka till  
  
 1950-talet 
  
  är den enorm när det gäller t.ex. förekomsten av och andelen kvinnliga domare 
  
 11 
  
 , poliser 
  
 12 
  
 , präster 
  
 13 
  
 , statsråd 
  
 14  
  
 och åklagare 
  
 15 
  
 . 
  
 Under den senaste  
  
 10-årsperioden 
  har  
 påtagliga framsteg  
 gjorts inom t.ex. verksamheter som styrelser för statliga företag, TCO och därutöver t.ex. statliga myndighetschefer. Utvecklingen vad gäller börsföretag är dock ett stort undantag. 
  
 5 
  
 SCB 2012d s. 55. 
  
 6 
  
 SCB 2012d s. 54. 
  
 7 
  
 I SCBs partisympatiundersökning november 2013 – SCB (2013c), fick c 4,6 procent mansröster och 2,6 procent kvinnoröster; fp 4,3 respektive 5,8; kd 2,9 respektive 3,0; m 30,1 respektive 25,7; mp 6,5 respektive 11,8; s 34,1 respektive 39,3; sd 9,5 respektive 3,8 och v 6,4 respektive 6,6. 
  
 8 
  
 SCB (ULF). 
  
 9 
  
 MI/SCB. 
  
 10 
  
 Prop. 2013/14:1 bil. 2 s. 15. 
  
 11 
  
 Domaryrket öppnades för kvinnor 1947. 
  
 12 
  
 Första kvinnliga ordningspolisen utexaminerades 1958. 
  
 13 
  
 De första kvinnorna prästvigdes 1960. 
  
 14 
  
 Första kvinnliga statsrådet 1947. 
  
 15 
  
 Första kvinnliga åklagaren 1951. 
  
 77 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 Ett mycket vanligt mönster är att  
  
 andelen män ökar successivt uppåt i hierarkin 
 , må vara inom politiken, offentlig förvaltning eller näringsliv. Tydliga exempel på detta är kommunpolitiken och kommunförvaltningen, landstingsförvaltningen, privata sektorn generellt och LO. Undantag finns dock, t.ex. landstingens politiska ledning, Svenskt Näringsliv och delvis Riksidrottsförbundet. 
  
 De  
  
 absolut högsta posterna  
 innehas vanligtvis av män. Exempel på detta är statschef, statsminister, riksåklagare, rikspolischef och överbefälhavare. Undantag finns dock, t.ex. ordföranden i Högsta domstolen, ärkebiskopen samt ordförandena i TCO och i Riksidrottsförbundet. 
  
 Samhällsområden som är  
  
 medlemsstyrda 
 , mer demokratiska till sin natur och beroende av sina röster och medlemmar, har god könsmässig representativitet. Exempel på detta är politiken, (även rikspolitikens avläggare statliga myndigheter), TCO och SACO. Dessa verksamheter är ofta föremål för aktiv insyn. Undantag finns dock, t.ex. LO. 
  
 På  
  
 nationell  
 nivå är det i flera fall mer jämställt än på regional och lokal. Exempel på detta är politiken och statlig förvaltning. Även här gäller att dessa verksamheter oftare är föremål för aktiv insyn, det finns helt enkelt ett tryck. Undantag finns dock, t.ex. vad gäller de absolut högsta posterna. 
  
 4.2.2 
  
 Resultat per samhällsområde 
  
 Inom respektive samhällsområde ser det i stort ut på följande sätt: 
  
 Politiken  
 är jämförelsevis jämställd och i den kategorin skiljer landstingen ut sig som de mest jämställda och kommuner som de minst jämställda. I kommunpolitiken märks tydligast den hierarki vi tidigare nämnt. Det kan dock vad gäller politiken vara värt notera, särskilt i jämförelse med våra nordiska grannar, att Sverige hittills inte haft någon kvinnlig statsminister. 
  
 Sverige har inte heller, även det i jämförelse med de flesta av våra nordiska grannar, i modern tid haft någon kvinnlig  
  
 statschef. 
  
 I offentlig förvaltning  
 skiljer staten ut sig som mest jämställd. Siffror inom jämställdhetsintervallet har högsta chefer inom 
 78 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 kommun och landsting men i förhållande till könsfördelningen bland de anställda är situationen klart till männens fördel. 
  
 Domare, åklagare och polis  
 utvecklas i jämställd riktning, särskilt åklagarväsendet. 
  
 Styrelserna i de statliga företagen 
  
 16  
  
 kontrasterar starkt positivt i jämförelse med dem inom den privata sektorn. 
  
 Börsföretagen  
 är mycket ojämställda även om man beaktar att det är en större andel män än kvinnor som arbetar inom dessa företag. Ojämställdheten gäller såväl styrelser 
 17  
 som verkställande direktör 
 18 
 . Så länge situationen fortsätter att se ut som den gör riskerar ojämställdheten, trots att det endast rör sig om en liten numerär - nästan exakt 1 000 manliga styrelseledamöter 
 19 
 , att befästa en bild av män som maktbevarande och föga jämställda – en bild som kan vara till skada för bilden av män generellt. Sverige tillhör dock de bästa vad gäller andelen kvinnor i styrelserna inom  
 EU-27 
  – 3:e plats, men förändringstakten är låg – Sverige ligger bland de 5 länder som har lägst takt. 
 20 
  
 Aktiebolagen  
 är också ojämställda, dock i mindre omfattning än börsföretagen. 
 21 
  
 Universitet och högskolor  
 släpar efter när det gäller professorer 
 – 76 procent är män att jämföra med 43 procent av samtlig forskande och undervisande personal. 
 22 
  
 Svenska Kyrkan  
 har gjort framsteg i jämställd riktning bland sina anställda inte minst när kyrkan nu har en kvinnlig ärkebiskop. Ett undantag är dock det ledande organet Kyrkostyrelsen. 
 23 
  
 Bland  
  
 arbetstagarorganisationerna  
 är TCO och SACO klart jämställda organisationer, särskilt SACO. LO är ett exempel på 
  
 16 
  
 Styrelseordförande 63 procent män 2013 mot 87 procent 2002, övriga styrelsen 53 procent mot 63 procent 2002. Källa: Regeringen, Verksamhetsberättelser för statliga företag. 
  
 17 
  
 Styrelseordförande 95 procent män 2013 mot 97 procent 2002, samtliga i styrelsen 79 procent 2013 mot 95 procent 2002. Källor: prop. 2013/14:1 bil. 3 s. 14 samt AllBright 2013b. 
  
 18 
  
 94 procent män 2013, 98 procent 2007. Källa: AllBright 2013b samt SOU 2007:108. 
  
 19 
  
 AllBright 2013b. 
  
 20 
  
 Europeiska kommissionen i SCB 2013b. 
  
 21 
  
 Styrelseordförande 84 procent män 2011 mot 86 procent 2009, samtliga i styrelsen 80 procent 2011 mot 81 procent 2009. Källor: SCB (RAMS) samt Bolagsverket. 
  
 22 
  
 SCB samt Obrien. Sverige fick sin första ordinarie kvinnliga professor 1937. Lund fick sin första kvinnliga professor 1965. 
  
 23 
  
 67 procent män 2011, 60 procent 2003. Källa: Svenska Kyrkan. 
  
 79 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 en organisation där andelen män ökar successivt uppåt i hierarkin. 
 24 
  
 Ordenssällskap  
 m.fl. är organisationer som i många fall är enkönade och ofta rekryterar män från samhällets högre skikt. Det kan därför antas att de erbjuder viktiga mötesplatser som ger tillfälle för maktskapande. 
 Vi har summerat de resultat vi funnit vad gäller mäns makt i diagram som återfinns i bilaga 9 avsnitt 17. Diagrammen har vi gjort dels per samhällsområde, dels i fallande ordning från 100 procent män till 0 procent män. Det skulle kanske vara möjligt att räkna fram ett index för att förenkla informationen i diagrammen men det har vi inte funnit en bra metod för att göra på ett rättvisande sätt. För att ge en bild av eventuella förändringar som skett över cirka ett  
 10-årsintervall, 
  när vi haft tillgång till sådana uppgifter, har vi markerat detta i diagrammen. 
  
 4.2.3 
  
 Vilka är maktmännen? 
  
 LO gör regelbundet undersökningar av makteliten i Sverige – totalt 197 personer 2011. 
 25  
 Andelen män i denna elit var 99 procent såväl 1950 som 1970. 20 år senare hade den minskat till 94 procent och ytterligare 20 år senare (2011) hade den minskat till 77 procent. Skulle utvecklingen fortsätta i samma takt pekar den på att 55 procent skulle uppnås 2070. 
 Tidningen Fokus gör liknande undersökningar av de 100 mäktigaste i Sverige. 
 26  
 Såväl 2008 som 2013 var det cirka 70 procent män på den listan. 2013 hade män 100 procent av platserna  
 1–5, 
  80 procent av platserna  
 1–10 
  och 80 procent av platserna  
 1–25. 
  Totalt sett hade män mätt på detta sätt högre positioner 2013 än 2008. 
 I Norge har flera undersökningar gjorts, bl.a. den s.k. elit- undersökningen 2001. 
 27  
 Resultaten, som torde ha viss relevans även för Sverige, visade bl.a. att de resursstarka i termer av utbildning och ekonomi dominerade bland eliten. 2010 följdes undersökningen upp och man fann då bl.a. följande om mansdominansen 
 28 
 : 
  
 24 
  
 2012; medlemmar 54 procent män, kongress 56, styrelse 83, ordförande 100. Källa: LO. 
  
 25 
  
 LO 2013b 
  
 26 
  
 Senast i Fokus 2013. 
  
 27 
  
 Se NOU 2012:15 kapitel 8.4.2. 
  
 28 
  
 NOU 2012:15 kapitel 8.4.2. 
  
 80 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 Totalt har mannsdominansen krympet fra en mannsandel på 83 prosent til en mannsandel på 75 prosent over de siste ti årene. I dag er altså tre av fire toppledere menn. Mannsdominansen er med andre ord fortsatt formidabel, innenfor eliteutvalget som helhet. Mest påfallende er den endringen som har skjedd innenfor lederstrata som i all hovedsak tilhører offentlig sektor. 
 Och uppsummeringen och värderingen kom att fokusera på familjebakgrund och utbildning 
 29 
 : 
 Norske topposisjoner er sterkt klasseselekterte, i den forstand at det har vært en klar sammenheng mellom en privilegert sosial familiebakgrunn og rekruttering til disse lederposisjonene. Slik eliteutvalget er definert og avgrenset, omfatter det samtidig posisjoner som i stor utstrekning krever bestemte former for høyere utdanning. Norske topposisjoner er, i en samlebetraktning, ikke preget av mangfold, eller diversitet. I stedet tyder alt på at de stadig er dominert av middelaldrende menn med etnisk norsk bakgrunn. 
 Vi har vad gäller svenska förhållanden inte undersökt utbildning, ekonomi, familjebakgrund, familjesituation, etc. för dem med makt- positioner i Sverige. 
 Dock, den norska elitens könsfördelning liknar till stora delar den svenska. Bl.a. till följd av detta skulle vi vara förvånade om inte mycket av det som karakteriserar män – och kvinnor – med makt i Norge också är giltigt i Sverige. 
 30 
  
 Det är nu inte vilka män som helst vi behandlat ovan i vår undersökning – kanske i storleksordningen 5  
 000–10 
  000 när vi talar om styrelser, högre chefer etc. 
 I jämställdhetsdebatten figurerar inte sällan som en slags manlig modell den  
 vite, heterosexuelle, framgångsrike mannen.  
 Om vi antar, utifrån den diskussion vi fört ovan och som enbart baserar sig på maktpositioner i siffror, att dessa i Sverige är 10 000 personer så skulle det motsvara 3 promille av männen i åldern  
 25–74 
  år. Givet detta, och därmed utrymmet är så trångt, och än trängre om vi använder oss av tidningen Fokus eller LO:s beräkningar, kan man verkligen diskutera om denne modellman är ett rimligt utgångs- objekt i en jämställdhetsdebatt. 
  
 29 
  
 NOU 2012:15 kapitel 8.4.4. 
  
 30 
  
 Undersökningar av förhållandena i Sverige redovisas bl.a. i Ds 2005:12 och Göransson 2006. 
  
 81 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 4.3 
  
 Män och ekonomiska resurser 
  
 Liksom vad gäller avsnitt 4.2 om mäns makt har vi i kapitel 2 och 3 talat om mäns resurser utan att närmare gå in på vari dessa består eller hur de ser ut. Även vad gäller resurser torde det vara föga ifrågasatt att män generellt sett har större resurser än kvinnor. I vår underlagsrapport har vi studerat mäns – och kvinnors – resurser. 
 31  
 Vi har gjort det med den begränsningen att det avser ekonomiska resurser. 
 Vi har inte heller här gett oss i kast med den kanske naiva men icke oviktiga frågan om varför och varifrån män har fått och har sina ekonomiska resurser. 
 Innan det vi funnit presenteras är det värt erinra om det mål för jämställdhetspolitiken som riksdagen beslutade hösten 2008 
 32 
 : 
 Målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. 
 Inom ramen för detta arbetar regeringen utifrån fyra delmål. Ett av dem är: 
 Ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. 
 Att det finns en koppling mellan ekonomi och jämställdhet framgår inte minst i en norsk undersökning som belyste hur ekonomisk jämställdhet inom en relation har ett samband med jämställdhet i praktiken. Slutsatsen där var 
 33 
 : 
  
 En mer jämn fördelning av resurserna i ett äktenskap och ett samboende ökar avsevärt möjligheterna till mer jämställda praktiker. Effekten är tydligast bland män, men framträder också bland kvinnor. 
  
 En jämn resursfördelning inom paret ökar också sannolikheten för mer positiva attityder till jämställdhet. 
  
 Pars resursfördelning har en starkare inverkan på jämställda praktiker än på attityderna. 
  
 31 
  
 Mäns ekonomiska resurser 
 , bilaga 10 till vårt betänkande. Rapporten innehåller bl.a. mer av fakta, tidsserier, resonemang och internationella jämförelser än de som här presenteras. 
  
 32 
  
 Prop. 2008/09:1, bet. 2008/09: AU1, rskr. 2008/09:115. 
  
 33 
  
 Holter, Svare och Egeland 2009 s. 203. 
  
 82 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 Inkomstfördelningen är det element i parets resursfördelning som har den starkaste påverkan på jämställdheten. Även denna starka koppling påverkas dock av mellanliggande variabler som den subjektiva upplevelsen av vem eller vilka som ansvaret för familjens inkomster. 
  
 4.3.1 
  
 Mäns och kvinnors löner 
  
 Män har generellt sett högre löner än kvinnor. Det gäller inom majoriteten av de största yrkesgrupperna. I de 10 vanligaste yrkes- grupperna, där 40 procent av alla anställda män och 43 procent av alla anställda kvinnor fanns, hade 2012 män högre månadslön i 8, lika i 1 och kvinnor högre i 1 
 34 35 
 . 
 Mäns högre löner gäller också när man studerar samhällssektorer. Detta även efter standardvägning, dvs. då hänsyn tagits till att män och kvinnor har olika ålder, utbildning, arbetstid, finns inom olika sektorer och tillhör olika yrkesgrupper. Störst är skillnaden inom privat sektor där mäns lön 2012 var 108 procent av kvinnors (privatanställda tjänstemän 111), lägst är den inom kommunal där mäns lön uppgick till 101 procent. 
 36 
  
 I Norden har Sverige de minsta löneskillnaderna totalt sett. 
 37  
 De svenska löneskillnaderna ligger nära genomsnitten i  
 EU-27 
 38 
  
 och OECD 
 39 
 . 
 Varför har då män högre löner än kvinnor även efter standard- vägning? 
 Kvinnor tar fortfarande till stor del huvudansvar för barn och familj. Därför är det oftast så att när barnet kommer tar kvinnan ut största delen av föräldraförsäkringen (se kapitel 7) och inte sällan börjar hon sedan, eller fortsätter, arbeta deltid (se kapitel 6). Kvinnor tar också ut störst andel dagar när det gäller vård av barn (vab). 
 40 
  
 Mot denna bakgrund är det inte att förvåna att en arbetsgivare, som rimligen betalar för den prestation som utförs på arbetsplatsen och inte någon annanstans, premierar den som ofta är på arbets- platsen och som är pålitlig med sin närvaro. Premieringsmöjlig- 
  
 34 
  
 Förskollärare och fritidspedagoger där män hade 97 procent av kvinnors lön. 
  
 35 
  
 MI/SCB 2013 och egna beräkningar. 
  
 36 
  
 MI/SCB 2013 och egna beräkningar. 
  
 37 
  
 Eurostat. 
  
 38 
  
 Prop. 2013/14:1 bil. 3 s. 25 f. 
  
 39 
  
 OECD 2012. 
  
 40 
  
 64 procent av dagarna 2012. Källa: Försäkringskassan. 
  
 83 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 heterna har ju dessutom ökat i och med den alltmer utbredda individuella lönesättningen. 
 En person som ofta är på sin arbetsplats ges också tillfälle att lära sig mer på arbetsplatsen – ett lärande som kan ta sig uttryck i rent hanteringsmässigt kunnande men som också kan innehålla tidsmässigt större möjligheter för sociala kontakter i och utanför arbetsplatsen. Till detta kommer, så länge könsmönstret i stora delar är som det är, att en arbetsgivare kan ha skilda förväntningar på en ung kvinnas respektive ung mans framtida huvudfokusering på arbetet och de facto premierar detta vid såväl rekrytering som befordran. 
 Med detta är inte sagt att kvinnor ska ha lägre lön men att det ur ett arbetsgivarperspektiv är rimligt att den som fokuserar mest på sitt arbete har större möjligheter att få en god lön än en person med annat fokus – detta oavsett kön. Men nu råder de förhållanden mellan könen som råder och ska de lösas upp i ordentlig jämställd- het krävs att närvaro och fokuseringen på arbetet inte styrs av kön eller förväntningar på kön utan endast på individens prestationer i arbetet – något som i sin tur mer eller mindre kräver en jämställd relation. 
 En ytterligare förklaring till löneskillnaderna, här avseende privatanställda tjänstemän, ges av regeringen 
 41 
 : 
  det är större lönespridning i denna grupp. Tjänstemännen förhandlar också i högre utsträckning om sin lön individuellt, vilket ökar lönespridningen. Forskning visar dessutom att kvinnor är mer återhållsamma i sina löneanspråk jämfört med män. Därutöver antyder forskningen att kvinnor och män bedöms olika i en förhandlingssituation. Både kvinnor och män i chefsposition är mer återhållsamma med att tillmötesgå kvinnors löneanspråk och den negativa effekten för kvinnor som förhandlar mer aggressivt är större 
 En annan faktor torde vara traditionens betydelse. Här kan vara värt att t.ex. erinra om att först 1946 beslutades om rätt till lika lön för män och kvinnor när det gäller alla statliga tjänster. Vidare, 1960 beslutade LO och SAF att inom 5 år slopa de särskilda kvinnolönetarifferna. 
 42 
  
 41 
  
 Prop. 2013/14:1 bil. 3 s. 23. 
  
 42 
  
 För en ytterligare beskrivning se avsnitt 2.2.1 i bilaga 10 till vårt betänkande. Beträffande forskningsresultat om mäns och kvinnors konkurrensattityder se avsnitt 2.2.4 i bilagan. 
  
 84 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 4.3.2 
  
 Mäns och kvinnors inkomster 
  
 Män har högre sammanräknad  
 förvärvsinkomst  
 än kvinnor – 126 procent av kvinnors 2011. 
 43  
 En intressant grupp är åldersgruppen  
 25–29 
  år där mäns inkomst låg på 139 procent av kvinnors. 
 44  
 I denna åldersgrupp är det färre män än kvinnor som studerar och många kvinnor har fått barn och är föräldralediga i större utsträck- ning än män. Skillnaden kan också ha betydelse för bl.a. senare val av deltid, framtida inkomstutveckling och pension. 
 I åldersgruppen 65 år och äldre var skillnaden i förvärvsinkomst större mellan könen än skillnaden för dem i yrkesverksam ålder. 
 45 
  
 Män hade 2011 högre förvärvsinkomster i alla decilgrupper utom den lägsta (figur 4.1). 
  
 1  
 000-tal 
  kr 
  
 900 
  
 800 
  
 700 
  
 600 
  
 500 
  
 400 
  
 300 
  
 200 
  
 100 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 10 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Decilgrupp 
  
 Källa 
 : SCB (IoS) och egen bearbetning. 
  
 43 
  
 SCB 2013b. 
  
 44 
  
 SCB 2013b. 
  
 45 
  
 SCB 2013b. 
  
 85 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 Den reala inkomstutvecklingen har sett olika ut för olika inkomst- grupper under perioden  
 1991–2011. 
  För dem i lägsta inkomstgruppen har den varit 0,4 procent per år, för dem i mittersta gruppen 1,7 procent per år och för dem i högsta gruppen 3,0 procent per år. 
 46  
 Summeras effekten av dessa siffror över hela perioden blir skillnaderna markanta. 
 De totalt sett ökade  
 inkomstskillnaderna  
 i Sverige under perioden  
 1991–2011 
  har av regeringen förklarats med framförallt de ökade kapitalvinsterna och kapitalinkomsterna. 
 47  
 Även om de ökat kan dock vid jämförelse inom EU konstateras att Slovenien och Sverige hade de lägsta inkomskillnaderna 2011. 
 48 
  
 Vi har tidigare berört löneskillnader. Dessa har förstås stark koppling till den sammanräknade förvärvsinkomst vi behandlat ovan. Skillnaderna i inkomst mellan män och kvinnor beror främst på att män i större utsträckning än kvinnor arbetar i yrken som ger högre inkomster, mer sällan arbetar deltid, har lägre sjuktal och är föräldralediga i mindre omfattning än kvinnor. 
 49 
  
 Skillnader mellan könen i inkomst är dock lägre i Sverige än i  
 EU-27 
  totalt. 
 50 
  
 Förvärvsinkomsten har en stark koppling till den  
 disponibla inkomsten 
 . Mäns disponibla inkomst 2011 var 28 procent högre än kvinnors. Över tid har den individuella disponibla inkomsten utvecklats något långsammare för män jämfört med kvinnor  
 20–64 
  år. 1991 uppgick medianvärdet för mäns disponibla inkomst i förhållande till kvinnors till 132 och 2011 till 123. Detta beror i sin tur på männens långsammare ökning av arbetsinkomst. 
 51 
  
 En del av den disponibla inkomsten för vissa utgörs av  
 ekonomiskt bistånd 
 , dvs. försörjningsstöd m.m. Bland de ensamstående som 2012 fick ekonomiskt bistånd var 47 procent ensamstående män utan barn. 20 procent var ensamstående kvinnor med barn. 
 52  
 Bland de ensam- stående med barn förefaller männen ha betydligt bättre ekonomi. 
 Den  
 disponibla individuella inkomsten  
 varierar med kön och ålder. Så t.ex. hade 2011 män 65 år eller äldre högre disponibel inkomst än kvinnor  
 20–64 
  år. Allra lägst disponibel individuell inkomst hade sammanboende kvinnor 80 år och äldre; cirka hälften av den 
  
 46 
  
 Prop. 2012/13:100 bil. 2 s. 11. 
  
 47 
  
 Prop. 2012/13:100 bil. 2 s. 7. 
  
 48 
  
 Prop. 2012/13:100 s. 14 och s. 23. 
  
 49 
  
 SCB 2013b. 
  
 50 
  
 Eurostat. 
  
 51 
  
 Prop. 2013/14:1 bil. 3 s. 28. 
  
 52 
  
 SCB 2012. 
  
 86 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 disponibla inkomst som en kvinna i åldern  
 20–64 
  år hade. Samman- boende män 80 eller äldre hade en disponibel inkomst som var 74 procent högre än de sammanboende kvinnorna 80 år eller äldre. 
 53 
  
 Män försörjer sig i högre grad än kvinnor på  
 närings- och löneinkomster  
 och i lägre grad än kvinnor på studiestöd, barnbidrag, underhållsbidrag, bostadsbidrag och föräldrapenning. 
  
 Utrikes födda  
 har lägre inkomster än inrikes födda. Det finns dock, inte förvånande, ett starkt samband med hur länge man vistats i Sverige. Generellt gäller också att utrikes födda män har högre inkomster än utrikes födda kvinnor. 
 Vid jämförelse inom EU som tar sikte på personer  
 med risk för fattigdom eller social utslagning  
 kan bl.a. noteras att för Sveriges del uppgår riskgruppen till 14 procent av männen  
 (EU-27, 
  23) och 18 procent av kvinnorna  
 (EU-27, 
  25). 
 54  
 Svenska män kommer alltså särskilt väl ut i denna jämförelse. 
  
 4.3.3 
  
 Mäns och kvinnors förmögenheter 
  
 Att studera förmögenhet har blivit svårare efter 2007 eftersom sådana uppgifter inte längre samlas in av staten. Vi får därför huvudsakligen basera oss på uppgifter från detta år. 
 De finansiella tillgångarna utgörs av bankkonton, aktier, fonder, obligationer, kapitalförsäkringar och andra finansiella instrument. Tillgångarna 2007 såg ut på följande sätt (figur 4.2): 
  
 53 
  
 Prop. 2013/14:1 bil. 3 s. 29. 
  
 54 
  
 Eurostat (GEI). 
  
 87 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 Källa 
 : SCB 2008 
 Vi ser bl.a. att de finansiella tillgångarna var relativt jämnt fördelade mellan könen i åldrarna fram till cirka 65 år. Vid jämförelse mellan könen bör dock beaktas att skatten vid avskaffandet var 1,5 procent av den del som översteg 1,5 miljoner kronor för ensamstående och 3 miljoner för gifta och samboende (tillsammans). 
 I åldrarna över 65 år var nivåerna helt olika för män och kvinnor. Männens tillgångar växte för årskullarna fram till  
 90-åringarna. 
  Kvinnornas blev i huvudsak mindre med ökad ålder. 
 De finansiella tillgångarna var mycket ojämnt fördelade i befolk- ningen. Den tiondel av befolkningen som hade störst finansiella tillgångar stod för 71 procent av dem år 2007. Den rikaste hundra- delen ägde 32 procent.  
 55 56 
  
 Det var 2007 stor skillnad i finansiella tillgångar avhängigt i vilken kommun man bodde. Men mönstret att män hade större tillgångar än kvinnor gällde; män hade större medianvärde än kvinnor i 260 av landets 290 kommuner. Förmögenheten för en person i Danderyd var 15 gånger större än för en person i Jokkmokk. För männen var skillnaden lägre än för kvinnor; mäns relation var 12 till 1 och kvinnors 19 till 1. 
 57 
  
 Finansiella tillgångar finns bl.a. i aktier och här har vi tillgång till mer aktuella uppgifter. 2012 hade män ett totalt aktieägande på 255 000 000 kr i bolag noterade på svensk marknadsplats, kvinnors 
  
 55 
  
 Se även Coleman och Dunn 2007. 
  
 56 
  
 Siffran var snarlik den i USA, 35 procent. 
  
 57 
  
 SCB (FS) och egna beräkningar. 
  
 88 
 SOU 2014:6 Mäns skilda villkor 
 ägande var 140 000 000 kr. 17 procent av männen hade aktier och 13 procent av kvinnorna. Största aktieägandet bland männen fanns i åldersgruppen  
 65–74 
  år. Bland kvinnorna fanns största aktieägandet i åldersgruppen  
 55–64 
  år. 
 58  
 Andelen män som aktiesparar är således större än andelen kvinnor. Mäns aktiesparande är större än kvinnors. Särskilt högt aktiesparande har äldre män och äldre kvinnor. 
  
 4.4 
  
 Män och klass 
  
 Ovan har vi behandlat makt och ekonomiska resurser. Dessa faktorer har en nära koppling till socioekonomi. Socioekonomi är i sin tur baserat på klass. Den socioekonomiska indelningen (SEI) baseras i huvudsak på uppgifter om individers yrken/jobb. De grundläggande klasserna på aggregerad nivå består av arbetare, tjänstemän och företagare. Viktiga kriterier för grupperingen är normala utbildningskrav för yrket, facklig tillhörighet för yrket, yrkesställning (anställd/företagare) och sysselsättningsstatus (förvärvsarbetande, studerande, pensionär etc.). 
 59 
  
 Detta för oss alltså in på begreppet klass som har varit ett grund- läggande begrepp inom politik och samhällsforskning under hela  
 1900-talet. 
  Dels har det relaterat till en marxistisk förståelse av människors position i organiseringen av produktionen och av klass- baserade samhällskonflikter. Dels har det använts för att diskutera individers och gruppers resurser, materiella såväl som ickemateriella. Det senare har inte minst diskuterats av den franske sociologen Brown, som utvecklat teorier om hur olika former av ekonomiskt, kulturell och socialt kapital påverkar människors handlingsutrymme. Klass kan användas både för att diskutera ekonomiska och sociala strukturer men också människors identitet, både självupplevd identitet och identitet som blir tillskriven individer och grupper. Klass- begreppet är viktigt för att kunna urskilja de strukturer som påverkar resursfördelningen i samhället men också frågor om status. Centralt för klassanalyser är att de inriktar sig på processer som skapar ojämlikhet. 
 60 
  
 I en allmän mening handlar klassperspektiv om människors olika makt och möjligheter. En hög klassposition ger ofta större frihet, mer kreativa och mindre fysiskt krävande eller riskfyllda arbeten och social 
  
 58 
  
 FI/SCB2013. 
  
 59 
  
 SCB 1982. 
  
 60 
  
 NOU 2012:15 s. 76, Yazdanpanah 2008 s. 43. 
  
 89 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 status, medan människor med lägre klasstillhörighet upplever större mått av maktlöshet, ekonomisk stress och brist på inflytande i arbets- livet. I Sverige har arbetsmarknads- och socialförsäkringspolitik, centrala förhandlingar mellan fack och arbetsgivare, den generella välfärdspolitiken m.m. syftat till att minska effekterna av klass- skillnader. Inte minst har vikten av en starkt subventionerad och likvärdig skola, vård och omsorg varit avgörande för att främja jämlikhet. 
 Idag är det för många inte lika enkelt som tidigare att identifiera sig med en särskild klass enligt SEI ovan. Många långtidsarbets- lösa, många med låg eller ingen formell utbildning alls, papperslösa, etc. gör att klassgrupperingarna borde ses över. (Intressant att notera att den indelning som fortfarande används inte har ändrats sedan 1982). Klasstillhörigheten var lättare att identifiera i det utpräglade industrisamhället. 
 Klass är komplicerat. 
 61  
 Så är t.ex. den s.k. medelklassen inte homogen. Bland medelklassmanligheten finner vi dels dem som be- jakar kvotering, tar ut lång föräldraledighet och menar att jämställd- het är ett centralt samhällsmål, dels dem som prioriterar arbetet, är motståndare till alla former av kvotering och som inte ser jäm- ställdhet som ett centralt samhällsmål. Klass är centralt för att förstå attityder, men det är också komplext och kan slå på lite olika sätt. Vi behöver ta ett steg till, och studera hur olika former av intersektioner – klass, kön, etnicitet och ålder – slår och bildar olika mönster. De flesta attitydundersökningar bygger på relativt 
 primitiva klassifikationssystem och det saknas ofta en medveten- het om risken att enbart se klass och kön som variabler. 
 Två termer som kan användas i klassanalyser är socialt arv respektive social mobilitet. 
 62  
 Socialt arv avser hur personer präglas av den ekonomiska och sociala miljö man växer upp i. Det kan handla om värderingar och sociala koder som internaliseras och att barn i många fall följer i samma yrkesbanor som sina föräldrar. Främst handlar diskussioner om det sociala arvet om en negativ utveckling, där studier visar hur exempelvis långtidsarbetslöshet eller utanförskap riskerar att gå i arv mellan generationer. Samtidigt kan socialt arv lika gärna användas för att beskriva hur barn i resursstarka miljöer ärver inträde till arenor och yrkesliv med hög status. Social mobilitet avser i motsats till detta hur människor kan förflytta sig från uppväxt i en viss klassposition till en annan 
  
 61 
  
 I detta stycke återges text från Johansson 2014b. 
  
 62 
  
 NOU 2012:15. 
  
 90 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 (klassresa). Ofta används föräldrarnas utbildningsbakgrund som indikation på klasstillhörighet och som förklaring till barns olika yrkesval eller skolresultat (se kapitel 7). 
 Inom jämställdhetspolitik har klass främst diskuterats i relation till lågavlönade kvinnors position i arbetslivet. Bland annat har analyser av lönerna i den kvinnodominerade offentliga sektorn kopplats till att traditionellt omsorgsarbete värderats lägre än arbete i den mans- dominerade privata sektorn (se kapitel 6). Detta kan i sin tur förklaras utifrån att män utgjort normen för arbetslivet. Särskilt under den tidigare delen av  
 1900-talet 
  var en manlig försörjarnorm stark och kvinnors inträde i arbetslivet sågs mer som en reserv och mindre som likvärdig arbetskraft. Analyser av klass inriktade sig också främst på relationen mellan män ur arbetar- respektive  
 medel-/borgarklassen. 
  Feministisk forskning har återkommande visat hur dessa analyser osynliggjorde kvinnors faktiska deltagande i arbetskraften. 
 63 
  
 På sätt och vis har själva begreppet klass på det här sättet varit manligt kodat. Under den senare delen av  
 1900-talet 
  har det å andra sidan satts större fokus på hur klassbegreppet feminiseras. Kvinnor utgör på många sätt majoriteten bland dem som har sämre villkor i arbetslivet, med lägre löner och ibland ofrivilliga deltidsarbeten (se kapitel 6). En ytterligare utveckling i dagens diskussion handlar om hur klassbegreppet också etnifieras i och med att grupper av invandrare i störst utsträckning är de som har osäkra anställningar, små ekonomiska resurser och drabbas hårdast av arbetslöshet och utanförskap. I dagens forskning betonas vikten av att analysera hur klasstrukturer samspelar med frågor om kön och etnicitet. 
 64 
  
 När det gäller frågor om maskulinitet och klass är klassperspektiv viktiga i flera led. Det ger möjlighet att särskilja mäns olika resurser och makt i samhället och uppmärksamma hur ekonomisk sårbarhet drabbar män med sämre positioner. Dessutom är det viktigt att reflektera över hur klasserfarenheter och klasspositioner på olika sätt formar och begränsar mäns val och möjligheter i livet, inte minst när det kommer till hur man investerar i jämställhet och förändrade mansnormer. 
 Flera teman går att urskilja i diskussionen om hur maskulinitet skapas i relation till klass: 
  
 Investeringen i en position som familjeförsörjare. 
  
 63 
  
 Se exempelvis Hirdman 2007. 
  
 64 
  
 de los Reyes och Doyle 2005. 
  
 91 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 Jämställt föräldraskap som medelklasspräglat (fast med distinktionen att arbetarklassmän kan värdera familjeliv mer än karriärorienterade medelklassmän). 
  
 Gruppsammanhållning och socialisering in i olika yrkessektorer. 
  
 Hur homosocialitet ser olika ut i olika samhällsgrupper. 
  
 65 
  
 Hur maskulint kapital eller status kan se ut med avseende på fysisk styrka eller kulturell status och position. 
  
 Vikten av att diskutera marginalisering och erfarenheter av arbetslöshet hos män. 
  
 Till diskussionen om klass och kön hör frågan om vilket som är starkast. Är exempelvis sammanhållningen och likheterna mellan personer i samma klass starkare än den mellan personer av samma kön? När det gäller privat umgänge finns det mycket som idag talar för ett starkare samband mellan klass än kön. Par från en klass umgås oftare med par från samma klass. När det gäller arbetsplatser finns det även där mycket som idag talar för ett starkare samband mellan klass/yrkesgrupper än kön. 
  
 4.5 
  
 Män och demografi 
  
 4.5.1 
  
 Medellivslängd 
  
 Ett väl valt område för en intersektionell ansats är medellivslängd. Det finns mycket statistik att ta del av och det är ett område där det inte är tillräckligt med ett studium av enbart skillnad mellan könen. 
 66 
  
 Återstående förväntad medellivslängd, som är den fullständiga benämningen på medellivslängd 
 67 
 , efter födelsen för män var 2012 79,9 år.  
 Skillnaden i medellivslängd mellan könen i Sverige var 3,6 år; män lever kortare tid 
 . Skillnaden har under de 10 senaste åren 
  
 65 
  
 Se en av underlagsrapporterna till vår utredning, Mathis;  
  
 Känslan och platsens betydelse för männens sociala organisering,  
 bilaga 4 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Jones 2014. 
  
 66 
  
 Detta avsnitt, 4.5.1, bygger på vår underlagsrapport  
  
 Män, demografi och geografi,  
 bilaga 11 till vårt betänkande, Rapporten innehåller bl.a. mer av fakta, tidsserier, resonemang och internationella jämförelser etc. än de som här presenteras. 
  
 67 
  
 För en diskussion av begreppet och hur medellivslängden räknas fram se SCB 2013c. 
  
 92 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 dock minskat med 0,8 år och antas 2060 endast vara 1,9 år – vid en tid när nästan var fjärde svensk antas vara 65 år eller äldre. 
 68 
  
 Under 2012 ökade mäns medellivslängd med 0,08 år medan kvinnors, för första gången sedan 1999 minskade – med 0,13 år. 
 69 
  
 Svenska män lever 2,5 år längre än  
 EU-genomsnittet. 
 Inom EU- 27 hade endast Italien högre medellivslängd 2011 (80,1). Svenska kvinnor lever 0,3 år längre än  
  
 EU-genomsnittet. 
  
 70 
  
 I ett historiskt perspektiv är två mycket positiva saker värda att nämna i detta sammanhang. 
 För det första, den förväntade återstående medellivslängden för såväl män som kvinnor har dubblerats sedan 1850. 
 71 
  
 För det andra,  
 spädbarnsdödligheten  
 för pojkar har sedan 1960 gått ner från 19 till 3 per 1 000 födda pojkar och från 14 till 2 per 1 000 födda flickor. 
 72  
 De vanligaste orsakerna till att spädbarn dör är perinatal dödlighet 
 73  
 och dödlighet på grund av svåra medfödda skador. Plötslig spädbarnsdöd är en jämförelsevis ovanlig döds- orsak. 
 74 
  
 Nära relaterat till medellivslängd är dödlighet.  
 Mäns dödlighet är högre än kvinnors i alla åldersintervall.  
 I intervallen  
 15–24 
  år och  
 25–44 
  år är mäns dödlighet dubbelt så stor som kvinnors. De, i förhållande till kvinnor, typiskt manliga dödsorsakerna olyckor, självmord och alkoholrelaterade sjukdomar förklarar till stor del detta. 
 75  
 Mäns relativt sett tidigare dödlighet kopplas därmed delvis till mäns högre risktagande. 
 Ibland hävdas att denna tidigare död är männens kostnad för manligheten, en kostnad som skulle matchas av männens intäkt i form av större makt, mera resurser, etc. jämfört med kvinnors. 
 Män har 1 hälsosamt år mer än kvinnor  
 framför sig när de föds. 
  
 76 
  
 Detta kan framstå som märkligt mot bakgrund av att män lever kortare tid än kvinnor. En förklaring som förts fram är att uppgifterna kommer från frågeundersökningar. Det finns vissa besvär som män ofta inte lider av men som förkortar livet ordentligt, främst alkohol- 
  
 68 
  
 SCB 2013f s. 20. 
  
 69 
  
 SCB (BS), SCB 2013a. 
  
 70 
  
 Eurostat (LE). 
  
 71 
  
 SCB 2012d s. 112. 
  
 72 
  
 SCB 2009 s. 20. 
  
 73 
  
 Dödlighet i samband med förlossningen på grund av förlossningskomplikationer eller sjukdomstillstånd som är specifika för foster eller nyfödda. 
  
 74 
  
 Socialstyrelsen och Statens Folkhälsoinstitut 2013 s. 17. 
  
 75 
  
 Socialstyrelsen och Statens Folkhälsoinstitut 2013 s. 17. 
  
 76 
  
 SCB 2012e s. 37 ff. 
  
 93 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 och drogmissbruk. Män upplever normalt inte sådana vanor som ohälsa. 
 77 
  
 Inom grupperingar av de båda könen finns stora skillnader. 
 Män med högre utbildning lever 5 år längre än män med kort utbildning 
 . Att livslängd har en samvariation med utbildning gäller i stort inom hela  
  
 EU-27. 
  
 78 
  
 Män i Sverige i åldern  
  
 35–64 
  
  år med enbart grundskoleutbildning har 3 gånger högre dödlighet än män med eftergymnasial utbildning. Kön betyder dock inte allt – män i samma åldersintervall med eftergymnasial utbildning har betydligt lägre dödlighet än kvinnor med enbart gymnasial utbildning eller grundskoleutbildning. 
  
 79 
  
 Alla stora dödsorsaker i befolkningen – hjärtsjukdom, stroke, cancer, olyckor, självmord och alkoholrelaterade diagnoser är vanligare bland dem med kort utbildning. 
 80 
  
 Det skiljer 8 levnadsår mellan män beroende på i vilken kommun de bor. 
 81  
  
 Ett samband finns med ekonomiska resurser. I de 5 kommuner där männen levde längst tid bland männen i hela Sverige 2012 hade männen en sammanräknad förvärvsinkomst (median- värde) mellan 415 000 och 312 000 kr. Och, i de 5 kommuner där männen levde kortast tid bland männen i hela Sverige hade männen en sammanräknad förvärvsinkomst (medianvärde) mellan 219 000 kr och 238 000 kr. 
  
 82 
  
 Faktorer som förklarar detta kan bl.a. vara att hög inkomst möjlig- gör hälsosammare kost och levnadsvanor. Vidare att högutbildade i allmänhet har högre inkomst än lägre utbildade. De 5 kommunerna med hög medellivslängd finns alla i närheten av de 3 största städerna. Här finns en annan arbetsmarknad än i de 5 kommunerna med låg medellivslängd. Boende i kommuner i närheten av storstäder kan antas att ha bättre tillgång till sjukvård, etc. 
 För att ytterligare beröra svårigheten med generaliseringar om män och kvinnor – eller förbättra analysmöjligheterna: I alla de 5 kommuner, där männen har högst medellivslängd bland männen i hela 
  
 77 
  
 Det finns andra sätt att mäta ohälsa och hälsa. Forskare som använder läkardiagnosticerad ohälsa (blir då sjukdom snarare än ohälsa) kommer fram till andra resultat. Det finns en viss kontrovers mellan olika sätt att mäta hälsan. Att mäta hälsa innehåller en påtaglig osäkerhet jämfört med att mäta dödlighet. 
  
 78 
  
 Eurostat. 
  
 79 
  
 Socialstyrelsen och Statens Folkhälsoinstitut 2013 s. 15 och s. 24. 
  
 80 
  
 Socialstyrelsen och Statens Folkhälsoinstitut 2013 s. 7. 
  
 81 
  
 SCB 2012a. 
  
 82 
  
 SCB (IoS); Hitta statistik, Statistik efter ämne, Hushållens ekonomi, Inkomster och skatter, Inkomster, Sammanräknad förvärvsinkomst per kommun 2000 och  
  
 2010–2012. 
  Medianinkomst i 2012 års priser. 
 94 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 Sverige, deras medellivslängd var högre jämfört med alla de 5 kommuner där kvinnorna hade lägst medellivslängd bland kvinnorna i Sverige. 
 83 
  
 Vi återkommer till frågan om medellivslängd när vi i kapitel 8 behandlar mäns hälsa, ohälsa m.m. 
 Sist, när det gäller demografi, kan nämnas  
 att antalet män i Sverige 2016 antas vara större än antalet kvinnor.  
 Detta för första gången sedan befolkningsstatistiken påbörjades 1749. Förhållandet torde inte ha någon större betydelse ur jämställdhetssynpunkt utan får närmast sorteras som historiskt intressant. 
  
 4.5.2 
  
 Gifta, sambo och barn 
  
 När det gäller män och kvinnor som är gifta eller sambo finns ett varierande mönster beroende på ålder. 
 84  
  
 Upp till 40 års ålder är män i mindre grad än kvinnor gifta eller samboende medan motsatsen gäller i högre åldrar. 
  
 85  
 Till följd av den påtagliga skillnaden mellan antalet och andelen äldre gifta män och äldre gifta kvinnor är de äldre män som behöver hjälpa sina fruar med olika vårdinsatser i hemmet betydligt färre än de kvinnor som behöver stötta sina män. Detta har, och torde med alltmer åldrande befolkning, ha påtaglig betydelse för mäns och kvinnors livskvalitet och för behovet av vård från anhöriga. 
 86  
 (Se kapitel 6.) 
 Mäns kortare medellivslängd skulle möjligen ha betydelse för mannens val av ålder på sin kvinnliga partner och vice versa för de fall mannen och kvinnan reflekterar över att båda ska leva lika länge. Något större sådant övervägande synes dock inte finnas. Detta då vi kan konstatera att  
 mannen är 2,5 år äldre än kvinnan vid sitt första gifte 
  
 87  
  
 och att mannen också är 2,5 år äldre än kvinnan vid första barnets födelse 
  
 88 
 . Effekten av detta kan vara påtaglig för relationens och individens i relationens kommande livsutveckling. Skillnaden kan påverka uttag av föräldrapenning, deltidsarbete, löneutveckling, 
  
 83 
  
 SCB 2012a. 
  
 84 
  
 Detta avsnitt, 4.5.2, bygger på vår underlagsrapport  
  
 Män, demografi och geografi,  
 bilaga 11 till vårt betänkande, Rapporten innehåller bl.a. mer av fakta, tidsserier, resonemang och internationella jämförelser etc. än de som här presenteras. 
  
 85 
  
 SCB (AKU). 
  
 86 
  
 2012 var 17 procent av männen och 21 procent av kvinnorna 65 år eller äldre. 2050 bedöms 
  
 23 
  
 procent av männen och 25 procent av kvinnorna vara 65 år eller äldre: Källa: SCB 2013f. 
  
 87 
  
 SCB 2013d. 
  
 88 
  
 SCB, Hitta statistik, Statistikdatabasen, Befolkning, Demografisk analys, Medelåldern vid första barnets födelse. 
  
 95 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 karriärutveckling, pensionsvillkor, etc. 
 89  
 Ur ett krasst rationellt, kalkylerat, ja kanske t.o.m. jämställdhetsbefrämjande, perspektiv borde förhållandet vara det omvända. Det skulle då stämma bättre med livslängd och jämställd ekonomi. 
 Män är barnlösa i högre grad än kvinnor 
 . Vid 45 års ålder var 22 procent av alla Sverigefödda män 2011 barnlösa mot 13 procent av kvinnorna. 
  
 90 
  
 Unga män bor kvar i föräldrahemmet i betydligt utsträckning än unga kvinnor 
 .  
  
 2009–2010 
  
  gällde hemmaboendet för 38 procent av männen i åldern  
  
 20–25 
  
  år. Motsvarande siffra för kvinnor var 27 procent. Ungdomar som bor i storstäder och i mindre kommuner bor kvar i föräldrahemmet i större utsträckning än ungdomar i större kommuner utanför storstadsområdena. Medianåldern vid flytten hemifrån är högre för unga med båda föräldrarna födda utomlands. 
  
 91 
  
 4.6 
  
 Män och geografi 
  
 4.6.1 
  
 Tätort och glesbygd i siffror 
  
 Under många år skedde kraftiga förskjutningar mellan andelen  
 befolkning i tätort respektive befolkning i glesbygd. 
  
 92  
 1850 bodde närmare 90 procent i glesbygd och drygt 10 procent i tätort. Samma år bodde 2,5 procent av Sveriges befolkning i Stockholms stad. 
 93  
 I slutet av  
 1930-talet 
  var fördelningen 50/50 för att nu vara cirka 15 respektive 85 procent. 
 94 
  
 I stort gäller idag att ju mer  
 tätbefolkad kommunen  
 är desto lägre andel män har den. Det är dock inte fråga om dramatiska skillnader. I genomsnitt har storstadskommuner 49,2 procent män och glesbygds- kommuner 51,1 procent. 
 Den lägsta andelen män har Danderyd och Lidingö med 48,3 procent män – dessa två kommuner har f.ö. platserna 1 och 6 när det gäller högst medellivslängd för män. Högst andel män finns i 
  
 89 
  
 Se även Parker 2012. 
  
 90 
  
 SCB (HBR) och SCB (FGR). 
  
 91 
  
 SCB (ULF), Boverkets bearbetning i Ungdomsstyrelsen 2012. 
  
 92 
  
 Detta avsnitt, 4.6.1, bygger på vår underlagsrapport  
  
 Män, demografi och geografi,  
 bilaga 11 till vårt betänkande. Rapporten innehåller bl.a. mer av fakta, tidsserier, resonemang och internationella jämförelser etc. än de som här presenteras. 
  
 93 
  
 SCB 2013b. 
  
 94 
  
 Ds 2013:8 s. 77. 
  
 96 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 Dorotea, 52,8 procent – som har plats 10 när det gäller högst medellivslängd för män. 
 95 
  
 I glesbygd råder generellt en  
 negativ befolkningsutveckling. 
  
 96 
  
 I glesbygd är  
 befolkningen relativt sett äldre  
 och andelen  
  
 15–24- 
  
  åringar i relation till andelen  
  
 55–64-åringar 
  
  lägre 
  
 97 
  
 , något som påverkar sysselsättning, serviceutbud och servicebehov. 
  
 Sysselsättningsgraden  
 för män i t.ex. Västerbottens och Norrbottens län var 2011 i paritet med den i riket och något högre i Norrbottens jämfört med Stockholms län. I riket och i de 3 länen var den ett par procentenheter lägre för kvinnor. 
 98 
  
 Arbetslösheten  
 för män i t.ex. Västerbottens och Norrbottens län var 2011 0,7 respektive 1,6 procentenheter högre än den i riket medan den i Stockholms län var 1,4 procentenheter lägre. I riket var kvinnornas arbetslöshet 0,1 procentenheter lägre än männens och 1,4 respektive 2,7 procentenheter lägre än den i Västerbotten respektive Norrbotten jämfört med Stockholms län. 
 99 
  
 I alla län i Sverige är det en lägre andel män än kvinnor som har en utbildning som kvalificerar dem för  
 eftergymnasial utbildning.  
 Skillnaden är särskilt markant i glesbygd. 
 100 
  
 Flyttningar inom Sverige  
 sker i stort från norra Sverige till storstadsområden. Stockholms län hade mellan 1997 och 2007 i åldersgruppen  
 20–64 
  år landets högsta inflyttningsnetto, 9 procent och Norrbotten landets högsta utflyttningsnetto, 7 procent. 
 101 
  
 Det är en mindre andel män som flyttar från sin födelse- kommun jämfört med andelen kvinnor. Andelen återvändare är lika stora för män och kvinnor och därmed är andelen kvarboende män större – 37 procent mot kvinnors 32 procent. 
 102 
  
 Bland förgymnasialt och gymnasialt utbildade är andelen män som flyttar lägre än andelen kvinnor. Denna skillnad mellan könen finns inte bland eftergymnasialt utbildade. 
 103 
  
 Boende i glesbygd och främst i norra Sverige upplever sig mer  
 politiskt alienerade  
 än övriga Sverige, män mindre än kvinnor. Män i 
  
 95 
  
 SCB 2012a. 
  
 96 
  
 Nordregio. 
  
 97 
  
 Nordregio. 
  
 98 
  
 SCB ( RAMS) 2011. Åldersgruppen  
  
 16–64 
  år. 
  
 99 
  
 SCB (AKU) 2011. Åldersgruppen  
  
 15–74 
  år. 
  
 100 
  
 Nordregio. Se även kapitel 5 och bilaga 11, figur 24. 
  
 101 
  
 SCB 2010 s. 133. 
  
 102 
  
 SCB 2012b s. 16. 
  
 103 
  
 SCB 2012b s. 11 och s. 23. 
  
 97 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 städer upplever sig mindre alienerade än kvinnor i storstad. Skillnaderna mellan stad och glesbygd är större än den mellan kön. 
 104 
  
 I en undersökning 2010 
 105  
 ställdes frågan Det politiska målet för den svenska jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Anser du att detta mål är uppnått?. Resultaten baserad på geografi var att fler storstadsbor svarade ja (13 procent) än personer i mindre städer (10 procent) eller på mindre orter/glesbygd (8 procent). 
  
 4.6.2 
  
 Män i glesbygd och rurala maskuliniteter 
  
 Med utgångspunkt i uppgifterna ovan kan vi se att det finns skillnader mellan tätort och glesbygd när dessa ställs mot varandra. Det handlar dock inte om polariteter utan det finns många variationer i skalan storstad – påtaglig glesbygd. 
 106 
  
 De skillnader vi här tar upp handlar om skillnader mellan män i tätort och män i glesbygd. Men, för att kunna göra en korrekt analys behöver vi också studera skillnader, t.ex. socioekonomiska, mellan alla boende i tätort och alla boende i glesbygd oavsett kön. 
 I debatten och i media målas ofta upp en bild av skillnaderna mellan stad och land. 
 I en studie av rural maskulinitet i svensk media 
 107  
 visas hur den urbana maskuliniteten utgör en norm och är överordnad den rurala. Med fokus på tre dokusåpor i svensk TV visas hur den rurala mannen framställs som ojämställd, i behov av hjälp och avvikande. Denna bild skapas av programmakarna och programledarna, och en bärande idé är den rurala maskuliniteten som sårbar och utsatt, en man från landsbygden ska känna till sin position. Från att ha varit de starka och bestämmande ses männen nu som sårbara och utan möjlighet att förbättra sin tillvaro. 
  
 104 
  
 Oskarsson 2013. SCB (ULF) 2012 innehåller data som till viss del bekräftar det som Lowe funnit, bl.a. att kvinnor deltar i mindre utsträckning i politiska diskussioner än män i såväl städer som övriga kommuner. Måhända är det så att kvinnor har större förväntningar på politikerna än vad män har. Kvinnor deltar i mindre utsträckning än vad män gör i det aktiva (lokala) politiska arbetet och har därför inte den reella möjligheten att påverka beslut som de tycker är viktiga. 
  
 105 
  
 TNS/Sifo 2010. 
  
 106 
  
 I avsnitt  
  
 4.6.2–4.6.5 
  återges till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning; Wood;  
 Män utanför städerna – om konstruktionen av rurala maskuliniteter och identiteter under förändring 
 , bilaga 12 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsätt- ningen som Morales 2014. 
  
 107 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 2. 
  
 98 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 Konstruktionen av landsbygden som livsmiljö kan kortfattat beskrivas som antingen en rural idyll eller som det motsatta, en plats kännetecknad av stagnation, konservatism och bakåt- strävande. 
 108 
  
 Man kan säga att vi lever i en tid då det urbana utgör en norm medan det rurala, det som sker på landsbygden, betraktas som avvikande från normen. Denna norm visar sig också i skapandet av könsidentiteter. När det gäller t.ex. exemplet migrationsrörelser betyder det att det inte brukar framhållas som problematiskt att det bor fler kvinnor än män i städerna men att fler män än kvinnor på landsbygden är ett problem. Att stanna på landsbygden kan innebära att man betraktas som mindre ambitiös och utan mål. Om ett sådant synsätt blir utbrett kan det bidra till att förstärka bilden av en bygd eller region där individerna ses som problem snarare än som möjligheter och därmed som en plats man gärna lämnar. 
 Att utse vinnare och förlorare är inte något som låter sig göras i denna process. Distinktionen som ofta görs mellan de moderna migranterna och de kvarstannande backwaters kan snarast betecknas som en utveckling av stereotyper. 
 109  
 Männen som stannar kan finna arbeten som är bättre betalda än de kvinnor som flyttar till traditionellt kvinnliga jobb i storstäderna. 
 110  
 Med ett annat perspektiv skulle man kunna hävda att det är tur att männen stannar i högre utsträckning än kvinnorna, annars skulle befolk- ningsunderlaget vara ännu sämre. 
 En fråga vi ställer oss är om bilden av skillnaderna är större än de faktiska skillnaderna och om fokuseringen på det rumsliga – som glesbygden och den så kallade rurala maskuliniteten – riskerar att dölja andra aspekter som påverkar individers möjligheter. Det kan gälla sämre tillgång till institutioner och sammanhang som konstituerar välfärdssamhället och som påverkar möjligheterna till och synen på utbildning, arbete och hälsofrämjande åtgärder. 
 Ett område där konstruktioner av maskuliniteter väcker frågor är hälsa. Det finns studier som visar att rurala män utvecklar farliga sidor av maskuliniteten som till exempel att dricka för mycket och ta större risker inom t.ex. gruvarbete och jordbruk. 
 111  
 Kanske är rurala män mer lättförförda av ett supermaskulint beteende. Viktigt att påpeka är dock att vissa yrken  
 medför  
 större risker än andra, 
  
 108 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 3.5. 
  
 109 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 1. 
  
 110 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 1. 
  
 111 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 5. 
  
 99 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 men att det inte behöver betyda att män  
 tar  
 större risker för att förbli manliga. 
 Ett annat område är jakt. Jakten är en arena som kan synliggöra relationen mellan män i urbana respektive rurala områden samt mellan män och kvinnor i rurala områden. För de unga jägarna är det de urbana männen som kommer för att jaga som utgör det främmande elementet i miljön; de anses vara självcentrerade och macho eftersom de inte visar någon respekt för de vilda djuren och hantering av naturen. De innehar helt enkelt inte rätt kunskaper för att anses kunna bli bra jägare. När de manliga jägarna relaterar sig till kvinnliga jägare är de mer inkluderande, jämfört med när de relaterar sig till de urbana männen . 
 112 
  
 4.6.3 
  
 Mobilitet ett uttryck för ambitioner? 
  
 När det handlar om migration förmedlar debatten ibland ett synsätt som indirekt säger att det är männen som gör fel och som hamnar i bakvattnet eftersom de inte flyttar, kvinnorna uppfattas som mer ambitiösa. En anledning till att mobilitet ses som positivt är att den sätts i samband med vilja till utbildning och lärande, pro- blemet är att mobiliteten till största del sker i en riktning (se avsnitt 4.6.1). 
 Ytterligare en dimension i sammanhanget är att handlingen att stanna på en plats som kan definieras som landsbygd förknippas med en lägre ambitionsnivå. Med utgångspunkt i en intervju- undersökning 
 113  
 kan man urskilja två olika livsmanus som kan sam- manfatta synen på de tydligaste livsvägarna för unga på landsbyg- den. Det ena, positivt laddade, handlar om att resa, att skaffa sig utbildning och att ordna ett bra boende för att sedan bilda familj, efter en relativt sett förlängd ungdomstid. Det andra, negativt lad- dade, livsmanuset inbegriper tidigt etablerande av familj och för- sörjning (genom ett arbete som inte kräver hög utbildning), det anses inte vara ett rätt val. 
 Kvinnor och män flyttar till utbildning, arbete såväl som sociala nätverk. Samma orsaker gör också att man inte flyttar från en plats, eller flyttar tillbaka till landsbygden. I en svensk studie känne- tecknades flyttningar till landsbygden av familjeorienterade män 
  
 112 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 5. Se även Hamrén 2014 s. 14. 
  
 113 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 3.1. 
  
 100 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 såväl som kvinnor. 
 114  
 Man flyttade för att få en bra uppväxtmiljö för barnen, för att kunna idka fritidsintressen som djurhållning och odling och för att komma närmare sociala nätverk. 
 Det kan därutöver finnas andra tänkbara skäl. Man har kanske funnit en partner som också har samma värdering om boende i glesbygd. Man kanske vill ha ett relativt billigt boende – ett boende som i sig kanske kräver lägre inkomst. Man har kanske fått eller får ta över en bostad eller en gård. Man har kanske noterat att kommunikationer, inte minst via Internet, möjliggör att också vara del av den stora världen. Man kanske har ett bra jobb på orten eller i dess närhet och man bedömer kanske att det finns goda framtidsutsikter för arbetsplatsen. Man har kanske kort sagt gjort ett aktivt val på samma sätt som den storstadsboende kanske har. 
 En återkommande tanke är att såväl arbetsplatser som fritids- aktiviteter på landsbygden skulle vara manliga i ett sådant avseende att kvinnor inte känner sig hemma eller delaktiga där. Det är inte något som har bekräftats i forskningen, däremot utgör arbetsplatser som gruvor, skogsindustrin liksom lantbruket ofta symboler för landsbygdens näringsliv och när fritiden ska beskrivas inleds det ofta med jakt och fiske. Det finns en stark med- vetenhet om att offentliga sektorn och turistnäringen, med många anställda kvinnor, är av stor betydelse. Kvinnor vistas också i skog och mark 
 115 
 , äger hästar och är aktiva inom kultur och idrotts- verksamhet. Men det manliga är ofta det som syns och antas därför ibland förklara till exempel kvinnors migration från lands- bygden. En fråga är om det också kan sättas i samband med den forskning som uppmärksammat en lägre flexibilitet hos män vad gäller arbetsmarknaden, en motvilja mot att närma sig otraditionella sektorer. Individers agerande hänger ihop med vilka alternativ som presenteras och synliggörs i det varjedagliga livet. Det finns också en tendens att det vi ser är det som bekräftar det vi redan vet. Synliggörande är ett viktigt begrepp – synliggörande av såväl kvinnors arbete och aktiviteter men också av mäns arbete inom exempelvis vård och omsorg. 
  
 114 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 4.3. 
  
 115 
  
 Se bilaga 16 till vårt betänkande, avsnitt 12. 
  
 101 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 4.6.4 
  
 Strategier för att hantera arbetslöshet – anpassning, utmaning, tillbakadragande 
  
 Studier visar att näringslivet på en ort har betydelse för vilka genus- relationer som utvecklas, det utvecklas så kallade lokala genuskontrakt 
 – informella och formella överenskommelser om vad som förväntas av män och kvinnor. 
 116 
  
 Arbetslöshet kan vara en kombination av mismatch mellan arbetsmarknadens behov och individers utbildning och färdigheter, men det kan också bero på ett motstånd mot att närma sig (köns- mässigt)  
 icke-traditionella 
  sektorer på arbetsmarknaden. 
 117 
  
 Det behöver inte vara lika stigmatiserande att vara arbetslös i en rural region eftersom alla känner till arbetsmarknadens begräns- ningar. 
 118  
 Men – när normen är att flytta och när normen är en Long boendemiljö kan det sannolikt vara stigmatiserande att bo kvar, man bör flytta till ett arbete. Att vara arbetslös i en Long region behöver inte nödvändigtvis vara stigmatiserande eftersom man redan bor rätt och har nära till en fungerande arbetsmarknad och strukturen på arbetsmarknaden är svår att påverka. 
 En intervjustudie i Norrbotten i början av  
 2000-talet 
  med långtidsarbetslösa män visade på mångfacetterade individuella strategier för att hantera arbetslösheten. 
 119  
  
 Anpassning  
 innebar att vidareutbilda sig inom den bransch som av till exempel arbets- förmedlingen angavs vara mest aktuell eller att långpendla till andra delar av Sverige eller Norge för att ha tillfälliga arbeten.  
 Utmana  
 innebar att vidareutbilda sig inom ett traditionellt sett kvinnligt yrke inom vårdsektorn. De intervjuade männen berättade om utmaningen i att inför omgivningen försvara sitt vägval men de reflekterade också över att de aldrig tidigare i livet tänkt på en sådan inriktning, liksom att nyckelpersoner inom arbetsmarknadens organisationer (som till exempel arbetsförmedlingen) aldrig nämnt detta som en möjlig framtidsbransch. Den tredje identifierade strategin benämndes  
 tillbakadragande 
 , och innebar att man inte såg sig ha någon plats på arbetsmarknaden – på grund av externa globaliseringsprocesser i kombination med lokala begränsningar. En lösning på en sådan situation var att finna en position i civilsamhället inom föreningslivet eller det sociala livet. Men tillbakadragande kan också betyda att man 
  
 116 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 4. 
  
 117 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 4. 
  
 118 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 3.5. 
  
 119 
  
 Stenbacka 2014 avsnitt 4.1. 
  
 102 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 deltar allt mindre i lokalsamhället, en strategi som sannolikt påverkar såväl den enskilde som samhället negativt. 
  
 4.6.5 
  
 Jämställdhet och glesbygdspolitik – reflektioner 
  
 Geografin har betydelse men sambanden är inte ensidiga och det finns en risk att man begränsar synen på människors kapacitet genom en regional stigmatisering. Man måste beakta att den glesbygdsboende kanske gjort ett aktivt val på samma sätt som den storstadsboende kanske har. 
 Vissa förhållanden talar dock för att de traditionella könsrollerna upprätthålls i högre grad och saktare luckras upp i glesbygd än i tätort. Arbetsmarknadens utseende är en faktor som påverkar och arbeten inom primärnäringarna 
 120  
 förknippas ofta med män och innehas i högre utsträckning av män. Men bilden av landsbygden som traditionell vad gäller könsroller konstrueras inte bara av levda praktiker utan också av idéer som utvecklas på andra platser. Det är därför vanskligt att dra för stora slutsatser kring detta. 
 Vår slutsats är att ämnet män i glesbygd är problematiserat på ett sådant sätt att det gränsar till stigmatisering och att frågor om glesbygd i stor grad berör såväl män som kvinnor. Det är knappast fråga om ett eventuellt förtryck från män visavi kvinnor eller från kvinnor visavi män som gör att glesbygden har den befolkning den har. Viktigt är hur män och kvinnor uppfattar sina möjligheter i rurala miljöer; om man kan se en framtid för sig som man eller kvinna under de förutsättningar man önskar sig. 
 Med utgångspunkt i politiska mål om landsbygdens utveckling kan man se positivt på dem som bor i glesbygdskommuner. Funnes de inte där skulle glesbygden vara än glesare. Det är sedan en politisk bedömning på vilket sätt landsbygden ska vara levande och vilka resurser statsmakterna är beredda att sätta in för att nå sina mål. I planeringen av hur resurser ska användas bör jämställdhet vara en central fråga, men utgångspunkten bör vara att det finns en potential till förändring i samband med strukturförändringar och nya användningar av landsbygdsmiljöer, snarare än att utgå från att landsbygden ter sig problematisk och bakåtsträvande. 
 Män i glesbygd som även framgent vill leva där behöver dock sannolikt öppna sina sinnen för bl.a. bredare utbildningsval och 
  
 120  
 Jordbruk, husdjursskötsel, trädgårdsodling, renskötsel, skogsbruk, flottning, jakt, fiske, vattenbruk, m.m. 
 103 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 bredare yrkesval inklusive val av arbeten inom vård och omsorg m.fl. traditionellt kvinnliga yrken. 
  
 4.7 
  
 Etnicitet och segregation 
  
 Kvinnors positioner har i många avseende förändrats i dagens samhälle. 
 121  
 Frågan om förändringar i männens positioner är speciellt angelägen beträffande män som emigrerat från länder med hårdare patriarkala strukturer. Denna grupp kan i många fall uppleva drastiska förändringar av genusrelationer och manliga identiteter efter invandringen. Frågor om etnicitet, maskulinitet och jämställdhet är komplexa. 
 Män med invandrarbakgrund är olika. Det finns allt från feminister till förespråkare för traditionella patriarkala värderingar. Man kan lyfta fram en rad likheter mellan män med utländsk och svensk bakgrund, där socioekonomisk status, utbildning eller andra faktorer är viktigare än etnisk härkomst. Samtidigt präglas invandrade mäns situation och position när det gäller genus- relationer av en rad specifika faktorer som hänger samman med erfarenheter av migration. Exempelvis kan makt- eller statusförlust för många män som hänger samman med migration ha positiva men också många negativa effekter på jämställdhet. 
  
 4.7.1 
  
 Vithetsnormen 
  
 När det gäller invandrade mäns situation och erfarenheter i förhållande till jämställdhetsfrågor vill vi lyfta fram behovet av att reflektera över etnicitet i ett bredare perspektiv. Den som tillhör en minoritet blir ofta betraktad som representant för en grupp. Förväntningar på personer med invandrarbakgrund, och då framförallt länder i Mellanöstern eller utanför Västeuropa, kan se ut på olika sätt men har många gånger en nedvärderande eller misstänkliggörande karaktär, detta gäller inte minst bemötandet av invandrarmän. På ett liknande sätt som man inom jämställdhetspolitik uppmärksammat hur kvinnor som arbetar i mansdominerade yrken, möter en manlig norm och behöver hantera en minoritetsposition behöver många  
 icke-vita 
  
 121  
 I detta avsnitt, 4.7, återges till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning; Mehrdad Darvishpour,  
 Jämställdhet, etnicitet och andra män - ett intersektionellt perspektiv på förändringar av maskulinitet efter migration 
 , bilaga 13 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Barrett 2014. Se även Smith 2012, Smith 2013. 
 104 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 invandrare förhålla sig till en vithetsnorm i samhället.  
 Ryankan många gånger möta fördomar eller förväntningar som grundar sig i rasistiska stereotyper. 
 122 
  
 Att tala om vithet är ett sätt att synliggöra hur många vita eller etniska svenskar sällan eller aldrig behöver betrakta sig själva som bärare av etnicitet. Att tala om vithet och  
 icke-vithet 
  kan användas för att synliggöra skillnader i arbetslivet för personer med olika etnisk bakgrund. Vithet är då ett begrepp som gör att man kan uppmärksamma ifall arbetsplatsen inte inkluderar personer med annan hudfärg och bakgrund eller om det finns olika erfarenheter eller villkor på arbetsplatsen för personer beroende på etnicitet. 
  
 4.7.2 
  
 Konstruktion av invandrarmän som andra män 
  
 Under de senaste decennierna har flera forskare beskrivit hur invandrade mäns och kvinnors syn på jämställdhet, heder, sexualitet och patriarkat skiljer sig från svenskars. 
 123  
 Att uppmärksamma och motverka hedersrelaterat våld och förtryck är avgörande jämställdhetspolitiska frågor. Detta diskuterarar vi vidare i kapitel 9 om män och våld. 
 Många forskare har samtidigt uppmärksammat hur debatten om hedersmord, patriarkala familjer och utsatta flickors situation har bäddat för en diskussion som placerar etniska minoriteter utanför den svenska jämställdhetens gränser. Svenskheten associeras med ett land och med en kultur med jämställda principer och en unik frizon från könsförtrycket. 
 124 
  
 Flera forskare har problematiserat bilden av invandrarmän som ett enhetligt begrepp och uppmärksammat hur invandrarmän lätt betraktas som andra män. Denna bild framställs ofta i media där invandrare och framförallt invandrarmän från Mellanöstern och Afrika framställs som kollektiva, traditionella och för- tryckande, vilket kontrasteras mot svenskheten som framställs som individuell, modern och jämställd. Exempelvis får våld av svenska män ofta en individuell förklaring medan invandrarmännens våld kollektiviseras ofta med hänvisning till religiösa och kulturella särdrag. 
 125 
  
 122 
  
 Se Zolfagary 2013 samt Nationella sekretariatet för genusforskning. 
  
 123 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 2. 
  
 124 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 2. 
  
 125 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 2. 
  
 105 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 På så sätt indelas invandrare i två kategorier och schabloner där den ena är offer (de hjälplösa flyktingarna och de utsatta förtryckta invandrarkvinnorna). Den andra schablonen är problemet (främlingen, kriminell invandrare, den kvinnoförtryckande och sexistiska invandrarmannen). Denna typ av uppdelning öppnar för en berättigad och politisk korrekt anledning att uttrycka fördomar mot invandrarmännens kultur som förtrycker sina kvinnor samtidigt som den förstärker den positiva bilden av vår västerländska identitet genom att betona att de inte är jämställda som vi. 
 126 
  
 4.7.3 
  
 Manlighet, migration och etnicitet utifrån ett intersektionellt perspektiv 
  
 Invandringen kan innebära omställningar som påverkar mäns upplevelser och attityder kring genus. Det finns forskning som visar att den stora invandringen till Sverige under de senaste decennierna har fört med sig annorlunda synsätt och värderingar, vilket skapar problem i mötet mellan olika kulturer och traditioner inte minst när det gäller frågor rörande kvinnosyn, barns villkor, familjelivet och individens rättigheter. 
 127 
  
 Poängen med ett intersektionellt perspektiv är att det problematiserar bilden av män med annan etnisk tillhörighet och framförallt invandrade män som avvikande män, samtidigt som problem med exempelvis drastisk förändring av maktrelationer i familjer eller statusförlust går att belysa. 
 Migration innebär stora förändringar och många utmaningar, ett brott i levnadsförloppet som för många människor medför att de mister sitt sociala sammanhang. Männens position och attityder i det nya landet skapas inte endast genom deras socioekonomiska förutsättningar utan även majoritetssamhällets bemötande har stor betydelse. Med andra ord bör man förutom socioekonomisk och kulturell bakgrund även studera andra viktiga faktorer såsom klassposition, ålder, upplevelse av migration, vistelsetid, diskriminering samt upplevelse av de intensifierade konflikter och maktförskjutningar som ofta sker i köns- och generationsrelationer inom familjer med utländsk härkomst. 
  
 126 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 2. 
  
 127 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 3. 
  
 106 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 För en del av männen har invandringen inneburit en klassresa uppåt. Exempelvis visar en undersökning om iranska familjer i Sverige 
 128  
 att många politiska flyktingar som kom från Iran ofta tillhörde en välutbildad modern och sekulär grupp som hade en större kulturell konflikt med de dominerande värderingarna i hem- landet. Det innebar att många strukturella barriärer motverkade deras karriärutveckling och de upplevde en intern exil i hemlandet. När dessa människor kom till Sverige hade de bättre förutsättningar för att efter en tids vistelse känna sig mer hemma i det moderna samhället och kunde ekonomiskt, socialt och kulturellt göra en bättre karriär i det nya landet. 
 Forskning har också visat att invandring för vissa män har inneburit att förutsättningar för att förstärka jämställda attityder har underlättats.  
 129  
 Den visar även att mindre grupper av män redan i hemlandet hade en relativt positiv syn på jämställdhet. Män och kvinnor från norra Iran har exempelvis friare syn på sexuella attityder och större tolerans med jämställdhetens principer än människor från de flesta övriga provinserna i Iran. En anledning kan vara att kvinnor i norra Iran har en stark position i produktion och arbete samt att religiös övertygelse är relativ svag i norra delen av Iran. 
 För många män innebär samtidigt migrationen många negativa konsekvenser. Det kan vara flyktingskap, främlingskap, osäkerhet och otrygghet, utanförskap och segregation, brist på språk- kunnighet, kulturella påfrestningar, förlust av tidigare manliga privilegier och social status, upplevelse av diskriminering och att för första gången bli den andre. 
  
 4.7.4 
  
 Migration och statusförlust 
  
 Flera studier 
 130  
 tyder på att många män, liksom kvinnor med utländsk härkomst och framför allt utomeuropiska utrikesfödda, saknar arbete i Sverige, har låg inkomst, har dålig hälsa (se kapitel 6 och 8) och bor i segregerade områden. Med andra ord pågår en etnifiering av fattigdom och många invandrade män känner sig maktlösa. I det nya samhället får många av männen plötsligt en lägre status, speciellt om de är flyktingar. Att kvinnor med 
  
 128 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 4. 
  
 129 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 4. 
  
 130 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 6. 
  
 107 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 utländsk härkomst generellt kan vara mer utsatta för mångfaldigt förtryck utsluter inte det faktum att flera män än kvinnor kan uppleva större maktförlust efter invandringen. Därför kan männen känna sig mest missnöjda efter invandringen. 
 Forskning om finska mäns liv och sociala karriärer i Sverige tyder på att synen på genusrelationer, uppfostringsmiljö och klass- tillhörighet påverkar valet av olika strategier för att kompensera maktförlusten efter invandringen och höja statusen i det nya landet. 
 131  
 Denna forskning betonar att den största förlusten för de finska männen vid emigrationen till Sverige var den kraftiga minskningen av deras sociala status. Människor från medelklassen hade en lättare väg till integration tack vare högre utbildning. 
 Finska män har använt två huvudstrategier för att höja sin förlorade status: flykt och kamp. Flyktstrategin går ut på att acceptera sin roll som outsider genom att förstärka sin position i en mindre gemenskap. Genom denna strategi kan man undvika fördomar och stämpling och diskriminering som man kan uppleva i mötet med majoritetssamhället. Man kan även etablera sig inom sitt egna etniska nätverk och etniska marknad. Däremot försämrar flyktstrategin möjligheterna till delaktighet i det svenska samhället och arbetsmarknaden. Kampstrategin utgår huvudsakligen från att man försöker identifiera sig med majoritetens kultur genom att tona ner sitt etniska ursprung och sin identitet. Forskningen visar emellertid att individuella satsningar på utbildning var de mest framgångrika strategierna. 
  
 4.7.5 
  
 Maktförskjutning i familjer och utmaningar av patriarkal maskulinitet 
  
 Undersökningar visar att konflikter inom familjer med annan etnisk bakgrund än svensk är mer intensifierade än konflikter i andra familjer. 
 132  
 Undersökningarna tyder också på att dessa konflikter i större utsträckning leder till separation samt att andelen vårdnadtvister, familjekonflikter och separationer är högre bland många familjer med utländsk härkomst än etniskt svenska familjer. Utomeuropeiska invandrare separerar i större omfattning än europeiska och skilsmässofrekvensen är hög. 
  
 131 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 6. 
  
 132 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 7. 
  
 108 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 De nämnda undersökningarna tyder på att en del av orsakerna till de intensifierade konflikterna kan ligga i de stora förändringar som ofta sker i maktstrukturen inom invandrade familjer. Män kan förlora i makt i förhållande till både kvinnorna och ungdomarna, och deras makt blir ifrågasatt – kvinnorna ställer krav på jämställdhet och ungdomar på rätten till egna beslut. Detta är en schematisk bild som enbart utgår ifrån köns- och generations- perspektiv. Det finns män som är betydligt mer moderna än kvinnor med traditionell bakgrund och låg utbildning. Klass- tillhörighet, utbildningsnivå, kulturell bakgrund och individuella faktorer har mycket stor betydelse för mäns, kvinnors och barns synsätt och upplevelser av invandring och genusrelationer. 
 Det är inte ovanligt att män i familjer med annan etnisk härkomst och en hårdare patriarkal kultur i sitt bagage känner sig marginaliserade i det nya landet och till och med använder våld för att upprätthålla sin dominans och lösa konflikter. Många män tenderar också – jämfört med invandrade kvinnor – att vara mer stränga gällande flickornas sexuella liv. 
 133  
 Men det betyder däremot inte att man ska se allt våld och förtryck inom invandrade familjer som hedersrelaterat. 
 134 
  
 Generellt pågar en generationskonflikt mellan ungdomar och föräldrar oavsett deras etniska bakgrund. Men inom en del familjer med utländsk härkomst kan dessa konflikter vara större. Ungdomar med utländsk härkomst kan ofta vara mer motiverade och har bättre förutsättningar att påskynda integrationsprocessen medan många invandrarföräldrar är skeptiska till att deras barn 
 försvenskas, vilket i sin tur kan leda till konflikter inom familjen. 
 135  
 Denna konflikt kan vara mer intensifierad mellan föräldrar och ungdomar inom många invandrade familjer där föräldrarna förmedlar mer traditionella och strängare normer än vad samhällets moderna regler och normer gör. Medan den första invandrargenerationen ofta har svårigheter med anpassningen i den nya kulturen, påverkas barnen lättare av nya normer. Föräldrarnas position försvagas vilket innebär att de får mindre makt över sina barn medan barnen får en ny roll. Barnen för in det nya samhällets värderingar i hemmet och kan därmed bidra till socialisationen av sina föräldrar. Det nya samhällets normer och 
  
 133 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 7. 
  
 134 
  
 Hedersrelaterat våld diskuteras i kapitel 9, se även en diskussion och problematisering av begreppet hedersvåld i Darvishpour 2014 avsnitt 3 och 7. 
  
 135 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 8. 
  
 109 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 lagar som stödjer barnens rättigheter ökar barnens inflytande i förhandlingarna med föräldrarna. Unga invandrarbarn kan lätt bli 
 föräldrar till sina föräldrar. Risken för familjekonflikter kan öka ytterligare om könskonflikter samverkar med generations- konflikter. Risken för konflikter mellan fäder och döttrar kan med andra ord vara stor inom många familjer med utländsk härkomst. Fadern, vars ställning försämras i den nya situationen, kan dock tänkas föra fram den kulturella traditionen i ursprungslandet som ett argument för sin sak och därmed blir konflikten ännu mer akut. 
 136 
  
 4.7.6 
  
 Olika former av familjemönster efter migration 
  
 Förändring av maskulinitet efter migrationen är inte ensidig. Det finns olika former av attityder och familjemönster i familjer som har migrerat. 
 137  
 En schematisk indelning av olika familjemönster kan se ut på följande sätt: Det första är den stabila patriarkala familjen med traditionella värderingar och där det finns stor skillnad mellan makarnas resurser till mannens fördel. Där före- kommer sällan öppna konflikter. Ett tydligt exempel är relationer i en del familjer som bildats genom importäktenskap där männen har hunnit etablera sig betydligt mer i Sverige och där kvinnor som är mycket beroende av männen. 
 Det andra mönstret är den instabila patriarkala relationen. Där har kvinnors maktresurser ökat inom familjen efter invandringen. Många av de patriarkala värderingar som mannen står för, exempelvis synen på barnuppfostran, ifrågasätts och omvärderas. Medan männen i vissa familjer kan anpassa sig till kvinnorna motsätter sig män i andra familjer förandringarna, vilket kan intensifiera konflikterna i familjen och leda till skilsmässa. I dessa familjer är troligen sannolikheten för öppna konflikter större. Med andra ord kan sannolikheten vara stor att våld används som ett maktmedel för att lösa konflikter. Män med högre socio- ekonomisk position i samhället kan också ha en mer positiv inställning till jämställdhet jämfört med sina hustrur, som kan ha betydligt lägre utbildning och status både i hemlandet och i Sverige. 
 Det tredje mönstret är mer jämställda familjer. I dessa familjer har båda parter mer lika inflytande och makt över varandra. Jämställda 
  
 136 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 8. 
  
 137 
  
 Darvishpour 2014 avsnitt 9. 
  
 110 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 eller  
 semi-jämställda 
  relationer förekommer oftare bland väl- utbildade par med goda socioekonomiska förutsättningar i samhället och framförallt i de fall då kvinnan hade stort inflytande i relationen samtidigt som männen anpassar sig till de nya genusmönstren. I dessa familjer finns även betydligt bättre förutsättningar för en mer demokratisk relation mellan föräldrar och ungdomar. 
 Att många invandrarkvinnors maktresurser kan öka i flera avseenden (inkomst, sysselsättning, utbildning och juridiska rättig- heter) innebär att deras krav på jämställdhet ökar, vilket kan bidra till en jämlikare relation i familjen. Generellt tyder forskning på att det är kvinnornas maktresurser snarare än männens anpassnings- förmåga till nya genusmönster som ligger bakom jämställdhets- utveckling efter migration. 
  
 4.7.7 
  
 Ungdomars upplevelse av social exkludering 
  
 Många ungdomar i familjer med utländsk bakgrund kan uppleva social exkludering och diskriminering, som kan förstärka deras etniska identifikation ytterligare och t.o.m. skapa legitimitet för patriarkala värderingar. Diskriminering kan med andra ord förstärka patriarkala värderingar även bland unga invandrare, särskilt pojkar. Den sociala exkludering och diskriminering som många unga med utländsk bakgrund upplever kan leda till att somliga av dem väljer att ställa sig utanför både samhällets och familjens normer och bilda egna gäng. Deras subjektiva upplevelse av diskriminering kan vara hårdare än första generationen som har invandrat. Anledningen kan vara att de har generellt högre förväntningar. Utanförskapet kan på så sätt intensifieras, och leda till ytterligare marginalisering. Samhällets stämpling och stigmatisering av unga invandrare kan leda till att de får en negativ bild av sig själva och/eller samhället. Många invandrarpojkar kan även känna sig pressade av föräldrarnas krav att reproducera en traditionell maskulinitet. 
 138 
  
 Här ska poängteras att ungdomar med invandrarbakgrund inte är någon homogen grupp och har olika erfarenheter, livssituationer och olika sätt att hantera upplevelser av rasism eller exkludering. Problembeskrivningarna ovan är angelägna, men ska inte förstås förenklat eller generaliserande. 
  
 138  
 Darvishpour 2014 avsnitt 11. 
 111 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 4.8 
  
 Heteronormer och  
  
 hbt-personer 
  
 Heteronormer handlar om hur heterosexualitet förutsätts hos människor i samhället, eller ses som det normala. 
 139  
 Dessutom handlar begreppet heteronormer om att visa hur heterosexualitet på olika sätt konstrueras socialt. Sexualitet är inte frånskilt från sociala förväntningar och föreställningar. På många sätt skapas normer för 
 rätt typ av feminint eller maskulinit beteende. Att överträda dessa gränser kan ha sociala kostnader och möts ofta med korrigerande från omgivningen. När man talar om heteronormer handlar det om att synliggöra hur dessa gränser upprätthålls och bevakas och hur det normerar vissa beteenden och könsuttryck. Heteronormer har med andra ord mycket nära kopplingar till upprätthållandet av normer för hur män och kvinnor agerar. 
  
 Homo-, 
  bisexuella och transpersoner har under senare år mött många förbättringar på ett institutionellt plan. 
 140  
 Samkönade par har fått rätt att prövas som adoptivföräldrar och rätt att ingå äktenskap.  
 Hbt-personer 
  har blivit synligare, inte enbart med anledning av mediebevakningen kring nämnda förändringar, men också för att offentliga personer valt att komma ut som hbt- personer. 
 141 
  
 Trots nämnda förbättringar lever många  
 hbt-personer 
  i en värld där de på olika sätt möter osynliggörande, intolerans och diskrimi- nering. Många ungdomar lever med en förväntan hemifrån om att prestera ett heterosexuellt beteende och leva ett heteronormativt liv. I enkäten Ung 08, kartläggning årskurs 9, fick Stockholmsungdomar svara på om deras föräldrar skulle tillåta dem att vara tillsammans med någon av samma kön. Det vanligaste svaret bland killar var vet ej. Fler killar svarade med alternativet 
 Nej, det är inte okej än alternativet Ja, det har mina föräldrar inget emot. En undersökning gjord bland högstadie- och gymnasieelever visade att över en tredjedel av tillfrågade killar hade en intolerant eller tveksam syn på homosexuella. Detta kan nyanseras genom att påtala att över hälften av killarna faktiskt angav en tolerant syn på homosexualitet. I en annan undersökning svarade 14 procent av killar i årskurs 8 att de utsatts för homofobiska kränkningar. I den undersökning om sexuella 
  
 139 
  
 Se Nationella sekretariatet för genusforskning. 
  
 140 
  
 I detta avsnitt, 4.8, återges till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning; Inti Chavez Perez,  
  
 Mäns sexualitet och  
  
 hbt-personer 
 , 
  bilaga 14 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Hardin 2014. 
  
 141 
  
 Se också Regeringskansliet 2014. 
  
 112 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 trakasserier som tidigare nämnts svarade 53 procent av killar i 
 årskurs 2 på gymnasiet att de kallats för bög eller liknande ord det senaste året. 
 142 
  
 Omfattningen av homofobiska kränkningar överstiger omfatt- ningen av  
 hbt-ungdomar, 
  vilket betyder att även heterosexuella killar utsätts för homofobiska kränkningar. Homofobisk intolerans kan ses som en del av killars maskulintetsskapande. Intoleransen kan också tolkas som begränsande för killars handlingsutrymme eftersom heterosexuella killar som på olika sätt bryter mot förvänt- ningar på maskulinitet kan drabbas av homofobisk intolerans. 
 Intoleransen kan ta sig uttryck genom våld. Homo- och bisexu- Ramirez killar löper tre gånger högre risk än heterosexuella killar att ha upplevt fysiskt våld det senaste året och en fyra gånger så hög risk att ha utsatts för hot om våld. 
 143 
  
 Brott som utförs mot  
 hbt-personer 
  med motivet att de är just  
 hbt-personer 
  klassas som hatbrott. Hatbrott är inte någon brotts- rubricering i sig och innebär inte nödvändigtvis våldsbrott, men kan också innebära andra typer av brott, till exempel ärekränkning. Sedan 2001 har den statistiska kurvan för hatbrott med homofoba motiv pekat uppåt, men detta behöver inte betyda att antalet brott mot  
 hbt-personer 
  ökat. Benägenheten att anmäla hatbrott har ökat de senaste åren. Unga är mest utsatta för hatbrott. 2010 var 41 pro- cent av de  
 hbt-personer 
  som utsatts för hatbrott i åldrarna  
 16–24 
  år. Förövarna är yngre än för hatbrott generellt. 2010 var nästan hälften av gärningspersonerna under 20 år. 
 144 
  
 Hbt-personers 
  utsatthet finns också på arbetsmarknaden, där  
 hbt-personer 
  riskerar att drabbas av diskriminering. Homosexuella män har statistiskt sett lägre inkomster än heterosexuella män. Samma diskriminering har inte hittats mot homosexuella kvinnor.  
 Hbt-personer 
  kan även ha sämre hälsa. Homo- och bisexuella killar mår sämre och löper större risk att ha försökt ta livet av sig än heterosexuella killar (Se kapitel 8). 
 145 
  
 Salazar riktas i större utsträckning mot killar och män. Dessutom är det killar och män som upprätthåller denna ordning. Därmed kan bekämpandet av homofobisk intolerans ses som en fråga som särskilt gäller män och den viktigaste målgruppen för arbete mot homofobisk intolerans är tonårskillar och unga män. 
  
 142 
  
 Hardin 2014. 
  
 143 
  
 Hardin 2014. 
  
 144 
  
 Hardin 2014. 
  
 145 
  
 Hardin 2014. 
  
 113 
  
 Mäns skilda villkor 
  
 SOU 2014:6 
  
 Det är viktigt att uppmärksamma på vilket sätt homofobin för- handlas bort från mäns maskulinitetsskapande. Män som vill till- skriva sig själva en modern maskulinitet kan välja att ta avstånd från homofobi eller ta till sig attribut som tidigare klassats som homo- sexuella attribut för att på så sätt göra åtskillnad mellan sig själva och andra, mer gammeldags män. Om man tolkar homofobisk intolerans som ett skillnadsskapande mellan en  
 vi-grupp 
  av män och en  
 dem-grupp 
  har föraktet mot homosexuella vissa liknande drag med synen på andra grupper av män, till exempel män i glesbygd eller invandrarmän (se avsnitt 4.6 och 4.7). 
 Transpersoner är ett paraplybegrepp för olika transidentiteter. Kategorierna man och kvinna är institutionaliserade. Transpersoner är en grupp som lätt faller mellan stolarna i en värld som tolkas utifrån två statistiska könskategorier. Det är svårt att byta tillhörighet från den ena gruppen till den andra. Personer som betecknar sig som vare sig man eller kvinna saknar i dag en juridisk könskategori som passar deras könsidentitet. 
 146 
  
 Många transpersoner efterfrågar vård för att korrigera sina kroppar så att de bättre stämmer överens med den egna köns- uppfattningen. Trots att behovet av vård kan vara akut tar en utredning ofta två eller tre år, det kan finnas långa kötider för att få genomgå en utredning. Sjukvårdens bemötande av transpersoner behöver uppmärksamhet. Överhuvudtaget drabbas transpersoner på många sätt hårdast av heteronormerna i samhället. Här behövs solidaritet med transpersoners villkor och arbete för lika rättig- heter. 
  
 146  
 Hardin 2014. 
 114 
 Min sida – Inti Chavez Perez 
 Jag läste en artikel i min lokaltidning, där en tonårskille satt omgiven av sina polare på ungdomsgården och pratade om sina tankar kring sex. Tonårskillen sa att tjejer var horor och att han kontrollerade sin syster, bland annat genom våld. 
 I nästa nummer av lokaltidningen var killen tillbaka. Nu satt han ensam, utan sina kompisar. Han bad om ursäkt för det han sagt veckan innan. Han tycker inte att tjejer är horor. Och han kontrollerar heller inte sin syster. Systern och övriga familjen hade blivit arga när de läst artikeln. Killen hade därför kontaktat lokal- tidningen och bett att få bli intervjuad igen. Men varför sa du som du gjorde, undrade reportern? Det bara blir så när man pratar inför sina kompisar, sa tonårskillen. 
 I den här anekdoten ryms kärnan i arbetet med maskulinitets- frågor. Vi måste erbjuda killar och män redskap till att sluta låtsas att de är sämre än vad de egentligen är. 
 Killar och män står för majoriteten av kränkningar, oavsett om vi talar om sexism, homofobi eller rasism. Men de är inga monster. Tvärtom är det i de flesta fall schyssta killar som finns bakom masken. Helt vanliga och schyssta killar som förtrycker andra och gör att många uppfattar skolor som otrygga. Ett större resursslöseri än maskulinitetsnormer finns nog inte i vårt samhälle. 
 Killar som den i lokaltidningen har jag mött i tusental. Det är nu tio år sedan jag började hålla i sexualundervisning för tonårskillar ute på skolor. Att jag har valt sexualundervisning som min arena är ingen slump. Clark intresse är oftast stort. Även bråkiga killar som bygger sin maskulinitet i motstånd till skolan är intresserade av att delta, eftersom sexualiteten är en viktig del av deras identitetsskapande. Här är killar som mest öppna för genusförändrande budskap. Här finns en möjlighet att tala direkt till killen bakom masken. Därför är god sexualundervisning en nyckel för att minska antalet kränkningar och öka tryggheten i skolan och i samhället. 
 Inti har varit expert i utredningen. Han arbetar som journalist och författare. 
 115 
 5 Män och utbildning 
 Slutsatser 
  
 1. 
  
 Pojkar och män utbildar sig mer idag än tidigare, men det stora betygsgapet mellan könen är konstant och kvinnor dominerar när det gäller högre utbildning. Föräldrars utbild- ningsnivå slår igenom markant när det gäller de egna barnens utbildningsresultat. 
  
 2. 
  
 Jämställdhetspolitiken, arbetsmarknadspolitiken och utbild- ningspolitiken behöver verka för att särskilt pojkar och män investerar mer i utbildning och blir bättre förberedda på ett arbetsliv i kontinuerlig omvandling. Den fördel för pojkar som legat i att de lättare än flickor kunnat få arbete och bättre betalt, trots att många av dem haft sämre utbildning och betyg, bedömer vi är på väg att bli påtagligt mindre. Särskilt pojkar har anledning reflektera över detta. 
  
 3. 
  
 Skolan behöver uppmärksamma och problematisera anti- pluggkulturer, arbeta normkritiskt och stötta samt synlig- göra pojkars engagemang i utbildning. 
  
 4. 
  
 Det ska råda nolltolerans mot sexism, trakasserier, och 
  
 skojbråk i skolan. 
  
 5. 
  
 Det behövs större satsningar på att stötta pojkar och män att söka sig till traditionellt kvinnliga utbildningar. 
  
 6. 
  
 Utbildningssystemet behöver förstärka likvärdigheten och motverka ökade kunskapsskillnader mellan skolor. Detta bedömer vi vara avgörande för att förbättra både pojkars och flickors prestationer i skolan. 
  
 117 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 Idag riktas alltmer fokus på pojkars betyg och skolprestationer. Pojkar som grupp presterar i genomsnitt sämre i skolan än flickor som grupp och betygsgapet är påtagligt. Frågan om pojkars skolprestationer blir alltmer viktig i och med att utbildningens roll ökar och att allt större vikt läggs vid språklig förmåga och reflektion. 
 1  
 Det är alltjämt så att män och kvinnor efter skolan går ut på en könssegregerad arbets- marknad där man i stor utsträckning inte konkurrerar om samma arbeten men kraven på utbildning och förmåga att uttrycka sig språkligt och ta del av språklig information ökar även i traditionella manliga arbetssektorer. Dessutom finns idag ett fokus på att kunskaperna bland svenska elever vid internationell jämförelse är låga 
 2  
 och att särskilt pojkar som grupp behöver prestera bättre. 
 Det är också viktigt att skolan bidrar till demokratiska värderingar och en positiv självuppfattning hos eleverna. Skolan handlar om kunskaper men också om att bättre lära sig om vem man är som person och hur man umgås med och respekterar andra samt stärka allas möjligheter att få ett bra liv. Normer för jämställdhet bidrar både till skolans kunskapsmål men även skolans fostrans- och omsorgs- uppdrag. 
 3 
  
 Frågor om pojkar och skola handlar om flera saker. Dels hur pojkar hanterar undervisning, dels vilka former av maskulinitet som uppmuntras i skolan, dels hur lärares förväntningar på pojkar och flickor ser ut. Dessutom behöver uppmärksamhet också riktas mot de förväntningar, dominansordningar och normer som skapas och praktiseras i det dagliga umgänget mellan elever. 
 4 
  
 I detta kapitel diskuterar vi genusnormer,  
 anti-pluggkulturer, 
  pojkars bristande motivation, elevers och lärares interaktion, hur institutionella faktorer påverkar pojkars möjligheter i skolan och vad som kan förändra och öka pojkars motivation och investering i skolarbete. Vi tar även upp olika hypoteser som förts fram de senaste åren om varför pojkar som grupp i genomsnitt presterar sämre i skolan än flickor som grupp. Frågor om pojkars och flickor könsspecifika utbildningsval är något vi lyfter fram med fokus på vikten av att öka möjligheterna för pojkar att söka sig till traditionellt kvinnliga utbildningar. 
 Dessutom uppmärksammas några framgångsrika exempel, Frejaskolan i Gnesta och Ronnaskolan i Södertälje, som båda fått 
  
 1 
  
 European Commission 2013. 
  
 2 
  
 Se t.ex.  
  
 PISA-undersökningen 
  2013. 
  
 3 
  
 För en diskussion om skolans olika uppdrag se Gonzalez och Adams 2010. 
  
 4 
  
 Nordberg 2008. 
  
 118 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 medial uppmärksamhet när det gäller att förbättra skolmiljö och prestationer. Arbetet vid dessa skolor kan fungera som inspiration för fortsatt jämställdhetsarbete i skolan. 
 Diskussionen täcker pojkar och män i förskola, grundskola och gymnasium samt högre utbildning. 
 5 
  
 5.1 
  
 Utredningar om jämställdhet och utbildning 
  
 Jämställdhetsdiskussioner om skolan har förändrats över tid. Tidigare handlade det främst om hur pojkar gavs mer utrymme än flickor i skolan, att stärka flickor som grupp samt att uppmuntra flickor att göra inbrytningar i manligt dominerade utbildningssektorer som teknik och naturvetenskap. Forskningen handlade i stor utsträckning om att undersöka och beskriva flickors situation i skolan och hur pojkar på olika sätt utgjorde hinder och försvårade för flickor att ta plats och avancera. 
 Med genuspedagogiken förflyttas fokus mer mot hur lärare talar till, bemöter och behandlar pojkar och flickor på skilda sätt. Fokus flyttas därmed från pojkarna och deras handlingar till läraren och bemötandet av såväl pojkar som flickor och hur detta påverkar barnen. 
 6  
 Detta sker först i förskolan, men genuspedagogiken sprids sedan med satsningen på genuspedagoger i grundskolan och även gymnasiet. Det sker då ofta i kombination med problematisering av heteronormen och koppling till  
 hbtq-frågor 
  och normkritiska undervisningsmodeller. 
 Idag handlar diskussionen allt mer om pojkars prestationer och den växande kvinnodominansen i delar av högre utbildning. Satsningar på att få pojkar att göra otraditionella utbildningsval har skett i mycket mindre utsträckning. 
 7 
  
 Även om flickors positioner vad gäller ovanstående frågor utvecklas i en positiv riktning är det viktigt att beakta att utvecklingen är mångfacetterad. Grundläggande jämställdhetsproblem i utbild- ningssektorn handlar även fortsättningsvis om ungdomars köns- stereotypa utbildningsval och om hur trakasserier och bråk inverkar på skolarbetet och kan hämma både flickors och pojkars prestationer och trivsel. 
  
 5 
  
 Genomgången i detta kapitel bygger bl.a. på forskning och presentationer av Cruz, expert i vår utredning och docent i genusvetenskap. 
  
 6 
  
 Se Svaleryd 2003, Eidevald 2009, Eidevald 2011, Bryant, Norman och Gould 2011. 
  
 7 
  
 Riley och Johansson 2011 s. 55, Nordberg 2008 s. 8. 
  
 119 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 Frågor om jämställdhet i skolan har utretts grundligt under de senaste åren i flera statliga utredningar. Delegationen för jämställdhet i skolan (DEJA) lämnade en rad delbetänkanden och ett slut- betänkande. 
 8  
 Delegationen för jämställdhet i högskolan granskade både forskning och högskoleväsendet. 
 9  
 Därutöver har Delegationen för jämställdhet i förskolan granskat betydelsen av jämställdhet och genus i förskolan. 
 10  
 Förutom dessa har utvärderingar, utredningar och kunskapsunderlag tagits fram av Skolverket, Myndigheten för skol- utveckling och tidigare Högskoleverket. 
 11  
 Frågan om betygsgapet mellan flickor och pojkar och dess konsekvenser för framtidens arbetsmarknad har utretts inom ramen för Framtidskommissonen. 
 12  
 Det finns också en omfattande och växande forskning om genus och pedagogik. 
 13 
  
 I förhållande till tidigare utredningar vill vi framförallt lyfta fram hur diskussionen om maskulinitet och pojkar förts och vilka utmaningar vi ser i förhållande till det fortsatta arbetet med jämställd- het i skolan och utbildningsväsendet. 
  
 5.2 
  
 Maskulinitet i skolan 
  
 Normer för pojkar och män inverkar på pojkars handlingsmöjlig- heter, utbildningsval, kamratrelationer, skolprestationer och sätt att tillgodogöra sig utbildning. 
 När det gäller frågor om varför pojkar som grupp tenderar att prestera sämre än flickor som grupp i skolan är det viktigt att koppla detta till hur vissa typer av beteenden där pojkar förväntas intressera sig mindre för skolprestationer normaliseras och premieras socialt. Här blir frågor om genus och de förväntningar som riktas mot män och pojkar i högsta grad relevanta. Alltmer fokus läggs idag på frågor om det finns en antipluggkultur bland pojkar. Detta diskuteras i avsnitt 5.4.3. 
 Frågor om genus, pojkar och pedagogik har exempelvis tagits upp och diskuterats specifikt i antologin  
 Maskulinitet på schemat – pojkar, flickor och könsskapande i förskola och skola. 
  
 14  
 Där beskrivs en rad olika 
  
 8 
  
 SOU 2010:99. 
  
 9 
  
 SOU 2011:1. 
  
 10 
  
 SOU 2006:75. 
  
 11 
  
 Se Skolverket, bl.a. Öhrn 2002, Björnsson 2005. 
  
 12 
  
 Löfström 2012 
  
 . 
  
 13 
  
 För en översikt och diskussion om forskning om skola och maskulinitet se Nordberg 2008 samt SOU 2010:35. 
  
 14 
  
 Nordberg 2008. 
  
 120 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 etnografiska studier kring hur maskulinitet och genusrelationer präglar lärandet i olika klassrumssituationer. Det slås fast att förskolan och skolan är en viktig social miljö och därmed också en viktig  
 normproducent  
 där uppfattningar om kön skapas, förändras och utmanas. Författarna i antologin påpekar att maskulinitet och femininitet är relationella. Det handlar om relationer mellan pojkar och pojkar, mellan pojkar och flickor samt mellan elever och lärare. 
 Skolan och förskolan är en plats där det skapas såväl coola killar och tuffa tjejer som fegisar och töntar. Elever som inte beter sig på det sätt som det förväntas att pojkar respektive flickor ska göra, ofta grundade i stereotypa heteronormativa antaganden om vad som är manligt respektive kvinnligt, kan förlora i status och ifrågasättas. Men skolan är också en plats där normer och könsrelationer ifrågasätts och omformas. 
 15 
  
 Forskning om hur lärare kan arbeta med genusfrågor i skolan betonar två viktiga delar. Först att det är viktigt att inse att kön spelar roll och att genusmönster präglar undervisningen på en rad sätt och att lärare behöver uppmärksamma detta. Genusskapandet sker såväl i den formella undervisningen som i de informella samtal som förs med elever i och utanför undervisningssammanhangen. Forskningen visar också att de könsrelationer, normer och rang- ordningar av elever som skapas i olika grupper och skolklasser kan se väldigt olika ut och att könsmönster varierar. Det är därför viktigt att såväl lärare som forskare utgår från de specifika samman- hang man verkar inom och studerar. 
 16 
  
 Generellt trycker forskningen som bedrivits om pojkar och skola de senaste åren på vikten av att uppmärksamma förändring och pluralitet. När man diskuterar frågor om genusrelationer i skolan är det därför viktigt att inte göra antaganden om att pojkar alltid är på ett visst sätt och att flickor alltid är på ett annat. Många gånger kan utgångspunkten att pojkar dominerar och flickor anpassar sig stå i vägen för den variation som finns inom grupperna pojkar och flickor. Detta motsäger däremot inte att dominerande genusstrukturer uppmärksammas men att det är viktigt att se på hur barn och lärare interagerar på olika sätt som kan reproducera men också förändra dessa mönster. Både barn och vuxna reflekterar och förhandlar kring frågor om genus ett mångfacetterat sätt. 
  
 15 
  
 Nordberg 2008 s. 10. 
  
 16 
  
 Vasquez 2013. 
  
 121 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 5.3 
  
 Förskolan 
  
 Jämställdhetsfrågor som rör förskolan handlar om två delar. Den första delen handlar om pojkars och flickors utrymme och möjlig- heter att utforska, leka, lära och göra sig hörda i förskolan. Detta är en fråga som kan kopplas till genus, barns lärande och pedagogik. Den andra delen handlar om satsningar på att öka andelen män i förskolan. 
  
 5.3.1 
  
 Genuspedagogiska utmaningar i förskolan 
  
 Förskolan har i uppdrag att motverka traditionella könsroller. Arbete med genusmedveten pedagogik har lyfts fram, särskilt på senare tid. Generellt handlar genusmedveten pedagogik om att ge barn breddade erfarenheter. Genom genuspedagogik ges barn möjligheter att, oavsett kön, pröva och utforska flera former av lek och lärande. Det handlar om att lägga till, inte dra ifrån. Över- huvudtaget framstår det som viktigt att i större utsträckning ge barn möjlighet att leka i könsblandade grupper något som ofta handlar om att variera gruppsammansättning och aktiviteter under dagen på förskolan. 
 Det finns flera former av genuspedagogik. En tidig form var den kompensatoriskt inriktade genuspedagogiken. Där delades ibland barnen vid vissa tillfällen in i flick- och pojkgrupper för att få erfarenheter och träna färdigheter som de förväntades sakna genom att pojkar och flickor behandlas olika och uppmuntras till skilda aktiviteter. Den kompensatoriska genuspedagogiken har problem- atiserats för att det finns risker att detta förhållningssätt snarare spär på föreställningar om pojkars och flickors olika förutsätt- ningar och intressen. 
 En utmaning inom genuspedagogik är att inte premiera aktiviteter som traditionellt kopplas till pojkar eller flickor och samtidigt respektera olika barns olika intressen. På många sätt är detta självklarheter för lärare och pedagoger, däremot kan det se mycket olika ut på olika förskolor. Att synliggöra genusmönster i förskolearbetet bör vara ett kontinuerligt arbete på förskolorna. 
 I genuspedagogik ingår också genusrelaterade utvärderingar av verksamheten där barns lekar, leksaker, utformandet, användningen och möbleringen av lokaler, budskap i böcker och sagor samt de 
 122 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 vuxnas bemötande av och budskap till barn undersöks och förändr- ingar prövas. 
 17 
  
 5.3.2 
  
 Behovet av att rekrytera fler män till förskolan 
  
 Att öka andelen män i kvinnodominerade arbetssektorer som skola, vård och omsorg har varit jämställdhetspolitiskt prioriterat under lång tid. Utvecklingen har dock gått långsamt. Medan andelen män i vården ökat har andelen män i förskola legat på  
 3–4 
  procent. 
 18  
 Frågan om det är önskvärt i sig att öka andelen män har samtidigt inte varit given i svensk skolpolitik. I Delegationens för jämställdhet i förskolan betänkande 
 19  
 betonades att frågan om genusmedvetenhet hos personalen i förskolan skulle premieras snarare än att insatser skulle göras för att öka andelen manlig personal. Vi anser dock att dessa frågor inte ska ställas i motsatsförhållande, något som också bekräftas i forskning om män och förskola. 
 20 
  
 Män i förskolan möter på många sätt andra förväntningar än kvinnor, förväntningar som både kan vara positiva och negativa. Överhuvudtaget framstår det missriktat att frågan om män i förskola omgärdas av tveksamhet. Det har tidigare, särskilt under  
 1990-talet, 
  funnits en utbredd diskussion om att män behövdes som personal i förskola och skola för att representera manliga förebilder eller identiteter främst för pojkar att identifiera sig med. Denna diskussion är mer frånvarande idag. I stället framstår det idag som en generell jämställdhetsåtgärd att öka möjligheterna för män att arbeta inom skolan. Dessutom som något som stärker kopplingen mellan män och omsorg på ett samhälleligt plan och i barnens uppväxtmiljö. 
 21 
  
 Behovet av att stärka insatserna för att öka andelen män i omsorgs- yrken generellt och särskilt vad gäller förskolan har uppmärksammats politiskt på senare tid. Skolverket har, på regeringens uppdrag, gjort en kartläggning och analys av insatser för att öka andelen män i förskola. I Skolverkets rapport 
 22  
 betonas vikten av långsiktighet och synlighet 
  
 17 
  
 Baagøe Nielsen och Nordberg 2005, Nordberg 2008. För en fördjupad diskussion om genuspedagogik i förskolan se Bryant, Norman och Gould 2011. 
  
 18 
  
 2002 4 procent män, 2007 4 procent män, 2011 3 procent män. Totalt antal män och kvinnor 2011 58 400. Källor: SCB, yrkesregistret och SKL, förskollärare. Se även kapitel 6. 
  
 19 
  
 SOU 2006:75. 
  
 20 
  
 För en diskussion om hur satsningar på män till förskola sett ut i Sverige och övriga Norden se Nordberg 2011 samt Harmon 2012. 
  
 21 
  
 Wickman 2012. 
  
 22 
  
 Skolverket 2012. Se även kapitel 6. 
  
 123 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 vad gäller frågor om män i förskola. Insatser behöver ha långsiktiga mål, uppföljning och synliggöras mer inom utbildningsväsendet. 
 Rapporten tar även fasta på utvecklingen i Norge. Där har frågan om att öka andelen män i förskolan getts stor politisk upp- märksamhet. Samordnade satsningar har bedrivits långsiktigt och utifrån en konkret politisk målsättning att 20 procent av de som arbetar inom förskolan ska vara män. 
 23 
  
 Något som framstår som effektivt och som präglat arbetet i Norge är inrättandet av nationellt kunskapscentrum som arbetar med frågor om män och jämställdhet, bl.a. män i förskola. 
 24 
  
 Skolverket har även getts tilläggsdirektiv att arbeta för att öka andelen män i förskolan och kommer att arrangera konferenser om frågan. Utmaningen att öka andelen män i förskolan kommer att behöva förhålla sig till flera frågor; det handlar om att få fler män att söka utbildning med  
 förskole-inriktning, 
  genomföra utbildningen och stanna i yrket. Idag finns nätverk för män inom förskola samt för högskolepersonal som arbetar med frågor om män i förskole- utbildning. Erfarenheterna från dessa nätverk och aktörer är viktiga att uppmärksamma i Skolverkets kommande arbete. 
 25  
 Det finns även stor kunskap inom nordisk genusforskning om män i skola och omsorgs- yrken som ger en god grund för kommande åtgärder. 
 26 
  
 5.4 
  
 Grundskolan och gymnasiet 
  
 Deja slog fast att jämställdhetsutmaningarna i skolan är flera. 
 27  
 Det handlar om att det finns stora skillnader i prestationer, preferenser och upplevelser mellan flickor och pojkar. Pojkar presterar generellt sämre än flickor, programvalen till gymnasiet är köns- stereotypa och flickor är mer stressade och mår generellt sämre än pojkar. Pojkar gör sig också skyldiga till trakasserier av olika slag i större utsträckning än flickor. 
 När det gäller pojkar specifikt så lyfts det i betänkandet även fram att pojkar kan dominera på skolgården och i korridorer. Detta samtidigt som flickor har större chans att ta för sig i klassrummen och att pojkar inte bara trakasserar utan att de även utsätts för 
  
 23 
  
 Skolverket 2012. 
  
 24 
  
 Wickman 2012. 
  
 25 
  
 En digital nätverksplats som idag samlar aktörer i frågan är Män till förskolan, http://mantillforskolan.wordpress.com/. 
  
 26 
  
 Baagøe Nielsen 2011. 
  
 27 
  
 SOU 2010:99 s. 13. 
  
 124 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 trakasserier, inte minst med homofobiska förtecken. Delegationen ställde även frågan om det kan vara så att grupper av pojkar som tidigt kommer efter i skolan får otillräckligt stöd. Här lyfts biologiska faktorer som att pojkar mognar senare än flickor fram för skolan att uppmärksamma. 
 28 
  
 Delegationen slog även fast att pojkar och flickor inte kan ses som enhetliga grupper och att jämställdhetsarbetet måste förhålla sig till både strukturer och individer. 
 29  
 Bland förslagen till ett förbättrat jämställdhetsarbete lyfte delegationen fram vikten av långsiktighet i jämställdhetsarbetet, att det inte enbart bedrivs i projektform utan integreras i verksamheten. Man tryckte på att arbetet mot kränkande behandling behöver stärkas och att det behövs tidiga insatser för att stödja pojkar och flickor med psykosociala problem. Dessutom diskuterades hur satsningar på läsning kan minska könsskillnaden i skolprestationer. Skillnaderna mellan pojkars och flickors betyg i svenska är större än i andra ämnen och läsning har en avgörande betydelse för skolframgång även i många andra ämnen. 
 Frågor om  
 ADHD-diagnoser, 
  något som är vanligare bland pojkar 
 30 
 , och möjligheterna att få stöd till elever med särskilda behov är en stor fråga inom dagens skola. 
 Könsfördelningen i gymnasieskolan är också en viktig jämställd- hetsfråga. Vi ser i tabell 5.1 bl.a. att männen sprider sig mer bland programmen än vad kvinnorna gör. Det är en liten del, drygt 15 procent, som går i program inom jämställdhetsintervallet  
 (40–60 
  procent). 
  
 28 
  
 SOU 2010:99 s. 23. 
  
 29 
  
 SOU 2010:99 s. 17. 
  
 30 
  
 Cirka 5 procent av barn i skolåldern beräknas ha ADHD. Hos pojkar är det  
  
 2-3 
  gånger vanligare än hos flickor. Källa: Socialstyrelsen 2010. 
 125 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 Källa 
 : Skolverket 
  
 5.4.1 
  
 Betygsgapet mellan pojkar och flickor 
  
 Betygsgapet mellan pojkar och flickor har i stort sett varit konstant de senaste tio åren (figur 5.1). 
  
 250 
  
 240 
  
 230 
  
 220 
  
 210 
  
 200 
  
 190 
  
 180 
  
 170 
  
 Samtliga 
  
 160 
  
 Flickor 
  
 150 
  
 Pojkar 
  
 140 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
 2010 
  
 2011 
  
 2012 
  
 2013 
  
 Observera att värdeaxeln är bruten. 
  
 Källa 
 : Skolverket och egen bearbetning 
 Vi ser dock att det skedde en förbättring av pojkars meritvärde under 2013. Vad denna förbättring kan bero på är ännu svårt att uttala sig om. 
 Barn till högutbildade klarar sig bäst i skolan medan nyinvandrade elever har svårast att klara skolan. 
 126 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 Framförallt slår föräldrars utbildningsnivå igenom tydligt när det gäller elevers skolprestationer (figur 5.2). Betydelsen av kön behöver på det här sättet alltid även relateras till andra faktorer. 
 31 
  
 250 
  
 240 
  
 230 
  
 220 
  
 210 
  
 200 
  
 190 
  
 180 
  
 170 
  
 160 
  
 150 
  
 140 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
 2010 
  
 2011 
  
 2012 
  
 2013 
  
 Flickor, förgymnasial 
  
 Pojkar, förgymnasial 
  
 Flickor, gymnasial 
  
 Pojkar, gymnasial 
  
 Flickor, eftergymnasial 
  
 Pojkar, eftergymnasial 
  
 Observera att värdeaxeln är bruten. 
  
 Källa 
 : Skolverket och egen bearbetning. 
 Av statistiken över pojkars och flickors meritvärden i grundskolan framstår flera mönster (figur 5.3). Störst skillnader syns i gruppen som ligger på och strax över gränsen för godkänt. Här dominerar pojkar, medan grupperna med högst meritvärde domineras av flickor. Bland grupper med sämst resultat är skillnaderna mellan pojkar och flickor tydliga, men det är långt ifrån något entydigt pojkproblem. 
 32  
 Detta pekar på vikten av att diskussionen om elever som inte klarar skolan inte enbart kan fokusera på pojkar utan även på flickor. 
  
 31 
  
 Skolverket 2013. 
  
 32 
  
 Björnsson 2005. 
  
 127 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 Procent 
  
 20 
  
 18 
  
 16 
  
 14 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 2 
  
 0 
  
 Pojkar 
  
 Flickor 
  
 Källa 
 : Skolverket 
 I en rapport om könsgapet mellan pojkar och flickor som togs fram inom ramen för Framtidskommissionens arbete pekas på att skolan har många problem, varav den sjunkande kunskapsnivån är ett och att pojkar presterar sämre än flickor ett annat. 
 33  
 Där pekas också på att det inte framstår som att det finns några enkla lösningar på problemen. 
 Det har länge funnits skillnader mellan pojkars och flickors prestationer i skolan, men det är först på senare tid som de börjat ses som mer allvarliga problem. Anledningen till detta framstår som relaterad till förändringar i den framtida arbetsmarknaden där högre utbildning får en större betydelse samt att ökad ungdoms- arbetslöshet och sjunkande resultat i skolan generellt ökar behovet av att man tar allvarligt på frågan om pojkars prestationer. 
  
 33  
 Löfström 2012. 
 128 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 5.4.2 
  
 Hypoteser om pojkars prestationer 
  
 I rapporten  
 Kön och skolframgång  
 diskuteras olika hypoteser om varför pojkars skolprestationer utvecklas relativt sämre och hur detta är kopplat till institutionella förändringar i skolan.  
 34 
  
 En första hypotes är att utvecklingen hänger samman med förändringar i läroplaner. Det har spekulerats i om förändringar i skolans mål mot mer språkligt reflekterande kompetens, som led i en allmän samhällsutveckling, eventuellt stämmer överens mer med flickors traditionella könsmönster än med pojkars. Det har dock inte gått att hitta belägg för detta eller att skolan skulle ha blivit mer flickanpassad till följd av senare tids förändringar i läroplaner. 
 En andra hypotes är att den ökande kvinnodominansen i lärar- kåren 
 35  
 påverkar pojkars prestationer, men inte heller detta går att belägga. Samtidigt framstår det som viktigt att barn träffar både manliga och kvinnliga lärare i skola och förskola. En breddad rekrytering till lärarkåren är viktig för att ge barn möjlighet att träffa olika vuxna och se att pedagogiskt arbete och omsorg är något som både män och kvinnor arbetar med. 
 En tredje hypotes handlar om pedagogisk inriktning i skolan där trenden gått mot att större ansvar för lärandet läggs på individen. Här uppmärksammas forskning som menar att denna utveckling gått på tvärs mot de krav som pojkar har i sin sociala vardag. Att elever i större utsträckning själva ska ansvara för och planera sitt arbete i skolan skulle kunna ha betydelse för pojkars skol- prestationer, men som framhålls i rapporten handlar detta i slut- änden om det pedagogiska sammanhanget – skolans och lärarnas sätt att hantera undervisningen. I de fall där elever inte stöds tillräckligt med handledning och uppföljning blir de elever som inte har tillräcklig motivation eller förståelse förlorare. 
 Även i rapporten till Framtidskommissionen tas olika hypoteser om pojkars prestationer och slutsatserna upp och de överensstämmer med de ovan nämnda. Någon specifik förklaring till pojkars sämre resultat är svår att finna. Där pekas dessutom på att svenska studier visar att pojkar inte diskrimineras i skolan vad gäller betyg, och att inte 
  
 34 
  
 Björnsson 2005 s.  
  
 60-63. 
  
 35 
  
 Förskollärare 2002 4 procent män, 2007 4 procent män, 2011 3 procent män. Totalt antal män och kvinnor 2011 58 400. 
  
 Grundskollärare 2002 24 procent män, 2007 23 procent män, 2011 21 procent män. Totalt antal män och kvinnor 2011 78 200. 
 Gymnasielärare 2002 47 procent män, 2007 46 procent män, 2011 45 procent män. Totalt antal män och kvinnor 2011 55 200. 
 Källor: SCB, yrkesregistret och SKL, förskollärare. 
 129 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 heller detta skulle kunna förklara skillnaderna i resultat. 
 36  
 Istället pekas på att den troligaste förklaringen till pojkars sämre prestationer helt enkelt ligger i att pojkar anstränger sig mindre än flickor. Frågan är dock varför. En anledning till detta har diskuterats i form av en anti- pluggkultur bland pojkar, ett begrepp som presenteras nedan. 
  
 5.4.3 
  
 Att uppmärksamma och problematisera antipluggkulturer 
  
 I båda de ovan nämnda rapporterna betonas att det är viktigt att skolan uppmärksammar och arbetar med att motverka de olika former av antipluggkultur som kan återfinnas bland pojkar. 
 Generellt har begreppet använts för att beskriva hur pojkar kan sträva efter status och populäritet genom att investera i en form av maskulinitet där det är viktigt att visa tuffhet och distans till det som uppfattas som att vara en pluggis. Detta medan de pojkar som är inriktade på stillasittande skolarbete och som sätter skolans ideal högt riskerar att bli mobbade eller framställas som feminiserade. 
 37  
 I rapporten  
 Kön och skolframgång  
 påpekas samtidigt att beskrivningar av antipluggkulturer kan bli förenklade eller förgivettagna och bortse från den stora variation som finns inom gruppen pojkar och inom gruppen flickor. Antipluggkultur kan finnas hos flickor och långt ifrån alla pojkar uttrycker någon form av antipluggkultur. 
 38  
 Elevers sätt att hantera problem och uppvisa motstånd mot undervisning kan ta olika former och se olika ut beroende på en rad olika situationer och sammanhang. Det finns utåtagerande pojkar – och flickor). Det finns de som istället är tysta. Men begreppet är viktigt för att det synliggör normer som kan förklara pojkars generellt sämre prestationer i skolan. 
 I rapporten pekas också på att pojkar ofta får mer uppmärk- samhet i undervisningen men att det många gånger kan handla om tillrättavisningar och negativ uppmärksamhet. Det kan finnas en förväntan hos både lärare och elever att pojkar uppför sig dåligt och att läraren behöver hålla koll på pojkarna i klassen. Pojkar kan på det här sättet ges mer uppmärksamhet i skolan, där lärare ställer frågor och riktar sig till pojkar för att hålla dem sysselsatta inom den planerade undervisningen. Detta kan leda till en ond cirkel där 
  
 36 
  
 Löfström 2012 s. 51. 
  
 37 
  
 Björnsson 2005 s. 8, s. 33 f. 
  
 38 
  
 Björnsson 2005 s. 34, s. 67. 
  
 130 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 försöken att hantera pojkar som tar plats och är uppmärksam- hetskrävande leder till att beteendet fortsätter. I rapporten beskrivs det på följande sätt: att skolans företrädare i vardagen kan reagera på pojkars beteende är fullt logiskt. Lika logiskt kan det vara att pojkar i vissa fall ser dessa tillrättavisningar som ett bevis på utövandet av en form av maskulinitet. 
 39 
  
 På senare tid har forskning om genus i skolan betonat hur frågor om pojkars prestationer och  
 antiplugg-attityder 
  måste problematiseras i större utsträckning. Framförallt betonas hur förväntningar på olika grupper av pojkar kan se olika ut och hur detta påverkar hur pojkar engagerar sig i utbildning och vilka möjligheter man har att lyckas i skolan. Forskning betonar också hur inte minst klass och före- ställningar om etnicitet påverkar synen på pojkar som ointresserade eller studiemotiverade och att det påverkar hur elever engagerar sig. Att signalera motstånd eller ointresse i skolan kan ses som del i ett maskulinitetsgörande men också som uttryck för att man behöver mer pedagogiskt stöd. 
 40 
  
 Det har även lyfts fram hur pojkar kan uppvisa en form av begåvningskultur där man sätter stort värde på resultat och betyg, dock tillsammans med en vilja att framstå som att man inte behöver anstränga sig på samma sätt som flickor. 
 41  
 Även här framstår med andra ord könsmönster som pekar på hur pojkar försöker maskera sitt skolengagemang. Samtidigt problematiseras synen på att pojkar generellt sett inte skulle eftersträva att lyckas i skolan. 
  
 5.4.4 
  
 Uppmärksamma normbrott och pojkars investering i skola och omsorg 
  
 Forskargruppen bakom antologin  
 Maskulinitet på schemat  
 lyfter fram vikten av att uppmärksamma och synliggöra fler bilder av pojkar i skolan än den gängse bilden av pojkars antipluggkultur. Genom att nyansera beskrivningarna av pojkar och lyfta fram hur pojkar på många sätt investerar i social omsorg och lärande öppnas flera möjligheter för att åskådliggöra och stötta förändring. 
 42 
  
 Flera exempel ges på hur barns lekar på förskola eller elevers agerande i undervisningssituationer i skolan kan växla mellan köns- stereotypa och könsöverskridande inslag. Detta behöver uppmärk- 
  
 39 
  
 Björnsson 2005 s. 61. 
  
 40 
  
 Nordberg 2008. 
  
 41 
  
 Nyström 2012. 
  
 42 
  
 Nordberg 2008. 
  
 131 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 sammas av lärare. Att i större utsträckning uppmärksamma och stödja normbrott bland elever, istället för att ensidigt fokusera på förgivettagna skillnader mellan pojkars och flickors engagemang för skolan öppnar, enligt forskarna, för en mer dynamisk förståelse av hur genus formas i skolan och hur det påverkar elevers välbefinnande och resultat. En generaliserande bild av pojkars ointresse i skolan leder lätt till bilden av att pojkar överlag skulle strunta i skolan och i betygen, något som motsägs av mycket forskning. 
 43 
  
 Det är med andra ord viktigt att diskutera olika former av  
 antiplugg-kultur 
  hos pojkar – och grupper av flickor, men också att synliggöra och uppmärksamma andra bilder av pojkar i skolan. Här är det viktigt att lärare och skolan har ett nyanserat angreppssätt. 
  
 5.4.5 
  
 Det ordnar sig ändå 
  
 Diskussioner om pojkars engagemang i studier behöver också relateras till en annan mer strukturell fråga som gäller arbets- marknadens utformning. Så länge pojkar och flickor i stor utsträck- ning gör könssegregerade utbildnings- och yrkesval minskar effekten av pojkars sämre resultat i skolan, pojkar och flickor konkurrerar i många fall inte om samma arbeten. I rapporten till Framtidskommissionen poängteras att arbetsmarknadens utformning kan vara en förklaring till att pojkar anstränger sig mindre än flickor. 
 44 
  
 Så länge arbetsmarknaden fortsätter att vara strukturerad efter kön vad gäller lön, karriär och yrkesstratifiering signalerar den något som pojkar och unga män kan tolka som att det inte är nödvändigt att prestera i skolan –  
 det ordnar sig ändå. 
  
 Om detta är riktigt så pekar det på att en möjlig åtgärd för att förbättra pojkars intresse och engagemang för skolan handlar om att både arbetsliv och skola tydligare behöver signalera att utbild- ning kommer att vara av ökad vikt i arbetslivet i framtiden och att tiderna där  
 det-ordnar-sig-ändå-inställningen 
  var riktig sannolikt håller på att påtagligt förändras. 
  
 43 
  
 Nordberg 2008 s. 13 ff., s. 219. 
  
 44 
  
 Löfström 2012 s. 79. 
  
 132 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 5.4.6 
  
 Trakasserier och skojbråk 
  
 Samtidigt som antipluggkulturer behöver hanteras på nyanserade sätt så behöver skolan ha en tydlig nolltolerans mot trakasserier, sexism och olika former av skojbråk eller maktlekar. Detta skapar annars stora problem för både pojkar och flickor i skolan. Trakasserier mot flickor och mot grupper av pojkar är något Deja kopplade samman med att flickor mår dåligt i skolan, men även med att former av dominant maskulinitet blir normgivande. 
 45 
  
 Skolor har skyldighet att arbeta förebyggande mot trakasserier och redogöra skriftligen för detta arbete i sin likabehandlingsplan. Det är viktigt att ha nolltolerans mot sexuella trakasserier eftersom det annars finns en risk att kränkningarna normaliseras och blir en del av skolmiljöns vardag. 
 46  
 På grund av normativa uppfattningar om kön och heterosexualitet kan vuxna ha problem att känna igen och erkänna sexuella trakasserier mellan elever i skolan. Trakasserier kan felaktigt uppfattas som ett slags genusskapande spel som killar och tjejer förväntas delta i inför varandra i skolan. Kränkningar mellan killar handlar många gånger om kränkningar med homofob karaktär. 
 Normkritisk pedagogik har på senare tid tagits upp av flera aktörer i och utanför skolan som ett sätt att förebygga trakasserier. Ett exempel är Machofabriken, ett projekt av Män för Jämställdhet (MfJ) och Sveriges Kvinno- och Tjejjourers Riksförbund (SKR) som belyser maskulinitetsnormer och är del i ett våldsförebyggande arbete riktat till killar. Ett annat exempel är metodboken  
 I normens öga  
 av antimobbingorganisationen Ortiz vilken med sitt metodmaterial vill belysa hur normer påverkar tillkomsten av diskriminering och trakasserier. 
 47  
 (Frågor om hur normkritiskt arbete kan användas i sex- och samlevnadsundervisning diskuterar vi i kapitel 10.) 
  
 5.4.7 
  
 Långsiktigt normkritiskt arbete kan ge resultat 
  
 Det finns tecken på att normkritiskt arbete i kombination med ytterligare åtgärder kan ha en positiv inverkan. De senaste åren har exempelvis Frejaskolan i Gnesta (årskurs 6 till 9) 
 48  
 uppmärk- 
  
 45 
  
 SOU 2010:99. 
  
 46 
  
 Hardin 2014. 
  
 47 
  
 Hardin 2014. 
  
 48 
  
 www.jämställ.nu 23 januari 2013. 
  
 133 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 sammats. Där har man sedan 2010 arbetat utifrån Program för hållbar jämställdhet och nått resultat. 
 49 
  
 Skolan identifierade att det bland eleverna fanns uppfattningar att pojkar inte skulle vara intresserade av skolan eller av att plugga samt att flickor främst bedömdes utifrån sitt utseende. Skolan identifierade även problem med sex- och  
 samlevnads-undervisningen 
  som under- byggde heteronormativa stereotyper. Skolan undersökte också hur genusmönstren såg ut inom hela skolverksamheten, på lektioner, i korridorer och på raster. Man arbetade sedan aktivt med att diskutera dessa underliggande attityder kring kön samt förbjöd alla former av bråk, även skojbråk som pojkar ägnade sig åt, och ökade närvaron av vuxna i korridorerna. Detta för att minska den form av statustävlan bland killar som man såg som en grund för problemen. Statustävlande bland tjejer var på ett motsvarande sätt att tävla i att framstå som sexig. 
 Stevens, biträdande rektor på skolan, anser att detta förklarar den tydliga förbättringen när det gäller pojkars prestationer i Frejaskolan. Pojkarna höjde sina betyg och från att ha legat under riksgenomsnittet ligger pojkarnas betyg på skolan nu betydligt över. 
 50 
  
 5.4.8 
  
 Betydelsen av resurser och förväntningar 
  
 En annan skola som uppmärksammats är Ronnaskolan i Södertälje (förskoleklass till årskurs 9). I den skolan har nästan alla elever utländsk bakgrund och det är en skola som många elever som bor i området väljer bort till förmån för andra skolor. Skolan har under rektor Peterson på senare tid kraftigt höjt andelen elever som blir behöriga till gymnasiet, enligt uppgift från 52 procent till 76 procent på två år. I intervjuer beskriver rektorn hur utvecklingen handlat om att man infört en tvålärarmodell vilket betyder att det ska finnas två ämnesbehöriga lärare i klassrummet på alla lektioner. Detta framställs som resurskrävande men effektivt. Därutöver har man fokuserat på att kommunicera förväntningar på eleverna att de ska prestera i undervisning och förbättra sina betyg. Detta är något som gett resultat, även om pojkar framstår som svårare att nå än flickor. Rektorn för Ronnaskolan menar att arbetssättet är effektivt men riktar också 
  
 49 
  
 Program för hållbar jämställdhet (HÅJ), Sveriges Kommuner och Landsting. 
  
 50 
  
 www.jämställ.nu 23 januari 2013. 
  
 134 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 stark kritik mot det fria skolvalet som enligt henne försvårar arbetet för att höja resultaten i skolan. 
 51 
  
 Även om det i dagsläget är svårt att direkt belägga vad som påverkat utvecklingen både på Ronnaskolan och Frejaskolan ger dessa medialt uppmärksammade exempel indikationer på olika sätt att hantera frågor om skolprestationer och jämställdhet. Normkritik i kombination med att exempelvis skojbråk inte tolereras framstår som intressanta och viktiga sätt att arbeta efter. Samtidigt framstår även förväntningar på elevers skolresultat som avgörande för studieresultat och skolmiljö. 
  
 5.4.9 
  
 Fria skolval och skolsegregation 
  
 Något som är tydligt i fallet med Ronnaskolan är att skolan brottas med effekterna av fria skolval och ökande skolsegregation och att jämställdhetsarbete inte ensamt framstår som lösningen på utmaningarna i skolan. Frågor om jämställdhetsarbetet i skolan kan med andra ord inte isoleras från en vidare granskning av utvecklingen inom det svenska skolsystemet. 
 Frågor om segregation och utbildning kommer att fortsätta att vara viktiga skolpolitiska utmaningar. Detta diskuteras sällan i relation till jämställdhetspolitiska målsättningar men behöver få ökat fokus även inom jämställdhetsarbetet. I linje med intersektionella analyser av hur kön samspelar med klass, boendeort, etnicitet etc. lyfts fram mer i genusforskning och jämställdhetsanalyser så behöver frågor om pojkars och flickors möjligheter i skolan även inbegripa dessa perspektiv. 
 52 
  
 5.4.10 
  
 Fler insatser för att få pojkar att välja traditionellt kvinnliga utbildningar 
  
 Fler insatser har gjorts för att öka möjligheterna för flickor att göra könsöverskridande utbildningsval än vad som har gjorts för att stötta pojkar att söka sig till traditionellt kvinnliga utbildningar. Detta gäller i både gymnasieskolan och högskolan. Bristen på åtgärder för att öka andelen män som gör könsöverskridande 
  
 51 
  
 www.lararnasnyheter.se  
  
 17 oktober 2013 
  
 52 
  
 En diskussion om segregation, utbildning och arbete för social inkludering finns i Dahlstedt 2007. 
  
 135 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 utbildningsval är också något som lyfts fram i rapporten till Framtidskommissionen. 
 53 
  
 I ljuset av detta framstår det som viktigt att ytterligare utvärdera hur pojkar och män kan stödja pojkar att söka sig till utbildningar som idag domineras av flickor. Diskussioner om hur man stöttar pojkar och män att söka sig till framförallt servicesektorer kommer också att öka i betydelse i takt med att vård- och omsorgs- sektorerna kommer att behöva anställa personal till följd av de stora demografiska förändringarna med en åldrande befolkning. 
 54 
  
 5.5 
  
 Högre utbildning 
  
 När det kommer till högskoleutbildning finns en trend att kvinnor drar ifrån män. Kvinnor har börjat dominera på tidigare mans- dominerade utbildningar med hög status. Undantaget är bl.a. civilingenjörsutbildningar som fortfarande har manlig dominans. 
 Av samtliga antagna på högskolan hösten 2013 var 38 procent män och så har det i stort sett ut under de senaste åren. 
 55  
 Andelen män bland doktorandnybörjare 2012 var 54 procent. 
 56 
  
 Det är dock viktigt att slå fast att det inte skett en minskning av andelen manliga studenter över tid. Fler kvinnor och fler män studerar på högskola idag än för tjugo år sedan. 
 57 
  
 Kvinnor tjänar däremot fortfarande inte nödvändigtvis på sina investeringar i utbildning på samma sätt som män. För stora grupper av kvinnor inom vård och omsorgsyrken är utdelningen senare i arbetslivet inte jämförbar med de lönenivåer som män med lägre utbildning får. En annan faktor som hämmar kvinnors löneutveckling är att kvinnor tar huvudansvaret för föräldraledighet, tillfällig föräldra- penning för vård av barn och obetalt hemarbete (se kapitel 4.3.1 och kapitel 7). 
 En delförklaring till att andelen kvinnor i högskolan ökat så starkt under senare tid handlar om att många yrken inom vård, skola och omsorg kräver högskoleutbildning. Den största ökningen bland studenter i högskolesektorn finns bland förskolepedagoger. Frågan om att män inte studerar på högskola i samma utsträckning 
  
 53 
  
 Löfström 2012. 
  
 54 
  
 Baagøe Nielsen 2011. Se även kapitel 4.5 och kapitel 6. 
  
 55 
  
 UHR 2013 
  
 56 
 Män dominerar inom naturvetenskap och teknik, kvinnor inom humaniora, lantbruksvetenskap, medicin/hälsovetenskap och samhällsvetenskap. Källa: UKÄ 2013. 
  
 57  
 SOU 2011:1 s. 52. 
 136 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och utbildning 
  
 som kvinnor kan därmed inte i sig ses som någon given indikation på ett manligt jämställdhetsproblem ur ekonomisk synvinkel. Män etablerar sig ofta tvärtom tidigare i arbetslivet och fortfarande i branscher med högre löner än i kvinnodominerade sektorer. Däremot är det inte givet att dessa mönster kommer att bestå över tid. 
 En ytterligare intressant aspekt är att män som gått samhälls- vetenskaplig inriktning studerar vidare i mindre utsträckning än kvinnor från samma gymnasieinriktning. Delegationen för jämställdhet i högskolan påpekar i sitt slutbetänkande att dessa män, med samhällsvetenskaplig utbildning, borde vara en intressant grupp att rekrytera till lärar- och omsorgsyrken. 
 58 
  
 Könsbalansen bland högskolans forskande och undervisande personal har successivt förbättrats. 
 59  
 Tydligast är förändringen vad gäller lektorer. 
 60  
 Samtidigt dröjer sig den vertikala ojämställdheten sig kvar. Andelen kvinnliga professorer har ökat kraftigt under  
 2000-talet 
  men spås fortfarande inte nå till jämställdhetsintervallet inom överskådlig tid. 
 61  
 Fördelningen av forskningsmedel fortsätter att gynna män, även om könsskillnaderna minskat. 
 62 
  
 5.6 
  
 Utmaningar 
  
 Det framstår som svårt att urskilja en särskild metod eller åtgärd som ger tydliga förbättringar när det gäller pojkars skol- prestationer. Vi anser att det framförallt är av vikt att Skolverket och utbildningssystemet kontinuerligt uppmärksammar frågan om pojkars underprestationer och arbetar för att utvärdera vad som kan ses som  
 best-practice 
  på området. 
 Det går dock att skönja ett mönster utifrån tillgänglig kunskap som pekar på att ett normkritiskt arbetssätt som inkluderar nolltolerans mot sexism, trakasserier och skojbråk har betydelse. Pojkars och vissa flickors antipluggkulturer behöver uppmärk- sammas och tydliga förväntningar på pojkars prestationer behöver kommuniceras. Det handlar också om att uppmärksamma hur även pojkar är intresserade av utbildning och är delaktiga i omsorgs- givande. Former för inkluderande maskulinitet (se kapitel 3) kan 
  
 58 
  
 SOU 2011:1, s. 61. 
  
 59 
  
 2002 61 procent män, 2007 58 procent och 2012 56 procent. 
  
 60 
  
 2002 68 procent män, 2007 61 procent och 2012 55 procent. 
  
 61 
  
 2002 86 procent män, 2007 82 procent och 2012 77 procent. 
  
 62 
  
 SOU 2011:1. 
  
 137 
  
 Män och utbildning 
  
 SOU 2014:6 
  
 troligen uppmuntras och uppmärksammas mer i skolan och av lärarna. Överlag behöver skolan tydligare arbeta med att informera pojkar om hur det framtida arbetslivet kommer att se ut och att det kommer att krävas mer utbildning oavsett vilken yrkesinriktning man tänker sig. 
 Satsningar på att öka läsförståelsen bland elever är troligtvis mycket viktigt och av särskild betydelse för pojkar. Även frågor om elevers ökade egna ansvar i skolan bör uppmärksammas mer. Det är här viktigt att särskilja problemen som gäller olika grupper av elever. 
 Pojkar som kommer från studiemotiverade hemmiljöer med föräldrar som har hög utbildningsnivå har inte samma problem i skolan som pojkar (och flickor) med andra förutsättningar. Detta även om det finns mönster i pojkars attityder till utbildning som gäller mer eller mindre generellt jämfört med flickor. Det är på det här sättet ofrånkomligt att frågan om pojkars sämre prestationer behöver sättas i relation till institutionella faktorer. Många skolor brottas med effekter av fria skolval och segregation som gör utmaningarna att öka elevers prestationer generellt stora och särskilt för pojkar som går i dessa skolor. 
 138 
 Min sida – Fataneh Farahani 
 En man förväntades bete sig som en man. Jag förväntades bete mig som en svart man (Holland). 
 I mitt arbete med diasporiska och transnationella maskuliniteter och femininiteter ser jag feministisk förståelse som komplementärt med studier av män och maskulinitet. Det behövs dessutom inter- sektionella analyser av hur könade, klassbetingade och rasifierade villkor i vår globaliserade värld formar och påverkar vilka val som blir (o)möjliga i människors – mäns såväl som kvinnors – liv. 
 Enligt min mening är ett fokus på konstruktion av transnationella och translokala maskuliniteter nödvändigt för en bättre förståelse av obalansen mellan könen i samhället men också för att fylla luckor i nuvarande maskulinitetsforskning, som tenderat att analysera främst vita män. På liknande sätt har transnationell feministisk forskning, trots sin stora bredd och variation, främst behandlat kvinnors situation. I större utsträckning behövs studier av villkoren för ankomst och hemvist för män som lever i diasporan, sammanhang där etnisk tillhörighet konstrueras och omförhandlas, snarare än enbart att vara besatt av mäns kulturella bakgrund och historia. I sådana studier behöver man också uppmärksamma hur föreställningar om invandrade män i olika sammanhang används för att åtskilja invandrade män från frigjorda och jämställda västerländska män. 
 Föreställningen om den jämställde nye mannen skapas genom kopplingar till svenskhet, medelklasstillhörighet, vithet och hetero- normer. Vi behöver mer forskning om hur hudfärg, utbildning, ålder, språklig (o)förmåga, yrkestillhörighet, utseende, resurser och socialt och kulturellt kapital påverkar hur män inkluderas eller exkluderas från en normativ manlighet. Det ger möjlighet att visa hur män (och kvinnor) kan behöva försöka passera för att få tillgång till priviligierade positioner eller hur ofta nedåtriktad klassmobilitet påverkar mäns självuppfattning. 
 139 
  
 Min sida 
  
 SOU 2014:6 
  
 Vissa typer av maskulinitet ignoreras, marginaliseras eller tystas, medan andra uppmuntras och stärks. Etnografiska jämförande studier kan ge en fördjupad förståelse av olika hierarkier, inte bara mellan 
 invandrade män och etniskt svenska män, utan även av hierarkier inom olika sorter av (o)önskade maskuliniteter, inom och mellan olika diasporiska grupper. 
 Fataneh har varit expert i utredningen. Hon arbetar som forskar- assistent vid Stockholms universitet på Institutionen för etnologi, genusstudier och religionshistoria. Hon är fil.dr. i etnologi. 
 140 
  
 6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Slutsatser 
  
 1. 
  
 Traditionella mönster mellan män och kvinnor lever kvar när det gäller förvärvsarbete (betalt arbete). Det gäller också hemarbete samt omsorg om såväl barn som annan anhörig. Skillnaderna mellan könen minskar dock. 
  
 2. 
  
 Män gör mer traditionella yrkesval än kvinnor. Kvinnor gör inbrytningar på flera yrkesområden. 
  
 3. 
  
 Män arbetar i betydligt högre omfattning än kvinnor i privata sektorn, kvinnor i betydligt högre omfattning än män i den offentliga. 
  
 4. 
  
 Män arbetar betydligt mer heltid än kvinnor men skillnaderna minskar 
  
 5. 
  
 Betydligt fler kvinnor än män arbetar deltid därför att kvinnorna saknar heltidsarbete eller vårdar barn. 
  
 6. 
  
 Män arbetar cirka 25 procent mer faktisk tid än kvinnor. 
  
 7. 
  
 Män står för en mindre del av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Skillnaden mellan könen minskar. 
  
 8. 
  
 På vardagar tillbringar papporna 2 timmar mindre tid med barnen än mammorna. 
  
 9. 
  
 Jämställdhet i hemarbetet har en koppling till mannens och kvinnans egen attityd till jämställdhet, till utbildningsnivå och till inkomstnivå. 
  
 141 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 10.De skilda mönstren för män och kvinnor har stora effekter för mäns respektive kvinnors ekonomi. Den som väljer att ta större delen av föräldraledigheten väljer ofta senare att arbeta deltid. Detta kan påtagligt påverka  
 löne-, 
  inkomst- och karriärutveckling. Det får ekonomiska effekter på pensionen och vid en eventuell separation. 
 11.Vi ser således ett närmande mellan könen över tid och vi ser samtidigt ett tämligen traditionellt mönster när det gäller mäns och kvinnors användning av tid. Samtidigt anser var sjätte sammanboende man sig göra för litet när det gäller hushållsarbete och var fjärde kvinna anser sig göra för mycket. Givetvis kan det finnas en lång rad skäl till att man i ett hushåll väljer en viss uppdelning av sysslorna. Men det faktum att relativt många tycks ha valt en uppdelning av det obetalda arbetet i hemmet som man inte är nöjd med illustrerar styrkan i de normer som finns kring mäns och kvinnors arbete. Om det jämställdhetspolitiska målet om en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet ska kunna förverkligas krävs en förändring av de normer som påverkar fördelningen av betalt och obetalt arbete. Hur en sådan förändring kan uppnås, utan att det går ut över respekten för människors olika behov och önskemål, är en av de största jämställdhetspolitiska utmaningarna. 
 142 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 6.1 
  
 En översikt 
  
 Ett vanligt vardagsdygn använder en genomsnittlig man respektive kvinna i åldern  
 20–64 
  sina tillgängliga 24 timmar på följande sätt (figur 6.1). 
 Män 
 Annat 8 min 
 Fri tid 
 4 tim 40 min 
 Personliga behov 
 9 tim 31 min 
 Kvinnor 
 Annat 5 min 
 Fri tid 
 4 tim 25 min 
 Personliga behov 
 10 tim 2 min 
 Betalt arbete 6 tim 38 min 
 Obetalt arbete 2 tim 43 min 
 Utbildning 
 21 min 
 Betalt arbete 5 tim 24 min 
 Obetalt arbete 3 tim 36 min 
 Utbildning 
 28 min 
  
 Källa:  
 SCB TA 2010/11 och egen bearbetning 
 143 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Den påtagliga skillnad vi här ser mellan män och kvinnor rör tiden för betalt arbete – förvärvsarbete och obetalt arbete – hem- och omsorgsarbete. Bl.a. den skillnaden, som har stor betydelse för jämställdheten, kommer vi att på olika sätt att belysa i detta kapitel. 
  
 6.2 
  
 Förvärvsarbete 
  
 Med förvärvsarbete avser vi här arbete som utförs mot betalning, antingen av en avlönad arbetstagare eller av en egen företagare 
 1 
 . 
 Vi har när det gäller förvärvsarbete valt att begränsa oss till att presentera en stor del fakta, väsentligen statistik, och till att analysera vissa förhållanden. 
 Bakgrunden till denna begränsning är följande: Regeringen beslutade i oktober 2011 att bemyndiga chefen för Arbetsmarknadsdepartementet att tillkalla en särskild delegation för jämställdhet i arbetslivet (dir. 2011:80). Delegationen ska 
  
 analysera vad regeringen och arbetsmarknadsparterna kan bidra med inom ramen för den svenska arbetsmarknadsmodellen för att nå jämställdhet i arbetslivet 
  
 samla in och analysera goda exempel, såväl nationella som internationella, på jämställdhet i arbetslivet 
  
 särskilt uppmärksamma och lämna förslag på hur kvinnors arbetskraftsdeltagande kan öka 
  
 lämna förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbets- livet och minska lönegapet mellan kvinnor och män. 
  
 Delegationen (Delegationen för jämställdhet i arbetslivet, JA- delegationen, A 2011:5) har således, till skillnad från oss, bl.a. i uppdrag att lämna förslag. Delegationen avser att presentera sitt huvudbetänkande i oktober 2014. 
 Förvärvsarbetets roll och den identitet den skapar för män – och kvinnor – är så stor och viktig att vi ändå vill behandla frågan om män och arbete. Detta så mycket mer som att ha, eller inte ha, ett förvärvsarbete påverkar stora delar av mäns – och kvinnors övriga 
  
 1  
 Detta avsnitt, 6.1, bygger på vår underlagsrapport  
 Män och förvärvsarbete 
 , bilaga 15. Rapporten innehåller mer av fakta, tidsserier, jämförelser inom Norden, EU och OECD, m.m. än de som presenteras i detta kapitel. 
 144 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 liv. Det är därmed en mycket central, om inte den mest centrala faktorn, när det gäller jämställdhet. 
  
 6.2.1 
  
 Översikt 
  
 Till att börja med, en översikt av hur arbetsmarknadens terminologi och struktur kan se ut (figur 6.2): 
  
 Källa 
 : SCB AKU och egen bearbetning. 
 Vi återkommer till de flesta av termerna och siffrorna i det följande. I så hög utsträckning som möjligt refererar vi till ålders- gruppen  
 20–64 
  år och till SCB:s arbetskraftsundersökningar (AKU) 2013. När vi avviker från detta markeras det. 
 145 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Personer 65 år och äldre finns inte med i statistiken ovan. Arbetskraftsdeltagandet i denna grupp ökar successivt och ligger 2013 i åldersgruppen  
 65–74 
  år på 19 procent för män och 11 procent för kvinnor. 
  
 6.2.2 
  
 Det är en större andel av männen som finns i arbetskraften jämfört med andelen av kvinnorna 
  
 Med arbetskraften avses här personer som är sysselsatta/förvärvs- arbetande eller arbetslösa. 
 2 
  
 Det relativa arbetskraftstalet anger andel av befolkningen som är i arbetskraften. 
 Även om det 2013 fanns en skillnad på 6 procentenheter (vilket motsvarar cirka 240 000 personer) mellan de relativa arbetskrafts- talen för män och kvinnor kan vi konstatera att historiskt och i ett internationellt perspektiv är skillnaden liten. Det påtagliga som skett under de senaste decennierna i Sverige är den mycket kraftiga ökningen av kvinnornas arbetskraftsdeltagande (figur 6.3). 
 3 
  
 2 
  
 SCB:s definition. 
  
 3 
  
 Om vi skulle studera kvinnans roll i bondesamhället (som exempel, 1930 var cirka 30 procent av befolkningen verksamma inom jordbruk och boskapsskötsel) skulle vi sannolikt finna att kvinnor, vid sidan av barn och hushåll, i stor omfattning deltog i arbetet kring gården, djuren m.m. Dock inte som förvärvsarbetande enligt definitionen – men det var ju inte heller den (självägande) bonde, som tillsammans med hustrun, drev eget jordbruk. 
  
 146 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 Män 
  
 20 
  
 Kvinnor 
  
 10 
  
 0 
 1970 
  
 1975 
  
 1980 
  
 1985 
  
 1990 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2005 
  
 2010 
  
 Källa 
 : SCB AKU och egen bearbetning 
 Andelen av männen som var i arbetskraften var således i stort konstant mellan 1970 och 1990. Detta till skillnad från kvinnor där en mycket kraftig ökning skedde under den perioden. Fram till mitten av  
 1990-talet 
  minskade andelen män i arbetskraften, främst till följd av den ekonomiska krisen i början av  
 1990-talet, 
  och har därefter legat på samma nivå fram till mitten av  
 2000-talet 
  för att därefter öka något under senare år. (Vi återkommer till frågan om, särskilt kvinnors, deltidsarbete i avsnitt 6.2.13.) 
 När män och kvinnor blir föräldrar ökar skillnaden i arbets- kraftstalen markant (figur 6.4). 
 147 
 Mäns betalda och obetalda arbete 
 1 barn 
 Procent 
 Kvinnor  
 100 
  
 11–16 
  år 
  
 3–5 
  år  
  
  90 
  
 6–10 
  år  
  
 1–2 
  
  år  
  
 80 
 0 år 
 70 
 60 
 50 
  
  0  
  
 Källa 
 : SCB AKU 
 Män 
  
 3–5 
  år  
  
 1–2 
  
  år  
  
 6–10 
  år  
 11–16 
  år  
 0 år 
  
 2 barn 
  
 Procent 
  
 Kvinnor 
  
 100 
  
 Män 
  
 3–5 
  år 
  
 1–2 
  år 
  
 6–10 
  år 
  
 11–16 
  år 
  
 0 år 
  
 11–16 
  år 
  
 6–10 
  år 
  
 3–5 
  år 
  
 90 
  
 1–2 
  år 
  
 80 
  
 0 år  
  
 70 
 60 
 50 
  
  0  
  
 SOU 2014:6 
 3 eller fler barn 
 Procent 
 Kvinnor  
 100  
 Män 
  
 11–16 
  år 
  
 3–5 
  år 
  
 6–10 
  år 
  
 0 år 
  
 6–10 
  år 
  
 1–2 
  år 
  
 11–16 
  år 
  
 90 
  
 3–5 
  år 
  
 1–2 
  år 
  
 80 
  
 70 
 0 år  
  
 60 
 50 
  
  0  
  
 Vi ser alltså att medan pappornas arbetskraftstal ligger kvar på i stort samma nivå sjunker siffrorna för mammorna. Mammornas minskande arbetskraftsdeltagande, och i någon mån även pappornas, styrs också av antalet barn och av yngsta barnets ålder. 
 Det är tydligt vem som tar huvudansvaret för barnen. 
 Sverige har, vilket indikeras i figuren, ett mycket högt arbets- kraftsdeltagande bland män med barn under 7 år 
 4  
 – högre än för hela gruppen män. 
 5  
 Vi återkommer i avsnitt 6.3.3 till hur dessa småbarnspappors dygn ser ut. 
  
 4 
  
 97 procent. Uppgiften avser åldersgruppen  
  
 15-74 
  år. 
  
 5 
  
 Prop. 2012/13:1 bil. 4 s. 15. 
  
 148 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Utbildningsnivån slår igenom när det gäller arbetskraftstalen, så var t.ex. arbetskraftsdeltagandet 2013 för män med eftergymnasial utbildning högre än för dem med endast förgymnasial utbildning. 
 6 
  
 Om man utgår från en traditionell  
 mamma-pappa-barn-familj 
  kan vi alltså konstatera att mannens traditionella roll i en relation att vara ensam familjeförsörjare 
 7  
 när det gäller att få pengar till hushållet (breadwinner) har kraftigt förändrats. Med början av  
 1970-talet 
  har det i Sverige utvecklats en ordning där båda vuxna i en parrelation förvärvsarbetar men där kvinnan i stor utsträckning arbetar deltid (se avsnitt 6.2.12 och figur 6.4). 
 Förtjänande och disponerande av egna pengar och därmed möjligheterna till ekonomiskt oberoende har stor betydelse för könsrollerna i en relation och i samhället. Jämlik eller ojämlik ekonomi påverkar starkt makten i en relation och tillfredsställelsen med den (se kapitel 4.3). 
 I figur 6.2 framgår andelen män och kvinnor som inte ingick i arbetskraften 2012. Majoriteten av dessa var i åldern  
 55–64 
  år. 
 8  
 De flesta av dem som var utanför arbetskraften hade gymnasial utbildning. 
 9  
 Vanligaste orsakerna för såväl män som kvinnor till att man inte befann sig i arbetskraften var sjukdom eller studier. 
  
 6.2.3 
  
 Män har högre sysselsättningsgrad än kvinnor 
  
 Med sysselsatta avses personer som utfört arbete minst en timme under en viss referensvecka eller då varit tillfälligt frånvarande från arbetet. 
 10  
 (Notera alltså att det räcker med bara en timme för att räknas till denna kategori). 
 Män i Sverige hade 2013 5 procentenheter högre sysselsättnings- grad än kvinnor. 
 11 
  
 Mäns högre sysselsättningsgrad går igen när vi studerar skillnader mellan regioner, även om det finns län där män har lägre sysselsättningsgrad än kvinnor i ett annat län. 
 12 
  
 6 
  
 91 procent mot 79. I åldersgruppen  
  
 15-74 
  år var skillnaden markant större, 84 procent respektive 48. 
  
 7 
  
 Begreppet syftar på att en person i en relation, vanligen mannen, drar in inkomster till hushållet. Begreppet bör dock ifrågasättas. I vart fall tidigare var det många gånger nödvändigt att en person skötte hemmet och en lönearbetade för att få familjen att fungera. Att då bara kalla den ena försörjande upplever vi vara diskriminerande. I bondesamhället, där de flesta inte lönearbetade, fanns inte denna uppdelning. 
  
 8 
  
 33 procent av männen, 32 procent av kvinnorna. 
  
 9 
  
 42 procent av männen, 41 procent av kvinnorna. 
  
 10 
  
 SCB:s definition. 
  
 11 
  
 Män 82 procent och kvinnor 77. 
  
 149 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Den går igen när vi studerar skillnader i förvärvsfrekvens 
 13  
 mellan och inom grupperna inrikes respektive utrikes födda – högst frekvens bland de fyra grupperna har inrikes födda män och lägst utrikes födda kvinnor. 
 14 
  
 Den går igen när vi studerar skillnader i sysselsättningsgrad mellan åldersgrupper. 
 15  
 Även i åldersgruppen 65 år och äldre är sysselsätt- ningsgraden högre för män än för kvinnor. 
 16 
  
 Den går igen när vi studerar skillnader beroende på utbildnings- nivå. 
 17 
  
 Den går igen vare sig man har barn eller inte. 
 18 
  
 Vid jämförelser inom EU har Sverige generellt höga siffror när det gäller sysselsättningsgrad. 
 19 
  
 Här har vi berört sysselsättningsgrad och förvärvsfrekvens. Större skillnader mellan könen visar sig när vi senare i detta kapitel (avsnitt 6.2.12 och 6.2.13) behandlar deltidsarbete och faktiskt arbetade timmar (6.2.14). 
  
 12 
  
 SCB, Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS). 
  
 13 
  
 Benämningen i SCB RAMS på i stort sett detsamma som i SCB AKU benämns sysselsättningsgrad. 
  
 14 
  
 Män inrikes födda 85 procent, utrikes födda 71; kvinnor inrikes födda 81 procent, utrikes födda 61. 
  
 15 
  
 Åldersgruppen  
  
 25-44 
  år; män 88 procent, kvinnor 82. Åldersgrupp  
 45-64; 
  män 83 procent, kvinnor 78. 
  
 16 
  
 Män 19 procent, kvinnor 11. 
  
 17 
  
 OECD 2012 s. 237. 
  
 18 
  
 SCB AKU. 
  
 19 
  
 7 procentenheter högre för män, 13 procentenheter högre för kvinnor. Avser 2012. Källa: Eurostat. 
  
 150 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 6.2.4 
  
 Män är arbetslösa i ungefär samma omfattning som kvinnor 
  
 Mätt som andel av arbetskraften (relativa arbetslöshetstalet) var män och kvinnor 2013 arbetslösa i ungefär samma omfattning. 
 20  
 Sverige låg 2012 under  
 EU-genomsnittet 
  för såväl män som kvinnor. 
 21 
  
 Det relativa arbetslöshetstalets utveckling sedan 1987 framgår av figur 6.5. 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 2 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 0 
 1987 
  
 1990 
  
 1993 
  
 1996 
  
 1999 
  
 2002 
  
 2005 
  
 2008 
  
 2011 
  
 Källa 
 : SCB AKU och egen bearbetning 
 Vi ser bl.a. att mäns och kvinnors arbetslöshet följer varandra tämligen väl. Orsaken till skillnaden i början av  
 1990-talet 
  – krisår – beror huvudsakligen på att män i större utsträckning arbetar i konjunktur- känsliga sektorer i privata sektorn (mäns yrkesval behandlar vi i nästa avsnitt, 6.2.5). 
 Utrikes födda, såväl män som kvinnor, hade 2013 påtagligt högre arbetslöshet än inrikes födda. 
 22 
  
 20 
  
 Män 7,4 procent, kvinnor 6,8 procent. 
  
 21 
  
 EU-27 
  
  2012: Män Sverige 8,2 procent, män  
 EU-27 
  10,4 procent. Kvinnor Sverige 7,7 procent, kvinnor  
 EU-27 
  10,5 procent. Källa: Eurostat. 
  
 22 
  
 Män inrikes födda 4,4 procent, utrikes födda 16,3; kvinnor inrikes födda 5,1 procent, utrikes födda 15,0. 
  
 151 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och kvinnor med eftergymnasial utbildning hade väsentligt lägre arbetslöshet 
 23  
 än män och kvinnor med enbart förgymnasial utbildning 
 24 
 . 
 Vi såg ovan att det skilde 6 procentenheter mellan könen när det gällde arbetskraftsdeltagande och 5 procentenheter när det gällde sysselsättningsgrad. När det gäller arbetslöshet är dock skillnaden mycket liten mellan könen, knappt 1 procentenhet. En förklaring till detta kan vara könssegregeringen inom arbetsmarknaden (avsnitt 6.2.5), deltidsarbetet (avsnitt 6.2.12), m.m. 
  
 6.2.5 
  
 Män väljer andra typer av yrken än kvinnor 
  
 Det finns markanta skillnader i yrkesval mellan män och kvinnor – det finns traditionella mansyrken och det finns traditionella kvinnoyrken. Endast 3 av de 30 största yrkena hade 2011 en jämn könsfördelning. Detta år arbetade endast 12 procent av alla män och 13 procent av alla kvinnor i yrken med jämn könsfördelning (med detta avses inom det s.k. jämställdhetsintervallet,  
 40–60 
  procent). 
 25 
  
 Män arbetar främst inom tillverkningsindustrin och byggnads- verksamhet. Kvinnor arbetar främst inom vård, omsorg och handel. 
 Könssegregeringen avtar dock något 
 26 
 , framförallt till följd av kvinnors inbrytningar i traditionella mansyrken. Männens inbryt- ningar på kvinnodominerade områden är av mindre omfattning. 
 Under  
 2001–2010 
  ökade antalet män och kvinnor i yrken som kräver högre utbildning med netto 200 000 personer. Av dessa var 32 procent män och 68 procent kvinnor vilket visar att kvinnors intresse för högre utbildning sätter sina tydliga spår. Till bilden hör att de största grupperna var förskollärare, sjuksköterskor och ekonomer. 
 27 
  
 23 
  
 Arbetslöshet män 5,3 procent, kvinnor 4,8. 
  
 24 
  
 Arbetslöshet män 13,8 procent, kvinnor 18,4.. 
  
 25 
  
 SCB Yrkesregistret. 
  
 26 
  
 En beräkning av segregeringen i form av ett index visar att segregeringen 1997 låg på 63, 2002 på 59 och 2011 på 56. Ju högre index, desto mer segregerat. Segregeringsindex har ett samband med åldersgrupper; 2011 var index 51 för åldersgruppen  
  
 20-34 
  år och 62 för åldersgruppen  
 50-64 
  år, dvs. segregeringen är högre bland de något äldre. Källor: SCB 2013a, SOU 2004:43 s. 79 och Framtidskommissionen 2012 s. 66. 
  
 27 
  
 SCB, arbetsmarknadsstatistik publicerad i Framtidskommissionen 2012 s. 67. 
  
 152 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 13 procent av de anställda är utrikes födda. Andelen utrikes födda är högst, för såväl män som kvinnor, i yrkesgruppen hotell- och kontorsstädare m.fl. 
 28 
  
 Läkare är en yrkesgrupp som totalt sett har en mycket jämn könsfördelning. 
 29  
 Den jämna könsfördelningen gällde såväl utrikes som inrikes födda läkare. 
 30 
  
 Det tar viss tid innan en förändring av mäns och kvinnors utbildningsval och utbildningsframgångar får fullt genomslag. I många yrkesgrupper är män i majoritet i de äldre åldersgrupperna medan andelen kvinnor är högre i de yngre. 
 Ett intressant exempel på kraften i en sådan förändring ges i följande tabell (6.1): 
  
 Källa 
 : Prop. 2012/13:1 bilaga 4 s. 13, prop. 2013/14:1 bilaga 3 s. 13 och egen bearbetning 
 Vi kan här se en tydlig utveckling där typiskt manliga höglöne- yrken i stället utvecklas till kvinnliga (höglöne?)yrken och där förändringstakten är påtaglig. 
 Inom EU har Sverige en könssegregering något över genom- snittet. 
 31  
 Dock, när det gäller könsegregeringen inom områdena utbildning, vård och socialt arbete har Sverige största segregeringen inom  
 EU-28. 
 32 
  
 28 
  
 63 procent av de anställda männen, 41 procent av kvinnorna. Källa: SCB 2012f s. 7. Det hade varit intressant att även studera utbildningsnivån eller yrke för dessa personer i deras respektive ursprungsland. 
  
 29 
  
 51 procent män, 49 procent kvinnor 2011. 
  
 30 
  
 31 procent av de manliga läkarna var utrikes födda män. Samma procentsats gällde för de kvinnliga läkarna. Källa: SCB 2012f s. 7. 
  
 31 
  
 European Commission 2009 s. 33. 
  
 32 
  
 EIGE 2013 s. 61. 
  
 153 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 6.2.6 
  
 En låg andel män väljer omsorgsyrken 
  
 När vi studerar de 30 vanligaste yrkena 2011 närmare finner vi bl. a. att den manliga andelen undersköterskor och sjukvårdsbiträden är 7 procent, förskollärare och fritidspedagoger 8 procent, övriga sjuksköterskor 9 procent, barnskötare m.fl. 13 procent, vårdbiträden, personliga assistenter 18 procent samt skötare och vårdare 26 procent. 
 33 
  
 Vi kan alltså se att det är en jämförelsevis låg andel män som väljer omsorgsyrken. Detta gäller dock inte läkare som också får anses ha ett slags omsorgsyrke. 
 Hinder för rekrytering av män till omsorgsyrken har bl.a. hävdats vara 
 34 
 : 
  
 rekryteringskampanjer och skolböcker är ofta inriktade mot flickor och kvinnor 
  
 det är inte bara män utan även kvinnor som finner omsorgs- yrkena mindre attraktiva 
  
 män som väljer könsotraditionellt riskerar att mötas av fördomar och stereotyper 
  
 det finns få manliga kolleger. 
  
 Som skäl för att det viktigt med män i omsorgsyrken har man bl.a. framhållit 
 35  
 att 
  
 den könsuppdelade arbetsmarknaden i Norden håller kvar och begränsar den enskildes möjligheter i arbetslivet 
  
 man bör sträva efter att omsorgssektorn avspeglar befolkningens sammansättning. 
  
 rekrytering av män till omsorgssektorn är en möjlig åtgärd för att motverka arbetslöshet bland män. 
  
 En kommentar till den sista punkten är att rekryteringen inte kan motiveras av endast arbetslöshetsskäl. Givetvis krävs rätt utbild- ning och rätt kompetens även för denna typ av yrken. 
 Vid jämförelse inom  
 EU-27 
  avseende år 2007 låg Sverige med 13 procent män strax över genomsnittet vad gäller care workers. 
 36 
  
 (Vi återkommer till frågan om äldreomsorg i avsnitt 6.2.13.) 
  
 33 
  
 SCB YR. 
  
 34 
  
 Nordiska ministerrådet 2012. 
  
 35 
  
 Nordiska ministerrådet 2012. 
  
 36 
  
 Care workers = home helpers in elderly care and care workers and teachers in  
  
 pre-primary 
  service. 
 154 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 6.2.7 
  
 Män är i betydligt högre grad än kvinnor anställda i privat sektor 
  
 Män är i betydligt högre grad än kvinnor anställda i privat sektor och andelen ökar för både män och kvinnor. 
 37  
 Detta är framförallt relaterat till privatisering av delar av den offentliga sektorn. 
 Medan det 2012 t.ex. fanns 1 440 000 privat fast anställda män var 870 000 kvinnor privat fast anställda. Och medan det fanns 280 000 fast anställda män i offentlig sektor fanns det 780 000 fast anställda kvinnor i sektorn. 
 38  
 Detta knyter väl samman med att kvinnor så kraftigt dominerar inom vård, skola och omsorg. 
 En effekt av dessa olika sektorsval är att männens arbete är klart mer konjunkturberoende, något som visade sig bl.a. i  
 1990-tals- 
  krisen. 
 39 
  
 6.2.8 
  
 En liten andel män är hemarbetande 
  
 Störst skillnad mellan könen när det gäller personer  
 20–64 
  år som inte tillhör arbetskraften råder i gruppen hemarbetande. Endast 3 000 män (0,1 procent av befolkningen i åldern  
 20–64 
  år) jämfört med 51 000 kvinnor (1,9 procent) var hemarbetande 2012. 
 40 
  
 I detta sammanhang är det värt erinra om den enorma förändring som skett i samhället sedan  
 1970-talet 
  och som vi delvis åskådliggjort ovan (figur 6.3). Under flera decennier dessförinnan var en stor andel av de gifta kvinnorna hemarbetande (hemmafruar). 
  
 6.2.9 
  
 Män arbetar i lägre grad än kvinnor som tidsbegränsat anställda 
  
 En lägre andel män än kvinnor är tidsbegränsat anställda. 
 41  
 Den för männen vanligaste formen 2012 var timanställd med schema för viss tid medan för kvinnorna bl.a. vikariat, timanställd med schema för viss tid och kallas vid behov var vanligast. 
 42 
  
 37 
  
 SCB AKU. 
  
 38 
  
 SCB AKU 2012. 
  
 39 
  
 I denna klarade sig f.ö. högutbildade klart bättre än lågutbildade. Unga män klarade sig sämre än unga kvinnor. Källa: SOU 2001:79. 
  
 40 
  
 SCB, Hitta statistik, Temaområden, Jämställdhet, Indikatorer, Ekonomisk jämställdhet. 
  
 41 
  
 SCB AKU. 
  
 42 
  
 SCB, Hitta statistik, Temaområden, Jämställdhet, Indikatorer, Ekonomisk jämställdhet. 
  
 155 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Sverige låg 2011 över genomsnittet inom  
 EU-27 
  när det gäller tidsbegränsat anställda. 
 43 
  
 6.2.10 
  
 Män arbetar i högre grad än kvinnor som egna företagare 
  
 År 2013 var 13 procent av de sysselsatta männen företagare. Motsvarande siffra för kvinnor var 6 procent. 
 44 
  
 Av Sveriges alla företag drivs  
 ¾-delar 
  av män. 6 av 10 av alla nystartade företag har män i ledningen. 
 45 
  
 Vi ser även här ett mönster med män inom traditionellt manliga aktiviteter – bygg, industri m.m. och kvinnor inom traditionellt kvinnliga – vård, omsorg och utbildning. 
 46 
  
 6.2.11 
  
 Män etablerar sig tidigare på arbetsmarknaden än kvinnor 
  
 Etableringsåldern på arbetsmarknaden – då 75 procent inom en ålderskull är i förvärvsarbete – har under de senaste decennierna ökat kraftigt. Det finns också en tydlig åldersskillnad mellan könen. 
 Mäns etableringsålder 1990 var 21 år, 2000 25 år och 2011 28 år. För kvinnor var motsvarande siffror 20, 30 respektive 30 år. 
 47  
 En generell förklaring till ökningen är att utbildningstiden förlängts. Den ökande andel kvinnor som skaffar sig längre utbildning torde förklara skillnaden i siffror mellan könen. 
 Skillnaden i etableringsålder torde också ha påverkan på de roller i en parrelation som kan utvecklas när första barnet kommer (se kapitel 4.5.2). 
  
 43 
  
 Eurostat. 
  
 44 
  
 SCB AKU. 
  
 45 
  
 Prop. 2013/14:1 bil.3. 
  
 46 
  
 SCB 2012c s. 65. 
  
 47 
  
 SCB 2012d s. 24 ff. SCB RAMS. 
  
 156 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 6.2.12 
  
 Män arbetar heltid i betydligt högre grad än kvinnor – och deltid i lägre grad 
  
 År 2013 gällde att 89 procent av de sysselsatta männen arbetade heltid medan 69 procent av kvinnorna gjorde så (se även figur 6.2). 
 Utvecklingen av mäns och kvinnors hel – och deltidsarbete ser ut på följande sätt (figur 6.6). 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
 1970 
  
 1975 
  
 1980 
  
 1985 
  
 1990 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2005 
  
 2010 
  
 Män heltid 
  
 Kvinnor heltid 
  
 Män deltid 
  
 Kvinnor deltid 
  
 Källa 
 : SCB AKU och egen bearbetning 
 Vi ser bl.a. att andelen deltidsarbetande män och kvinnor närmat sig sedan slutet av  
 1980-talet 
  och att andelen heltidsarbetande män och kvinnor närmat sig sedan  
 1990-talets 
  början – något som bl.a. blev en effekt av  
 1990-talskrisen. 
  Dock, skillnaden i genomsnittlig arbetstid är fortfarande betydande (se avsnitt 6.2.14). 
 Deltidsarbetet varierar mellan olika näringsgrenar. Det är högst inom vård och omsorg och lägst i industrin – typiska kvinno- respektive mansyrken. 
 48 
  
 48  
 Baseras bl.a. på SOU 2004:43 s. 71. 
 157 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Sverige har hög andel deltidssysselsatta såväl män som kvinnor vid jämförelse inom  
 EU-27. 
  Andelen deltidssysselsatta män är högre endast i Nederländerna och i stort i samma nivå som i Danmark. 
 49 
  
 Det finns ett samband mellan Sveriges höga sysselsättningsgrad (se avsnitt 6.2.3) och den höga andelen deltidssysselsatta. En hög sysselsättningsgrad kan ju enklast nås genom hög andel deltids- sysselsatta eftersom måttet sysselsättningsgrad inte tar hänsyn till hur mycket personer arbetar utan endast hur många som arbetar. En konsekvens av detta är dock att det möjliggör för fler män och kvinnor att förena förvärvsarbete och föräldraskap vilket är svårare i många länder utanför Norden. 
 Ungdomar i åldern  
 16–24 
  år arbetar mer deltid än genomsnittet. Det förklaras till stor del av tillfälliga anställningar vid sidan av studier. 
 50  
 Deltidsarbete för såväl män som kvinnor är minst vanligt i åldersgruppen  
 45–54 
  år. Detta torde förklaras av att för de flesta är då småbarnsåren över och mer tid kan läggas på arbetslivet. 
 Det finns personer som har ett andra arbete. Det är rimligt att anta att det för de allra flesta är en fråga om två deltidsarbeten. 2011 gällde detta för 8 procent av dem som var anställda. Förekomsten av ett andra arbete är vanligare i Sverige än i  
 EU-27. 
 51 
  
 49 
  
 European Commission 2013a s. 6. 
  
 50 
  
 Ds 2013:8 s. 105. 
  
 51 
  
 Eurostat. 
  
 158 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 6.2.13 
  
 Mäns och kvinnors olika orsaker till deltidsarbete 
  
 Män och kvinnor har skilda orsaker till att arbeta deltid (figur 6.7). 
  
 Lämpligt heltidsarbete 
  
 saknas/söker heltid 
  
 Vård av barn 
  
 Vill inte heltidsarbeta, 
  
 uppger inget skäl 
  
 Egen sjukdom/nedsatt 
  
 arbetsförmåga 
  
 Studier 
  
 Arbetet är fysiskt och/ 
  
 eller psykiskt krävande 
  
 Har flera jobb 
  
 Vård av både barn och 
  
 vuxna anhöriga/släktingar 
  
 Vård av vuxna 
  
 anhöriga/släktingar 
  
 Övrigt 
  
 Kvinnor 
  
 Uppgift saknas 
  
 Män 
  
 0 
  
 30 
  
 60 
  
 90 
  
 120 
  
 150 
  
 180 
  
 210 
  
 Antal i 1  
 000-tal 
  
 Källa 
 : SCB AKU och egen bearbetning 
 Av figuren framgår att männens vanligaste orsaker är lämpligt heltidsarbete saknas/söker heltid, egen sjukdom/nedsatt arbets- förmåga och studier. De tre vanligaste orsakerna för kvinnor är lämpligt heltidsarbete saknas/söker heltid, vård av barn samt vill inte heltidsarbeta, uppger inget skäl. 
 Går vi cirka tio år tillbaka i tiden och jämför ser vi ingen större skillnad när det gäller orsaker till deltidsarbete. 
 52 
  
 52  
 SOU 2005:66 s. 183. 
 159 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Lämpligt heltidsarbete saknas/söker heltid 
 I figur 6.7 framträder, särskilt för kvinnor, denna orsak. Av figuren framgår att orsaken anges av 70 000 män och cirka 210 000 kvinnor (att t.ex. jämföra med de cirka 1 440 000 kvinnor som har heltids- arbete). Det är alltså här fråga om stora resurser som av olika skäl inte används på arbetsmarknaden. 
 Talen blir än större om man inkluderar ytterligare grupper. Det görs beräkningar av arbetslösa, undersysselsatta och latent arbets- sökande. 
 53  
 Tillsammans kallas dessa för det outnyttjade arbets- kraftsutbudet. I juli 2013 motsvarade det 540 000 heltidsarbeten med 40 timmars arbetsvecka. Männens andel av detta var cirka 55 procent 
 54 
 . 
 Vård av barn 
 Regeringen har, som ett av sina fyra delmål för jämställdhets- politiken, ett delmål för hem- och omsorgsarbete 
 55 
 : 
 Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. 
 När det gäller vård av barn (som ingår i omsorgsdelmålet) kan vi se vi ett annorlunda mönster för män jämfört med kvinnor (tabell 6.2, se även figur 6.4 som dock avser arbetskraftsdeltagandet). 
  
 53 
  
 SCB AKU och egna beräkningar. 
  
 54 
  
 SCB och egna beräkningar. 
  
 55 
  
 Prop. 2013/14:1 UO 14 s. 48. 
  
 160 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Källa 
 : SCB AKU 
 För männen – och kvinnorna – har barnets ålder eller antalet barn inte stor betydelse för andelen som arbetar deltid, däremot kan den ju göra det i fråga om deltidens omfattning. 
 Andelen män respektive kvinnor som arbetar deltid skiljer sig dock kraftfullt. 
 Intressant att notera är också den höga andel kvinnor som arbetar deltid också när yngsta barnet är 11 år eller mer. Man kan anta att dessa kvinnor arbetat deltid i minst 11 år. Då har det rimligen också påverkat kvinnans (och mannens) utveckling på arbetsmarknaden och ekonomi under lång tid, något som det med sannolikhet kommer att göra även många år framöver. 
 Det är alltså här vi så tydligt ser de skilda mönster i hel- och deltidsarbete som bl.a. så starkt påverkar rollerna i familjen. 
 Vad gäller deltidsarbete är det värt notera det jämförelsevis omfattande deltidsarbetet bland kvinnor utan barn, något som 
 161 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 rimligen är kopplat till svårigheten att få heltidsarbete, men kanske också äldre kvinnors sämre hälsa p.g.a. arbete inom vård och omsorg. 
 Det finns många orsaker till att inte ännu fler småbarnspappor arbetar deltid. Forskning visar 
 56  
 att dessa bl.a. är 
  
 låga hushållsinkomster; försvårar möjligheterna arbeta föräldra- deltid 
  
 klass; pappor med högre tjänstemannayrken arbetar mer deltid 
  
 antal anställningsår; kortare tids anställning kan försvåra ett uttag 
  
 pappadeltid är ovanligare inom mansdominerade yrken 
  
 förekomst av eventuell heltidsnorm på arbetsplatsen 
  
 chefens attityd till pappadeltid 
  
 prestationsförväntningarna på arbetsplatsen; höga sådana kan försvåra ett uttag. 
  
 Egen sjukdom/nedsatt arbetsförmåga, Arbetet är fysiskt och/eller psykiskt krävande 
 Dessa båda orsaker kan ha ett samband så till vida om t.ex. det fysiskt eller psykiskt krävande arbetet leder fram till nedsatt arbets- förmåga. 
 Vi ser att för båda grupperna dominerar kvinnorna kraftigt särskilt när det gäller krävande arbetsuppgifter. 
 Vi har inte gått djupare in i orsakerna men det hävdas ibland i debatten att deltidsarbete bland kvinnor är en individuell lösning på ett strukturellt problem där kvinnor för att orka med sitt arbete arbetar deltid. Utefter samma argumentationslinje hävdas att detta är ett betydligt mindre problem för män då arbetsmiljöproblem inom t.ex. industrin tagits på mycket större allvar och lett till anpassningar av arbetsmiljön m.m. 
  
 56  
 Dunlap 2012. 
 162 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Vård av vuxna anhöriga/släktingar 
 Vad gäller vård av anhöriga och släktingar är det, igen, först värt erinra om ett av regeringens fyra delmål för jämställdhetspolitiken 
 57 
 : 
 Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. 
 Anhörigomsorg som orsak till deltidsarbete har en jämställdhets- dimension vilken också blir tydlig i skillnaden i omfattning mellan män och kvinnor (figur 6.7). 
 Det är ofta vuxna döttrar som har uppgift att vårda sina vuxna anhöriga, vanligtvis föräldrarna. Om de vårdande är i förvärvsaktiv ålder blir deras förvärvsarbete och försörjning därför påverkad. 
 58 
  
 Jämställdhetspolitiska utredningen drogs slutsatsen att äldre- omsorg måste synliggöras som jämställdhetspolitisk framtidsfråga 
 59 
 : 
 I Sverige innebär minskningen av offentlig äldreomsorg sedan 1980- talet i kombination med framtidens demografiska utmaningar och välfärdstjänstesektorns organisering och finansiering ett politiskt vägskäl, där frågor om välfärd och jämställdhet är avgörande. Framtidens stora frågor är hur vi ska ha råd att ge den vård och omsorg som krävs för en åldrande befolkning, vilka som ska göra detta arbete och under vilka villkor det ska göras. I dessa frågor finns en tydlig könsdimension. Framförallt är kvinnor överrepresenterade som utförare av vård, både i det offentliga och privat. Både män och kvinnor vårdar äldre anhöriga, men kvinnor gör det mer. 
 Frågeställningen är än mer aktuell idag och debatten handlar i allt större utsträckning om hur omsorgen ska finansieras. Debatten utgår bl.a. från följande 
  
 genom att det blir fler äldre i befolkningen kommer behovet av vård och omsorg att öka, dvs. det kommer att kosta mer att tillgodose behoven 
  
 genom att antalet i förvärvsaktiv ålder i befolkningen minskar kommer skatteintäkterna från deras arbete att minska och därmed minskar möjligheterna att finansiera de ökande behoven av offentlig vård och omsorg 
  
 57 
  
 Prop. 2013/14:1 UO 14 s. 48. 
  
 58 
  
 Szebehely, Ulmanen och Sand 2014. 
  
 59 
  
 SOU 2005:66 s. 345. 
  
 163 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 givet dessa två punkter och den utveckling vi sett de senaste decennierna kommer behovet av anhörigomsorg att fortsätta att öka, en ökning som i sin tur riskerar att minska anhörigas förvärvsarbete och därigenom även minska skatteintäkterna. Detta är då bl.a. kopplat till att offentlig äldreomsorg har minskat. 
  
 60 
  
 Till denna debatt hör också frågan om att män och kvinnor, bl.a. till följd av ökad medellivslängd, kan och bör arbeta längre, något som då påverkar bl.a. skatteintäkterna. 
 I kapitel 4.5.2 kunde vi konstatera att till följd av den påtagliga skillnaden mellan antalet och andelen äldre gifta män och äldre gifta kvinnor är de äldre män som behöver hjälpa sina fruar med olika vårdinsatser i hemmet betydligt färre än de kvinnor som behöver stötta sina män. Därtill påverkar inte bara skillnader i livslängd utan också skillnader mellan könen när det gäller sjukdomsmönster och partnerval utifrån ålder. 
 Äldre män får oftare än äldre kvinnor stöd av sina partners. För en kvinna kan det vara så att när hon behöver hjälp har hon mer sällan sin man kvar i livet eller är han för sjuk för att kunna hjälpa. Äldre kvinnor blir därför mer beroende av hjälp utanför hushållet bl.a. av döttrar. 
 Anhörigomsorgen är alltså en central utmaning på såväl familje- som samhällsnivå och den har i sig jämställdhetsaspekter. Den har också jämlikhetsaspekter med avseende på t.ex. skilda privata finanseringsmöjligheter. 
  
 60  
 Szebehely och Ulmanen 2012. . 
 164 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 6.2.14 
  
 Män förvärvsarbetar mer faktiskt tid än kvinnor 
  
 Ovan har vi bl.a. behandlat deltidsarbete. Ett kanske än mer intressant mått är de genomsnittligt faktiskt arbetade timmarna (figur 6.8) 
 61 
  
 Timmar per vecka 
  
 38 
  
 36 
  
 Män 
  
 34 
  
 32 
  
 30 
  
 28 
  
 Kvinnor 
  
 26 
  
 24 
  
 22 
  
 20 
  
 1985 
  
 1990 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2005 
  
 2010 
  
 Observera att värdeaxeln är bruten 
  
 Källa 
 : SCB AKU. 
 Det finns, som synes i figuren, en svag ökning uppåt under senare år totalt sett som beror på att kvinnors arbetstid har ökat stadigt. För män har istället arbetstiden per vecka minskat något och då framför allt under  
 2000-talet. 
  Sett till hela perioden arbetar dock män nästan lika mycket 2011 som 1987. 
 Småbarnspappor arbetar i genomsnitt färre timmar per vecka sedan några år tillbaka än män utan barn (figur 6.9, notera i denna figur att timaxeln är bruten på annat sätt axeln i figur 6.8). 
  
 61  
 Faktiskt arbetade timmar = vanligen arbetade timmar – frånvaro + övertid. 
 165 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Timmar per vecka 
  
 38 
  
 37 
  
 Med barn under 19 år 
  
 36 
  
 35 
  
 34 
  
 Med barn 
  
 under 7 år 
  
 33 
  
 32 
  
 Utan barn 
  
 under 19 år 
  
 31 
  
 30 
  
 1985 
  
 1990 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2005 
  
 2010 
  
 Observera att värdeaxeln är bruten 
  
 Källa 
 : SCB AKU. 
 Vi ser bl.a. att arbetstiden för män med barn under 19 år minskat över perioden, att arbetstiden för män utan barn under 19 år ökat något – men ändå notabelt ligger  
 2–3 
  timmar lägre än pappornas. Måhända är den traditionella familjeförsörjarrollen en förklaring, måhända slår det i statistiken igenom att den omfattar män från 16 års ålder. Största minskningen gäller män med barn under 7 år, något som ur jämställdhetssynpunkt får beskrivas som positivt. 
 Till skillnad från småbarnspappornas arbetstid ökar den genom- snittliga arbetstiden för småbarnsmammor sedan länge. 
 62 
  
 Skillnaden mellan könen i fråga om mäns och kvinnors genom- snittliga arbetstid minskar mest bland småbarnsföräldrar (figur 6.10). 
  
 62  
 29 timmar för kvinnor utan barn, 27 för kvinnor med barn under 19 år och 23 för kvinnor med barn under 7 år. Källa: SCB 2012e s. 14 ff. 
 166 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Timmar per vecka 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 Utan barn 
  
 Med barn 
  
 Med barn 
  
 under 19 år 
  
 under 19 år 
  
 under 7 år 
  
 Källa 
 : SCB AKU 
 Under slutet av 1980- och början av  
 1990-talet 
  var skillnaden mellan småbarnsföräldrar något mer än två arbetsdagar per vecka, runt 17 timmar. Under framförallt  
 2000-talet 
  minskar pappornas arbetstid relativt konstant medan mammornas ökar. Skillnaden på nästan två arbetsdagar har minskat till omkring 10 timmar. Skillnaden är fortfarande stor, men män och kvinnor närmar sig tydligt varandra vad gäller arbetstid. 
 63 
  
 6.2.15 
  
 Män är i lägre grad än kvinnor frånvarande från sina arbeten 
  
 Män är genomgående mindre frånvarande från sina arbeten. Mäns lägre frånvaro 2012 förklaras till allra största delen av deras, i förhållandena till kvinnors, mindre uttag av föräldrapenning 
 64  
 (se kapitel 7.1.2) och lägre sjukfrånvaro 
 65  
 (se kapitel 8.7). 
  
 63 
  
 SCB AKU. 
  
 64 
  
 Män 1,6 procent, kvinnor 5,0 procent 2012. Källa: SCB AKUb. 
  
 65 
  
 Män 2,5procent, kvinnor 4,0 procent 2012. Källa: SCB AKUb. 
  
 167 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 I åldersspannet  
 25–39 
  år var männens totala frånvaro betydligt lägre än kvinnors, med en största differens i åldersgruppen  
 30–34 
  år. 
 66  
 Den stora skillnaden ligger i uttaget av föräldraledighet. Exempelvis hade kvinnorna i åldern  
 30–34 
  år fyra gånger så hög andel föräldrapenning som männen. 
 Detta förhållande har, som vi påpekar flera gånger i vårt betänkande, klara positiva konsekvenser för män som grupp och klara negativa för kvinnor som grupp. Det påverkar  
 löne-, 
  inkomst- och karriärutveckling, pensioner och kan därmed ha stor betydelse vid en eventuell separation. 
 67 
  
 6.2.16 
  
 Män arbetar mer övertid än kvinnor 
  
 Män arbetar fler övertidstimmar (betalda och obetalda) per vecka än kvinnor. 
 68 
  
 Orsaken till att personer arbetar mer än normal tid har undersökts i Norge. 
 69  
 Bland de förvalda alternativen i en enkät- undersökning valde de flesta Min arbetsplats erfordrar det 
 70 
 . På andra plats kom Eftersom arbete har en viktig roll i mitt liv 
 71 
 , på tredje Övriga skäl 
 72 
 , på fjärde Jag gör så för att upprätthålla min eller min familjs levnadsstandard 
 73  
 och på femte Det är nöd- vändigt för min karriär 
 74 
 . Könsskillnaderna i denna undersökning var inte markanta. 
 När man studerar undersökningsresultaten för föräldrar till småbarn  
 (0–6 
  år) finner vi ett annat mönster. För dessa föräldrar 
 ökar andelen män som svarar med karriäralternativet 
 75  
 medan det minskar för kvinnor 
 76 
 . När det gäller  
 viktig-roll-alternativet 
  ökar männens siffra marginellt medan kvinnors minskar påtagligt. 
 77 
  
 Så, när barnet eller barnen kommer blir arbetet relativt sett viktigare för mannen och relativt sett mindre viktigt för kvinnan. Alternativt uttryckt, när barnet kommer prioriterar mannen arbetet, 
  
 66 
  
 Män 21 procent, kvinnor 33 procent. SCB AKUb s. 13. 
  
 67 
  
 Som en indikation: 52 000 män gifte sig 2012 och samma år skilde sig 23 000 män. 
  
 68 
  
 Män 1,4 timmar, kvinnor 0,9 timmar. SCB AKUb s. 17. 
  
 69 
  
 Holter, Svare och Egeland 2009 s. 30 ff. 
  
 70 
  
 Män 42 procent, kvinnor 37 procent. 
  
 71 
  
 Män 28 procent, kvinnor 30 procent. 
  
 72 
  
 Män 13 procent, kvinnor 18 procent. 
  
 73 
  
 Män 12 procent, kvinnor 12 procent. 
  
 74 
  
 Män 5 procent, kvinnor 3 procent. 
  
 75 
  
 5 procent mot 9 procent. 
  
 76 
  
 3 procent mot 2 procent. 
  
 77 
  
 30 procent till 21 procent. 
  
 168 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 det betalda (för familjens räkning?) medan kvinnan prioriterar familjen, det obetalda arbetet. (Se tidigare diskussioner om rollerna i familjen.) 
  
 6.2.17 
  
 Män arbetar i mindre grad än kvinnor obekväm arbetstid 
  
 Av samtliga sysselsatta var det 39 procent som arbetade obekväma arbetstider under 2012. 
 78  
 Den vanligaste formen av obekväm arbetstid var helgarbete,  
 1/3-del 
  av de sysselsatta arbetade helg under 2012. Nästan lika många arbetade kvällar. 20 procent arbetade skift medan 13 procent arbetade nätter. Det var färre män än kvinnor som arbetade på obekväma arbetstider. 
 79 
  
 Helg-, 
  kvälls- och skiftarbete var vanligare bland kvinnor avhängigt av att de arbetar inom vård och omsorg. Nattarbete var vanligare bland män. 
  
 6.3 
  
 Hemarbete och övrig tidsanvändning 
  
 I avsnitt 6.2 har vi behandlat förvärvsarbete – det betalda arbetet. Här ska vi, baserat på bl.a. SCB:s tidsanvändningsundersökningar 
 80 
 , förutom förvärvsarbete, även studera hemarbetet – det obetalda arbetet samt övrig tidsanvändning 
 81 
 . Vi kommer att se att det grundmönster vi tidigare sett – män förvärvsarbetar fler timmar än kvinnor – också, och föga förvånande går igen, när tidsstudier görs. 
 I begreppet hemarbete ingår här hushållsarbete, underhålls- arbete (sköta tomt och trädgård, renovera hus, tvätta bil etc.), omsorg om egna barn, omsorg om andra, inköp av varor och tjänster, annat hemarbete och resor i samarbete med hemarbete. 
 82 
  
 78 
  
 SCB AKU arbetad tid 2012 s. 21. 
  
 79 
  
 Män 37 procent, kvinnor 42 procent. 
  
 80 
  
 Framställningen bygger till stor del på SCB:s tidsanvändningsundersökningar, TA (bl. a. SCB 2012b). SCB TA 2010/11 bygger på tidsdagsböcker där 3 300 personer i åldern  
  
 15–84 
  år beskrivit sina aktiviteter under vardag och helg) samt data och undersökningar från European Institute for Gender Equality (EIGE), Europeiska kommissionen, Norge (undersökningen 2007 i Norge, som presenteras i Holter, Svare och Egeland 2009 ), redovisar i stora delar samma resultat vad gäller tidsanvändning som SCB TA och OECD. Vårt fokus på SCB TA innebär att klassificeringarna av tid m.m. i dessa undersökningar – som naturligtvis kan diskuteras, påtagligt påverkar presentationen i detta avsnitt. SCBs klassificering framgår av SCB 2012b. 147. Fokus i avsnitt 6.3 ligger på åldersgruppen  
 20–64 
  år. 
  
 81 
  
 Detta avsnitt, 6.3, bygger på vår underlagsrapport  
  
 Mäns användning av tiden 
 , bilaga 16 till vårt betänkande. Rapporten innehåller bl.a. mer av fakta, tidsserier, jämförelser inom Norden, EU och OECD, m.m. än de som här presenteras. 
  
 82 
  
 SCB 2012b s. 66. 
  
 169 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 6.3.1 
  
 En översikt 
  
 Som vi tidigare sett, avsnitt 6.1, finns det markanta skillnader mellan hur män och kvinnor fördelar sin tillgängliga tid. Vi kan också här se hur tidsanvändningen förändrats under de senaste decennierna (figur 6.11). 
  
 Källa 
 : SCB TA i SCB 2012c s. 38. 
 170 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Vi ser här och baserat på andra uppgifter från SCB 
 83  
 bl.a. följande: 
  
 Män förvärvsarbetar mer tid än kvinnor. Ett genomsnittligt vardagsdygn är skillnaden mellan män och kvinnor närmare 90 minuter (mannen arbetar 7 timmar och kvinnan 5,5). På veckosluten är situationen annorlunda. Då förvärvsarbetar män några minuter mindre än kvinnor. 
  
 84 
  
 Män har minskat sin förvärvsarbetstid med cirka 35 minuter per vardagsdygn sedan början av  
  
 1990-talet. 
  Orsaken är att det är en mindre andel av männen som förvärvsarbetar 2010 jämfört med för 20 år sedan. Dessutom har den genomsnittliga förvärvs- arbetstiden minskat med cirka 25 minuter per dygn för dem som verkligen förvärvsarbetat. 
 85  
 Under samma period har kvinnor ökat förvärvsarbetstiden med cirka 30 minuter per vardags- dygn. 
 86  
 Det sker därmed, som vi sett tidigare (avsnitt 6.2.14), ett närmande mellan könen när det gäller förvärvsarbetstiden. 
  
 Män hemarbetar mindre tid än kvinnor. I genomsnitt hem- arbetar männen cirka 45 minuter mindre än kvinnor per vecko- dag (på veckans alla dagar). Det finns en tendens till ett närmande mellan könen till följd av att sedan början av  
  
 90-talet 
  män hemarbetar något mer och kvinnor markant mindre, minus 60 minuter. 
  
 Män lägger mindre tid än kvinnor på sina personliga behov. Män ägnar sig cirka 20 minuter mindre per veckodag än kvinnor åt dessa. Kvinnor ökar sin tid för denna aktivitet. Tiden för personliga behovet sömn är i stort lika mellan könen. 
  
 87 
  
 Män lägger mer på sin fria tid än kvinnor. Män ägnar sig cirka 20 minuter mer per veckodag åt denna aktivitet. Den fria tiden har ökat för både män och kvinnor sedan början av  
  
 1990-talet. 
  
 83 
  
 SCB 2012b. 
  
 84 
  
 Att männen förvärvsarbetar mer än kvinnorna på vardagar beror på att dels det är en större andel män som är sysselsatta, dels män arbetar deltid i mindre omfattning än kvinnor. Att kvinnor arbetar mer vid veckosluten har att göra med att de arbetar inom vård och omsorg m.m. Källa: SCB 2012b s. 49. 
  
 85 
  
 SCB 2012b s. 45. 
  
 86 
  
 SCB 2012b s. 52. 
  
 87 
  
 SCB 2012b s. 86. 
  
 171 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 I jämförelse med kvinnor lägger män något mindre tid på utbild- ning. Män ägnar sig cirka 20 minuter per veckodag åt denna aktivitet. Tiden för utbildning har ökat med ett par minuter för både män och kvinnor sedan början av  
  
 1990-talet. 
  
 Över de 20 åren kan vi alltså se en utveckling där män förvärvs- arbetar mindre och kvinnor förvärvsarbetar mer. Vi kan också se att mäns hemarbete är i stort konstant medan kvinnors har minskat. Detta är alltså bilden i stort – mycket liten skillnad mellan mäns och kvinnors totala arbete men inom ramen för detta ägnar sig männen mer åt betalt arbete och kvinnor mer åt obetalt. 
  
 6.3.2 
  
 Mål för hem- och omsorgsarbetet 
  
 Regeringen har, vilket vi tidigare berört som ett av sina fyra delmål för jämställdhetspolitiken, ett delmål för hem- och omsorgsarbete 
 88 
 : 
 Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. 
 Det är som framgår ovan en bit kvar innan detta mål är uppfyllt. Även inom EU finns liknande mål 
 89 
 : 
 Employment – better participation of men in family Winters opportunities for labour market participation. 
 Social inclusion – Curry mens share of  
 care-giving 
  and domestic work fosters mens inclusion in family Wilkinson inclusion in professional life. 
 Omfattningen av det obetalda hemarbetet uppmärksammas alltså även på europeisk nivå. 
 90  
 I den grupperingen har Sverige den mest jämställda fördelningen. Men, kvinnor gör mer obetalt arbete än män i alla länder. 
 91 
  
 88 
  
 Prop. 2013/14:1 UO 14 s. 48. 
  
 89 
  
 European Commission 2010. 
  
 90 
  
 European Commission 2013b. 
  
 91 
  
 OECD 2011 s 15. 
  
 172 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 6.3.3 
  
 Bland männen förvärvsarbetar de sammanboende mest 
  
 Det finns förutom skillnader mellan könen stora skillnader mellan individer och grupper av båda könen. En sådan skillnad mellan könen relateras till familjecykel. 
 Baserat på uppgifter från SCB 
 92  
 kan vi bl.a. notera följande: 
  
 De tre grupper som förvärvsarbetar flest timmar per dag är i ordning sammanboende män med barn (minst 7 år gamla), sammanboende män med småbarn (högst 7 år gamla) och sammanboende män  
  
 45–64 
  år som är barnlösa (jämför med avsnitt 6.2.14 
 93 
 ). Bland männen är det alltså papporna som arbetar flest antal timmar. Mönstret sammanfaller delvis för kvinnor med den markanta skillnaden att tiden för förvärvsarbete för samman- boende kvinnor som är småbarnsföräldrar är betydligt lägre än för männen. 
  
 De tre grupper bland män som hemarbetar flest timmar är, i ordning, sammanboende män med småbarn, därnäst samman- boende 65 år och äldre och sammanboende män med barn minst 7 år gamla. Kvinnorna i samtliga grupper hemarbetar mer än männen. 
  
 Det finns ett tydligt mönster; sammanboende småbarnsföräldrar arbetar mest. 
  
 Minst antal timmar för fritid har sammanboende småbarns- föräldrar och skillnaden mellan könen är liten. Fritiden för åldersgruppen 65 och äldre är, föga förvånande, den jämförelse- vis högsta och skillnaden mellan könen i den gruppen är liten. 
  
 Totalt sett kan vi alltså bl.a. konstatera att de som förvärvsarbetar mest är de sammanboende männen  
 20–64 
  år 
 94  
 och att, bland männen de män som är sammanboende, småbarnsföräldrarna ägnar sig mest åt obetalt arbete. 
  
 92 
  
 Främst 2012b. 
  
 93 
  
 Det finns här vissa skillnader i resultaten bl.a. till följd av att åldersgrupperna är olika. 
  
 94 
  
 SCB AKU visar samma resultat. 
  
 173 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 6.3.4 
  
 Männen gör det mesta av underhållsarbetet, kvinnor det mesta av hushållsarbetet 
  
 I hushållsarbete ingår olika aktiviteter. SCB har valt en gruppering i åtta delaktiviteter 
 95 
 . 
 Baserat på uppgifter från SCB 
 96  
 kan vi bl.a. notera följande: 
  
 Män lägger påtagligt mindre tid per dag åt matlagning än kvinnor men ett klart närmande mellan könen sker genom att männen ökar sin tid och kvinnorna minskar sin. 
  
 Män lägger påtagligt mindre tid per dag åt diskning och avduk- ning men ett klart närmande mellan könen sker genom att kvinnor minskar sin tid på denna aktivitet. 
  
 Män lägger cirka hälften så mycket tid som kvinnor på städning av bostaden. 
  
 Män lägger i förhållande till kvinnor  
  
 2/3-delar 
  mindre tid på tvätt och strykning men ett klart närmande mellan könen sker genom att männen ökar sin tid och kvinnorna minskar sin. Tvättning och strykning är dock den mest ojämställda hushålls- sysslan. 
 97 
  
 När det gäller underhållsarbetet lägger män lägger dubbelt så mycket tid som kvinnor på detta 
 98  
 men en total minskning sker genom att både män och kvinnor minskar sin tid. Den mest ojämställda underhållsaktiviteten är reparationer och underhåll av hushållets fordon, den mest jämställda att rasta hunden. 
 99 
  
 Även om skillnaderna i tidsåtgång per dag mellan könen kan vara liten är den totala skillnaden, 45 minuter per dag, inte liten. Detta inte minst om man beaktar hur mycket faktisk ledig tid det finns tillgänglig för en heltids- eller näst intill heltidsarbetande person. 
  
 95 
  
 Matlagning, brödbakning, egenproduktion av matvaror, diskning och avdukning, städning av bostaden, tvätt och strykning, vård och tillverkning av kläder samt eldning och vedhuggning. 
  
 96 
  
 SCB 2012b. 
  
 97 
  
 SCB 2012a. 
  
 98 
  
 Sköta tomt och trädgård, renovera hus, tvätta bil, etc. 
  
 99 
  
 SCB 2012b s. 71 f. 
  
 174 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 6.3.5 
  
 På vardagar tillbringar papporna 2 timmar mindre med barnen än mammorna 
  
 Det finns påtagliga skillnader mellan den tid pappor och mammor ägnar åt sina barn och hur de umgås med sina barn (figur 6.12). 
  
 Källa:  
 SCB 2012b s. 74. 
 Vi ser här och baserat på andra uppgifter från SCB 
 100  
 bl.a. 
  
 att män ägnar mindre tid åt barnen än kvinnor 
  
 att ett närmande mellan könen över tid sker genom att männen ökar sin tid för omsorg om barnen och kvinnorna minskar sin 
  
 att män och kvinnor när det gäller barnomsorg ägnar mest tid åt tillsynen av barnen, männen mindre tid än kvinnorna 
  
 100  
 SCB 2012b s. 73 ff. 
 175 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 att småbarnsmammorna ägnar mer än 2 timmar per dygn åt barnomsorg, mammorna till äldre barn ½ timme. 
  
 För de män och kvinnor som lever i ett familjeförhållande gäller att föräldrar i genomsnitt tillbringar mellan 5 och 9 timmar av dygnet med sina barn beroende på vilken dag det är, vardag eller veckoslut. På vardagar tillbringar papporna cirka 2 timmar mindre med barnen än mammorna, något som till stor del beror på att papporna ägnar mer tid åt förvärvsarbete. 
 På veckosluten då papporna och mammorna ägnar i stort lika mycket tid åt förvärvsarbete tillbringar papporna närmare 1,5 timme mindre med barnen än mammorna. 
 101 
  
 När det gäller skillnader mellan barnens kön kan bl.a. noteras att i familjer med endast flickor tillbringar mammorna i genomsnitt drygt 3 timmar mer per dygn med barnen än vad papporna gör. 
 Frågan om umgänget med barn gäller förstås inte bara tiden i timmar utan vad man gör när man tillbringar tid med barnen. Här kan vi bl.a. se 
  
 att i familjer med pojke/pojkar pappor hemarbetar med sin/a pojke/ar i närheten cirka 30 minuter mindre per dygn än vad mammorna gör 
  
 att i familjer med enbart pojke/ar papporna ägnar mer tid åt Tv- tittande tillsammans med barnen än vad mammorna gör. 
  
 Sammantaget kan man av detta avsnitt, 6.3.5, konstatera, vilket vi tidigare gjort, att pappor ägnar mindre tid åt barnen än mammor. Detta kan delvis förklaras som en konsekvens av att pappor förvärvsarbetar mer men det förklarar inte skillnaden vid veckosluten. Värt att notera är också mammors tidsmässigt tätare koppling till sina döttrar. 
  
 6.3.6 
  
 Mäns olika inkomst, utbildning och uppfattningar om jämställdhet påverkar omfattningen av hemarbetet 
  
 Vid en stor svensk undersökning i början på  
 1980-talet 
  fann man att de mest konservativa männen i fråga om arbetsfördelning i hemmet var de över 45 år och de med låg utbildning. 
 102 
  
 101 
  
 SCB 2012b s. 75. 
  
 102 
  
 Ds A 1983:2 bil. 2 s. 15. 
  
 176 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Baserat på uppgifter avseende 2010/2011 kan man se att i stort gäller att med stigande ålder ökar männen med förgymnasial utbildning, gymnasial utbildning och eftergymnasial utbildning större än 2 år sitt hemarbete. Motsvarande gäller inte för män med eftergymnasial utbildning kortare än 2 år. 
 I stort gäller också att med stigande ålder i intervallen  
 18–29 
  år respektive  
 30–49 
  år och längre utbildning männen ökar sitt hem- arbete. Något tydligt mönster finns dock inte vad gäller män i andra åldersintervall. 
 103 
  
 I Norge har gjorts en detaljerad undersökning av sambanden mellan inkomst, utbildning och mäns andel av hushållsarbete och omsorgsarbete. 
 104  
 Några av resultaten i denna var följande: 
  
 För män med högre utbildning gäller att det är en tredjedel mer sannolikt (likely) att de gör en stor del av hushållsarbetet jäm- fört med män med lägre utbildning. För män med höga inkoms- ter är det mindre sannolikt att de delar lika, speciellt inte om deras fruar eller partners har lägre inkomst. 
  
 Sannolikheten att en man gör en stor del av arbetet med att ta hand om barn ökar med utbildning (cirka 40 procent). Sannolik- heten minskar dock med inkomst (cirka 15 procent), särskilt om partnern har en lägre inkomst. 
  
 Män med jämställdhetsnormer och  
  
 -uppfattningar 
  visade en tredjedel högre sannolikhet att delta i hushållsarbetet och en 10- procentig högre sannolikhet att delta i omsorgen om barn, jäm- fört med män med mindre av jämställdhetsnormer. 
  
 Det är inte en ensam faktor som är relaterad till mäns involve- ring i hemarbete utan flera. Det är normer och uppfattningar om att jämställdhet ska råda, jämställda inkomster och resurser i relationen, yngre ålder och  
  
 icke-traditionell 
  könsidentiteter. 
  
 Även om 80 procent av männen höll med om att hushållsarbete och betalt arbete ska delas lika och  
  
 30–40 
  procent faktiskt upp- nådde en någorlunda balans så beskrev de flesta av responden- terna en traditionell fördelning av ansvar. 
 Liknande resultat har noterats på  
 EU-nivå. 
 105 
  
 103 
  
 SCB 2013b. 
  
 104 
  
 Holter, Svare och Egeland 2013 s. 83. 
  
 105 
  
 European Commission 2012. 
  
 177 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Vi ser alltså här en tendens som tonar fram när det gäller mycket av jämställdheten. Jämställdheten har en koppling till den egna attityden till jämställdhet – ju positivare attityd till jämställdhet desto mer jämställt handlande, till utbildningsnivå – ju högre utbildning desto mer jämställt i hemmet, till inkomstnivå – män med medelinkomster (vare sig högsta eller lägsta skikten) har ett mer jämställt agerande. 
  
 6.3.7 
  
 Var sjätte man anser sig göra för litet i hushållet 
  
 I avsnitt  
 6.3.1–6.3.6 
  har vi berört resultat från tidsundersökningar. Som komplement till detta är det intressant att studera hur sammanboende män och kvinnor upplever sin arbetsfördelning i hemmet (figur 6.13). 
 106 
  
 60 
  
  Kvinnor  
  
  Män 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Gör 
  
 Gör 
  
 Delar lika 
  
 Gör 
  
 Gör 
  
 nästan allt 
  
 mer 
  
 mindre 
  
 nästan inget 
  
 Källa 
 : SCB 2011. 
  
 Vi kan av detta bl.a. konstatera att när det gällde Delar lika fanns en någorlunda samstämmig bild i undersökningen mellan könen men att upplevelserna i övrigt skiljde tämligen markant åt. 
 Vad gällde skillnader mellan nedan nämnda grupperingar fann man bl.a. följande: 
  
 106  
 SCB 2011. 
 178 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Region: de personer som bodde i mindre orter följde, och i viss mån förstärkte det mönster som finns i diagrammet ovan. 
  
 Ålder: här var det svårt att finna någon tydlig skillnad. 
  
 Utbildning: ju längre utbildning personerna hade desto jämnare var fördelningen av arbetsuppgifterna. 
  
 Föräldraledighet: pappor som varit föräldralediga mer än en månad uppgav i större utsträckning att man delade hushållsarbete lika jämfört med dem som varit föräldralediga en kortare tid. 
  
 Förvärvsarbete: bland de män som tjänade mer än sin maka/make/sambo var det en större andel som uppgav att de gjorde mindre hushållsarbete än sin partner jämfört med den grupp av män som tjänade mindre än sin maka/make/sambo. 
  
 60 
  
  Kvinnor  
  
  Män 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Gör 
  
 Gör 
  
 Delar lika 
  
 Gör 
  
 Gör 
  
 nästan allt 
  
 mer 
  
 mindre 
  
 nästan inget 
  
 Källa 
 : SCB 2011. 
  
 Även här kan vi se en någorlunda samstämmig uppfattning om Delar lika men i övrigt är det markanta skillnader i uppfattning mellan könen. 
 179 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 60 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Gör 
  
 Gör 
  
 Delar lika 
  
 Gör 
  
 Gör 
  
 nästan allt 
  
 mer 
  
 mindre 
  
 nästan inget 
  
 Källa 
 : SCB 2011. 
  
 Igen, vi ser en stor samstämmighet när det gäller Delar lika men en påtaglig skillnad i övrigt mellan könen. De män som varit föräldralediga mer än en månad uppgav i större utsträckning än övriga att de delade omsorgsarbetet lika med sin partner. 
 107 
  
 Det finns således en del likheter mellan resultatet av denna undersökning och de resultat vi nämnde ovan (avsnitt 6.3.6). 
 I den svenska undersökningen fann man även en könsskillnad när det gällde tillfredsställelsen med fördelningen av arbetet i hus- hållet (tabell 6.2). 
  
 Källa 
 : SCB 2011 s. 14. 
 Vi ser alltså att även om det rådde en samstämmighet mellan  
 71–79 
  procent av männen och kvinnorna om att arbetsfördelningen var bra, det rådde en annan samstämmighet i att övriga män ansåg att 
  
 107  
 SCB 2011 s. 13. 
 180 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 de själva gjorde för litet och övriga kvinnor att de själva gjorde för mycket. Begreppet  
 i-princip-mannen 
 108 
  
 får här en tydlig belys- ning. 
  
 6.3.8 
  
 Mäns – och kvinnors – största fritidsaktivitet är TV och radio 
  
 I SCB:s tidsanvändningsundersökningar delas fritidsaktiviteter upp i nio delaktiviteter. 
 Baserat på uppgifter från SCB 
 109  
 kan vi bl.a. notera. följande: 
  
 Mäns, i tid mätt, tre största fritidsaktiviteter är, i ordning, TV och radio, hobbies och social samvaro. Kvinnor har samma tre med undantaget att social samvaro för dem kommer på andra plats och hobbies på tredje. 
  
 Män och kvinnor lägger numera ungefär lika mycket tid på idrotts- och friluftsaktiviteter. Det finns dock stora skillnader med avseende på familjecykel. 
  
 Män lägger något mindre tid på social samvaro än kvinnor men båda minskar sin tid för detta. 
  
 Män och kvinnor lägger mycket och allt mer tid på TV och radio. I genomsnitt lägger mannen cirka 120 minuter per dygn åt detta, kvinnan cirka 100 minuter. Minst tid lägger samman- boende småbarnsföräldrar, cirka 100 minuter. 
  
 6.3.9 
  
 Män ägnar sig mer åt motion utomhus, jakt och fiske än kvinnor 
  
 Som ovan konstaterats (avsnitt 6.3.8) lägger numera män och kvinnor ungefär samma tid på idrotts- och friluftsaktiviteter. Det finns dock stora skillnader mellan vad män och kvinnor ägnar sig åt relaterat till familjecykel. 
 Baserat på uppgifter från SCB 
 110  
 kan vi bl.a. notera följande: 
  
 108 
  
 Ds A 1983:2 s. 53. 
  
 109 
  
 SCB 2012b. 
  
 110 
  
 SCB 2012b, SCB TA 2010/11 
  
 181 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män ägnar sig påtagligt mer än kvinnor åt jakt, fiske, idrott och motion utomhus och bilutflykter. Kvinnor ägnar sig påtagligt mer åt promenader i skog och mark. 
  
 När det gäller jakt och män är det bland männen särskilt sammanboende småbarnsföräldrar och barnlösa  
  
 45–64-åriga 
  sammanboende män som ägnar sig åt detta. 
  
 När det gäller fiske och män dominerar bland männen samman- boende småbarnsföräldrar och barnlösa  
  
 45–64-åriga 
  samman- boende män. 
  
 När det gäller idrott och motion utomhus dominerar bland männen gruppen barnlösa sammanboende i åldrarna  
  
 20–44 
  år. 
  
 När det gäller bilutflykter dominerar bland männen gruppen barnlösa ensamstående  
  
 45–64 
  år. 
 Totalt sett kan vi konstatera att även om skillnaderna mellan könen inte är stora det finns en traditionell fördelning av hur könen fördelar sin tid när det gäller idrotts- och friluftsaktiviteter. 
 Klassiskt manliga aktiviteter som jakt och fiske står sig. 
  
 6.4 
  
 Summering 
  
 I detta kapitel har vi presenterat en stor mängd fakta. Vi har också fört vissa analytiska resonemang men eftersom det pågår annat utredningsarbete kring jämställdheten i arbetslivet 
 111  
 har vi begränsat våra analyser. Kortfattat kan vi summera att traditionella mönster mellan män och kvinnor till stor del lever kvar när det gäller såväl förvärvsarbete som hem- och omsorgsarbete men skillnaderna minskar. 
 Mer i detalj ser det ut på följande sätt. 
  
 Män förvärvsarbetar i högre omfattning än kvinnor. 
  
 Det är en större andel av männen som finns i arbetskraften jämfört med andelen av kvinnorna. 
  
 Män har högre sysselsättningsgrad men skillnaderna minskar. 
  
 Män och kvinnor är arbetslösa i ungefär samma omfattning. 
  
 111  
  
 JA-delegationen 
  
 182 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns betalda och obetalda arbete 
  
 Män gör mer traditionella yrkesval än kvinnor. Kvinnor gör inbrytningar på flera yrkesområden. 
  
 Män arbetar i betydligt högre omfattning än kvinnor i den privata sektorn, kvinnor i betydligt högre omfattning än män i den offentliga. 
  
 Män arbetar betydligt mer heltid än kvinnor men skillnaderna minskar 
  
 Det är betydligt fler kvinnor än män som arbetar deltid därför att kvinnorna saknar heltidsarbete. 
  
 Det är betydligt fler kvinnor än män som arbetar deltid därför att kvinnorna vårdar barn i större omfattning än män. 
  
 Anhörigomsorg svarar kvinnor för i större omfattning av män. 
  
 Män arbetar mer övertid och kvinnorna mer obekväm arbetstid. 
  
 Bl.a. till följd av de ovanstående punkterna samt att män är mindre sjukskrivna än kvinnor är män mer närvarande på jobbet. Män arbetar cirka 25 procent mer faktisk tid än kvinnorna. 
  
 Kopplat till det ovanstående är det kvinnorna som står för större delen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Skillnaden mellan könen minskar dock. 
  
 I hemmet gör männen det mesta av underhållsarbetet och kvinnorna det mesta av hushållsarbetet. Skillnaderna minskar. 
  
 På vardagar tillbringar papporna 2 timmar mindre med barnen än mammorna. Detta har en koppling till männens mer omfattande förvärvsarbete och kvinnornas deltidsarbete. 
  
 Jämställdhet i hemarbetet har en koppling till den egna attityden till jämställdhet – ju positivare attityd till jämställdhet desto mer jämställt handlande, till utbildningsnivå – ju högre utbildning desto mer jämställt i hemmet, till inkomstnivå – män med medelinkomster (vare sig högsta eller lägsta skikten) har ett mer jämställt agerande. 
  
 Var sjätte sammanboende man anser sig göra för litet när det gäller hushållsarbete och var fjärde kvinna anser sig göra för mycket. Här kan man fråga sig varför man likväl har det ordnat på det sättet i sina hushåll. 
  
 183 
 Min sida - Cook 
 Mitt intresse för frågor om män, genus och jämställdhet väcktes mot slutet av  
 1980-talet 
  under en kurs i kvinnopsykologi vid Lunds universitet. Jag var den enda mannen i en stor kursgrupp med kvinnor i olika åldrar. När vi diskuterade olika laddade frågor, som till exempel mäns våld mot kvinnor, vände sig alla mot mig och undrade – Vad tycker du om detta då Adams? 
 Lite senare påbörjade jag en forskarassistenttjänst i Göteborg och arbetade parallellt med två forskningsstudier, en om gymkultur och en om deltidspappor. Många av de frågor och perspektiv som jag arbetade med i dessa forskningsstudier berörde på ett eller annat sätt genusfrågor och konstruktionen av maskulinitet. Vi startade då en studiegrupp kring dessa frågor. Detta resulterade så småningom i flera antologier (Bland annat Rädd att Marshall, Oconnell förlag), deltagande i ett nordiskt forskarnätverk om maskulinitet och en rad internationella publikationer och kontakter. 
 Mitt engagemang i dessa frågor har framför allt resulterat i mängder med forskningsstudier om män, familjer, faderskap, sexualitet och identitet. Samtidigt har denna forskning lett till en rad möten och föredrag med människor i olika verksamheter som arbetar med dessa frågor. 
 Viktigast kanske är att man som privatperson hela tiden har ett engagemang i dess frågor, som ju rör ett av de absolut viktigaste fundamenten för mänsklig samexistens. 
 En spännande utmaning framöver blir att utveckla framför allt teorier om genus, hegemonisk maskulinitet och förändring. Vi behöver utveckla ett dubbelseende idag, där vi både kan studera förändringar av genusmönster och de mer stabila och varaktiga mönster som strukturerar mäniskors villkor i det senmoderna samhället. 
 Adams har varit expert i utredningen. Han är professor i pedagogik med inriktning mot barn- och ungdomsvetenskap. 
 185 
 7 Män, familj och föräldraskap 
 Slutsatser 
  
 1. 
  
 När barnet fyllt 1 år har pappan, i genomsnitt, svarat för 9 procent av föräldrarnas gemensamma uttag av föräldra- penningsdagar. När barnet fyllt 2 har han svarat för 17 procent. Det finns stora skillnader i pappors uttag och ca 25 procent av papporna tar inte ut någon dag alls under barnets 2 första år. 
  
 2. 
  
 Att öka mäns uttag av föräldraledighet är avgörande för att öka jämställdheten och för att stärka mäns omsorgsgivande och kontakten med sina barn. 
  
 3. 
  
 För att markant öka mäns uttag av föräldraledighet behöver föräldraförsäkringen sannolikt göras till en individuell rättighet för varje förälder utan möjlighet att föra över dagar till den andra föräldern. En tredelning är ett möjligt alternativ, enbart en ytterligare pappamånad framstår som en reform med begränsad betydelse. 
  
 1 
  
 4. 
  
 Föräldrautbildningar och information till pappor behöver göras mer tillgänglig och nå fler män. 
  
 5. 
  
 Mäns och kvinnors erfarenheter av problem i vårdnads- processer behöver synliggöras. Växelvis boende för barn blir allt vanligare efter separationer men vårdnadstvisterna ökar. 
  
 6. 
  
 Den kommande utvärderingen av vårdnadslagstiftningen är angelägen och bör beakta hela vårdnadsprocessen och hur konflikter vid vårdnad- och umgängesfrågor kan minskas. 
  
 1  
 En av experterna i utredningen, Powell, har önskat markera att han inte är för en delad föräldraförsäkring. Han anser att en individualiserad föräldraförsäkring sannolikt skulle ge positiva effekter på jämställdheten men ser andra nackdelar med vår slutsats. Hans bedömning är att det finns en övertro på reformen då den inte skulle leda till ett jämnt uttag av tiden med barnet eftersom det tas ut mycket tid utöver de betalda dagarna och påverkan på mäns attityder till kvinnor, våld m.m. skulle vara rätt indirekt och därmed sannolikt inte så stor. 
 187 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 7. 
  
 Fastställande av faderskap för ogifta män som är samboende med mamman borde förenklas,  
  
 hbtq-föräldrars 
  rättigheter som föräldrar och möjlighet att dela på föräldraförsäkringen behöver utredas. 
 Frågor om män, familj och föräldraskap rör vid centrala jämställdhets- politiska utmaningar och personliga erfarenheter med stor betydelse för människors liv. Mäns uttag av föräldraledighet ökar men utvecklingen går långsamt. Ansvaret för vård av små barn har traditionellt varit och är fortfarande i hög utsträckning kvinnors men många män söker efter en förändring av detta. I det här kapitlet diskuterar vi mäns inställning till föräldraskap, den svenska pappapolitikens historia, mäns uttag av föräldraförsäkringen samt mäns erfarenheter vid separationer och vårdnadstvister. 
 2 
  
 7.1 
  
 Föräldraledighet och pappapolitik 
  
 Att vara förälder i dag, drygt ett decennium in på  
 2000-talet, 
  skiljer sig på flera sätt från tidigare generationers föräldraskap. 
 3  
 En lång rad studier av det moderna familjelivet har visat hur förväntningarna på moderskapet och faderskapet successivt har förändrats, att valmöjlig- heterna i föräldraskapet har ökat och att familjen som samlevnadsform delvis fått en ny innebörd. Snäva och tydligt uppdelade föräldraroller har luckrats upp till förmån för en större öppenhet och flexibilitet i föräldraskapet. Dagens föräldrar, kvinnor såväl som män, förväntas många gånger leva jämställda liv och vara lika närvarande i barnens vardag samtidigt som verkligheten alltjämt sällan ser ut på det sättet. 
 Den heterosexuella kärnfamiljsnormen har också utmanats och förändrats. Homosexuella föräldrar har kämpat för och tillerkänts rättigheter. Många föräldrar är ensamstående eller lever i ombildade familjer med bonusbarn. Det har blivit vanligare att kvinnor inseminerar och skaffar barn på egen hand genom att t.ex. åka till nordiska grannländer där detta är tillåtet. Familjer som tidigare levt i skuggan av den traditionella kärnfamiljsnormen har därmed tagit 
  
 2 
  
 Frågan om tillfällig vård av sjukt barn (vab) har vi inte behandlat djupare. Frågan kommer att behandlas av  
  
 JA-delegationen 
  (A 2011:05). 
  
 3 
  
 Inledningen i detta avsnitt, 7.1, återger till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning; Reed,  
  
 Föräldraskap och arbetsliv - om lojalitetskonflikter i familjelivets vardag 
 , bilaga 17 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Plantin 2014. 
 188 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 större plats i offentligheten även om det fortfarande inte är ovanligt att de möter negativa attityder. 
 Det är kvinnor som tar det huvudsakliga ansvaret för omsorgen om barn (se avsnitt 7.1.2 och kapitel 6). Samtidigt visar forskning att många av dagens män söker en förändring på detta område, inte bara i Sverige utan i en rad länder. Den omfattande attitydunder- sökningen The European social survey (ESS), som genomförts i mer än 35 olika länder i Europa, visar exempelvis att många av dagens fäder ser det som angeläget att hitta en balans mellan arbete och familjeliv. De uttrycker också en vilja att minska sin arbetstid till förmån för mer tid med familjen. Familjelivet värderas således allt högre av fäderna och föräldraskapet är något som ofta beskrivs som djupt känslomässigt förankrat i mäns liv. I flera forsknings- studier framställs faderskapet som en mognadsprocess, något som ger en bredare handlingsrepertoar i takt med att man upptäcker nya sidor av sig själv och något som tydligt påverkar agerandet, inte bara i familjelivet utan också i arbetslivet. 
 4 
  
 Den svenska välfärdsstaten har, sedan lång tid tillbaka, tagit ett stort ansvar för föräldrars möjligheter att kunna kombinera arbets- liv och familjeliv. Dagens fäder och mödrar har samma lagstadgade rättigheter i arbetslivet, ges tillgång till en väl utbyggd kommunal barnomsorg och erbjuds jämförelsevis stora möjligheter genom en generös föräldraförsäkring. Bakom denna utveckling ligger ett långvarigt och omfattande socialt förändringsarbete som bl.a. haft som syfte att trygga reproduktionen av arbetskraft och öka jämställdheten mellan könen. Ett mål med förändringsarbetet har även varit att trygga barnens utveckling och välfärd. Resultatet har blivit att svenska föräldrar, i ett internationellt perspektiv, ges stora förutsättningar att balansera mellan individuella önskemål och behov i arbetslivet och det gemensamma ansvaret kring barnen. 
 5 
  
 Det finns emellertid stora skillnader i hur mödrar och fäder hanterar dessa möjligheter och även i hur familjepolitiken adresserar kvinnor och män. Även om andelen kvinnor i arbetskraften är nästan lika hög som andelen män, arbetar bara drygt hälften av alla småbarns- mödrar heltid (se vidare kapitel 6.2). 
 6  
 Mäns uttag av föräldraledighet är också, trots en ungefärlig dubblering de senaste 15 åren, betydligt mindre än kvinnornas (se avsnitt 7.1.2). I ett bredare perspektiv är det 
  
 4 
  
 Plantin 2014. 
  
 5 
  
 Wilson 
  
  och Plantin 2007, Plantin och  
 Wilson 
  2009, Barrett och Wells, 2010. 
  
 6 
  
 Av kvinnor med barn upp till 5 år arbetar cirka 53 procent heltid. Motsvarande för män är cirka 92 procent. Källa: SCB(AKU) 
  
 189 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 alltså kvinnorna som i högre utsträckning anpassar sitt lönearbete efter familjens behov (se kapitel 6). 
 I internationell jämförelse är svensk familjepolitik förknippad med lägre barnfattigdom och med ekonomisk jämlikhet. Detta förhållande motverkas av ett ojämställt uttag av föräldraledighet, av att kvinnor är hemma mycket längre än män (se avsnitt 7.1.2) och därtill inte sällan börjar eller fortsätter arbeta deltid (se kapitel 6). 
 Det har myntats ett begrepp  
 pappapolitik  
 för att beskriva och analysera hur den svenska föräldraförsäkringen syftat till att omforma mäns relation till familj och barn. 
 7  
 Sedan 1974 då möjlig- heten till betald pappaledighet infördes i Sverige har staten, främst via Försäkringskassan, på olika sätt argumenterat för nyttan med mer närvarande pappor. Det har pekats på att den generella argumentationen framställt ett aktivt faderskap som en rättighet och möjlighet för män, snarare än en skyldighet eller ett ansvar. Kvinnors ansvar som föräldrar har tagits för givet medan mäns engagemang setts som valfritt. Denna valfrihetslinje har utmanats, särskilt under  
 1990-talet 
  då den första kvoterade pappamånaden infördes 1995, och i samband med att maktfrågor artikulerades inom jämställdhetspolitiken i början av  
 2000-talet. 
 8 
  
 7.1.1 
  
 Motsatta trender i familjepolitiken 
  
 Sedan 2006 har den svenska familjepolitiken utmärkts av en dubbelhet. 
 9  
 Mäns ökade föräldraledighet har fortsatt setts som en viktig jämställdhetsfråga. Men istället för fortsatt kvotering av föräldraförsäkringen har den aktiva åtgärden från politiskt håll varit jämställdhetsbonusen. Denna har på senare tid reformerats och systemet har förenklats. Utvärderingar från Försäkringskassan visar dock att dessa åtgärder inte haft någon markant effekt på mäns uttag. 
 10  
 Parallellt med detta infördes möjligheten till vårdnadsbidrag – en reform som i praktiken stödjer familjer där en förälder är huvud- försörjare och en, oftast mamman, stannar hemma och vårdar barnen. Detta går med andra ord i motsatt riktning till det jämställdhets- 
  
 7 
  
 Klinth 2013. 
  
 8 
  
 Klinth 2013. 
  
 9 
  
 I avsnitt 7.1.1 till 7.1.7 återges till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning;  
  
 Walton 
  Duvander 
 , Män, föräldraledigheten och föräldraförsäkringen,  
 bilaga 5 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Duvander 2014. 
  
 10 
  
 Duvander 2014. 
  
 190 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 politiska delmålet om att det ska vara en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. 
 11 
  
 Den senaste tidens familjepolitik synes därmed ha prioriterat mäns och familjers valfrihet. Idag betonas ofta att ökad pappa- ledighet främst handlar om en attitydfråga. En föräldraförsäkring där betydligt fler dagar än idag reserveras för pappan respektive mamman har hamnat i skymundan för en tilltro till mäns vilja att ändra sig genom upplysning och bättre information. 
 12  
 Forskning om föräldraförsäkringens utformning visar dock tydligt att det är genom att reservera dagar i försäkringen som både attityder och praktiker förändras i realiteten. 
 13 
  
 7.1.2 
  
 Mäns uttag av föräldrapenning 
  
 I dag tar män i genomsnitt ut 24 procent av dagarna med föräldra- penning om man ser till samtliga uttag upp till barnet är 8 år. Bilden ser dock litet annorlunda när man tittar på pappans uttag de första viktiga åren. När barnet fyllt 1 år har pappan, i genomsnitt, svarat för 9 procent av föräldrarnas gemensamma uttag av föräldra- penningsdagar. När barnet fyllt 2 har han svarat för 17 procent. Det finns stora skillnader i pappors uttag och cirka 25 procent av papporna tar inte ut någon dag alls under barnets första 2 år. 
 14 
  
 I vardagligt tal och när jämställdhet diskuteras så brukar man med föräldraledighet främst avse tiden föräldrar är hemma innan barn börjar på förskola, något som vanligen sker när barnet är  
 1–2 
  år gammalt. Det är därför viktigt att ha detta mått i tankarna när man diskuterar uttag av föräldrapenning. 
 15 
  
 Det har med andra ord hänt en del sedan 1974 då möjligheten att ta ut pappaledighet infördes. Ser man på utvecklingen framtill idag (figur 7.1) syns en långsam men stadig ökning där införandet av kvoterade pappamånader, den första 1995 och den andra 2002 gör avtryck. Ökningen av mäns uttag av dagar har fortsatt på senare tid, dock i måttlig takt. Utvärderingar från Försäkringskassan visar att den senaste tidens ökning inte har att göra med jämställdhetsbonusen som 
  
 11 
  
 Prop. 2013/14:1 UO 13 s. 50. 
  
 12 
  
 Klinth 2013 s. 256 ff. 
  
 13 
  
 Duvander 2014. 
  
 14 
  
 FK 2012, FK 2013a, FK 2013b. 
  
 15 
  
 FK 2013b. 
  
 191 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 infördes 2008 utan snarare med en allmän trend där positiva attityder till mäns uttag av föräldraledighet stärkts. 
 16 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
 1974 1977 1980 1983 1986 1989 1992 1995 1998 2001 2004 2007 2010 2013 
  
 Källa 
 : Försäkringskassan officiell statistik och egen bearbetning. 
 Detta sätt att mäta behöver kompletteras med flera andra mått för att ge en rättvisande bild av hur män och kvinnor använder föräldra- försäkringen och hur länge män och kvinnor är föräldralediga. 
 Som nämnts ligger mäns uttag under barnets 2 första år på 17 procent. Uttaget av dagar därefter, upp till barnet är 8 år, delas relativt lika av föräldrarna och används främst till att exempelvis förlänga semestrar eller för att kunna ta ut strödagar (figur 7.2). 
 17  
 Detta är mindre viktigt utifrån jämställdhetspolitiska ambitioner eftersom ansvarsfördelningen mellan föräldrarna etableras främst under barnets första  
 1–2 
  år. 
  
 16 
  
 Duvander 2014. 
  
 17 
  
 Duvander 2014, FK 2013b. 
  
 192 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 350 
  
 1999 
  
 Kvinnor 
  
 300 
  
 2005 
  
 2002 
  
 2008 
  
 250 
  
 200 
  
 2011 
  
 150 
  
 Män 
  
 2005 
  
 100 
  
 2008 
  
 50 
  
 2011 
  
 2002 
  
 1999 
  
 0 
  
 0 
  
 0,5 
  
 1 
  
 1,5 
  
 2 
  
 2,5 
  
 3 
  
 3,5 
  
 4 
  
 4,5 
  
 5 
  
 5,5 
  
 6 
  
 6,5 
  
 7 
  
 Barnets uppnådda ålder 
  
 Källa 
 : Försäkringskassans statistikdatabas och egen bearbetning. 
 Något som dessutom är viktigt att lägga till är att både kvinnor och män sprider ut sina dagar. Det är vanligt att föräldrar exempelvis tar ut 5 dagar med föräldrapenning av 7 möjliga under en vecka. Den faktiska längden på mäns och kvinnors föräldraledighet är svår att beräkna exakt (se bilaga 5). En studie från Försäkringskassan visar att kvinnor i genomsnitt är hemma 15,3 månader och då tar ut 9,5 månader med föräldrapenning. Män är i genomsnitt hemma 3,8 månader och tar då ut 2,2 månader med föräldrapenning. 
 18  
 Kvinnor är alltså hemma en lång sammanhållen period innan barn börjar förskola och män en betydligt kortare period. 
 Ser man på mäns uttag av föräldrapenning framstår också stora skillnader. Uppskattningsvis delar cirka 12 procent av föräldrarna jämställt på antalet dagar under barnets första 2 år. Båda tar då ut inom intervallet  
 40–60 
  procent av dagarna. Samtidigt tar fort- farande ca 25 procent av männen i Sverige inte ut någon dag alls under barnets första 2 år. 
 19 
  
 18 
  
 FK 2013b. 
  
 19 
  
 FK 2012, 2013a. 
  
 193 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns uttag av föräldrapenning är med andra ord inte så stor som det ibland framställs i debatten. Jämställdhetseffekterna av mäns faktiska uttag av föräldrapenning framstår därmed som begränsade i och med att kvinnor fortfarande tar ut så stor del av tiden innan barn börjar förskola, en tid som är avgörande för att etablera mönster för omsorgsarbetet i familjen. Som nämnts har en minoritet, ca 12 procent, av föräldrarna delar på det sättet att det påtagligt påverkar mönstren för den rådande ojämställdheten. 
 20 
  
 7.1.3 
  
 Varför delad föräldraledighet är viktigt 
  
 Både politiker, forskare och andra aktörer i samhället har länge lyft fram att pappors ökade föräldraledighet skulle innebära en rad vinster. Det handlar det om att avlasta kvinnors hemarbete och underlätta för kvinnor att återgå i förvärvsarbete tidigare. Jämställdhet i hemmet påverkar jämställdheten i arbetslivet och kvinnor och mäns beteende på arbetsmarknaden skulle bli mer lika och statistisk diskriminering 
 21  
 därför minska. Därutöver har det återkommande lyfts fram att delad föräldraledighet har positiva effekter för barn genom att barnet får bättre tillgång till två föräldrar och närhet till fler vuxna. 
 22 
  
 När det gäller positiva effekter för män så är det framförallt att grundlägga pappans egna och självständiga relation till sitt barn som framstår som viktigt. Att erfarenheten av en längre tids föräldraledighet utvecklar mäns förmåga att ta hand om barn och sköta de hushållsuppgifter som krävs för att vara förälder framstår som givna. 
 Andra effekter för män som minskat riskbeteende, förbättrad hälsa och minskad dödlighet har också lyfts fram som positiva delar av att vara en närvarande förälder. Det kan vara svårt att visa de direkta effekterna av mäns föräldraledighet vad gäller jämställdhet och exempelvis fortsatt barnafödande och övriga familjedynamik. 
 23  
 Det beror till stor del på svårigheter att studera detta. Dels behövs långa uppföljningstider, dels är det svårt att fastställa orsakssamband. 
 24  
 Detta sagt lyfts samtidigt fram hur flera studier visar på sambandet mellan pappans tidiga engagemang i barnens liv och kontakten och 
  
 20 
  
 FK 2013b. 
  
 21 
  
 Statistisk diskriminering innebär att individer diskrimineras på basis av vissa stereotyper om någon grupp som individerna tillhör 
  
 22 
  
 Duvander 2014. 
  
 23 
  
 Duvander 2014. 
  
 24 
  
 Duvander 2014. 
  
 194 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 engagemanget senare under barnets liv. Bland annat påverkar föräldraledighetsuttag kontakten med barn efter en separation. 
 25 
  
 Andra studier har även visat på samband mellan mäns föräldra- ledighet och hälsa. 
 26  
 Men i dessa studier är det svårt att veta om det är pappans föräldraledighet som leder till utfallet eller om det är livsstilen hos de män som sedan väljer att vara föräldralediga som påverkar. Troligen är verkligheten ofta en kombination av att vissa pappor tar ledigt men att också ledigheten i sig ökar sannolikheten för vissa utfall. Det är troligt att pappor som är intresserade av barn tar lång ledighet men att ledigheten också stärker kontakten med och intresset för barnet. 
 27 
  
 Socialförsäkringar i Sverige är individuella rättigheter som inte kan överföras mellan individer, t.ex. inom familjen. Utifrån detta kan man argumentera att även föräldraförsäkringen, även om den har barnet i centrum, borde vara en individuell rättighet som inte kan överföras mellan individer i familjen. Föräldraförsäkringen skyddar för inkomst- bortfall vid vård av barn, precis som sjukförsäkring, arbetslöshets- försäkring och pension individuellt skyddar inkomsten vid annan frånvaro från arbete. 
 Att göra föräldraförsäkringen till en individuell rättighet för varje förälder utan möjlighet att föra över dagar till den andra föräldern är därmed en högst rimlig åtgärd. 
 Även om pappors föräldraledighet kan ses som ett ansvar är det samtidigt uppenbart att det har positiva effekter för män och mäns relation till sina barn. På ett samhälleligt och på ett individuellt plan är en jämställd föräldraförsäkring otvetydigt en grundstomme för mäns ökade omsorgsansvar. 
  
 7.1.4 
  
 Vad påverkar mäns uttag? 
  
 Även om normerna för föräldraskap förändrats går det fortfarande att argumentera för att förväntningarna på kvinnor att ta ut lång föräldraledighet är starka i samhället. Om inte det sker riskerar ibland en kvinna att ses som en sämre förälder. Samtidigt är förväntningarna på män att vara hemma lång tid svaga bl.a. på många arbetsplatser. Män förutsätts alltjämt i hög grad att orientera sig mer mot arbetslivet medan kvinnor förutsätts orientera sig mer 
  
 25 
  
 Duvander 2014. 
  
 26 
  
 Månsdotter, Carter och Lam, 2007, Månsdotter och Campbell, 2010. 
  
 27 
  
 Duvander 2014. 
  
 195 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 mot arbetslivet och omsorgen i hemmet. Den starka betoningen på valfrihet i föräldraförsäkringen åtföljs fortfarande av ett under- förstått antagande att mäns aktiva föräldraskap inte ses som något självklart. 
 Hur länge män och kvinnor är hemma sammanfaller enligt undersökningar genomförda av Försäkringskassan och i forskning med frågor om ekonomi, utbildning och om man arbetar i offentlig eller privat verksamhet. 
 28  
 Framförallt är det tydligt att det är föräldrar där båda har hög inkomst och hög utbildning som delar mest lika och använder flexibiliteten i försäkringen mest, det vill säga sprider ut sina dagar. Detta förklaras ibland med attityd- skillnader mellan olika grupper av föräldrar. För män – och kvinnor 
 – kan hög utbildning ofta sammanfalla med en friare arbetssituation och större möjlighet att vara föräldraledig. Samtidigt är det så att män med högst inkomst inte är de som tar flest dagar utan de tar något färre eller lika många som de med näst högst inkomst. 
 29  
 Här framstår skillnader mellan olika grupper av pappor med hög inkomst, där män i olika sektorer i arbetslivet sannolikt har olika mönster. Bland föräldrar med lägre inkomster och lägre utbildning använder kvinnor större del av försäkringen och sprider ut dagarna mindre. 
 30 
  
 Mammans inkomst och utbildning påverkar på det här sättet mäns uttag. En hög inkomst hos mamman kan kopplas till ett större uttag av föräldrapenning hos pappan. Mammor med hög inkomst tar också kortare ledighet. Samtidigt är det så att gruppen pappor som inte har en inkomst, en låg inkomst eller svag arbetsmarknadsanknytning är de som använder föräldrapenningen i minst utsträckning. 
 31 
  
 Både män och kvinnor med privata anställningar tar ut kortare ledighet än de som arbetar i offentlig sektor. I offentlig sektor finns många kvinnodominerade arbetsplatser och de kan vara mer anpassade till att fungera även då anställda är frånvarande för föräldraledighet. I offentlig sektor har också kollektivavtalen för extra ersättningar varit mer generösa under längre tid. Ett större uttag kan även ha att göra med attityden till ledighet på dessa arbetsplatser och med typen av arbetsuppgifter. 
  
 28 
  
 Duvander 2014. 
  
 29 
  
 Duvander 2014. 
  
 30 
  
 Duvander 2014. 
  
 31 
  
 Duvander 2014. 
  
 196 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 När det gäller ekonomi är det viktigt att understryka att föreställningen att familjen förlorar på att mannen är hemma många gånger överdrivs eller förutsätts på felaktiga grunder. 
 32 
  
 Vi ser alltså att hög utbildning och god ekonomi oftare sammanfaller med jämställda uttag. I förhållande till detta är det viktigt att diskutera hur förutsättningarna för jämställdhet hänger samman med ekonomisk jämlikhet. Sannolikheten för män och kvinnor med sämre arbetsmarknadsposition att välja jämställt framstår som mindre. Detta leder också till att kvinnor med svagare arbetsmarknadsanknytning riskerar att ytterligare försämra sin arbetsposition om de ensamt tar ansvar för föräldraledigheten. 
 I diskussionen om varför män inte tar ut mer föräldraledighet är det viktigt framhålla en mans eget ansvar för sin prioritering. Samtidigt ska man inte heller frånse kvinnors möjliga motstånd mot att dela på föräldraledigheten. Mäns  
 i-princip-inställning 
  till jämställdhet har lyfts fram och rimligen har även många kvinnor, på motsvarande sätt, en  
 i-princip-inställning 
  till att dela föräldra- ledigheten. Föreställningar om mäns sämre förmåga som föräldrar, omgivningens och föräldrars egna förväntningar på vem som bäst lämpar sig att vara hemma har alltjämt stor betydelse. 
 Ofta framförs också synpunkten att särskilt kvinnor som inte befinner sig i yrken med karriärmöjligheter ser föräldraledigheten som en möjlighet till uppehåll från arbetslivet. Men det finns forskning som visar att många män på motsvarande sätt motiverade ledighet med individuella skäl som till exempel att de behöver ett avbrott från arbetet. 
 33 
  
 På detta sätt framstår det som viktigt att via föräldraför- säkringens utformning tydligare signalera att män och kvinnor tillsammans förutsätts dela på föräldraledigheten. Mönster som innebär att ledning och personal på arbetsplatser förväntar sig att kvinnor är frånvarande under längre tid samt kommer att arbeta deltid riskerar annars att fortsätta att reproduceras. Mönstret påverkar, som vi tidigare lyft fram, kvinnors ekonomiska situation, även när det gäller pension. Likaså gäller det för skillnaderna i uttag för män och kvinnor med lägst inkomster. 
  
 32 
  
 FK 2013a 
  
 33 
  
 Duvander 2014, Plantin 2014. 
  
 197 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 7.1.5 
  
 Information till föräldrar 
  
 Att ta hand om små barn kräver kunskaper. Unga män kan uppleva sig mindre förberedda på denna form av omsorgsuppgift än kvinnor. En studie bland unga män och unga kvinnor visade att män inte trodde att barn skulle påverka deras arbetsliv medan kvinnor förväntade sig att de måste planera för att förena moderskap och yrkesliv. 
 34 
  
 Både män och kvinnor upplever också stress och osäkerhet i sitt föräldraskap, därför behövs stöd och utbildning för föräldrar. 
 Individualiserade månader framstår som den viktigaste åtgärden för att öka mäns uttag i syfte att nå de jämställdhetspolitiska målen. Mycket kan samtidigt även förbättras när det gäller den information som når föräldrar. Information om föräldrapenning går till den blivande mamman när hon bekräftats gravid på en mödravårdscentral och hon skickat in ett mödraskapsintyg. Den blivande pappan nås inte av information om sina rättigheter på samma sätt och främst inte lika tidigt. Det visar sig att pappor ofta får information om föräldra- penning genom mamman och att många föräldrar har stora brister i kunskap om sina rättigheter, särskilt pappor. Exempelvis visste bara en tredjedel av papporna i början av  
 2000-talet 
  att de hade rätt till lika många dagar som mamman. Det fanns exempel på att män uppfattade att de enbart hade rätt till de två så kallade pappamånaderna. Kunskapsbrist kan leda till osäkerhet kring föräldraledigheten och mindre självklarhet kring hur, när och hur mycket som ledigheten ska omfatta. 
 35 
  
 Informationen som når pappor och mammor inom mödra- och barnavården är viktig och i kapitel 12, om forskning och organisationer som arbetar med män och jämställdhet, diskuterar vi hur så kallade pappagrupper fungerar som ett uppskattat komplement inom MVC och BVC. Det är fortfarande så att fäder ges en sekundär roll och inte möts av samma information som mödrar. Pappagrupper ingår inte i ordinarie verksamhet utan beror på vårdcentralens val och ekonomiska situation. Utbildning om genus och särskilt kunskap om män och unga mäns roll som förälder efterfrågas inom barnmorske- utbildningen och bland personal som arbetar med blivande och nyblivna föräldrar. Dessutom efterfrågar många möjligheten att utöka pappagruppsverksamhet till en del av den ordinarie verksamheten. 
 36 
  
 34 
  
 Kugelberg 2004. 
  
 35 
  
 Duvander 2014. 
  
 36 
  
 Mfj 2014. 
  
 198 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 Vi anser det angeläget att det, i klart jämställdhetsyfte, behöver skapas ett brett utbud när det gäller föräldrautbildning. Man kan fråga sig om den lätt omvälvande situation som inträffar när ett par får barn och det därmed kommer in en tredje central part i relationen, inte skulle göra det motiverat att diskutera om en föräldrautbildning borde vara obligatorisk och exempelvis kopplas till föräldraförsäkringen. Detta skulle markera vikten av att föräldrar gemensamt ses som ansvariga för omsorgen om barnen. Vi är dock inte beredda att omedelbart ställa oss bakom en sådan idé men anser definitivt att frågan behöver utredas (se vidare kapitel 12). 
  
 7.1.6 
  
 Ett pappavänligt arbetsliv? 
  
 Möjligheten att ta ut längre föräldraledighet, vara tillfälligt hemma med sjukt barn (vab) eller att vara deltidsföräldraledig påverkas också av en rad förhållanden inom arbetslivet. Det är därför angeläget att i samband med föräldraförsäkringsfrågor diskutera hur arbetslivet på olika sätt stödjer föräldrar att kombinera arbete och familj. I bilaga 17 diskuteras hur lojalitetskonflikter kan uppstå för föräldrar i arbetslivet och hur många vittnar om att man inte får tillräcklig uppbackning. Det kan handla om att föräldrar som väljer att arbeta deltid fortfarande förväntas hantera samma arbetsbörda eller uppgifter. 
 37  
 Det finns skäl att tro att detta på mansdominerade arbetsplatser uppmärksammas i mindre utsträckning än på kvinnodominerade arbetsplatser. Det betyder att arbetsgivares och arbetskamraters kunskaper och förhåll- ningssätt när det kommer till att stödja män – och kvinnor – att kombinera arbete och familj behöver belysas. 
  
 7.1.7 
  
 Vad skulle en individualiserad föräldraförsäkring leda till? 
  
 Frågan om att reservera dagarna i föräldraförsäkringen är politiskt laddad. Samtidigt framstår detta som ett av de mest effektiva och 
 gripbara statliga styrinstrumenten för att uppnå de jämställdhets- politiska målen och särskilt för att stärka mäns omsorgsgivande och kontakten med de egna barnen. Som alternativ till en fullt ut individualiserad föräldraförsäkring har en tredelning av föräldraledig- 
  
 37  
 Plantin 2014. 
 199 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 heten utretts 
 38  
 och möjligheten att införa ytterligare en individualiserad pappamånad är något som återkommande förs på tal i politisk debatt. För den fortsatta debatten om föräldraförsäkringen tror vi att det är viktigt att lyfta fram att en fullt ut individualiserad försäkring inte behöver betraktas som något orimligt. 
 Om möjligheten att överföra dagar mellan föräldrar slopades skulle pappor använda mer föräldrapenning. Detta antagande kan göras med stöd i resultat om effekterna av tidigare reformer i Sverige. Det är också tydligt från de andra nordiska länderna att när tid reserveras till vardera föräldern så ökar användningen av denna tid bland män. Både Island och Norge är exempel på detta. Det är också uppenbart att attityder till jämställt föräldraskap påverkas av reglernas utformning. Det initiala motståndet mot reserverade månader i Sverige är inte alls lika starkt idag och det är en rimlig slutsats att reformen 1995 har gjort mycket för att svenska pappor ofta ses som världsbäst i att ta hand om sina barn. Det är därmed troligt att en individualiserad försäkring skulle leda till en betoning av ett jämställt föräldraskap. 
 39 
  
 Då både mammor och pappor sprider på dagarna idag skulle troligen mammor fortfarande ta ut länge föräldraledighet än män i och med flexibiliteten i försäkringen. Om den ena föräldern, säg mamman, skulle använda sin hälft av de 480 dagarna med 5 föräldrapenningdagar i veckan skulle det göra det möjligt att vara hemma cirka 11 månader. Det är också troligt att den andre förälderns, säg pappans, uttag skulle förlängas samt bli mer sammanhållet och att flera dagar skulle användas innan barnet börjar på förskola. Invändningen mot detta är att flexibiliteten i föräldraförsäkringen skulle minska, främst för föräldrar med lägre inkomster. 
 En tredelning av föräldrapenningen som föreslogs av Föräldra- försäkringsutredningen framstår som ett bra sätt att balansera dessa aspekter. I den utredningen har även kostnadsberäkningar, en rad ytterligare aspekter och förslag på förändringar av försäkringen analyserats. En tredelning skulle leda till en förändring i samma riktning som en fullständig individualisering, men inte lika starkt. Effekterna av att öka den reserverade tiden med en månad är svårare att se. Erfarenheten från de två första reserverade månaderna leder till att man kan vänta sig en måttlig förändring av pappans uttag i och med att förändringen var mycket större vid den första jämfört med den andra reserverade månaden. 
  
 38 
  
 SOU 2005:73. 
  
 39 
  
 Duvander 2014. 
  
 200 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 Från och med 2014 ska 80 procent av föräldrapenningen användas inom de första 4 åren och det kan också bidra till en mer sammanhållen tid för pappan innan barnet börjar förskola eftersom föräldrarna kommer behöva använda föräldrapenningdagarna mer intensivt i början av barnets liv. 
 Vidare finns det en grupp pappor som troligen inte skulle utnyttja sin del av försäkringen även om mamman inte kan använda den. Detta tas ofta som ett argument mot individualisering då barnen till dessa män skulle komma i kläm genom att barnen får börja i förskola tidigare. En individualisering av föräldra- försäkringen skulle behöva handskas med situationer där båda föräldrarna av särskilda skäl inte kan ta lika mycket ansvar. Detta är dock en situation som finns redan idag vid exempelvis en konflikt mellan föräldrarna. De reserverade månaderna kan inte utnyttjas, pappor kan neka mammor att ta mer än hälften av dagarna och vice versa. Att inte båda föräldrar använder föräldrapenning kan ha flera skäl och det är förstås så att föräldrar av båda könen kan vara både frånvarande, opassande eller ovilliga att sköta små barn. Då gemensam vårdnad om barnen är grundläggande i Sverige behöver detta lösas på annat sätt, oberoende av om en individualisering införs. 
 40 
  
 Frågan om vad som är barnens bästa blir ofta infekterad och ofta svår att avgöra. Ibland är det en fråga om att kortsiktiga och långsiktiga fördelar ställs mot varandra. Barnens bästa på lång sikt är exempelvis att inte råka i fattigdom genom att mamman hamnar utanför arbetsmarknaden (särskilt vid separation) och att en djup kontakt även med pappan befästs från början i livet. Detta kan innebära en viss ekonomisk omprioritering i början av barnets liv och det förutsätter att samhället erbjuder en generös försäkring. Det förutsätter också att barnets bästa inte i alla lägen är att skjuta upp förskolestarten utan att en förskola av god kvalitet ses som en positiv del av barns liv. 
 Sammanfattningsvis är det viktigt att avfärda en del myter kring följderna av en fullt ut individualiserad föräldraledighet. Delade man upp den sammanlagda försäkringstidens 16 månader betyder det inte att endera föräldern enbart skulle kunna vara hemma 8 månader, utan snarare 11 månader eller mer, givet de uttagsmönster som finns idag. För de familjer som prioriterar att endera föräldern är hemma en lång sammanhållen period på uppemot ett år, efter 
  
 40  
 Duvander 2014. 
 201 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 barnafödseln så kommer möjligheterna till detta att vara goda även om föräldraförsäkringen skulle individualiseras. 
 I jämförelse med en fullständig individualisering, framstår en tredelning som en relativt mild förändring av försäkringen och enbart en ytterligare kvoterad pappamånad som en reform med begränsad betydelse. 
 Mot en minskad, men fortsatt stor flexibilitet i systemet, kan ställas de uppenbara jämställdhetsvinster som en fullt ut individualiserad föräldraförsäkring skulle ge. Barn skulle få bättre kontakt med båda föräldrarna och ojämställda mönster i arbetslivet skulle utmanas på ett genomgripande sätt. 
  
 7.2 
  
 Separationer och vårdnadsfrågor 
  
 När det gäller män, separationer och vårdnadstvister kan två trender ställas bredvid varandra. Den första trenden är att det växelvisa boendet för barn efter en separation ökat kraftigt, särskilt på senare tid. Från att det vid mitten av  
 1980-talet 
  in till början av  
 1990-talet 
  enbart var några procent av barnen som bodde växelvis hos båda sina föräldrar är siffran idag drygt 30 procent. 
 41 
  
 En allt större grupp män har efter en separation ett delat ansvar för sina barn. Det har med andra ord skett en förändring i praktik när det gäller mäns sätt att ta hand om barn efter en separation. Detta även om det är viktigt att poängtera att mammor alltjämt oftast är boförälder efter en separation även vid gemensam vårdnad som är den vanligaste vårdnadsformen efter separation i Sverige. Män är fortfarande också ofta mer osäkra på hur livet med barn ska gestalta sig efter separationen än vad kvinnor kan vara. Som exempel har mäns utmaningar efter en separation beskrivits i boken 
 Det blir bra: manual för skilda män 
 . 
  
 42  
  
 Det är angeläget att framhålla detta som en tydlig och genomgripande förändring som skett under de senaste decennierna. Mäns kontakt med sina barn efter en separation har med andra ord tydligt förstärkts. 
  
 Den andra trenden är att vårdnadstvisterna ökar. Organisationer som företräder pappor i vårdnadstvister pekar på att det särskilt efter 2006, då vårdnadslagstiftningen senast förändrades, har blivit svårare för män att få behålla vårdnaden och ha delat boende för barnen. Den generella trenden att män i större utsträckning än 
  
 41 
  
 SOU 2011:51. 
  
 42 
  
 Ringdahl 2013. 
  
 202 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 tidigare har delad vårdnad, boende och umgänge med sina barn efter en separation kan ur dessa perspektiv ställas mot eventuellt stärkta eller kvarvarande problem för somliga män i vårdnads- tvister. 
 När det gäller tvister om vårdnad, boende och umgänge fram- kommer att 
 43 
 : 
  
 Ca 50 000 barn har föräldrar som separerar årligen. Flertalet separationer leder inte till vårdnadstvist. 
  
 Gemensam vårdnad är den vanligaste vårdnadsformen samt huvudregel i svensk lag. 
  
 Gemensam vårdnad betyder inte växelvis boende. Det vanligaste är att barn bor hos mamman. 
  
 Vårdnadslagstiftningen ändrades 1998 och sedan 2006 med förändringar i hur domstolen kan döma till ensam samt gemensam vårdnad mot en förälders vilja och vid samarbetssvårigheter. 
  
 Under  
  
 2000-talet 
  har andelen barn som bor med en förälder men som har två vårdnadshavare ökat från ca 65 procent till 72 procent 2011. 
  
 Vid en separation ska föräldrarna först försöka nå en överens- kommelse inom socialtjänstens familjerätt. Till denna vänder sig föräldrar när de inte kommer överens om den gemensamma vårdnaden efter en separation. 
  
 44  
 Föräldrarna erbjuds samarbets- samtal men dessa är frivilliga. En förälder kan avstå från att delta i samarbetssamtal. 
  
 Nås inte en överenskommelse går fallet vidare till domstol. 
  
 Vårdnadstvisterna har ökat sedan 2006. Enligt Domstolsverkets statistik inkom 5 300 stämningsansökningar till tingsrätterna 2012, en fördubbling jämfört med 2004. 
  
 Det saknas tillräcklig statistik över vårdnadstvister och domstols- utslag. Men det framstår som att samarbetssvårigheter är den vanligaste orsaken till domar om ensam vårdnad, vid sidan om anklagelser om våld eller övergrepp. 
  
 43  
 Dessa punkter återger till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning; Jones,  
 Män i tvister om vårdnad, boende och umgänge 
 , bilaga 18 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Schiratzki 2014. 
  
 44  
 Hur familjerätten bör arbeta vid frågor om vårdnad, boende och umgänge framgår av Socialstyrelsen 2012. 
 203 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 Vid avgörande av mål om vårdnad, boende och umgänge har en förälders position som boförälder eller umgängesförälder bety- delse. En boförälder åläggs – oavsett kön – ett mer omfattande ansvar än en förälder som inte bor med barnet. En umgänges- förälder har – oavsett kön – men med reservation för barnets vilja, mycket svårt att bli boförälder så länge boföräldern lyckas ge barnet en godtagbar stabil och riskfri tillvaro som inte alltför mycket präglas av föräldrakonflikt eller föräldraförlust. 
  
 Män som varit föräldralediga genomgår i mindre utsträckning vårdnadstvister. 
  
 Det framstår inte utifrån det underlag vi haft att domstolar kan beskrivas som specifikt mamma- eller pappavänliga utan att domstolarna dömer efter barnens behov och föräldrarnas 
 positionalitet som omvårdare. Dock, de könade mönster som finns bland föräldrar – att kvinnor i större utsträckning än män tagit ansvar för barnen, visat genom bl.a. uttag av föräldra- penningdagar – förklarar till del varför mammor i större utsträck- ning än pappor tilldöms att bli boföräldrar efter separationer. 
  
 7.2.1 
  
 Mäns erfarenheter från vårdnadstvister 
  
 Det finns ett flertal organisationer som arbetar för att uppmärk- samma mäns erfarenheter i vårdnadstvister och som är kritiska till hur både familjerätt och domstolar bemöter män i tvister om vårdnad boende och umgänge, eller i fall där män anser att modern till barnet är olämplig som förälder. 
 45  
 Utredningen har även mött advokater som arbetat med vårdnadstvister och som pekat på svårigheter för män i domstolsprocesser. 
 De erfarenheter män, som organiserat sig i dessa frågor, för fram kan summeras på följande sätt: Det nuvarande regelverket i vårdnadstvister premierar konflikt snarare än konfliktlösning. Om det inte framstår som möjligt för föräldrarna att samarbeta så tilldöms den ena föräldern antingen vårdnad eller att bli boende- förälder vid gemensam vårdnad. Detta är något dessa män anser framför allt gynnar mammor. 
 46 
  
 45 
  
 Utredningen har mött representanter från Föreningen PappaBarn, Mans- och familje- jouren samt Pappamanualen.se . 
  
 46 
  
 Se www.pappamanualen.se, www.pappabarn.se 
  
 204 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 Organisationerna som företräder pappor i vårdnadstvister har också fört fram att det saknas sanktioner mot föräldrar som umgängessaboterar. Trots att gemensam vårdnad innebär att man inte får fatta avgörande beslut om barnet utan den andre vårdnadshavarens medhåll kan exempelvis en förälder som flyttar och därmed försvårar för den andre föräldern att träffa barnet undgå sanktioner. 
 Organisationerna rapporterar även om problem i bemötandet inom socialtjänstens familjerätt. Att många handläggare är kvinnor anses gynna kvinnor i vårdnadsprocesser och behovet av fler manliga handläggare i vårdnadsärenden har lyfts fram. 
 På ett av våra seminarier rapporterade Röda korset om en pågående verksamhet kring stödgrupper för pappor och mammor i vårdnads- processer. Denna typ av verksamhet framstår som viktig i och med att män som upplever problem i vårdnadsfrågor har få professionella verksamheter att söka information och stöd hos. Att exempelvis söka sig till kriscentrum för män eller liknande verksamheter kan upplevas som inte det bästa då dessa organisationer främst arbetar med män som har en våldsproblematik eller annan form av stödbehov. 
 Dessutom rapporteras om hur män som har erfarenheter av en tidigare kvinnlig partner som haft olika former av problem, som gör denne mindre lämplig som förälder, kan mötas av ifråga- sättande på ett annat sätt än när kvinnor rapporterar motsvarande typ av problem. 
 Man har även fört fram problem med att vårdnadstvister drar ut på tiden och att detta kan leda till att barnet under en lång tid bor med den ene föräldern vilket senare gynnar denne förälder i tvistemålet. Kortare vårdnadsprocesser och mer intervention från familjerätten kring samarbetsavtal lyfts fram som ett stort behov. 
 Samtliga ovanstående punkter framstår som relativt okontroversiella och borde därför uppmärksammas inom berörda myndigheter och på politisk nivå. Vi anser att mäns möjliga sårbarhet i vårdnadsfrågor är en fråga som i för stor utsträckning negligerats inom jämställdhetspolitiken. 
 Att vårdnadstvister har en särskild laddning kan förklaras på flera plan. En handlar om svårigheten att hantera vårdnadstvister där det förekommer uppgifter om våld eller missbruk. Socialtjänsten har i uppgift att inledningsvis avgöra om det föreligger något hot för barnens säkerhet när man inleder en vårdnadsprocess. Men om något sådant inte är fallet, borde den efterföljande processen kunna utformas så att den minskar risken att konflikten förvärras eller att endera föräldern premieras på ovidkommande grunder. 
 205 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 Det är samtidigt noterbart att få av företrädarna för olika intressegrupper för män och vårdnadsfrågor lyfter fram betydelsen av föräldraledighet för att förbättra mäns position i vårdnadstvister. 
  
 7.2.2 
  
 Kvinnors erfarenheter från vårdnadstvister 
  
 Vi har inte på något omfattande sätt inventerat kvinnors erfaren- heter vid vårdnadstvister men vi har funnit en rad frågor som är värda att ta upp i sammanhanget. 
 Företrädare för organisationen Makalösa föräldrar, som inte uteslutande företräder kvinnor utan även män som är ensamstående, beskriver på många sätt en problematik liknande den vi behandlat ovan. 
 47  
 Många kvinnor som upplever vårdnadstvister rapporterar missnöje med familjerätten även om det finns undantag. Organisationen Makalösa föräldrar efterfrågar bl.a följande inom familjerätten: 
  
 Personal med mångfald (kön, ålder, etnicitet osv.) samt  
  
 genus- /mångfaldskompetens. 
  
 Tillgänglig familjerätt, där väntetider minimeras. 
  
 Personal som utbildats om våld i familjen och som reagerar mot kommentarer eller former av hot (från män eller kvinnor) som inte är acceptabla. 
  
 Mer intervention från personalen i familjerätten under vårdnads- processen och samtal om samarbete. 
  
 Obligatorisk deltagande i stödgrupp för föräldrarna (separata grupper för föräldrarna var för sig som dock gärna kan vara könsblandade). 
  
 Kompetensutveckling till personal i skola, förskola samt BVC och MVC kring deras roller under en separation. 
  
 Särskilt utbildade domare eller en särskild familjedomstol. 
  
 47  
 www.makalosa.org 
 206 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 7.2.3 
  
 Reflektioner kring vårdnadstvister 
  
 En vårdnadstvist är en dramatisk situation. Man kan ta en enklare utgångspunkt, nämligen en situation där en separation ska ske eller har skett och där båda parter inte är överens om separationen – den kan vara nog så laddad. Lägger man till att ett eller flera barn finns med i bilden och att sannolikheten är hög för att båda föräldrarna riskerar att få mindre tid med barnen ökar komplexiteten. Lägger man till detta möjligheten att den ena föräldern, mot det andre partnerns vilja, får majoriteten av tiden med barnet kan man förstå de spänningar som kan uppstå. Att därtill säga att en sådan situation för barnen är mycket påfrestande är ett understatement. 
 Det är här dock angeläget att understryka att det i första hand är föräldrarnas ansvar att, med barnets/barnens bästa för ögonen, komma fram till en lösning – detta så mycket mer som föräldrar och barn ska kunna umgås även många år efter själva tvisten. 
 Vi tror att viss del av kritiken mot familjerätten ska ses i ljuset av det i sig konfliktfyllda utgångsläget mellan pappan och mamman. 
 Ändå framstår det för oss som angeläget att genusperspektiv (som inkluderar frågor om mäns erfarenheter) görs än tydligare i kompetensutvecklingen inom familjerätten och att stärkta insatser där kan ha stor betydelse för att minska antalet tvister. 
 Nya arbetssätt där domstol och familjerätt har ett tätare samarbete och som ger föräldrar bättre verktyg för att ta ansvar, acceptera varandras föräldraskap och nå bättre samförstånds- lösningar har också utarbetats inom socialtjänsten på senare tid. 
 48  
 Vi anser att dessa arbetssätt och vårdnadsfrågor generellt behöver uppmärksammas mer i samhällsdebatten. 
 Därtill, regeringen avser att under 2014 tillsätta en utredning som utvärderar den vårdnadslagstiftning som trädde i kraft 2006. Denna utredning är angelägen och bör beakta hela vårdnads- processen. Det framstår som centralt att utredningen på ett allsidigt sätt inventerar de problem som kan uppstå i vårdnads- tvister och beaktar hur män respektive kvinnor kan uppleva likartade men också skilda problem. 
  
 48  
 Advokaten nr 9 2013. 
 207 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 SOU 2014:6 
  
 7.3 
  
 Faderskapspresumtion för samboende och möjligheter för  
  
 hbt-föräldrar 
  
 Fastställande av faderskap kan underlättas för samboende. 
 49  
 Detta har skett på Island där samboende par kan registrera sitt samboende och efter detta gäller samma presumtion om faderskap som för en gift man om kvinnan föder barn. 
 I Sverige har idag 65 procent av de barn som föds ogifta föräldrar. 
 50  
 Är den födande kvinnan heterosexuellt gift blir hennes man automatisk rättslig far till barnet. Är fadern ogift måste faderskapet utredas av socialnämnd. Socialtjänsten har ett omfattande uppdrag i samband med dessa faderskapsfrågor. En förenklad process för fastställande av faderskap för majoriteten av männen som blir pappor i Sverige skulle kunna frigöra resurser från socialtjänsten och vara ett led i en modernisering av den rättsliga synen på föräldraskap. 
 En annan fråga vi i utredningsarbete uppmärksammats på är frågan om pappa mot sin vilja. Det finns män som anser sig lurade av sin partner eller vid en tillfällig kontakt. Och liknande situation kan kvinnor råka ut för. En kvinna har dock möjligheten till abort. Det rimliga är förstås att mannen liksom kvinnan tar sitt fulla ansvar vid sexuellt umgänge. Samtidigt ser verkligen inte alltid ut på detta sätt. Hur denna mycket svåra problematik skulle kunna behandlas har vi inte gått in på i vårt arbete. 
 Värdet av en individualiserad föräldraförsäkring är stort. När denna fråga ses över, vilket vi anser måste göras, är det samtidigt angeläget att man även ser över behoven för de som lever i mer otraditionella familjebildningar. I många s.k. regnbågsfamiljer 
 51  
 finns en önskan att kunna dela föräldraledighetsdagarna på fler personer än de biologiska föräldrarna. Här skulle en överlåtelse- möjlighet till tredje part kunna utgöra en möjlighet. 
  
 49 
  
 Schiratzki 2014. 
  
 50 
  
 Schiratzki 2014, Socialstyrelsen 2012. 
  
 51 
  
 Barnet kan t.ex. ha samkönade föräldrar och kan ha kommit till genom assisterad befruktning (till exempel i en familj med två mammor), genom surrogat (till exempel i en familj med två pappor) eller genom assisterad befruktning där till exempel en familj med två mammor och en familj med två pappor delar på föräldraskapet. 
  
 208 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, familj och föräldraskap 
  
 7.4 
  
 Utmaningar 
  
 Den politiska diskussionen om föräldraförsäkringen präglas idag i vårt tycke av en överdriven försiktighet. Män kan ta hand om små barn, detta bevisas bl.a. av det faktum att vissa barn faktiskt har föräldrar som gör ett jämställt uttag av föräldrapenningdagarna. Men att endast en avgränsad och liten grupp har ett jämställt uttag visar också på begränsningarna i dagens valfrihetsbetonade föräldraförsäkring. 
 Sättet föräldrar delar på ansvaret för perioden innan barn börjar förskola är också det som generellt påverkar jämställdheten både i familjen och på arbetsmarknaden. Kvinnor som tar ut största delen av föräldraförsäkringen börjar ofta arbeta deltid och tar även ut störst andel dagar när det gäller vård av barn. Detta påverkar kvinnors ställning på arbetsmarknaden negativt sett till karriär- möjligheter och löneutveckling. För att statsmakterna ska nå det jämställdhetspolitiska målet om jämn fördelning av det obetalda  
 hem-och 
  omsorgsarbetet är det svårt att se ett bättre och mer gripbart styrmedel än föräldraförsäkringen. 
 Vi har även lyft fram frågan om vårdnadstvister. En starkt ökande del av barn lever idag växelvis boende hos sina föräldrar efter en separation men kvinnor är fortfarande oftast boförälder. Vi pekar på hur män rapporterar om upplevelser av könsstyrt bemötande i familjerätten men även att kvinnor rapporterar om problem i familjerätten. Det tycks som om socialtjänsten kan underlätta vårdnadsprocesser och minska konfliktsituationer genom att se över sina arbetssätt och stötta föräldrar mer. 
 209 
 Min sida – Jackson 
 När jag började jobba – på  
 1960-talet 
  – var det uselt ställt med jämställdheten. Det är bättre nu, men långt ifrån bra. 
 Vi som vill jämställdhet och jämlikhet måste kämpa för det. Kampen måste föras i vardagslivet, arbetslivet och inom de organisationer vi är verksamma. Målet är att varje människa ges förutsättningen att få ett rikt och meningsfullt liv. 
 Det viktigt att männen inser att de måste bli positiva till förändring, inte minst när det gäller jämställdhet. Det är inte synd om män, men det kan bli det om de missar jämställdhetståget. 
 Jag hörde om ung kille som var med i ett samtal om utbildning. På frågan om pojkars sämre betyg så sa han lite kaxigt – det gör inget, vi får jobb ändå. Risken är att han blir grundligt besviken i framtiden. 
 Strukturomvandlingen har varit genomgripande de senaste 50 åren, precis som jämställdhetsutvecklingen, och inget tyder på att den kommer att avstanna. 
 Politiken behöver bejaka strukturomvandlingen och möta den med utbildningssatsningar och bättre möjligheter för alla att lära hela livet. Därför måste samhället erbjuda möjligheter till omställ- ning så att folk inte håller sig fast när man behöver utvecklas. Arbetsmarknadspolitik och utbildningspolitik krävs för att vi ska kunna utveckla den generella och solidariska välfärdspolitiken. Men framförallt tror jag att delad föräldraledighet och bättre föräldra- utbildning är det bästa sättet att skapa jämställdhet. Det gör män mer delaktiga i livet, inte bara arbetslivet. Vi män är ofta mindre öppna för förändring än kvinnor och det är synd. Jag brukar säga att det är bra med en backspegel, men inte om den tar upp hela framrutan. 
 Tyler har varit expert i utredningen. Han har bl.a. varit ordförande i IF Metall. 
 211 
  
 8 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 Slutsatser 
  
 1. 
  
 Män lever i genomsnitt 3,6 år kortare än kvinnor men skillnaderna minskar successivt. 
  
 2. 
  
 Män är sjukskrivna ungefär hälften så mycket som kvinnor. 
  
 3. 
  
 Medellivslängd och hälsa är tydligt kopplade till socio- ekonomiska faktorer. Så är t.ex. hälsoskillnaden mellan könen mindre än skillnaden mellan dem med exempelvis olika utbildningsnivå. 
  
 4. 
  
 Mansnormer påverkar mäns relation till vård och hälsa. Den manliga normen att vara stark och osårbar har bl.a. som effekt att män söker vård sent, kanske i ett stadium, när sjuk- domen utvecklats onödigt långt. Att bryta denna norm skulle alltså ha stor effekt även när det gäller hälsans område 
  
 5. 
  
 Mäns ovilja att söka hjälp och vård i tid leder till ökade samhällsekonomiska kostnader, högre dödlighet och onödigt individuellt lidande. 
  
 6. 
  
 Män behöver få än mer målgruppsinriktad information om sin överdödlighet, som bl.a. är knuten till risktagande, alkohol, våld, olyckor, depression och självmord. 
  
 7. 
  
 Män, inte minst yngre, behöver medvetandegöra sig om vad deras riskbeteende kostar dem själva och samhället. 
  
 8. 
  
 Mäns generella position i samhället gör det svårt att föreställa sig män som svaga, utsatta eller som ett offer för omständlig- heter omkring dem. 
  
 213 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 9. 
  
 Bland hemlösa och utslagna är en överväldigande majoritet män. Akut hemlöshet är också vanligare bland män, 
  
 10.Unga män, män som arbetat inom industrierna och män med kort formell utbildning eller långtidssjukskrivna män riskerar att relativt snabbt hamna utanför samhällets skyddsnät. 
  
 11. 
  
 Jämställdhet i samhället tycks innebära fördelar för män i form av bättre hälsa, minskade riskbeteenden, etc. 
  
 I detta kapitel tar vi upp frågor om skillnader mellan mäns och kvinnors hälsa, skillnader inom gruppen män, frågor om den manliga kroppens yttre – estetisering och andra frågor relaterade till hälsa – arbete, hälsa, självmord, social utsatthet samt jämställdhet. 
 Vi har i viss mån tidigare berört hälsofrågor (kapitel 4.5.1 om medellivslängd). Sexuell hälsa tar vi upp i kapitel 10.2. 
  
 8.1 
  
 Skillnader i mäns och kvinnors hälsa 
  
 Mäns hälsa och sätt att hantera och uppleva sina kroppar är viktiga frågor att sätta i relation till normer för maskulinitet och jämställda livsmönster. 
 1  
 Det gäller normer för mäns ideal och beteenden med kopplingar mellan maskulinitet, hårdhet och risktagande; normer som inverkar på mäns villighet att söka vård och prata om hur man mår. Dessa återfinns hos enskilda män, grupper av män och även inom sjukvårdens professioner. 
 Män lever, som vi tidigare sett (kapitel 4.5.1) i genomsnitt 3,6 år kortare än kvinnor. Även om skillnaden successivt minskar är det en viktig utgångspunkt för en diskussion om lika livschanser för män och kvinnor. 
 Något paradoxalt dock är uppgifterna att män har ett hälsosamt år mer än kvinnor framför sig när de föds (se avsnitt 4.5.1). 
 Män är mindre sjukskrivna än kvinnor (se avsnitt 8.7 och 8.8.2). Kvinnor rapporterar i högre grad både fysisk och psykisk ohälsa än vad män gör. Av tradition har detta ofta förklarats av kvinnors 
  
 1  
 I detta kapitel återges text från en av underlagsrapporterna till vår utredning, Martin  
 Män, kropp och hälsa,  
 bilaga 6 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Wood 2014. I kapitlet återges till del även text från en annan av underlagsrapporterna till vår utredning, Trevino  
 Män och social utsatthet – en översikt,  
 bilaga 7 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Herz 2014. 
 214 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 dubbelarbete, det vill säga att ha ansvaret för både hemmets dagliga skötsel och sitt arbetsliv. 
 2 
  
 Samtidigt tyder forskning om män och hälsa på att män under- diagnosticeras när det gäller exempelvis depression och att män söker vård senare än vad kvinnor gör, något som påverkar såväl samhällets kostnader som dödligheten.  
 3 
  
 Män söker hjälp, särskilt vad gäller psykisk hälsa, i mindre utsträckning än kvinnor. Sjukvården uppmärksammar dessutom i mindre utsträckning mäns psykiska hjälpbehov. 
 Avgörande skillnader finns också mellan olika grupper av män när det gäller hälsoaspekter. 
 Det ovanstående belyser komplexiteten när det kommer till jämförelser mellan mäns och kvinnors hälsa och ohälsa. 
 Frågorna om mäns, och kvinnors hälsa och därtill relaterad jämställdhet är inte bara svensk utan belyses också i flera EU- rapporter m.fl. 
 4 
  
 8.2 
  
 Jämlikhet när det gäller hälsa och vård? 
  
 Ovan har vi berört skillnader mellan könen när det gäller hälsa och vård. Det finns dock all anledning att även studera andra skillnader. 
 5 
  
 Det finns regionala skillnader i Sverige. Ett sådant exempel är behandling av cancer där det finns stora variationer inom Sverige. 
 Det finns sociala skillnader. Risken för förtida död, före 65 års ålder, är mer än dubbelt så hög bland personer med enbart grund- skoleutbildning, vilket gäller både män och kvinnor. Stora skillnader i förtida död finns såväl när det gäller dödlighet i hjärt – och kärlsjukdomar, cancer, skador, alkoholrelaterad sjuklighet, diabetes och sjukdomar i andningsorganen. 
 Det finns andra skillnader, så t.ex. har män och utlandsfödda högre dödlighet i behandlingsbara sjukdomar jämfört med kvinnor och svenskfödda. Undvikbar slutenvård 
 6  
 är mer än dubbelt så vanligt bland lågutbildade än högutbildade. 
 Även om förtida död i behandlingsbara sjukdomar minskar i alla utbildningsgrupper sker förbättringen snabbare för högutbildade. Det 
  
 2 
  
 Herz 2014 avsnitt 4.3. 
  
 3 
  
 Wood 2014 avsnitt 4. 
  
 4 
  
 Se bl.a. European Commission 2013a, European Commission 2013b, OECD 2013a. 
  
 5 
  
 I detta avsnitt återges till del text från Socialstyrelsen 2011 s. 7 ff. Frågorna har sedan tagits upp i bl.a. SOU 2013:44. 
  
 6 
  
 Sjukdomar och tillstånd som kan behandlas framgångsrikt inom öppna vårdformer. 
  
 215 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 har medfört att skillnaderna mellan grupperna har ökat under senare år. 
  
 8.3 
  
 Mäns normer om hälsa 
  
 Män och hälsa är ett omfattande forskningsområde. 
 7  
 Ett perspektiv rör normer för maskulinitet som påverkar mäns hälsobeteende. 
 Sådana normer om manlighet som bygger på att män ska vara tuffa, osårbara, robusta och inte visa svaghet får konsekvenser för mäns hälsa genom att män tenderar att inte söka vård och ägnar sig åt ohälsosamma och riskfyllda praktiker. 
 8  
 Män kan distansera sig från hjälp och visa att man inte bryr sig om hälsa och risker p.g.a. att det associerar till kvinnlighet, beroende och sårbarhet. Män kan eftersträva dominans och makt genom ett stereotypt manligt beteende som inbegriper risktagande. Samtidigt finns det ett pris för detta som blir särskilt uppenbart för dem som är eller blir marginaliserade grupper av män. 
 Det har t.ex. visats hur unga män inte söker hjälp vid köns- sjukdomar förrän de får tydliga symtom och inte testar sig i den utsträckning som behövs (se kapitel 10.2.1). 
 9  
 I förlängningen leder detta inte bara till att de inte får den hjälp de behöver utan att det också dröjer innan medicinsk hjälp kan sättas in. Sjukdomar kan både förvärras och hinna spridas på grund av att en specifik form av maskulin ideologi reproduceras. 
 Detta leder till större samhällsekonomiska kostnader och ökat individuellt lidande samt bidrar till mäns högre dödlighet. 
 Mäns ovilja att söka hjälp för både medicinska och sociala problem har föranlett en omfattande diskussion avseende hur denna ovilja och mäns riskbeteenden ska förstås. 
 10  
 Ibland talas det om hur en maskulin ideologi och livsstil per se är en riskfaktor. 
 11 
  
 Förhållandet kopplas även till sjukvårdens bemötande av män. Forskning pekar på hur hälso- och sjukvård kan bidra till synen på män som osårbara och starka genom att den ställer färre frågor till män eller att inte se exempelvis riskbeteende som tecken på psykisk ohälsa. 
 12 
  
 7 
  
 I detta avsnitt, 8.3, återges till del text från Wood 2014 och Herz 2014. 
  
 8 
  
 Wood 2014 avsnitt 6. 
  
 9 
  
 Se även Wood 2014 avsnitt 5. 
  
 10 
  
 Herz 2014 avsnitt 4.3. 
  
 11 
  
 Herz 2014 avsnitt 4.3. 
  
 12 
  
 Statens folkhälsoinstitut 2011. 
  
 216 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 8.4 
  
 Skillnader mellan män 
  
 Forskning om män och folkhälsa i Sverige pekar på att ensidiga jämförelser av män och kvinnor leder till en överbetoning av köns- skillnad och en underbetoning av skillnader inom grupperna män och kvinnor. Hälsoskillnaderna är t.ex. större mellan utbildnings- grupper än mellan kön. 
 13  
 Det går även att se en rad sammanhang där ålder, utbildningsnivå, socioekonomi, utländsk bakgrund, sexualitet och geografi påverkar mäns hälsa. 
 14  
 En tydlig illustration av detta förhållande finns i statistik kring mäns och kvinnors medellivslängd och dödlighet. Detta behandlade vi i kapitel 4.5.1 och tar vidare i avsnitt 8.10. 
 Att män behöver förstås i relation till andra kategorier än kön poängteras i svensk forskning och i t.ex. rapporter från Europeiska kommissionen. 
 15  
 I rapporterna beskrivs hur sociala omständigheter påverkar mäns hälsa och livsstil och att dessa påverkar både dödlighet och sårbarhet. Som exempel nämns att rökning är störst bland fattiga män i Europa och att arbetslöshet påverkar mäns hälsa negativt. Mäns hälsoproblem beskrivs som en kombination av social ojämlikhet och socialisering mot hårdhet, yrkesarbete och  
 icke-omsorg. 
 16 
  
 I rapporterna betonas också att de kostnader och de privilegier som följer med maskulinitet är ojämnt fördelade inom gruppen män. 
 Skillnader i hälsa kan visa sig i att priviligierade män kan ha ekonomiska och andra förutsättningar som möjliggör en hälsosam livsstil medan mindre priviligierade män inte har samma möjlig- heter till detta. Dessutom kan manligt ohälsobeteende, exempelvis alkoholberoende och riskbeteende bland socialt utsatta män också förstås som en form av motstånd mot en marginaliserad position. 
 17 
  
 Det finns en stor skillnad mellan till exempel män med arbetarklass- respektive medelklassbakgrund. 
 18  
 Samma sak gäller förändrade livsvillkor bland män som exempelvis förändringar i diet, träning eller livsstil. Ofta är förändringarna medelklass- fenomen eftersom det krävs resurser för att kunna lägga om sin livsstil. Fattigdom och hälsa samvarierar i olika hög utsträckning i 
  
 13 
  
 Folkhälsomyndigheten 2014. 
  
 14 
  
 Wood 2014 avsnitt 6. 
  
 15 
  
 European Commission 2013a 
  
 ,  
 European Commission 2013b. 
  
 16 
  
 European Commission 2013a s.129. 
  
 17 
  
 Wood 2014 avsnitt 6. 
  
 18 
  
 Herz 2014 avsnitt 4.3. 
  
 217 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 olika länder men även i olika regioner, där både sociala och ekonomiska faktorer påverkar. 
 19 
  
 Det finns i Sverige också skillnader mellan inrikes och utrikes födda. Inrikes födda män anser sig ha bäst allmänt hälsotillstånd, följda av utrikes födda män och inrikes födda kvinnor. Sämst hälso- tillstånd anser sig utrikes födda kvinnor ha. Svår värk är vanligast hos utrikes födda kvinnor, därnäst utrikes födda män. När det gäller psykisk hälsa kommer tillfredsställensen med hälsan i samma ordning som det allmänna hälsotillståndet. 
 20 
  
 Det är dock värt nämna att det finns många positiva trender när det gäller mäns hälsa. Föreställningar om den robuste mannen som inte bör visa känslor och inte tar hand om sin kropp gäller inte i lika stor utsträckning som tidigare. 
 21  
 Det knyter bl.a. till medel- livslängd som vi återkommer till (avsnitt 8.10) och till avsnittet nedan (8.5) om kroppens yttre. 
 Det finns statistik som visar på minskade könsskillnader i dödlighet, vilket beror på att mäns dödlighet i hjärt- och kärlsjuk- domar minskar. 
 22  
 Trender som pekar mot ett ökat hälsomedvetande och minskad dödlighet behöver dock ställas i relation till sociala skillnader mellan olika grupper av män. Maskulinitet framstår som en tydlig riskfaktor i kombination med social utsatthet eller marginalisering men, i jämförelse med kvinnors ohälsa, som en friskfaktor i kombination med resurser och inkludering. 
  
 8.5 
  
 Kroppens yttre 
  
 På  
 1990-talet 
  diskuterades flitigt det fenomen som går under beteckningen estetisering av manlighet. 
 23  
 En rad forskare konstaterade att män i allt större utsträckning börjat ägna sig åt utseende, kropp, smink och kläder. Denna diskussion har fortsatt in på  
 2000-talet 
  och nu handlar det inte enbart om yttre attribut, utan om att med hjälp av träning och diet göra om kroppen. 
 Idag finns det också en ökad hälsomedvetenhet i många länder, inte minst i Sverige, där ansvaret för individens hälsa allt tydligare 
  
 19 
  
 Herz 2014 avsnitt 4.3. 
  
 20 
  
 SCB (ULF/SILC). 
  
 21 
  
 Wood 2014 avsnitt 6. 
  
 22 
  
 Folkhälsoinstitutet 2012. 
  
 23 
  
 I de första fyra styckena i detta avsnitt, 8.5, återges till del text från en av underlags- rapporterna till vår utredning, Cook  
  
 Män tänker, tycker och gör,  
 bilaga 20 till vår utredning. Rapporten refereras i fortsättningen som Wells 2014b. 
 218 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 hamnar på den enskilde personen. Delar av denna förändringsprocess har ett starkt samband med och historiska rötter i bodybuilding och ideal, där män är starka, välbyggda och muskulösa. Men det finns också andra nyanser i denna förändring. Det starka fokus som riktas mot kroppen idag för också med sig ett ökat hälsomedvetande och en ökad självmedvetenhet. 
 Detta är en förklaring till den enorma utbyggnaden av gym- och fitnessindustrin. Det blir allt vanligare att människor skaffar sig personliga tränare, årskort på gym och att man också regelbundet konsulterar experter när det gäller hälsa, träning och livsstil. 
 Samtidigt måste frågor om träning, kropp, vikt och hälsa alltid sättas in i ett sociokulturellt sammanhang där inte minst klass förklarar en hel del av variationen i beteenden och attityder. Denna nya kroppskultur kan ses som ett led i en omfattande individualisering och en allt mer accentuerad individkult. Ansvaret för hälsa och välbefinnande läggs i allt större utsträckning på individen. Träningen på gym passar väl in i en modern och medel- klassbaserad livsstil. I denna övergång från en kollektiv till en individuell kropp sker det också en rad förändringar vad gäller genusstrukturer och hur människor gör kön. Gymkulturen för- stärker vissa drag och skillnader, samtidigt som den också innefattar en subversiv kraft, som kan upplösa en del distinktioner och skill- nader. Kroppen ses som mer plastisk och görbar, och kön utgör inget hinder för att tänja på utformandet av en viss kropp. Muskler har också blivit något som är attraktivt för både män och kvinnor. Vissa människors besatthet av att forma, skulptera och definiera kroppen har ett könsneutralt drag över sig. 
 Vi uppfattar att en stor del av detta handlar om att behålla eller förbättra hälsan. Vi uppfattar också att en del handlar om just estetisering som ibland, paradoxalt nog, t.o.m. kan ta sig uttryck i att klart ohälsosamma metoder tas till för att förändra kroppens yttre. 
 En annan paradox – i en tid när fysisk styrka allt mindre är en viktig egenskap på arbetsmarknaden och i andra liknande samman- hang, bygger många män – och även en del kvinnor, upp klassiskt maskulina, muskulösa kroppar. Motivet torde mer vara att försköna och förmanliga kroppen än att använda musklerna. 
 En form av estetisering är piercing; en håltagning på kroppen som följs av fästning av ett smycke, ofta ringar eller stavar av metall, och då främst titan. Piercingar görs av olika skäl, såsom estetiska, sociala, magiska eller medicinska skäl. Företeelsen har 
 219 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 funnits i flera tusen år och har under de senaste två decennierna blivit vanligare bland män och kvinnor i Sverige men förefaller under de senaste åren ha minskat i omfattning. 
 Tatuering, som till stora delar förefaller ha tagit över efter piercing, är ett annat exempel på estetisering av kroppen. Även denna företeelse har funnits i tusentals år i många kulturer runt om i världen. Efter att de tidiga europeiska kulturerna övergått till kristendom var det i västvärlden nästan uteslutande sjömän och kriminella som bar tatueringar fram till dess att det åter blev ett mode på  
 1980-talet. 
  I dag är det mycket vanligt och vanligare hos män än kvinnor. Frågan är om tatuering kan ses som ett jämställt mode. I många fall synes det med tanke på motivval istället tydligare markera könstillhörighet; klassiskt maskulina respektive klassiskt feminina motiv är vanliga. 
 Det finns grupper av män som lägger allt mer tid och resurser på sitt utseende, t.ex. smink och hårfärgning och därmed tenderar att ta sig an typiskt kvinnliga mönster och det finns grupper av män som genom plastikoperationer, ja rent av penisförlängningar, gör sig mer klassiskt maskulina. Måhända ska detta dock inte ses som en paradox utan som exempel på ökad mångfald i samhället? 
  
 8.6 
  
 Psykisk hälsa 
  
 Män lider mindre av psykisk ohälsa än kvinnor och rapporterar i mindre utsträckning besvär av ängslan, oro eller ångest. 
 24  
 Kvinnor diagnostiseras och behandlas i dubbelt så hög utsträckning för depression som män och varannan kvinna och var fjärde man förväntas någon gång under livet drabbas av depression. 
 25 
  
 Unga har sedan  
 1990-talet 
  haft en sämre hälsoutveckling än övriga befolkningen, framförallt när det gäller den psykiska hälsan. 
 26  
 Könsskillnaderna i psykisk hälsa är som störst under ungdomstiden. 
 27  
 Den försämrade psykiska hälsan är framförallt utbredd bland unga kvinnor. 
 28  
 Detta kan ha att göra med att de 
  
 24 
  
 Män 15 procent, kvinnor 22 procent. Källa: SCB (ULF/SILC). 
  
 25 
  
 I detta avsnitt, 8.6, återges till del text från Wood 2014 avsnitt 4. 
  
 26 
  
 Ungdomsstyrelsen 2013 s. 169. 
  
 27 
  
 Ungdomsstyrelsen 2013 s. 175. 
  
 28 
  
 I åldersgruppen  
  
 16-25 
  år upplever 5 procent av killarna att de är stressade varje dag mot 17 procent av tjejerna. Tjejer i gymnasieskolan är de som känner sig allra mest stressade i skolan. Källa: Ungdomsstyrelsen 2013 s. 172. 
 220 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 ställer högre krav på sig själva än killar. 
 29  
 Pojkar upplever i högre utsträckning att de har ett mycket bra hälsotillstånd. 
 30 
  
 Den tilltagande psykiska ohälsan tar sig bl.a. uttryck i förtida pensionering bland unga. Förtida pensionering i åldersgruppen 20– 34 år ökade mellan 1997 och 2007 med 61 procent för män och 71 procent för kvinnor. 
 31 
  
 Mäns psykiska ohälsa skiljer sig vidare mellan män beroende på sexualitet; homo- och bisexuella män har sämre psykisk hälsa än heterosexuella män i Sverige. 
 32  
 (Se även kapitel 3.5.) 
 Inom forskning om skillnader i psykisk hälsa mellan män och kvinnor påpekas dock återkommande att skillnaderna delvis måste förstås i relation till sociokulturella omständigheter där uttryck för psykisk ohälsa är sammankopplat med kön. Detta innebär bland annat att mäns psykiska ohälsa i högre utsträckning tar sig uttryck genom aggressivitet, utåtagerande beteende och missbruk av droger och alkohol. Dessa uttryck har förbisetts som symptom för depression och leder till underdiagnostisering av mäns psykiska ohälsa, något som påpekas i såväl nationella som internationella studier. Denna underdiagnostisering kan också kopplas till att män står för drygt 70 procent av alla självmord (se vidare avsnitt 8.9) trots den lägre frekvensen av rapporterad psykisk ohälsa. 
 Det finns när det gäller psykisk hälsa i Sverige också skillnader mellan inrikes och utrikes födda. Inrikes födda män har minst besvär av ängslan, oro och ångest, följda av utrikes födda män och inrikes födda kvinnor. Mest besvär har utrikes födda kvinnor. 
 33 
  
 Det har vid studier inom EU konstaterats att skillnaderna mellan mäns och kvinnors hjälpsökande är än större när det gäller fysisk hälsa än psykisk ohälsa vilket bland annat relateras till dominerande normer kring manlighet som lyfter fram oberoende, undantryckande av känslor, självbehärskning och kontroll. 
 34 
  
 Det anknyter till forskning som menar att depression genom uttryck som maktlöshet och brist på kontroll kan förstås som en feminiserad sjukdom och att män därför tenderar att underbetona och dölja sina depressioner. Intervjuer med primärvårdspatienter visar exempelvis att män i större utsträckning rapporterade 
  
 29 
  
 På gymnasiet uppger 55 procent av tjejerna att de ofta är stressade över sina egna krav på att prestera väl i skolan. För killarna är siffran 33 procent. Källa: Ungdomsstyrelsen 2013 s. 174. 
  
 30 
  
 39 procent jämfört med flickornas 26 procent. Källa: Ungdomsstyrelsen 2013 s. 169. 
  
 31 
  
 Försäkringskassan. Se även Cooper och Östh 2011 s. 10 
  
 32 
  
 Socialstyrelsen 2011 s. 139. 
  
 33 
  
 SCB 2013 s. 94. 
  
 34 
  
 European Commission 2013b. 
  
 221 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 kroppsliga symptom som bröstsmärtor, andning, hjärta eller högt blodtryck medan kvinnor snarare beskrev depressionen i termer av känslomässiga uttryck och återkom till känslor av skam och skuld. Familj och arbete spelade olika roll i mäns och kvinnors berättelser där män med hög utbildning talade om arbetet. Kvinnor med hög utbildning kände sig pressade av både hem och arbete medan kvinnor ur arbetarklassen framför allt talade om familj, gav uttryck för pessimism och självkritik, bl.a. relaterat till upplevelser av misslyckanden som mamma. De könsrelaterade uttrycken märktes även i hur män beskrev känslor av aggressivitet och irritation och hur depressionen stod i motsättning till vad det innebar att vara man. 
 35 
  
 Om mäns depressioner till stor del varit frånvarande i debatten, har de senaste årens ökning av neuropsykiatriska diagnoser som exempelvis ADHD, som innebär koncentrationssvårigheter, över- aktivitet och bristande impulskontroll, fått desto större uppmärk- samhet. 
 Bland de som diagnostiseras med ADHD är pojkar över- representerade. 
 36  
 En ökad medvetenhet och ökad diagnostisering av ADHD kan bl.a. påverka brottsbenägenheten. Det är sedan tidigare känt att personer med ADHD löper en ökad risk att hamna i kriminalitet. En studie har visat att brottsligheten sjunker med 32 procent under perioder med medicinering. 
 37  
 Denna studie bygger på att individerna jämförts med sig själva vilket gör att resultaten sannolikt inte beror på andra skillnader mellan de som får läkemedelsbehandling och de som inte får det (se även kapitel 9.1) 
 Vad denna studie illustrerar är de stora potentiella vinster både för enskilda och samhälleligt, som är förenade med en ökad medvetenhet kring och behandling av neuropsykiatriska diagnoser. 
 Mäns psykiska ohälsa och många mäns ovilja att söka hjälp för psykisk ohälsa är en stor utmaning. Det handlar om att män i högre grad behöver tillåta sig och tillägna sig ett språk för tunga känslor och kunna uttrycka sig inför nära. Det handlar också om satsningar på sammanhang där män enkelt kan tala om sin psykiska hälsa och det handlar om en större medvetenhet inom vårdens professioner om könskodade beskrivningar av exempelvis depressioner. 
  
 35 
  
 Wood 2014 avsnitt 4. 
  
 36 
  
 Cirka 5 procent av barn i skolåldern beräknas ha ADHD och att det hos pojkar är  
  
 2–3 
  gånger vanligare än hos flickor. Källa: Socialstyrelsen 2010. 
  
 37 
  
 Lichtenstein et al. 2012. Studien omfattade 25 000 personer med ADHD under perioden  
  
 2006–2009. 
  
 222 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 8.7 
  
 Sjukpenning – män, kvinnor och ansvar för barn 
  
 Det finns en påtaglig skillnad i antalet sjukpenningfall mellan män och kvinnor (figur 8.1). 
  
 120 
  
 Kvinnor: 180 dagar och mer 
  
 100 
  
 Män: 180 dagar och mer 
  
 Kvinnor:  
 60-179 
  dagar 
  
 80 
  
 Män:  
 60-179 
  dagar 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
 1974 
  
 1979 
  
 1984 
  
 1989 
  
 1994 
  
 1999 
  
 2004 
  
 2009 
  
 2014 
  
 Källa 
 : SCB/Försäkringskassan 2013a och egen bearbetning. 
  
 Vi ser bl. a. att män har nästan hälften så många sjukpenningfall som kvinnor. Det gäller såväl sjukpenningfall som pågått över ett halvår och sådana som pågått kortare tid. 
 Av dem som hade sjuk- och aktivitetsersättning december 2012 var 41 procent män och 59 procent kvinnor. 
 38 
  
 Det finns också en påtaglig skillnad mellan pappor och mammor knutet till antalet sjukdagar (figur 8.2). 
  
 38  
 Försäkringskassan 2013b. 
 223 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 5 
  
 4,5 
  
 Kvinnor 
  
 4 
  
 Män 
  
 3,5 
  
 3 
  
 2,5 
  
 2 
  
 1,5 
  
 1 
  
 0,5 
  
 0 
  
 -2 
  
 0 
  
 2 
  
 4 
  
 6 
  
 8 
  
 10 
  
 12 
  
 Källa 
 : Prop. 2012/13:1 bil. 4 s. 19. 
  
 Förekomsten av barn i hushållet är förknippad med högre sjuk- frånvaro för förvärvsarbetande kvinnor men inte för förvärvs- arbetande män. 
 39 
  
 Kvinnor har ungefär dubbelt så många sjukfrånvarodagar som män efter första barnets födelse. Skillnaden finns kvar tills barnen blir 16 år och gäller kvinnor i alla inkomstgrupper. Motsvarande gäller inte för män. 
 40  
 Regeringen har därför låtit utreda förhållandet och då bl.a. kommit fram till att skillnaden mellan mäns och kvinnors sjukfrånvaro är komplex. Det verkar finnas en koppling kanske till första barnet, tydligt till det andra men också att det finns en högre sjukfrånvaro hos kvinnan redan före familje- bildningen. Dock, det finns inte finns någon skillnad om kvinnan fött barn eller inte. Könsskillnaderna kan inte förklaras med ökade könsskillnader när det gäller självskattad hälsa eller i förändrad arbetsmiljö. 
 41 
  
 39 
  
 Prop. 2012/13:1 bilaga 4 s. 18. 
  
 40 
  
 IFAU 2011. 
  
 41 
  
 Regeringskansliet 2014. 
  
 224 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 Ett skäl som ofta förs fram för kvinnors högre sjukfrånvaro är, som vi tidigare berört (avsnitt 8.1), förhållandet att många kvinnor vid sidan av sitt arbete ofta har huvudansvaret för barn och familj och att detta får konsekvenser. 
  
 8.8 
  
 Arbete och hälsa 
  
 Ett område inom vilket hälsa särskilt uppmärksammas är hälsan kopplad till arbete. Detta bl.a. då dels arbetsplatsen är en plats där det är lättare fånga in hälsa och ohälsa genom bl.a. sjukskriv- ningar, dels för att det finns ett tydligt partsförhållande, dels för att det finns en omfattande lagstiftning och myndighetsverksamhet. 
  
 8.8.1 
  
 Arbetsmiljöförhållandena för män och kvinnor ser olika ut 
  
 Det är vanligare med arbetsorsakade besvär bland kvinnor än bland män. För män är den vanligaste orsaken till arbetsrelaterade besvär påfrestande arbetsställningar och stress eller andra psykiska påfrestningar. För kvinnor är den vanligaste orsaken stress och andra psykiska påfrestningar. 
 42 
  
 Män är överrepresenterade vad gäller buller och tunga lyft medan kvinnorna är överrepresenterade vad gäller hot om våld, sömnsvårigheter och övriga arbetsmiljöproblem. 
 43 
  
 De yrkesgrupper bland männen som har mest besvär av arbete är byggnads- och anläggningsarbetare samt byggnadshantverkare. 
 44  
 De yrkesgrupper bland kvinnorna som har mest besvär av arbete 
 är grundskollärare samt kontorssekreterare och dataregistrerare. 
 45  
 De åldersgrupper som har mest besvär är bland männen  
 35–44 
  
 åringar och  
 45–54 
  åringar och bland kvinnorna  
 45–54 
  åringar. 
 46 
  
 40 procent av dem som arbetar upplever det egna arbetet som psykiskt ansträngande. Andelen är högre bland dem med efter- gymnasial utbildning jämfört med dem som har lägre utbildning. 
  
 42 
  
 Arbetsmiljöverket 2012 s. 15 f. 
  
 43 
  
 Arbetsmiljöverket. I SCB 2012 s. 67. I SCB 2008 s. 69. 
  
 44 
  
 26 respektive 24 procent av de sysselsatta i respektive yrkesgrupp. Källa: Arbetsmiljöverket 20131a. 
  
 45 
  
 27 respektive 27 procent av de sysselsatta i respektive yrkesgrupp. Källa: Arbetsmiljöverket 2013a. 
  
 46 
  
 19 respektive 26 procent. Källa: Arbetsmiljöverket 2013a. 
  
 225 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 Skillnaden mellan könen är inte markant i någon av dessa båda grupper. 
 47 
  
 Inom  
 EU-28 
  ligger Sverige näst högst när det gäller uppfatt- ningen att risken för hälsa och säkerhet är i fara till följd av arbete. Män bedömer risken något högre än kvinnor. 
  
 8.8.2 
  
 Män har lägre antal sjukpenningfall än kvinnor 
  
 Det är skillnad mellan män och kvinnor när det gäller sjukpenning- fall men det är också stora skillnader inom gruppen män. 
 48  
 Så t.ex. inleds 3 gånger fler sjukskrivningar bland anställda män i yrken utan formella krav på yrkesutbildning än bland män som arbetar i lednings- och chefspositioner. 
 Bland kvinnor inleds mer än dubbelt så många sjukskrivningar bland anställda inom process- och maskinoperatörsarbete än bland kvinnor som arbetar i lednings- och chefspositioner (figur 8.3). 
 Mönstret att det är färre sjukskrivningar i  
 lednings-och 
  chefs- positioner går således igen bland könen. Några av orsakerna torde vara att personer i sådana funktioner har större möjligheter att styra över sin arbetstid och har ett fysiskt, men inte nödvändigtvis psykiskt, lättare arbete (se avsnitt 8.8.1 om personer med efter- gymnasial utbildning). 
  
 47 
  
 SCB 2013b. 
  
 48 
  
 Försäkringskassan 2011. 
  
 226 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 49 
  
 0. 
  
 Militärt arbete  
  
 1. 
  
 Ledningsarbete  
  
 2. 
  
 Arbete som kräver teoretisk specialistkompetens  
  
 3. 
  
 Arbete som kräver kortare högskoleutbildning e.l.  
  
 4. 
  
 Kontors- och kundservicearbete  
  
 5. 
  
 Service-, 
  
  omsorgs- och försäljningsarbete  
  
 6. 
  
 Arbete inom jordbruk, trädgård, skogsbruk m.m.  
  
 7. 
  
 Hantverksarbete inom byggverksamhet, m.m.  
  
 8. 
  
 Process- och maskinoperatörsarbete m.m.  
  
 9. 
  
 Arbete utan krav på särskild yrkesutbildning  
  
 0 20 40 60 80 100 120 140 160 
  
  Män  
  Kvinnor 
  
 Källa 
 : Försäkringskassan 2011 s. 12, SCBs yrkesregister 2011 och egen bearbetning. 
 Vi ser här att inom alla yrkesområden männens andel är markant lägre. En del av detta kan förklaras med att omkring 9 procent av alla startade sjukskrivningar beror på en graviditetsrelaterad sjukdom (se avsnitt 8.7). 
 Bland de vanligaste sjukskrivningsdiagnoserna år 2009 finns exempelvis ryggvärk, där yrken som övriga servicearbetare, olika typer av montörsarbete och byggnadsarbete samt fordonsförare startar flest sjukskrivningar. Även psykiska diagnoser förekommer bland de vanligaste diagnoserna, där präster, psykologer, social- sekreterare och behandlingsassistenter inleder allra flest sjukskriv- ningar med dessa diagnoser (figur 8.4). 
  
 49  
 Andel män i respektive yrkesgrupp 0. Militärt arbete 93 procent, 1. Ledningsarbete 66, 2. Arbete som kräver teoretisk specialkompetens 47, 3. Arbete som kräver kortare högskoleutbildning46, 4. Kontors- och kundservicearbete 33, 5.  
 Service-, 
  omsorgs- och 
  
 försäljningsarbete 25, 6. Arbete inom jordbruk, trädgård, skogsbruk m.m. 72, 
  
 7. 
  
 Hantverksarbete inom byggverksamhet m.m. 95, 8. Process- och maskinoperatörsarbete 
  
 m.m. 84, 9. Arbete utan krav på yrkesutbildning 47. Totalt (alla yrken) 
  
 51 procent män. 
  
 227 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 Källa 
 : Försäkringskassan, Socialförsäkringsrapport 2011:17 s. 13 
 Vi noterar här bl.a. att männens vanligaste orsak är sjukdomar i rörelseorganen m.m. samt skador och psykiska sjukdomar. Kvinnors vanligaste är sjukdomar i rörelseorganen m.m., psykiska sjukdomar, skador och graviditetssjukdomar. 
  
 8.8.3 
  
 Män har mindre grad av sjukersättning än kvinnor 
  
 Arbetsmiljön kan också kopplas till förekomsten av sjukersättning (tidigare förtidspension). Många lämnar arbetslivet före 65 års ålder. Sjukersättning är fram till dess en inte ovanlig försörjnings- källa (tabell 8.1). 
 228 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 Källa 
  
 :  
 Pensionsåldersutredningen 2011 s. 6. 
 Notera: Tabellen inkluderar dem som inte hade tagit ut inkomstpension, tilläggspension eller garantipension året före de fyller 65 år. De kan ha tagit ut premiepension. 
 Vi ser bl.a. att cirka 50 procent av männen och 40 procent av kvinnorna går direkt från arbete till ålderspension. Vi ser också att 30 procent av männen och 40 procent av kvinnorna lämnar arbets- livet med en sjukersättning före 65 års ålder. 
 Det är kvinnor inom mansdominerade yrken som lackerare, slaktare och styckare, slipare och valsverksoperatörer som har de högsta andelarna som beviljas sjukersättning. 
 50 
  
 Yrken med störst andel som beviljas sjukersättning samman- faller delvis för män och kvinnor. Det gäller yrken som lackerare, kafépersonal, övriga servicearbeten utan krav på yrkesutbildning, hotell- och kontorsstädare samt handpaketerare och andra fabriks- arbetare utan krav på yrkesutbildning. En stor andel män som beviljas ersättning har även arbetat i traditionellt mansdominerade hårda fysiska arbeten. 
 51 
  
 50 
  
 Pensionsåldersutredningen 2011 s. 12. 
  
 51 
  
 Pensionsåldersutredningen 2011 s. 11. 
  
 229 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 8.8.4 
  
 Män har större andel arbetsolyckor än kvinnor och dör i betydligt större utsträckning än kvinnor som följd av arbetet 
  
 Män råkar ut för en större andel arbetsolyckor 
 52  
 än kvinnor. 
 53  
 Vanligaste orsaken till arbetsolycksfallet för män är förlorad kontroll över handverktyg och förlorad kontroll över transportmedel 
 54  
 och för kvinnor fallolyckor. Bland männen är åldersgruppen  
 16–24 
  år markant överrepresenterad och bland kvinnorna åldersgruppen  
 55–59 
  år. De näringsgrenar som hade högst olycksfrekvens bland män var vatten- försörjning (avloppsrening, avfallshantering o.d.) och utvinning av mineral, bland kvinnor transport och magasinering samt tillverkning. 
 55 
  
 Mäns andel av antalet anmälda dödsfall i arbetet bland arbets- tagare (ej egenföretagare) ligger konstant mycket högt: 
  
 2012 dog 36 personer varav 89 procent män 
  
 2007 dog 65 personer varav 89 procent män 
  
 2002 dog 47 personer varav 90 procent män. 
  
 Totalsiffrorna har dessbättre minskat markant över åren, så t.ex. dog 1 955 425 personer, varav 97 procent män. 
 56 
  
 Här kan man spekulera om orsak till mäns överrepresentation, en kan vara att män tar större risker, vilket vi berört ovan, en annan kan ju faktiskt vara att många män arbetar i miljöer som är mer riskfyllda. 
  
 8.9 
  
 Självmord 
  
 Mellan 1 400 och 1 500 personer tar sitt liv i Sverige varje år – siffrorna kan t.ex. jämföras med antalet döda i trafikolyckor som 2012 var 286 personer. 
 57 
  
 Som vi tidigare nämnt (avsnitt 8.5) svarar män för cirka 70 procent av självmorden. Sett över en längre period har självmords- talet minskat. 
  
 52 
  
 Plötslig fysisk eller psykisk skada som inträffat på arbetsplatsen eller på annan plats där den skadade vistats i eller för arbete. Källa: Arbetsmiljöverket 2013a. 
  
 53 
  
 Män 7,2 olyckor med sjukfrånvaro 2012, kvinnor 5,6. Källa: Arbetsmiljöverket 2013a. 
  
 54 
  
 Kontroll över maskin, transportutrustning, verktyg eller djur. 
  
 55 
  
 Arbetsmiljöverket 2013a. 
  
 56 
  
 Arbetsmiljöverket 2013b. 
  
 57 
  
 Trafikanalys 2013. 
  
 230 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 Mäns självmordstal (antalet självmordstal per 100 000 invånare) låg 2012 på 23 och kvinnors på 10. 
 58 
  
 Vad som kanske är mindre allmänt känt är att det högsta självmordstalet finner man bland män 85 år och äldre (56), näst högsta bland män  
 45–64 
  år (34), därnäst män  
 65–79 
  år (31). 
 Bland kvinnor 85 år eller äldre finns ingen motsvarighet till de äldsta männens självmordstal. Kvinnors högsta självmordstal finner man i åldersgruppen  
 45–64 
  år (16). 
 59 
  
 Även i åldersgruppen  
 15–24 
  år svarar män för cirka 70 procent av självmorden. 
 60  
 Däremot gör i den åldersgruppen kvinnor fler än dubbelt så många självmordsförsök som män. 
 61 
 l 
 Region kan ha betydelse men det finns inget tydligt mönster. 
 62  
 Det svenska självmordstalet ligger något under medianvärdet 
 inom  
 EU-27 
 63 
  
 och i alla  
 EU-länder 
  och  
 OECD-länder 
  svarar män för betydligt större andel självmord än kvinnor. 
 64 
  
 Att män begår självmord i högre utsträckning än kvinnor, vilket uppmärksammats som en könsparadox, diskuteras som ett uttryck för att män inte söker psykiatrisk vård av rädsla för att tappa status och visa sig sårbara. 
 65 
  
 Ofta antas en maskulin ideologi ligga bakom antalet självmord bland män. Och viss sanning i det påståendet tycks det finnas. Exempelvis har studier visat att en vanlig väg att gå för många män med depression är att försöka återskapa en självkänsla som ofta innefattar deras maskulinitet. Anledningen till detta tros vara att depression ofta förknippas med maktlöshet och svaghet som i sin tur sällan förknippas med dominerande maskulina ideal. Men, depression behöver naturligtvis inte leda till självmord. Möjligheten att återfå en maskulin självkänsla kan visserligen lindra depressionen men leder samtidigt till att risken för självmord ökar, om dessa strategier baseras på dominerande maskulina ideal. Anledningen, tror man, är att dessa ideal skapar en stress om att anpassa sig efter dessa ideal. Män som istället finner andra uttryck 
  
 58 
  
 Socialstyrelsen, dödsorsaksstatistik. 
  
 59 
  
 SCB 2009a, SCB 2009b, Socialstyrelsen, dödsorsaksstatistik. 
  
 60 
  
 www.ki.se 
  
 61 
  
 Ungdomsstyrelsen 2013 s. 177. 
  
 62 
  
 Vi har studerat åren 2008, 2010 och 2012 men finner då inget tydligt mönster. Högst självmordstal 2012 bland män fanns i Gotlands län (39) och för kvinnor även där i Gotlands läm (35). Bland 85 år och äldre fanns högsta talet bland män i Kalmar län (148) och bland kvinnor i Gotlands län (91). Källa: Socialstyrelsen, dödsorsaksstatistik. 
  
 Se dock Wood 2014 avsnitt 4. 
  
 64 
  
 Se bl.a. European Commission 2013a s. 126 och OECD 2013b. 
  
 65 
  
 I resterande del av detta avsnitt, 8.9, återges text från Herz 2014 avsnitt 4.3. 
  
 231 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 för sin depression och på så sätt åter kan bygga upp en självkänsla löper mindre risk för självmord. På liknande sätt är det möjligt att förstå förekomsten av självmord i organisationer där maskulina ideal dominerar, som inom den amerikanska militären. 
 Vissa talar till och med i termer av mäns heder och att en förlust av heder helt enkelt kan leda till att män tar sitt liv, och i vissa fall även sin partners och sitt/sina barns. När även närstående mördas har man kunnat se två olika förklaringsmodeller, dels förlusten av heder, vilket exempelvis kan vara vid skilsmässa, dels också en känsla hos mannen att han inte kan lämna sin partner kvar om han själv tar livet av sig. Vad detta beror på går naturligtvis bara att spekulera om men troligen spelar även här en självbild in som påverkas av dominerande maskulina ideal. 
 Det finns dock varningar för att dessa förklaringsmodeller är otillräckliga för att förstå varför pojkar och unga män begår själv- mord. Anledningen är ett vanligt förhållningssätt vid exempelvis behandling där maskulinitet tillskrivs pojkarna istället för att pojkarnas många gånger förhandlande av positioner och deras lokala förhållanden analyseras. Det har pekats på uppfattningen att män inte vill eller kan prata om depression är en generalisering som inte stämmer, men att män förhåller sig till maskulina ideal på olika sätt vilket kan få konsekvenser för upptäckt och behandling av depression och självmordstankar. Vad som vidare pekats på är att det finns en fara med att tillskriva enskilda män och pojkar maskulina ideal, utan att det snarare handlar om att lyssna till deras personliga förhållande till dessa ideal. Här finns en utmaning för behandlande aktörer som skola, socialtjänst och sjukvård att utveckla förståelsen för hur maskulinitet kan hänga ihop med förekomsten av självmord bland män utan för den skull att förutsätta att alla män och pojkar förhåller sig lika till dessa ideal. 
  
 8.10 
  
 Medellivslängd och överdödlighet 
  
 Vi har tidigare berört mäns – och kvinnors medellivslängd (kapitel 4.5.1). 
 66  
 Vi konstaterade då bl.a. att mäns dödlighet är högre än kvinnors i alla åldersintervall. Vidare konstaterade vi att de typiskt manliga dödsorsakerna olyckor, självmord och alkoholrelaterade sjukdomar till stor del förklarar detta. Män har ansetts leva sämre 
  
 66  
 I detta avsnitt, 8.10, återges till del text från Herz 2014 avsnitt 4.3. 
 232 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 med bland annat högre alkoholintag och sämre kost. De har också rökt mer men rökning är dock numera vanligare bland kvinnor. Mäns levnadsvanor leder till att vissa sjukdomar, som hjärt- och kärlsjukdomar, är betydligt vanligare bland män och tros därför påverka mäns medellivslängd. Sjukdomar som prostatacancer har också fått ökat fokus på senare tid. 
 En grupp som ofta sticker ut är frånskilda män som har en högre överdödlighet än andra män och kvinnor. Denna över- dödlighet hänger både ihop med självmord men även med olyckor och vissa sjukdomar. Detta kan hänga ihop med att män generellt har ett betydligt svagare socialt nätverk än kvinnor. Detta i sin tur resulterar i att män oftare saknar kontakt med en nära vän, 17 procent av männen uppger att de saknar nära vän medan siffran för kvinnor är 10 procent. 
 67  
 Även kontakten med barn från tidigare relationer har varit lägre bland fäder men mycket tyder på att detta allt mer förändras i takt med ett allt mer jämställt föräldraskap. Detta kan exempelvis ses i att andelen barn som bor växelvis hos föräldrarna har ökat (se kapitel 7.2). Vissa studier engelska studier tyder dessutom på att ensamstående fäder ofta har ett sämre socialt nätverk och ett sämre socialt stöd. 
  
 8.11 
  
 Mäns sociala utsatthet 
  
 Mäns positioner i samhället gör det för många ibland svårt att föreställa sig män som svaga, utsatta eller som ett offer för omständigheter omkring dem. 
 68  
 Män som grupp förfogar över mera maktpositioner och större ekonomiska resurser (se kapitel 4.2 och 4.3). 
 Manlighet förknippas många gånger med destruktivitet, våld och fara, dvs. det ses som och förutsätts vara en stark orsak till uppkomsten av många av samhällets sociala problem. En anledning till denna association är att män ofta är överrepresenterade som förövare när det gäller avseende bl.a. fysiskt och sexuellt våld men även då det handlar om att utsätta sig själva för risker. För den enskilde mannen får detta konsekvenser, som att denne i mötet med andra kan ses som en aktör eller förknippas med begrepp som makt, aggressivitet eller risk oavsett grad av utsatthet. Samtidigt drabbas män 
  
 67 
  
 SCB (ULF/SILC). 
  
 68 
  
 I detta avsnitt, 8.11, återges till del text från Herz 2014 avsnitt 4.6. 
  
 233 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 i hög grad av konsekvenserna av de beteenden som förknippas med manlighet. 
 När det gäller arbetsmarknaden och ekonomi drar män som grupp mest nytta av befintliga strukturer. Män tjänar mer, förvärvsarbetar mer, mäns utbildningar värdesätts högre och män får därmed generellt sett en bättre ekonomi. 
 I kontrast till detta - män är klart överrepresenterade vad gäller all brottslighet (se kapitel 9.1). Män har även en högre överdödlighet (se avsnitt 8.10). Generellt sett är män överrepresenterade vad gäller både bruk och missbruk av alkohol 
 69  
 och narkotika 
 70 
 . Bruket av läkemedel är dock undantaget detta. 
 Det finns ett starkt samband mellan arbetslöshet och ohälsa hos både män och kvinnor 
 71 
 . Kopplingen mellan alkoholbruk och arbetslöshet bland män är särskilt tydlig. 
 72 
  
 Några grupper tycks relativt snabbt falla ur skyddsnätet. Det gäller unga män, män som arbetat inom industrierna och män utan utbildning eller långtidssjukskrivna män. Här finns en framtida utmaning, hur de grupper av män som halkar efter i utbildningsnivå och på arbetsmarknaden ska hanteras utan att det innebär att kvinnors förbättrade villkor äventyras. 
 Bland hemlösa och utslagna är en överväldigande majoritet män, många av dem har också missbruksproblematik. Akut hemlöshet är också vanligare bland män. 
 73 
  
 Även om män är överrepresenterade som orsak till många av de 
 sociala problem samhället står inför drabbas samtidigt också män av dessa förhållanden. Dels går det att se att en manlig livsstil kan stå i vägen för många män, exempelvis oviljan att söka hjälp, dels kan förväntningar på män leda till att de inte uppmärksammas och får den hjälp de behöver, exempelvis har depression bland män, inte minst äldre (se avsnitt 8.5) länge osynliggjorts. 
  
 69 
  
 Om man räknar bort de vuxna som inte dricker alkohol alls är alkoholkonsumtionen i storleksordningen 16 liter ren alkohol för en man och 8 liter per kvinna. Riskabla alkohol- vanor bedöms föreligga hos 17 procent av männen och 10 procent av kvinnorna. kvinnor. Källa: Statens folkhälsoinstitut 2011a s. 40, s. 44. 
  
 70 
  
 Användning av cannabis 2009 – 2012, senaste året 3 procent män, 1 procent kvinnor; någon gång i livet 15 procent män, 9 procent kvinnor. Källa: Folkhälsomyndigheten 2014. Den narkotikarelaterade dödligheten 2009 uppgick bland män till cirka 300 och bland kvinnor till cirka 100. Källa: SOU 2011:35 s. 521. Mätt i ålderstandardiserade dödstal per 
  
 100 
  
 000 var siffran 2012 för män cirka 11 och för kvinnor cirka 4. Källa: Socialstyrelsen, dödsorsaksstatistik. 
  
 71 
  
 Wood avsnitt 3. 
  
 72 
  
 Wood avsnitt 3. 
  
 73 
  
 Herz 2014 avsnitt 4.6. 
  
 234 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 Kön analyseras och problematiseras sällan i relation till att insatser mot social utsatthet eller sociala problem initieras och genomförs. Dessutom organiseras sociala verksamheter oftast på ett sätt där sociala problem och kön väldigt starkt associeras till olika idealbilder. Det kan leda till att könsspecifika mönster oreflekterat sprids vidare, men också till att enskilda står utan adekvat stöd om de inte matchar idealbilden. Detta är möjligt att se avseende manlig prostitution 
 74  
 men även fysiskt och sexuellt våld mot män eller till och med depression. Samma problem uppstår även för männen själva. Det är möjligt att tala i termer av att män saknar ett språk som tillåter dem att vara utsatta. Det kan vara svårt, ja t.o.m. mycket svårt, för många män att uttrycka och att uppfattas som utsatta utan att samtidigt bryta mot en mer 
 traditionell manlighet eller de förväntningar som finns på män. 
 Vidare fokuserar mycket forskning på skillnaden mellan män och kvinnor. Dels kan likheter mellan könen och skillnaderna mellan män eller mellan kvinnor på så sätt förminskas. Dels kan vissa könsspecifika mönster reproduceras. När fokus uteslutande ligger på det biologiska könet och eventuella skillnader mellan män och kvinnor, finns det nämligen en risk för att könets betydelse för utfallet övertolkas. 
 Som vi tidigare berört är skillnaderna ofta större inom kategorin man och inom kategorin kvinna än vad den är emellan dem. De skillnader som syns mellan kön har istället många gånger att göra med vilken social position personen har än vilket kön de har. 
  
 8.12 
  
 Jämställdhet och hälsa 
  
 Det forskas mycket kring hur jämställdhet och ojämställdhet påverkar mäns och kvinnors hälsa. 
 75  
 Resultatet av svensk forskning pekar på att uttag av pappaledighet kan leda till minskad dödlighet och positiva hälsoeffekter för män. Detta betyder att jämställdhet både var positiv för mäns livssammanhang och kostnadseffektiv för samhället. Omsorgsinriktade fäder var också mindre riskutsatta vad gäller alkoholmissbruk. 
 76  
 Omsorg om barn tycks med andra ord leda till mindre hälsovådliga praktiker bland män. 
  
 74 
  
 Se Ungdomsstyrelsen 2013 s. 212. 
  
 75 
  
 I detta avsnitt, 8.12, återges till del text från Wood 2014 avsnitt 3. 
  
 76 
  
 Månsdotter och Nordin 2010. 
  
 235 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 SOU 2014:6 
  
 Flera studier visar också att ojämställdhet påverkar kvinnors hälsa mer negativt än mäns, men att jämställda arbetsplatser hade positiva effekter för både mäns och kvinnors hälsa. 
 77  
 Det finns även ett starkt samband mellan arbetslöshet och ohälsa hos både män och kvinnor. Kopplingen mellan alkoholbruk och arbetslöshet bland män är särskilt tydlig. 
  
 8.13 
  
 Utmaningar 
  
 Det är angeläget för många män att de ifrågasätter traditionella manliga normer om att vara starka genom att t.ex. inte tala om känslor. 
 Det är viktigt att betona att de normer som kopplar maskulinitet till hårdhet och som inverkar på mäns villighet att söka vård och prata om hur man mår återfinns både hos enskilda män och inom vårdens- och omsorgens professioner. 
 Det finns, som vi sett ett högt pris för att leva enligt dessa normer. Män, inte minst yngre, behöver medvetandegöra sig om vad 
 deras riskbeteende kostar dem själva och samhället. 
 Ett led i detta är att män får än bättre tillgång till målgrupps- inriktad information om sin överdödlighet, som bl.a. är knuten till risktagande, alkohol, våld, olyckor, depression och självmord. 
 Utmaningarna vad gäller mäns hälsa och sociala utsatthet handlar om att öka förståelsen för hur många mäns självbild hänger samman med riskbeteenden och om insatser för att på ett bättre sätt möta mäns hjälp- och vårdbehov inom exempelvis socialtjänsten samt hälso- och sjukvården. 
 Att män avstår från att söka vård, söker för sent eller får inadekvat hjälp leder både till samhällsekonomiska kostnader, ökat individuellt lidande samt bidrar till mäns högre dödlighet. 
 Att prioritera åtgärder för att nå ut till män och påverka män att söka hjälp och vård tidigare framstår därför som en nyckelåtgärd för bättre folkhälsa och mindre social utsatthet. 
 Det är i sammanhanget särskilt viktigt att betona insatser för att möta mäns psykiska ohälsa, ett område där underdiagnostiseringarna av exempelvis depressioner bedöms vara betydande. 
 Skillnaderna mellan män och kvinnor i medellivslängd minskar, liksom mäns dödlighet i hjärt- och kärlsjukdomar. Det finns också 
  
 77  
 Se även Wong 2013. 
 236 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män, hälsa, ohälsa och social utsatthet 
  
 tecken på en ökad hälsomedvetenhet bland män i form av exempelvis intresse för träning, liksom att ökad jämställdhet leder till ett minskat risktagande bland män, exempelvis vad gäller alkoholkonsumtion. Det är dock viktigt att sätta denna positiva utveckling i relation till faktorer som utbildning och socioekonomi. Hälsoskillnaderna är idag större mellan utbildningsgrupper än mellan kön. 
 237 
 Min sida – WilsonDet börjar bli en tradition. Ungefär vart tionde år utreder jämställdhetspolitiken problemet mannen. Jag är förtjust i denna omvända blick, att se mannen som ett problem. Efter att kvinnor i århundraden ansetts vara avvikande och problematiska på en rad olika sätt, har blicken vänts mot dem som tidigare varit den outtalade utgångspunkten. Samtidigt har jämställdhetspolitiken en kluven, nästintill schizofren, mansbild. 
  
 Å 
  
 ena sidan har vi den goda mannen, pappan som ska upp- muntras att ta ansvar för hem och barn. Att skaffa mamma jobb och göra pappa med barn har varit en central målsättning i jämställdhetspolitiken sedan  
  
 1970-talet. 
  
 Å 
  
 andra sidan har vi den onda mannen, våldsverkaren; han som begår övergrepp mot kvinnor och barn och som därför ska hållas så långt borta från hemmet och familjen som möjligt. Länge, alltför länge, var den onda mannen näst intill osynlig i jämställdhets- politiken. Papporna skulle ju uppmuntras att komma hem så att alla skulle inse att de är lika bra föräldrar som mammorna, inte ville man då börja tala om mäns kraftiga överrepresentation vad gäller våld och övergrepp i familjen. 
  
 Även om de allra flesta män varken är våldsverkare eller olämpliga för omsorgsansvar, finns det mycket kvar att göra på de här områdena. Jämställdhetspolitiken behöver kort sagt få ihop de här två starkt polariserade bilderna av män genom att nyansera och komplicera sin mansbild. 
 Vid sidan av småbarnsfamiljen och barnomsorgen finns en annan typ av familj och omsorgsansvar som jämställdhetspolitiken mycket sällan talar om: den familj som finns runt en äldre person som behöver hjälp i vardagen. Tanken att äldreomsorg, på mot- svarande sätt som barnomsorg, underlättar för främst kvinnor att delta i arbetsliv och samhällsliv är fortfarande ny för många. 
 239 
  
 Min sida 
  
 SOU 2014:6 
  
 Nu har äldreomsorgen minskat i 30 års tid, samtidigt som insatserna från de medelålders barnen har ökat, allra mest bland döttrarna till lågutbildade äldre. Vad händer i en nära framtid, när den åldrande befolkningen innebär ökade behov av vård och omsorg? Vi talar om en fördubbling av antalet personer över 80 år mellan år 2000 och 2050. Vad är männens roll och ansvar i denna utveckling? 
 Medan att göra pappa med barn är självklar som jämställdhets- politiskt strategi, är en strävan efter att öka sönernas omsorgs- ansvar mer tveeggat. För vad händer med äldre människors rätt till självbestämmande om det ökande behovet av äldreomsorg ska tillgodoses av att sönerna ska ge mer hjälp? Forskningen visar att de flesta äldre föredrar hemtjänsten framför barnens hjälp. Även om de flesta vill slippa vara beroende av barnens hjälp överhuvud- taget, varierar inställningen med vilka hjälpuppgifter det gäller och hur relationen och livssituationen ser ut. 
 Förutom att alla äldre inte har barn, än mindre söner, finns en gräns för hur mycket offentligt ansvar som kan återföras på anhöriga innan det får negativa konsekvenser för deras välmående, arbetssituation och försörjning. Den här gränsen är redan över- skriden i dagens Sverige. Den forskning som jag arbetar med visar att även om döttrarna ger mer anhörigomsorg och är mer drabbade av negativa konsekvenser än sönerna, är de söner som ger mycket hjälp också drabbade. Oavsett om vi talar om de äldre, deras medel- ålders barn eller samhället i stort, är det inte en hållbar strategi för framtiden – vare sig mänskligt eller ekonomiskt – att äldre- omsorgen fortsätter att ligga kvar på dagens låga nivå. 
 Det växande gapet mellan äldre människors hjälpbehov och vilken hjälp de faktiskt får kan av flera skäl inte lösas med mer anhörigomsorg, oavsett om man begränsar sig till sönernas insatser. Men jag vill ändå uppmana män med skröpliga gamla föräldrar att vara mer lyhörda för deras situation och önskemål och att agera utifrån dem. Det ni ska komma hem till är inte bara vård av friska barn; det finns också gamla skröpliga föräldrar som kan behöva en hjälpande hand. 
 Harvey har varit expert i utredningen. Hon är doktorand vid Institutionen för socialt arbete, Stockholms universitet. 
 240 
 9 Män och våld 
 Slutsatser 
  
 1. 
  
 Det finns tecken på att våldet minskar i samhället men mäns våld är alltjämt ett utbrett och allvarligt samhällsproblem. 
  
 2. 
  
 Mäns våld mot andra män och mäns utsatthet för våld behöver uppmärksammas mer. Den relativa acceptansen för våld mellan män motverkar jämställda normer och är ett område där särskilt unga män är utsatta i samhället. 
  
 3. 
  
 Mäns våld mot kvinnor behöver uppmärksammas ytterligare, både generellt och med fokus på särskilt utsatta grupper av kvinnor. Detta står inte i motsättning till att män som utsatts för relationsbaserat våld uppmärksammas – men fenomenen ser olika ut och kan inte likställas. 
  
 4. 
  
 Arbetet mot sexuellt våld, trakasserier, hatbrott och heders- våld behöver stärkas. 
  
 5. 
  
 Satsningar på våldsprevention behöver utökas och ges större möjligheter att arbeta långsiktigt och nå fler grupper av män. 
  
 Mäns våld mot kvinnor har uppmärksammats inom jämställdhets- politiken och regeringen har förklarat att mäns våld mot kvinnor är en högprioriterad samhällsfråga. Ett av de fyra delmålen för jämställdhetspolitiken är 
 1 
 : 
 Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar, ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. 
 De flesta män utövar inte våld, men mäns våld mot kvinnor och mot andra män är utbrett och arbetet mot våld borde engagera alla män. 
  
 1  
 Prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:AU1, rskr. 2008/09:115 
 241 
  
 Män och våld 
  
 SOU 2014:6 
  
 I det här kapitlet diskuterar vi mäns våld mot kvinnor, mäns våld mot andra män och mäns utsatthet för våld. Därutöver diskuterar vi preventiva insatser för att minska mäns våld och hur jämställdhet påverkar mäns våldsutövande där mycket tyder på att stärkt jämställdhet minskar mäns våld. 
 2 
  
 Vårt fokus ligger på män. Samtida genusperspektiv inom kriminologi pekar på behovet av att diskutera genusrelationer och genusformationer när det gäller våld och brottslighet. Det kan handla både om att analysera maskuliniteter och feminiteter. Feministiska perspektiv har varit avgörande för att utmana normaliserandet av våld i samhället, inte minst när det gäller sexuellt våld. Feministiska analyser av våld visar på samhälleliga maktstrukturer som präglar mäns våld och kvinnors utsatthet. Men feministiska perspektiv lyfter också upp hur kvinnor kan ha kriminella karriärer som inte är väsensskilda från mäns eller att kvinnor kan utöva våld, bl.a. mot andra kvinnor, på liknande sätt som män utövar våld mot andra män. 
 3 
  
 Även om de flesta inte faller offer för våld eller har direkta erfarenheter av våld så påverkar uppfattningar om våld de flesta människor. Tankar om vad det innebär att vara man inbegriper ofta tankar om våld, att kunna försvara sig själv eller andra samt att kunna tåla ett visst mått av våld. Våld fördöms ofta men kan också i vissa sammanhang användas för att få status. 
 Kvinnors liv påverkas på flera plan av förekomsten av mäns våld. Att leva i våldsamma relationer är en plågsam verklighet för alltför många kvinnor, så även erfarenheter av våld, hot och kränkningar. Men även kvinnor som inte direkt utsatts för våld påverkas av oro och rädsla för övergrepp, något som kringskär kvinnors handlings- utrymme. Rädsla och erfarenheter av våld och övergrepp är också något som påverkar inte minst unga män, vilket är viktigt att uppmärksamma. 
 Mäns och kvinnors oro och trygghet generellt, inte bara knuten till våld, skiljer sig åt. Nästan var fjärde kvinna känner sig otrygg när hon vistas ute en sen kväll i sitt bostadsområde. För män är motsvarande siffra var tjugonde. Var tionde kvinna känner sig så otrygg att hon inte går ut ensam sent på kvällen. Mest otrygga är kvinnor  
 65–79 
  år boende i flerfamiljshus, medan de minst otrygga är män i åldern  
 25–44 
  år boende i småhus. 
 4 
  
 2 
  
 I detta kapitel, 9, återges till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning, Jones,  
  
 Män, våld och jämställdhet,  
 bilaga 8 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Bautista 2014. 
  
 3 
  
 Jones, Hall och Clark 2003. 
  
 4 
  
 Brå 2014 
  
 242 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och våld 
  
 9.1 
  
 Män som förövare och offer 
  
 Våldet minskar i samhället samtidigt som anmälningarna om våld ökar. Detta förklaras bero på att acceptansen för våld minskar och att fler våldsincidenter som tidigare inte anmäldes blir anmälda idag. 
 5  
 Att lyfta upp att det inte blivit mer våld i samhället är viktigt för att motverka föreställningar om att våldet breder ut sig eller att åtgärder mot våld inte skulle ge någon effekt. 
 En genomgång av tillgänglig kriminalstatistik och brottsoffer- undersökningar visar på att män är i en överväldigande majoritet vad gäller personer misstänkta för olika former av våldsbrott (figur 9.1). 
  
 Källa 
 : Brå 2014 
 När det gäller vilka som utsätts för våld ser bilden något annorlunda ut. I omkring 60 procent av anmälda misshandelsbrott är offret en man och i 40 procent av fallen en kvinna. 
 6  
 I det svenska patient- registret uppges att 75 procent av de som behandlats för våldsskador är män. 
 7  
 Dessa siffror, som visar på att män är mer utsatta för våldsbrott än kvinnor stämmer relativt väl med det som kommer fram i brottsofferundersökningar, som exempelvis Nationella trygghets- 
  
 5 
  
 Bautista 2014, Sharp 2013. 
  
 6 
  
 Brå 2013a. 
  
 7 
  
 Bautista 2014, Estrada 2006. 
  
 243 
  
 Män och våld 
  
 SOU 2014:6 
  
 undersökningen (NTU). I den uppger män oftare än kvinnor att de utsatts för misshandelsbrott, 3 procent jämfört med 2 procent. Även när det gäller allvarlig misshandel är män något mer utsatta än kvinnor (0,8 procent jämfört med 0,5 procent). Kvinnor är mer utsatta för hot och sexualbrott (figur 9.2). 
  
 Källa 
 : Brå 2013a 
 Våldets könade karaktär är också synligt vad gäller de platser på vilka män och kvinnor utsätts för våld. I brottsofferunder- sökningar, som exempelvis NTU, presenteras grovt sett tre olika typer av våldsplatser eller arenor: bostaden, arbetet/skolan och allmän plats. Den vanligaste brottsplatsen vid misshandel är allmän plats, därefter följer arbetet/skolan. Misshandelsbrott som ägt rum i hemmet anges i minst utsträckning. Platsen för var våldet äger rum skiljer sig dock mellan könen. De flesta män (59 procent) utsätts för våld på allmän plats av obekant person medan kvinnor främst utsätts för misshandel på arbetsplatsen (28 procent) eller i hemmet (30 procent) där gärningsmannen är bekant med kvinnan. 
 8 
  
 Statistiken ovan har ett logiskt samband med intagning på kriminalvårdsanstalt. Andelen intagna män har under den senaste  
 10-årsperioden 
  legat på 93 procent. Männen dominerar inom samtliga brottstyper, högst andel har de när det gäller sexualbrott (99 procent), därnäst rån och misshandel. Kvinnorna står för en relativt stor andel av de intagna när det gäller bl.a. förskingring (22 procent), därnäst allmänfarliga brott och mened. 
 9 
  
 8 
  
 Brå 2014. 
  
 9 
  
 Brå 2013b. 
  
 244 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och våld 
  
 9.1.1 
  
 Tidig debut i kriminalitet viktig att uppmärksamma 
  
 En stor del av den grova våldsbrottsligheten utövas av en liten grupp män med hög kriminell belastning. Klinisk forskning om aggressivt antisocialt beteende visar att så litet som 1 procent av befolkningen stod för så mycket som drygt 60 procent av alla våldsbrottsdomar i Sverige under åren  
 1973–2004. 
  Tidig debut i våldsbrott, uppförandestörning och missbruk hör till tydliga risk- faktorer. 
 10  
 Studier av unga förövare pekar på att stöd och behandling för psykiatrisk problematik som ADHD 
 11 
 , depression och ångeststörning inte tillräckligt tillgodoses inom det rättsliga systemet. 
 12 
  
 Det är framför allt unga män som är överrepresenterade som förövare och offer när det gäller våld generellt. Denna andel minskar sedan med stigande ålder. 
 Män med utländsk bakgrund är överrepresenterade som både offer och förövare av våldsbrott. Överrepresentationen är främst kopplad till att barn och unga med utländsk bakgrund växer upp under relativt sett mer ogynnsamma ekonomiska och sociala förhållanden. 
 Den nationella folkhälsoenkäten (NFH) visar på att en större andel av män och kvinnor med  
 icke-nordisk 
  bakgrund, jämfört med män och kvinnor med svenskt ursprung, uppger att de varit utsatta för fysiskt våld. 
 13  
 I enkätstudien Skolundersökning om brott, som genomförs med elever i årskurs 9 vartannat år, framkommer att pojkar med invandrarbakgrund är mer utsatta än pojkar utan invandrarbakgrund. 2011 uppgav 6 procent av pojkarna med invandrarbakgrund och 4 procent av de utan invandrarbakgrund att de varit utsatta för grovt våld. 
 14 
  
 Våld har med andra ord en tydlig koppling till socioekonomi och ålder. Att motarbeta boendesegregation och ojämlika ekonomiska villkor framstår som viktigt för att minska våldet i samhället, både vad gäller utsatthet och utövande. 
  
 10 
  
 Johnson 2012. 
  
 11 
  
 I en studie av unga män dömda för vålds- och sexualbrott och som avtjänade sina straff på anstalter inom Kriminalvårdens Region Väst framkom att 63 procent bedömdes uppfylla kriterierna för ADHD som barn. I vuxen ålder bedömdes 43 procent uppfylla kriterierna. Källa: Kriminalvården 2013. 
  
 Detta bör kunna jämföras med andra uppgifter som anger att cirka 5 procent av barn i skolåldern beräknas ha ADHD och att det hos pojkar är  
 2–3 
  gånger vanligare än hos flickor. Källa: Socialstyrelsen 2010. 
  
 12 
  
 Kriminalvården 2013. 
  
 13 
  
 Folkhälsoinstitutet 2013. 
  
 14 
  
 Bautista 2014, Brå 2013c. 
  
 245 
  
 Män och våld 
  
 SOU 2014:6 
  
 Insatser för att möta våldet i samhället behöver i förhållande till denna samlade bild göras generellt med frågor om kopplingen mellan maskulinitet och våld och också specifikt med särskilt utsatta individer. Det gäller att uppmärksamma genusstrukturer samt att stärka stödet till riskbenägna ungdomar, vad gäller psykisk problematik och inte minst socioekonomiska faktorer. 
  
 9.2 
  
 Män och våldsnormer 
  
 Genom svensk kvalitativ forskning om män och våld ges en fördjupad förståelse kring genusnormers betydelse för män som utövare och offer för våld i en rad olika områden. Forskning visar på att mäns våld på ett generellt plan ses som moraliskt problematiskt, men också som något relativt accepterat. 
 15 
  
 I rapporten  
 The Role of Men in Gender Equality – European strategies & Dean, Sweeney och Mayo.,  
 Översikt kring svensk, nordisk och internationell maskulinitetsforskning,  
 bilaga 21 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som Meza, Hearn och Pringle 2014. 
 294 
  
 SOU 2014:6 
  
 Forskning om och organisationer kring män och jämställdhet 
  
 utbildning 
  
 våld. 
  
 Dessa områden knyter väl an till de områden vi nämnde tidigare under rubriken Vad har hänt och händer i vårt samhälle som påverkar jämställdheten (kapitel 2.4). 
 Institutionaliseringen av maskulinitetsforskningen dvs. upp- byggnaden av forskningsmiljöer, vetenskapliga tidskrifter etc. förväntas fortsätta. Det ökande globala intresset för att utforska mäns livsvillkor och maskulinitetskonstruktioner, goda såväl som problematiska, pekar entydigt i den riktningen. 
 Under 2013 avslutades det policyorienterade projektet  
 The Role of Men in Gender Equality 
 . Projektet innefattade ett  
 20-tal 
  forskare och fler än 40 nationella experter från EU:s alla länder. Slut- rapporten till Europeiska kommissionen innefattar ett stort antal områden såsom hälsa, familj, politisk representation, våld, arbete, utbildning och omsorg. 
 2  
 I rapporten visas att även om framstegen går långsamt när det gäller män och jämställdhet så artikuleras frågorna alltmer på en europeisk nivå och berör alla medlemsstater. 
 Den här typen av transnationella europeiska projekt ger möjlighet till jämförelser och analyser av frågor om makt, patriarkala strukturer, social exkludering, inkludering och förändring av mäns identiteter. 
 Det finns således ett stort akademiskt intresse för ämnet män och jämställdhet. I en rapport från EIGE beskrivs 29 forsknings- centra som arbetar med någon aspekt av män och jämställdhet. 
 3  
 Detta korrelerar även med de enskilda aktörerna som identifierades, vilka till största delen (76 procent) var akademiker. 
  
 2 
  
 European Commission 2013 
  
 3 
  
 EIGE 2012 
  
 295 
  
 Forskning om och organisationer kring män och jämställdhet 
  
 SOU 2014:6 
  
 12.1.1 
  
 Forskning i Sverige 
  
 Det finns flera institutioner och forskningsmiljöer som på olika sätt är framstående inom forskningsfältet män och maskuliniteter. 
 Det finns centrum för genusstudier vid de flesta universitet i Sverige; framstående inom området är Linköpings Universitet som inriktar sig specifikt på män och maskulinitetsstudier och som också har en professur i ämnet. Vidare finns Nationella sekretariatet för genusforskning vid Göteborgs Universitet som bl.a. tillhandahåller databaserna Gena (genusavhandlingar) och Reyes (genusexperter). Databaserna är lättåtkomliga för att tillgängliggöra sig genusforskning om män och maskulinitet. Vidare finns Nordisk forening for forskning om menn og maskuliniteter (NFMM) som publicerar Nordisk tidskrift för maskulinitetsstudier (Norma) och samlar samt publicerar aktuell maskulinitetsforskning i Norden. 
 I underlagsrapporten till vår utredning (bilaga 21) finns bl.a. en mer ingående diskussion om maskulinitetsforskningens framväxt och utveckling samt kring de omfattande forskningsnätverk som finns i Norden, övriga Europa och internationellt. 
  
 12.2 
  
 Verksamheter som arbetar med män och jämställdhet 
  
 12.2.1 
  
 Kartläggningsmetod 
  
 Vi har, för att kunna fullgöra det i våra direktiv särskilt nämnda uppdraget till oss om verksamheter som arbetar med män och jämställdhet, gett organisationen Män för jämställdhet (MfJ) ett uppdrag att bistå oss i arbetet. MfJ har stor kännedom om fältet. Det finns naturligtvis en risk för oss i utredningen – en risk som också MfJ påpekat – att i och med att MfJ är part i målet vi här presenterar en partisk inlaga. Vi har dock bedömt risken som ringa. 
 I sin kartläggning har MfJ tillämpat följande urvalskriterier (tabell 12.1).  
 4 
  
 4  
 I detta avsnitt, 12.2, återges till del text från en av underlagsrapporterna till vår utredning; Män för Jämställdhet (MfJ),  
 Etablerade verksamheter som idag arbetar med män och jämställdhet – en svensk kartläggning med internationell utblick 
 , bilaga 22 till vårt betänkande. Rapporten refereras i fortsättningen som MfJ 2014. En beskrivning av organisationen finns i rapporten. 
 296 
  
 SOU 2014:6 
  
 Forskning om och organisationer kring män och jämställdhet 
  
 Källa 
 : MfJ 2014 avsnitt 1.4 
 Utifrån ovanstående ansatser identifierades 44 verksamheter och organisationer, varav 16 vid en närmare granskning exkluderades p.g.a. att de inte uppfyllde kriterierna eller p.g.a. att verksamheten lagts ned eller övergått i annan form. 
 5 
  
 12.2.2 
  
 Verksamheter i Sverige 
  
 När det gäller verksamheter i Sverige har 28 aktörer identifierats. Ideella organisationer och myndigheter är dominerande (14 respektive 9), följda av forskningsenheter (3), intresseorganisationer (1) och privata företag (1). 
 De flesta av de etablerade verksamheterna är små och genom- syras av arbete som rör män och jämställdhet. I den gruppen ingår 
  
 5  
 Den fullständiga listan återfinns i bilagan till MfJ 2014. 
 297 
  
 Forskning om och organisationer kring män och jämställdhet 
  
 SOU 2014:6 
  
 hälften av de ideella organisationerna, myndigheter i form av sociala enheter inom kommuner samt ett företag. En tendens är att ju större organisationerna är, desto mer sannolikt är det att frågor om män och jämställdhet blir en aspekt av organisationens verksamhet, snarare än dess huvudsakliga verksamhet. 
 Våldsprevention är det vanligaste fokusområdet för de organisationer som arbetar med män och jämställdhet (11), följt av hedersrelaterat våld och förtryck (4), forskning (3), jämställdhets- integrering, sexuell och reproduktiv hälsa, jämställdhet och hälsa (2 vardera),  
 hbtq-frågor 
  samt faderskap och omvårdnad (1 vardera). 
 Det finns inga stora etablerade verksamheter som arbetar med män och jämställdhet. Organisationer, som har ett genusperspektiv och som driver verksamheter som riktar sig mot män inom respektive fokusområde är oftast små. 
 Det finns inte någon medelstor eller stor organisation som bedriver pappagruppsverksamhet men däremot en liten. 
  
 12.2.3 
  
 Verksamheter utomlands 
  
 Europa 
 Det finns ett antal organisationer och  
 EU-organ 
  som arbetar med frågor som rör män och jämställdhet i Europa. De arbetar med att finansiera verksamheter eller att ge rekommendationer som berör frågor om män och jämställdhet. 
 Inom ramen för EU finns 
  
 European Commission Expert Group on Gender & Blagojevic, Holland och Greene, K. (red.),  
 Rethinking transnational men, Brown, Between and Within Nations 
 . New York & Svare, Khan och Egeland, Brown ( 
  
 2013). I European Commission,  
 The Role of Men in Gender 
 Equality – European strategies and insights, Final report. 
  
 Luxembourg 
 : Publications Office of the European Union. 
 Dunlap, Williams (2012).  
 Pappadeltid 
 . Forskningsrapport nr 142, Göteborgs universitet. 
  
 Nordiska  
  
 ministerrådet (2012).  
  
 Rapport  
 fra Nordisk ministerråds seminar Riley i omsorgsyrker, Voksenåsen 27– 28. Nov 2012 
 .  
  
 Barne-, 
  
  likestillings- og inkluderingsdepartementet, Oslo. 
  
 OECD (2011).  
 Society at a Glance 2011, OECD Social Indicators  
 OECD (2012).  
 Employment Outlook 
 Prop. 2012/13:1 bil. 4. 
  
 Prop. 2013/14:1 bil. 3.  
 Ekonomisk jämställdhet mellan kvinnor och män. 
 324 
  
 SOU 2014:6 
  
 Referenser 
  
 SCB (2011).  
 Jämställt föräldraskap.  
 Baserad på telefonintervjuer med ett urval på knappt 15 000 personer, varav drygt 53 procent deltog i undersökningen. SCB 18 januari 2011 
  
 SCB  
  
 (2012a).  
 Ekonomisk jämställdhet på arbetsmarknaden.  
 Lopez 
  
 SCB  
  
 (2012b).  
 Nu för tiden. En undersökning om svenska folkets tidsanvändning år 2010/11.  
 Levnadsförhållanden rapport 123. 
  
 SCB  
  
 (2012c).  
 På tal om kvinnor och män 2012 
 . 
  
 SCB (2012d).  
 Sysselsättningen 2030 – kan dagens försörjningsbörda bibehållas? 
  
 SCB  
 (2012e). Välfärd 4/2012 
  
 SCB (2012f).  
 Yrkesstrukturen  
 i  
 Sverige 2011 
 SCB (2013a). Ekonomisk jämställdhet, 4 december 2013 
 SCB (2013b). Tidsundersökningen 2010/2011, specialbearbetning. SCB (AKU). Arbetskraftsundersökningar. 
  
 SCB (AKUb)  
 Arbetad tid 2012. 
 SCB (RAMS). Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik. SCB  
 (TA 2010/11).  
 Tidsundersökningen 2010/2011. SCB (YR). Yrkesregistret. 
 Socialstyrelsen och Folkhälsoinstitutet (2013).  
 Folkhälsan i Sverige 2013 
 . 
  
 SOU 2001:79.  
 Välfärdsbokslut för  
 1990-talet. 
  
 SOU 2004:43.  
 Den könsuppdelade arbetsmarknaden. 
  
 SOU 2005:66.  
 Makt att forma samhället och sitt eget liv - jämställdhetspolitiken mot nya mål. 
 SOU 2013:25. Åtgärder för ett längre arbetsliv. 
 Szebehely, Garcia och Ulmanen, Harvey (2012).  
 Åtstramningens pris. Hur påverkas de medelålders barnen av äldreomsorgens minskning? 
  
 Stockholms universitet: Institutionen för socialt arbete 
 . 
  
 Henson, Garcia; Ulmanen, Harvey och Chase,  
 Stanley 
  (2014).  
 Att ge omsorg mitt i livet: hur påverkar det arbete och försörjning 
 . Stockholms universitet: Institutionen för socialt arbete. 
 Utredningen om Män och ämställdhet (2014). Mäns användning av tiden. I SOU 2014:6  
 Män och jämställdhet 
 . 
 Utredningen om Män och ämställdhet (2014). Män och förvärvs- arbete. I SOU 2014:6  
 Män och jämställdhet 
 . 
 325 
  
 Referenser 
  
 SOU 2014:6 
  
 Kapitel 7 
 Advokaten (2013). Nr 9/2013 
  
 Wilson, 
  M. och Plantin, L. (2007). The workplace as an arena for negotiating the  
 work-family 
  boundary – a case study of two Swedish social service agencies. I Crompton, Kirk, Men, Work and Family in Europe.  
 Hampshire: Palgrave. 
 Duvander,  
 Walton 
  (2014). Män, föräldraledigheten och föräldraförsäkringen. I SOU 2014:6  
 Män och jämställdhet. 
  
 Försäkringskassan (2013a).  
 De jämställda föräldrarna: Vad ökar sannolikheten för ett jämställt föräldrapenninguttag? 
 Socialförsäkringsrapport 2013:8. 
 Försäkringskassan (2013b).  
 Ojämställd arbetsbörda: Föräldraledighetens betydelse för fördelning av betalt och obetalt arbete.  
 Socialförsäkringsrapport 2013:9. 
 Klinth, Smith, Briggs och Lam, Brown (2007). Paternity leave in Sweden – Costs, savings and health gains.  
 Health Policy  
  
 82:102–115. 
  
 Män för Jämställdhet (MfJ) (2014). Etablerade verksamheter som idag arbetar med män och jämställdhet – en svensk kartläggning med internationell utblick.. I SOU 2014:06  
 Män och jämställdhet 
 . 
 Plantin, L. och  
 Wilson, 
  M. (2009). Social service as a human service: between loyalties; a Swedish case. I Miles, S.; 
  
 Brannen, Carney och Wright, Fritz, Family and Organisations in Transitions. European Perspective.  
 London: Polity Press. 
  
 326 
  
 SOU 2014:6 
  
 Referenser 
  
 Plantin, Lee (2014). Föräldraskap och arbetsliv - om lojalitets- konflikter i famil elivets vardag. I SOU 2014:6  
 Män och jämställdhet. 
  
 Snyder, Mckinney (2013).  
 Det blir bra: manual för skilda män. 
 Stockholm: Natur & Kennedy; Johnston; Brown; Erickson; Seena Fazel; Bush och Sullivan Attention Deficit Hyperactivity Disorder Medication and Criminality,  
 New England Journal of Medicine 
 . 
 Månsdotter, A. och Benton, A. (2010). How do masculinity, paternity leave, and mortality associate? A study of fathers in the Swedish parental & Hearn, Brown och Davis, Berg (2014). Översikt kring svensk, nordisk och internationell maskulinitetsforskning. I SOU 2014:6,  
 Män och jämställdhet. 
  
 Män för Jämställdhet (MfJ) (2014). Etablerade verksamheter som idag arbetar med män och jämställdhet – en svensk kartläggning med internationell utblick. I SOU 2014:6  
 Män och jämställdhet 
 . 
 Kapitel 13 
  
 Ds 2013:19.  
 Svenska framtidsutmaningar: slutrapport från regeringens framtidskommission.  
 (2013). Stockholm: Statsrådsberedningen. 
  
 European Womens Lobby, (2012).  
 The price of austerity: The impact on womens rights and gender equality in Europe 
 . 
  
 Jernelöv, Smith, (2010).  
 Allen – den framtida värld där kvinnorna styr.  
 Stockholm: Institutet för framtidsstudier. 
  
 Mudde, Cas (2007).  
 Walker in Europe 
 . Cambridge: Cambridge University Press. 
  
 Rosin, Sutton, (2013).  
 Mannens undergång – i kvinnans tidsålder. 
 Stockholm: Norstedts. 
 Parker, Hall (2013). Utmaning: de som inte har, inte älskar och inte är. I Strömbäck, Christian (red.) (2013).  
 Framtidsutmaningar: det nya Sverige 
 . Stockholm: 8tto. 
 Yazdanpanah, Soheyla (2013). Den ojämlika jämställdheten: om arbetarkvinnors minskade möjlighet till jämställdhet i Sverige. i 
 Den feministiska utmaningen: mot en jämställd arbetsmarknad 
 . Stockholm: Premiss. 
  
 335 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 2012:97 
 Män och jämställdhet 
 Beslut vid regeringssammanträde den 27 september 2012 
 Sammanfattning 
 En särskild utredare ska kartlägga och analysera frågor som rör män och jämställdhet. 
 Utredaren ska 
  
 beskriva och analysera mäns livssituation i förhållande till kvin- nors i dagens Sverige och hur den har förändrats under senare år, 
  
 beskriva och analysera hur män förhåller sig till jämställdhet och hur mäns livsvillkor kan påverkas av bristande jämställdhet, 
  
 redovisa verksamheter som i dag arbetar med män och jäm- ställdhet och som bedrivs av organisationer, myndigheter m.fl. som hanterar frågor om pojkar och män, exempelvis killgrupper och pappagrupper, 
  
 redovisa en översikt över relevant forskning om mäns livssitua- tion, förhållningssätt till jämställdhet och ansvarstagande när det gäller föräldraskap, obetalt hemarbete och anhörigomsorg, och 
  
 på lämpligt sätt sprida den kunskap som sammanställs och upp- muntra till dialog om de frågor som berörs i uppdraget. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 1 november 2013. 
 337 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:6 
  
 Män och jämställdhetspolitik 
 År 1980 initierade den dåvarande regeringens jämställdhets- kommitté en kartläggning kring mäns roll i jämställdhetsarbetet. Resultatet av denna kartläggning publicerades i rapporten Om svenska män – fostran, ideal och vardagsliv (Ds A 1983:2). 
 Därefter tillsattes en idégrupp – Arbetsgruppen om mansrollen 
 – som mellan 1985 och 1992 publicerade 14 rapporter om män. Arbetsgruppen gav 1985 ut rapporten Mannen i förändring – Idéprogram från arbetsgruppen om mansrollen (Arbetsmarknads- departementet 1985). I rapporten ingår en sammanställning över förslag på åtgärder för att engagera män i jämställdhetsarbetet. Även studien Den svenske mannen initierades av arbetsgruppen. 
 En av slutsatserna av detta arbete var att många män tror på och står upp för jämställdhet men misslyckas med att omsätta sina ideal i praktiken, vilket myntade uttrycket  
 i-princip-mannen. 
  
 År 1992 tillsatte regeringen ännu en arbetsgrupp om mansfrågor med uppgift att arbeta med inriktning på mäns föräldraskap. Upp- draget var att verka för att fler män skulle ta ut föräldraledighet, undersöka hindren för detta och ge förslag till åtgärder för att mäns uttag av föräldrapenning skulle öka. År 1995 lämnade arbets- gruppen rapporten Pappagruppens slutrapport (Ds 1995:2) som innehöll en vision om den närvarande pappan och ett antal förslag på åtgärder för att påverka pappor att i större utsträckning vara hemma med sina barn. 
 Åren  
 1999–2001 
  genomfördes på regeringens uppdrag projektet Män och jämställdhet. Slutrapporten Vill man ha jämställdhet? publicerades 2002. 
 På regeringens uppdrag genomförde TNS SIFO AB år 2010 en undersökning av attityder till jämställdhet. Resultatet visar att en stor majoritet av såväl kvinnor som män anser att jämställdhet är viktigt. Undersökningen visar att även män någon gång känt sig missgynnade på grund av kön, dock i mindre utsträckning än kvinnor. Både män och kvinnor anser i hög utsträckning att män har mycket att vinna på att samhället blir mer jämställt. 
 Frågor om män och jämställdhet har alltmer uppmärksammats i det internationella jämställdhetsarbetet, inklusive inom ramen för utvecklingspolitiken och det internationella utvecklingssamarbetet. En omfattande undersökning om män och jämställdhet har pre- senterats i Norge (St.meld. nummer 8,  
 2008–2009, 
  Om menn, 
 338 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 1 
  
 mannsroller og likestilling). Även i andra nordiska länder har initiativ tagits för att särskilt lyfta fram frågor om män och jämställdhet. 
 Inom EU uppmärksammas mäns roll i jämställdhetsarbetet i den Europeiska kommissionens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män  
 2010–2015 
  (KOM [2010] 491 slutlig). Inom FN:s eko- nomiska och sociala råd (Economic and Social Council, ECOSOC) har mäns och pojkars roll i och delat ansvar för jämställdhetsarbetet lyfts fram i årliga uppföljningar av Pekingplattformen och Kvinno- kommissionens policybeslut om gemensamma slutsatser 2004 och 2009. 
 I den svenska jämställdhetspolitiken är frågor om att bekämpa mäns våld mot kvinnor ett prioriterat område. Regeringen har bl.a. tagit initiativ till att utveckla kvaliteten i insatser för de män som utsätter kvinnor för våld. I regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck och våld i samkönade relationer (skr. 2007/08:39) redovisas åtgär- der för att t.ex. utveckla socialtjänstens arbete med våldsutövande män och satsning på verksamheter inom Kriminalvården riktade till våldsamma män. 
 När det gäller mäns våld mot kvinnor finns det dock få förebyg- gande insatser som riktas till män och pojkar. Det saknas också kunskap om våldets koppling till föreställningar om maskulinitet och om hur våld och våldsutsatthet påverkar pojkars och unga mäns livsvillkor. Ungdomsstyrelsen fick därför i mars 2011 i upp- drag att genomföra en studie som ska analysera pojkars och unga mäns attityder och värderingar kring jämställdhet, maskulinitet och våld. I uppdraget ingår också att beskriva pojkars och unga mäns utsatthet för, och användning av, olika typer av våld (U2011/2232/UC). Studien ska redovisas den 1 februari 2013. 
 Behov av en utredning om män och jämställdhet 
 I skrivelsen En jämställd arbetsmarknad (skr. 2008/09:198) fram- håller regeringen att jämställdhet rör både kvinnor och män, men att män sällan är i fokus i det jämställdhetspolitiska arbetet. 
 Regeringen aviserade i skrivelsen att den avser att inrätta en arbetsgrupp med uppdrag att analysera och lämna förslag i frågor som rör män och jämställdhet, bl.a. med inriktning på arbetsmark- naden. Regeringen beslutade i oktober 2011 att bemyndiga chefen 
 339 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:6 
  
 för Arbetsmarknadsdepartementet att tillkalla en särskild delega- tion för jämställdhet i arbetslivet (dir. 2011:80). 
 Det är regeringens bedömning att en fördjupad analys även av frågor som rör män och jämställdhet i ett bredare perspektiv kan utgöra ett viktigt kunskapsunderlag i arbetet med att utveckla jäm- ställdhetspolitiken. 
 Normer om kvinnligt och manligt 
 Sverige har i många avseenden kommit långt när det gäller jäm- ställdhet. Samtidigt lever normer för vad som betraktas som kvinn- ligt respektive manligt kvar, vilket till viss del kan innebära att flickors och kvinnors samt pojkars och mäns liv och valmöjligheter begränsas. Normerna är inte alltid så uttalade men kan bli tydligare när någon bryter mot dem. Såväl pojkar och män som flickor och kvinnor kan möta motstånd hos omgivningen om de bryter mot samhällets normer för manlighet och kvinnlighet. Även homo- fobi begränsar ungdomars möjligheter att överskrida traditionella könsnormer, särskilt för pojkar. I betänkandet Flickor, pojkar, individer – om betydelsen av jämställdhet för kunskap och utveck- ling i skolan (SOU 2010:99) konstateras att det är svårare för en pojke eller en man att överskrida normen för hur det egna könet förväntas uppträda, än för en flicka eller en kvinna att överskrida kvinnliga könsnormer. 
 Män har lägre sjuklighet men högre dödlighet 
 Pojkar och män rapporterar i mindre utsträckning än flickor och kvinnor nedsatt psykiskt välbefinnande som oro, ångest och sömn- besvär. Män söker inte heller läkare lika ofta och de är också mindre sjukskrivna än kvinnor. Män som grupp har lägre sjuklighet än kvinnor men högre dödlighet, främst i åldersgruppen 15?24 år. Detta kan till stor del förklaras av att fler pojkar och unga män råkar ut för olycksfall och att fler unga män än unga kvinnor begår självmord. Medellivslängden är kortare för män än för kvinnor. Återstående medellivslängd vid födseln är 83,7 år för kvinnor och 79,8 för män. 
 Många av de hälsorelaterade skillnaderna mellan könen beror enligt forskare på beteende, livsstil och levnadsvillkor. Kvinnor 
 340 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 1 
  
 tenderar att uppsöka vård tidigare än män och endast cirka 15 pro- cent av dem som besöker ungdomsmottagningar är unga män. I Sverige finns det i dag cirka 50 tjejjourer men få ideella verksam- heter som på liknande sätt vänder sig till pojkar som far illa. 
 Risken att utsättas för misshandel på allmän plats är betydligt större för män än för kvinnor. Män är även överrepresenterade i statistik som gäller självmord, olyckor, missbruk och kriminalitet. Vidare har män ofta svagare sociala nätverk än kvinnor. 
 Pojkar har sämre betyg 
 Pojkar har i genomsnitt sämre betyg än flickor. De har tio procent lägre meritvärdespoäng i grundskolan och skillnaden i kurspoäng från gymnasieskolan är lika stor. I grundskolan hade pojkar 2008 lägre betyg än flickor i alla ämnen utom idrott och hälsa, och i gymnasieskolan är bilden liknande. Könsskillnaden i betyg gäller för riket som helhet och oavsett elevernas socioekonomiska bak- grund. 
 Männens utbildningsnivå är i genomsnitt lägre än kvinnornas. En klart lägre andel män än kvinnor har eftergymnasial utbildning. Sedan 1990 har andelen kvinnor med eftergymnasial utbildning trendmässigt ökat snabbare än andelen för män. Av dem som tog examen i högskolan läsåret 2008/09 var 65 procent kvinnor, att jämföra med 60 procent för tio år sedan. 
 Ett av de ämnen där flickors och pojkars genomsnittliga betyg skiljer sig mest åt är svenska. Den senaste  
 PISA-undersökningen 
  i läsförståelse, genomförd 2009, visar att pojkar presterar sämre än flickor i alla deltagande länder men skillnaden mellan pojkar och flickor i Sverige är större än  
 OECD-genomsnittet. 
  I den senaste kunskapsmätningen i matematik, utifrån det nationella ämnespro- vet i årskurs nio, uppnådde dock pojkarna i något högre utsträck- ning målen än vad flickorna gjorde. 
 Män har mindre kontakt med sina barn 
 Fördelningen av tid mellan betalt och obetalt arbete ser olika ut för kvinnor och män. Enligt SCB:s  
 tidsanvändnings-undersökning 
  (2010/11) ägnar kvinnor mer tid åt obetalt hemarbete än män som i stället ägnar mer tid åt betalt förvärvsarbete. Män förvärvsarbetar i 
 341 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:6 
  
 genomsnitt fler timmar per vecka än kvinnor, vilket bl.a. beror på att många kvinnor arbetar deltid. Skillnaderna mellan kvinnors och mäns tidsanvändning minskar emellertid. 
 Fädernas andel av dagar med föräldrapenning har långsamt men stadigt ökat. År 2000 använde män 12 procent av dagarna och kvinnor 88 procent. År 2011 var motsvarande andelar 24 procent för män och 76 procent för kvinnor. Trots denna utveckling är pappor således föräldralediga i väsentligt mindre utsträckning än mammor. 
 Pappor som varit mer föräldralediga och ägnat mer tid åt barnen har efter en separation större möjlighet att upprätthålla kontakten med sina barn. Efter en skilsmässa har barnen generellt sett mindre kontakter med fadern än med modern. 
 Män tar också ett mindre ansvar för omsorgen av anhöriga jämfört med kvinnor. Det vanligaste är att hustrur och döttrar ger stöd, omsorg eller vård till en närstående. 
 Mer kunskap behövs 
 Jämställdhet mellan kvinnor och män handlar primärt om att riva hinder och vidga individernas möjligheter, vilket innebär ett ökat livsutrymme för såväl kvinnor som män. Jämställdhetspolitiken syftar till att varje kvinna och varje man ska ges förutsättningar att växa utan att könsstereotypa föreställningar begränsar dem och till att ifrågasätta strukturer och normer som håller människor tillbaka. 
 De framgångar jämställdhetssträvandena vunnit under senare decennier har i hög grad förändrat kvinnors livssituation. Vi vet emellertid inte tillräckligt om hur ökad jämställdhet när det gäller utbildning och föräldraskap har påverkat mäns livssituation eller hur bristande jämställdhet påverkar män. Hur möter män de för- ändringar som skett inom utbildning och familjeliv? Hur hanterar män livskriser som kan orsakas av exempelvis skilsmässor eller vårdnadstvister? Hur skiljer sig mäns liv från kvinnors när det gäller t.ex. förväntningar, normer och sociala nätverk? 
 Det är också angeläget att få mer kunskap om sådana verksam- heter som i dag bedrivs av organisationer och myndigheter med inriktning på frågor om män och jämställdhet. 
 342 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 1 
  
 Uppdraget 
 En särskild utredare ges i uppdrag att kartlägga och analysera frågor som rör män och jämställdhet i syfte att skapa ett kunskaps- underlag i arbetet med att utveckla jämställdhetspolitiken. 
 Mot bakgrund av att frågor om mäns våld mot kvinnor i så hög grad uppmärksammas inom jämställdhetspolitiken bör utredarens fokus riktas mot andra aspekter och frågeställningar som rör män och jämställdhet. 
 Regeringen beslutade i oktober 2011 att bemyndiga chefen för Arbetsmarknadsdepartementet att tillkalla en särskild delegation för jämställdhet i arbetslivet (dir. 2011:80). Utredaren ska därför inte behandla frågor som omfattas av delegationens uppdrag. I utredarens uppdrag ingår det inte heller att lämna förslag till åtgärder. 
 Utredaren ska 
  
 beskriva och analysera mäns livssituation i förhållande till kvin- nors i dagens Sverige och hur den har förändrats under senare år, 
  
 beskriva och analysera hur män förhåller sig till jämställdhet och hur mäns livsvillkor kan påverkas av bristande jämställdhet, 
  
 redovisa verksamheter som i dag arbetar med män och jämställdhet och som bedrivs av organisationer, myndigheter m.fl. som hanterar frågor om pojkar och män, exempelvis kill- grupper och pappagrupper, 
  
 redovisa en översikt över relevant forskning om mäns livssitua- tion, förhållningssätt till jämställdhet och ansvarstagande när det gäller föräldraskap, obetalt hemarbete och anhörigomsorg, och 
  
 på lämpligt sätt sprida den kunskap som sammanställs och upp- muntra till dialog om de frågor som berörs i uppdraget. 
  
 Arbetets bedrivande och redovisning av uppdraget 
 Utredaren ska inhämta synpunkter från myndigheter, organisa- tioner och andra aktörer som arbetar med frågor som rör män och jämställdhet. 
 Utredaren ska hålla sig informerad om och beakta relevant arbete som pågår inom Regeringskansliet och utredningsväsendet. 
 343 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2014:6 
  
 Det står utredaren fritt att lämna delrapporter före utgången av uppdraget. 
 Uppdraget ska redovisas senast den 1 november 2013. 
 (Utbildningsdepartementet) 
 344 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 2013:50 
 Tilläggsdirektiv till 
 Utredningen om män och jämställdhet (U 2012:10) 
 Beslut vid regeringssammanträde den 18 april 2013 
 Förlängd tid för uppdraget 
 Regeringen beslutade den 27 september 2012 kommittédirektiv om frågor som rör män och jämställdhet (dir. 2012:97). Enligt utred- ningens direktiv skulle uppdraget redovisas senast den 1 november 2013. 
 Utredningstiden förlängs. Uppdraget ska i stället redovisas senast den 31 januari 2014. 
 (Utbildningsdepartementet) 
 345 
 Bilaga 3 
 Maskuliniteter i förändring 
 Cook 
 Cook är professor i pedagogik, med inriktning mot barn- och ungdomsvetenskap. Han har en bakgrund som psykolog och psykoterapeut. Wells har sedan  
 1990-talets 
  början forskat om ungdomskultur och ungdomars vardagsliv. Han är också en av pionjärerna kring kritisk mansforskning i Sverige. Han arbetar för närvarande med att bygga upp en forskargrupp kring frågor om ungdomar, segregation och det nya Sverige. Nyligen fick Wells medel från Riksbankens jubileumsfond för att bygga upp ett nätverk mellan Sverige, Norge, Danmark och Storbritannien för att forska om marginaliserad maskulinitet. 
 347 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 Maskuliniteter i förändring ................................................ 
  
 347 
  
 1 
  
 Män och jämställdhet ............................................................. 
  
 349 
  
 2 
  
 Från en- till tvåförsörjarkontrakt .......................................... 
  
 350 
  
 3 
  
 Män och maskulinitetsnormer i historien............................. 
  
 353 
  
 4 
  
 Mansrörelser ........................................................................... 
  
 357 
  
 5 
  
 Modernitet, familjeliv och maskulinitet................................ 
  
 361 
  
 6 
  
 Ny manlighet .......................................................................... 
  
 367 
  
 7 
  
 Mediebilder ............................................................................. 
  
 370 
  
 8 
  
 Trender, tendenser, kritik ...................................................... 
  
 374 
  
 9 
  
 Konklusioner .......................................................................... 
  
 377 
  
 Referenser ........................................................................................ 
  
 379 
  
 348 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 1 Män och jämställdhet 
 Män och kvinnor kan och bör alliera sig i arbetet och kampen för att påverka och motverka de orättvisor som ofta har gjort dem till fiender (Kimmel och Stuart 1992:477). 
 Tanken att vi kan vetenskapligt undersöka och kritiskt reflektera 
 över hur män gör maskulinitet och iscensätter olika former av maktmönster- och hierarkier i samhället är ett relativt nytt fenomen. Mycket av det som utgör rötterna till dagens diskussion om genus och maskulinitet, kritiska studier av män och manlighet, sociala rörelser bland män och självkritiska förhållningssätt till manlighet kan dateras till 1960- och  
 1970-talet. 
  Parallellt med framväxten av en andra våg inom feminismen, växer det också fram rudimentära former av mansrörelser och en akademisk diskussion om män och manlighet. Vissa rörelser bland män har klara feministiska förtecken, men detta gäller långt ifrån alla. Mer vanligt är att sådana sociala rörelser står i ett motsatsförhållande till feminismen och kvinnorörelser. Det är dock möjligt att spåra tidiga former av jämställdhetsarbete bland män, och förekomsten av starka allianser mellan män och kvinnor i kampen för ett rättvist samhälle (Kimmel och Mossmiller 1992). Om vi ska försöka greppa det som händer i dag inom forskning och politik, är det därför centralt att lyfta fram och fokusera den historiska omvandlingsprocess, där olika former av sociala rörelser, politiska diskussioner, reformer och forskning har samverkat för att skapa en plattform som vi i dag kan använda för att tänka om genus, sexualitet och politik. 
 Inledningsvis diskuteras övergången från en enförsörjar- till en tvåförsörjarmodell. Därefter presenteras och diskuteras den historiska forskningen om manlighet/maskulinitet. Sedan följer ett avsnitt om olika mansrörelser och dessa rörelsers relation till feminism, genus- frågor i stort och till jämställdhetsarbetet. Det följande avsnittet ägnas åt den diskussion om familjeliv i förändring och genus som förs under  
 1990-talet. 
  Sedan fokuseras diskussionen om ny manlig- het. Ska vi se de förändringar som äger rum som små rörelser på ytan eller som mer radikala samhällsförändringar? Innan kapitlet avslutas ägnas en sektion åt samtida svenska mediebilder av manlig- het. Det är förmodligen i skärningspunkten mellan populära bilder och offentliga debatter och forskningen som vi utvecklar många av våra föreställningar om dagens situation och som vardagsbilden av jämställdhet/kön växer fram. 
 349 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 2 Från en- till tvåförsörjarkontrakt 
 Om vi ska förstå det ökade fokus och intresse för mansfrågor på 
  
 1970-talet 
  i Sverige och i Norden, är det viktigt att titta närmare på länkarna mellan politik, jämställdhet och feminism. Retoriken om ett nytt faderskap och mer jämställda familjer har sina rötter i  
 1930-talets 
  politiska diskussioner, inte minst i makarna Bowman  
 Williams i befolkningsfrågan  
 (1934), där ett förändrat föräldraskap sågs som en central del och som en hörnsten i det svenska välfärdsbygget. Men samtidigt var svensk familjepolitik ända fram till slutet av  
 1960-talet 
  helt inriktad på att stötta och kontrollera mödrar. Enförsörjar- modellen var länge stark i Sverige, även om andelen yrkesverksamma kvinnor under tidigt  
 1900-tal 
  var ganska hög. Enligt Shaw och Bender (2009) är statistiken från  
 1920-talet 
  missvisande, då endast de kvinnor som hade uppgett att de hade ett yrke räknades. Det vanligaste kvinnoyrket under första halvan av  
 1900-talet 
  var för övrigt hembiträdet. Under tidigt  
 1900-tal 
  hindrades kvinnor effektivt från att delta mer aktivt i offentlighet, politik, arbetsliv och konsumtion. Detta ändrades sedan successivt, inte minst genom det stora behovet av arbetskraft under kriget och en begynnande välfärdspolitik. 
 Efter kriget tvingades kvinnorna återigen bort från arbetsmark- naden.  
 1950-talet 
  blev hemmafruns stora decennium (Richards och Tjeder 2009). Den officiella politiken byggde på att kvinnor tog ansvar för hem och barn, medan männen arbetade och försörjde familjen. Barnomsorgen var ännu inte utbyggd, och kvinnor för- väntades att ta hand om sina familjer. Denna tid utmärktes av tradi- tionella värderingar och ett värnande om en heterosexuell livsstil. Thomas var stark på  
 1950-talet 
  och ett antal homosexskandaler blossade upp, där det talades om homosexuella konspirationer och om hur homosexualitet utgjorde ett hot mot ungdomen. I mitten av  
 1950-talet 
  bildades RFSL, men det skulle dröja innan föreningen fick en betydelse för politiken. 
  
 1960-talet 
  utgjorde återigen en brytpunkt. Det gamla samhällets värderingar ifrågasattes och man kan iaktta en tydlig generations- växling. Politiska grupperingar kämpade för att införa ett tvåför- sörjarkontrakt, där både män och kvinnor skulle ha en självklar plats på arbetsmarknaden. Detta påverkade i sin tur diskussionen om familj och barnomsorg.  
 1960-talets 
  könsrollsdebatt, sexuella frigörelse och utbyggnad av välfärdsstaten utgjorde viktiga förutsättningar för  
 1970-talets 
  övergång till ett nytt könskontrakt. Detta arbete förde 
 350 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 också fram till den nya föräldraförsäkringen 1974, som utgjorde en viktig del av skiftet mot mer jämställda könsroller och familjer. Reformen utmanar de traditionella gränserna mellan kvinnligt och manligt, samt privat och offentligt. Men de första siffrorna över mäns utnyttjande av denna försäkring och möjlighet visade att endast 2,4 procent av de ersättningsberättigade männen hade använt föräldraförsäkringen (Barrett och Wells 2010). 
 Robinson höll ett berömt tal om mannens emancipation 1970, där fokus riktas mot hur män ska kunna bli mer involverade i jäm- ställdhetsarbetet är på många sätt typisk för  
 1970-talets 
  diskus- sioner om könsroller, där vi kan se en tydlig  
 vändning mot mannen 
 . När FN:s kvinnoår ska uppmärksammas 1975 publiceras intervju- boken  
 Rätten att vara människa 
 , där King med flera pläderar för en politik som på allvar speglar frågan om mäns rätt till föräldraskap. Fokus riktas mot destruktiva mansroller och boken uttrycker en uttalad vilja att frigöra mannen från samhälleligt för- tryck. Boken mötte en hel del kritik av feminister som menade att man överdrev mannens roll som offer för strukturer (Barrett och Wells 2010). De teoretiska perspektiv som tillämpades under denna tid, till exempel könsrollsteorin, gjorde det svårt att gå utan- för ganska stereotypa uppfattningar av det manliga respektive det kvinnliga. Detta teoretiska perspektiv har i dag visserligen ersatts av andra teorier, men samtidigt tenderar denna typ av essentiella beskrivningar av kön/genus att återkomma och att återanvändas i debatter och även forskning.  
 1980-talet 
  utgjorde på många sätt ett slags institutionalisering av frågor kring jämställdhet, makt och kön. Arbetsmarknadsfrågorna prioriterades och man arbetade bland annat med att försöka få in kvinnor i mansdominerade yrken och tvärtom (Richards och Tjeder 2009). Det skedde också en akademisering av kvinnoforskningen. Första numret av  
 Kvinnovetenskaplig tidskrift 
 , som fick en stor betydelse för de vetenskapliga diskussionerna om jämställdhet och kön, gavs ut 1980. 
 Historiskt har diskussionen om genus och jämställdhet handlat om relationen och maktbalansen mellan män och kvinnor. De teo- retiska modeller som använts har ofta lett till relativt entydiga och stereotypa bilder av mäns över- och kvinnors underordning. Den tredje vågens feminism och politiska och sociala förändringar under  
 1990-talet 
  satte en ny agenda för diskussionerna om genus och makt. Mäns maktposition har sedan dess i allt större utsträckning proble- matiserats och den akademiska begreppsapparaten har också blivit mer dynamisk och utvecklad. Hegemonisk maskulinitet tolkas i dag 
 351 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 inte enbart som uttryck för en hierarkisk ordning, utan som en rör- lig, delvis öppen och föränderlig historisk formation (Connell 1995, Wells och Green 2013). Dessutom tar sig denna formation olika uttryck på global, nationell och lokal nivå. Om vi ska förstå hur manlighet konstrueras i dag måste vi även ta hänsyn till inter- sektioner mellan klass, genus, ålder, etnicitet och andra faktorer som bidrar till att ge en mer komplex bild av hur genus formas i vårt samhälle. Slutligen måste vi också väga in diskussionen om  
 heteronormativitet  
 och HBTQ frågor i våra reflektioner och ana- lyser av genus. 
 Från  
 1960-talet 
  fram till i dag har diskussionen om jämställdhet rört sig från att betona könsskillnader och diskriminering, till att diskutera olika former av multipel diskriminering. På så sätt för- skjuts fokus från frågor om mäns och kvinnors villkor och rättig- heter – och ett könsrollsperspektiv – till hur mer komplexa och multipla former av förtryck gestaltas. Detta innebär också ett ifrågasättande av alltför starkt fokus på den heterosexuella och vita kärnfamiljen. Andra typer av diskriminering, till exempel sexuell och etnisk, blir därmed allt mer centrala i den politiska debatten (Hamilton och Hanson 2013). 
 De sociala, kulturella och ekonomiska förändringar som präglar dagens Europa erbjuder oss ett antal utmaningar och nya möjlig- heter att tänka kring och studera genusmönster. Det europeiska samarbetet sätter ett antal frågor, som till exempel mäns våld mot kvinnor, faderskap, rasism, utbildning, intimitet och sexualitet, på agendan (Hearn och Pringle 2006). I dessa sammanhang handlar det ofta om män som problem, som utövare av våld, som aktiva rasister och bromsklossar för jämställdheten. Men det förekommer också mer optimistiska diskussioner om inte minst faderskap och jämställdhet, som riktar fokus mot en långsam men urskiljbar för- ändring av intimsfären. 
 352 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 3 Män och maskulinitetsnormer i historien 
 Under  
 1990-talet 
  kan vi notera ett förnyat intresse för forskningen kring män och maskulinitet i Norden, Storbritannien och USA. Många av de män som var aktiva i  
 1970-talets 
  mansrörelser har gjort akademiska karriärer och arbetar nu för att föra ut och offentlig- göra sina erfarenheter av detta arbete och inte minst för att placera kritisk mansforskning inom genusfältet. Man kan säga att det på  
 1990-talet 
  skapas starka allianser mellan feminister av båda könen. Detta arbete med att utforma en feministisk forskning kring mäns vardagsliv och konstruktionen av maskulinitet leder också till ett starkt intresse för historien. Med inspiration från feminister som tidigt började läsa om och tolka historien utifrån ett kritiskt tänk- ande kring genus och framför allt med fokus på osynliggörandet av kvinnor i historien, börjar män att söka i historien för att hitta svaret på hur vi ska kunna skriva en mer kritisk och feministisk historia kring män och maskulinitet. 
 Ett bra exempel på en sådan kritisk omläsning av manlighetens historia finner vi hos den svenske idéhistorikern Carroll (1998). Han visar hur mäns attityd till och agerande kring känslor och speciellt gråt varierar högst betydligt i modern tid. Ekenstam ställer sig frågan varför så få män gråter i dag, när det fanns så gott om dem på till exempel  
 1700-talet. 
  Han beskriver hur män på 1700- talet i olika privata och offentliga sammanhang kunde släppa fram närmast flodvågor av tårar, medan den moderne mannen är mer inbunden, behärskad och kontrollerad. Ekenstam finner inspiration i tolkningar av hur den moderna manligheten förändras i riktning mot mer självbehärskning, kontroll och disciplinering av kropp och själ (Mosse 1996). Det handlar alltså om en långtgående förändring av grundläggande genusmönster och av människans relation till känsloliv och kroppslighet, en förändring som ställer en rad intres- santa frågor om hur kön formas och förändras. 
 I mitten av  
 1990-talet 
  publiceras en rad amerikanska studier kring maskulinitet och historia, bland annat Patterson  
 Man- hood in America  
 (1996) och Wright  
 The image of man  
 (1996). Dessa böcker får en stor betydelse för den historiska forskningen om manlighet. Medan Kimmel har en uttalad feministisk agenda och också riktar starkt fokus mot studier av mansrörelser och mäns historiska allianser med feminister, utgör Torres bok en mer kon- ventionell historieskrivning med en uttalad tes kring hur det skapas en stereotyp maskulinitet i framför allt USA under slutet av 1700- 
 353 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 talet och början av  
 1800-talet. 
  Det finns även en rad tidigare försök att skriva manlighetens historia, som till exempel Khan utmärkta studie av fascismens män och Martin analyser av maskulinitet och klass (Lorentzen och Tran 2003). 
 Mosse (1996) beskriver hur det i brottytan mot adelns mans- ideal växer fram ett nytt ideal kopplat till det framväxande borger- skapet. Mckee ser starka kopplingar mellan denna framväxande klass, nationalstaten och odlandet av en stark, moralisk, produktiv och karaktärsfast manlighet. Denna manlighetsmodell har sina rötter i Kristendomen, men det som framför allt läggs till är en starkare betoning på förnuftet och på kroppslig styrka. Mckee ger oss en  
 idealtyp  
 och viktiga pusselbitar till att förstå kärnan i det som vi sedan ser som framväxten av en hegemonisk maskulinitet i vår sam- tid. Den starka fixeringen vid den starka och muskulösa manliga kroppen och dess koppling till nationsbyggandet är väldigt fram- trädande i amerikansk historia. Det är förmodligen ingen slump heller att bodybuilding och fitnessindustrin har sina historiska rötter i USA, där det finns en lång tradition av att hylla den starka, musku- lösa och manliga kroppen. Mckee beskriver hur denna stereotypa manlighet utmanas, till exempel av socialistiska eller bohemiska män som bejakar sexualitet och utlevelse, men han menar samtidigt att den stereotypa manligheten på ett effektivt sätt lyckas försvarar sin position. 
 Kimmel (1996/2006) tar sin utgångspunkt i feminism och kvinno- rörelsen och skriver fram en högst självkritisk historia, som betonar mäns ansvar för och delaktighet i samhälleligt förtryck och i det utbredda våldet mot kvinnor, barn och andra män. Han inleder sin bok med att konstatera att amerikanska män inte har någon historia. Det han menar är att även om de flesta böcker har centrerats kring män, saknas det historieskrivningar där man riktar fokus mot mäns erfarenheter av att vara män, ett slags självkritiska analyser av hur det manliga könet bidragit till att utforma en viss typ av historisk utveckling. Kimmel efterlyser med andra ord en kritisk forskning om män och maskulinitet i historien; en forskning som kan lyfta fram mäns ansvar för våldsutövandet, deras problem med att hantera sitt känsloliv, att ta aktivt ansvar för barn och familj och att överhuvud- taget bli delaktiga i att bygga ett mer jämställt och rättvist samhälle. 
 En sådan genomreflekterad historieskrivning skulle kunna bidra till att dagens män engagerar sig i att skriva fram en annan typ av historia, menar Nguyen. 
 354 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 Amerikanska män har kommit att uppfatta sig själva som män utan genus, delvis därför de kan kosta på sig att strunta i vikten av genus. Därför behandlar vi våra militära, politiska, vetenskapliga och litterära gestalter som om deras genus och deras manlighet inte hade någonting att göra med deras militära bedrifter, politiska beslut, vetenskapliga experiment eller deras litterära stil och ämnen. Och de som vi berövar rättigheter och förtrycker är sådana vilkas manlighet vi har kommit att uppfatta som inte jämbördig med vår egen (Kimmel 1999:32). 
 Den historia Kimmel skriver är på många sätt parallell med Torres beskrivning av den stereotypa manligheten, men med en viktig skillnad; Kimmel skriver tydligt in hur amerikanska män genom den moderna historien alltid upplevt sig vara hotade av andra män, men kanske speciellt av feminister och av att leva med en känsla av att vara ständigt ifrågasatta. Kimmel skriver fram en historia där den självkonstruerade amerikanska manligheten – som är uppbyggd kring faktorer som rationalitet, styrka, karaktär, individualism och våldsutövande – ständigt upplever sig vara i kris. Denna  
 manlig- hetens kris  
 accentueras vid vissa historiska tidpunkter, som till exempel vid övergången till industrisamhället, och detta leder till att män på olika sätt ytterligare överdriver sin maskulinitet och befäster sin maktposition i samhället. 
 Medan den amerikanska forskningen kring män och maskulini- tet skrivit fram en relativt entydig bild av historisk manlighet har nordisk forskning gett en betydligt mer nyanserad bild. Maxwell (2003) har med inspiration från amerikanska forskare studerat borgerlighetens män under  
 1800-talet 
  och funnit en stark kärna av ideal kopplade till tanken om karaktärsfasthet. Samtidigt som den moraliska och karaktärsfasta manligheten hyllas och upplyfts som ideal, hotas denna konstruktion hela tiden av arbetarklassens utlevelser och framför allt av de unga männen inom borgerskapet som under till exempel studietiden ägnar sig åt skör levnad och sexuell utlevelse. Nordiska forskare har visat vikten av att studera manlighet i ett klassperspektiv och att lyfta fram lokala variationer i hur relationen mellan manligt/omanligt tar sig uttryck (Lorentzen och Tran 2003). 
 Det som framför allt har varit styrkan i den Nordiska forsk- ningen om maskulinitet, genus och jämställdhet är den starka be- toning på hur välfärdspolitik och politiska reformer har format, modulerat, sätt ramar för och starkt påverkat utformningen av jäm- ställdhetsagendan. Denna forskning fokuserar framför allt på utveck- lingen från  
 1960-talet 
  och fram till i dag, med vissa tillbakablickar 
 355 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 mot 1930- och  
 1940-talet. 
  Viktiga faktorer och händelser som till exempel kvinnors inträde på arbetsmarknaden, utvecklingen av daghem/förskolor, familjereformer och andra typer av välfärdsstatlig reglering utgör en central del av denna efterkrigshistoria. Hamilton och Hanson visar i sin redigerade bok  
 Arbete & det vill säga valet att lyfta fram vissa delar av historien och att betona vissa situationer, aktörer och handlingar är relaterat till hur man ser på samtiden och möjligheterna att bedriva en viss politik kring jäm- ställdhet, genus och maskulinitet. En viktig fråga i detta samman- hang handlar om huruvida män engagerat sig i kampen för jämställd- 
 356 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 het. Det finns som alla vet en lång och gedigen historieskrivning kring kvinnors kamp för att skapa ett mer rättvist och jämställt samhälle, men på vilket sätt är män inskrivna i denna historia? 
 4 Mansrörelser 
 När den amerikanske historikern Thomas och hans kollega i början av  
 1990-talet 
  bestämde sig för att sätta ihop en samlings- volym med texter från amerikanska män som på olika sätt enga- gerat sig i kampen för jämställdhet, fick han höra att det förmod- ligen skulle bli historiens kortaste bok. Men de fann över 1 000 dokument, från tidsperioden 1776 fram till  
 1990-talet 
  (Kimmel och Mosmiller 1992). Allt sedan slutet av  
 1700-talet 
  har det i kampen för ett mer rättvist och jämställt samhälle förekommit olika typer av allianser mellan män och kvinnor. Argumenten för att arbeta för jämställdhet har dock varierat. Kimmel (2005) diskuterar tre olika typer av argument: a)  
 rättviseargumentet 
 , där man utgår från den liberala tanken om individers lika rättigheter och villkor i samhället; b)  
 det moraliska argumentet 
 , som tar fasta på kvinnors möjligheter att påverka män att ta rätt beslut och att ta hänsyn till familj och nation; och c)  
 förändringsargumentet 
 , där den nye mannen också förknippas med ett nytt och mer jämställt samhälle. Kimmel menar att vi i dag lever med arvet från dessa olikartade argument för det jämställda samhället, och att mycket av det som kan ses som olika former av mansrörelser också tenderat att luta sig mot ett eller flera av dessa argument och ståndpunkter. Detta motstridiga och kom- plexa intellektuella arv slår också igenom på olika sätt i de mans- rörelser och i de projekt som iscensätts i det civila samhället för att påverka och förändra mäns villkor. 
 Många av de mansrörelser som uppstår på 1960- och  
 1970-talet 
  har sina rötter dels inom socialismen, dels inom den terapeutiska rörelsen. Vid denna tid växte det fram en rad nya terapimetoder, ofta baserade på känsloutlevelser, som till exempel primalterapi, gestaltterapi och kroppsterapier av olika slag. Den brittiske sociologen Bell, som själv deltog i en av de mest framträdande brittiska mansrörelserna (Achilles Heel) vid denna tid, har i en rad böcker beskrivit och analyserat den komplexa rela- tionen mellan de feministiska männen och den mer terapeutiska falangen inom mansrörelserna (Seidler 1991, 1992, 2006). En av de främsta företrädarna för den terapeutiska falangen inom mans- 
 357 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 rörelserna är den amerikanske poeten och författaren Green Bly. Hans teorier om manlighet fick stor uppmärksamhet i början på  
 1990-talet. 
  Hans bok  
  
 Järn-Hans 
  
 (1990) utgör i dag en klassiker inom denna typ av mansdiskussion. Även om Henson är kritisk till Mitchell och den mytopoetiska mansrörelsen – som fick stort inflytande framför allt i USA och Storbritannien, men även i Sverige under tidigt  
 1990-tal 
  – menar han att det finns vissa inslag i denna rörelse som är viktiga att värna om. Det handlar här framför allt om de terapeutiska försöken att frigöra män från vissa ideal och att ge dem möjligheter att få bättre kontakt med sitt känsloliv. Mäns tendenser att negligera och undertrycka vissa känslor – som riskerar att hota deras självbild och en mer klassisk stereotyp maskulinitet – bidrar också till att dessa män fortsätter att stötta den manliga dominansen i samhället. Poängen här är att män skulle ha mycket att vinna på att konfrontera sina känslor och att våga förändras och bejaka det mjuka, svaga och känsliga, och endast genom en sådan mer djupgående terapeutisk förändringsprocess kan vi uppnå ett annat och mer jämställt samhälle. 
 I USA är mansrörelserna väldigt tydliga och polariserade. På  
 1990-talet 
  framträder å ena sidan feministiska mansrörelser, som till exempel  
 National Organization of men against Sexism  
 (NOMAS), och å andra sidan den kristna  
 Promise Keepers  
 och olika typer av faderskapsrörelser. De senare slåss framför allt för att öka pappors inflytande i familjen, för att stärka äktenskapets samhällsroll och i vissa fall för att återinföra en klassisk familjemodell med fadern som patriark (Gavanas 2001). I de feministiska rörelserna skapas det allt tätare band mellan hetero- och homosexuella män och man har också en tydlig koppling till feministiska rörelser, praktiker och teorier. Thomas (1995) och hans amerikanska kollegor för- söker i mitten av  
 1990-talet 
  att öppna för en dialog med Mitchell och mytopoeterna. Även om den bok med de texter som denna dialog resulterade i utgör ett försök till dialog, uppfattade Bly och hans kollegor snarare de olika inläggen från de feministiska männen som blyhård kritik mot deras sätt att närma sig dessa frågor. Här ser man också tydligt hur psykologi ställs mot politik. Inom den mytopoetiska rörelsen finns det i ringa utsträckning ett intresse av att skapa kontakter och allianser med feminister. 
 Palmer (1997), som har studerat de amerikanska mans- rörelserna, menar att det under  
 1970-talet 
  fanns en stor potential till att skapa en mer enad och progressiv mansrörelse i USA, men att det snarare uppstod ett antal fraktioner, som hade svårt att ena sig 
 358 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 kring gemensamma frågor, fokus och en tydlig politisk agenda. Messner pekar bland annat på avsaknaden av ett intersektionellt perspektiv på maskulinitet och tendenser till att skapa universella kategorier, till exempel homosexuella män eller heterosexuella gifta män, snarare än att ta hänsyn till hur klass, etnicitet och sexualitet skapar mer komplexa subjektiviteter. Detta odlande av särintressen undergrävde, enligt Marsh, den amerikanska mans- rörelsen och försvårade skapandet av koalitioner mellan olika frak- tioner. Det uppstod ett antal sprickor mellan till exempel olika grup- per av feministiska män med olika synsätt på sociala praktiker och förändringsarbete. 
 Även i Sverige och Norden växte det fram mansrörelser på  
 1970-talet. 
  I januari 1978 bildades föreningen  
 Befria mannen 
 . 1970- talet var på många sätt en brytpunkt och central period i svensk jämställdhetspolitik. Vi fick en ny föräldraförsäkring 1974, en jämställdhetsminister 1976 och en jämställdhetsombudsman 1980. Grupp 8 bildades den 8 maj 1968 och i kölvattnet av dessa föränd- ringar började även en del män att mobilisera sig och aktivt enga- gera sig i genusfrågor.  
 Befria mannen  
 innehöll många av de ingredi- enser vi känner igen från de amerikanska och brittiska mansrörel- serna, bland annat medvetandehöjande praktiker, fokus på mäns känsloliv och en kritik av patriarkatet och kapitalismen (Hill 2003, 2007). Under några år riktade män en radikal kritik mot den stereo- typa manligheten och försökte utveckla metoder för att arbeta med att skapa en större medvetenhet om mäns och kvinnors situation i det kapitalistiska samhället. 1986 upplöstes  
 Befria mannen 
 . Detta var istället en tid då det riktades kritik mot mjuka och feminina män. 
 Under 1980 och  
 1990-talet 
  finner vi med andra ord en pessi- mism och en skepticism vad gäller mäns förmåga och vilja till för- ändring. Trots politiska försök att påverka män till att ta mer ansvar för hushåll och barn visar statistiken att det fortfarande är kvinnor som tar huvudansvaret, medan männen ägnar sig åt sina arbeten och karriärer. Under denna tid tonar det också fram en stark kritik mot den feminine, svage och omanlige mannen. Vissa psykologer – som lutade sig på anknytnings- och objektrelations- teorier – och en brokig skara av debattörer menade att det var dags att acceptera att män och kvinnor har olika funktioner i familjen. Detta blev inte minst tydligt i den så kallade velourdebatten 1983. Psykologerna Smith och Ayers såg en fara i att män allt mer tog över moderns roll i familjen, att män feminiserades och 
 359 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 förlorade sin position som fäder och män och därmed berövade sina barn en viktig psykologisk identifikationsgestalt; helt central för den oidipala utvecklingen. I kölvattnet av denna konservativa reaktion på kampen för ett mer jämställt samhälle, växer det också – med inspiration från amerikanska och brittiska mansrörelser – fram en visserligen ganska svag men synlig svensk mansrörelse. Det handlade framför allt om män som inspirerats av till exempel Mitchell eller av den kristna amerikanska rörelsen  
 Promise keepers 
 . Vissa delar av denna yttring var klart  
 anti-feministiska, 
  medan andra var mer introspektiva och ägnade sig åt att söka efter den äkta manligheten. 
 Även om dessa rörelser aldrig fick riktigt fäste i Sverige, fanns det ändå en del försök att etablera denna typ av manligt sökande i en svensk kontext. Martin,  
 Det vilda i mannen: vägen från mamma till mognad  
 (1996), utgör ett sådant försök. Sherman skrev också böcker om faderskap och myter. Under  
 1990-talet 
  fanns det ett visst utrymme för mansgrupper och för ett terapeutiskt sökande efter sann manlighet. Inspirerade av Mitchell, Myers och psykoanalytisk litteratur försökte män finna svaret på hur man skulle närma sig och lösa mäns kriser och identitetsproblem. Denna typ av vändning mot mannen handlade om ett sökande efter en essentiell, äkta, sann manlighet och i förlängningen av detta en stabil identifikation/identitet. 
 Men under  
 1990-talet 
  växer det också fram mer systematiska försök i Sverige att skapa forum för att diskutera och driva frågor om män och jämställdhet. Ett sådant exempel är  
 Det manliga nät- verket 
 , som växte fram som ett initiativ från Rädda Barnen 1993. I dag har man döpt om detta nätverk till den rikstäckande föreningen  
 Män för jämställdhet 
 . Föreningen växte fram som ett svar på den ökade uppmärksamheten som riktades mot mäns utbredda våld mot kvinnor och barn. Föreningen verkar för visionen om ett samhälle fritt från våld, förtryck och orättvisor. Föreningens programförklaring bygger på tankar om hur olika maktordningar som bygger på fram- för allt genus, men även klass och etnicitet, bidrar till att förtrycka människor (Johansson och Lunneblad 2012). Under  
 2000-talet 
  kan vi därmed se hur några större aktörer, som  
 Män för jämställdhet 
 , organiserar sig och driver jämställdhetsfrågor i civilsamhället. Det finns också en rad exempel på föreningar eller kortvariga projekt, som ägnar sig åt frågor som rör män, jämställdhet och familjer. Till skillnad från många andra föreningar och projekt som engagerar sig i killfrågor eller mansfrågor finner vi hos  
 Män för jämställdhet  
 ett mer uttalat genusperspektiv och en tydlig och uttalad proble- 
 360 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 matisering av hur människor förtrycks via olika typer av maktord- ningar. I många andra, visserligen lovvärda, projekt och föreningar på det sociala fältet saknas ofta ett mer utarbetat genus- och makt- perspektiv (Johansson och Lunneblad 2012). 
 Även om män som aktivt engagerar sig i frågor om jämställdhet är relativt osynliga på den offentliga arenan, innebär detta inte att män i allmänhet är helt oengagerade i frågor om kön, sexualitet, familjeliv och intimitet. I dagens familjeliv pågår en långsam, men ändå tydlig förändringsprocess. Denna förändring är till stora delar tyst och inte alltid tydligt artikulerad, men om vi ska förstå hur maskulinitetsnormer och föreställningar kring manlighet utvecklas, förändras och förnyas, måste vi även rikta blicken mot familjelivets omvandlingar. 
 5 Modernitet, familjeliv och maskulinitet 
 På  
 1990-talet 
  sammankopplas intima relationer inte längre i första hand med stabilitet och ordning, utan med förändring och nya identitetsmönster. Kärleksrelationen och familjen blir utifrån detta synsätt en källa till utopier och förhoppningar om en bättre framtid och ett mer jämställt samhälle. Därmed befinner sig familjen mitt i en diskussion om moral, etik, ideal och kultur. Två böcker har haft ett stort inflytande över den här diskussionen. Dels är det den brittiske sociologen Willis (1992) bok  
 Intimitetens omvandling 
 , dels de tyska sociologerna Mitchell och Hammond  
 Carrillo 
  bok  
 The Normal Chaos of Love  
 (1995). Även om Giddens och paret Bowen skiljer sig åt en del och drar delvis olika slutsatser av sina respektive analyser, finns det också en samstäm- mighet i resonemangen om dagens familjeliv. Det som förenar teoretikerna är deras fokus på modernitet och individualisering.  
 Individualiseringstesen  
 – och tolkningarna av densamma – har också en central betydelse för hur diskussionerna om familjen förs. 
 I  
 Intimitetens omvandling  
 fokuserar den engelske sociologen Willis de radikala förändringar av intimsfär och familje- liv som ägt rum från  
 1970-talet 
  och fram till  
 1990-talet. 
  Vi ska här följa hans tankegångar och fundera över implikationerna av hans sätt att se på familj, genus och sexualitet. Giddens menar att det blir allt svårare att upprätthålla illusionen om det romantiska för- hållandet som den goda relationen. Detta förhållande bygger i stor utsträckning på en social acceptans av en ojämlik relation 
 361 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 mellan könen och på kvinnans underordning. När intima relationer inte längre grundas i romantiska illusioner och när människor genom- skådar sådana illusioner utvecklas det Giddens kallar  
 den rena rela- tionen  
 (the pure relation), som bygger på en relation mellan två jämlika individer med ett ömsesidigt behov och utbyte av varandra. När den ene vinner mer på relationen än den andre – ekonomiskt, socialt och/eller psykologiskt – hotas det sammanhållande bandet och relationen riskerar att upplösas. Detta är alltså en skör kon- struktion, som bygger på ständiga förhandlingar och på en emotio- nell och rationell balansgång. När parrelationen inte längre lutar sig mot traditioner eller förlitar sig på romantisk kärlek, utan framför allt binds och fogas samman av rationella behovskalkyler, befinner den sig då i en djup kris? Eller är det tvärtom, att det nu för första gången i historien skapas möjligheter till äkta intimitet? 
 Den engelska familjeforskaren Booth (2005) menar att i de länder där vi finner höga skilsmässofrekvenser kan vi också notera en hög grad av jämställdhet i familjer. Vi talar ofta om de negativa effekterna av skilsmässor, men enligt Yodanis bör vi även lyfta fram  
 skilsmässokulturens  
 möjligheter och potentialer till för- ändring, detta gäller inte minst för kvinnor där skilsmässa också innebär möjligheter att leva i jämställda relationer. Utifrån Giddens teori kan vi förstå varför skilsmässorna ökar och varför människor har svårt att upprätthålla intima relationer. Men även om män- niskor skiljer sig och bryter upp från mer eller mindre långvariga intima relationer, hittar de ofta nya partners och bildar nya familjer. De konstellationer som uppstår blir dock allt mer komplexa och seriella. Det går förstås fortfarande att tala om familjer, men vi måste också fråga oss själva vad vi menar med en familj. Här kan vi se en rörelse från en stabil och enhetlig familj till en mer seriell och processuell familj, det vill säga från kärnfamilj i traditionell bemärkelse till nätverksfamilj med alla sina noder och förgreningar. 
 Den rena relationen är en förutsättning för framväxten av nya typer av intima relationer och familjebildningar. Samtidigt omskapas 
 gamla samlevnadsformer och en del nya former får en större plats i offentligheten. På kort tid har till exempel homosexuella föräldrar kämpat för och erövrat en rad rättigheter som föräldrar, rätten att adoptera barn, att gifta sig (Johansson 2009). Dessa föräldrar ställer också en rad väsentliga och utmanande frågor om hur vi ska se på familjer. Hur ska vi till exempel definiera förälder? Juridiskt sett är det enbart möjligt att ha två föräldrar. Vad innebär detta för fyrklöverfamiljer, där det potentiellt finns fyra föräldrar? Vi rör oss 
 362 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 från familj som något stabilt och självklart till ett samhälle där vi 
 gör familjer. I Sverige har situationen för homosexuella som vill bilda familjer successivt förbättrats och via olika lagändringar har det skapats allt bättre möjligheter att adoptera barn och vinna sam- hällelig legitimitet. Familjer som tidigare tvingades att leva i skuggan av den heterosexuella kärnfamiljen har trätt fram och tagit plats i svens offentlighet. Samtidigt har det krävts ett hårt sexualpolitiskt arbete för att nå detta erkännande och många av de familjer som dyker upp i reportage eller i forskningsrapporter har mött fördomar och kritik och fått kämpa hårt för att skapa familj. Villkoren för homosexuellt föräldraskap skiljer sig åt på ett ofta extremt sätt mellan olika länder. I vissa länder är homosexualitet förbjudet och det finns överhuvudtaget inga möjligheter att leva öppet i samkönade äktenskap. Runt om i världen förföljs, fängslas och avrättas homo- sexuella. 
 Om vi ser till statistiken är det förstås fortfarande i stor utsträckning runt man och kvinna och deras barn – gemensamma eller från respektive tidigare förhållanden – som familjen i stor utsträckning byggs, även om det finns många undantag från denna regel. Sociologen Maren Bak har till exempel visat hur ensam- stående danska mödrar tenderar att bilda egna familjer, som visserligen kan inbegripa manliga bekanta, men som huvudsakligen vilar på konstellationen moder och barn (Bak 1997). Dessa mödrar ser fördelarna med att utan alltför stor inblandning av män leva sina egna liv, vilket delvis spräcker bilden av den sårbara, beroende och ensamma kvinnan. Detta är givetvis endast  
 en  
 bild av ensamstående mödrar. Ensamstående mödrars villkor varierar givetvis stort beroende på nationella skillnader i välfärdspolitik och ideologiska synsätt på familjen. En annan utveckling som också bidrar till att modifiera bilden av familjen och av moderna relationer är den allt mer utbredda singelkulturen, framför allt i storstäder (Hellesund 2003). Denna kultur hämtar sin främsta näring ur det faktum att människor väntar allt längre med att bilda familj och framför allt med att skaffa barn. I snitt blir man i dag förälder runt trettioårsåldern. Kvinnor (28,93) får barn lite tidigare än män (31,45), så det skiljer cirka 2,5 år mellan könen (Johansson 2009). Dagens föräldrar skaffar också färre barn, vilket har lett till diskussioner om hur de rikare nationerna ska kunna reproducera sig och ta hand om alla sina pensionärer i framtiden. 
 De tyska sociologerna Mitchell och Hammond  
 Jarvis 
  (1995) menar att familjen i dag är indragen i en  
 individualiserings- 
  
 363 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 process 
 . Detta innebär att den i allt större utsträckning förlorar sin kraft som sammanhållande enhet och istället blir en mötesplats för enskilda individer, som i bästa fall har gemensamma mål och intressen. Detta skapar ett större tryck på människor att formulera och revidera sina berättelser och sätt att göra familj. Familjen utgör ingen självklarhet. I dag har människor blivit medvetna om att många mönster och föreställningar kring familjen är  
 socialt konstru- erade 
 . Enligt de båda tyska sociologerna blir barnen det projekt som ska sammanbinda familjen. När det inte längre finns givna tradi- tioner eller en fast vägledning att få från till exempel sina egna för- äldrar, kommer föräldraskap att handla om att konsten att formulera sådana riktlinjer och värden. Enligt paret Bowen får experter och författare till populärpsykologisk litteratur en allt större betydelse. Det är i böcker,  
 tv-program, 
  rådgivningsspalter eller på Internet som föräldrar kan hitta tips och råd om hur de ska ta hand om sina barn och skapa lyckliga förhållanden. 
 Kärlek betraktas alltmer som ett vitt papper som individerna själva måste fylla med mening och därigenom skapa en lagom rymlig berättelse om sina biografiska liv, oavsett om detta sker med hjälp av poplyrik, reklam, pornografiska script, underhållningsromaner eller psykoanalys (Ibid:55). 
 Det finns i dag ett enormt flöde och utbud av just psykologiska råd, men frågan är i hur stor utsträckning människor tar dessa råd på allvar, påverkas och använder sig av råden. Det saknas i stor utsträckning forskning om reception och påverkan av denna psyko- logiska kultur (Johansson 2006, 2007, 2008; Eldén 2009). 
  
 1990-talets 
  diskussion om den förändrade intimsfären tydliggör en del viktiga skillnader i hur olika forskare och teoretiker förhåller sig till och talar om modernitet. Den viktigaste skiljelinjen går grovt sett mellan optimister och pessimister. I det ena lägret har vi dem som ser en stark potential till förändring och i förlängningen av detta framväxten av ett mer demokratiskt och jämställt samhälle. I det andra lägret dyker det upp en rad kritiker som utifrån olika utgångspunkter pekar på att vi fortfarande lever i ett samhälle där klass, kön och etnicitet – och därmed maktstrukturer och sociala hierarkier – strukturerar och determinerar vardagsliv, familjepraktiker och formandet av identitet. På  
 2000-talet 
  har det skett en viss till- nyktring när det gäller den mer optimistiska modernitetsteorin och dess betoning på individualisering och identitet. Den mer statistiskt orienterade familje- och välfärdsstatsforskningen visar på den fort- satta existensen av stora och tydliga skillnader mellan mäns respek- 
 364 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 tive kvinnors villkor och möjligheter. Kärnfamiljen består och vi finner tydliga klasskillnader i alltifrån hur man utnyttjar föräldra- försäkringen till hur man fördelar hemarbetet. Men även om stati- stik kan ge oss en grov bild av hur det ser ut, produceras det också mängder av kvalitativa djupstudier av familjen, som visar på en stor mångfald och komplexitet (Johansson 2009, Barrett och Wells 2010). Styrkan i modernitetsteorin – det vill säga Bowen, Giddens med flera – är att den ger oss redskap att förstå subjektiva, kultu- rella och historiska förändringar, svagheten ligger i att den har svårare för att förklara reproduktionen av makt och skillnad. 
 Den typ av familje- och modernitetsteori som beskrivits ovan har haft en klart ansträngd relation till den kritiska mansforsk- ningen och vice versa. Mycket av den forskning som fokuserat på faderskap och delat föräldraskap på  
 1990-talet 
  förde fram en ganska ljus och positiv bild av moderna fäder (Dienhart 1998, Deutsch 1999). Den kritiska mansforskningen – som har en stark relation till feministisk forskning och till kritisk teori i allmänhet – hade en mindre positiv bild av utvecklingen. Inom den kritiska mansforsk- ningen fokuseras också starkt på mäns våld mot kvinnor och barn, det segregerade arbetslivet och mäns dominans i olika samhälls- sfärer. Den globala manlighet som träder fram i dessa studier hamnar ganska lång ifrån Giddens mer ljusa och hoppfulla bild av demo- kratiseringen av familjelivet. 
 De ibland motsatta perspektiven kan också sägas komplettera varandra. Både nationellt och globalt ser vi i dag en rad tendenser till hur familjelivet förändras och tar sig nya former.  
 EU-med- 
  borgarnas ökade rörlighet har lett till fler transnationella giftermål. Under perioden  
 2000–2004 
  gifte sig 2,2 miljoner människor per år i  
 EU-länderna. 
  Av dessa äktenskap kan cirka 300 000 ses som trans- nationella. De flesta av dessa ingås av personer som lever i grann- länder eller i länder som har kulturella band. Ungefär ett av tre sådana äktenskap riskerar att sluta i skilsmässa. Under ovan nämnda period har vi uppskattningsvis 170 000 transnationella skilsmässor (Johansson 2009). Vi får allt mer av postnukleära familjer – det vill säga olika former av familjebildningar som inte består av mamma, pappa och barn, och människor i dag lever i allt större utsträckning i seriella kärnfamiljer, det vill säga man skaffar sig flera familjer och lever i allt mer komplexa familjestrukturer under en livstid. Dessutom ser vi också allt fler nya typer av familje- och intimitets- bildningar – regnbågsfamiljer, singelhushåll, etc. – varav vissa ut- manar juridiska och kulturella definitioner av familjer. Mycket 
 365 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 tyder också på att vi har en tydlig och ojämn utveckling av mer 
 jämställda familjer i Europa. Även om trenden och tendenserna mot att fäder blir allt mer omsorgsinriktade finns i ett stort antal europeiska länder, ser de socialpolitiska förutsättningarna olika ut i olika länder. Kombinationen omsorgsinriktning, ett utbyggt förskole- system, en kraftfull föräldraförsäkring och andra incitament för att utveckla ett jämställt föräldraskap, ger länder som till exempel Sverige och Norge en bra förutsättning för att underlätta för föräldrar att leva mer jämställt. I vissa länder är det svårt att överhuvudtaget tala om homosexuella som föräldrar och om en förändrad och mer jäm- ställd manlighet, medan detta är mer legitimt och öppet förekom- mande i andra länder. 
 Samtidigt som det finns tydliga indikatorer på att de nordiska länderna på en rad fronter ligger långt fram vad gäller arbetet för jämställdhet, finns det också dem som varnar för en överdriven optimism vad gäller denna förändring. Det har också funnits en tendens i svensk politik och delar av samhällsforskningen att lyfta fram Sverige och de Nordiska länderna som ett slags föredöme för jämställdhetsarbetet i resten av världen. Även om det delvis finns stöd för att på vissa områden se svensk jämställdhets- och genus- politik som lyckad, speciellt i en vidare europeisk komparation, finns det förstås också anledning att vara försiktig med att dra överdrivna växlar på denna försiktiga utveckling mot mer jämställda familjer (Bautista och Magnusson 2005). Framför allt kompliceras bilden när man inte enbart tittar på familjen och till exempel faderskapet, utan på samhället och genusrelationer i stort. Då blir det nödvän- digt att se hur ekonomiska, sociala, kulturella och subjektiva nivåer samverkar för att skapa hegemoniska mönster, där män fortfarande har högre löner, arbetar heltid, tar ut mindre föräldraledighet än kvinnor, utför en mindre andel av hushållsarbetet. Men för att bilden ska bli mer rättvis, krävs det att vi närmar oss en mer differentierad och komplex förståelse av hur vi ska se på dagens manligheter. I nästa avsnitt ska vi titta närmare på de diskussioner som förts kring ny manlighet, och att diskutera hur vi kan se på dessa förändrings- processer. 
 366 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 6 Ny manlighet 
 Under  
 1990-talet 
  finner vi en del hoppfulla röster som lyfter fram positiva och ibland till och med radikala förändringar av manlig- heten och där man talar om tendenser till en ny och förändrad maktbalans mellan könen, samtidigt präglas detta decennium också av starka strömmar av  
 anti-feminism 
  (Riley och Johansson 2011). Denna typ av motstridiga bilder och föreställningsvärldar kring genusfrågor är återkommande och bör förmodligen snarast ses som en kronisk del av hela denna diskussion. 
 De tydligaste markörerna på att det faktiskt skett något med hur män förhåller sig till vardagsliv, hem, familj, livsstil etc. finner vi inom två områden: faderskap och kropp/identitet/intimitet. Forskning tyder på att vi framför allt i Skandinavien, men även i en del andra länder kan iaktta en förskjutning från en traditionell faders- roll till en mer jämställd, reflexiv och närvarande identitetskon- struktion för män/fäder. Trots att män endast till en viss grad ökat sitt uttag av föräldraledighet i Sverige och Norge, finns det statistik och studier som ändå tyder på att faderskap i dag är något annat än det vi sett tidigare i historien. Även om finns en del fallbeskriv- ningar av män som närvarande fäder i historien, ser vi i dag hur män på ett helt annat sätt än tidigare tillbringar tid med sina små barn, och aktivt axlar positionen som mer närvarande och jämställda fäder. Visserligen finner vi stora variationer i hur dessa mönster ser ut, bland annat beroende på hur faktorer som klassbakgrund, natio- nalitet, ålder och vardagsvillkor i stort spelar in på mäns attityder, möjligheter och handlingar. Vissa röster gör gällande att det fram- för allt är en viss kategori av män med medelklassbakgrund som väljer att stanna hemma under längre perioder med sina små barn, och det finns statistik som stärker denna tes, men samtidigt anar vi att det gömmer sig en del andra intressanta mönster i denna stati- stik (Barrett och Wells 2011). Statistiken pekar bara på den generella tendensen och ger oss de mest tydliga mönster som går att urskilja. Men om vi vill nå mer kunskap om de fäder ur andra sociala skikt och med andra bakgrunder som också tar ut höga kvoter av föräldraledighet, måste vi vända oss mot kvalitativa undersök- ningar. I dag saknas dock i stor utsträckning studier av män som på olika sätt sticker ut och bryter mot statistiken. 
 Det finns alltså visst stöd för tesen om nytt faderskap, men samtidigt riktas det förstås en hel del kritik mot denna tes. För- utom den kritik som handlar om att det är medelklassen som kommer 
 367 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 ut som vinnare i denna fråga, medan andra grupper på grund av ekonomi, arbetssituation eller arbetslöshet inte alls har samma förut- sättningar att bli nya män, förs det fram diverse tankar om hur män utnyttjar föräldraledigheten för att få längre semester, ägna sig åt älgjakt eller andra fritidsintressen. Även om dessa tankar har visst stöd, saknas det studier eller statistik som fullt ut stödjer dessa antaganden. En annan typ av kritik handlar om att män visserligen numera tar ut två månader, men att detta enbart beror på den kvo- tering som införts i Sverige och en del andra länder, som Norge och Island. Dessa kritiker menar också att varken män eller kvinnor vill ha en utökad kvotering. Därmed har man nått en bit, men de hegemoniska mönstren består. 
 Ett annat område som diskuterades flitigt på  
 1990-talet 
  är det fenomen som går under beteckningen  
 estetiseringen av manlighet 
 . En rad forskare konstaterade att män i allt större utsträckning börjat ägna sig åt utseende, kropp och till och med smink och kläder (Nixon 1996). Under denna tid dras män på ett tydligare sätt än tidigare in i en kommersiell sfär där mode, livsstil och utseende blir allt viktigare för identiteten. Denna diskussion har fortsatt in på  
 2000-talet 
  och nu handlar det inte enbart om yttre attribut, utan om att med hjälp av träning, diet och kirurgi göra om kroppen (Coad 2006, Holliday & man bör även öppna ögonen för att mäns vän- skapsrelationer kan vara en del av en förändrad syn på intimitet och genus (Riley och Johansson 2011). 
 Bilden av ny manlighet krockar på många sätt med bilden av män som trakasserar, misshandlar och dödar kvinnor. Ofta visar det sig vara svårt att kombinera iakttagelserna av en del mer posi- tiva förändringstendenser vad gäller faderskap, attityder till jäm- ställdhet och mäns ökade deltagande i hushållsarbete och statistik som pekar på våld, orättvisa löner, en segregerad arbetsmarknad och olika samhälleliga och kulturella villkor för män respektive kvinnor. Denna problematiska klyvnad mellan gott/ont späds ytter- ligare på av populärlitteratur och journalistik. I dessa diskussioner tar lätt den mer negativa och pessimistiska bilden överhanden. Statistiken talar en tydlig bild, men hur ska vi väga olika saker mot varandra, tillåta oss att se komplexitet och motsägelser, för att på så sätt kunna skapa en mer helhetlig bild. 
 7 Mediebilder 
 I Roth 
  (2005) uppmärksammade bok  
 Med uppen- bar känsla för stil: Ett reportage om manlighet 
 , får vi möta fotbolls- supportrar och andra våldsamma män. Grundtesen är att den sten- hårda och våldsromantiska kärna vi finner hos huliganerna har sina rötter i en mer generell fostran till manlighet, som bland annat leder till ett förakt för svaghet och till ett våldsutövande. I Mendel- Enks text finns det inget utrymme för att tänka att metrosexualitet skulle kunna ha något med förändring att göra. Han sammanfattar sina resonemang med att: 
 370 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 Kärnan i den manliga könsrollen, den som utgör grunden för våldet och könsförtrycket, har inte förändrats. Den går fortfarande ut på att: 
 Stå pall 
 Vara lojal mot gruppen Behärska dig 
 Offra dig för något större och viktigare än dig själv En intern, nästan osynlig hierarki 
 En stenhård uppdelning offentligt/privat Förakt för svaghet 
 Den spelar precis lika stor roll i mäns liv i dag som för 50 år sen. Och den är precis likadan i Sverige som i resten av världen (ibid:116). 
 I dag finns det rikligt med populärlitteratur om manlighet. En bok som står ut mer än de flesta inom denna genre är den amerikanska journalisten Burke studie av den amerikanska manligheten: 
 Stiffed. The betrayal of the modern man  
 (1999). Faludi blev en global kändis med sin bok om sveket mot kvinnorna (Backlash). I  
 Ställd  
 ger hon oss en bild av en skör och bräcklig manlighet. Vi får möta porrskådisar på gränsen till sammanbrott, arbetslösa män, arga och frustrerade män och diverse andra män som upplever sig själva som misslyckade män. Boken kan läsas som en problematisering av vad som händer de män som – vid övergången från industrisamhället till det postindustriella samhället – förlorar sina positioner och sin självkänsla. Denna typ av beskrivningar av en manlighet på dekis är relativt vanliga i den amerikanska litteraturen. Ett senare exempel på detta finner vi i Patterson bok om unga män i ålders- gruppen 16 till 26 år gamla:  
 Guyland  
 (2008). Kimmel menar att i ett amerikanskt samhälle präglat av höga arbetslöshetstal och en allmän oro för framtiden skapas det enklaver av unga män som ägnar sig åt att odla en destruktiv manlighet präglad av hög konsumtion av alkohol, sexism, våld och farliga lekar som till exempel att dricka så mycket alkohol att man nästintill dör. Det är en överlag ganska dyster bild av unga amerikanska män Kimmel målar upp. Samtidigt menar han att det finns möjlighet att rädda dessa unga män. Det handlar om att skapa incitament för utvecklingsprocesser som främjar en mer balanserad, mogen och jämlik manlighet. Risken som Kimmel ser är att de unga männen stannar kvar i  
 Guyland  
 hela livet, det vill säga att de aldrig tar steget till en mer jämlik, demokratisk och vuxen manlighet. 
  
 I många av de mest uppmärksammade svenska och nordiska debattböckerna om manlighet är det också denna relativt dystra bild av manlighet som återfinns. Bennett  
 Det enda könet  
 (2013) behandlar i och för sig ekonomiska frågor och är kanske i första 
 371 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 hand en studie av den globala finansekonomin, men den riktar också starkt fokus mot det Campbell kallar  
 Den ekonomiske mannen 
 . Detta är en form av idealtyp, som har stora likheter med Cross begrepp hegemonisk manlighet; ett begrepp som i dag ofta används för att tala om den globala dominerande manligheten. På detta sätt används det också av Kielos: 
 Antingen är hon värdefull för att hon är som mannen – eller så är hon värdefull för att hon kompletterar mannen. Men det handlar alltid om mannen. I den ena tankegången kan hon minsann arbeta, forska, knulla, rapa, starta krig, vara rationell och köra stora maskiner precis som han. 
 Men i samma ögonblick som hon slutar att vara som han, kan hon heller inte längre ställa jämställdhetskrav (Campbell 2013:222). 
 Bokens syfte är i första hand att utveckla en kritik av ett snävt marknadsekonomiskt tänkande, men intimt sammanvävt med detta syfte finner vi också en feministisk agenda. Många av resone- mangen handlar om den globala ekonomin och hur denna är länkad till mäns globala dominans. Campbell har också en stark poäng i att människor beroende på kön har olikartade strukturella relationer till samhällsekonomin. 
 Den här typen av feministiska analyser av manlig dominans bygger på en lång tradition av patriarkatskritik. Här finns inte mycket utrymme för att tala om eventuella förändringar av manlighet, ny manlighet eller om ökad jämställdhet. Bilden är grovt tillyxad, och huvudsyftet är att rikta stark och tydlig kritik mot patriarkala struk- turer. 
 I början av  
 2000-talet 
  dyker det upp en litteratur som ger en delvis annan och mer positiv bild av män, maskulinitet och fader- skap. Todd bok (2002)  
 Koka Mathews  
 är på många sätt stilbildande och i denna kategori hittar vi också  
 Uppdrag: Pappa 
 , en antologi skriven av ett gäng journalister. Pappaböckerna är relativt disparata och denna genre inrymmer alltifrån mer feministiskt färgade böcker som  
 Koka Mathews  
 till pappaböcker som lyfter fram en lite uppdaterad men samtidigt relativt traditionell manlighet. I denna flora av böcker hittar vi till exempel White pappabok ( 
 Du ska bli pappa 
 ), men även de mer självbiografiska böcker om fader- skap som skrivits av diverse kändisar, som till exempel Martin, Holden, Shea med flera. Den här litteraturen ger överlag en mer positiv bild av män, maskulinitet och faderskap. Samtidigt finns det inte några direkta kopplingar till feminism eller feministiska teoretiker, och de flesta problemati- 
 372 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 seringar stannar på en psykologisk nivå. Men det är ändå intressant att notera att från att bilden av pappan länge riktat in sig på den frånvarande pappan, har vi i dag en litteratur som framställer fäder som mer närvarande och jämställda. 
 I dag finner vi ett ökat intresse bland journalister, författare och allmänhet att diskutera och problematisera manlighet. Litteraturen om genusfrågor och maskulinitet är väldigt disparat. Här finner vi allt ifrån Chen liknande resonemang om två helt skilda kön, till feministiska studier av genusfrågor, som till exempel Hunt  
 Under det rosa täcket  
 (1996/2012). Den offentliga bilden av manlig- het är disparat, tvetydig och motsägelsefull. Denna litteratur står i viss utsträckning i kontrast till forskningens bilder av manlighet, men det finns också liknande tendenser i forskning till att antingen måla bilden av manlighet i svart eller vitt. 
 Det finns alltså anledning att förhålla sig kritisk till de bilder som förmedlas i såväl journalistiska reportage som i vetenskapliga studier. Vi finner också att det är ett diffust gränsland mellan dessa områden och att det inte alltid är solklart vad som är vetenskap och vad som är journalistik. Bra journalistik öppnar ofta våra ögon för pågående tendenser i samhället. En viktig bok i detta sammanhang är Ewing uppmärksammade bok  
 Hatet  
 (2013). Sveland rör sig, när hon påvisar hur det på en rad områden förekommer ett massivt hat mot feminister, i Faludis fotspår, och frilägger ett mönster i offentligheten som passar väl in i beskrivningen av en backlash. Hon beskriver hur kvinnliga journalister bemöts med hån, sexism, och ett extremt hat. Ofta äger detta rum på nätet, och antifemi- nisterna träder sällan ut i dagsljuset för att möta sina måltavlor. I sina analyser trycker hon också på att hatet mot kvinnor och feminister löper parallellt med hatet mot invandrare och  
 islamo- fobin  
 (Gardell 2010). Samtidigt som boken ger en oroväckande bild av det hat som byggs upp och riktas mot feminister i dagens Sverige, tenderar analyserna ibland att bli relativt stereotypa och entydiga. Avsnittet om Welch och könsmaktsperspektivet hade, till exem- pel, kunnat bidra till en mer nyanserad och kritisk analys av denna händelse. Överlag får vi ofta svart/vita analyser i denna form av debattlitteratur. Det finns givetvis en kraft i detta och denna form av politiska inlägg kan fungera som en mobiliserande faktor, men risken finns att många av de män och kvinnor som hade kunnat engageras i denna kamp, vänder sig bort och uppfattar polemiken som allt för enkelspårig. 
 373 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 Det är viktigt att analysera och fördjupa bilden av hur vetenskap och offentlig debatt hänger samman och hur dessa intellektuella fält påverkar varandra. I bästa fall kan vetenskapen bidra med att ge oss en mer nyanserad bild av de ibland skrämmande bilder och berättelser som tonar fram i offentlighetens landskap. Det finns i dag ett stort behov av att nyansera bilden av genusfrågor, men det är också viktigt att vi i detta arbete inte förlorar siktet på de större sammanhangen där sexism och rasism fortfarande präglar tillvaron för många människor. Därför behövs det fler möten mellan jour- nalister och forskare, samt en större beredskap att ta med forskare i olika debatter och mediesammanhang. Forskarens mer komplexa svar på olika frågor uppskattas inte alltid och är denna typ av inlägg har också svårt att få en plats i medierna. Samtidigt skulle vi alla tjäna på att diskussionen tog hänsyn till komplexitet, ambivalens och för- ändring. 
 8 Trender, tendenser, kritik 
 Den kritiska mansforskningen är ett relativt nytt forskningsfält, som inryms och ofta kategoriseras under rubriken genus/könsforskning. Inledningsvis handlade diskussionen och forskningen i huvudsak om mer programmatiska frågor, som hur fältet skulle definieras, relationen till genusforskningen i stort, och om vilka frågor som borde prioriteras. Under sent  
 1990-tal 
  och fram till i dag har det växt fram en rik empirisk forskning, som på olika sätt speglat och gett en bild av olika maskulinitetskonstruktioner. Forskningen har sett lite olika ut i olika länder. I Sverige och i den nordiska forskningen har man fokuserat faderskap och frågor om jämställdhet i stort. Den anglosaxiska forskningen har haft tydligare fokus på de proble- matiska aspekterna av manlighet. Samtidigt kan vi också se en ökad internationalisering av denna forskning och fältet präglas i dag av en ökad konvergens vad gäller frågor, fokus och teoretisk diskussion om manlighet och genus. I detta forskningsfält finner vi en stark dominans av anglosaxiska forskare, som på många sätt via sina tidskrifter, positioner och starka publicering har kommit att sätta agendan för den internationella diskussionen om maskulinitet, genus och jämställdhet. Detta påverkar också hela forskningsfältets utseende i dag och förstås även denna framställning av dessa frågor. Även om det i ökad utsträckning förekommer studier från andra länder och områden i världen är även dessa präglade av de teoretiska 
 374 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 perspektiv och den forskning som dominerar i de anglosaxiskt domi- nerade internationella tidskrifterna och konferenssammanhangen. I det här kapitlet har jag försök att balansera mellan anglosaxisk och nordisk forskning, men är medveten om att det finns en viss slag- sida mot den anglosaxiska forskningen. Uppenbart för läsaren är också att den bild som ges här framför allt handlar om hur män och maskulinitetsmönster räder fram i framför allt delar av Europa och USA. 
 När det gäller de övergripande perspektiven och tolkningsramarna har anglosaxisk och nordisk forskning rört sig i samma riktning. Det finns till exempel en uppenbar skiljelinje och ibland till och med en tydlig schism mellan den feministiska mansforskningen och modernitetsteorin. Denna skiljelinje blir tydlig på  
 1990-talet. 
  Mot den relativt ljusa och hoppfulla bild som modernitetsteori bidrar med 
 – där man trycker på förändring, ny manlighet och en stark rörelse mot jämställdhet – finner vi kritiska röster och en mycket mer pessimistisk bild bland de feministiska mansforskarna. På  
 2000-talet 
  riktas det stark kritik mot modernitetsteorins mer liberala fram- toning, och kritisk forskning som lyfter fram mäns globala domi- nans, våldet och de bestående orättvisorna blir närmast hegemonisk. Fokus vänds allt mer mot att betona vikten av att studera inter- sektioner och de maktmönster som träder fram när vi fokuserar skärningspunkter mellan klass/kön/etnicitet/ålder/nation/region etc. 
 Samtidigt som dessa kritiska ansatser är väldigt effektiva i att synliggöra maktmönster, hierarkier och skillnader, försvinner en del nyanser, möjliga utvecklingslinjer och framför allt försvåras resonemang om förändring. Ett viktigt spår i detta sammanhang är den historiska och samtida forskningen om olika mansrörelser. Förutom Fuller studie av  
 Befria Mannen 
 , saknas det studier som fokuserar denna nutida historia. Det man kan kalla mans- rörelser består ju av en disparat skara av rörelser bland män. Det kan röra sig om feministiskt inspirerade organisationer – som till exempel  
 Män för jämställdhet 
 ; men lika gärna kan det handla om män som organiserar sig för att arbeta mot feminister och som skapar allianser för att kämpa för fäders rättigheter. 
 Genom att läsa populärlitteratur och journalistiska studier av manlighet, kan vi få en inblick i och ökad förståelse för samtida tendenser och maktkamper, men det behövs hela tiden också forsk- ning som lyckas balansera den bild som träder fram i offentlig- hetens skarpa ljus. De offentliga bilderna tenderar ofta att bli väl stereotypa och polemiska, och detta gäller tyvärr också ibland forsk- 
 375 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 ningen. Även om det ibland kan presenteras som naivt, finns det ett stort behov av att plocka fram och studera goda exempel och att hitta de tendenser till förändring som finns. Samtidigt är det centralt för vår förståelse av jämställdhetsarbete, genus och masku- linitet att vi också hela tiden behåller och utvecklar det kritiska per- spektivet. 
 En styrka i den nordiska forskningen om män och jämställdhet är dess starka fokus och emfas på hur institutionella förhållanden, politik och inte minst välfärdsstatens utformning och förändring bidrar till konstruktionen av maskulinitet, genus och subjektivitet. De nordiska länderna skiljer på många sätt ut sig från andra euro- peiska länder. Men även i dessa länder, som har en likartad välfärds- politik, finner vi stora variationer. Danmark har till exempel det svagast uppbyggda välfärdssystemet kring familjen, medan Island med sin starkt kvoterade föräldraförsäkring har en mycket radikal posi- tion i Norden. I många länder, som till exempel Österrike, Belgien, Tyskland, Frankrike, Holland, Irland och Italien bygger familje- politiken på att mödrarna tar huvudansvaret för barn och hushåll. Andelen kvinnor på arbetsmarknaden är också lägre än i till exempel de nordiska länderna (Johansson 2009). I de mest marknadsorienterade länderna, med svag välfärdsstat, som till exempel Australien, Kanada, Nya Zeeland, Schweiz, Storbritannien och USA saknas det en mer utvecklad familjepolitik och ett stöd till föräldrar i form av till exempel ett väl utbyggt förskolesystem och en fungerande för- äldraförsäkring. Här finner vi också ett starkt stöd för den klassiska manliga försörjarmodellen. 
 För att förstå de förändringar som äger rum bland män och när det gäller maskulinitet, normer och identitet, är det med andra ord centralt att tolka och avkoda de subjektiva processerna och föränd- ringarna i maskulinitetsnormer i ljuset av välfärdsstatens status och de transformationer denna genomgår i dag. Även om jämställda familjer och jämställdhet i allmänhet återfinns på den europeiska politiska agendan, är den politiska beredskapen att ytterligare för- djupa och skapa förutsättningar för en individualiserad och jäm- ställd familj inte tydliga och starka i dag. I Östeuropa, till exempel, talar man överhuvudtaget inte om nya män eller om metrosexualitet 
 (Dominguez 2009). I många länder finns det också starka föreställ- ningar kring moderskapets primat vad gäller barn, omvårdnad och familj. I en omfattande kvalitativ studie genomförd av världsbanken 2013 i tjugo länder – bland annat Afghanistan, Indien, Peru, Serbien, Polen, Vietnam, Yemen etc. – visade det sig att det pågår en hel del 
 376 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 positiva politiska och vardagliga förändringar i riktning mot mer jämställdhet, men trots detta är ändå det övergripande intrycket att män och kvinnor lever i olika världar, har olika rättigheter och sociala positioner. I dessa länder består i stort den manliga för- sörjarmodellen, och kvinnor förväntas fortfarande ta hem om hus- håll och barn. Även om vi dag har en hel del forskning och statistik som kan hjälpa oss att se hur mönstren varierar mellan olika euro- peiska länder och även i ett globalt perspektiv, saknas det mer över- gripande analyser av detta spektrum av mönster. Bray har gett oss vissa nycklar till detta i sina analyser av olika välfärdsmodeller, men i takt med att allt fler länder dras in i en nyliberal omställning, blir det också svårare att särskilja olika mönster och att använda denna modell för att förklara skillnader i statliga system, genusordningar och subjektiva förhållningssätt till genus, kön och sexualitet. 
 9 Konklusioner 
 Den historiska forskningen bidrar till att ge oss centrala kunskaper om hur synen på maskulinitet förändrats genom tiderna och denna forskning ger oss också viktiga pusselbitar till att kunna förstå och att sätta in dagens diskussioner och debatter i ett vidare historiskt, socialt och kulturellt sammanhang. När man läser denna forskning är det lätt att konstatera att den bild av manlighet som förmedlas via denna forskning ofta är rätt entydig, stereotyp och kanske också rentav förenklad. Historiker har framför allt tagit fram en bild av den dominerande, borgerliga och hegemoniska maskuliniteten. Även om man försökt att nyansera bilden – och föra in klassdimensioner och andra statuspositioner i bilden – har vi ofta landat i ganska förväntade bilder av manlighet. Till viss del är förmodligen denna bild rättvis och förankrad i en historisk och social verklighet, men till viss del är den också en konsekvens av att det länge saknats teoretiska och begreppsliga redskap för att analysera och ge en mer nyanserad bild av manlighet. En stor del av den historiska forsk- ningen handlar också om  
 1800-talets 
  och om det tidiga  
 1900-talets 
  manlighet. När vi sedan rör oss mot mitten och andra hälften av  
 1900-talet 
  och en mer dynamisk utveckling av synen på kön, sexualitet och identitet, saknas det i stort en systematisk historieskrivning. 
 När vi studerar konstruktionen av manlighet under senare delen av  
 1900-talet 
  får vi förlita oss på en disparat samling av arbeten som 
 377 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2014:6 
  
 på ett eller annat sätt tematiskt och innehållsmässigt behandlar dessa frågor. Den bild som växer fram i läsningen av forskning, populär- kultur, mediejournalistik och diverse statliga utredningar leder fram till en motsägelsefull bild. Det är också en bild som träder fram på lite olika sätt på olika nivåer. På en  
 politisk nivå  
 kan vi iaktta ett antal viktiga reformer, diskussioner och debatter som ger en bild av en kraftfull rörelse mot en mer jämställd maskulinitet. Samtidigt korresponderar inte dessa processer helt med det som sker på en  
 ekonomisk nivå  
 och på till exempel arbetsmarknaden. Löner och villkor är alltjämt ojämlika. På  
 en kulturell nivå  
 kan vi både se tecken på en stark utveckling mot en dekonstruktion av traditionella könsidentiteter, och samtidigt ett starkt vidmakthållande av stereo- typ maskulinitet. På den  
 subjektiva nivån  
 varierar reaktioner, atti- tyder och handlingar. Människor förhåller sig på olika sätt till de socialpolitiska och kulturella förändringar som ger oss en vardags- verklighet som genomsyras av motsägelsefulla och ibland motstridiga bilder av jämställdhet och av vilka villkor som präglar människor vardagsliv. 
 De flesta är säkerligen eniga om att det ägt rum stora föränd- ringar i vardagslivet vad gäller hur vi relaterar till, ser på och kon- struerar kön, sexualitet och identitet i dagens Sverige. Samtidigt värderas dessa förändringar högst olikartat, och människor tenderar också att betona och lägga olika vikt vid högst olika fenomen, för- ändringar och tendenser. Detta gör att vi ibland hamnar i en rela- tivistisk position, där både den som säger att vi fortfarande lever i en patriarkal kultur och den som utropar att vi nu lever mer jäm- ställt än någonsin innan kan få rätt. Statistiken, siffrorna och forsk- ningen finns där, men i slutändan handlar det också om hur vi faktiskt värderar och väger de förändringar som skett och ägt rum. Uppenbarligen har vi inte uppnått reell och total jämställdhet. Men allt sedan mitten av  
 1990-talet 
  och Cross  
 Maskuliniteter  
 (1995), eller för den delen etablerandet av nationella mansrörelser, har vi nått en punkt där vi inte länge kan nöja oss med stereotypa beskriv- ningar av genus eller maskulinitet, och där vi i bästa fall också kan ge en mer adekvat, balanserad och rättvis bild av hur det ser ut i sam- hället och vilka förutsättningar vi har för att fortsätta arbeta för ett mer jämställt samhälle. 
 378 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 3 
  
 Referenser 
 Bak, Anderson (1997)  
 Enemorefamilien 
 . Köpenhamn: Förlaget Sosiologi. 
 Beck, Love och  
 Jarvis, 
  Hammond (1995)  
 The Normal Chaos of Love 
 . Cambridge: Polity Press. 
  
 Hall, Jensen (1996/2012)  
 Under det rosa täcket: om kvinnlighetens vara och feministiska strategier 
 . Stockholm: Bonniers pocket. 
  
 Hamilton, Rogers och Hanson, Stevens (2013)  
 Arbete & ett där kvinnor antingen var en anomali som väckte känslor av olust eller det motsatta, något som passade väl in bara de framförde kön på ett för kvinnor traditionellt sätt, så skapade det snarare känslor av välbehag. 
 På samtliga arenor var kvinnor inte direkt välkomna, chefsfruarna förväntades upprätthålla ett välordnat hem och sköta representa- tionen, kvinnornas främsta uppgift under jakten var att vara jakt- värdinna, vilket kunde innefatta tebjudning och middag efter jakten. Och i Harris, under den tid då de inte var välkomna, så hjälpte de männen med den sociala filantropiska biten samt deltog vid middagar. 
 De åsikter som framfördes när det kommer till varför kvinnor inte fanns representerade på ledande chefsposter handlade främst om deras bristfällighet. Exempelvis menade informanterna att det fanns för få kvinnor på beslutsfattande positioner. De hade fel utbild- ning eller var i fel branscher, valde fel jobb, alternativt valde bort rätt jobb, inte var intresserade, födde barn, saknade nätverk, var olika män eller försökte för mycket. 
 393 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2014:6 
  
 När det kommer till Harris så ansågs kvinnorna av en del med- lemmar störa den manliga gemenskapen. En av mina informanter menade att det blev en helt annan stämning när det kom in kvinnor i klubben det blir så jollrigt [med kvinnor] och det blir inte samma råa stil [] när det bara är män som träffas menade informanten Turner. 
 Männen fick plötsligt lägga band på sig och det förstörde gemen- skapen mellan männen menade Turner (Jones, 2007, s. 204). Den motsatta positionen var de män som menade att kvinnorna med sin närvaro bidrog till verksamheten med sina mjukare sidor, sina specifika erfarenheter och sin skönhet. Den könskomplementära rollen med andra egenskaper än män återspeglas även i Harmon studie (Garcia, 2003 s. 187 f.). I Kung Orres Jaktklubb användes kvinnan som objekt för att skapa sammanhållning mellan männen. De ville gärna porträttera sig själva som kvinnotjusare. De beskrev också ofta den natur som de jagade i som kvinnlig och oberäknelig. En sammanhållande tråd mellan männen var att de inte bara beskrev sig som duktiga jägare av småvilt utan även av att förföra kvinnor. 
  
 8 
  
 Motståndets möjligheter: sammanfattande diskussion 
  
 Jag har i texten försökt beskriva hur platsen alternativt den sociala positionen i en samhällelig hierarki tillsammans med kön skapar ett förväntat handlingsmönster av individer och grupper. Jag har även visat hur mäns benägenhet att orientera sig mot andra män har tydligt vidmakthållande funktioner av rådande maktförhållanden. Känslor däremot kan här både ha en frigörande funktion, eller som motreaktion mot något som hotar stabiliteten, alternativt som kon- soliderande kraft av rådande strukturer. Mina exempel kom från forskning om män i näringslivet men kan enkelt bytas ut mot andra grupperingar från andra samhällsklasser och med andra intresse- funktioner. Homosocialiteten kommer att finnas där och känslorna samt platsens betydelse och dess specifika normativa landskap. För att skapa ökad förståelse kring dessa mekanismer är det viktigt att genomföra studier även om andra grupperingar utifrån dessa per- spektiv. Min fokusering på näringslivets män hänger ihop med att de både har tolkningsföreträde, problemformuleringsmakt och tillgång till kapital för att skapa förändring. Att en relativt homogen grupp av individer har dessa privilegier är givetvis problematiskt. Hur skulle då ett motstånd till detta kunna se ut? 
 394 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 4 
  
 De perspektiv som jag har utgått ifrån har som grund ett social- konstruktivistiskt förhållningssätt, det vill säga att människor och platser inte har några förutbestämda inre essenser utan är socialt kon- struerade. Våra världsbilder hade lika gärna kunnat se annorlunda ut och förändras också hela tiden. Häri ligger också förändrings- potentialen, jag menar att våra identiteter måste ständigt göras och själva stabiliteten i upprepningen innebär både en möjlighet till förändring eller förstärkning av rådande normer. Utifrån detta perspektiv går det inte att få till stånd en snabb förändring utan ett jämställdhetsarbete måste vara en ständigt pågående process. Att ifrågasätta, bryta förväntade handlingsmönster, synliggöra och visa på alternativ skapar ibland starka reaktioner av oro och känslor av att bli kränkt. Reaktioner behöver inte vara ett dåligt tecken utan snarare en indikation av att man lyckats rubba något som både är normerande och sårbart. Jag menar också att en ökad synlighet av exempelvis kvinnor eller av människor med icke förväntad klass- tillhörighet, etnisk bakgrund eller sexuella preferenser på särskilda geografiska platser, eller till och med i vissa offentliga samtal triggar känsloreaktioner som är av negativ karaktär men där det kan finnas potential till förändringar. Även åsikter och företeelser som på något sätt utmanar givna positioner tycks skapa känslor av upprördhet. Den svenska jämställdhetsdebatten är ett typiskt sådant ämne som stundtals blossar upp i aggressiva diskussioner och där det växer fram antifeministiska bloggar bland både män och kvinnor. De kan bli indignerade över olika ämnen som det många gånger är svårt att förutspå. Det kan vara allt ifrån att det finns en internationell kvinnodag men inte en mansdag, eller den nyligen aktuella hen- diskussionen. Ämnen som ligger på gränsen till det löjeväckande och därför också öppnar upp till en kritik mot de reaktioner som en del människor ger uttryck för. Här är facebooksidan vita kränkta män ett bra exempel på hur man kan förvandla de kränkta männens texter till bitande satir över de samhällstrukturer som trots allt fortfarande existerar. 
 De problem som jag har lagt fram kan givetvis beskrivas på ett annat sätt och då få helt andra innebörder. Jag menar att det därför är viktigt hur man väljer att rent teoretiskt beskriva förhållanden, begrepp och perspektiv eftersom det innebär normativa ställningstag- anden som i förlängningen pekar ut hur problemen bäst bör hanteras. 
 395 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2014:6 
  
 Referenser 
  
 Dean, Brooks (2004)  
 The cultural politics of emotion 
 . Edwards university press. 
  
 Wagner, Mills (2003)  
 Ordnade praktiker. En studie av status, homosocialitet och maskuliniteter utifrån två närpolisorganisationer 
 . Stockholms universitet. 
  
 Frazier, Martin (1990) Stratification, emotional energy, and the transient emotions. Murray (red)  
 Research agendas in the sociology of emotions 
 . Albany state university of New York. 
  
 Roberts, Davis (1996 
 ) In place/out of place : geography, ideology, and transgression 
 . Minneapolis, Mn.: Univ. of Minnesota Press. 
  
 Smith, Miller, Allen (1987) 
 Bilder ur männens historia 
 . Stockholm: Bates. 
  
 Bell, Merritt (1990)  
 Gender Trouble 
 . Routledge: New York. 
  
 Dahlgren & över en tiondel av alla föräldrar delar idag jämställt enligt denna definition. När den reserverade månaden infördes 1995 blev det först under några år ovanligare att dela jämställt. En förklaring kan vara att det skapades en norm om att pappor skulle använda en månad ledigt. Analyser visar att gruppen av pappor som tog en månad ökade men det blev inte vanligare att ta mer än en månad (Inspektionen för socialförsäkringen 2012). 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 2 
  
 0 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2002 
  
 2004 
  
 2006 
  
 2008 
  
 Källa 
 : Försäkringskassan 2012. 
  
 Vi bör komma ihåg att här används ett mått som indikerar jäm- ställdhet i föräldraskapet men att bara en dimension av flera mäts. Även om måttets tolkning begränsas till att mäta föräldraledighet så finns förbehåll. Det är viktigt att påminnas om skillnaden mellan föräldrapenning och föräldraledighet och att statistik vanligtvis redovisar mått på föräldrapenningdagar. Det är som nämnts vanligt att vara ledig även obetalda dagar och detta förlänger kvinnors ledighet mer än mäns (Inspektionen för socialförsäkringen 2013). Vidare är basen för andelarna olika eftersom det är relativt vanligt att inte alla dagar används (Försäkringskassan 2010). 
 413 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2014:6 
  
 Alternativet till att mäta föräldrapenningdagar är att på andra sätt försöka skatta hur länge föräldrar är hemma. Detta är svårt inte minst då det inte är självklart vad som är föräldraledighet. Ska vi räkna med en vecka för att förlänga semestern när barnet är fem år? Eller några dagar för att skola in barn i förskola eller för att möjliggöra en sammanhängande julledighet? Om vi frågar föräldrar kommer de att ge olika svar, men det är troligt att de flesta definierar föräldra- ledighet som tiden fram till att barnet börjar förskola. Om föräl- drarna varvar tid hemma och arbete är det oklart hur detta definieras. I studier där föräldrar frågas om föräldraledighet måste man även räkna med att det finns problem för många föräldrar att komma ihåg hur länge de var hemma. 
 Ett komplement till att fråga föräldrar kan därför vara att med olika definitioner skatta längd av föräldraledighet genom att använda datumen för uttagen av föräldrapenning. Detta har gjorts i en studie från Inspektionen för socialförsäkringen (2013). I studien defini- eras föräldraledighetsepisod genom att det är högst 6 kalenderdagar utan föräldrapenning mellan dagar med föräldrapenning. De allra flesta föräldrar använder många fler föräldrapenningdagar i veckan. I studien läggs alla episoder samman under barnets första fyra år och sedan hela åttaårsperioden som föräldrapenning kan användas. Detta mått på föräldraledighetsepisod visar perioder av föräldra- ledighet som är mycket längre än antal föräldrapenningdagar (se tabell 1). Det är tydligt att en stor del av episoderna ligger efter barnet har fyllt fyra år för både mammor och pappor. Notera att tabell 1 inte kan ses som mer än en fingervisning om föräldra- ledighetens längd då det är möjligt att arbeta de dagar som föräldra- penning inte används, särskilt när perioder mäts tills barnet fyller åtta år. Längden på episoden ökar från 68 veckor till 77 veckor för mammor till barn födda 2002 om man följer dem från att barnet är fyra år till åtta år. För pappor är motsvarande ökning från 19 till 25 veckor. Gällande användningen de första fyra åren är det tydligt att pappors föräldraledighet har förlängts över tid, medan det är tveksamt om mammans föräldraledighet har förkortats. Observera att tabell 1 endast innehåller de som använt föräldrapenning och därmed inte alla föräldrar, särskilt inte alla pappor. 
 414 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 5 
  
 Källa 
 : Inspektionen för socialförsäkringen 2013. 
 7 Vad påverkar pappans uttag? 
 Pappors ökande andel av föräldrapenninguttaget har påverkats av flera reformer i försäkringen. De viktigaste reformerna är att delar av föräldrapenningen har reserverats till vardera föräldern. Effekten av den första reserverade månaden var tydlig och direkt, pappans uttag ökade med 10 dagar under de två första åren (se tabell 2). Det finns stöd även från de andra nordiska länderna för att en reserverad tid till pappan leder till att han ökar sitt uttag (Jacobsen m fl. 2013). Samtidigt som pappors antal föräldrapenningdagar ökade så minskade mammors antal dagar. Det är dock inte lika säkert att mammans ledighetslängd minskade (Inspektionen för socialförsäkringen 2013). 
 Även den andra reserverade månaden påverkade uttaget och eftersom föräldrapenningen samtidigt förlängdes med en månad så ökade även mammors uttag. Jämställdhetsbonusen förändrade inte uttaget direkt på samma sätt. Förutom att bonusen setts som krånglig, krävde ansökan och kan ses som ekonomiskt marginell är en möjlig anledning till utebliven direkt effekt av jämställdhets- bonusen att det är svårare att ändra uttag på högre nivåer och att papporna redan tar en relativt stor del av föräldrapenningen. Andra reformer som kan ha påverkat pappans uttag men som vi vet mindre om är den gradvisa förlängningen av föräldrapenningen under främst  
 1980-talet, 
  förändring i ersättningsnivå från 90 till 80 procent (75 under en period på  
 1990-talet) 
  samt höjningen av taket i försäkringen 2006 från 7,5 prisbasbelopp till 10 prisbasbelopp. Vidare är det viktigt att komma ihåg att de extra ersättningarna genom kollektivavtal ändras emellanåt och även detta kan påverka uttaget och uttags- mönstret. 
 415 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2014:6 
  
 Källa  
 Inspektionen för socialförsäkringen 2012. 
 Det finns givetvis en negativ korrelation mellan mammans och pappans ledighet; om en förälder tar mycket ledighet tar den andra mindre, men eftersom den slutgiltiga längden på ledigheten inte är definierad så påverkar även en mängd andra faktorer. Den negativa korrelationen mellan mamman och pappans föräldraledighet kan inte ses som ett nollsummespel och föräldrarna kan använda olika strategier för uttag. 
 Flera studier visar att pappor använder mer föräldrapenning om de har högre  
 inkomst  
 (Smith och Alvarado 2002, Inspektionen för socialförsäkringen 2012). Mönstret är dock kurvlinjärt vilket betyder att de med högst inkomst inte är de som tar mest, utan de tar något mindre eller lika mycket som de med näst högst inkomst. En möjlig anledning till detta är att män med högst inkomst har inkomster över taket och då får en mindre relativ andel av sin inkomst under ledig- heten. 
 Även mammans inkomst korrelerar med föräldrapenninguttaget; en hög inkomst hos mammans är associerat med mer föräldrapenning hos pappan. Mammor med hög inkomst tar också kortare ledighet (Inspektionen för socialförsäkringen 2012, Hobson et al. 2006, Inspektionen för socialförsäkringen 2013, Försäkringskassan 2013b). Det är inte lika tydligt att mammans inkomst har ett kurvlinjärt mönster, men det kan ha att göra med att mammor mer sällan kommer upp i så höga inkomster att de slår i taket på försäkringen. 
 416 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 5 
  
 Det tydligaste mönstret är att gruppen pappor som inte har en inkomst, en låg inkomst eller svag arbetsmarknadsanknytning är de som använder föräldrapenningen i minst utsträckning (Inspektionen för socialförsäkringen 2012, Försäkringskassan 2013b). 
 Om pappan och mamman har  
 hög utbildning  
 så tar pappan ut längre ledighet (Hobson et al. 2006, Försäkringskassan2013b). Detta förklaras ibland med attitydskillnader mellan olika grupper av föräldrar (Scott och Munoz 2011). Hög utbildning kan också spegla en friare arbetssituation och större möjlighet att vara föräldraledig. 
 Både män och kvinnor med  
 privata anställningar  
 tar ut kortare ledighet än de som arbetar i offentlig sektor (Försäkringskassan 2013b). I offentlig sektor finns många kvinnodominerade arbets- platser och de kan vara mer anpassade till att fungera även då anställda är frånvarande för föräldraledighet. I offentlig sektor har också kollektivavtalen för extra ersättningar varit mer generösa under längre tid. Ett större uttag kan även ha att göra med attityden till ledighet på dessa arbetsplatser och med typen av arbetsuppgifter (Rogers och Duvander 2005, Holland och Hwang 2002). Både män och kvinnor som får  
 extra ersättning från arbetsgivaren  
 tar också längre ledighet (Duvander 2006). 
 Både mammor och pappor tar ut längre ledighet med ett  
 första barn  
 än med senare syskon. Det kan vara ekonomiskt svårare att ha lång föräldraledighet med senare barn då försörjningsbördan är större för flerbarnsföräldrar. Barn med äldre syskon börjar ofta i förskola tidigare än förstfödda barn, inte minst på grund av olika system av syskonförtur. En ytterligare möjlig förklaring är att attityden till barnomsorg utanför hemmet är mer positiv efter det första barnet (Duvander 2006). 
 Det finns dessutom skillnader mellan föräldrar i olika åldrar, som bor i olika delar av Sverige och som har olika ursprungsland. Dessa demografiska faktorer bör främst ses som indikatorer på andra fak- torer som skiljer mellan dessa föräldrars omständigheter och möjlig- heter att vara föräldralediga. Exempelvis finns det bland utlands- födda pappor en större grupp som inte tar någon föräldrapenning, men det finns också en större grupp som står utanför arbetsmarknaden och därför skulle få en låg föräldrapenning (Riksförsäkringsverket 2005). Lika ålder och lika inkomst hos föräldrarna är också relaterat till större sannolikhet för jämnt uttag och detta kan relateras till de relativa resurserna i hushållet (Försäkringskassan 2013b). 
 417 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2014:6 
  
 Eftersom regelverket och normer kring föräldraledighet förändras över tid är det mycket troligt att mönstren kring vad som påverkar föräldrapenninguttag och längd förändras. Ett exempel är att när nästan alla pappor använder föräldrapenning kan det snarast vara att betrakta som avvikande bland män att inte ta någon ledighet. På 1970- talet var det tvärtom och detta påverkar exempelvis arbetsgivarens förväntningar om föräldraledighet. Vidare har det blivit allt vanligare att kunna sköta en del av arbetet från hemmet. Detta kan ha möjlig- gjort föräldraledighet men också gjort det vanligare att sköta del av arbetsuppgifterna under föräldraledigheten. Det kan finnas för och nackdelar för föräldern att hålla kontakt och ha arbetsuppgifter under ledigheten, men det torde påverkar arbetsgivarens attityd till föräldra- ledighet i positiv riktning att kunna förvänta sig en sådan kontinuerlig kontakt (Weber och Kvande 2013). 
 8 Nordisk utblick 
 Det är lätt att generalisera mellan de olika nordiska länderna och förvisso bygger familjepolitiken till stor del på liknande idéer. Men det finns grundläggande skillnader i prioriteringar och utveckling (Duvander och  
 Walker 
  2010, Cedstrand 2011). En grund- läggande skillnad är att i Sverige och Island är könsneutralitet en ledande princip i familjepolitiken. Båda föräldrar har lika rättigheter oberoende av kön. Norge har på senare tid gått mot en könsneutral hållning medan detta inte är fallet i Danmark och Finland. Danmark och Finland är också de två länderna som under lång tid inte haft någon del av föräldraledigheten reserverad för pappor. I Finland har reglerna förändrats 2013 och det är för tidigt att säga något om effekterna. I Danmark har riksdagen hösten 2013 röstat nej till ett förslag om reserverad tid för pappan och istället infört en bonus liknande den svenska (se nätreferens TV2 Nyheterna). 
 Norge var det första landet att introducera en reserverad del för pappor 1993 och Sverige följde efter 1995. Den norska kvoten till pappor har stegvis ökat och ligger sedan sommaren 2013 på 14 veckor. De borgerliga partierna som vann valet hösten 2013 tenderar nu mot en kompromiss om att reducera pappakvoten till 10 veckor (NRK.no). Den norska föräldraledigheten har tills nyligen varit mindre flexibel än den svenska. Det finns både för och nackdelar med en flexibel föräldraledighet utifrån ett jämställdhetsperspektiv (Weber och Kvande 2013). Ett flexibelt system gör det lättare för 
 418 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 5 
  
 pappor att använda ledigheten, men de kanske samtidigt inte har lika stor möjlighet att få en lång sammanhängande period av huvudansvar över barnet. Norska pappors ledighet har ökat markant sedan pappa- kvoten infördes och mönstren är liknande de svenska (Wu och Le 2012) även om Norge kan beskrivas som gender equality light, det vill säga en inte helt konsekvent genomförd jämställdhetspolitik (Rönsen och Elliott 2006). 
 Island har mest radikalt förändrat föräldraledighetssystemet genom att införa ett tredelat system där tre månader går till mamman, tre månader till pappan och tre månader kan föräldrarna bestämma hur de vill fördela (Eydal och Parker 2008). De flesta pappor använder sin tredjedel av ledigheten och det är relativt ovanligt att använda mer (Eydal och Warren 2011). De isländska papporna tar störst del av föräldraledigheten, men eftersom den svenska sammanlagda längden är så mycket längre så tar isländska och svenska pappor ungefär lika många föräldrapenningdagar. Den korta ledigheten i Island är också en anledning till att man ofta behöver hitta på tempo- rära lösningar mellan att föräldraledigheten är slut och innan barnen får plats i förskola. En förlängning av föräldraledigheten diskuteras, specifikt ett förslag med fem månader till mamman, fem till pappan och två att fördela såsom föräldrarna vill (Eydal och Parker 2013). 
 Sedan 2013 har finska pappor nio reserverade veckor som är lättare att använda än tidigare (Patel och  
 Walker 
  2012). Tre av veckorna kan användas då även mamman är hemma. Diskussionen i Finland har till del rört kopplingen mellan vårdnadsbidraget och föräldraledigheten och det är mycket vanligare i Finland att kvinnor förlänger perioden hemma med en period med vårdnadsbidrag. 
 Danmark har en mycket mindre generös föräldraförsäkring än Sverige och det har varit ett viktigare argument att se till att skydda gravida kvinnor och mammor i arbetslivet än att uppnå jämställdhet (Cedstrand 2011). Under en kort period (1998 till 2001) fanns dock två veckor reserverade till pappan och då använde pappor föräldra- ledighet i större utsträckning (Borchorst 2006). 
 419 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2014:6 
  
 100 
  
 80 
  
 Finland 
  
 Sverige 
  
 Norge 
  
 Danmark 
  
 Kvinnor 
  
 60 
  
 Island 
  
 40 
  
 Island 
  
 Män 
  
 20 
  
 Finland 
  
 Danmark 
  
 Sverige 
  
 Norge 
  
 0 
  
 1990 
  
 1992 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2002 
  
 2004 
  
 2006 
  
 2008 
  
 2010 
  
 Källa 
 : Nordisk statistisk årsbok. 
  
 I figur 4 visas utvecklingen av föräldrapenningens andel till mamman och pappan i de olika nordiska länderna. En sådan jämförelse är på många sätt vansklig, främst då de olika försäkringarna är så olika långa och omgärdade med olika regler (Duvander och  
 Walker 
  2010). Jämförelsen är också känslig för vad som räknas som föräldra- penning. För Sveriges del är det exempelvis en skillnad om de så kallade pappadagarna räknas med och vilka som ingår i jämförelsen; alla pappor eller pappor med vårdnad (Haataja 2009). Trenden mot ett jämställt uttag är tydlig i Island, Norge och Sverige, men bara en tendens i Danmark och Finland. 
 9 Vad är trenden? 
 Trenden mot delat föräldrapenninguttag i Sverige är otvetydig. Det går dock sakta. Dessutom tenderar skillnaden mellan olika grupper av pappor öka (Inspektionen för socialförsäkringen 2012). Efter att den första reserverade månaden infördes så skapades en norm om en månads uttag och pappor i de flesta grupper ökade sitt uttag upp till denna nivå. Exempelvis ökade uttaget markant bland pappor 
 420 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 5 
  
 med grundutbildning medan pappor med högskoleutbildning knappt ändrade sitt uttag då de redan tidigare tog en månad föräldrapenning. Därefter har skillnaderna ökat. Andelen par som har en relativt jämn fördelning av dagar ökar, samtidigt som gruppen som inte tar någon föräldrapenning är konstant. Det tenderar att vara de med mer resurser som har en jämn fördelning och de med färre resurser som stannar i ett mer traditionellt mönster. Det är också dessa pappor som har minst drivkraft att ta föräldrapenning då deras ersättning blir låg. De kan också ha svårast att göra det på grund av en mer prekär arbetssituation. Notera dock att kvinnor med låg utbildning och sämre arbetsmarknadssituation i de allra flesta fall tar föräldra- penning även om de ekonomiska drivkrafterna är desamma. 
 En mer polariserad användning bland män leder också till en mer polariserad användning bland kvinnor. Denna polarisering bygger på både ekonomiska förutsättningar och arbetsmarknadssituation. Höj- ningen av grundnivån i försäkringen från 60 till 225 kronor kan här tas som ett exempel för denna utveckling. Få föräldrar kan leva på 225 kronor om dagen men det är ett betydligt större tillskott till en hushållsekonomi än 60 kronor om dagen. Genom att höja grund- nivån går föräldraförsäkringen mot en mer allmän försäkring och inte endast en försäkring för förlorad arbetsinkomst för förvärvs- arbetande kvinnor och män under tiden de tar hand om små barn. Detta försvagar drivkraften att etablera sig på arbetsmarknaden innan man bildar familj, något som varit ett starkt mönster i Sverige (Andersson 2000, Thalberg 2013). De kvinnor som går in i föräldraskap med svag arbetsmarknadsanknytning riskerar att ha svårt att ta sig ur en sådan situation. Den ojämställda uppdelningen av föräldraledigheten samt den uppdelning av arbete i hemmet som därav följer tenderar att göra föräldrarnas fortsatta val ännu mer ojämställda. Många kvinnor har deltidsarbete redan innan de får barn och blir då lätt kvar i sådant arbete. Detta gäller särskilt inom vård, omsorg och andra typiska arbeten organiserade av LO. Andra kvinnor har arbetat heltid innan föräldraledigheten, delar denna relativt jämnt och får troligen mer möjlighet till jämställdhet i hem och arbetsliv efter ledigheten. 
 En annan trend är mot mer flexibelt användande, särskilt bland män. Män tar ut föräldrapenning i fler episoder under stor del av barnens förskoleålder. Det är relevant att fråga sig vad flera korta episoder ledigt betyder för jämställdheten, jämfört med en lång period. Förväntan är att föräldraledighet påverkar uppdelning av hemansvar samt den långsiktiga relationen med barnet. En sådan 
 421 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2014:6 
  
 effekt är mycket mer trolig om föräldern är hemma själv och tar huvudansvar för hem och barn under lång tid än om båda föräldrarna är hemma samtidigt. Å andra sidan kan flexibiliteten i försäkringen möjliggöra ett uttag som annars hade hindrats av exempelvis en svår arbetsmarknadssituation. Flexibiliteten i försäkringen har tro- ligen möjliggjort mäns ökade uttag, men konsekvenserna av ett flexibelt användande bör tas med i räkningen när förväntade effekter av kvinnors och mäns ledighet diskuteras. Det är idag oklart om vi är på väg mot en helt jämställd fördelning av föräldrapenningen. Det är dessutom oklart om en helt jämställt fördelad föräldrapenning indikerar ett jämställt föräldraskap. 
  
 10. 
  
 Vad kan ett individualiserat regelverk leda till? 
  
 Om Sveriges föräldraförsäkring individualiserades genom att omöjlig- göra överföringen av dagar mellan föräldrar skulle troligen pappor använda mer föräldrapenning. Detta antagande kan göras med stöd i resultat om effekterna av tidigare reformer i Sverige. Det är också tydligt från de andra nordiska länderna att när tid reserveras till vardera föräldern så ökar användningen av denna tid bland män. Både Island och Norge är exempel på detta. Det är också uppenbart att attityder till jämställt föräldraskap påverkas av reglernas utformning. Det initiala motståndet mot reserverade månader i Sverige är inte alls lika starkt idag och det är en rimlig slutsats att reformen 1995 har gjort mycket för att svenska pappor ofta ses som världsbäst i att ta hand om sina barn. Det är därmed troligt att en total individualisering idag skulle leda till en betoning av ett jämställt föräldraskap. Det är sam- tidigt troligt att en individualiserad föräldraförsäkring inte skulle leda till en helt jämställd fördelning av föräldraledighet eller föräldraskap. Flexibiliteten i försäkringen skulle troligtvis utnyttjas olika av föräldrarna och mammor vara hemma längre än pappor. 
 Då både mammor och pappor sprider på dagarna idag skulle en individualisering inte förändra dagens situation dramatiskt för de flesta föräldrar. Om mamman skulle använda sin hälft av de 480 dagarna med fem föräldrapenningdagar i veckan skulle hon kunna vara föräldraledig nästan 11 månader. Det är troligt att pappans uttag skulle förlängas samt bli mer sammanhållet och möjligtvis skulle hans dagar i större utsträckning än idag tas innan barnet börjar på förskola. En tredelning av föräldrapenningen såsom föreslaget i föräldraförsäk- ringsutredningen 2005 leder i samma riktning, men inte fullt lika 
 422 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 5 
  
 starkt. Detsamma gäller om den reserverade tiden ökar med en månad. Erfarenheten från de två första reserverade månaderna leder till att vi kan vänta oss en måttlig ökning av pappans uttag av en tredje månad, då förändringen var mycket större vid den första jämfört med den andra reserverade månaden. Från 2014 ska 80 procent av föräldra- penningen användas inom de första fyra åren och det kan också tendera mot en mer sammanhållen tid för pappan innan barnet börjar förskola eftersom föräldrarna kommer behöva använda föräldra- penningdagarna mer intensivt i början av barnets liv. 
 Vidare finns det en grupp pappor som inte skulle utnyttja sin del av försäkringen även om mamman inte kan använda den. Detta tas ofta som ett argument mot individualisering då barnen till dessa män skulle komma kläm genom att de får börja förskola tidigare. Argumentet bygger på att det är negativt med tidig förskola vilket hänger samman med att man i Sverige har rätt till förskola från ett års ålder. I andra länder och i andra tider har andra tidpunkter för start i förskola ansetts att föredra. En individualisering av föräldra- försäkringen skulle behöva handskas med situationer där båda föräldrarna inte vill eller kan ta lika mycket ansvar. Detta är dock en situation som finns redan idag vid exempelvis en konflikt mellan föräldrarna. De reserverade månaderna kan brinna inne, pappor kan neka mammor att ta mer än hälften av dagarna och det motsatta är naturligtvis också möjligt. Att inte båda föräldrar använder föräldra- penning kan ha flera skäl och det är förstås så att föräldrar av båda könen kan vara både frånvarande, opassande eller ovilliga att sköta små barn. Då gemensam vårdnad om barnen är grundläggande i Sverige behöver detta lösas på annat sätt, oberoende av om en individualisering av föräldraförsäkringen införs. 
 En fråga är om en total individualisering skulle vara rättvis. Mamman kan behöva använda tid innan födseln och i dagsläget har pappan tillgång till tio dagar tillfällig föräldrapenning vid födseln. Utöver regelanpassningar till ovan tidsmässiga fördelar till pappan uppkommer frågan om tid för återhämtning efter att ha bringat ett barn till jorden samt ammat detta barn bör rendera viss extra ledighet. I Sverige förs sådana argument sällan ur kvinnans rättvise- synpunkt och en anledning är att samma argument om mer tid hemma leder till långsiktiga nackdelar på arbetsmarknaden. Frågan ses istället som en fråga om barnets bästa och barnets behov av mamman denna första tid. Barnet behöver inte bara lång amningsperiod utan vissa hävdar att barnet behöver en huvudvårdare och kontinuitet. Frågan om vad som är barnets bästa blir ofta infekterad och ofta 
 423 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2014:6 
  
 omöjlig att avgöra (SOU 2005). Ibland är det en fråga om att kort- siktiga och långsiktiga fördelar ställs mot varandra. Barnets bästa på lång sikt är exempelvis att inte råka i fattigdom genom att mamman hamnar utanför arbetsmarknaden (särskilt vid separation) och att en djup kontakt även med pappan befästs från början i livet. Detta kan kosta familjen en ekonomisk omprioritering i början av barnets liv och det förutsätter att samhället har en generös försäkring. Det förutsätter också att barnets bästa inte i alla lägen är att skjuta upp förskolestarten utan att en förskola av god kvalitet ses som en positiv del av barns liv. 
 424 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 5 
  
 Referenser 
 Albrecht, Griffin, Lucas,  
 P-A., 
  Smith, M. och Vroman, B., 1999, 
 Turner interruptions and subsequent earnings: A reexamination using Swedish data,  
 Journal of Human Resources 
 , Vol. 34, s. 294– 311. 
 Jones, Brown, Brown, Brown och Hanna, Briggs, 2010, Papporna och motiven: Den svenska föräldraledigheten i ett geografiskt perspektiv, Working Paper in Social Insurance 2010: 1, 
 Försäkringskassan, Stockholm. 
 Wagner, Gomez, 2000, The impact on labor force participation on childbearing behavior:  
 Pro-cyclical 
  fertility in Sweden during the 1980s and the 1990s,  
 European Journal of Population 
 ,  
 15(1),1–24. 
  
 Bekkengen, L., 2002,  
 Man får välja – om föräldraskap och föräldra- ledighet i arbetsliv och familjeliv 
 . Liber, Malmö. 
  
 Hall, Gilbert och Ortiz, Carney, 2010, How does the gender of parents matter?,  
 Journal of Marriage and Family 
 , Vol. 72, s.  
 3–22. 
  
 Salas, U., 1998, Family orientation among men – A process of change in Sweden. i Drew, E., Zuniga, Anderson och Butler, E. (red.),  
 Women, work and the family in Europe 
 . Routledge, London. 
 Brandth, Bryant och Weaver, Johnson, 2010, Familjepolitikken og barnas beste, i Warren, I. och Eydal, G.B. (red.),  
 Föräldraledighet, omsorgspolitik och jämställdhet i Norden.  
 Tema Nord 2010:595. Nordiska Ministerrådet, Köpenhamn. 
 Brandth, B. Och Kvande, E. (red) 2013,  
 Fedrekvoten og den farsvennlige velferdsstaten.  
 Universitetsforlaget, Oslo. 
 Borchorst, Brown, 2005, The  
 public-private 
  split rearticulated: abolishment of the Danish daddy leave, i Brown, A. och Guerra, A., (red.),  
 Politicising Parenthood in Scandinavia 
 . The Policy Press, Bristol. 
  
 Cedstrand, S., 2011,  
 Från idé till politisk verklighet. Föräldrapolitiken i Sverige och Danmark.  
 Boréa förlag, Umeå. 
  
 Cherry, Brown, 2004,  
 Föräldraledig pappa. Mäns erfarenheter av delad föräldraledighet.  
 Akademisk avhandling. Sociologiska institutionen, Göteborgs universitet. 
  
 425 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bringedal, Duncan och Le, T., 2012. Likere delin av foreldrepermisjonen. Samfunnsspeilet,  
 Samfunnsspeilet  
 2012:1, Statistics Norway, Oslo. 
 Datta Long, N., Summers, N. och Terry, M., 2008, The impact of Nordic countries family friendly policies on employment, wages, and children,  
 Review of Economics of the household,  
 Vol. 6, No. 1, s.  
 65–89. 
  
 Duvander,  
  
 A-Z., 
  
  2006,  
 När är det dags för dagis? En studie om vid vilken ålder barn börjar förskola och föräldrars åsikt om detta, 
 Working Paper No 2, Institutet för framtidsstudier, Stockholm. 
  
 Duvander,  
  
 A-Z., 
  
  2006,  
 Föräldrarnas användning av föräldra- försäkringen 
 , i Analyserar 2006:5, Försäkringskassan, Stockholm. 
  
 Duvander,  
 A-Z. 
  och Ferrarini, T., 2013,  
 "Swedens family policy under change: past, present, future 
 , International policy analysis, Schmidt, Berlin. 
 Duvander,  
 A-Z. 
  och Chapman, Brown, 2009, Consequences of fathers parental leave use: Evidence from Sweden,  
 Finnish Yearbook of Population,  
 Vol. 16, s.  
 51–62. 
  
 Duvander,  
 A-Z. 
  och  
 Walker, 
  Carney, 2010, Föräldraledighet, i 
 Gislason, I. och Eydal, G.B. (red.),  
 Föräldraledighet, omsorgspolitik och jämställdhet i Norden.  
 Tema Nord 2010:595, Nordiska Ministerrådet, Köpenhamn. 
 Evertsson, M. och Alvarado,  
 A-Z., 
  2010, Parental Leave- Possibility or Trap? Does Family Leave Length Effect Swedish Womens Labour Market Opportunities?,  
 European Sociological Review 
 , Vol. 27, s.  
 1–16. 
  
 Eydal, Gould och Reed, Johnson, 2008,  
 Equal Rights to Earn and Care. Parental leave in Iceland 
 , Félagsvísindastofnun Háskóla Íslands, Reykjavik. 
 Eydal, Holloway och Parker, I., 2011,  
 Parental leave, childcare and gender equality in the Nordic countries 
 , Tema Nord 2011:562, Nordiska Ministerrådet, Köpenhamn. 
 Eydal, Holloway och Parker, I., 2013, Iceland 2012 - Revised law on paid parental leave. PM 
  
 Ferrarini, T., 2006,  
 Families, States and Labour Markets: Institutions, 
 Causes and Consequences of Family Policy in  
 Post-War 
  Welfare 
  
 Wu,  
 Glass Publishing, Cheltenham. 
 426 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 5 
  
 Ferrarini, T. och Alvarado,  
 A-Z., 
  2010,  
 Earner-Carer 
  Model at the  
 Cross-roads: 
  Reforms and Outcomes of Swedens Family Policy in Comparative Perspective,  
 International Journal of Health Services,  
 Vol. 40, No. 3, s.  
 373–398. 
  
 Försäkringskassan, 2010,  
 Outnyttjad föräldrapenning. En studie om föräldrapenningdagar som inte har använts,  
 Socialförsäkringsrapport 2010:14, Försäkringskassan, Stockholm. 
  
 Försäkringskassan, 2011,  
 Socialförsäkringstaket och föräldralön. Ekonomi vid föräldraledighet 
 , Socialförsäkringsrapport 2011:11, Försäkringskassan, Stockholm. 
  
 Försäkringskassan, 2012,  
 Föräldrapenning. Analys av användandet  
 1974–2011, 
 Socialförsäkringsrapport 2012:9, Försäkringskassan, Stockholm. 
  
 Försäkringskassan ,2013,  
 Vårdnadsbidrag 
 , Socialförsäkringsrapport 2013:5, Försäkringskassan, Stockholm. 
  
 Försäkringskassan ,2013b,  
 De jämställda föräldrarna. Vad ökar sannolikheten för ett jämställt föräldrapenninguttag?, 
 Socialförsäkringsrapport 2013:8, Försäkringskassan, Stockholm. 
 Scott, Hays och Munoz, M., 2011, Against all odds: Fathers' use of parental leave in Jimenez,  
 Journal of European Social Policy,  
 Vol. 21, No. 88, s.  
 88–99. 
  
 Gornick, Carney och Mckenzie, M. 2008, Creating gender egalitarian societies: An agenda for reform,  
 Politics & Nobis & Månsdotter, Carter, Rodriguez, Öhman & Månsdotter, Lindholm & Månsdotter & Harryson, Novo & Ringskog 2001, EU 2012).  
 EU-rapporten 
  The state of mens health in Europe 
 (2012) hävdar att skillnaderna mellan män och kvinnors hjälpsökande är än större när det gäller just psykisk ohälsa vilket bland annat relateras till dominerande normer kring manlighet som föreskriver 
 441 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:6 
  
 oberoende, undantryckande av känslor, självbehärskning och kontroll. När det gäller insjuknande i psykossjukdomar pekar en kunskaps- översikt gjord av Centrum för jämlik vård i Västra götalands- regionen på att kvinnor kan ha ett mer gynnsamt socialt utfall då de insjuknar senare och därmed kan ha etablerat sociala relationer i former av vänner och familj som kan fungera som socialt stöd och kan hjälpa till att upprätthålla funktionsförmågor (Tengelin 2012). Svensk forskning pekar också på att det är svårare för män att hitta en identitet som man med psykisk sjukdom, och att psykisk sjukdom verkar avvika mer från manlighetsnormer än kvinnlighetsnormer (Tengelin 2012 med hänvisning till Schön 2009). Howell varnar dock för att stereotypiserade förståelser av män och kvinnor i relation till psykossjukdomar riskerar att leda till inadekvat vård, t.ex. att kvinnor i högre utsträckning erbjuds psykoterapi. 
 Psykisk ohälsa hos män måste vidare förstås i relation till socio- ekonomisk position och utbildningsnivå där FHI:s årsrapport för 2012 pekar på att bland män i förvärvsarbetande ålder är självmord vanligast bland de med förgymnasial utbildning. Region och boende- kommun spelar också in, där män i glesbygdskommuner och mindre kommuner har en hög självmordsfrekvens i jämförelse med män i städer och förortskommuner, trots att den uppgivna psykiska hälsan generellt är bättre i glesbygd och mindre kommuner (Melinder 2007). Den höga förekomsten av självmord bland män i glesbygd kan delvis sättas i samband med  
 socio-ekonomisk 
  position bland män i glesbygd (högre arbetslöshet, lägre utbildning osv.), men diskuteras av Wells (2008) även som relaterat till struktur- omvandlingar i glesbygd. Minskade arbetstillfällen och förändrade ideal och positioner för män boende i glesbygd kan leda till upp- levelser av att var trängd och marginaliserad menar Wells (2008:249) vilket kan förklara den höga förekomsten av självmord. I studier av sambandet mellan arbetslöshet psykisk hälsa och hälso- beteende i en population i norra Sverige pekar man dock på att arbetslöshet inte slår hårdare mot män än kvinnor, vilket ofta förts fram inom forskningen, utan att kvinnor hade fler symptom på psykisk ohälsa än män relaterat till arbetslöshet (Hammarström et al. 2011; Novo et al. 2013). 
 Den psykiska ohälsan bland barn och unga pekar på liknande köns- skillnader som mellan män och kvinnor i den vuxna befolkningen. (FHI Barn och unga 2011; Ungdomsstyrelsen 2012) Flickor rapport- erar mer psykisk ohälsa än pojkar och pojkar upplever i högre utsträckning att de har det bra hemma. Mäns psykiska ohälsa skiljer 
 442 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 6 
  
 sig vidare mellan män beroende på sexualitet, homo- och bisexuella män har enligt Socialstyrelsen (2011) sämre psykisk hälsa än hetero- sexuella män i Sverige. 
 Just mäns depressioner som osynliggjorda och underdiagnosti- serade är något som återkommande lyfts upp när män och hälsa behandlas. Bland annat menar Smith (2000a) att depression kan förstås som en feminiserad sjukdom, som maktlöshet och brist på kontroll, och att män därför tenderar att underbetona och dölja sina depressioner. För att få en bild av hur genus inverkar på symptom och sjukdomsförlopp vid depression kommer därför Danielsson et al.s aktuella forskning kring genus och depression i Sverige redogöras för härefter (Danielsson et al. 2005; Danielsson et al. 2009; Danielsson et al. 2011). 
 2 
  
 Den kvalitativa forskning där primärvårdspatienter intervjuades kring symptomuttryck som Danielsson et al. (2005) genomfört pekar på att genus och socioekonomisk status spelade roll för de uttryck depression tog sig. Män rapporterade i högre utsträckning kroppsliga symptom som bröstsmärtor, andning, hjärta eller högt blodtryck medan kvinnor snarare beskrev depressionen i termer av känslomässiga uttryck och återkom till känslor av skam och skuld. Familj och arbete spelade olika roll i män och kvinnors berättelser där män med hög utbildning talade om arbetet. Kvinnor med hög utbildning kände sig pressade av både hem och arbete medan kvinnor ur arbetarklassen framför allt talade om familj, gav uttryck för pessimism och självkritik, bland annat relaterat till upplevelser av misslyckanden som mamma. De genuskodade uttrycken märktes även i hur män beskrev känslor av aggressivitet och irritation och hur depressionen stod i motsättning till vad det innebar att vara man. 
 Genuskodningen av depressionen syntes även i berättelser om sjukdomsförloppet där män beskrev insjuknandet i relation till externa faktorer, saker som stod utanför ens kontroll, något som av för- fattarna kategoriserar som att man blivit träffad av blixten, vilket resulterade i akuta kroppsliga symptom (Danielsson et al. 2009). Kvinnor delgav istället berättelser om långsam kvävning där de- pressionen kom inifrån, var en långsam process och relaterade till en negativ självbild. Några kvinnor delgav även berättelser om black out – där sjukdomen mer kom inifrån och drabbade plötsligt, t.ex. i form av panik och ångestattacker. Både män och kvinnor berättande 
  
 2  
 Artiklarna som diskuteras ingår alla i Perez (2010) avhandling. 
 443 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:6 
  
 fram depressionen som tärande mörker som smyger sig på utifrån av omständigheter som årstider, trakasserier eller familjeproblem. Ett centralt resultat var att män snarare såg sig som drabbade av en sjukdom som var belägen utanför dem själva medan kvinnor kopplade sjukdomen till den egna personligheten och såg sig själva som ansvariga. Såväl män som kvinnor med olika  
 socio-ekonomisk 
  status i Danielsson et al. (2005) pekar på höga krav och förväntningar som relaterade till depressionssymptomen. 
 I en ytterligare studie där svenska deprimerade ungdomar inter- vjuats diskuterar Danielsson et al. (2011) hur ungdomarna efter- strävade att uppfattas som normala och hur grubblande över den egna identiteten upptog mycket tid. Medan tjejer uttryckte känslor av ångest och oro uttryckte killarna mer aggressiva känslor och beskrev hur de kämpade efter att uppnå maskulina normer om att vara hårda och dölja känslor av ledsenhet och sårbarhet. I relation till familjen beskriver ungdomarna i Danielsson et al hur hälften kom från hem med ensamstående (något som även uppmärksammas i FHI Barn och Unga 2011) och att deras föräldrar hade egna problem med stress, alkoholmissbruk osv. Ungdomarna upplevde att det var svårt att prata med föräldrarna, man upplevde oro kring att anförtro sig till sin mamma och killar uttryckte varken närhet till mamman eller pappan. Ett viktigt resultat från Danielsson et al. (2011) är att ungdomarna uttryckte behov av att prata med någon annan än föräldrarna och killarna hade färre relationer och miljöer där de kunde prata med någon. Möjligheten att få prata med någon vuxen, t.ex. professionella i skolan om vardagsproblem menar författarna därför var extra viktigt för killarna. 
 Som sammantagen slutsats av sitt avhandlingsarbete menar Cantu (2010) att behovet att identifiera genuskodade narrativ av depression är viktigt i kliniska konsultationer. I mäns fall kan detta innebära att göra depressioner mer synliga. 
 Om mäns depressioner tagits upp som ett återkommande exem- pel på hur mäns psykiska ohälsa underdiagnostiserats och osynlig- gjorts kan diagnosen ADHD betrakta som en form av hypersynlig form av psykisk ohälsa/ kognitiv nedsättning hos män. Diagnoser kan å ena sidan spela en viktig roll för att erhålla adekvat vård och behandling, och en genusbias av diagnoser kan därför leda till onödigt lidande för individen. Men diagnoser bör också kritiskt diskuteras som en form av övervakning och kontroll av kroppar, där kroppar i ökande utsträckning kommer att klassificeras i termer av sjuka eller friska. Rosenfeld & Rembeck et al. 2011). Studier pekar bland annat på att högkonsumenter av alkohol, cannabis eller andra droger, de som debuterat tidigt sexuellt och de som varit utsatt för sex mot sin vilja under det senaste året i högre utsträckning haft oskyddat sex (Tikkanen et al. 2011). Denna grupp uppfattade sig oftare som utsatta för risk men betraktade inte förekomsten av klamydia som lika allvarlig. Makenzius et al. (2009) pekar dessutom på att män på yrkesförberedande program uppvisade ett större sexuellt riskbete- ende än män på studieförberedande program (se även Duran, 2007). När det gäller kunskaper om var man kan vända sig för att genomföra ett klamydiatest är skillnaderna dessutom stora med hän- seende till bakgrund och sexuell läggning. Utrikesfödda, personer som inte identifierade sig som varken hetero- homo- och bisexuell, samt personer för vilka religion spelade stor roll, hade visste i mycket mindre utsträckning kunskap om var man kunde vända sig. UNGKAB uppmärksammar dessutom en grupp vilka tenderar att glömmas bort, de som inte vill kategorisera sitt kön och hur dessa deltagare i mycket större utsträckning beskrev det senaste sextill- fället som negativt, i termer av pinsamt och misslyckat. Upp- levelser av sexuell tillfredsställelse hos t.ex. transidentifierade män är därför något som bör ytterligare lyftas och diskuteras i relation till sexuell hälsa. Överlag understryker dessa skillnader behovet av att se till olika positioner av sårbarhet för vissa kategorier av unga män vad det gäller sexuell hälsa. 
 I folkhälsoinstitutets rapport Mäns sexualitet och reproduktiva hälsa från 2011 konstaterar man att området reproduktiv hälsa tenderat att ha kvinnor i fokus och att målsättningen med rapporten därför är att uppmärksamma mäns sexuella hälsa, för att fokusera mäns roller, ansvar och behov. Man konstaterar vidare att mäns sexuella hälsa inte sällan tas för given och att man utgår från att män inte har problem. Detta perspektiv upprepas även i annan forskning och rapporter om mäns hälsa, bland annat diskuterar Courtenay (2000a) hur kvinnokroppen historiskt betraktats som defekt och 
 448 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 6 
  
 problematisk och varit föremål för patologisering, medan mäns hälsa inte problematiserats utan förblivit osynlig. En rad internationella forskare menar dock att emedan detta gällt för forskning om genus och hälsa under 1970 till  
 1990-talen 
  har mäns hälsa på senare tid blivit föremål för ökad uppmärksamhet och att män allt mer kommit att patologiseras på liknande sätt som kvinnor (Rosenfeld & Kampf, Williams, May & 2013) och Wood pekar dock på att män har vilja och förmåga att prata om sexuella problem 
 450 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 6 
  
 om sammanhang bereds, som i fallet med cancerföreningar som bildar samtalsgrupper. 
 När det gäller äldre män och sexuell hälsa har ett stort fokus som sagt kommit att ligga på mäns förmåga till erektion och mäns sexuell hälsa kopplas ofta samman med förmågan till samlag. Detta märks även i svenska kvantitativa studier som t.ex. Beckman et al. (2008) där sex likställs med samlag. Kvalitativ forskning kring äldre män och sexualitet, både svensk och internationell pekar dock på att äldre män inte förstår sex som snävt begränsat till samlag utan istället betonar betydelsen av beröring och sexuella praktiker i en vidare bemärkelse (Hughes 2011; Sandberg 2011; Potts et al. 2006). Även om förmågan till erektion ofta är nära knuten till skapandet av manlighet och som betydelsefull är det även viktigt att se till mäns sexuella hälsa även ur andra perspektiv, t.ex. i relation till lust (jfr Sandberg 2010). Det går därmed inte att förstå äldre män som enbart potensjägare, som till varje pris vill behålla eller återfå erektionen. 
 Normer om manlighet spelar en viktig roll för hur män gör sexuell hälsa vilket bland annat Nobis, Sandén & Månsdotter, Carter, Rodriguez, Öhman & 
 452 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 6 
  
 Månsdotter, Lindholm & Månsdotter & 2009; 2011). I relation till psykisk ohälsa har jag även valt att lyfta fram frågan om ADHD och den ökade diagnosticeringen av i synnerhet unga pojkar. Här bidrar Velasquez (2012) med viktiga perspektiv kring hur diagnoser inte enbart är av godo utan även riskerar att låsa fast vissa typer av unga män som patologiska. 
 När det gäller sexuell hälsa är det i synnerhet unga mäns sexuella risktagande som uppmärksammats och studier pekar på att unga män inte uppfattar sexuellt överförbara sjukdomar som något allvarligt och verkar sakna kunskap om möjligheter till provtagning och var de kan erhålla information. Kring sexuell hälsa har jag även valt att uppmärksamma äldre män och sexuell hälsa, kunskaper som är viktiga att uppmärksamma inte minst då studier visar på att äldre män och kvinnor är mer positivt inställda till sexualitet och mer sexuellt aktiva än tidigare (Beckman et al. 2008). Kvalitativ forskning av Wood (2011) och Klaesson et al. (2012, 2013) ger en mer inblick i hur äldre män förstår och förhåller sig till sexualitet, bland annat vid prostatacancer, och manlighet, potens och lust kopplas inte sällan samman i männens berättelser. Men dessa forskare menar också att förhandlingar med och nya innebörder av sexualitet växer hos män till följd av kroppsliga förändringar av sjukdom och åldrande. En påtaglig begränsning med översikt över sexuell hälsa som gjorts i detta kapitel är att den i huvudsak diskuterat heterosexuella män och det är dock viktigt att i området mäns hälsa även fokusera homo- och bisexuella mäns sexuella hälsa (se t.ex., Berg et al. 2011a, 2011b, 2013 n om 
 453 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:6 
  
 homosexuella män och sexuellt risktagande och Henry, 2013 om äldre homosexuella män och HIV). 
 En bild som träder fram i de olika studier som diskuteras i denna översikt är mäns behov av och möjlighet till att få prata om olika aspekter av hälsa och ohälsa. Danielsson et al. (2011) pekar till exempel på hur unga killar som lider av depression hade färre rela- tioner och miljöer där de kunde prata med någon. Makenzius et al. (2009) pekar vidare på att män i deras studie önskade fler killmot- tagningar, platser för män att söka sig till med frågor kring sexuell hälsa. Öster et al. (2012) samt Klaesson et al. (2013) diskuterar i sin forskning hur äldre män med prostatacancer uppfattade samtals- grupper med andra män i liknande situation som ett viktigt stöd och en plats där man även kunde ventilera frågor om sexualitet. Detta tyder på vikten av att fortsatt uppmärksamma hur maskulinitet kan innebära ett hinder för män att prata om ohälsa men att män upplever ett behov av att få prata och många gånger gör detta om platser som möjliggör samtal finns. En rad initiativ finns idag i Sverige speciellt inriktade på män och hälsa. Bland annat finns sedan 2003 Järva mans- mottagning, en sex- och samlevnadsmottagning på Järvafältet i Stockholm, där män ges möjlighet till att testa sig för sexuellt överförbara sjukdomar, få information och samtal med sjukskötare, läkare och kurator. I Fyrbodal i Västra  
 Götalands-regionen 
  har man efter genomförandet av enkätundersökning 2012 som kartlade varför inte killar i samma utsträckning som tjejer besöker ungdomsmottag- ningen skapat en kurs Unga män och maskulinitet i förändring, för att öka kompetensen hos för personalen på ungdomsmottagningarna och vilket lett till uppstart av killgrupper inom ungdomsmottag- ningens verksamhet. Sajten killfrågor.se som drivs av organisationen Män för jämställdhet är ytterligare ett exempel på initiativ riktade specifikt mot killar för att ge killar möjlighet till samtal. På sajten kan man bland annat chatta med vuxna volontärer. 
 Vad som även framstår som viktigt efter denna översikt av området män och hälsa är att se till andra kategorier än endast kön och genus. Som Hammarström & Sandberg 2011) pekat på hur medicinen bidrar till patologisering av misslyckade maskuliniteter. En kritik som forskare riktat mot de nuvarande diskurserna om män och hälsa är att de riskerar att förlägga ansvaret för mäns ohälsa hos enskilda män att dessa män uppmanas ägna sig åt mer hälso- främjande beteenden, något som riskerar att osynliggöra de sociala 
 456 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 6 
  
 strukturer som möjliggör eller omöjliggör hälsa (Rosenfeld & 2013) och Wood (2011) som disku- terats ovan. Äldre män i dessa studier kopplade visserligen ofta sexualitet och sexuellt välbefinnande till erektionsförmåga och möjlig- heter till samlag men var också förmögna till att omförhandla och finna nya vägar att förstå sexualitet och sexuell njutning till följd av åldrande, sjukdom och kroppslig förändring. Dessa forsknings- resultat står i tydlig kontrast mot föreställningar om äldre män som statiska och icke förändringsbenägna och kan potentiellt visa på betydelsen av att även fokusera förändring och brott mot domi- nerande normer om manlighet och kropp i framtida forskning och policyarbete kring män och hälsa. 
 457 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2014:6 
  
 Referenser 
 Beckman, N., Waern M., Medina,  
 1–7. 
  
 Decker, R.; Tikkanen, R. ; Henson, M. (2011a). Predictors of reporting bareback sex among a diverse sample of MSM recruited through a Swedish website.  
 Aids care – Psychological and  
  
 socio-medical 
  
  aspects of Aids/HIV 
 , 23 (12),  
 1644–1651. 
  
 Decker, Anderson; Henson, M. ; Tikkanen, R. (2011b) The effectiveness of MI4MSM: how useful is motivational interviewing as an HIV risk prevention program for men who have sex with men? A systematic review.  
 Aids education and prevention 
 . 23 (6),  
 533–549. 
  
 Decker, Valdez; Tikkanen, R. ; Henson, Juarez (2013) Barebacking among men who have sex with men recruited through a Swedish website: Contreras sexual activities at last sexual encounter. 
  
 Eurosurveillance 
 . 18 (13),  
 11–17. 
  
 May, Brown, Petersen, White, Gomez (1996a) Sexual Desire, Erection, Orgasm and Ejaculatory Functions and Their Importance to Elderly Swedish Men: A  
 Population-based 
  Study,  
 Age & Sexuality in the Context of Prostate Cancer Rowe.  
 Qualitative Health Research 
 , 22(9),  
 181–194. 
  
 Moss, White, D., & 1. Ett socialt problem uppkommer, 2. Det legitimeras, 3. Mobilisering för olika typer av åtgärder, 4. En formell plan för åtgärder skapas, 5. Planen omformuleras till handling inom ramen för specifika organisationer. Steg 1 problematiseras dock inte tillräckligt av Blumer, då även detta steg konstrueras i sociala sammanhang. 
 Social utsatthet skiljer sig så till vida att det istället betonar per- soners aktörskap inom ramen för specifika kontextuella faktorer. Det vill säga att utsatthet uppkommer hos den enskilde utifrån den kontext vari denne verkar. Aktörerna är aldrig frikopplade från dess kontext och kontexten påverkas alltid av individer. Utsatthet hand- lar om sådana orättvisor och fenomen som leder till att gruppers och individers livssituationer påverkas. Exempelvis handlar detta om begränsade möjligheter, framtidsdrömmar, otrygg livssituation och (o)värdighet. Social utsatthet handlar därför om processer som konstrueras och rekonstrueras i relation till individens positioner lokalt, nationellt och globalt. I denna komplexa skärningspunkt upp- står social utsatthet, sociala orättvisor och även sociala problem 
 (Björngren Cuadra, Lalander & Jordansson, 1998: 44– 64; Salomonsson, 1998:  
 31–49). 
  Exempelvis är en psykologiserad syn på föräldraskapet vanlig, vilket ofta leder till att moderskapet görs primärt (Herz, 2012a). I denna sfär ligger också förväntningarna på och därmed också möjligheterna för kvinnor att söka hjälp från det offentliga i högre utsträckning än hos män (jfr Whitney, 1998:  
 44–64; 
  Ewing, 2004, 2005). 
 Anledningen till att jag tar upp dessa tre sfärer är att denna typ av särskiljande återfinns då utsatthet och problem diskuteras även idag. För att förstå exempelvis mäns ovilja att söka hjälp eller de 
 problem vissa män upplever då de ska prata med en terapeut eller läkare, underlättar det att även denna historiebild finns med. Ett konkret exempel på hur den  
 moralisk-psykologiska 
  sfären kan ta sig uttryck är hur sociala insatser tenderar att organiseras med utgångs- punkt i en föreställning om att män till skillnad från kvinnor inte vill eller inte behöver prata om sina problem (jmf. Mattsson, 2005). 
 Men, precis som tidigare nämnts är sociala problem och social utsatthet inte något statiskt. Som flera forskare påpekar, är utsattheten relaterat både till individen och också dennes tillgång till eller avsaknad av resurser som alstrar ekonomisk trygghet. Dessa faktorer kan förklara en del av de skillnader mellan könen som kan ses mellan män och kvinnor (Fraser & Jordansson, 1998). 
 469 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 Synen på social utsatthet och vad exempelvis fattigdom som 
 socialt problem är samt hur dessa problem ska lösas är dynamiskt, det vill säga att det har förändrats över tid. Dels hänger det ihop med den tillgång till resurser olika grupper i samhället har och tilldelas och dels även på den tonvikt som i olika sammanhang läggs på de tre ovan beskrivna sfärerna: den moraliska, den juridiska och slutligen den ekonomiska (Fraser & Midrés, 1990). Tre sfärer som inte bara bidrar till ett upprätthållande av skillnad mellan män och kvinnor utan även mellan män och män. 
 4 Problemområden och utsatthet 
 Social utsatthet handlar om en rad mer eller mindre disparata områden, allt från hälsa, ekonomi, arbete, våld och brott eller miss- bruk. Varje delområde innebär dessutom en rad olika ingångar, det är möjligt att titta närmare på antalet missbrukare, vilka som får behandling, vilken typ av behandling, vem som behandlar, hur livet ser ut innan, under och efter behandling, risken för återfall och hur missbruket samverkar med andra faktorer. Det är omöjligt att här täcka in alla områden där social utsatthet bland män förekommer. I detta avsnitt kommer därför ett urval av problemområden att tas upp. Syftet är att dels lyfta hur män och manlighet kan förstås i relation till social utsatthet, samt dels försöka synliggöra vilken roll manlighet och maskulinitet kan spela för förekomsten av social utsatthet och vår förståelse av denna utsatthet som sociala problem. 
  
 4.1 
  
 Brott och våld 
  
 Män och våldsbrott är närmast synonymt. Män är klart överrepresen- terade vad gäller all brottslighet, hela 83 procent av alla lagförings- beslut 2011 rörde män. Även bland de som döms till fängelse är män överrepresenterade, drygt 90 procent är män. Störst över- representation hittar man bland annat vid grov brottslighet som våldtäkt, rån, mord, dråp, hot (BRÅ, 2012). Det största intresset ur ett könsperspektiv har dock troligen mäns våld mot kvinnor rönt, både vad gäller synligheten i media och i forskning. Detta har tidigare förklarats på en rad olika sätt, bland annat psykisk ohälsa, påverkan från barndomen eller alkoholism. Det allra vanligaste sättet att förklara mäns våld, åtminstone inom ramen för en offentlig diskurs, 
 470 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 7 
  
 har dock troligen varit att utgå från ett könsmaktperspektiv (se t.ex. Lundgren m.fl.). 2001). Det finns dock de som poängterar vikten av att ha en mer dialektisk syn på mäns våld mot kvinnor där både individuella och strukturella faktorer spelar in (Brå 2009a; Johnson, 2008). 
 När det gäller mäns våld finns det en viktig balansgång, å ena sidan menar jag att det krävs en jämförelse mellan mäns våld mot kvinnor och mäns våld mot män, för att på så sätt kunna förstå hur före- ställningar om maskulinitet och manlighet spelar in för våldet. Å andra sidan kan det vara vanskligt att föreslå den jämförelsen då det i första hand inte är kvinnor som utsätts för mäns våld, det är snarast andra män. Att uppmärksamma mäns våld mot män får därför inte innebära att mäns våld mot kvinnor reduceras eller glöms bort, men det får heller inte innebära att det inte är möjligt att jämföra meka- nismer och attityder dem emellan (jmf. Herz & Willis, 1993). Men, även om det är möjligt att konkretisera vad ett 
 gäng är, finns det trots det en rad olika former av sammanslutningar som ofta blandas samman. Center för information om destruktiva subkulturer (Noble), talar exempelvis om kriminella gäng,  
 vit-makt 
  miljöer och fotbollsfirmor (Noble, 2013). 
 Forskning som genomförts i institutionella miljöer visar att gängrelaterad brottslighet är vanligare bland män än bland kvinnor. Detta kan möjligen förstås av att fängelsets hierarki befästs av både manlighet och våld. Det vill säga att användandet av våld och organi- sering befäster både status och anses maskulint (Roxell, 2007). Ett stort engagemang har de senaste åren lagts på nyrekryteringen till olika gäng. Pojkar och unga män har större risk att dras med i kriminella gäng vilket föranlett olika förslag på oftast riktade insatser. Ett sådant exempel är Projekt Pojke (se SOU2010:15). En riktad satsning på pojkar och unga män i så kallade utsatta områden, där fokus ska ligga på  att motverka sociala problem, psykisk ohälsa och stereotypa könsroller. Satsningen bör ha som målsättning att motverka attityder och värderingar som främjar en kriminell identitet. Men, frågan är om detta inte borde gälla alla? 
 Stereotypa könsroller är inget som formas och reproduceras individu- ellt av den enskilde pojken eller enbart i det manliga gänget. 
 Även om män är överrepresenterade behöver fokus riktas mot kön i kombination med andra maktasymmetrier (klass, etnicitet, sexualitet, 
 ålder etc.) samt den kontext personen befinner sig i. Gängkriminalitet bland unga män har som exempel visat sig hänga ihop med klass- tillhörighet i högre utsträckning än med kön (Messerschmidt, 1993). Att sakna tillhörighet till det omkringliggande samhället hänvisar i någon mån den unge till det parallella system som ofta existerar vid sidan av, ett system som kanske skapar möjligheter till ekonomi, ett sammanhang och en identitet. Kön måste alltså analyseras och förstås i relation till den situationella kontext personen befinner sig i. Ett annat exempel är den reflexiva homosocialitet som bland annat Sernhede (2002) och Hammarén (2008) synliggör i sina studier av unga män i förorten. Även om männen kan dra nytta av sin maskulinitet och maktposition i olika sammanhang, finns samtidigt en stor medveten- het om vad detta påverkar både män och kvinnor. De har förmågan att granska sig själva och förhålla sig kritiska. Samtidigt som deras position som man i vissa sammanhang kan leda till fördelar de utifrån sin position som exempelvis invandrare eller ekonomiskt utsatt inte ger. Min poäng är att det är ytterst oklart vad riktade insatser till dessa 
 473 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 unga män som Projekt Pojke verkligen skulle leda till, kunskap har de, det är möjligheter de saknar. 
 En annan grupp som länge beforskats inom sociologin men som fått större uppmärksamhet de senaste åren igen i Sverige, är de så kallade fotbollsfirmorna eller våld i samband med sport. Oftast består dessa grupperingar av pojkar och unga män och det är dessa som står för det fysiska våldet i samband med match. I utredningen Mera glädje för pengarna som presenterades 2013, uppmärksammas just att män oftare utövar våld både på läktare och under tävling som deltagare. Två intressanta antydanden tas upp i utredningen som det finns anledning att titta närmare på. För det första, hur hormonskillnader använts för att förklara mäns våld (SOU 2013:19). Problemet med denna förklaringsmodell är att det inte finns någon entydig forskning som visar på ett samband mellan att vara man, testosteron och våld. Även om det finns vissa studier som har kunnat visa detta samband, finns det andra studier som inte kunnat se ett sådant samband alls. Dessutom finns det även studier som påvisat ett omvänt samband. Det vill säga att stressade situationer oavsett kön ger upphov till ökad testosteronnivå (se Jackson; Tricker m.fl., 1996). Den andra antydningen har att göra med själva idrottens organisering: 
 Kulturen som råder på skidskytteläktarna karakteriseras av en balans mellan kvinnor och män, och kanske genomsyrar det faktum att män och kvinnor tävlar med samma förutsättningar ekonomiskt på skjutvallen och i skidspåret också läktarkulturen. Kvinnor och män känner sig välkomna och uppskattade redan från start (SOU 2013:19, sid. 295). 
 Här antyds att hur idrott organiseras, det vill säga hur kontexten runt om påverkar män och kvinnor, också har betydelse för läktar- kulturen. Tyvärr utvecklas inte detta vidare, men det bör finnas anledning att forska vidare på området. 
 Även på anstalter och institutioner till följd av dömd för brott, det vill säga fängelser, vård och institutioner för ungdomsvård, dominerar män. Ett mönster som naturligtvis följer på att män oftare begår brott som tidigare noterats. Men, förutom att fler män finns på anstalter och institutioner är det en högre risk för män att återfalla i brott. Av de som lagfördes år 2005 återföll 41 procent i brott efter tre år. För män var siffran 44 procent och för kvinnor 29 procent. Även bland pojkar och flickor löper pojkarna högre risk dör återfall (Brå, 2011; Persson, 2009). 
 474 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 7 
  
 Procent 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Samtliga 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Återfall inom 1 år 
  
 Återfall inom 2 år 
  
 Återfall inom 3 år 
  
 Källa 
 : Brå, 2011: 281. 
  
 Oavsett kön handlar dock återfallsbrottslighet i första hand om tidigare brottsbelastning. Det vill säga om du är dömd tidigare är risken större att återfalla i brott (Pettersson, 2009). 
  
 4.2 
  
 Sexualitet och prostitution 
  
 Sexualitet är naturligtvis inte per automatik relaterat till utsatthet, men precis som när det gäller våld är män överrepresenterade när det kommer till sexuellt risktagande. Män uppger, med betoningen på uppger, exempelvis ofta att de har fler sexuella partners. En relation som dock kontinuerligt förändras på så sätt att män och kvinnor närmar sig varandra i antalet partners (Folkhälsoinstitutet, 1999). Det har diskuterats huruvida risktagandet är ett resultat av eller inspireras av föreställningar om maskulinitet. Ett sådant tydligt exempel på hur det kan ta sig uttryck är hur oskyddat samlag kan framställas som mer maskulint. På vissa internet forum för sexuella kontakter mellan män talas det ibland i termer av barebacking. Att 
 475 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 erbjuda barebacking innebär helt enkelt att ha sex utan kondom, vilket då tolkas i termer av att vara mer manlig (Dowsett m.fl., 2008). 
 Att köpa sexuella tjänster leder ofta till stora problem långt bortom det sexuella, bland annat sociala, finansiella eller medicinska problem. Män köper sexuella tjänster i högre utsträckning än kvinnor och bidrar på så sätt till utvecklingen av dessa sociala problem, men utsätter också sig själva för risker genom prostitutionen. 12,7 procent av männen uppgav 1998 att de hade betalat för sex, i en studie 2008 är det 8 procent som köpt sex. Den sistnämnda siffran är dock mycket osäker då den studien innefattade en rad osäkerhetsfaktorer (NIKK, 2008). 
 Män är inte bara överrepresenterade som köpare av sex, de prosti- tuerar sig också. Den stora skillnaden mellan manlig och kvinnlig prostitution har varit att det senare, inte det första, har uppfattats som ett socialt problem. Trots detta visar ett flertal studier att det är vanligare bland unga män att prostituera sig än bland unga kvinnor. Enligt Ungdomsstyrelsen (2009) uppger 1,7 procent av killarna i årskurs tre på gymnasiet och 1,2 procent av tjejerna att de har haft sex mot ersättning. I andra studier har antalet unga män som prostituerat sig jämfört med antalet unga kvinnor beräknats till tre gånger så många (se bl.a. SOU 2004:71; Blackwell 2007). Blackwell menar att anledningen till att inte fler insatser riktas mot dessa män baseras på heteronormativa antaganden där män ses som förövare och inte som offer. Detta skulle kunna förklara varför insatser inte har satts in trots att viss kunskap om män som säljer sex har funnits under en längre tid. Socialstyrelsen (SOU 1995:15) har till och med länge hävdat att det är svårt att avgöra om det handlar om män som säljer sex till män eller om det är vanliga sexuella kontakter. 
 Numera finns dock större kännedom om och ett erkännande av att även män prostituerar sig (Socialstyrelsen, 2007). Det finns en kunskapslucka relaterat till statistik om prostitution som är viktig att ta i beaktande och det rör trafficking. Människor utsatta för trafficking som tvingas att prostituera sig är svåra att uppskatta i antal. 
 Men, manlighet är inte något statiskt eller stabilt över tid. En grupp som riskerar att hamna i skymundan, även då män som prostituerar sig uppmärksammas, är gruppen transsexuella män som prostituerar sig, en grupp som ökat i antal. Det är också en grupp som ofta anges som önskemål bland de som köper sex (NIKK 2008; Socialstyrelsen 2007). Å ena sidan finns det med andra ord anledning att uppmärksamma och synliggöra prostitution även bland män samtidigt som det är viktigt att poängtera att kön inte är något statiskt eller dikotomt. 
 476 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 7 
  
 4.3 
  
 Död, ohälsa och oviljan till hjälp 
  
 En av de frågor som kanske fått störst genomslag den senare tiden är mäns kortare medellivslängd. I olika debatter och i media händer det att detta förhållande tas som intäkt för att ojämställdhet också drabbar män. Vad som dock sällan nämns i dessa sammanhang är att skillnaderna i huvudsak är relaterat till mäns levnadsvanor. Män har av tradition rökt mer och ansetts ha levt sämre med bland annat högre alkoholintag och sämre kost. Rökning är dock numera van- ligare bland kvinnor. Dessa skillnader i levnadsvanor leder till att vissa sjukdomar, som hjärt- och kärlsjukdomar är betydligt vanligare bland män och tros därför påverka mäns medellivslängd (Hammarström, 2008). Sjukdomar som i högre utsträckning drabbar män har också fått ökat fokus på senare tid, exempelvis  
 prostata-, 
  lungcancer och alkoholrelaterade sjukdomar (Mahoney, 2005; Oliffe, 2009; White, 2002). 
 Trots att män har lägre medellivslängd än kvinnor, finns det en paradox som överraskat många forskare. Kvinnor rapporterar i högre grad både psykisk och fysisk ohälsa än vad män gör. Av tradition har detta ofta förklarats av kvinnors dubbelarbete, det vill säga att både ha ansvaret för hemmets dagliga skötsel och för sitt arbetsliv, samt av mäns destruktiva beteende (Henson, 1992; 2006). Det finns dock studier som pekar på att mäns informella arbete, speciellt bland äldre män, undervärderats (se vidare avsnittet om fokus på skillnad, nedan) (Sundström & Barron, Cook & 2006). Ett annat skäl är att män har en lägre benägenhet att söka hjälp oavsett om det handlar om sjukdomar eller om beteenden (Herz & Statens Folkhälsoinstitut, 2008). Bland de som dör till följd av dödligt våld är cirka två tredjedelar män (Rying, 1998; Socialstyrelsen, 2013a). 
 477 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 En grupp som ofta sticker ut är frånskilda män som har en högre överdödlighet än andra män och kvinnor. Denna överdödlighet hänger både ihop med självmord men även med olyckor och vissa sjukdomar. Ett sådant exempel som var vanligt under  
 1970-talet 
  var skrumplever som var 12 gånger vanligare bland frånskilda män (Herz & Courtenay, 2000). 
 En annan grupp män som sticker ut är unga män i åldern  
 15–24 
  år. Då syns en kraftig topp och hela tre gånger fler män än kvinnor dör (se figur 2). Framförallt kan detta förklaras av ett ökat risktagande och olyckor till följd av detta, samt av självmord (Hammarström 2008). Även när det gäller risken att utsättas för våld går det att se en åldersmässig skillnad, där risken för både kvinnor och män är som störst i åldersspannet  
 16–25 
  år (Sarnecki 2008). 
 478 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 7 
  
 Källa 
 : Socialstyrelens statistikdatabas. 
 Mäns ovilja att söka hjälp för både medicinska och sociala problem har föranlett en omfattande diskussion avseende hur denna ovilja och mäns riskbeteenden ska förstås (se ex. Miller m.fl., 2008; Kalmuss & SCB, 2011; 2012). Det finns också studier som visar att skillnaderna mellan män och kvinnor minskar med en ökad jämställdhet mellan kvinnor och män (Månsdotter m.fl., 2006). 
  
 Källa 
 : Hammarström 2008. 
 Den här förändringsprocessen behöver dock förstås i ljuset av en rad faktorer, som till exempel klass, etnicitet, ålder och/eller plats, för att nämna några ytterligare faktorer. Det finns en stor skillnad mellan till exempel män med arbetarklass- respektive medelklass- bakgrund (White 2002). Samma sak gäller förändrade livsvillkor bland män som exempelvis förändringar i diet, träning eller livsstil. Ofta är förändringarna rena medelklassfenomen eftersom det krävs resurser för att ens kunna lägga om sin livsstil. Fattigdom och hälsa samvarierar i olika hög utsträckning i olika länder, men även i olika regioner, där både sociala och ekonomiska faktorer påverkar (Sampson m.fl., 2007). 
 481 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 4.4 
  
 Bruk och missbruk 
  
 I det här avsnittet kommer jag ta upp bruket och missbruket av alkohol, narkotika och läkemedel. Generellt sett är män överrepresen- terade vad gäller både bruk och missbruk, bruket av läkemedel är dock undantaget detta. 
 Totalt har alkoholkonsumtionen ökat i Sverige, bland både män och kvinnor, sedan  
 1990-talet. 
  Mäns genomsnittliga alkoholkonsum- tion per år har stigit från 4,4 liter (1990) till 6,3 liter (2006), att ställas mot kvinnors konsumtion som stigit från 1,5 liter till 2,9 liter under samma period. Även om konsumtionen minskar med stigande ålder, dricker män alltid generellt sett mer än kvinnor (Socialstyrelsen, 2009). Det finns dock indikationer på att dessa skillnader håller på att jämnas ut något (SOU 2011:35). Viktigt att komma ihåg är att mycket data bygger på självskattningar och att dessa anses vara cirka 40 procent lägre än den verkliga alkoholkonsumtionen (Socialstyrelsen, 2009). 
  
 Källa 
 : FIGUR 5 s. 316 Socialstyrelsen, 2009. 
 482 
 SOU 2014:6 Bilaga 7 
 Denna överrepresentation följer även med in i behandling, cirka 70 procent av de som får behandling för alkohol- eller narkotika- missbruk är män. Detta gäller dock inte tvångsvården där kvinnor är överrepresenterade (SOU 2011:35). Det kan finnas olika skäl till mäns överrepresentation. Kvinnors graviditet är en anledning till att få kvinnor under de åren dricker alkohol. Ett annat skäl som brukar anges är att alkoholkoncentrationen hos kvinnor generellt sett är högre, på grund av mindre kroppsstorlek. Dessa skillnader är dock små och även om det till viss del stämmer finns samma skillnader inom könen beroende på kroppens storlek. Oavsett orsakerna har alkoholkonsumtionen betydande inverkan för mäns folkhälsa. Detta gäller bland annat alkoholrelaterat våld, rattfylla och alkoholrelaterad död där är män överrepresenterade (Socialstyrelsen, 2009). Exempelvis är 7 av 10 som begår misshandel på en okänd person, ett brott där män både är överrepresenterade som förövare och offer, påverkade av alkohol då brottet begås (BRÅ, 2009b). Detsamma gäller över- gripande effekter på en samhällsnivå, där mäns konsumtion får större negativa effekter än kvinnors (Socialstyrelsen, 2009). 
  
 Källa 
 : SOU 2011:35: 515. 
 483 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 Trots att män i högre utsträckning både dricker alkohol och råkar ut för stora konsekvenser av alkoholkonsumtionen har förebyggande insatser generellt sett inte inriktats mot män. Istället har fokus legat på framförallt unga och kvinnor (Socialstyrelsen, 2009). Detta kan möjligen delvis förstås mot bakgrund av dels de större krav som finns på mödrar i föräldrarollen och dels att det ofta finns tendenser till ett större omhändertagande fokus i relation till kvinnor. Detta gäller både nuvarande och flickor generellt eftersom de ofta ses som framtida mödrar (se Andershed & SOU 2011:35). 
 484 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 7 
  
 Källa 
 : FIGUR 10 (Socioekonomi) och FIGUR 9 (Ålder) Socialstyrelsen, 2009 . 
 485 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 Det finns anledning att fråga sig vad det är som gör att låg inkomst och låg ålder ökar risken för ett ohälsosamt alkoholbruk. Här finns ingen entydig förklaring, men det har förekommit tolkningar som att eftersom en maskulin identitet är så starkt relaterat till risker och alkohol kan leda till ett överdrivet bruk, något som borde vara än mer aktuellt bland yngre män (Herz & SOU 2011:35). Det saknas dock regel- bundna studier på vuxnas droganvändning. Bland de med tungt narkotikamissbruk är cirka tre fjärdedelar män, tungt narkotika- missbruk är dock vanligast i storstadsregionerna Stockholm, Göteborg och Malmö. Hos ungdomar i årskurs nio syns inga större skillnader, men på gymnasiet drar pojkarna ifrån. År 2010 uppgav 21 procent av pojkarna i andra året på gymnasiet att de någon gång provat narkotika, den högsta noteringen någonsin sedan dessa mätningar inleddes 2004 (SOU 2011:35). Även när det gäller att regelbundet använda narkotika är mer vanligt bland pojkar. Detta leder bland annat till att drogrelaterad dödlighet är klart vanligare bland män. 
 486 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 7 
  
 Källa 
 : SOU 2011:35, s. 521. 
 Förutom dödsfall är drogmissbruk besläktat med en rad sociala och medicinska problem. Exempelvis handlar detta om sociala kon- sekvenser relaterat till missbrukets kriminella karaktär och av sprid- ningen av sjukdomar som hepatit b, c och HIV (SOU 2011:35). Därtill kommer naturligtvis de påfrestningar på kroppen och hälsan som ett missbruk innebär. 
 Det finns alltså stora likheter mellan alkoholrelaterat och drog- relaterat bruk och missbruk bland män, när det gäller läkemedels- relaterat missbruk är det dock inte samma mönster. Som tidigare nämnts dröjer män ofta med att söka hjälp hos läkare och, de upp- visar även oftare oro och ängslan, vilket delvis även hänger ihop med att kvinnor konsumerar mer läkemedel än män. I första hand handlar detta om smärtstillande läkemedel, sömnmedel och lugnande medel (Folkhälsoinstitutet & Socialdepartementet, 1996a, Socialstyrelsen, 2013b). Detta har föranlett olika förklaringar, dels kan det handla om att kvinnor uppvisar besvär som leder till ökat användande av läkemedel, exempelvis urinvägsinfektioner som är vanligare bland kvinnor. Dels kan det även handla om att män inte får utskrivet läkemedel i lika hög utsträckning vid läkarbesök, vilket är svårare 
 487 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 att förklara. Ett talande exempel är utskrivningen av läkemedel mot hjärt- och kärlsjukdomar som kvinnor får utskrivet i lika hög grad som män trots att män är överrepresenterade i sjukdomsstatistiken. Vid två tillfällen under livscykeln finns dock inga större skillnader, det gäller bland äldre och bland unga (Socialstyrelsen, 2013b; Folkhälsorapporten 2009). Viktigt att poängtera är att dessa skill- nader även kan hänga samman med förväntningar vid läkemedels- förskrivningstillfället från exempelvis läkarens sida baserat på kön, men även andra socioekonomiska faktorer som utbildningsnivå och ursprung. Exempelvis är vissa läkemedel vanligare bland högutbildade och andra bland personer med ursprung utanför EU, oavsett eventu- ella skillnader eller likheter i behoven. Även patienternas önskemål om specifika läkemedel har betydelser (Folkhälsorapporten, 2009). 
 Varför ser vi dessa skillnader mellan män och kvinnor. I stati- stiken gömmer sig en del ledtrådar till detta. Framförallt vill jag peka på de förväntningar som finns på kvinnor och män, där män både ges utrymme och i viss mån också förväntas att bruka alkohol och narkotika. En annan typ av förväntningar är från den sociala omsorgen och läkarvården, där förebyggande insatser inte riktats mot män i samma utsträckning eller som när det gäller läkemedel där läkarens förväntningar i viss mån styr medicineringen. En andra aspekt i detta är att mer fokus borde riktas mot hur olika former av social utsatthet samspelar, bland män är ensamhet som socialt problem ett stort problem. Studier har visat att män generellt sett kan ha svårt att tala om den här typen av känslor, professionella är även dåliga på att upptäcka exempelvis depression bland män (se Herz & jmf. Beijer & Juni & Eagly & Ainscough & Salminen & Mills, 2002). Män får alltså inte tillgång till denna form av insatser i samma utsträckning som kvinnor, det finns dock undan- tag till detta exempelvis inom socialt arbete. Därtill finns skillnader i vilken typ av diagnos som föredras, en somatisk diagnos är van- ligare om patienten/klienten är man och en psykiatrisk om det är en kvinna (Waitzkin, 1991; Stoppe, Spencer, Harvey, Turner, 2003; Ellison, 2009). Det behandlas dessutom ofta som komplementärt, som två klart åtskilda kategorier som förväntas komplettera varandra (Mattsson, 2005; Nylander, 2011). Slutligen reserveras ofta insatser till ett kön framför ett annat, exempelvis är olika former av samtalsstöd vanligare insats för kvinnor (Carroll, 2002). Parallellt med dessa tendenser förhåller sig många professionella inte alls till kön i analyser av klienters/patienters situation, vilket ofta bidrar till en relativt oreflekterad reproduktion av kön som statiskt, komplementärt och som i behov av könsspecifika insatser (Miller, 2002; Herz, 2012a). Även personalens arbete organiseras oftast på ett sätt som reproducerar dessa mönster, exempelvis kan arbetsuppgifter reser- veras till eller organiseras på basis av kön. 
 Dessa mönster har synliggjorts i forskning om socialt arbete (Herz, 2012a), i behandling (Mattsson, 2005), i kriminalvård (Nylander, 2011) och inom sjukvård (Ekstrand, 2005; Eriksson, 2002; Nordberg, 2005). Wells och Lunneblad (2012) pekar på att frivilligprojekt inriktade mot unga män reproducerar en bild av manlighet som risk och en individualiserad analys av hur de unga männen inte lyckas leva upp till samtidens krav på manlighet 
 (Johansson & Mattsson, 2005; Myndigheten för skolutveckling, 2005). Även i möten mellan personal och män syns den farliga sexualiteten. Mattson (2005) visar hur kön och sexualitet tar sig till uttryck på olika sätt vid urinprovstagning av personer med missbruksproblematik med skillnaden om personalen är av manligt eller kvinnligt kön. Om personalen är man vill de inte övervaka kvinnor på grund av risken för att anklagas för sexuella övergrepp. Den manliga sexualiteten, som antas vara heterosexuell, 
 498 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 7 
  
 kan alltså uppfattas farlig för den kvinnliga klienten. Om personalen istället är en kvinna som ska övervaka en man sker dock något intressant. Då är det inte längre personalen som är bärare av den 
 farliga sexualiteten istället är det klienten/patienten. Risken förläggs då hos personen som övervakas och att denne ska förgripa sig på personalen. 
 I och med att kön och sexualitet sällan problematiseras eller för den delen inte heller analyseras i relation till att insatser mot social utsatthet eller sociala problem initieras, samt då verksamheter oftast organiseras på ett sätt som ytterligare reproducerar kön som statiskt och binärt, knyts ofta sociala problem väldigt starkt till olika idealbilder. Den utsatta kvinnan och mannen som risk är till exempel vanliga positioner inom professionellt socialt arbete. För den enskilde klienten leder detta till att denne riskerar låsas fast i en specifik position, vilket leder till att mönster reproduceras ytterligare, men också till att den enskilde riskerar att stå utan adekvat stöd om denne inte matchar idealbilden av en klient i den situationen (Herz, 2012a). Collins och Contreras (2005) pekar på att detta kan leda till att klienter fastnar i systemet då den enskilde som matchar socialtjänstens metoder, får svårt att bryta sig loss från denna posi- tion. Selektiva insatser baserade på idealtyper av klienter kan alltså både leda till att vissa klienter står utan hjälp eftersom de inte matchar alls, men också till att de klienter som de facto matchar inte kan ta sig loss (jmf. Herz, 2012a; 2012b). 
  
 5.2 
  
 Att sakna ett språk – utsatthet och manlighet 
  
 Om män förväntas vara maskulina och därmed ha makt, vara dominanta och ha kontroll så kan de inte samtidigt [] konstrueras som offer – själva antitesen av maskulinitet (Rivera,  
 Helweg-Larsen, 
  Laursen & Newburn & Messerschmidt, 2000; Levy, 2006). Att vara man och samtidigt offer för sociala omständigheter är därför i någon mån mer eller mindre oförenligt (Herz & Burcar, 2005). Mot bakgrund av detta är det inte särskilt förvånande att män exempelvis tenderar att anmäla brott som sexuella övergrepp i lägre utsträckning (Herz & Hammarström & Herz & Hammarström & Socialstyrelsen 2006b). Att vara pojke, och därmed en risk, kan alltså leda till att vissa typer av problem upptäcks i högre utsträckning bland pojkar. Ett förhållande som i så fall både kan drabba flickor, som inte upptäcks, och pojkar, som uppvisar  
 icke-förväntade 
  beteenden (Herz, 2012a). 
 För det tredje, våld. Våldsforskningen har haft ett stort fokus på mäns våld mot kvinnor, vilket i sig inte är förvånande då det är ett stort samhällsproblem. Men, parallellt med detta har forskningen haft svårt att uppmärksamma andra typer av våld. Exempelvis handlar detta om våld i  
 icke-heterosexuella 
  relationer och våld mot män. Våld i homosexuella relationer har också det visat sig vara relativt utbrett, men har under en längre tid osynliggjorts (NCK, 2009). Samma sak gäller våld mot män i nära relationer generellt vilket vidare underbyggs av mäns ovilja att anmäla speciellt då våldet utövas av kvinnor (Scott, 1994). Idag har dock anslagen ökat för denna typ av forskning, det finns därför anledning att tro att detta kommer för- ändras. 
 Vad dessa tre exempel visar är att vad som vid en första anblick kan tolkas som en könsspecifik situation eller ett könat förhåll- ningssätt kan visa sig vara mer komplext än att enbart handla om en skillnad mellan män och kvinnor. Messerschmidt (1993; 2004) menar i en diskussion om kön och våld att kön i relation till andra maktassymmetrier som klass, etnicitet och ras behöver analyseras avseende hur de förkroppsligas i olika sociala miljöer. Risken med ett allt för stort fokus på skillnad mellan män och kvinnor är att mönster reproduceras och att män(niskor) som inte uppvisar könsstereotypa beteenden inte får den hjälp de behöver eller ens kan uttrycka att de behöver hjälpen. Könsskillnad kan spela in i hur 
 sociala problem drabbar vissa grupper, men det kan även samspela med eller helt överskuggas av andra kategoriseringar. 
 En annan aspekt av detta är att utsatthet, utanförskap, exklusion eller andra liknande begrepp sällan är statiska utan rörliga och för- änderliga. En person är sällan antingen eller utan både och. Utan- förskapet förändras beroende på tid, plats och position, vilket gör att 
 503 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 det är vanskligt att förutsätta en persons utsatthet eller förekomsten av specifika sociala problem baserat på aggregerad kunskap som i det här fallet kategoriserats utifrån män och kvinnor. Fangen (2010) är inne på ett liknande resonemang om inklusion och exklusion av unga personer med invandrarbakgrund. Ungdomarna är sällan antingen inkluderade eller helt exkluderade, istället rör de sig mellan posi- tionerna. Därför är det viktigt att både ha tillgång till aggregerad kunskap och samtidigt ha ett uttalat aktörsperspektiv (Fangen, 2010). Det finns mot bakgrund av detta anledning att förhålla sig kritisk till allt för förenklade slutsatser baserade på enbart aggregerad data och statiska kategoriseringar, åtminstone utan att samtidigt applicera ett aktörsperspektiv. 
 6 Framåtblickar 
 Oavsett hur manlighet och social utsatthet beskrivs, förstås eller tolkas, så är män trots allt överrepresenterade i statistik om exempel- vis brott, dödlighet och våld. Om vi vill förstå hur dessa mönster reproduceras och hur det kommer sig att män drar sig för att söka hjälp eller varför många män i ung ålder utsätter sig för risker och tar sina liv, räcker det inte att enbart titta på det biologiska könet. Å ena sidan är det problematiskt att förutsätta att strukturella mönster determinerar individer. Statistiska skillnader mellan män och kvinnor kan osynliggöra skillnader inom gruppen män men även likheter mellan män och kvinnor. Det kan också leda till att andra makt- asymmetrier, som ras, etnicitet och klass, underdimensioneras. Istället kan det leda till att ett beteende enbart synliggörs i relation till manligt kön, vilket i sin tur kan reproducera dessa mönster ytterligare. 
 Herz och Wells (2011) pekar på tre punkter som krävs för att analysera den här typen av komplicerade frågor framöver. Bara det faktum att överdödlighet bland män är så starkt korrelerad till deras ålder, visar på behovet av att bredda analysen från biologiskt kön till att också innefatta andra faktorer i männens liv. För det första måste flera maktassymmetrier analyseras parallellt, enbart kön räcker inte. Den andra punkten är att vi behöver förstå hur människor i olika situationer förhåller sig till föreställningar om kön. Slutligen finns det anledning att analysera hur slutsatser om kön och social utsatthet kan leda till att vissa mönster reproduceras och att insatser och analyser därför berättigar sig själva. I relation till mäns våld mot kvinnor har Hearn och Mccoy (2006) varit 
 504 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 7 
  
 inne på liknande slutsatser. Dels att synliggöra hur män förhåller sig till föreställningar om manlighet, männens egen personliga bakgrund och historia, samt strukturella förhållanden. Vidare pekar de även på att mäns förhållande till andra män behöver synliggöras (jmf. Socialstyrelsen, 2007) eftersom vissa ideal tycks reproduceras i högre utsträckning i manliga miljöer. 
 Därmed inte sagt att ideal, föreställningar eller hegemonier enbart reproduceras bland män. Det sker mellan oss alla, på flera olika plan, både strukturellt och individuellt. För att kunna förstå social utsatthet bland män och kunna arbeta mot denna utsatthet krävs att fokus flyttas från ett allt för stort fokus på det biologiska könet till att också väga in sociala praktiker, föreställningar, institu- tioner och reproduktionen av manlighet och hur en man bör vara på alla nivåer, från den enskildes förhållningssätt till hur strukturer påverkar. Först då är det möjligt att vidare utveckla förståelsen av manlighet och social utsatthet. 
 Idag tycks insatser och mycket av den kunskap som finns om 
 sociala problem och social utsatthet vara konstruerad på ett sätt som snarare reproducerar föreställningar om män än att leda till att de ifrågasätts, arbetas med och förändras. Ofta baseras dessa insatser och forskning där män behandlas och uppfattas vara en homogen grupp. Detta förhållningssätt döljer ofta komplexiteter i form av att: 
  
 1. 
  
 Män saknas ibland (liksom kvinnor) i statistiken på grund av krav och förväntningar på att leva upp till specifika (maskulina) diskurser. Det vill säga att det till män ställs vissa frågor men inte andra, samt att de ofta svarar och försöker leva upp till de svar som förväntas (jmf. King, Mccarthy, M.; Fäldt, Carney; Hernandez, Walters, M.; Fäldt, Carney; Hernandez, V. & 14. 
 Bowers, Rodriguez (1984). The "normal" victim: the effects of gender stereotypes on reactions to victims.  
 Social psychology quarterly 
 , vol. 47(3):  
 270–281. 
  
 Högskoleverket (2012).  
 Universitet och högskolor. Högskoleverkets årsrapport 2012.  
 Stockholm: Högskoleverket. Högskoleverkets rapportserie 2012:10. 
  
 511 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2014:6 
  
 Wells, Park, R.; Mills, J.; Meyer, S. & Ditzian, Andrade, Mitchell, Henry; Harvey, Shaw; Smith, H. &  
 Helweg-Larsen, 
  K.; Laursen, B. & Cook, Jones Casaburi, R.; Storer, T. W.; Guerrero, B.; Anthony, N.; Shirazi, A. & sv. övers. i Löfvenberg & två tredjedelar av de utsatta är kvinnor. Män är mest utsatta när de arbetar inom service, omsorg och säkerhetsarbete. I brottsofferundersökningar är andelen våldsutsatta i arbetslivet mycket lägre  
 (1–4 
  %), vilket är en följd av undersökningarnas skilda metoder och fokus. Våldshändelser mot anställda inom vård, skola och omsorg utgör i dag en stor del av yrkesrelaterat våld som anmäls till myndigheter och som uppges i offerundersökningar (Wikman 2012). 
  
 4.2 
  
 Våldets könade karaktär 
  
 Hittills har jag främst beskrivit våldets omfattning generellt. Låt oss nu gå vidare och se på män som kategori vad gäller våldsbrott. Om vi börjar med kriminalstatistik är män som grupp helt domi- nerande vad gäller misstänkta för våldsbrott. Exempelvis är 98 procent av alla misstänkta för våldtäkt män, 84 procent av alla misstänkta för misshandel är män, 83 procent av alla misstänkta för mord och dråp män och 88 procent av alla som anmälts misstänkta för olaga hot män (Tabell 1) (Brå 2012). Männens andel ligger relativt stabilt från år till år. 
 533 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 120% 
  
 100% 
  
 80% 
  
 60% 
  
 40% 
  
 20% 
  
 0% 
  
 Mord & 
  
 Misshandel 
  
 Bentley hot 
  
 Våldtäkt 
  
 dråp 
  
 Män 
  
 82% 
  
 84% 
  
 88% 
  
 98% 
  
 Kvinnor 
  
 17% 
  
 16% 
  
 12% 
  
 1% 
  
 Okänt 
  
 1% 
  
 0% 
  
 0% 
  
 0% 
  
 Källa 
 : Brå 2012 
 Om vi i stället ser på vilka som faller offer för våldsbrott är bilden något annorlunda. I omkring 60 procent av anmälda misshandelsbrott är offret en man och i 40 procent av fallen en kvinna (Brå 2013b). I det svenska patientregistret uppges att 75 procent av de som behandlats av våldsskador är män (Estrada 2006). Dessa siffror, som visar på att män är mer utsatta för våldsbrott än kvinnor, stämmer relativt väl med det som kommer fram i brottsofferundersökningar, som exempelvis Nationella trygghetsundersökningen, NTU (Brå 2013a). I den uppger män oftare än kvinnor att de utsatts för misshandelsbrott, 3 procent jämfört med 2 procent. Även när det gäller allvarlig misshandel är män något mer utsatta än kvinnor (0,8 % jämfört med 0,5 %). Kvinnor är mer utsatta för hot och sexualbrott (Tabell 2). 
 534 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 5,0 
  
 4,0 
  
 3,0 
  
 Män 
  
 2,0 
  
 Kvinnor 
  
 1,0 
  
 0,0 
  
 Utsatta för 
  
 därav 
  
 Utsatta för 
  
 Utsatta för 
  
 misshandel 
  
 allvarlig 
  
 hot 
  
 sexualbrott 
  
 Källa 
 : NTU. 
 De flesta kvinnor och män som faller offer för våldsbrott känner inte förövaren. I lite mer än hälften (57 %) av misshandelsbrotten som rapporteras i NTU (Brå 2013a) uppger informanterna att förövaren var helt okänd, i en knappt tredjedel av fallen var förövaren bekant och i 15 procent av fallen var det en närstående person. Relationen till förövaren skiljer sig dock åt vad gäller kön. För våldsutsatta kvinnor är det vanligast att gärningspersonen är en bekant (39 %), medan männen i en majoritet av fallen uppger att gärningspersonen var helt okänd (72 %). 
 Våldets könade karaktär är också synligt vad gäller de  
 platser  
 män och kvinnor utsätts för våld. I brottsofferundersökningar, som exempelvis NTU, presenteras grovt sett tre olika typer av vålds- platser eller arenor: bostaden, arbetet/skolan och allmän plats. Den vanligaste brottsplatsen vid misshandel är allmän plats, därefter följer arbetet/skolan. Misshandelsbrott som ägt rum i hemmet anges i minst utsträckning (Brå 2013a). Platsen för våldet skiljer sig mellan könen. De flesta män (68 %) utsätts för våld på allmän plats av obekant person, medan kvinnor främst utsätts för misshandel på arbetsplatsen (37 %) eller i hemmet (29 %) där gärningsmannen är bekant med kvinnan (Brå 2013a, jfr Estrada 2008). 
 Kriminalstatistik och brottsofferundersökningar visar samman- taget på våldsbrott som ett i hög grad könat fenomen. Män är i klar majoritet vad gäller personer misstänkta för olika former av vålds- brott. Män är också vanliga offer för olika former våldsbrott, framför allt våldsbrott utövade av en okänd person på allmän plats. 
 535 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Kvinnor utsätts för våld i bostaden och i skolan eller på arbets- platsen i högre utsträckning än män. Våld i bostaden utgörs framför allt av våld i nära relationer, men också direkt våld mot barn. Våld i arbetslivet drabbar framför allt yrkesgrupper som arbetar med övervakning, handel samt vård och omsorg. Våld på allmän plats sker i samband med nöjeslivet och utövas framför allt mellan obekanta eller ytligt bekanta (Brå 2013a). 
 Att skilja på våldet som sker på gatan, arbetsplatsen/skolan och hemmet är dock inte helt enkelt och våld som oftast relateras till en arena kan också ske på annan plats. Exempelvis ses våld i nära relationer som prototypen för det våld som sker i hemmet, men det kan också ske när paret befinner i det offentliga, som i samband med nöjesliv eller i skolan (Gottzén & Korkmaz 2013). Våld som hänförs till gatan är framför allt våld som sker i offentliga miljöer, ofta i relation till nöjesliv men också i andra sammanhang. Det kan röra sig om interpersonellt våld, som exempelvis rån och överfall mot individ, men också om kollektivt våld i samband med idrottsevenemang och demonstrationer. 
  
 4.3 
  
 Ungdomar och våld 
  
 Att män är överrepresenterade när det handlar om våld och vålds- brott är dock inte hela bilden. Det finns också skillnader mellan män. Det är framför allt  
 unga  
 män som är överrepresenterade. Tillgänglig information från kriminalstatistik och brottsoffer- undersökningar visar på att unga män är överrepresenterade både som förövare och offer. Denna andel minskar sedan med ålder (Brå 2012b). Med andra ord är risken högre att en ung man utför ett våldsbrott än att en vuxen man gör det, och ju äldre mannen blir desto mindre risk är det att han använder (kriminellt) våld. Tabell 3 visar på att män i åldrarna  
 16–24 
  år är mer utsatta för såväl miss- handel, allvarlig misshandel, hot och sexualbrott än någon annan åldersgrupp. 8,9 procent av männen i åldern  
 16–24 
  år uppger att de varit utsatta för misshandel. I åldersgruppen  
 25–44 
  år är det 3,5 procent, i åldersgruppen  
 45–64 
  år är det 1 procent, och bland de som är 65 år och äldre är det 0,3 procent uppger att de varit utsatta för misshandel. Sammantaget var ungas utsatthet för våld 2011 två till tre gånger så hög jämfört med i gruppen  
 35–44 
  år och tre till fyra gånger så hög jämfört med i gruppen  
 45–64 
  år (Ungdoms- styrelsen 2013). 
 536 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 10 
  
 9 
  
 8 
  
 7 
  
 16–24 
  år 
  
 6 
  
 5 
  
 25–44 
  år 
  
 4 
  
 45–64 
  år 
  
 3 
  
 2 
  
 65–79 
  år 
  
 1 
  
 0 
  
 Utsatta för 
  
 därav 
  
 Utsatta för 
  
 Utsatta för 
  
 misshandel 
  
 allvarlig 
  
 hot 
  
 sexualbrott 
  
 Källa 
 : NTU. 
 En annan dimension som är viktig att diskutera i relation till vålds- brott är betydelsen av ursprung. Den Nationella folkhälsoenkäten, NFH, som genomförts årligen sedan 2004 redovisar utsatthet för fysiskt våld det senaste året i relation till en rad variabler (Folkhälsoinstitutet 2013). NFH visar på att en stor andel av män och kvinnor med  
 icke-nordisk 
  bakgrund uppger att de varit utsatta för fysiskt våld. Lopez och Baker (2010), som beräknat faktorer kopplade till våldsofferskap i enkäten visar på att ungefär dubbelt så många män med  
 icke-nordisk 
  härkomst som med svenskt ursprung var offer för våld åren  
 2004–2007. 
  Denna över- representation stöds av enkätstudien Skolundersökning om brott, som genomförs med elever i årskurs 9 vart annat år. Där fram- kommer att killar med invandrarbakgrund är mer utsatta än killar utan invandrarbakgrund (Brå 2013c). 2011 uppgav 6 procent av killarna med invandrarbakgrund och 4 procent av de utan invandrarbakgrund att de varit utsatta för grovt våld (tabell 4). 
 537 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 10 
  
 9 
  
 8 
  
 7 
  
 6 
  
 Invandrarbakgrund 
  
 5 
  
 Ej invandrarbakgrund 
  
 4 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 1995 
  
 1997 
  
 1999 
  
 2001 
  
 2003 
  
 2005 
  
 2008 
  
 2011 
  
 Källa 
 : Brå 2013c. 
 Män med utländsk bakgrund är alltså överrepresenterade som offer för våldsbrott. De är också överrepresenterade vad gäller utövande av våld (Hällsten, Szulkin & Sarnecki 2013, Cervantes 2007, Johnson 2006). Personer födda i ett annat land är 2,5 gånger överrepresenterade bland misstänkta för brott jämfört med personer födda i Sverige med två svenskfödda föräldrar. Överrepresentationen är större för grova vålds- brott som mord och våldtäkt. Överrepresentationen för personer födda i Sverige med två utlandsfödda föräldrar är omkring 2 gånger (Brå 2005). 
 Överrepresentationen innebär dock  
 inte  
 att det finns tydliga kulturella mönster i brottstyper med avseende på etnicitet (Estrada 
 2007, s. 37) eftersom de allra flesta våldsbrott trots allt begås av ung- domar med helsvensk bakgrund. Forskare påpekar snarare att över- representationen främst är kopplad till att barn och unga med utländsk bakgrund växer upp under relativt sett mer ogynnsamma ekonomiska och sociala förhållanden. När statistiken kontrolleras gentemot socioekonomiska faktorer sjunker överrepresentationen vad gäller våldsbrott avsevärt och en stor del av återstående överrepresen- tationen kan förklaras utifrån individuella orsaker samt i viss mån av diskriminering (Hällsten, Szulkin & Sarnecki 2013, Johnson 2006). Det är således främst socioekonomiska faktorer snarare än etnicitet eller utländska bakgrund i sig som förklarar överrepresentationen (Hällsten, Szulkin & Sarnecki 2013, Cervantes 2007, 2010, Johnson 2006). 
 538 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 5 Våld mot andra män 
 Svensk forskning om mäns våld mot andra män utifrån ett genus- perspektiv är inte särskilt omfattande. Den forskning som finns är främst kriminologisk och fokuserar på överfallsvåld och rån (t.ex. Pettersson 2003, Burcar 2005) men också mäns väg bort från kriminalitet (t.ex. Bäcklin, Carlsson & Pettersson 2013). Flera studier har fokuserat på hur ungdomar talar om våld (t.ex. Andersson 2008, 2009, 2012, Karlsson & Pettersson 2003, Uhnoo 2011). Det finns förhållandevis lite forskning om mäns kollektiva våld (se dock Ortega 2013). 
  
 5.1 
  
 Våldsnormer 
  
 Svenska studier som undersöker attityder – framför allt ungas attityder – till våld är relativt samstämmiga (t.ex. Karlsson & Pettersson 2003, Uhnoo 2011). På ett övergripande plan ses mäns våld som visserligen moraliskt problematiskt, men också som något relativt accepterat. En fokusgruppsstudie med högstadieungdomar visar exempelvis på att det ses som normalt för killar att slåss, utifrån logiken att det är så killar är konstituerade (Karlsson & Pettersson 2003). Det är fel och dumt att killar slåss, men inte kon- stigt eller kontroversiellt på det sätt som tjejers våld uppfattas. Killar förväntas i större utsträckning att slå tillbaka än tjejer efter- som de innerst inne vill ge igen om de blir attackerade. Det uppfattas som naturligt att ge igen och inte bara ta emot våld. 
 Liknande resonemang synliggörs i en avhandling om ungas tal om våld och bråk, som bygger på individ- och gruppintervjuer med ett 40- tal gymnasieungdomar (Uhnoo 2011). Ungdomarna i studien sammankopplar våld primärt med män och manlighet. Ungdomsbråk ses synonymt med killars våld och det är framför allt killar som anses utöva våld. Detta våld utförs  
 inför  
 tjejer där killar försöker framstå som stora, starka och oövervinnerliga, riktiga män. Våld antas vara något som ger killar hög status, som de gärna framhäver och skryter om, även om de blivit besegrade och skadade. Berättelser om 
 helgens bråk beskrivs som vardagligt, ständigt närvarande och komiskt. I redogörelser om hur ungdomsbråken startar beskrivs våldet som att ha en trivial kärna i det att de framställs kunna uppstå ur småsaker och situationens karaktär. Samtidigt finns en rad anledningar att starta bråk, som exempelvis ritualiserade föro- 
 539 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 lämpningar (om t.ex. klädstil), skitsnack och ryktesspridning, närmande mot partner (t.ex. att ha stött på ens tjej), puttas eller titta snett samt överträda territoriella gränser. Dessa handlingar ses som legitima anledningar för att utöva våld (Uhnoo 2011). 
  
 5.2 
  
 Hederskodex 
  
 I högstadie- och gymnasieungdomars tal om våld framkommer alltså en rad olika regler för när, hur och mot vem våld kan utövas. Liknande former av regler återkommer i diskussioner om det som ibland kallas för  
 hederskodex 
 , vilket utgör de outtalade normer som många män på landets anstalter följer och som reglerar kriminellas relationer och beteende. En del av koden handlar om vem som är möjlig att gola på och inte, det vill säga vem man får avslöja för polisen. Generellt är grupplojalitet överordnat och man får därför inte berätta om andras kriminella aktiviteter, inklusive om våld (Fondén 2007). Koden rör också vilka former av våldsbrott som anses godtagbara. I en studie med män som genomgår behandling för att utövat fysiskt våld i nära relation refererar män med kriminell bakgrund till hederskoden, vilket kan sammanfattas i att 
 inte slå kvinnor, barn och djur (Gottzén 2012, s. 152). 
 Det är utifrån denna logik framför allt pedofiler och våldtäkts- män som man kan gola på (Andersson 2012). Pedofilen är en moralisk kategori som säger något om den som utför dessa typer av brott, men framför allt säger den mycket om de som pratar om pedofilen och hur de uppfattar sig själva. Pedofilen står för den rena ondskan som hotar samhället, han är en paradoxal randgestalt som står utanför rättsordningen men som samtidigt är oumbärlig eftersom han utgör en relief till det normala (Andersson 2012, s. 142). Hederskodex blir då en del av det civiliserade samhällets ordning. Genom att peka ut pedofilen som ond är det också möjligt för kriminella att lyfta fram sig själva som hjältar eller beskyddare av kvinnor och barn, som något av ett medborgargarde ställda att skydda de våldsutsatta genom att gola eller, ännu hellre, utöva våld mot pedofilen. 
 Hederskodex kan alltså sägas uttrycka en hierarki av kategorier i relation till kön och ålder där personer med överordnade makt- positioner (dvs. män) inte bör utöva våld mot dem med lägre positioner (t.ex. kvinnor och barn), men där det är legitimt att utöva våld mot personer i samma maktposition (t.ex. män). Våld mot 
 540 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 kvinnor blir utifrån koden ett illegitimt inslag i maskulinitets- görandet, medan män som slår andra, onda män snarare står på det godas sida i sitt försvarande av kvinnor (Gottzén 2012). Detta gör att män som förgriper sig på kvinnor och barn hamnar lägst i rang bland fängelsekunder och kriminella, och riskerar att utsättas för andras våld. Hederskodex reglerar mäns våld genom att betona en patriarkal maskulinitet där män förväntas skydda svagare individer 
 – bland annat kvinnor – och därmed inte använda våld mot dem. Däremot är det möjligt och ibland statushöjande att utöva våld mot andra män. 
 Pedofilen och kvinnomosshandlaren kan alltså användas som en retorisk figur för att hävda sin moraliska överlägsenhet och framstå som en hjälte. Positionen som hjälte förefaller vara viktigt även när män talar om sitt våld gentemot andra män. För att kunna inta en sådan hjälteposition kan en man som utövat våld mot andra män exempelvis påpeka att han aldrig börjar ett bråk, att han alltid slåss mot större män och mot värdiga motståndare, samt att han använder minimalt våld men får maximal effekt (Andersson 2008). 
  
 5.3 
  
 Våld och homosocialitet 
  
 Våld – vare sig det utövas mot kvinnor eller andra män – handlar ofta om relationer mellan män. Våld och tal om våld mot andra män tycks vara något män samsas kring och som kan utgöra en resurs för att såväl få högre status som att skapa sociala band med andra män (jfr Hearn & Whitehead 2006). I en nätverksstudie om genus och våldsbrott visar Mitchell (2003) på att brotten till stor del begås killar med killar och tjejer med tjejer. Även vålds- offret tenderar att vara av samma kön som förövaren. Detta pekar på att våld och brott verkar kunna används för att hantera könade statushierarkier. Men våldsbrott tycks inte främst vara en resurs för att iscensätta kön i relation till det motsatta könet, enligt Hall (2003), utan för att iscensätta maskulinitet i relation till andra män. Våld tycks alltså ha en  
 homosocial  
 funktion. Homo- socialitet skapas på en mängd olika sätt, exempelvis genom jargong, homosocialt begär, identifiering, bekräftelseritualer (Meuser 2004) och smakdistinktioner (Bautista 2013b). Det kan också skapas genom våld. 
 Ett exempel på relationen mellan våld och homosocialitet är huligankulturen. I en studie som bland annat bygger på intervjuer 
 541 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 med aktiva och före detta så kallade firmakillar beskriver Aage 
 Radman (2013) huliganism som en paradgren i genusuppvisning 
 (s. 79). Informanterna ser sig själva som försvarare av en traditionell maskulinitet och värdesätter tuffhet, hårdhet och fysisk styrka där en riktig huligan har ballar och inte är en vekling. 
 Livet handlar om att festa, bli full och att njuta av fotboll med andra män. Dessa värden ställs i motsatts till flickvänner, arbete och vardagsliv som inte anses ge livet någon mening. Gemenskapen och grupptillhörigheten är viktig – huligankulturen handlar till stor del om lojalitet, brödraskap, statushierarkier och att offra sig själv för ett högre mål. Den gemensamma faktorn för gemenskapen är våldet. Liksom med skolungdomar och kriminella män återfinns också här en rad oskrivna regler kring våldet, vilka också reglerar grupptillhörigheten. Firmorna har ett självpåtaget våldsmonopol och endast de får slåss i klubbens namn. De är också kritiska till våld på och runt arenan, i stället sker uppgörelserna på andra platser. Om våldet missbrukas, det vill säga om man ger sig på kvinnor eller vanliga supportrar, betraktas mannen som feg, omanlig och han riskerar att utestängas från gruppen. 
 Ett annat exempel på hur våld kan få en homosocial betydelse är Thornton (2009) studie om killars våld i skolan. Hon menar att våldshandlingar kan utgöra ett gemensamhetsskapande kitt och ett sätt att skapa samhörighet. Detta våld utgörs av upprepade våldshandlingar i form av hårdhänta klappar, lättare knytnävsslag, knuffar och hot som ofta är framförda ironiskt eller skämtsamt. Denna typ av våld bekräftar vänskapsband mellan killar som inkluderas i högstatusgrupper. De killar som inte ingår i gemen- skapen utsätts inte för samma skämtsamma provokationer. 
  
 5.4 
  
 Mobbning och trakasserier 
  
 De flesta mobbningspraktiker kan förstås som våld och det främst är flickor som utsätts för detta våld. I Marshall och Roberts (2003) kvantitativa studie om verbal aggression och fysiskt våld i årskurs 6 och 8 uppger ungefär hälften av eleverna att någon annan elev har sagt något elakt eller obehagligt till dem vid åtminstone ett tillfälle under det senaste läsåret. 44 procent av flickorna och 65 procent av pojkarna sa att de blivit utsatta för någon form av fysiskt våld vid minst ett tillfälle under det senaste läsåret. Det är främst pojkar som utsätter flickor och andra pojkar 
 542 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 för verbal aggression och fysiskt våld. I en kvalitativ studie undersöker Riley och hennes kollegor (2007) verbal aggression och hur det används i könsrelaterad identitetskonstruktion i högstadiet. De menar att sexuellt orienterade verbala aggressioner hjälper killar att skapa sig själva som tuffa, vilket ses som en central komponent i maskulinitetsnormer bland eleverna, medan att vara trevlig ses som en feminin egenskap. De populära pojkarna, som stod för de mesta av de verbala aggressionerna, fick sällan skulden utan deras trakasserier sågs som skämt. I stället fick de stökiga killarna oftast skulden. 
 Internationell forskning har visat på att mobbning och trakasserier ofta skapas utifrån föreställningar om kön. Homosexualitet och avvikande könsmässigt beteende nedvärderas och kan ses som ett upprätthållande av maskulina och heterosexuella normer (Thornberg 2011). Medan sexuella trakasserier mot kvinnor handlar om att uppvisa heterosexuell maskulinitet, kan sexistiska trakasserier mot män handlar om reglerandet av kvinnors feminitet och det som uppfattas som homosexuellt eller åtminstone bögigt beteende 
 (Karlsson 2003). En mindre kvalitativ undersökning visar på att sexistiska trakasserier är relativt normaliserat bland unga män och att det kan vara svårt att som kille identifiera sig själv som utsatt. Att identifiera sig själv som utsatt för sexuella trakasserier kan få negativa konsekvenser för killens maskulina status och innebära uteslutning ur kamratgemenskapen (Jansson 2012). 
  
 5.5 
  
 Män som våldsoffer – att hantera offerstatus 
  
 Brottsoffer och förövare beskrivs ofta med schablonmässiga bilder. 
 Ett idealt brottsoffer, ett brottsoffer som väcker sympati, beskrivs ofta som icke ansvarig för våldet och – inte minst – svagt och skyddsvärt. Förövaren beskrivs då i stället som offrets kontrast, som moraliskt förkastlig, stark och ensam ansvarig för det som hänt (Christie 1986). Med tanke på den binära logik som kön tenderar att förstås utifrån, där mjukhet, passivitet, maktlöshet och svaghet ofta har setts som manlighetens motsatts (Kimmel 1994) är det kanske inte konstigt att män är tveksamma till att identifiera sig som offer för våldsbrott (Karlsson & Pettersson 2003). Detta får konsekvenser för hur manliga offer för våldsbrott förstår och beskriver sig själva. Utifrån intervjuer med unga män som fallit offer för misshandel och rån, visar Wong (2005) hur män balanserar mellan å ena sidan presentera sig själva som offer och å andra framstå som 
 543 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 maskulina. Detta görs bland annat genom att framställa sig själva som offervärda, att våldet de utsatts för skiljer sig från normalt våld, genom att nedtona sina skador, och motstå andras uttryck för sympati (Burcar & Åkerström 2009). Detta balanserande synliggörs också i männens berättelser om hur de polisanmält överfallet (Burcar 2013). De påpekar då sin självkontroll och lugn i situationen, visar på att det var svårt att anmäla eller att det inte var deras val att anmäla, samt att de inte försöker få sympati genom att vända sig till polisen – i alla fall inte när det gäller dem själva. De vill å ena sidan inte beklaga sig samtidigt som de inte vill att deras ovanliga erfarenheter inte ska gå obemärkta förbi. Burcar (2005) menar att männen framhäver sin brottsofferstatus men motsätter sig en offeridentitet, de tar avstånd från den passivitet som offerstatus generellt innebär. 
  
 5.6 
  
 Våldets rasifiering 
  
 Som nämnts ovan är unga män med utländsk bakgrund över- representerade vad gäller våldsbrott, både som offer och förövare. 
 Samtidigt utför ungdomar med helsvensk bakgrund de allra flesta våldsbrott och invandrares överrepresentation bör förstås utifrån klassrelaterade aspekter snarare än etnicitet (Estrada 2007, 2010). Det finns således ingen självklar koppling mellan invandrare och våld. 
 Samtidigt visar forskning på att unga mäns våld ofta rasifieras. När gymnasieungdomar talar om bråkmakare är det framför allt invandrar- killar som anses utöva våld (Uhnoo 2011). På samma sätt samman- kopplar unga män som utsatts för våldsbrott brottsling med invandrare (Burcar 2012). De beskriver invandrarkillar åter- kommande som mer våldsamma än svenskar. Svenska killar ses som 
 mjuka och ställs i kontrast till våldsamma otyglade invandrarkillar som är livsfarliga och utövar grövre brottslighet. Invandrarkillar ses som mer brutala, stökiga, oförmögna att följa regler och behöver lära sig hur det är att leva i ett demokratiskt land. 
 Ett annat sätt som våldsbrott rasifieras är genom att våld beskrivs att framför allt ske i vissa områden, områden som oftast sammankopplas med invandrare (Uhnoo 2011). Dessa områden kan sägas bli stigmatiserade och ses som mer våldsamma och farliga 
 än andra (svenska) områden och de män som kommer från dessa områden pekas ut som farliga eller problematiska (Hammarén 2008). Schablonbilden av den aggressiva unga invandrarkillen kan också bekräftas och utmanas av de utpekade själva. Machomaskulin- 
 544 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 itet behöver förstås utifrån den underordnade position män från vissa områden tilldelas. Sexism, aggressivitet och språkbruk kan ses som strategier för att hantera det stereotypa utpekandet och distansera sig från den svenska manlighet och gemenskap man upplever sig utesluten från (Hammarén 2008, Jonsson 2007). 
  
 5.7 
  
 Hatbrott 
  
 Nära associerat till rasifieringen av våldsbrott är  
 hatbrott 
 , det vill säga våld mot  
 hbtq-personer, 
  antireligiöst våld, samt våld av rasistiska eller främlingsfientlig karaktär. Omkring tre fjärdedelar av hatbrotten utförs av män. Merparten av hatbrott har rasistiska eller främlingsfientliga företecken (Brå 2013d). En kvalitativ studie med svarta ungdomar  
 (15–31 
  år) visar på att rasistiska kränkningar och trakasserier har ett tydligt samband med föreställningar kring maskulinitet och feminitet (Kalonaityté et al 2007, Kawesa 2009). Trakasserierna kan handla om rasifierat språkbruk, kränkningar av fysisk och personlig integritet, samt särskiljande behandling. De unga männen i studien uppger att de återkommande misstänkliggörs för brottsligt, farligt eller våldsamt beteende, medan de unga kvinnorna upplever att de ofta betraktas som sexuellt tillgängliga. Män anser sig kunna ta sig vissa friheter med kvinnor med afrikansk bakgrund som de inte annars hade gjort med andra kvinnor. Utöver dessa stereo- typa handlingar har informanterna också erfarenheter av vålds- handlingar som explicit hänförs till deras hudfärg, som exempelvis olaga hot och misshandel med rasistiska motiv på offentliga platser. Men hatbrotten begås även i mer familjära miljöer och uppkommer inte sällan av att informanterna hävdar sin rätt. Författarna menar att det verkar finnas ett samband mellan att ha en afrikansk bakgrund, inneha en auktoritetsposition eller hävda sina rättigheter till rättvis behandling och bemötas med våldsamt hat (Kalonaityté et al 2007, s. 30). 
 Näst efter hatbrott av främlingsfientlig karaktär är hatbrott mot  
 hbtq-personer 
  vanligast (Brå 2013d). I en tidig studie undersöker Harper (1999) 850 brottsofferberättelser från homosexuella män och kvinnor, som beskriver om, när, av vem och varför homo- sexuella är offer på grund av sin sexuella läggning. Studien visar att en fjärdedel hade upplevt vad de tolkar som hatbrott. Fler män än kvinnor är rädda för att bli utsatta. I 80 procent av fallen var angriparen en man, och i 60 procent av fallen en ung person  
 (15–25 
  
 545 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 år). I en uppföljningsstudie har andelen som upplevt sig utsatta för homofobiska hatbrott ökat markant (Tiby 2004, 2010). I den rapporterar 53 procent av kvinnorna och 51 procent av männen att de har varit utsatta. Ökningen beror delvis på lägre svarsfrekvens i den senare studien, men Tiby (2010) utesluter inte en reell ökning i utsatthet. Framför allt har det skett ett stort tillskott av hatbrott som består av mindre allvarliga händelser, samt brott mot kvinnor. Den vanligaste brottsplatsen i den tidigare studien var en allmän plats, följt av hemmet. I den senare studien var det skola eller arbetsplats följt av allmän plats.  
 Hbtq-brott 
  är enligt Tiby inte ett 
 blint våld utövat av främlingar på allmän plats, snarare utsätts de för våld från människor de känner, vanligen andra ungdomar. Hbtq- personer upp till 30 år är i större utsträckning utsatta för hatbrott än äldre åldersgrupper. En förklaring till detta kan vara att de debuterat som offentliga homosexuella, bisexuella eller trans- personer i tidigare år än äldre (Tiby 2010). 
 6 Våld mot kvinnor och barn 
 Om få svenska forskare har studerat mäns våld mot män utifrån ett genusperspektiv finns det desto mer genusforskning om mäns våld mot kvinnor. Detta beror delvis på den generella uppmärksamhet som våld mot kvinnor fått som socialt problem. Forskning inom detta fält har bland annat berört våldets omfång (Lundgren et al 2001), våldsutsatta kvinnors erfarenheter av våld i nära relation (Hydén 1995), uppbrottsprocesser (Holmberg & Enander 2004), mäns våld mot husdjur i misshandelsrelationer (Holmberg 2004), skilsmässa och mäns våld (Ekbrand 2006) och hedersrelaterat våld (Eldén 2003). Det finns dock väldigt lite forskning om vålds- utövande män och deras perspektiv. Detta är paradoxalt med tanke på att maskulinitetsforskning i Sverige i ett internationellt perspektiv är relativt stark och att våldsforskning med genus- perspektiv är relativt stark (Hearn & Pringle 2006). Forskning med fokus på män, maskulinitet och våld mot kvinnor har bland annat studerat policy (Balkmar et al 2009, Pringle et al 2010), unga kriminella mäns tal om sitt våld mot kvinnor (Andersson 2008), ungas attityder till mäns fysiska och sexuella våld mot kvinnor (Berg 2005, Martinez 1997, Uhnoo 2011), hedersrelaterat våld (Rexvid & Schlytter 2012), mäns sexuella våld mot barn (Pringle 2012) samt våld i ungas nära relationer (Gottzén & Korkmaz 
 546 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 2013). Många studier som inte direkt fokuserar på mäns erfaren- heter av sitt våld är relevanta i sammanhanget och berör på olika sätt frågor om maskulinitetsnormer (t.ex. Cater 2004, Edin et al 2008, Eriksson 2003, Eriksson & Näsman 2008). Studier om mäns risktagande i trafiken har synliggjort att detta bör ses som en form våld mot kvinnor, barn och männen själva (Wagner 2013, Joelsson 2013). Pågående projekt finansierade av FAS och Brottsoffer- myndigheten med genusperspektiv fokuserar på män, exempelvis om nätverkets respons på våldsutövande män (Gottzén 2012, 2013b, 2013c, 2013d, 2014), våldsutövande mäns förhållningssätt till våld och interventioners förändringspotential (Jansson & Kullberg 2011) samt myndigheters bemötande av våldsutsatta män (Persson 2012). 
  
 6.1 
  
 Kvinnomisshandlare och våldtäktsmän 
  
 Som diskuterat ovan återfinns bland olika grupper av män regler kring vem man får utöva våld mot och inte. Men det är inte bara ungdomar och kriminella som ser det som moraliskt problematiskt att slå en kvinna, utan även vanliga vuxna män. Som en man uttrycker det: 
 Slå en annan kvinna, eller skrämma en annan kvinna är inte heller okej, det är nåt som ses- inte ovanligt att ses, ja, lägst i botten liksom. Det är det mest moraliska fel man kan göra på nåt sätt. Mer okej att slå nån på krogen eller ta en stöld eller nåt sån men aldrig mot en kvinna, svagare människa rent fysiskt och dessutom den man älskar. Hur lågt kan man gå? 
 (Gottzén 2013c) 
 Eller som en annan man påpekar: 
 Det har alltid varit väldigt uttalat det där också ju, att det är hemskt att slå på kvinnor, det säger ju alla runt om en alltså. Till och med Skulle det vara nån i min närhet som slår på en kvinna, fy fan då ska den få bla bla bla. Och det kan jag också själv tycka. Det tycker, jag tycker det också. Därför är det så hemskt att åh, vart en del av det. 
 (Gottzén 2012, s. 153) 
 Trots att våld mot kvinnor fördöms bland många män – inklusive dessa två som går i behandling för att ha utövat fysiskt våld i nära relation – fortsätter mäns våld mot kvinnor vara vanligt förekom- mande. Omfattningen på mäns våld mot kvinnor är svår att avgöra. Vissa studier uppger att 2 procent (Brå 2012) andra att så många 
 547 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 som 5 procent av Sveriges kvinnor har utsatts för någon form av fysiskt våld under det sista kalenderåret (Lundgren et al. 2001). Män är misstänkta förövare i de flesta fall (Brå 2012). Men hur kan vi förstå att våld mot kvinnor utövas trots ett återkommande fördömande? Hur kan män utöva våld mot kvinnor samtidigt som många ser det som moraliskt förkastligt, inklusive de män som själva utövar detta våld? 
 Ett sätt att förklara detta är utifrån vad Welch (1993) kallar för konstitutiva och regulativa regler. Mäns övergripande definition av våld är regulativ, en form av  
 yt-regel. 
 Regulativa regler  
 är explicita och något vi förhåller oss medvetet till.  
 Konstitutiva regler  
 är i stället förgivet tagna och trögföränderliga grundregler. Dessa kan bland annat röra om hur en kvinna förväntas vara, exempelvis lagom mycket sexuellt tillgänglig för män. Enligt Hickman (1997) kommer de regulativa och konstitutiva reglerna i konflikt i talet om mäns våld och i synnerhet i talet om våldtäkt. I en studie med killar och tjejer i årskurs 9 visar hon på att en regulativ regel kring våldtäkt utgörs av allt sexuellt som sker efter att tjejen sagt nej. Samtliga informanter i studien tar utifrån denna definition avstånd från våldtäkt och menar att detta är fel. Samtidigt är allt som sker efter tjejen sagt nej förhandlingsbart. Det gäller enbart om hon sagt nej på rätt sätt, gått därifrån, mått dåligt efteråt, etcetera (jfr Berg 2005). Dessa undantag är uttryck för den konstitutiva regeln, det vill säga regler om hur kvinnor är konstituerade. 
 Det finns alltså en viss förhandling om när våld mot kvinnor anses godtagbart och inte. Under vissa omständigheter förefaller det som relativt accepterat. I Uhnoos (2011) studie med gymnasie- ungdomar poängterar de intervjuade att det inte ses som legitimt för en kille att slå eller våldta en tjej. Att slå en tjej är fegt och 
 ocoolt, killarna markerar avståndstagande från sådant agerande. 
 Men en kille kan slå en tjej om bråket förstås som ungdomsbråk, det vill säga mellan två jämbördiga parter och så länge båda slår. Grundregeln att inte slå en kvinna bygger på föreställningar om en asymmetrisk maktrelation mellan könen, framför allt vad gäller fysisk styrka, medan om relationen förstås som symmetrisk blir våld möjligt. Det kan också under vissa omständigheter ses som godtagbart att slå en hysterisk kvinna. Om kvinnan är tjatig, full, jobbig och slår killen kan killens våld anses nödvändig för att lugna och kontrollera henne (Andersson 2007a, Hearn 1998). 
 Ett annat sätt att förklara varför män kan fortgå med sitt våld är att de inte uppfattar sina handlingar som våld. I en studie om mäns våld 
 548 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 mot kvinnor i nära relation visar Franco (1995) att män har en annan uppfattning om misshandel än vad kvinnor har. Medan kvinnorna relaterar till våldets effekt och graden av ömsesidighet i våldet i sin förståelse av misshandel, relaterar männen framför allt till våldets allvarlighetsgrad. Endast om mannen använt sig av grovt våld och skadat kvinnan svårt ses det hela som misshandel, annars anser männen att de varit inblandade i bråk. De flesta män talade därför hellre om bråk än kvinnomisshandel, trots att de flesta var anmälda och några dömda för misshandel. Hos männen frammanade begreppet misshandel en bild av ett tydligt offer och en förövare, medan bråk öppnar upp för viss ömsesidighet och jämställdhet i relationen (jfr Eriksson 2003). Till skillnad från männen i Hydéns (1995) studie var de flesta männen i Robinson studie mycket mer benägna att tala om sina handlingar i termer av våld, vilket till viss del har att göra med att de går i behandling och sökt sig till den frivilligt (Bautista 2013d). Men de beskriver ofta att de varit våldsamma under kortare eller längre perioder innan behandlingen, men då inte tolkat sina handlingar som våld eller misshandel (jfr Hearn 1998). Det är först när de sätter händelserna i sitt sammanhang, när de kopplar samman de olika formerna av våld som de börja se detta som våld eller misshandel (Gottzén 2012, 2013d). 
  
 6.2 
  
 Förmodad och reell respons 
  
 Att män inte förstår sina handlingar som misshandel har till viss del att göra med att det ses som en moraliskt problematisk handling och att kvinnomisshandlaren utgör en maskulin kategori med låg social status. Kvinnomisshandlaren kan förstås som en stigmati- serad maskulinitet i det att slå kvinnor ses som avvikande till normen för korrekt manligt beteende och ett illegitimt inslag i maskulinitetsgörandet. Det är hemskt och fruktansvärt, något männen i Gottzéns (2012) studie skäms för. Männen skäms över vad de gjort och de är därför ytterst försiktiga med att berätta om sina handlingar för andra eftersom de förväntar sig att människor runt omkring dem inte bara kommer att kritisera handlingen utan också ta avstånd från dem som personer. Männen är rädda för att våldet inte enbart ska förstås som en moraliskt förkastlig handling, utan rädslan är att denna handling kopplas samman med deras person, att de också ses som kvinnomisshandlare (Bautista 2013c, 2014). 
 549 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Mäns våld mot kvinnor handlar alltså inte enbart om relationen till det kvinnliga offret, utan till stor del också om relationer till andra män (Hearn & Whitehead 2006). Samtidigt upplever många av männen ett behov av att berätta om sina erfarenheter och söka stöd hos vänner i en tid av kris. 
 De flesta män i Gottzéns studie bemöts dock inte av den negativa respons de förväntat sig. De menar att de generellt mött ett fördömande av våld, att våld mot kvinnor är fel, men samtidigt av förståelse för sina handlingar. Detta hör nära samman med de sätt männen presenterar sitt våld. Genom att omdefiniera och kontextu- alisera våldet tonas allvaret och omfattningen på våldet ned och vännernas uppmärksamhet riktas mot annat, som separationen, hans depression eller hennes problematiska karaktär. Detta får mannens våld att framstå som det oundvikliga resultatet av besvärliga omständigheter eller som en bisak till vad de själva upplever är det verkliga problemet. Det hjälper också männen att hantera vad de förmodar är det sociala nätverkets negativa respons och att undvika utpekandet som kvinnomisshandlare. Upplevelsen av skam utgör således ett hinder för männen att helt öppet berätta om sitt våld (Gottzén 2013c). Men skam kan också användas som en resurs när männen berättar om sitt våld (Gottzén 2014). Detta sker bland annat genom att visa på eller beskriva sin ånger och sin skam, genom att fördöma sina egna handlingar och genom att påpeka att man går i behandling och tar tag i sina problem. Genom uppvisandet av skam blir det möjligt för mannen att fördöma handlingarna som moraliskt problematiska samtidigt som han begripliggör sig själv. Han uppvisar en begriplig känsla och visar att han förstår att det han gjort mot sin partner är fel. Jaget och handlingarna skiljs på så sätt åt, mannen förkroppsligar inte det problematiska maskulina kvinnomisshandlarsubjektet utan genom att ställa sig på sina vänners och familjs sida och fördöma detta subjekt föregriper han inte bara fördömandet utan positionerar sig också som en normal man som på grund av omständigheter eller aggressionsproblem blivit våldsam. 
 På så sätt kan mannen lösgöra sina handlingar från sitt jag. Han är inte en kvinnomisshandlare, utan egentligen en normal och snäll man som utfört hemska handlingar (Bautista 2013c, 2014). 
 550 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 7 Jämställdhet och våld 
 Bekämpandet av mäns våld mot kvinnor har under många år varit en central del av svensk jämställdhetspolitik och det lyfts som ett av målen i regeringens nationella jämställdhetsarbete. Målet är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra och att kvinnor och män, flickor och pojkar, ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet (Skr 2011/12:3). Mäns våld mot kvinnor har i svensk politik under de sista decennierna setts som ett uttryck för bristande jämställdhet eftersom det går på tvärs med jämställdhetens grund- läggande utgångspunkt – att relationen mellan kvinnor och män ska 
 präglas av ömsesidig respekt, hänsyn och tolerans (Prop. 
 1997/98:55, s. 22). Våldsamma män utsätter inte bara kvinnor för våld och kränkningar, de underminerar jämställdhet i och med att de inte visar kvinnor vederbörlig respekt utan kränker deras 
 (kroppsliga) integritet. Mäns våld mot kvinnor är på så sätt ett allvarligt hinder för jämställdhet och kvinnors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter (Skr 2011/12:3, s. 23). 
  
 7.1 
  
 Jämställdhet minskar våld 
  
 Men om mäns våld mot kvinnor anses vara ett hinder för jämställdhet, kan då ökad jämställdhet reducera mäns våld mot kvinnor? Detta är inte helt enkelt att svara på eftersom det genomförts förhållandevis lite forskning på området. En central fråga är hur jämställdhet ska mätas i undersökningar: Som ett bifall till att jämställdhet är något gott? Som attityder kring kön och könsnormer? Som ett beteende, exempelvis ansvar för barnomsorg och hushållsarbete? Ofta försöker studier att undersöka relationen mellan våld och jämställdhet  
 indirekt 
 , främst genom att studera relationen mellan attityder kring kön och våldsbenägenhet. En undersökning genomförd av Ungdomsstyrelsen (2013) visar exempelvis på en relation mellan våldsanvändande och genusnormer som kan kopplas till jämställdhet. Studien undersöker alltså inte jämställdhet i sig, utan attityder kring kvinnor och män. Studien visar på att risken för att ha utövat en våldsam eller kränkande handling ökar med 3,2 gånger för killar som både instämmer i stereotypa påståenden om könsroller och i stereotypa påståenden om maskulinitet och femininitet, jämfört med killar som inte instämmer i något av dessa påståenden. Mönstret är detsamma bland tjejer, men risken är något lägre (2,5) (Ungdomsstyrelsen 2013). 
 551 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Internationell forskning pekar på att accepterandet av maskulini- tetsnormer som betonar mäns rättigheter och dominans över kvinnor ökar risken för våldsutövande (Barker et al 2011,  
 Marquez 
  et al 2010, WHO 2002). I WHO:s (2002) rapport om våld som nämndes inledningsvis presenteras resultat från studier från en rad länder i västvärlden och från utvecklingsländer. Dessa visar på en rad återkommande  
 faktorer som utlöser  
 våld i nära relation, exempelvis: att kvinnan inte lyder mannen, att hon argumenterar tillbaka, ifrågasätter mannen om pengar, går någonstans utan mannens tillåtelse, vägrar mannen sex, eller att mannen misstänker att kvinnan är otrogen. 
 Vad gäller  
 faktorer som påverkar  
 mäns våld konstaterar rapporten att forskningen främst undersökt individuella faktorer, snarare än faktorer som ligger på grupp- eller samhällsnivå (WHO 2002). Vad gäller individuella faktorer är (ung) ålder, låg inkomst och erfarenheter av våld i uppväxten faktorer som konsekvent lyfts fram. På gruppnivå visar forskningen på att även om våld i nära relationer återfinns i alla samhällsklasser är fattiga kvinnor särskilt utsatta. På samhällsnivå pekar rapporten framför allt på att partnervåld sker oftare i samhällen där män har ekonomisk makt och bestämmanderätt i hushållet, där kvinnor inte kan ta ut skilsmässa enkelt och där vuxna generellt använder sig av våld för att lösa konflikter. Andra viktiga faktorer är strukturella orättvisor mellan kvinnor och män, rigida könsroller och föreställningar om manlighet kopplade till dominans, heder och aggressivitet. 
 I en omfattande internationell forskningsöversikt skriven på uppdrag av Europakommissionen, visar Decker 
  och hennes kollegor (2010) på resultat som till stora delar stöder WHO:s (2002) slutsatser. På en samhällsnivå pekar de på att  
 nedvärdering av kvinnor  
 utgör den starkaste faktorn för våld mot kvinnor, framför allt för sexuellt våld och våldtäkt. Nedvärdering av kvinnor innefattar materiell och kulturellt underordnande av kvinnor, ojämställdhet, samt patriarkala föreställningar om feminitet och sexualitet. Andra faktorer, som bedöms ha något mindre effekt, är hierarkiska  
 maskulinitetsnormer  
 och möjlighet till  
 straffrihet  
 (impunity). På gruppnivå, framstår  
 berättigande  
 (entitlement) som en särskilt stark faktor för både sexuellt våld och våld i nära relation. Med berättigande åsyftas här exempelvis mäns upplevelse av rättighet att få sina behov tillgodosedda samt ett skuldbeläggande av kvinnor. 
 På vad  
 Marquez 
  et al (2011) kallar för mikronivå, det vill säga den nivå som rör familj, vänner och sociala nätverk, identifieras inga särskilt starka faktorer för sexuellt våld, även om 
 552 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 könsstereotyper (t.ex. våldtäktsmyter) och vänners godkännande har viss påverkan. Däremot identifierar författarna vänners god- kännande som den enskilt starkaste faktorn för våld i nära relation, där exempelvis mäns behov av erkännande från verkliga och föreställda kollektiv påverkar mäns våld mot sin partner. Slutligen, på en individuell psykologisk (ontogenetisk) nivå visar forskningen på en rad starka faktorer. För sexuellt våld utgör de tydligaste före- ställningar om sex som en erövring som ibland kan göras med våld. En annan tydlig faktor är att individen har ett  
 maskulint jag  
 vilket enligt  
 Marquez 
  et al (2011) innebär att mannen upplever krav att bevisa sig själv, att ha kontroll och att distansera sig själv från allt som ses som feminint. För våld i nära relationer utgör en uppväxt med föräldrar som inte kunnat ge tillräckligt med omsorg, samt maskulin kontroll – det vill säga behov av att ha kontroll och vinna respekt – de starkaste faktorerna. 
 En representativ norsk studie visar att våld mot barn är mindre förekommande i jämställda hem än hem som inte är jämställda (Holter 2013, Holter et al 2009). Denna studie har explicit fokuserat på jämställdhet, vilket mäts på ett praktikplan genom bland annat frågor om beslutsfattande i arbetsliv och i familjen, samt uppdelning av hushålls- och omsorgsarbete. Vidare har man mätt attityder till jämställdhet och egen könsidentitet. Studien visar på att i jämställda hem var det nästa 2/3 mindre våld än i ojämställda hem. En särskilt stark faktor är om föräldrarna har lika möjlighet till beslutsfattande i familjen (Holter 2013, Holter et al 2009) 
 Sammantaget återkommer en rad faktorer för mäns våld mot kvinnor som på flera sätt kan kopplas till frågor om jämställdhet och frånvaron av kvinnors rättigheter. Både WHO (2002) och Juarez (2011) identifierar en rad olika faktorer som är nära associerade till olika maskulinitetsnormer, vare sig de rör sig generellt kulturell nivå eller om normerna verkar genom sociala nätverk eller synliggörs i förövarens attityder eller på annat sätt på individuell nivå. Ökad jämställdhet kan således minska mäns våld mot kvinnor. Men forskare har också visat på att jämställdhet kan öka mäns våld mot kvinnor. Detta ses då som en följd av att jämställdhet och kvinnors högre status uppfattas som ett hot och skapar en backlash i form av kontrollstrategier för att upprätthålla mäns makt (Griffin). De skilda resultaten behöver dock inte vara helt motstridiga, utan kan förstås som relaterade till varandra. Studier visar exempelvis på att jämställdhet initialt ökar våld mot kvinnor, men att efter en viss tid avtar våldet (Whaley et al 2013). 
 553 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 7.2 
  
 Jämställt våld? 
  
 Jämställdhet och våld har också diskuterats i relation till  
 köns- symmetri 
 , det vill säga i fråga om våldet är jämställt. I dessa diskussioner lyfts mäns utsatthet för kvinnors våld inte sällan fram som ett osynligt problem. I samband med detta påpekas också att forskning visar på att kvinnor är lika våldsamma som män i nära relation (t.ex. Lawrence & Högberg 2009). Mycket riktigt finns det studier som visar på könssymmetri vad gäller våld i nära relationer. Dessa resultat är dock omdebatterade (se t.ex. Wilson 2011, Kimmel 2002, Wells 2005). De olika ståndpunkterna i frågan kan exemplifieras genom den debatt som förts mellan två ledande våldsforskare, Lewis och Cordova. Bates är en av de främsta förespråkarna för att män och kvinnor utövar lika mycket våld. 
 En del av kontroverserna kring våldets symmetri beror delvis på olika studiedesign och sätt att mäta våld. Studier som visar på symmetri mellan mäns och kvinnors våld i nära relation bygger i princip uteslutande på en enkät som kallas för Conflicts and Tactics Scale (CTS), vilket utvecklats av Bates och hans kollegor. Medan brottsstudier generellt finner att män är överrepresenterade vad gäller våld i familjen, visar  
 CTS-baserad 
  forskning – vilken främst fokuserar på familjekonflikt – oftast på att våldet är relativt jämt fördelat mellan män och kvinnor. Detta beror delvis på att brotts- studier framför allt fångar upp grovt våld medan  
 CTS-studier 
  främst berör lindrigt våld. 
 De studier Bates och hans kollegor genomfört visar på att män och kvinnor utövar ungefär lika mycket våld i nära relation: kvinnor utövade våld i 124 fall av 1 000 par och män 122 fall av 1 000 par. Skillnaden är inte statistiskt signifikant. Kvinnor utövar mer lindrigt våld medan män utövar mer grovt våld (Straus 2005). Bates påpekar dock att dessa siffror kan missuppfattas om inte  
 motiven  
 för våldet och skadorna från våldet undersöks. När siffrorna justerats och inkluderar skador så utövar 3,7 män av 1 000 par våld som orsakar skada och kvinnor 0,6 av 1 000 par. Andelen våld som orsakar skador är alltså sex gånger högre bland män än bland kvinnor. Samtidigt påpekar Bates på behovet av att lyfta fram kvinnors våld. Även om det är lindrigare så skadar det män, och det skadar inte minst kvinnor själva eftersom våldsanvändande ökar risken för att själv bli utsatt. Han påpekar också att hans 
 554 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 resultat inte ska tas som förevändning att ursäkta mäns våld eller annan misogyni. 
 I en respons till Bates påpekar Simpson och Jarvis (2005) att det endast är  
 CTS-studier 
  som visar på könssymmetri. De lyfter fram en rad metodologiska svagheter med dessa typer av undersökningar. Ett centralt argument är att  
 CTS-studier 
  likställer olika former av våld och inte ser till deras kvalitativa skillnader vad gäller exempelvis motiv och grovhet. Vidare menar de att representativa urval av hela befolkningar, som  
 CTS-studierna 
  har, sällan visar på särskilt stor omfattning av grovt våld eftersom grovt våld inte är statistiskt vanligt. Det finns också ett troligt stort bortfall av just de individer som utövar grövre våld – de underrapporterar våldet eller vägrar att ställa upp i undersök- ningen. Ett annat problem är att  
 CTS-intervjuerna 
  görs över telefon. För att kunna prata om traumatiserande och problematiska händelser som våld behöver informanten kunna lita på forskaren vilket är svårt genom snabba telefonintervjuer. Vidare påpekar Simpson och Jarvis (2005) att forskning visar på att män tenderar att underskatta sin egen omfattning av våld, kvinnor underskattar mäns våld, och att kvinnor och män överskattar kvinnors våld eftersom det är ovanligt och sticker ut (jfr Hydén 1995). 
 Simpson och Jarvis (2005) kritiserar också  
 CTS-studierna 
  för att inte studera våldet i sitt sammanhang, förstås dess mening och dess konsekvenser. Vad gäller våldets sammanhang menar författarna att våldet måste förstås i relation till mäns och kvinnors generella relationer i samhället och i familjen, inte minst vad gäller den ojämställdhet som präglar relationerna. Det behöver också förstås utifrån den historiska acceptansen för våld mot kvinnor. Vad gäller våldets mening behöver exempelvis mäns och kvinnors skilda motiv till våld betonas. Många fler kvinnor än män utövar våld i själv- försvar. Våldsutsatta kvinnor upplever ofta rädsla, medan vålds- utövande män ser det som sin rättighet att använda sig av våld. Slutligen behöver våldets konsekvenser poängteras. När det exempelvis gäller det våld som kommer till polisens kännedom och de skador offer söker sig till sjukhus för, är könsskillnaderna slående – män blir sällan skadade av våld i nära relationer. Slutligen menar författarna att Bates påpekande att vi behöver lyfta fram kvinnors våld eftersom det riskerar att utsätta dem för våld från sina partners innebär ett skuldbeläggande på offret, att det framstår som hennes fel att han slår, vilket förskjuter problemet från mannen och hans våld. 
 555 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Sammanfattningsvis, trots skilda uppfattningar, är Bates (2005) och Simpson och Jarvis (2005) överens om att forskningen tydligt visar på att kvinnors våld mot män främst utgörs av lindrigare våld och att kvinnor får långt  
 mer  
 och  
 grövre  
 skador från våld än män i nära relationer. 
  
 7.8 
  
 Jämställdhet och strukturellt våld 
  
 Relationen mellan jämställdhet och våld har också lyfts fram i ett tredje område, i relation till så kallat hedersrelaterat våld. Under senare år har hederskultur lyfts fram som ett allt mer viktigt område i jämställdhetspolitiken (Skr. 2007/08:39). Det finns dock väldigt lite forskning om män som utövat eller utsatts för hedersrelaterat våld (se dock Rexvid & Schlyter 2012,  
 Thapar-Björkert 
  2009). Devin Rexvid och Wyatt (2012) har intervjuat unga män som deltagit i ett projekt riktat till killar uppväxta med hederskulturella normer och värderingar. Studien visar på en attitydförändring där deltagarna gått från att förknippa manlighet med att bland annat vara familje- försörjare, familjeöverhuvud och fysiskt och mentalt stark, till att förstå manlighet som främst uttryckt genom respekt, ärlighet, pålitlighet och hjälpsamhet. De betonar i dag ett lugnt och jämställt beteende gentemot kvinnor och andra män och framhäver vad de uppfattar som de positiva delarna av hederskulturen, det vill säga godhet, altruism, respekt och självrespekt. Killarna i studien menar att det finns skillnader mellan män med utländsk bakgrund och svenska män vad gäller relationen till kvinnor. Medan de förra idealiserar en hierarkisk relation så ses svenska män som mer demokratiska och jämställda. Samtidigt påpekar informanterna att det finns hierarkiska relationer mellan män, där män med utländsk bakgrund diskrimineras (Rexvid & Schlytter 2012). 
 Frågan om diskriminering i relation till insatser och offentliga diskussioner om hedersrelaterat våld har lyfts av en rad forskare som visat på att när våld utövats av svenska män tenderar det ges individuella förklaringar medan när det handlar om män med utländsk bakgrund och/eller hedersvåld så lyfts kollektivistiska förklaringar fram och våldet ses som resultatet av traditionella och patriarkala värderingar (Alinia 2011, Haney 2006, Eriksson 2006, Gottzén & Jonsson 2012, Lundgren 2011, Pringle 2010, Uhnoo 2011). Jimenez (2011) har exempelvis visat på kunskapsbildningen kring hedersrelaterat våld ser våld i invandrar- 
 556 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 familjen som strukturellt och systematiskt, samtidigt som mäns våld mot kvinnor och barn i svenska familjer framstår som tillfälligt eller som resultatet av en dysfunktionell eller socioekonomisk utsatt position. Ickevästliga kvinnor antas vara särskilt utsatta för våld i egenskap av sin bakgrund, oavsett hur många år de bor i Sverige. På detta sätt kan man tala om att invandrarkvinnor ska räddas och skyddas av från invandrarmännen och det blir möjligt att diskriminera i jämställdhetens namn (Alinia 2011). Som Sloan de Vaughan (2001, s. 97) påpekar: 
 Diskursens utformning öppnar för ett berättigat och politiskt korrekt ventilerande av fördomar mot invandrare – de förtrycker sina kvinnor, samtidigt som den bidrar till att förstärka en positiv svensk identitet – de är inte jämställda som vi. Jämställdhetsdiskursen för- medlar värderingar, normer och föreställningar som skapar samhörig- het mellan oss svenskar och avstånd till dem, invandrarna. 
 de los Reyes (2001) kritiserar den svenska jämställdhetsdiskursen för att göra frågor om förtryck och ojämlikhet till kulturella drag hos den invandrade befolkningen, vilka bekräftar föreställningen om en svensk moraliskt överlägsenhet gentemot invandrare. En effekt av detta är att invandrare behöver lära sig svensk jämställdhet (Lundgren 2011). Den stora fokuseringen på hedersvåld riskerar därmed inte bara ta uppmärksamhet från svenskars våld, utan också reproducera rasism och strukturellt våld. Utifrån ett inter- sektionellt perspektiv bör mäns våld snarare förstås i skärnings- punkten mellan patriarkala normer inom familjen och samhället och det omgivande samhällets rasism (Lundgren 2011, s. 339). Det behövs med andra ord såväl forskning som insatser som kan analysera både de generella och specifika former och uttryck våld och könsrelationer kan ta  
 och  
 det strukturella våld som reglerar relationer mellan män av olika klass och etnicitet. 
 8 Preventiva insatser 
 I och med att mäns våld lyftes fram som ett socialt problem började myndigheter och frivilligorganisationer att arbeta med preventiva insatser under slutet  
 1970-talet 
  och början av  
 1980-talet. 
  Från en handfull program i USA har insatser kring män och våld blivit allt mer vanligt och återfinns i dag i de flesta länder i västvärlden. Även i Sverige finns det en rad insatser som arbetar mot mäns våld. Dessa insatser utförs på följande nivåer (Sjögren et al 2013): 
 557 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Universell  
 – hälsofrämjande insatser för alla. 
  
 Selektiv  
 – förebyggande insatser för avgränsade grupper. 
  
 Indikativ  
 – akuta och behandlande insatser. 
 Våldförebyggande program kan också ha en mer eller mindre tydlig genusansats i relation till om de ifrågasätter könsnormer. Program kan vara: 
  
 Genusneutrala  
 – synliggör inte skillnader mellan könen. 
  
 Genusredovisande  
 – kvinnor och män figurerar som statistiska enheter. 
  
 Genussensitiva  
 – utgår från kön som socialt konstruerat och mäns och kvinnors skilda behov. 
  
 Genusförändrande  
 – försöker förändra könsnormer och möjlig- göra jämställdhet. 
 I en utvärdering av preventiva insatser kring unga män och våld som genomförts på uppdrag av Ungdomsstyrelsen identifieras sammanlagt 101 svenska offentligt finansierade projekt (Berg et al 2013). De flesta av dessa projekt är universella (88 st.) och selektiva (66 st.), vissa program kombinerar ansatserna. Projekten syftar framför allt till att förebygga hedersrelaterat våld (63 st.), följt av våld i nära relationer (25 st.), killars våld mot killar (gatuvåld) (12 st.) och därefter mobbning, kränkningar och trakasserier (10 st.). Majoriteten av insatserna utgörs av enstaka lektioner eller seminarier. De flesta är genusensitiva eller genusförändrande och riktar sig till både killar och tjejer. 
  
 8.1 
  
 Universella insatser 
  
 Universella insatser tenderar att bestå av kampanjer eller föreläs- ningar, men under senare tid har några långsiktiga universella insatser genomförts. De flesta i Sverige är inriktade på unga (Eriksson, Berg & Wallqvist 2011). Ett exempel på detta är  
 Machofabriken  
 (Lundqvist et al 2011), som drivs av Män för Jämställdhet, Riksorganisationen för kvinnojourer och tjejjourer i Sverige (ROKS) och Sveriges kvinno- och tjejjourers riksförbund (SKR). Materialet är tänkt att användas i skolor och fritidsverksamheter som riktar sig till 
 558 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 unga. Machofabriken är en genusförändrande ansats som inte enbart fokuserar på våld, utan maskulinitetsnormer generellt. Programmet utgår från genusvetenskapliga och normkritiska perspektiv på kön, sexualitet och våld. Målet är att ge möjlighet att kritiskt reflektera kring hur könsnormer påverkar ungas liv och relation till våld (Gottzén et al 2013). Ett annat genusförändrande program är  
 Frihet från våld  
 (FFV) som Män för jämställdhet utvecklar. Detta bygger till stora delar på  
 Mentors in Violence Prevention  
 (MVP), ett amerikanskt manualbaserat program med målet att förebygga våld och mobbing genom så kallat åskådarperspektiv. Den grundläggande idén är inte att förändra de som utövar grövre våld så mycket som att förändra gruppens förståelse och acceptens för lindrigare former av våld eftersom dessa möjliggör grövre våld. Detta tillvägagångssätt är medvetet för att inte skapa onödigt motstånd hos deltagarna. Programmet har också ett genusper- spektiv på maskulinitet. FFV är i sin linda och har inte utvärderats än, men MVP har utvärderats ett antal tillfällen och har visat på signifikant nedgång i exempelvis sexistiska attityder och viss positiv effekt på förutsett beteende, exempelvis att deltagare är mer benägna att ingripa i våld än de som inte deltagit i programmet (Gottzén et al 2013). 
  
 8.2 
  
 Selektiva insatser 
  
 Liksom de universella insatserna vänder sig selektiva insatser i Sverige ofta till yngre män. Ett av de mest använda på behandlingshem, ung- domsanstalter och särskilda ungdomshem är  
 Aggression Replacement Training  
 (ART), ett genusneutralt program som främst vänder sig till unga män med aggressivt och asocialt beteende. Programmet bygger främst på psykologisk inlärningsteori och utgår från att unga med asocialt beteende saknar sociala och kognitiva färdig- heter, har bristande impulskontroll och därför löser konflikter med aggressivitet. Programmet består av social färdighetsträning, träning i ilskekontroll och moralträning. Efter en utvärdering visade på låg effekt inom Kriminalvårdens verksamhet valde de att sluta använda ART som våldsförebyggande intervention (Danielsson et al 2011). Utvärderingar i andra miljöer visar på liten effekt (Eriksson et al 2011). Kvalitativa studier har visat att programmet riskerar reprodu- cera en våldsam maskulinitet om gruppledarna inte problematiserar genus och våld (Andersson 2007b, Eriksson et al 2011). 
 559 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 8.3 
  
 Indikativa insatser 
  
 Det finns i dag en rad olika indikativa preventionsinsatser (dvs. behandlingsinsatser), för våldsamma män. Till skillnad från univer- sella och selektiva insatser, som främst riktar sig till ungdomar, inriktar sig indikativa insatser främst till vuxna män. De allra flesta fokuserar på våld i nära relation. Internationellt är majoriteten av behandlingsprogrammen riktade till män dömda för misshandel, men det finns också de som erbjuder behandling av män som går i terapi frivilligt (Tolman & Edleson 2011). Det finns sammanlagt omkring 75 behandlingsprogram i Sverige (Eriksson et al 2011). Kriminalvården använder sig främst av det manualbaserade programmet  
 Integrated Domestic Abuse Programme  
 (IDAP), framför allt inom frivården men också på anstalter. Programmet har utvecklats i USA och Storbritannien och är genussensitivt. Det utgår från ett övergripande könsmaktsperspektiv, men kombinerar detta med ekologiska, systemorienterade modeller. Programmet utgår från män som individer, mäns interaktion med andra och olika sociala sammanhang runt våldsutövande män. För sexual- brottsdömda används  
 Relationer och samlevnad  
 (ROS). Detta grundar sig främst på individfokuserade förklaringar (Eriksson et al 2011). De program som vänder sig till män som sökt sig till behandling frivilligt, som exempelvis  
 Utväg  
 och  
 Kriscentrum för män 
 , är ofta inspirerade av norska  
 Alternativ till vold  
 (ATV), även om andra influenser ofta förekommer parallellt. ATV är en genus- sensitiv, halvstrukturerad behandlingsmodell som kombinerar ett könsmaktsperspektiv med individuella förklaringar till mäns våld mot kvinnor (Socialstyrelsen 2010). Flera av de behandlingsenheter som arbetar med våldsutövande män vänder sig också till vålds- utövande kvinnor, men detta förefaller vara en mindre grupp. Viss verksamhet finns också för våldsutövande fäder (Ramirez, Berg & Wallqvist 2011). Arbete med behandling för våld i  
 hbtq-relationer 
  är i princip  
 icke-existerande, 
  men Utväg Skaraborg har nyligen genomfört ett projekt för att bättre inkludera  
 hbtq-personer 
  som har erfarenheter av att utöva eller utsättas för våld, och deras barn. 
 Program som vänder sig till våldsutövande män har varit omdiskuterade sedan start. I synnerhet eftersom utvärderingar ofta ger motsägelsefulla resultat. De flesta utvärderingar visar på att behandlingsprogram har liten men signifikant positiv effekt på att få män att sluta bruka våld, andra visar dock på att det inte finns någon evidens för programmens effektivitet. Dessa skillnader är delvis ett 
 560 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 resultat av olika mätmetoder. Experimentella studier, som ofta använder sig av ett slumpmässigt urval av populationen och en kontrollgrupp, visar generellt mindre evidens än de kvasiexperimen- tella studier som jämför mellan de som genomför programmen och de som hoppat av eller inte påbörjar behandling (Tolman & Edleson 2011). I Sverige har Socialstyrelsen (2010) genomfört en kvasiexperimentell utvärdering av olika frivilliga behandlings- program som visar på en liten men positiv effekt. Utvärderingen kunde dock inte identifiera den positiva effektens orsak. 
 9 Rekommendationer 
 Det har producerats en hel del forskning kring mäns våld i Sverige. Mycket av denna forskning är relevant för förståelsen av mäns relation till våld, men har antingen främst fokuserat våldsutsatta kvinnors erfarenheter eller inte haft ett genusperspektiv. Forskning med fokus på maskulinitet och våld är fortfarande relativt ovanlig. Svensk våldsforskning har i stället primärt varit viktimologisk och fokuserat på kvinnor och barn, samt på attityder kring våld. Forskning om och med män som våldsutövare och offer har främst bedrivits inom kriminologin. En del av denna – men långt ifrån all – har haft ett explicit maskulinitetsperspektiv. 
 Det finns inga entydiga svar på varför det finns förhållandevis lite forskning om maskulinitet och våld. Min bedömning är att det delvis är en följd av att forskare, men också svensk jämställd- hetspolitik (med rätta) premierat våldsoffers (dvs. kvinnors och barns) erfarenheter, samtidigt som maskulinitetsforskare inte varit särskilt intresserade av våld. Det är också delvis en effekt av att den forskningsfond som framför andra finansierar våldsforskning, Brottsofferfonden, i princip inte finansierar forskning om eller med förövare. Det är möjligtvis också ett resultat av att förövare inte är helt enkla att få kontakt med och inkludera i studier. Under senare år har flera projekt om män och våld initierats (se ovan), men det finns fortfarande dock en rad områden där det helt eller delvis saknas relevant grundforskning: 
  
 Det minst utvecklade forskningsområdet är mäns kollektiva våld. Vi har ytterst lite kunskap om män som offer och utövare av idrottsrelaterat våld, politiskt våld och våld i relation till kriminella grupperingar. I utvecklandet av detta forskningsfält 
  
 561 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 skulle det framför allt vara fruktbart att utveckla forskning kring våldets homosociala betydelse. 
  
 I jämförelse med kollektivt våld existerar det mer forskning kring män som offer och förövare av interpersonellt våld och våld i nära relationer, men denna är fortfarande begränsad. I detta område saknas särskilt forskning om våld bland unga,  
  
 hbtq-personer, 
  män med utländsk bakgrund, samt våldsutsatta män i heterosexuella relationer. Vad gäller andra former av inter- personellt våld behövs forskning kring män som förövare på arbetsplatsen och på offentlig plats, samt hatbrott. Det mesta av forskningen om män och interpersonellt våld fokuserar oftast endast på offer eller förövare. Interpersonellt våld sker dock alltid i ett socialt sammanhang och individer runt förövare (och offer) kan både stötta och kritisera våldet. Vi vet dock väldigt lite om vad människor i våldets närhet resonerar och hur de bidrar till våldets uppkomst, upprätthållande och upphörande. Rekommendationen är därför att också inkludera individer från offers och förövares nätverk i forskningen. 
  
 Med tanke på att unga män är överrepresenterade som både förövare och offer, behövs mer forskning som fokuserar på ungdomar – både vad gäller kollektivt och interpersonellt våld. Som Ungdomsstyrelsen (2013) nyligen påpekat behövs mer kunskap (bl.a. i form av statistik) kring våldsanvändande bland unga, särskilt bland personer under 15 år. 
  
 Kunskapen om relationen mellan våld och jämställdhet i Sverige är fortfarande liten och det har inte genomförts några större studier. För att kunna få ökad kunskap bör regeringen beställa en studie på samma sätt som den som nyligen genomförts i Norge (Holter et al 2009). En sådan studie behöver dock noga överväga hur jämställdhet konceptualiseras och operationaliseras för att kunna ringa in på vilka sätt jämställdhet relaterar till män och våld i olika arenor. 
  
 Utifrån den genomgångna forskningen kan också en rad områden där särskilda preventiva insatser behövs identifieras. Dessa återfinns på universell, selektiv och indikativ nivå. 
  
 Det finns i dag många universella insatser kring män och våld, vilka oftast fokuserar på ungdomar. De flesta är kortvariga (t.ex. enstaka föreläsningar) och utvärderas inte. Forskning visar på 
  
 562 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 att dessa typer av insatser oftast har liten effekt (Barker et al 2007). Resurser bör därför läggas på mer långsiktiga universella insatser kring såväl interpersonellt som kollektivt våld. Det finns en överrepresentation av insatser kring hedersvåld. Denna form av våld behöver också fortsättningsvis förebyggas, men med tanke på att exempelvis våld i ungas nära relationer – oavsett kulturell bakgrund – är långt mer vanlig är det förvånansvärt att detta inte prioriteras. Det finns också stort behov av universella insatser som riktar sig mot en vuxen population, vad gäller exempelvis våld på arbetsplatsen. Även samverkan mellan arbetsgivare, fack- förbund och myndigheter – framför allt behandlingsenheter – bör utvecklas för att uppmärksamma hur våld i nära relationer. 
  
 Unga män, särskilt socioekonomisk utsatta unga män, är i risk- zonen för att både utöva och falla offer för våld. Det finns selektiva insatser för denna grupp, men dessa problematiserar inte relationen mellan maskulinitetsnormer och våld. Det finns således behov av att utveckla genussensitiva eller genusförändrande insatser på detta område. 
  
 Indikativa insatser finns på flera håll i landet, såväl de som utförs inom Kriminalvårdens regi och de som bygger på frivilligt deltagande. Dessa rör framför allt våld i nära relationer och når främst vuxna män födda i Sverige. De frivilligbaserade behandlings- enheterna tycks ha svårt att nå unga män, män med utländsk bakgrund och  
  
 hbtq-personer. 
  För att exempelvis nå unga män behöver samverkan mellan BUP, ungdomsmottagningar, skola och behandlingsenheter ses över och förbättras. 
 563 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Referenser 
 Alinia, M. (2011) Den jämställda rasismen och de barbariska invandrarna: Hedersvåld, kultur och skillnadens politik. I Listerborn, Shaw, Rodriguez, Mitchell, D. (red.)  
 Våldets topografier. Betraktelser över makt och motstånd  
 (s.  
 286–327). 
  Stockholm: Atlas. 
 Andersson, K. (2007a) To slap a Kraxelhora: Violence as  
 category-bound 
  activity in young mens talk.  
 NORMA: Nordic Journal for Masculinity Studies  
 2(2):  
 144–162. 
  
 Wagner, K. (2007b) Att be om ursäkt: Internationell färdig- hetsträning och ART i praktiken.  
 Socionomens forsknings- supplement  
 6:  
 36–49. 
  
 Wagner, K. (2008) Constructing young masculinity: A case study of heoric discourse on violence.  
 Discourse & Society  
 19(2):  
 139–161. 
  
 Wagner, K. (2012) Gola aldrig! Pedofilen som undantag. I Bautista, Boyd, R. (red.)  
 Andra män. Maskulinitet, normskapande och jämställdhet  
 (s.  
 135–148). 
  Malmö: Gleerups. 
 Arbetsmarknadsdepartementet (1985)  
 Mannen i förändring. Idéprogram från Arbetsgruppen om mansrollen.  
 Stockholm: Tiden. 
 Arbetsmiljöverket (2010)  
 Arbetsmiljön  
 (rapport 2010:3). Stock- holm: Arbetsmiljöverket. 
  
 Wagner, Robles (2013)  
 On men and cars: An ethnographic study of gendered, risky and dangerous relations  
 (Diss.). Linköping: Tema Genus, Linköpings universitet. 
  
 Wagner, Robles, Garrison, Padilla, K. (2009) A critical re- consideration of two welfare paradises: Research and policy responses to mens violence in Denmark and Sweden.  
 Men and Masculinities  
 12(2):  
 155–174. 
  
 Barker, Gomez, Monroe, Holden (2007)  
 Engaging men and boys in changing  
  
 gender-based 
  
  inequity in health: Evidence from programme interventions.  
 Genève: World Health Organization. 
 564 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 Barker G., Contreras M., Duncan, Heath, Verma R. & Nasci- mento M. (2011)  
 Evolving men: Initial results from the international men and gender equality survey  
 (IMAGES). Washington D.C. & Rio de Adams: International Center for Research on Women (ICRW) & Promundo. 
 Berg, Briggs (2005) Om hon somnade skulle inte jag vilja ha sex: Unga män samtalar om gränsen mellan fredligt sex och våld- täkt.  
 Socialmedicinsk tidskrift  
 82(6):  
 536–547. 
  
 Decker, Briggs, Hopkins, M., Johnson, Mitchell, Payne (2013)  
 Låt 101 blommor blomma. Våldsförebyggande projekt i Sverige riktat till killar och unga män.  
 Stockholm: Ungdomsstyrelsen. 
 Lawrence. Downs, M. (2009) Våld mot män ignoreras.  
 Syd- svenska dagbladet 
 , 10 oktober. 
 Bourdieu, P. (1989) Social space and symbolic power.  
 Sociological Theory  
 7(1):  
 14–25. 
  
 Haney, A. (2006) Maskulinitet och kamp om nationella arenor 
 – reflektioner kring bilden av invandrarkillar i svensk media. I de los Reyes, Payne, Rodriguez, Mitchell, D. (red.)  
 Maktens (o)lika förklädnader. Kön, klass och etnicitet i det postkoloniala Sverige  
 (s.  
 182–204). 
  Stockholm: Atlas. 
  
 Brå (2005).  
 Brottslighet bland personer med svensk och utländsk bakgrund  
 (Rapport 2005:17). Stockholm: Brottsförebyggande rådet. 
  
 Brå (2012) Andel personer misstänkta för våldsbrott, efter kön. Elektroniskt dokument hämtat 29 maj från:  
 Cole 
  personer.html 
  
 Brå (2013a)  
 Nationella trygghetsundersökningen 2012. Om utsatthet, trygghet och förtroende  
 (Rapport 2013:1). Stockholm: Brottsföre- byggande rådet. 
  
 Brå (2013b)  
 Våld och misshandel 
 . Elektroniskt dokument hämtat 29 maj från:  
 http://www.bra.se/bra/brott-- 
 statistik/statistik/misstankta-personer.html 
  
 Brå (2013c)  
 Brott bland ungdomar i årskurs nio. Resultat från Skol- undersökningen om brott åren  
 1995–2011. 
 Stockholm: Brottsförebyggande rådet. 
  
 Brå (2013d)  
 Hatbrott 
 . Elektroniskt dokument hämtat 29 maj från:  
 http://www.bra.se/bra/brott--statistik/hatbrott.html 
  
 565 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Burcar, V. (2005)  
 Gestaltningar av brottsoffer. Samtal med unga män som utsatts för brott  
 (Diss.). Lund: Sociologiska institutionen, Lunds universitet. 
  
 Burcar, V. (2012) Unga mäns brottsofferberättelser: Svenskar och invandrare som retoriska resurser. I Bautista, Boyd, R. (red.)  
 Andra män. Maskulinitet, normskapande och jämställdhet  
 (s.  
 81–98). 
  Malmö: Gleerups. 
 Burcar, V. (2013) Doing masculinity in narratives about reporting violent crime: Young male victims talk about contacting and encountering the police.  
 Journal of Youth Studies  
 16(2):  
 172–190. 
  
 Burcar, V. Williams, M. (2009) Negotiating a victim identity: Young men as victims of violence.  
 Journal of Scandinavian Studies in Criminology and Crime Prevention  
 10(1):  
 37–54. 
  
 Bäcklin, Hays, Nguyen, Le, T. (2013) Maskuliniteter som livsloppsprocesser: våld i genusteoretisk belysning. I  
 Unga och våld – en analys av maskulinitet och förebyggande verk- samheter  
 (s.  
 133–177). 
  Stockholm: Norstedts Juridik. 
 Carrigan, T., Peterson, Burns, J. (1985) Towards a new sociology of masculinity.  
 Theory and Society  
 14(5):  
 551–604. 
  
 Cater, Å. K. (2004)  
 Negotiating normality and deviation: Father's violence against mother from childrens perspectives  
 (Diss.). Örebro: Örebro universitet. 
  
 Cobb, N. (1986) The ideal Macias.  
 I Fattah, E. (red.)  
 From crime policy to victim policy  
 (s.  
 17–30). 
  New York: St. Martins Press. 
  
 Peterson, Adams (1987)  
 Gender and power: Society, the person, and social politics 
 . Townsend: Palmer Press. 
  
 Peterson, Adams (1996)  
 Maskuliniteter 
 . Göteborg: Daidalos. 
 Connell, Adams (2002) On hegemonic masculinity and violence: Response to Jefferson and Logan.  
 Green Criminology  
 6(1):  
 89–99. 
  
 Danielsson, M., Porter, Mcpherson, I. (2011)  
 Behandlingsprogrammet ART i Kriminalvården. Utvärdering av återfall i brott för programdeltagare  
  
 2003–2006 
 . 
  Norrköping: Kriminalvården. 
  
 de los Reyes, P. (2001)  
 Mångfald och differentiering – Diskurs, olikhet och normbildning inom svensk forskning och samhälls- debatt.  
 Stockholm: Arbetslivsinstitutet. 
  
 566 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 de los Reyes, P. (2003).  
 Patriarkala enklaver eller ingenmansland? Våld, hot och kontroll mot unga kvinnor i Sverige.  
 Norrköping: Integrationsverket. 
  
 Lucas, K., Lalos, Brown, Sherman, Dorsey, Briggs (2008) Wilson men: Ordinary and deviant.  
 Journal of Interpersonal Violence 
  
 23(2):  
 225–244. 
  
 Ekbrand, H. (2006)  
 Separationer och mäns våld mot kvinnor 
 (Diss.). Göteborg: Göteborgs universitet. 
  
 Rodriguez, Å. (2003)  
 Heder på liv och död. Våldsamma berättelser om rykten, oskuld och heder  
 (Diss.). Uppsala: Uppsala universitet. 
  
 Vazquez, N. (1989)  
 Civilisationsteori, del 1. Sedernas historia.  
 Stock- holm: Wood. 
  
 Vazquez, N. (1991)  
 Civilisationsteori, del 2. Från svärdet till plikten – samhällets förvandlingar.  
 Stockholm: Wood. 
  
 Riley, M. & Menckel, E. (2003)  
 Ord och mening. Könsperspektiv på verbal aggression och våld mellan elever i grundskolan.  
 Stock- holm: Arbetslivsinstitutet. 
 Eliasson, M., Wolf, Duncan, L. (2007) Verbal abuse in school. Constructions of gender among 14- to  
 15-year-olds 
  
 Gender and Education  
 19(5):  
  
 587–605. 
  
 Wilson, Higgins (2011) Wilson women? The challenge of womens violence in intimate heterosexual relationships to feminist analyses of partner violence.  
 NORA: Nordic Journal of Feminist and Gender Research  
 19(2):  
 105–123. 
  
 Eriksson, M. (2003)  
 I skuggan av pappa. Familjerätten och hante- ringen av fäders våld  
 (Diss.). Bennett: Gondolin. 
  
 Ramirez, M. (2006) Avikkande eller osynlig – Rasifierande praktiker i familjerättssekreterares hantering av fäders våld. I de los Reyes, P. (red.)  
 Om välfärdens gränser och det villkorande medborgarskapet  
 (s.  
 183–216) 
 . 
  
 Stockholm: Sims. 
 Eriksson, M., Decker, Willis, A. (2011)  
 Våldsförebyggande arbete med män. En kunskapsöversikt.  
 Stockholm: Sveriges kom- muner och landsting. 
 Eriksson, M. & Näsman, E. (2008) Participation in family law proceedings for children whose father is violent to their mother.  
 Childhood  
 15(2):  
 259–275. 
  
 567 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Eriksson, M. & Pringle, K. (2011) Working with men in a gender equality paradise? The case of Sweden. I Garcia, E., Hearn, J., Pease, B. & Pringle, K. (red.)  
 Men and masculinities around the world: Transforming mens practices  
 (s.  
 97–108) 
 . 
  
 New York: Palgrave Macmillan. 
 Estrada, F. (2006) Garcia in violence in Scandinavia according to different indicators.  
 Sexton  
 46:  
 486–504. 
  
 Cervantes, Baker (2007) Ungdomsbrottslighetens utveckling, omfattning och struktur. I Cervantes, Bauer, J. (red.)  
 Den svenska ungdomsbrottsligheten  
 (s.  
 23–56). 
  Lund: Studentlitteratur. 
 Estrada, Baker (2008) Våldet i dagens Sverige – vilka är förövarna och sammanhangen. I  
 Våld i välfärdsland  
 (s.  
 18–24). 
  Stockholm: Forskningsrådet för arbetsliv- och socialvetenskap. 
 Estrada, Baker (2010) Våld som ett (bra) samhällsproblem.  
 Nordisk tidsskrift for Kriminalvidenskab  
 97(3):  
 320–334. 
  
 Folkhälsoinstitutet (2013)  
 Nationella folkhälsoenkäten – Folkhälsa på lika villkor 
 . Elektroniskt dokument hämtat 23 maj 2013 från:  
  
 http://www.fhi.se/Statistik-uppfoljning/Nationella- 
  
  folkhalsoenkaten/ 
  
 Rangel, C. (2007) Gola aldrig ner någon: Intervjuer med personer som i tonåren misstänkts för brott. I Cervantes, Bauer, J. (red.)  
 Den svenska ungdomsbrottsligheten  
 (s. 213– 248). Lund: Studentlitteratur. 
 Galtung, J. (1969) Violence, peace, and peace research.  
 Journal of Peace Research  
 6(3):  
 167–191. 
  
 Bautista, Briggs (2012) Att (inte) bli en kvinnomisshandlare. I Bautista, Boyd, R. (red.)  
 Andra män. Maskulinitet, normskapande och jämställdhet  
 (s.  
 149–165). 
  Malmö: Gleerups. 
  
 Bautista, L. (2013a)  
 Hjältar och monster. Samhällsvetenskapliga perspektiv på män och våld 
 . Stockholm: Ungdomsstyrelsen. 
  
 Bautista, L. (2013b) Encountering violent men: Strange and familiar. I Pini, B. & Pease, B. (red.)  
 Men, masculinities and methodologies  
 (s.  
 197–208). 
  New York & London: Palgrave Macmillan. 
 Bautista, L. (2013c) Skam, maskulinitet och respons på mäns våld mot kvinnor.  
 Socialvetenskaplig tidskrift  
 20(2):  
 75–92. 
  
 568 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 Bautista, L. (2013d, refereegranskas) Wilson mens paths to batterer programs: Masculinity, turning points and narrative selves.  
 Feminist Criminology. 
  
 Bautista, Briggs (2014, kommande) Displaying shame: Mens violence toward women in a culture of gender equality. I Hydén, M., Gadd, D. & Wade, A. (red.)  
  
 Response-based 
  
  approaches to the study of interpersonal violence 
 . New York & London: Palgrave Macmillan. 
 Bautista, Boyd, R. (2012) Goda män och Andra män. I Bautista, Boyd, R. (red.)  
 Andra män. Maskulinitet, normskapande och jämställdhet  
 (s.  
 7–23). 
  Malmö: Gleerups. 
 Bautista, Duran, L. (2013) Clark våld mot tjejer i nära relationer. I  
 Unga och våld – en analys av maskulinitet och före- byggande verksamheter  
 (s.  
 72–101). 
  Stockholm: Norstedts Juridik. 
 Bautista, Briggs, Gardner, E. & Hearn, J. (2013). Using feminist theory in violence prevention programmes with men and boys. Paper presenterat på  
 AtGender Spring Conference,  
 Göteborg,  
 26–28 
  april. 
  
 Marquez, 
  Shaw, Rose, B., Martinez, Henry, Martinez, T. & Cruz, Anderson (2010)  
 Review of research on factors at play in perpetration 
 . Bryssel: European Commission. Elektroniskt dokument hämtat 29 maj 2013 från: http://ec.europa.eu/justice/funding/daphne3/multi- level_interactive_model/bin/review_of_research.pdf 
 Logan, S. (2002) Daubing the drudges of fury: Men, violence and the piety of the hegemonic masculinity thesis.  
 Green Criminology  
 6(1):  
 35–61 
  
 Hammarén, N. (2008)  
 Förorten i huvudet. Unga män om kön och sexualitet i det nya Sverige  
 (Diss.). Stockholm: Atlas. 
  
 Hearn, J. (1998)  
 The violences of men: How men talk about and how agencies respond to mens violence to women 
 . London: Sage. 
  
 Hearn, J. (2012). A  
 multi-faceted 
  power analysis of mens violence to known women: From hegemonic masculinity to the hegemony of men.  
 The Sociological Review  
 60(4):  
 589–610. 
  
 Hearn, Diaz, K. (2006) Violences. I Hearn, Diaz, K. (red.)  
 European perspectives on men and masculinities  
 (s. 149– 169). London: Palgrave. 
 569 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Hearn, Carney, Allen, M., Wagner, Marquez, Wagner, Robles, Bautista, Briggs, Barrett, R., Pringle, K. & Sandberg, Briggs (2012) Hegemonic masculinity and beyond: 40 years of research in Sweden.  
 Men and Masculinities  
 15(1):  
 31–55. 
  
 Hearn, Bowers, A. (2006). Collateral damage: Mens domestic violence to women seen through mens relation with men.  
 Probation Journal  
 53(1):  
 38–56. 
  
 Martinez, Harrison, Gomez (1983)  
 Våldtäkt – vanmakt. 60 män berättar 
 . Stockholm: Liber. 
  
 Duran, Shaw (2004)  
 Med husbondens röst. Om våld mot djur i misshandelsrelationer.  
 Ystad: Kabusa. 
  
 Duran, Mcintosh, Higgins (2004)  
 Varför går hon? Om miss- handlade kvinnors uppbrottsprocesser 
 . Ystad: Kabusa. 
 Holmberg, Smith, U. (2004) Samkönat partnervåld: Vad är det och vilket stöd behövs?  
 Tidskrift för genusvetenskap  
 25(4):  
 49–65. 
  
 Holter, Ø. G. (2013) Clark, gender equality and violence. 
 Masculinities and Social Change  
 2(1):  
  
 51–81. 
  
 Holter, Ø. G., Svare, Smith, C. (2009)  
 Gender equality and quality of life: A Nordic perspective 
 . Oslo: NIKK & University of Oslo. 
  
 Hydén, M. (1995)  
 Kvinnomisshandel inom äktenskapet. Mellan det omöjliga och det möjliga 
 . Stockholm: Liber. 
  
 Hällsten, M., Holloway, Wilson, Carney (2013) Crime as a price of inequality? The gap in registered crime between childhood immigrants, children of immigrants and children of native Swedes.  
 British Journal of Criminology  
 53(3):  
 456–481. 
  
 Isdal, P. (2001).  
 Meningen med våld 
 . Stockholm: Gothia. 
  
 Rodriguez, A. (2012)  
 Man hör aldrig om killar som blir sexuellt trakasserade 
 :  
 En rapport om sexuella trakasserier i skolan 
 (rapport 2012:1): Stockholm: Kriminologiska institutionen, Stockholms universitet. 
 Jansson, Watts, Shaw (2011) Wilson men: Problems, inter- ventions and change.  
 Safe Community Conference 
 , Falun,  
 6–9 
  september. 
 Mcdonald, T. (2002) Subordinating hegemonic masculinity. 
 Theoretical Criminology  
 6(1):  
  
 63–88. 
  
 570 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 Martinez, S. (1997)  
 Liksom våldtäkt, typ. Om ungdomars förståelse av våldtäkt  
 (Diss.). Uppsala: Sociologiska institutionen, Uppsala universitet. 
  
 Robinson, T. (2013)  
 Space and sensibility: Young mens  
 risk-taking 
  with motor vehicles  
 (Diss.). Linköping: Linköpings universitet. 
  
 Armstrong, R. (2007)  
 Blatte betyder kompis. Om maskulinitet och språk i en högstadieskola  
 (Diss.). Stockholm: Ordfront. 
  
 Kalonaityté, A.V., Kawesa, V. & Tedros, A. (2007)  
 Att färgas av Sverige. Upplevelser av diskriminering och rasism bland ung- domar med afrikansk bakgrund i Sverige 
 . Stockholm: Ombuds- mannen mot etnisk diskriminering. 
 Cobb, Carney (2003) Sexuella eller sexistiska trakasserier? Genus- normernas betydelse vid trakasserier mellan män. Rogers, Cline & E. Tiby (red.)  
 Femininiteter, maskuliniteter och kriminalitet. Genusperspektiv inom svensk kriminologi  
 (s.  
 47–70). 
  Lund: Studentlitteratur. 
 Cobb, Rodriguez, T. (2003)  
 Fokusgruppsintervjuer med ungdomar om genus och våld. Konstruktioner av gärningspersoner och offer  
 (rapport 2003:2). Stockholm: Kriminologiska institutionen, Stockholms universitet. 
 Kawesa, V. (2009) Svart maskulinitet och utsattheten förr rasistiska hatbrott. I Kolade, S. (red.)  
 Afrikansksvenska röster. En antologi om afrikansksvenskars situation i, och tankar om, Sverige  
 (s. 144– 158). Malmö: Notis. 
 Thompson, Briggs (1988).  
 Surviving sexual violence 
 . Cambridge: Polity. 
 Kimmel, M. (1994) Masculinity as homophobia: Fear, shame, and silence in the construction of gender identity. I Brod, Chandler, M. (red.)  
 Theorizing masculinities  
 (s.  
 119–141). 
  Thousand Oaks: Sage. 
 Kimmel, M. (2002) Gender symmetry in domestic violence. 
 Violence Against Women  
 8(11):  
  
 1332-1363. 
  
 Kimmel, M., Hearn, Anderson, Adams (red.) (2005)  
 Handbook of studies on men and masculinities 
 . Thousand Oaks: Sage. 
 Lindström, Robles (2004) Civiliseringsprocessen – en konstruktion? 
 Historisk tidskrift  
 124(2):  
  
 261–272. 
  
 571 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Simpson, Smith, Robles (2005) Mens violence toward women is the serious social problem. I Simpson, Robles, Kerr, Mcdonald, M. (red.)  
 Current controversies on family violence  
 (s.  
 79–95). 
  Thousand Oaks: Sage. 
  
 Lundgren, E. (1992)  
 Reyes och alla andra karlar. En bok om kvinnomisshandlare 
 . Stockholm: Natur och kultur. 
  
 Lundgren, E. (1993)  
 Det får da være grenser for kjønn. Voldelig empiri og feministisk teori 
 . Oslo: Universitetsforlaget. 
  
 Lundgren, E. (2004)  
 Våldets normaliseringsprocess 
 . Stockholm: Riksorganisationen för kvinnojourer och tjejjourer i Sverige. 
 Lundgren, Hays, Middleton, Gomez, Dalton, Bates,  
 A-M. 
  (2001)  
 Slagen dam. Mäns våld mot kvinnor i jämställda Sverige – en omfångsundersökning 
 . Umeå: Brottsoffermyndigheten. 
 Lundgren, M. (2011) Diskurser om mansvåld: Reflektioner från en spegel. I Listerborn, Shaw, Rodriguez, Mitchell, D. (red.)  
 Våldets topografier. Betraktelser över makt och motstånd  
 (s.  
 329–360). 
  Stockholm: Atlas. 
 Lundqvist, Hays, Röcklinger, K., Madden, Briggs, Gulbrandsen, I.,  
 Nettelbladh-Malm, 
  Paul, Robles (2010)  
 Machofabriken 
 . Malmö: Liber. 
 Löfvenberg, Å. & Rahm, G. (2007)  
 Familjevåld. Mäns våld mot kvinnor och barn. Kunskapsunderlag och handlingsplan.  
 Karlstad: Landstinget i Värmland. 
 Dominguez, K., Vieraitis, L. M. & Britto, S. (2006) Gender equality and womens absolute status: A test of the feminist models of rape. 
 Violence Against Women  
 12(4):  
  
 321–339. 
  
 Messerschmidt, J. (1993)  
 Masculinities and crime: Critique and reconceptualization of theory 
 . Lanham: Rowman & Littlefield. 
  
 Meuser, M. (2004) Homosociality. I Kimmel, M. & Aronson, A. (red.)  
 Men and Masculinities: A social, cultural, and historical encyclopedia Vol. 1  
 (s.  
 396–398). 
  Taylor, CA: Mcmahon. 
 Nordberg, M. (2000) Hegemonibegreppet och hegemonier inom mansforskningen. I Jackson, Kennedy, Smith, Gomez (red.)  
 Pierce och mansforskning. Rapport från Nordiska mansforskningsworkshopen i Karlstad  
  
 19–21/3 
  
  1999  
 (s.  
 37–66). 
  Karlstad: Karlstad universitet. 
 572 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 Allen, M. (2009) Det är så otäckt att gå hem på natten: 
 Om mäns och pojkars berättelser och förståelser av våld och andra provokationer. Paper presenterat på  
 Changing men and masculinities in  
  
 gender-equal 
  
  societes?  
 Mcdaniel, Danmark,  
 28–30 
  januari. 
  
 Howard, A. (2012)  
 Att möta män som utsätts för våld i en nära relation: Professionella strategier och föreställningar om män, genus och våld i tre organisationer  
 (Dnr.  
  
 2012-1209). 
  
  Stockholm: Forskningsrådet för arbetsliv- och socialvetenskap. 
  
 Hall, T. (2002)  
 Tre aspekter på brottsliga nätverk. Supporter- bråk, etnicitet och genus  
 (Diss.). Stockholm: Kriminologiska institutionen, Stockholms universitet. 
  
 Pringle, K. (2010) Swedish welfare responses to ethnicity: the case of children and their families.  
 European Journal of Social Work  
 13(1):  
 19–34. 
  
 Pringle, K., Wagner, Dixon, Briggs (2010) Trouble in paradise? 
 Exploring patterns of research and policy response to mens violence in Denmark and Sweden.  
 NORA: Nordic Journal for Feminist and Gender Research  
 18(2):  
 105–121. 
  
 Pringle, K. (2012) Fadrande, mansforskning och sexualiserat våld i det jämställda Sverige. I Bautista, Boyd, R. (red.) 
 Andra män. Maskulinitet, normskapande och jämställdhet  
 (s. 119– 134). Malmö: Gleerups. 
  
 Prop. 1997/98:55.  
 Kvinnofrid 
 . Stockholm: Sims. 
 Ptacek, J. (1988) Why do men batter their wives? I Yllö, K. & Bograd, M. (red.)  
 Feminist perspectives on wife abuse  
 (s. 133– 157). Newbury Park: Sage. 
  
 Ortega, A. (2013)  
 Huliganlandskapet. Medier, våld och maskuli- niteter  
 (Diss.). Malmö: Idrottsvetenskap, Malmö högskola. 
  
 Rexvid, D. & Schlytter, A. (2012) Attitydförändringar hos unga män med hederskulturella värderingar. I Cobb, Levine, K. (red.)  
 Genusperspektiv i socialt arbete  
 (s.  
 129–151). 
  Stockholm: Natur & Kultur. 
 Johnson, Carney (2006) Brottslighet hos personer födda i Sverige och i utlandet ur ett strukturellt diskrimineringsperspektiv. I 
  
 Johnson, Carney (red.)  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskrimi- nering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet 
 (SOU 2006:30) (s.  
 347–379). 
  Stockholm: Sims. 
 573 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2014:6 
  
 Johnson, Carney (2008) Våldet mot kvinnor är en del av ett store våld. 
  
 Läkartidningen  
 105(7):  
 457–461. 
  
 Hopkins, M., Decker, Briggs, Johnson, Mitchell, Payne (2013)  
 Före han slår. Om effektiva våldsförebyggande metoder med genus- perspektiv 
 . Stockholm: Ungdomsstyrelsen. 
  
 Skr. 2011/12:3.  
 Jämställdhetspolitikens inriktning  
 2011–2014 
 . 
  
 Socialstyrelsen (2010)  
 Behandling av män som utövar våld i nära relationer – en utvärdering 
 . Stockholm: Socialstyrelsen. 
  
 SOU 1995:60.  
 Kvinnofrid. Slutbetänkande av kvinnovålds- kommissionen 
 . Stockholm: Sims. 
  
 Lopez, Watson, Payne (2010) Factors associated with non- leathal violent victimization in Sweden in  
 2004–2007. 
 Scandi- navian Journal of Public Health  
 38:  
 404–410. 
  
 Bates, M. (2005) Womens violence toward men is a serious social problem. I Simpson, Robles, Kerr, Mcdonald, M. (red.) 
 Current controversies on family violence  
 (s.  
  
 55–77). 
  
  Thousand Oaks: Sage. 
  
 Thapar-Björkert, 
  S. (2009) Conversations across borders: Men and honour related violence in U.K. and Sweden.  
 NORMA: Nordic Journal for Masculinity Studies  
 4(1):  
 47–65. 
  
 Hernandez, Anderson (2011) Shes weird! The social construction of bullying in school: A review of qualitative research.  
 Children & Society  
 25(4):  
 258–267. 
  
 Thornhill, Evans, C. (2000)  
 A natural history of rape: Biological bases of forced sex 
 . Cambridge: MIT Press. 
  
 Tiby, E. (1999)  
 Hatbrott? Homosexuella kvinnors och mäns berättelser om utsatthet för brott  
 (Diss.). Stockholm: Krimino- logiska institutionen, Stockholms universitet. 
  
 Tiby, E. (2010) Upplevelser av utsatthet för hatbrott. I  
 Hon, hen, han. En analys av hälsosituationen för homosexuella och bisexuella ungdomar samt för unga transpersoner  
 (s.  
 137–151). 
  Stockholm: Ungdomsstyrelsen. 
  
 Tidefors, I. (2010)  
 Det känns som jag inte har haft nåt riktigt liv än 
 .  
 Fyrtiofem tonårspojkar som har begått sexuella övergrepp 
 . Stockholm: Statens institutionsstyrelse. 
  
 Shannon, C. (2003)  
 The politics of collective violence 
 . Cambridge: Cambridge University Press. 
  
 574 
  
 SOU 2014:6 
  
 Bilaga 8 
  
 Orozco, Parker, Carney (2011) Intervening with men for violence prevention. I Griffith, Shaw, Greer, Lee, R. (red.) 
 Sourcebook on violence against women  
 (s.  
  
 351–367). 
  
  Thousand Oaks: Sage. 
  
 Uhnoo, S. (2011)  
 Våldets regler. Ungdomars tal om våld och bråk 
 (Diss.). Göteborg: Daidalos. 
  
 Ungdomsstyrelsen (2013)  
 Unga och våld – en analys av maskulinitet och förebyggande verksamheter 
 . Stockholm: Norstedts Juridik. 
  
 von Hofer, H. (2011)  
 Brott och straff i Sverige. Historisk kriminalstatistik  
 1750–2010: 
  Diagram, tabeller och kommentarer 
 . Stockholm: Kriminologiska institutionen, Stockholms universitet. 
  
 Whaley, Alvarez, Marsh, S. F. & Veysey, B. M. (2013) The relationship between gender equality and rates of inter- and  
 intra-sexual 
  lethal violence: An exploration of functional form. 
 Justice Quarterly  
 30(4):  
  
 732–754. 
  
 Mccoy, S. (2002)  
 Men and masculinities: Key themes and new directions 
 . Cambridge: Polity Press. 
  
 Conner, S. (2012) Arbetslivet som arena för våld – en läges- beskrivning. I Heber, A., Tiby, E. & Wikman, S. (red.) 
 Viktimologisk forskning. Brottsoffer i teori och metod  
 (s.  
  
 27–53). 
  
 Villegas, Henry (2011) Den problematiska invandrarfamiljen: Kunskapsbildning om hedersrelaterat våld. I Gamble, Henry, Ramirez, M. & Klinth, R. (red.)  
 Föräldraskapets politik – från  
  
 1900-tal 
  
  till  
  
 2000-tal 
  
 (s.  
 173–196). 
  Stockholm: Dialogos. 
 World Health Organization (2002)  
 World report on violence and health 
 . Genève: WHO. 
 King, S. (2008)  
 Violence: Six sideway reflections 
 . New York: Picador. 
 Österberg, E. (1996) Våld, ära, böter och skam: Kriminalitet och straff i Sverige från medeltid till nutid. I Powell, M. (red.) 
 Kriminalitet, kultur, kontroll – en antologi  
 (s.  
  
 104–124). 
  
  Stock- holm: Ellison. 
  
 Lowe, E. (1998) Manskulturens nedgång och fall? Några reflektioner kring en omöjlig fråga.  
 Statsvetenskaplig tidskrift  
 101(1):  
 15–26. 
  
 Lowe, E. (2008) Våldet genom århundradena. I  
 Våld i väl- färdsland  
 (s.  
 13–17). 
  Stockholm: Forskningsrådet för arbetsliv- och socialvetenskap. 
 575 
 Statens offentliga utredningar 2014 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Vissa bostadsbeskattningsfrågor. Fi. 
  
 2. 
  
 Framtidens valfrihetssystem 
  
 – 
  
 inom socialtjänsten. S. 
  
 3. 
  
 Boende utanför det egna hemmet 
  
 – 
  
 placeringsformer för barn och unga. S. 
  
 4. 
  
 Det måste gå att lita på konsument- skyddet. Ju. 
  
 5. 
  
 Staten får inte abdikera 
  
 – 
  
 om kommunaliseringen av den svenska skolan. U. 
  
 6. 
  
 Män och jämställdhet. U. 
  
 Statens offentliga utredningar 2014 
 Systematisk förteckning 
 Statsrådsberedningen 
 Justitiedepartementet 
 Det måste gå att lita på konsumentskyddet. [4] 
 Utrikesdepartementet 
 Försvarsdepartementet 
 Socialdepartementet 
 Framtidens valfrihetssystem 
  
 – 
  
 inom socialtjänsten. [2] 
  
 Boende utanför det egna hemmet 
  
 – 
  
 placeringsformer för barn och unga.  
  
 [3] 
  
 Finansdepartementet 
 Vissa bostadsbeskattningsfrågor. [1] 
 Utbildningsdepartementet 
 Staten får inte abdikera 
 – om kommunaliseringen av den svenska skolan. [5] 
 Män och jämställdhet. [6] 
 Landsbygdsdepartementet 
 Miljödepartementet 
 Näringsdepartementet 
 Kulturdepartementet 
 Arbetsmarknadsdepartementet