Forskning och utveckling samt försvarslogistik, del 1 
 Forskning och utveckling samt försvarslogistik 
 – i det reformerade försvaret 
 Betänkande av Försvarsstrukturutredningen 
 Stockholm 2011 
 SOU 2011:36 
 SOU och Ds kan köpas från Vincent kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Vincent Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice. 
 Tryckt av Marquez. 
 Stockholm 2011 
 ISBN  
 978-91-38-23572-0 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för 
 Försvarsdepartementet 
 Regering beslutade vid regeringssammanträde den 29 april 2010 
  
 1  
  
 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag på en mer ändamålsenlig och kostnadseffektiv stödverksamhet på försvars- området. Utredaren ska därvid även lämna förslag på hur kostnads- reduceringar som uppgår till minst två miljarder kronor årligen - jämfört med utfallet 2008 - kan genomföras av Försvarsmaktens logistikverksamhet och det stöd som Försvarets materielverk (FMV), Försvarshögskolan (FHS) och Totalförsvarets forsknings- institut (FOI) lämnar till Försvarsmakten. 
 Regeringen beslutade den 14 oktober 2010 om tilläggsdirektiv till utredningen. 
  
 2 
  
 Chefen för Försvarsdepartementet förordnade den 29 april 2010 civilingenjör Baker som särskild utredare. 
 Den 17 maj 2010 förordnades departementsråd, tillika general- löjtnant, Robinson som militär expert i utredningen. 
 Den 1 juli 2010 förordnades som huvudsekreterare i utredningen byråchef Thomas. Den 7 juni 2010 förordnades stf. chef test och evaluering Henderson som biträdande huvud- sekreterare och avdelningsdirektör Chavez som sekreterare. Den 3 januari 2011 entledigades analytiker Parks som expert och förordnades som sekreterare i utredningen. Utredare Spears har medverkat i utarbetandet av olika avsnitt i betänkandet. Murphy, kommittéservice, har medverkat vid framtagandet av betänkandet. 
 Som sakkunnig att ingå i utredningen förordnades den 27 augusti 2010 departementssekreteraren Macdonald, departementssekre- teraren Wells, departementssekreteraren Owen, 
  
 1 
  
 Ny organisationsstruktur för stödet till Försvarsmakten (dir 2010:45). 
  
 2 
  
 Tilläggsdirektiv till utredningen om ny organisationsstruktur för stödet till Försvarsmakten (Fö 2010:01) (dir 2010:104). 
  
 departementsrådet Thompson och departementsrådet Saunders. 
 Som experter att ingå i utredningen förordnades samma dag generalmajor Fitzgerald, marknadsdirektör Nelson, Weber, kommendör Jackson, professor emeritus Gamble, chef anskaffningskontor May, kommendör Huber, överstelöjtnant Griffith, chef strategisk materiel- ledning Richards, överste Morrow, professor Walker, konteramiral Blair, överste Valencia, filosofie doktor Williams, stf. chef anskaffningskontor Wright, stf. chef strategisk materielledning Zimmerman, överste Horn, analytiker Parks, forskningschef Jensen och överstelöjtnant Padilla. 
 Utredningen, som har antagit namnet Försvarsstrukturutred- ningen, får härmed överlämna betänkandet  
 Forskning och utveckling samt försvarslogistik – i det reformerade försvaret  
 (SOU 2011:36). Utredningens uppdrag är därmed slutfört. 
 Stockholm i april 2011. 
 Baker 
 Randall 
 Henderson 
 Chavez 
 Spears 
 Robinson 
 Parks 
 Innehåll 
  
 Förkortningar..................................................................... 
  
 19 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 23 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 43 
  
 1.1 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 43 
  
 1.2 
  
 Uppdragets genomförande...................................................... 
  
 44 
  
 1.3 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 46 
  
 2 
  
 Utgångspunkter, m.m. ................................................ 
  
 49 
  
 2.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 49 
  
 2.2 
  
 Ett användbart försvar ............................................................. 
  
 49 
  
 2.3 
  
 Begreppet stödverksamhet, m.m............................................. 
  
 53 
  
 2.3.1 
  
 Generella förvaltningspolitiska 
  
 ställningstaganden......................................................... 
  
 53 
  
 2.3.2 
  
 Förvaltningspolitiska ställningstaganden på 
  
 försvarsområdet ............................................................ 
  
 54 
  
 2.3.3 
  
 Kärn- eller stödverksamhet? ........................................ 
  
 56 
  
 2.3.4 
  
 Olika begrepp, m.m...................................................... 
  
 57 
  
 2.4 
  
 Försvarsmaktens systemstöd (PRIO) som 
  
 utgångspunkt för det fortsatta arbetet ................................... 
  
 60 
  
 2.4.1 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 60 
  
 2.4.2 Närmare om systemstödet (PRIO) ............................ 
  
 60 
  
 2.4.3 Systemstödets( PRIO) betydelse i det fortsatta 
  
 arbetet............................................................................ 
  
 61 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2011:36 
  
 2.5 
  
 Stödutredningens förslag ......................................................... 
  
 62 
  
 2.5.1 
  
 Inledning........................................................................ 
  
 62 
  
 2.5.2 
  
 Närmare om förslagen .................................................. 
  
 62 
  
 2.5.3 
  
 Remissinstansernas synpunkter ................................... 
  
 65 
  
 2.5.4 Stödutredningens förslag i det fortsatta arbetet ......... 
  
 67 
  
 2.6 
  
 Avgränsning av uppdraget ....................................................... 
  
 68 
  
 3 
  
 Tidigare utredningar.................................................... 
  
 69 
  
 3.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 69 
  
 3.2 
  
 2001 års materielförsörjnings- och 
  
 forskningsutredningar.............................................................. 
  
 69 
  
 3.3 
  
 Organisationsöversyner under perioden  
 2002–2004............. 
  
 71 
  
 3.4 
  
 Försvarsförvaltningsutredningen ............................................ 
  
 72 
  
 3.5 
  
 Försvarsstyrningsutredningen................................................. 
  
 74 
  
 3.6 
  
 Utredningarnas genomslag ...................................................... 
  
 76 
  
 4 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag ............. 
  
 77 
  
 4.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 77 
  
 4.2 
  
 Bakgrund................................................................................... 
  
 78 
  
 4.3 
  
 FoU på försvarsområdet – syfte med verksamheten ............. 
  
 78 
  
 4.3.1 FoU ur ett förmåge- och nyttoperspektiv................... 
  
 82 
  
 4.4 
  
 FoU på försvarsområdet – verksamhetens omfattning ......... 
  
 84 
  
 4.4.1 
  
 Försvarsrelaterad FoU.................................................. 
  
 84 
  
 4.4.2 
  
 Försvarsmaktens forsknings- och 
  
 utvecklingsverksamhet.................................................. 
  
 85 
  
 4.5 
  
 FoU på försvarsområdet – verksamhetens innehåll............... 
  
 86 
  
 4.5.1 Forskning, teknikutveckling samt  
 FoT-transfer......... 
  
 86 
  
 4.5.2 
  
 Studier och konceptutveckling..................................... 
  
 94 
  
 4.5.3 
  
 Organisations- metod- och materielförsök................. 
  
 96 
  
 4.5.4 
  
 Övrig koncernövergripande FoU ................................ 
  
 97 
  
 4.6 
  
 Ledning och inriktning av försvarets FoU ............................. 
  
 97 
  
 4.6.1 Försvarsmaktens strategi för FoU............................... 
  
 97 
  
 6 
  
 SOU 2011:36 
  
 Innehåll 
  
 4.6.2 Övergripande om försvarets  
 FOU-processer........... 
  
 104 
  
 4.7 
  
 Större aktörer på  
  
 FoU-området 
  – roller, ansvar och 
  
 resurser ................................................................................... 
  
 108 
  
 4.8 Utvecklingen rörande försvarets FoU.................................. 
  
 111 
  
 4.9 
  
 Några bedömningar och iakttagelser rörande dagens 
  
 FoU......................................................................................... 
  
 113 
  
 4.9.1 
  
 FoU på försvars- och säkerhetsområdet, särart 
  
 och särskilda förutsättningar...................................... 
  
 113 
  
 4.9.2 
  
 FoU eller annan verksamhet? .................................... 
  
 114 
  
 4.9.3 
  
 FoU som ett verktyg för beslut under osäkerhet..... 
  
 115 
  
 5 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag .................... 
  
 117 
  
 5.1 
  
 Materielförsörjning................................................................ 
  
 117 
  
 5.1.1 
  
 Inledning ..................................................................... 
  
 117 
  
 5.1.2 
  
 Bakgrund ..................................................................... 
  
 117 
  
 5.1.3 
  
 Den nya inriktningen för materielförsörjningen...... 
  
 118 
  
 5.1.4 
  
 Ansvar och roller ........................................................ 
  
 119 
  
 5.1.5 
  
 Allmänt om materielförsörjningsprocessen.............. 
  
 121 
  
 5.1.6 
  
 Materielförsörjningens processer .............................. 
  
 122 
  
 5.1.7 
  
 Strategi för materielförsörjning, m.m........................ 
  
 128 
  
 5.1.8 
  
 Materielförsörjningens olika skeden ......................... 
  
 131 
  
 5.1.9 
  
 Aktörernas roller och uppgifter................................. 
  
 134 
  
 5.1.10 
  
 Ekonomisk samordning ............................................. 
  
 139 
  
 5.1.11 
  
 Försvarsmaktens materiella tillgångar....................... 
  
 140 
  
 5.1.12 Internationellt försvarsmaterielsamarbete ................ 
  
 143 
  
 5.2 
  
 Logistikförsörjning................................................................ 
  
 147 
  
 5.2.1 
  
 Allmänt........................................................................ 
  
 147 
  
 5.2.2 
  
 Logistikens aktörer och verksamhet ......................... 
  
 155 
  
 5.2.3 
  
 Finansiering och kostnader........................................ 
  
 159 
  
 5.3 
  
 Gemensamt för materiel- och logistikförsörjningen........... 
  
 159 
  
 5.3.1 
  
 Aktörernas ansvar för materielen .............................. 
  
 159 
  
 5.3.2 
  
 Särskilt om styrning och uppföljning av 
  
 verksamheten .............................................................. 
  
 163 
  
 5.3.3 
  
 Offentlig-privat 
  samverkan, OPS.............................. 
  
 164 
  
 5.4 
  
 Särskilt om stödsystem.......................................................... 
  
 166 
  
 5.5 
  
 Pågående förändringsarbete .................................................. 
  
 168 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2011:36 
  
 5.5.1 
  
 Inom Försvarsmakten................................................. 
  
 168 
  
 5.5.2 
  
 Inom FMV................................................................... 
  
 169 
  
 6 
  
 Försvarsmyndigheterna.............................................. 
  
 173 
  
 6.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 173 
  
 6.2 
  
 Försvarsmakten ...................................................................... 
  
 173 
  
 6.2.1 
  
 Allmänt/Uppgifter...................................................... 
  
 173 
  
 6.2.2 Organisation, styrning och ledning ........................... 
  
 174 
  
 6.2.3 Särskilt om forsknings och utveckling ...................... 
  
 184 
  
 6.2.4 
  
 Särskilt om materielförsörjning.................................. 
  
 186 
  
 6.2.5 
  
 Särskilt om logistikverksamheten .............................. 
  
 189 
  
 6.2.6 
  
 Ekonomi, m.m............................................................. 
  
 195 
  
 6.3 
  
 Försvarets materielverk.......................................................... 
  
 196 
  
 6.3.1 
  
 Allmänt ........................................................................ 
  
 196 
  
 6.3.2 
  
 Uppgifter ..................................................................... 
  
 197 
  
 6.3.3 Organisation, styrning och ledning ........................... 
  
 198 
  
 6.3.4 
  
 Ekonomi, m.m............................................................. 
  
 203 
  
 6.4 
  
 Totalförsvarets forskningsinstitut......................................... 
  
 206 
  
 6.4.1 
  
 Allmänt ........................................................................ 
  
 206 
  
 6.4.2 
  
 Uppgifter ..................................................................... 
  
 206 
  
 6.4.3 
  
 Organisation................................................................ 
  
 207 
  
 6.4.4 
  
 Forskningsområden .................................................... 
  
 215 
  
 6.4.5 
  
 Internationellt samarbete ........................................... 
  
 217 
  
 6.4.6 
  
 Ekonomi, m.m............................................................. 
  
 219 
  
 6.5 
  
 Försvarshögskolan ................................................................. 
  
 222 
  
 6.5.1 
  
 Allmänt ........................................................................ 
  
 222 
  
 6.5.2 
  
 Uppgifter ..................................................................... 
  
 222 
  
 6.5.3 
  
 Organisation................................................................ 
  
 223 
  
 6.5.4 
  
 Utbildning ................................................................... 
  
 224 
  
 6.5.5 
  
 Forskning och forskningsämnen ............................... 
  
 229 
  
 6.5.6 Nordiskt samarbete i utbildningsfrågor .................... 
  
 234 
  
 6.5.7 
  
 Ekonomi m.m.............................................................. 
  
 234 
  
 7 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m............................... 
  
 239 
  
 7.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 239 
  
 7.2 
  
 Försvarsindustrin roll i ett säkerhetspolitiskt perspektiv.... 
  
 240 
  
 8 
  
 SOU 2011:36 Innehåll 
  
 7.3 
  
 Försvarsindustri i Sverige ...................................................... 
  
 242 
  
 7.3.1 
  
 Bakgrund och utveckling ........................................... 
  
 242 
  
 7.3.2 
  
 Ägarförhållanden ........................................................ 
  
 244 
  
 7.3.3 
  
 Verksamhetsområden ................................................. 
  
 244 
  
 7.3.4 
  
 Internationell verksamhet, m.m ................................. 
  
 245 
  
 7.3.5 
  
 Exportstöd .................................................................. 
  
 246 
  
 7.3.6 Exporttillstånd enligt lagen om krigsmateriel........... 
  
 246 
  
 7.3.7 
  
 Referenskundsbegreppet ............................................ 
  
 247 
  
 7.4 
  
 Försvarsindustriella basens betydelse................................... 
  
 247 
  
 7.5 
  
 Förändrat agerande hos försvarsindustrierna....................... 
  
 248 
  
 7.6 
  
 Förändrad gränsyta mellan myndigheter och industri ........ 
  
 250 
  
 8 
  
 Internationell utblick ................................................ 
  
 251 
  
 8.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 251 
  
 8.2 
  
 Finland.................................................................................... 
  
 253 
  
 8.2.1 
  
 Allmänt ........................................................................ 
  
 253 
  
 8.2.2 
  
 Forskning och utveckling ........................................... 
  
 254 
  
 8.2.3 
  
 Materielförsörjning ..................................................... 
  
 256 
  
 8.3 
  
 Norge 
  
 ...................................................................................... 
  
 260 
  
 8.3.1 ........................................................................ 
  
 Allmänt 
  
 260 
  
 8.3.2 ........................................... 
  
 Forskning och utveckling 
  
 260 
  
 8.3.3 ..................................................... 
  
 Materielförsörjning 
  
 263 
  
 8.3.4 ........................................................... 
  
 Försvarslogistik 
  
 264 
  
 8.4 
  
 Nederländerna........................................................................ 
  
 270 
  
 8.4.1 ........................................................................ 
  
 Allmänt 
  
 270 
  
 8.4.2 ........................................... 
  
 Forskning och utveckling 
  
 271 
  
 8.4.3 ................................ 
  
 Materielförsörjning och logistik 
  
 271 
  
 8.4.4 .............................................Övrigt stöd och tjänster 
  
 273 
  
 8.5 
  
 Sammanfattning ..................................................................... 
  
 273 
  
 9 
  
 Det framtida ...............................................försvaret 
  
 279 
  
 9.1 
  
 Utgångspunkter, ............................................................m.m 
  
 279 
  
 9.2 
  
 Förändringar avseende uppgifter och krav samt 
  
 insatsorganisation och beredskap ......................................... 
  
 281 
  
 9 
 Innehåll SOU 2011:36 
  
 9.2.1 
  
 Uppgifter för, och krav på, Försvarsmakten 2008 
  
 respektive 2010 och framåt......................................... 
  
 281 
  
 9.2.2 
  
 Försvarsmaktens insatsorganisation och 
  
 beredskap..................................................................... 
  
 284 
  
 9.2.3 
  
 Utlandsstyrkans avskaffande...................................... 
  
 287 
  
 9.3 
  
 Förändringsarbete och förändringsbehov............................. 
  
 289 
  
 9.4 
  
 Slutsatser................................................................................. 
  
 294 
  
 10 
  
 Försvarsmaktens behov av stöd .................................. 
  
 297 
  
 10.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 297 
  
 10.2 
  
 Utgångspunkter, m.m............................................................ 
  
 298 
  
 10.2.1 Försvarsmaktens underlag, m.m. ............................... 
  
 298 
  
 10.2.2 Försvarsmaktens bedömning av stödbehovet ........... 
  
 303 
  
 10.2.3 Några problemområden, m.m. ................................... 
  
 305 
  
 10.2.4 Stödutredningen.......................................................... 
  
 311 
  
 10.3 
  
 Sammanfattning...................................................................... 
  
 312 
  
 10.4 
  
 Överväganden och slutsatser................................................. 
  
 313 
  
 11 
  
 Forskning och utveckling samt materiel- och 
  
 logistikförsörjning som svarar mot nya krav och behov ..315 
  
 11.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 315 
  
 11.2 
  
 Generella utgångspunkter, m.m. ........................................... 
  
 315 
  
 11.2.1 Nya krav på försvarsmyndigheterna.......................... 
  
 315 
  
 11.2.2 Några nyckelobservationer......................................... 
  
 317 
  
 11.2.3 Erfarenheter från några länder ................................... 
  
 321 
  
 11.3 
  
 Överväganden och slutsatser................................................. 
  
 322 
  
 11.3.1 Inledning...................................................................... 
  
 322 
  
 11.3.2 Den nya försvarspolitiska inriktningen – nya krav 
  
 och nya behov.............................................................. 
  
 322 
  
 11.3.3 Dagens målbild – vad ska uppnås och vad krävs ....... 
  
 322 
  
 11.3.4 Forskning och utveckling........................................... 
  
 325 
  
 11.3.5 Materiel- och logistikförsörjning............................... 
  
 326 
  
 11.3.6 Förändrade gränssnitt och försörjningstrygghet ...... 
  
 327 
  
 11.3.7 Försvarsupphandling .................................................. 
  
 332 
  
 11.3.8 Renodling, spårbarhet och uppföljning ..................... 
  
 334 
  
 10 
  
 SOU 2011:36 
  
 Innehåll 
  
 11.3.9 Förändringar gällande organisationsstruktur............ 
  
 335 
  
 11.3.10 Ny finansieringsmodell och anslagsstruktur ...... 
  
 336 
  
 11.3.11 Bolagiseringsprövningar....................................... 
  
 336 
  
 12 
  
 Den framtida forsknings- och 
  
 utvecklingsverksamheten .......................................... 
  
 339 
  
 12.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 339 
  
 12.2 
  
 Utgångspunkter ..................................................................... 
  
 340 
  
 12.2.1 Regeringens syn på försvarsmaktens framtida 
  
 FoU ............................................................................. 
  
 340 
  
 12.2.2 Utvecklingstendenser av betydelse för försvarets 
  
 och samhällets behov av försvars- och 
  
 säkerhetsrelaterad FoU .............................................. 
  
 342 
  
 12.2.3 FoU på försvars- och säkerhetsområdet, särart 
  
 och särskilda förutsättningar...................................... 
  
 349 
  
 12.3 
  
 Försvarsmaktens syn på det framtida behovet av FoU ....... 
  
 354 
  
 12.3.1 Försvarsmaktens ekonomiska bedömningar 
  
 rörande behovet av FoU ............................................ 
  
 356 
  
 12.3.2 Risktaganden/osäkerheter med anledning av 
  
 minskad ambition på  
 FoU-området.......................... 
  
 361 
  
 12.4 
  
 Andra behov av FoU kopplat till försvars- och 
  
 säkerhetspolitiska mål............................................................ 
  
 362 
  
 12.5 
  
 Övervägandet och förslag...................................................... 
  
 364 
  
 12.5.1 Försvarsmaktens framtida behov av FoU................. 
  
 364 
  
 12.5.2 Nya forum och samarbetsformer för samhällets 
  
 behov av försvars- och säkerhetsrelaterad FoU........ 
  
 368 
  
 12.5.3 Ändrade principer för finansiering och avvägning 
  
 av samhällets försvars- och säkerhetsrelaterade 
  
 FoU ............................................................................. 
  
 370 
  
 13 
  
 Forskning och utveckling - framtida struktur ............... 
  
 375 
  
 13.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 375 
  
 13.2 
  
 Utgångspunkter ..................................................................... 
  
 375 
  
 13.2.1 Regeringens direktiv rörande en framtida 
  
 struktur för FoU......................................................... 
  
 375 
  
 13.2.2 Stödutredningens förslag ........................................... 
  
 376 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2011:36 
  
 13.2.3 Krav på ett framtida system för försvarets FoU....... 
  
 376 
  
 13.2.4 Försvarets framtida behov av FoU och relationen 
  
 till olika utförare ......................................................... 
  
 384 
  
 13.3 
  
 FOI:s nuvarande och framtida verksamhet .......................... 
  
 387 
  
 13.3.1 Dagens  
 FoU-verksamhet............................................ 
  
 388 
  
 13.3.2 Morgondagens  
 FoU-verksamhet............................... 
  
 390 
  
 13.3.3 Problemområden......................................................... 
  
 391 
  
 13.4 
  
 FOI:s framtida organisationsform ........................................ 
  
 394 
  
 13.4.1 Möjligheten att bolagisera FOI:s verksamhet........... 
  
 395 
  
 13.4.2 Frågan om myndigheters säljverksamhet på 
  
 marknaden ................................................................... 
  
 397 
  
 13.4.3 FOI:s verksamhet på konkurrensutsatta 
  
 marknader.................................................................... 
  
 399 
  
 13.4.4 Överväganden och bedömningar ............................... 
  
 400 
  
 13.5 
  
 Effektiviseringar av FOI:s verksamhet ................................. 
  
 401 
  
 13.5.1 Inledning...................................................................... 
  
 401 
  
 13.5.2 Utvecklingen av timpriserna ...................................... 
  
 403 
  
 13.5.3 Överväganden och bedömningar ............................... 
  
 404 
  
 13.6 
  
 Försvarshögskolan nuvarande och framtida verksamhet..... 
  
 406 
  
 13.6.1 Inledning...................................................................... 
  
 406 
  
 13.6.2 Dagens  
 FoU-verksamhet............................................ 
  
 407 
  
 13.6.3 Morgondagens  
 FoU-verksamhet............................... 
  
 411 
  
 13.6.4 Problemställningar...................................................... 
  
 412 
  
 13.7 
  
 FHS framtida organisation och koppling till 
  
 vetenskapssamhället ............................................................... 
  
 414 
  
 13.7.1 Överväganden och bedömningar ............................... 
  
 415 
  
 14 
  
 En sammanhållen försvarslogistik............................... 
  
 421 
  
 14.1 
  
 En sammanhållen försvarslogistik......................................... 
  
 421 
  
 14.2 
  
 Styrning................................................................................... 
  
 430 
  
 14.3 
  
 Förändrade gränssnitt mellan staten och privata aktörer .... 
  
 433 
  
 14.4 
  
 Försörjningstrygghet ............................................................. 
  
 440 
  
 14.5 
  
 Privata aktörers utmaningsprojekt........................................ 
  
 447 
  
 12 
  
 SOU 2011:36 
  
 Innehåll 
  
 15 
  
 Upphandling av försvarslogistik, m.m. ........................ 
  
 451 
  
 15.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 451 
  
 15.2 
  
 Upphandlingsregler inom Europeiska unionen ................... 
  
 452 
  
 15.2.1 Regler om offentlig upphandling............................... 
  
 452 
  
 15.2.2 Grundläggande principer............................................ 
  
 453 
  
 15.3 
  
 Direktivet om upphandling på försvars- och 
  
 säkerhetsområdet ................................................................... 
  
 454 
  
 15.3.1 Ett nytt direktiv om försvars- och 
  
 säkerhetsupphandling................................................. 
  
 455 
  
 15.3.2 Tillämpningsområde................................................... 
  
 456 
  
 15.3.3 Undantaget i artikel 346 i  
 EUF-fördraget ................ 
  
 457 
  
 15.3.4 Vissa upphandlingsförfaranden m.m......................... 
  
 459 
  
 15.3.5 Fördragets efterlevnad................................................ 
  
 460 
  
 15.4 
  
 Försvars- och säkerhetsupphandlingsutredningen .............. 
  
 460 
  
 15.4.1 Inledning ..................................................................... 
  
 460 
  
 15.4.2 Försvars- och säkerhetsmarknaden ........................... 
  
 460 
  
 15.5 
  
 Försörjningstrygghet och offentlig upphandling ................ 
  
 462 
  
 15.5.1 Krav på försörjningstrygghet..................................... 
  
 462 
  
 15.5.2 Analys av krav tidigt i processen ............................... 
  
 462 
  
 15.5.3 Möjligheterna att göra modifieringar ........................ 
  
 463 
  
 15.5.4 Behoven av att ingå internationella avtal om 
  
 materielsamarbete....................................................... 
  
 463 
  
 15.6 
  
 Överväganden kring vissa upphandlingsrättsliga 
  
 frågeställningar....................................................................... 
  
 464 
  
 15.6.1 Splittrad försörjningskedja påverkar 
  
 upphandlingen av varor och tjänster ......................... 
  
 464 
  
 15.6.2 Försvarsupphandlingsdirektivets påverkan............... 
  
 464 
  
 15.6.3 Ett sammanhållet ansvar för upphandlingar ............. 
  
 465 
  
 15.7 
  
 Överprövning i domstol........................................................ 
  
 467 
  
 15.7.1 Bakgrund ..................................................................... 
  
 467 
  
 15.7.2 Ökad specialisering, m.m. .......................................... 
  
 468 
  
 15.7.3 Förtur och tidsfrister.................................................. 
  
 469 
  
 15.7.4 Avgift vid begäran om överprövning......................... 
  
 470 
  
 15.7.5 Officialprincipen......................................................... 
  
 471 
  
 15.7.6 Preklusionsregler ........................................................ 
  
 471 
  
 15.7.7 Ersättning för rättegångskostnader........................... 
  
 473 
  
 13 
  
 Innehåll SOU 2011:36 
  
 16 
  
 Försvarslogistik – en ny struktur ................................. 
  
 475 
  
 16.1 
  
 Inledning 
  
 ................................................................................. 
  
 478 
  
 16.2 
  
 Kraven på ..................en ny struktur för försvarslogistiken 
  
 480 
  
 16.3 
  
 Handlingsalternativ................................................................ 
  
 484 
  
 16.3.1 Tidigare ............................................................förslag 
  
 484 
  
 16.3.2 Aktuella .......................................handlingsalternativ 
  
 487 
  
 16.4 
  
 Överväganden .....................................................och förslag 
  
 505 
  
 16.4.1 Värdering ............................................av alternativen 
  
 506 
  
 16.4.2 Rangordning .......................................av alternativen 
  
 511 
  
 16.5 
  
 Precisering ......................av en ny framtida försvarslogistik 
  
 512 
  
 16.5.1 Försvarslogistikens ....................................inriktning 
  
 512 
  
 16.5.2 Verksamhetsövergångar.............................................. 
  
 512 
  
 16.5.3 Ansvarsförhållanden ................................................... 
  
 517 
  
 16.5.4 Styrning, ............................kontroll och uppföljning 
  
 519 
  
 16.6 
  
 Systemstödet........................................................................... 
  
 521 
  
 16.6.1 Försvarsmaktens ekonomi- och 
  
 resursledningssystem ....................................(PRIO) 
  
 521 
  
 16.6.2 Försvarsstrukturutredningens ................bedömning 
  
 526 
  
 16.7 
  
 Bedömda ..............................................effekter Alternativ 2 
  
 527 
  
 16.7.1 Inledning...................................................................... 
  
 528 
  
 16.7.2 Kostnadsreduktioner .................................................. 
  
 528 
  
 16.7.3 Ej kvantifierbara ............................................effekter 
  
 534 
  
 16.7.4 Särskilt om Försvarsmaktens bedömda 
  
 rationaliseringseffekter .......................(Alternativ 1) 
  
 537 
  
 16.8 
  
 Finansieringsfrågor ................................................................ 
  
 539 
  
 16.8.1 Nuvarande ...............................................finansiering 
  
 539 
  
 16.8.2 En ............................utvecklad form för finansiering 
  
 540 
  
 16.9 
  
 Nya verksamhetsformer, OPS och utvecklad 
  
 industrisamverkan .................................................................. 
  
 541 
  
 16.10Genomförande........................................................................ 
  
 542 
  
 16.10.1 
  
 Verksamhetsövergångar och minskat 
  
 ........................................................ 
  
 personalbehov 
  
 542 
  
 16.10.2 ................... 
  
 Genomförandearbetets organisering 
  
 544 
  
 16.10.3 ......................................... 
  
 Mora genomförande 
  
 544 
  
 14 
 SOU 2011:36 Innehåll 
  
 16.10.4 
  
 Författningsändringar .......................................... 
  
 545 
  
 16.10.5 
  
 Namnbyte ............................................................. 
  
 545 
  
 16.10.6 
  
 Tidsaspekter .......................................................... 
  
 545 
  
 16.11Särskilt om evaluering och certifiering av IT- 
  
 säkerhetsprodukter m.m........................................................ 
  
 546 
  
 16.11.1 
  
 Uppdraget ............................................................. 
  
 546 
  
 16.11.2 
  
 Verksamheten ....................................................... 
  
 546 
  
 16.11.3 
  
 Informationssäkerhetsutredningens 
  
 bedömningar .......................................................... 
  
 548 
  
 16.11.4 
  
 Försvarsstrukturutredningens bedömning ......... 
  
 548 
  
 17 
  
 En sammanhållen styrning av försvarslogistiken........... 
  
 551 
  
 17.1 
  
 Inledning 
  
 ................................................................................. 
  
 552 
  
 17.2 
  
 En utvecklad ............................................................styrning 
  
 552 
  
 17.2.1 Generella ..........................................utgångspunkter 
  
 552 
  
 17.2.2 Styrning ..........................av försvaret som en helhet 
  
 553 
  
 17.2.3 En ..stärkt utvärderings- och uppföljningskapacitet 
  
 559 
  
 17.3 
  
 En ändamålsenlig finansieringsmodell för 
  
 försvarslogistikförsörjningen ................................................ 
  
 566 
  
 17.3.1 Livingston och ansvarsdelning ger motiv till en 
  
 ändrad ........................................finansieringsmodell 
  
 566 
  
 17.3.2 Finansiering via statskapital – 
  
 Statskapitalmodellen................................................... 
  
 569 
  
 17.3.3 Finansiering med bruttoanslag – 
  
 Bruttoanslagsmodellen............................................... 
  
 577 
  
 17.3.4 En .........................jämförande analys av modellerna 
  
 581 
  
 17.3.5 Utredningens ......................................överväganden 
  
 584 
  
 17.4 
  
 Förändringar ............................i anslag och anslagsstruktur 
  
 585 
  
 17.4.1 Flera motiv för att ändra anslag och 
  
 anslagsstruktur............................................................ 
  
 585 
  
 17.4.2 Utredningens ......................................överväganden 
  
 590 
  
 18 
  
 Statliga bolag .......................inom försvarslogistiken? 
  
 593 
  
 18.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 593 
  
 18.2 
  
 Försvarets ............................................................fastigheter 
  
 593 
  
 18.2.1 Bakgrund ..................................................................... 
  
 593 
  
 15 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2011:36 
  
 18.2.2 Flexibel och kostnadseffektiv lokalförsörjning......... 
  
 594 
  
 18.2.3 Fastighetsförvaltning i myndighetsform 
  
 respektive bolagsform................................................. 
  
 594 
  
 18.2.4 Nuvarande hyresmodell.............................................. 
  
 595 
  
 18.2.5 Försvarsmaktens lokalutnyttjande............................. 
  
 596 
  
 18.2.6 Omstrukturering av fastighetsförvaltningen ............ 
  
 596 
  
 18.2.7 Försvarsmaktens ansvar för sin lokalförsörjning...... 
  
 597 
  
 18.2.8 Sammanfattning .......................................................... 
  
 597 
  
 18.3 
  
 Statliga bolag inom andra delar av försvarslogistiken .......... 
  
 597 
  
 18.3.1 Inledning...................................................................... 
  
 598 
  
 18.3.2 Möjligheten till bolagisering....................................... 
  
 598 
  
 18.3.3 Myndigheternas synpunkter ...................................... 
  
 599 
  
 18.4 
  
 Utredningens överväganden.................................................. 
  
 600 
  
 18.5 
  
 Exemplet QinetiQ.................................................................. 
  
 602 
  
 18.5.1 Bakgrund ..................................................................... 
  
 602 
  
 18.5.2 DERA:s verksamhet delas upp mellan en ny 
  
 myndighet och ett bolag............................................. 
  
 602 
  
 18.5.3 Davis börsnoteras och säljs ut ................................ 
  
 603 
  
 18.5.4 Verksamhet i dag......................................................... 
  
 604 
  
 19 
  
 Besparingsförslagen m.m. – sammanfattning............... 
  
 605 
  
 19.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 605 
  
 19.2 
  
 De sammanlagda besparingarna............................................. 
  
 606 
  
 19.3 
  
 Forskning och utveckling ...................................................... 
  
 608 
  
 19.4 
  
 Försvarslogistik ...................................................................... 
  
 611 
  
 19.5 
  
 Besparingar och risker............................................................ 
  
 614 
  
 19.6 
  
 Användning av frigjorda medel ............................................. 
  
 616 
  
 20 
  
 Konsekvensanalys..................................................... 
  
 621 
  
 20.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 621 
  
 20.2 
  
 Verksamhetsmässiga konsekvenser....................................... 
  
 621 
  
 Minskad handlingsfrihet ur en kunskapssynvinkel.............. 
  
 622 
  
 Konsekvenser av eventuella omorganiseringar av FHS ....... 
  
 622 
  
 16 
  
 SOU 2011:36 
  
 Innehåll 
  
 Utmaningar för FMV som mottagare av nya 
  
 verksamheter............................................................... 
  
 623 
  
 20.3 
  
 Statsfinansiella konsekvenser ................................................ 
  
 623 
  
 Särskilt om PRIO................................................................... 
  
 625 
  
 20.4 
  
 Konsekvenser för företagen .................................................. 
  
 626 
  
 20.5 
  
 Andra samhällsekonomiska konsekvenser........................... 
  
 627 
  
 20.6 
  
 Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen ................ 
  
 628 
  
 20.7 
  
 Konsekvenser för sysselsättningen ....................................... 
  
 628 
  
 20.8 
  
 Övriga konsekvenser ............................................................. 
  
 628 
  
 Behov av författningsändringar - sammanställning .............. 
  
 629 
  
 Särskilt yttrande .............................................................. 
  
 633 
  
 Referenser ...................................................................... 
  
 635 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Direktiv............................................................................ 
  
 643 
  
 Bilaga 2 
  
 Tilläggsdirektiv................................................................ 
  
 649 
  
 17 
 Förkortningar 
  
 AAP 48 
  
 Allied Administrative Publication 
  
 AK 
  
 Anskaffningskontor 
  
 BP 
  
 Budgetproposition 
  
 BRÅ 
  
 Brottsförebyggande rådet 
  
 BU 
  
 Budgetunderlag 
  
 CBRN 
  
 Chemical, biological, radiological, and nuclear – kemisk, biologisk, 
  
 radiologisk och nukleär 
  
 CCRA 
  
 Common Criteria Recognition Arrangement 
  
 CDC 
  
 Commando DienstenCentra 
  
 CD& PM 2005.  
 Försvarets styrning – styrkedjan från statsmakternas beslut till verklighet 
 , Statskontoret (Dnr  
  
 2004/431-5); 
  
  samt ESV 2005:10.  
 Styrningen av försvaret 
 . Ekonomistyrningsverket.. 
  
 11 
  
 SOU 2005:92. 
  
 75 
  
 Tidigare utredningar 
  
 SOU 2011:36 
  
 3.6 
  
 Utredningarnas genomslag 
  
 2004 års försvarsbeslut medförde att besparingsperspektivet kom att bli dominerande i det förändringsarbete beträffande försvarets stödverksamheter som initierades från statsmaktsnivå från mitten av 2000 och framåt. De utredningar som genomfördes före denna tidpunkt utgick därför från andra förutsättningar än vad som senare kom att gälla. Försvarsförvaltningsutredningen var den första av de besparingsutredningar som tillsattes beträffande stöd- verksamheterna efter 2004 års försvarsbeslut. Utredningen föreslog kostnadsreduktioner i försvarets lednings- och stödverksamheter om totalt 2 miljarder kronor per år. Försvarsförvaltningsutred- ningens förslag genomfördes till stora delar. Omställningsarbetet kunde genomföras enligt plan och de föreslagna reduktionerna och effektiviseringarna bedömdes ha realiserats i planerad utsträckning. Omställningen innebar att personalstyrkan vid stödmyndigheterna minskade med sammanlagt 1 100 årsarbetskrafter mellan 2004 och 2008. Detta bedömdes dock inte ha påverkat myndigheternas leveransförmåga 
  
 12 
  
 . 
 Försvarsstyrningsutredningen behandlade försvarets styrnings- och finansieringsformer generellt. Hela styrkedjan från riksdagen via regeringen till försvarets myndigheter analyserades. Stöd- verksamheterna berördes indirekt på så sätt att uppdragsstyrningen vad en av de styrningsformer som omfattades av utredningens uppdrag. Försvarsstyrningsutredningen föreslog dock inte några förändringar i denna styrningsform. Varken Försvarsstyrnings- utredningen eller andra utredningar som genomfördes beträffande styrningen av försvaret medförde några långtgående ändringar av den grundläggande styrmodellen. Däremot genomfördes mindre ändringar som syftade till att ytterligare renodla användningen av anslags- och avgiftsfinansiering inom ramen för modellen. 
 Ingen av de utredningar som behandlats i detta kapitel har före- slagit några större förändringar i myndighetsstrukturen inom stöd- verksamheterna. De första förslagen till långtgående förändringar i myndighetsstrukturen inom stödverksamheterna redovisades av Försvarsberedningen i den rapport som kom i juni 2008. Som framgår av kapitel 2 redovisade även Stödutredningen långtgående förslag till strukturförändringar inom stödverksamheterna. En följd av Stödutredningen blev att Försvarsexportmyndigheten inrättades 2010 med ansvar för exportstöd och försäljning av övertalig materiel. 
  
 12  
  
 2009:11.  
 Omställning av det militära försvaret. Status i juni 2009 
 . Statskontoret. 
  
 76 
  
 4 
  
 Forsknings- och utvecklings- verksamheten i dag 
  
 4.1 
  
 Inledning 
  
 Forskning och utveckling (FoU) för försvarets behov utgör en del av den vidare processen att forma en säkerhets- och försvarspolitik, att utforma försvarets olika delar, att skapa funktioner, enheter och förband samt utveckla försvarsförmåga. FoU bidrar i olika grad till utvecklingen inom angivna delar. Det är i detta sammanhang därför nödvändigt att beskriva kopplingen mellan FoU och utformning av funktioner, förband och system inom det militära försvaret samt de funktioner som stödjer samhällets krisberedskap. 
 Denna koppling sker inom det militära försvaret främst genom den doktrin- och strategiutveckling samt studie- och planerings- process som Försvarsmakten bedriver i samverkan med försvars- sektorns övriga myndigheter och i viss utsträckning även industrin. Inom området för samhällets krisberedskap har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) motsvarande roll som För- svarsmakten har inom det militära försvaret. 
 I detta kapitel redovisas en kartläggning av innehållet i dagens FoU samt hur FoU i dagsläget leds, inriktas och nyttiggörs för olika ändamål inom det militära försvaret. Kartläggningen baseras på styrande dokument och underlag som inhämtats från berörda myndigheter samt den konsultrapport som lämnats till utredningen av konsultföretaget PricewaterhouseCoopers (PWC) 
  
 1 
  
 . 
  
 1  
 I konsultrapporten framhålls att beskrivningen i rapporten utgår dels från skriftligt under- lag som lämnats av berörda myndigheter, dels från observationer i samband med arbets- möten, föredragningar och intervjuer. Beskrivningen utgår från formella styrdokument och gemensamma underlag och kan inte anses vara heltäckande när det gäller informell styrning eller faktisk tillämpning av gällande riktlinjer eller processbeskrivningar. Vidare anges genom intervjuer med berörd personal samt av tillgängliga utvärderingar, rapporter och annan doku- mentation, att det finns exempel på felaktig eller ineffektiv tillämpning av gällande riktlinjer för forsknings- och utvecklingsverksamheten. Det finns även tecken på att styrande doku- ment inte har synkroniserats med samordningsavtal. Konsultens rapport har även kvalitets- säkrats genom granskning av till utredningen knutna myndighetsexperter. 
 77 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 4.2 
  
 Bakgrund 
  
 Försvarets FoU kan beskrivas ur olika perspektiv och värderas från olika utgångspunkter. FoU ska inriktas så att den stödjer utveck- lingen inom berörda delar av statsbudgetens utgiftsområde 6. 
  
 FoU spelar en roll i ett  
 säkerhetspolitiskt, försvarspolitiskt  
 såväl som ett  
 näringspolitiskt  
 perspektiv. Detta kan sägas handla om tre aspekter: för det första så utgör resultat från FoU på försvars- och säkerhetsområdet, genom sin karaktär av framåtblickande och kun- skapsgenererande, en viktig del av grunden för svensk försvars- och säkerhetspolitik i vid mening; för det andra så utgör FoU på för- svars- och säkerhetsområdet en  
  
 kunskaps-, 
  
  kompetens- och tek- nikgenererande resurs som innebär att Försvarsmakten och andra aktörer på området bättre kan lösa sina uppgifter och stå redo för framtidens utmaningar; och för det tredje så genererar FoU inno- vationer och näringspolitiska effekter. 
  
 4.3 
  
 FoU på försvarsområdet – syfte med verksamheten 
  
 Det övergripande syftet med Försvarsmaktens FoU är att både på kort och lång sikt stödja den fortsatta realiseringen av ett flexibelt och tillgängligt insatsförsvar. Pågående och planerade insatser ska stödjas genom tidig och effektiv avtappning av resultat från FoU. FoU ska bidra till att ge Försvarsmakten den handlingsfrihet som krävs för att kunna möta framtida osäkerheter, förändrade förmåge- behov samt de möjligheter och risker som nya teknologier skapar. 
 Ett problem i sammanhanget är att de flesta myndigheter inte skiljer mellan FoU eller andra närliggande verksamheter. 
  
 2  
  
 Samma situation föreligger för Försvarsmakten. Därmed existerar det svåra gränsdragningsproblem inom ramen för det som Försvarsmakten väljer att definiera som FoU rörande vad som verkligen kan sägas vara FoU respektive exempelvis analys och utvärdering. 
 Vi har i vår definition av  
 forskning  
 respektive  
 utvecklingsverk- samhet  
 valt att utgå från de definitioner som tidigare har presente- rats i kapitel 2,  
 Utgångspunkter 
 . 
 Inom Försvarsmakten finns oftast en bestämd militär tillämp- ning i sikte för forskningssatsningar. Försvarsmakten bedriver behovs- 
  
 2  
  
 SOU 2008:118,  
 Styra och ställa – förslag till en effektivare statsförvaltning 
 , avsnitt 2.6.3. Förvaltningskommittén. 
  
 78 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 motiverad forskning vilket i myndighetens fall innebär att forsk- ningens frågeställningar ska vara relevanta för den aktuella tillämp- ningen genom att spårbarhet finns mellan operativa behov eller krav och forskningsfrågan. 
 Med begreppet utvecklingsverksamhet avses primärt kunskaps- utveckling i en vid bemärkelse, som underlag för förmågeinriktning och/eller materielförsörjning. FoU för Försvarsmaktens behov bedrivs i varierande omfattning vid förband, skolor och centra samt via externa beställningar, främst till Försvarets materielverk (FMV), Försvarshögskolan (FHS), Totalförsvarets forskningsinstitut (FOI) och Fortifikationsverket (FortV) samt industri/företag. 
 Med den definition som vi har valt av forskning respektive utveckling är det analys- och metodstöd som FOI lämnar i formen av t.ex. direktstöd inne i Försvarsmaktens högkvarter alternativt tekniska undersökningar i nära anslutning till Försvarsmaktens insatser verksamheter som befinner sig i ett gränsland mellan FoU och annan verksamhet. Dessa verksamheter spelar viktiga roller för Försvarsmaktens strategiska kompetens- och kunskapsförsörjning, men de definitioner av FoU som vi har valt fångar inte all relevant verksamhet. En vägledande princip för att lyckas fånga in det som kan inkluderas i  
 FoU-verksamhet 
  har därför varit att beakta de verksamheter som återfinns inom ramen för våra definitioner av FoU alternativt använder forskningsbaserad kunskap för att lösa ställda uppgifter. Det är utredningens bedömning att denna syn täcker in merparten av den verksamhet som återfinns inom ramen för vad Försvarsmakten väljer att redovisa som FoU samt de FoU- beställningar som Försvarsmakten lägger på FOI, FHS och FMV. Utredningen återkommer till frågan om FoU relativt annan verksamhet, och potentiella problem med dagens sätt att hantera  
 FoU-begreppet 
  i Försvarsmaktens, i avsnitt 4.9.2. FOI redovisar i sin årsredovisning för 2010 en syn där myndigheten pekar på FoU som den  
 kunskapsuppbyggande  
 delen av verksamheten, vilken syftar till att säkerställa att relevanta kompetenser finns tillgängliga i fram- tiden. Den  
 övriga  
 verksamheten skulle därmed vara när den forsk- ningsbaserade kunskapen används för att lösa uppgifter i närtid. Där- med finns det en tydlig koppling mellan de mer renodlade FoU- verksamheterna och annan verksamhet som samma personal utför. 
 Tidigare utredningar har arbetat med olika indelningar och kate- goriseringar av försvarets FoU. Vi har i likhet med betänkandet  
 En 
  
 79 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 effektiv förvaltning för insatsförsvaret 
  
 3  
  
 identifierat fyra huvudkatego- rier inom vilka det uppfattas som relevant att även i framtiden bedriva försvarsrelaterad FoU: 
  
 1. 
  
 Insatsorganisationens behov. Här avses FoU som är direkt kopplad till existerande förbandstyper och där FoU behöver bedrivas som ett led i att vidmakthålla, utnyttja och anpassa för- banden för olika typer av insatser. Tidshorisonten är här 5 till maximalt 10 år. Inriktningen är främst kunskapsuppbyggande FoU inom ramen för etablerade forskningsområden. 
  
 2. 
  
 Försvarets långsiktiga behov. Här avses FoU som är kopplat till behovet av att följa generell forskning och teknikutveckling vars militära tillämpningar kan bli särskilt betydelsefulla för försva- rets förmåga att framgent lösa sina uppgifter. Tidshorisonten är här  
  
 10–20 
  år eller längre. Inriktningen är främst möjlighetsdri- ven FoU mot nya forskningsområden. 
  
 3. 
  
 Försvarsindustriella behov. Här avses FoU som efter explicita överväganden bör bedrivas med statlig finansiering inriktad mot tekniska och industriellt lovande områden och som är av sär- skild försvars- och näringspolitisk betydelse. Denna typ av FoU bör vara av generisk och innovativ natur där en ökad öppenhet i förhållande till utfall och resultat bör kunna accepteras. 
  
 4. 
  
 Regeringens behov. Här avses forskning som är av  
  
 utrikes-, 
  säkerhets- och försvarspolitisk karaktär och som är av särskild betydelse för regeringens inriktning av politiken på respektive område. 
 Om perspektiven vidgas till närliggande verksamheter hos För- svarsmakten kan en ytterligare kategori läggas till de ovanstående: 
  
 5. 
  
 Försvarets omedelbara behov. Här avses FoU, eller mycket när- liggande verksamhet, som främst har formen av kunskapsavtap- pande karaktär och sker insatsnära eller som direktstöd i För- svarsmaktens interna processer. Tidshorisonten är här omedel- bar till 5 år. Inriktningen är främst kunskapsavtappande FoU inom ramen för etablerade forskningsområden. 
  
 Försvarets satsningar på FoU inriktas och genomförs utifrån ett  
 nyttoperspektiv 
 , där försvarets behov ska vara styrande. Detta inne- 
  
 3  
 SOU 2005:96. 
 80 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 bär att det måste finnas en kvalificerad beställarkompetens avse- ende FoU inom regeringskansliet och vid de beställande myndig- heterna samtidigt som man tar råd av sektorns egna forsknings- organisationer och annan vetenskaplig och teknisk kompetens inom och utom landet vid inriktning, genomförande och utvärdering av  
 FoU-insatserna. 
  
 Förmågan att  
 leda  
 försvarets utveckling stöds genom FoU- insatser inom ramen för Försvarsmaktens studie- och planerings- verksamhet samt den utbildnings- och övningsverksamhet som be- drivs på alla ledningsnivåer. Förmåga till  
 verkan  
 stöds inom ramen för den fortlöpande förbands- och taktikutvecklingen. Det i eko- nomiska termer mest omfattande stödet från  
 FoU-verksamheten 
  ges inom ramen för  
 materielförsörjningsprocessen 
 , där  
 FoU-insatser 
  görs i alla skeden från tidiga studier till avveckling av materiel. 
 Inom forskning och teknikutveckling upprätthålls olika kom- petenser samtidigt som fokuserade satsningar görs mot områden som är särskilt viktiga för det militära försvaret. Inom utvecklings- verksamheten har de senaste årens reduceringar inom det militära försvarets materielutveckling dock medfört behov av att tydligare prioritera mellan olika system- och kompetensområden. 
 Samtidigt kan konstateras att  
 kommersiellt  
 driven FoU ökar i betydelse för försvaret. Den snabba teknikutvecklingen inom för olika försvarssystem avgörande teknikområden tillsammans med långa omsättningstider för plattformssystem ställer krav på fortsatt förnyelse. Det måste därför särskilt beaktas i vilken grad försvaret kan finna former för samverkan med den civilt inriktade industrin. Därmed uppstår ett speciellt problem då denna industri vänder sig mot en civil marknad som i volym överstiger försvarets behov av motsvarande tjänster och produkter samtidigt som kraven på pro- dukternas utformning och prestanda i viss utsträckning är olika. De militära kraven på t.ex. robusthet och säkerhet mot olika typer av störning och motverkan finns oftast inte lika uttalade på den civila marknaden. Inom områden där kommersiella intressen är drivande fokuseras därför försvarets satsningar till systeminsikt och nyckel- teknologier som är avgörande för militära tillämpningar. Kontakt- ytorna mot den forskning som bedrivs vid universitet och hög- skolor och med civil teknikutveckling har också blivit allt viktigare i takt med att gränserna mellan militär och civil teknikutveckling suddas ut. 
 Den ökande internationaliseringen och det faktum att det inom det svenska försvaret bara genomförs en bråkdel av världens sam- 
 81 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 lade, försvarsrelaterade  
 FoU-satsningar 
  gör det också nödvändigt att systematiskt samverka internationellt där detta är möjligt och kostnadseffektivt samt förenligt med svenska säkerhetspolitiska målsättningar. För att lyckas med en sådan strategi är det av avgö- rande betydelse att Sverige som nation har något att erbjuda i form av kompetenser av hög kvalitet. Uppbyggnad och fortlöpande utveck- ling av sådan kompetens är en viktig del av  
 FoU-verksamheten. 
  
 4.3.1 
  
 FoU ur ett förmåge- och nyttoperspektiv 
  
 FoU på försvarsområdet kan även ses ur ett  
 förmåge-  
 och  
 nyttoper- spektiv  
 i vilket verksamheten relateras till de olika förmågor som försvarsmyndigheterna ska utveckla och besitta för att på bästa sätt lösa av statsmakterna givna uppgifter. Regeringen har angivit att Försvarsmakten ska ha operativ förmåga i termer av  
 omvärldsbevak- ning, insatser  
 och  
 utveckling  
 (se kapitel 9,  
 Det framtida försvaret 
 ). 
  
 4 
  
 För det  
 första  
 måste Försvarsmaktens ha en operativ förmåga till  
 omvärldsbevakning 
 . I detta ligger bl.a. att upptäcka hot mot Sverige, följa den militärstrategiska och militärtekniska omvärldsutveck- lingen samt analysera olika aktörers verksamheter, förmågor och avsikter. Inom ramen för denna förmåga ska även Försvarsmakten ha förmågan att ta fram underlag för beslut om beredskapshöj- ningar, insatser samt förändring av operativ förmåga. 
 För det  
 andra  
 måste Försvarsmakten ha en operativ förmåga till  
 insatser 
 . I detta ligger bl.a. att kunna hantera frågor rörande territo- riell integritet, luft- och havsövervakning, olika former av incident- hantering, stöd till övriga samhället samt skydd av egna anlägg- ningar såväl som förmågan till insatser med militära förband natio- nellt och internationellt, mot kvalificerade och okvalificerade aktö- rer samt i hela skalan från lågintensiva till högintensiva konflikt- nivåer. 
 För det  
 tredje  
 måste Försvarsmakten ha en operativ förmåga till  
 utveckling  
 av militär förmåga. I detta ligger bl.a. att bedriva studier och försök samt att genom forskningsuppdrag till andra myndig- heter, organisationer och institut kunna utveckla befintliga och nya förband, nya kompetenser och förändrad operativ förmåga och funktioner bl.a. för att kunna möta förändrade krav eller en föränd- rad säkerhetspolitisk situation. 
  
 4  
  
 Prop. 2008/09:140,  
 Ett användbart försvar 
 . 
  
 82 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Vi har i detta sammanhang identifierat krav på tre övergripande förmågor som bör föreligga för att säkerställa att det försvarspoli- tiska inriktningsbeslutets intentioner inom detta område kan för- verkligas. 
 För det  
 första  
 måste förmågan till  
 övergripande ledning  
 vad avser statsmakternas förmåga att leda och samordna försvarets utveck- ling genom försvarsbeslut, försvarspolitiska propositioner m.m. samt myndigheternas framtagande av underlag för detta ändamål säkerställas. 
 För det  
 andra  
 måste förmåga till  
 anpassning  
 mot nya villkor och uppgifter i en osäker framtida omvärldsutveckling säkerställas. Detta innefattar att skapa en omvärldsuppfattning, att uppmärksamma nya hot och möjligheter, att pröva nya alternativ, att skapa kunskap och att förbereda genomförande av tänkbara anpassningsåtgärder. 
 För det  
 tredje  
 måste  
 förmåga  
 att använda försvarsresurserna för  
 operativa  
 uppgifter i enlighet med aktuell inriktning av försvars- politiken säkerställas. 
 FoU stödjer de ovanstående i samtliga, om än i olika hög ut- sträckning, aspekter. På ett övergripande plan kan  
 FoU-satsning- 
  arna sägas syfta till att skapa förmåga till anpassning mot olika typer av hot, risker, villkor och uppgifter som kan uppstå i fram- tiden – men de kunskaper som genereras av FoU används för att möjliggöra samtliga krav på förmågor. 
 Även inom området för  
 samhällets krisberedskap  
 fokuseras FoU- satsningarna på ett övergripande plan till att skapa förmåga till anpassning mot olika typer av hot, risker, villkor och uppgifter som kan uppstå i framtiden. Stöd till förmågan att leda samhällets utveckling inom detta område utgörs bl.a. av forsknings- och stu- dieverksamhet, utbildningsinsatser och övningar. Forsknings- och studieverksamheten syftar bl.a. till att bygga upp kunskaper om och förståelse för omvärldsutvecklingen och successivt förändrade förutsättningar och villkor för kunna skydda samhället mot olika typer av risker och hot. Utvecklingsverksamheten inom detta område har karaktären av åtgärder för att bl.a. stärka och skydda samhällets infrastruktur mot olika typer av hot och risker samt på olika sätt bidra till samhällets krishanteringsförmåga. Liksom för det militära försvaret är det här betydelsefullt att utveckla det internationella samarbetet, bl.a. med syfte att utveckla förmågan till krishantering och säkerhetsfrämjande verksamhet samt för att få ta del av resultat som kan nyttiggöras i utvecklingen av verksamheten att skydda samhället mot olika risker och hot. 
 83 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Sammanfattningsvis kan FoU analyseras i ett förmåge- och nyttoperspektiv genom att relatera satsningar på FoU i de ovanstå- ende perspektiven. På vilket sätt FoU stödjer krav på operativ för- måga, krav på förmåga för att kunna realisera det försvarspolitiska inriktningsbeslutets intentioner samt viktiga verksamheter hos För- svarsmakten är ett mått på relevansen och vikten av de satsningar som sker på FoU. 
  
 4.4 
  
 FoU på försvarsområdet – verksamhetens omfattning 
  
 4.4.1 
  
 Försvarsrelaterad FoU 
  
 Försvarsrelaterad FoU finansieras av anslag, uppdrag från För- svarsmakten, FMV, MSB m.fl. samt via uppdrag från Regerings- kansliet. 
 Försvarsmakten redovisar sina satsningar på FoU genom den s.k. verksamhetsgren 3 (VG 3). Inom ramen för VG 3 beställer Försvarsmakten forskning från bl.a. FOI, FHS, universitet och högskolor samt teknikutveckling från FMV. FOI och FHS utför en stor del av forskningen i egen regi medan beställningarna till FMV omsätts i nya uppdrag till främst industrin, men även FOI, FHS, andra forskningsinstitut, universitet och högskolor. 
 En mindre andel av den forskning som genomförs vid FOI och FHS utgörs av forskning för regeringens behov och inriktas av Försvarsdepartementet. Forskningen behandlar bl.a. försvars- och krishanteringsförmåga samt säkerhetspolitisk och strategisk analys. 
 FHS har även anslag för forskning knutet till ämnesutveckling och kunskapsförsörjning till officersprogrammet. 
 Dessutom har FOI anslag för att bedriva forskning, utredningar och andra insatser rörande bl.a. säkerhetspolitik och nedrustning. Denna verksamhet inriktas av Utrikesdepartementet. 
 I tabellen nedan visas storleken samt fördelningen av anslag inom VG 3, forskning för regeringens behov, forskningsmedel inom FHS utbildningsanslag 
  
 5  
  
 samt medel för  
 Forskning, utredningar och andra insatser rörande säkerhetspolitik och nedrustning  
 (del av anslag 1:6, utgiftsområde 5). Siffrorna baseras på utfall 2009: 
  
 5  
 Dessa siffror bygger på egna bedömningar utifrån vad FHS redovisar som forsknings- och forskarutbildningsmedel. 
 84 
 SOU 2011:36 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Tabell 4.1 
  
 FoU – anslag 
  
 Forskning och utveckling – anslag (mnkr) 
  
 Utfall 2009 
  
 Mottagare 
  
 (Verksamhetsgren 3 hos Försvarsmakten) 
  
 Utgiftsområde 6: Försvar och samhällets krisberedskap 
  
 Anslag 1:1 
  
 Förbandsverksamhet och beredskap 
  
 493,0 
  
 FM 
  
 Anslag 1:3 
  
 Anskaffning av materiel och anläggningar 
  
 790,0 
  
 FM 
  
 Anslag 1:4 
  
 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel 
  
 188,0 
  
 FM 
  
 och anläggningar 
  
 Anslag 1:5 
  
 Forskning och teknikutveckling 
  
 977,0 
  
 FM 
  
 (Forskning för regeringens behov) 
  
 Utgiftsområde 6: Försvar och samhällets krisberedskap 
  
 Anslag 1:7 
  
 Officersutbildning m.m. ap.1 
  
 11,0 
  
 FHS 
  
 Anslag 1:9 
  
 Totalförsvarets forskningsinstitut ap.1 
  
 43,4 
  
 FOI 
  
 (Forskningsmedel kopplat till utbildning m.m.) 
  
 Utgiftsområde 16: Utbildning och universitetsforskning 
  
 Anslag 2:57 
  
 Forskning och konstnärligt utvecklingsarbete – 
  
 4,8 
  
 FHS 
  
 del till FHS ap.10 
  
 Utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap 
  
 Anslag 1:7 
  
 Officersutbildning m.m. ap.1 
  
 50,8 
  
 FHS 
  
 (Utrikesdepartementet) 
  
 Utgiftsområde 5: Internationell samverkan 
  
 Anslag 1:6 
  
 Forskning, utredningar och andra insatser 
  
 33,0 
  
 FOI 
  
 rörande säkerhetspolitik och nedrustning ap.4 
  
 Källa 
  
 :  
 FM:s årsredovisning 2009, FHS årsredovisning 2009, FOI:s årsredovisning 2009 
 . 
  
 Utöver detta bedriver Försvarsmakten utveckling som redovis- ningstekniskt faller under andra verksamhetsgrenar. Detta handlar då om materielutveckling som sker objektsbundet mot olika mate- rielobjekt efter beslut om serieanskaffning. Medlen för denna typ av satsningar uppgick till cirka 2 457 miljoner kronor 2009. 
  
 6 
  
 4.4.2 
  
 Försvarsmaktens forsknings- och utvecklingsverksamhet 
  
 VG 3 går i sin tur att bryta ner i mindre delmängder. I Försvars- maktens underlag till utredningen redovisar myndigheten en upp- delning av verksamhetsgrenen i  
 Forsknin 
 g;  
 Teknikutveckling 
 ;  
 FoT- transfer 
 ;  
 Studier och konceptutveckling 
 ;  
  
 Organisations-, 
  
  metod- och 
  
 6  
 Försvarsmaktens (Prod/Smith) redovisning  
 2010-08-17 
  för referensgrupp  
 materielförsörjningsfrågor 
 . 
 85 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 materielförsök 
 ; samt  
 Övrig koncernövergripande FoU 
 . I tabellen nedan visas hur Försvarsmakten bedömer att dessa verksamheter har belastat VG 3 under 2008: 
  
 Tabell 4.2 
  
 VG 3 nedbruten på olika verksamheter och anslag för 2008 
  
 Område (mnkr) 
  
 Utfall 
  
 Anslag 
  
 Anslag 
  
 Anslag 
  
 Anslag 
  
 2008 
  
 1.1 
  
 1.3 
  
 1.4 
  
 1.5 
  
 Forskning 
  
 468 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 463 
  
 Teknik-utveckling 
  
 281 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 277 
  
 FoT-transfer 
  
 51 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 49 
  
 Studier och konceptutveckling 
  
 185 
  
 150 
  
 - 
  
 - 
  
 35 
  
 Org-, 
  metod- och materielutveckling 
  
 1 107 
  
 306 
  
 356 
  
 445 
  
 - 
  
 Koncernövergripande FoU 
  
 154 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 154 
  
 Summa: 
  
 2 246 
  
 467 
  
 356 
  
 445 
  
 978 
  
 Källa:  
 Försvarsmaktens svar på begäran den 19 november 2010 –  
 Försvarsmaktens redovis- ning med anledning av SOU, Försvarsstrukturkommittén  
  
 2010-08-26 
  
  Begäran om redovis- ning av Försvarsmaktens behov av stöd  
 (HKV bet 23 250:66026). 
 Nedan ges en mer utförlig beskrivning av de olika delarna av VG 3. 
  
 4.5 
  
 FoU på försvarsområdet – verksamhetens innehåll 
  
 4.5.1 
  
 Forskning, teknikutveckling samt  
  
 FoT-transfer 
  
 Områdena  
 Forskning, Teknikutveckling 
 , samt  
  
 FoT-transfer 
 hanteras alla inom ramen för det som i Försvarsmakten benämns såsom Forskning och teknikutveckling (FoT). Alla dessa får sin huvud- sakliga finansiering från anslaget 1:5 under utgiftsområde 6. Verk- samheten leds och inriktas genom Försvarsmaktens  
 Inriktningsplan FoT (IFoT).  
 Exempelvis så syftar nuvarande  
 IFoT 2012  
 till att övergripande beskriva inriktningen för  
  
 FoT-verksamheten 
  
  för år 2012, den preliminära inriktningen för  
  
 2013–2015 
  
  och prognosen för  
  
 2016–2021. 
  
  Denna inriktningsplan utvecklas därefter i en kom- pletterande och mer detaljerad  
  
 FoT-plan. 
  
  FoT ingår som en central del i Försvarsmaktens FoU som i sin tur utgör basen i VG 3. 
  
 86 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Allmänt om FoT 
  
 FoT-verksamheten 
  delas in i olika områden, där varje område styrs och följs upp av en för ändamålet sammansatt grupp under ledning av Försvarsmakten. Varje grupp har att förvalta och utveckla en portfölj av  
 FoT-projekt 
  inom det tilldelade ansvarsområdet. Port- följen balanseras utifrån relevans men även utifrån mognadsnivå, dvs. att det inom området ska finnas projekt som behandlar tek- niker (motsv.) på olika mognadsnivå och därmed olika tidshori- sont. Tekniskt orienterade projekt klassificeras enligt den interna- tionella niogradiga skalan för Technology Readiness Level, TRL (se avsnitt 4.5.1.). 
 Nivåindelning av uppdrag inom FoT och övrig materielinriktad utvecklingsverksamhet bedöms av Försvarsmakten ha flera olika fördelar, bl.a. underlättar det gränsdragning för vilken verksamhet som bör bedrivas i myndighetens processinriktade arbetssätt och underlättar även internationellt samarbete.  
 FoT-verksamheten 
  i dessa delar kan beskrivas som ett flöde där TRL successivt höjs och resultat eller delresultat successivt tappas av när de är tillräckligt mogna. Mognadsnivån för projekt inom FoT kan variera inom ett relativt vitt spann beroende på typ av avtappning, i princip inom hela skalan för FoT, dvs. TRL  
 2–6. 
  I de s.k. transferprogrammen kan även de högre mognadsnivåerna  
 7–8 
  bli aktuella. I normalfallet lämnar dock ett projekt eller en produkt  
 FoT-verksamheten 
  i och med att TRL 6 uppnås. 
 FoT är dock inte begränsat till enbart teknik, utan omfattar även humanrelaterade frågeställningar och svarar på direkta behov från insatsorganisationen. 
 För att effektivisera kunskapsuppbyggnaden för de breda pro- blemställningar som ställs inom försvaret finns möjlighet att inom FoT initiera och driva ett särskilt  
 temaområde 
 , som sammanhålls av en temagrupp. Gruppen har då bl.a. som uppgift att följa upp resultatutvecklingen inom temat, ge förslag till inriktning och sam- ordning av studier och projekt inom olika  
 FoT-områden, 
  ge rekom- mendationer till förändringar inom  
 FoT-verksamheterna 
  samt med- verka i kunskaps- och tekniköverföring. 
 För att ytterligare effektivisera nyttan med FoT samt förstärka och förtydliga bryggan mellan denna och mottagare för resultat från forskning och teknikutveckling inom insatsorganisationen och materielförsörjningen finns ett särskilt  
 transferprogram  
 framtaget. Ett syfte med  
 FoT-transferprojekten 
  är att höja mognadsnivån så 
 87 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 att resultaten kan prövas i realistisk tillämpning och miljö. Ett annat syfte är att snabbare nyttiggöra de mest lovande forsknings- eller teknologiutvecklingsresultaten och att lyfta dessa mot använd- ning inom t.ex. Försvarsmaktens operativa verksamhet. 
 Dessutom finns ett  
 samverkansprogram  
 inom ramen för FoT, vilket har till syfte att öka verkningsgraden av satsade medel genom värdering av civil FoU samt möjliggöra ökad samverkan med civila aktörer. 
 Nedan visas på den ekonomiska fördelningen 2009 mellan olika  
 FoT-områden 
  samt olika aktörer: 
 Tabell 4.3 Utfall för anslag 1:5 för respektive  
 FoT-område 
  samt FoT- transfer och samverkansprogrammet 
  
 FoT-område 
  (tkr) 
  
 Forskning 2009 
  
 Teknikutv 2009 
  
 Total 2009 
  
 Modellering och simulering 
  
 17 373 
  
 9 359 
  
 26 732 
  
 Ledning och MSI 
  
 69 941 
  
 13 209 
  
 83 150 
  
 Ledarskap 
  
 19 959 
  
 19 959 
  
 Sensorer och signaturanpassning 
  
 65 550 
  
 25 480 
  
 91 030 
  
 Undervattensteknik 
  
 36 550 
  
 7 273 
  
 43 823 
  
 Vapen och skydd 
  
 52 000 
  
 27 173 
  
 79 173 
  
 Telekrig 
  
 69 000 
  
 14 022 
  
 83 022 
  
 Försvarsrelaterad medicin 
  
 24 350 
  
 870 
  
 25 220 
  
 Fordonsteknik 
  
 2 991 
  
 2 991 
  
 Flygteknik 
  
 19 900 
  
 127 725 
  
 147 625 
  
 CBRN och miljö 
  
 76 710 
  
 2 384 
  
 79 094 
  
 Logistik 
  
 11 057 
  
 11 057 
  
 Krigsvetenskap 
  
 5 350 
  
 5 350 
  
 Temaområden 
  
 5 281 
  
 5 281 
  
 Forsknings- och teknologitransfer 
  
 44 852 
  
 44 852 
  
 Strategiska forskningskärnor 
  
 16 900 
  
 16 900 
  
 Särskilda  
 FoT-programmet 
  
 27 200 
  
 27 200 
  
 Totalt 
  
 478 864 
  
 313 595 
  
 792 459 
  
 Källa 
 : Försvarsmaktens årsredovisning 2009. 
 88 
 SOU 2011:36 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Tabell 4.4 
  
 Utfall för anslag 1:5 – fördelat på utförare och verksamhet 
  
 Verksamhet (tkr) 
  
 2009 
  
 Forskning vid Totalförsvarets forskningsinstitut, FOI 
  
 407 950 
  
 Forskning vid Försvarshögskolan, FHS 
  
 51 568 
  
 Forskning vid Kungliga Tekniska Högskolan, KTH och andra leverantörer 
  
 6 896 
  
 Forskning vid Karolinska Institutet, KI 
  
 12 450 
  
 Teknikutveckling 
  
 313 595 
  
 Totalt 
  
 792 459 
  
 Källa 
 : Försvarsmaktens årsredovisning 2009. 
 Sedan 2009 har det skett ett antal förändringar av FoT som behöver beröras närmare. FoT området  
 Ledarskap  
 har bytt namn till  
 Orga- nisation, profession och personal (OPP) 
 ;  
 Fordonsteknik  
 har upphört som område; det  
 särskilda  
  
 FoT-programmet 
  
 utgörs numera av det s.k.  
 samverkansprogrammet  
 (vilket innebär en reduktion och ny inriktning); och de  
 strategiska forskningskärnorna  
 har upphört. I beskrivningen nedan tas hänsyn till dessa förändringar. 
 De olika  
 FoT-områdena 
  
 I detta avsnitt lämnas en översiktlig redogörelse för de olika FoT- områdena. 
 Modellering och simulering 
  
 FoT-området 
 modellering  
 och  
 simulering  
 utgör ett integrerat och samordnat stöd för Försvarsmaktens olika verksamhetsområden och syftar till att öka myndighetens förmåga att lösa sina uppgifter och till ett effektivare resursutnyttjande. Forskningen inom områ- det syftar till att ge svar på olika problemställningar inom myndig- hetens operativa verksamhet, särskilt vad avser insatser i interna- tionella miljöer. 
 Verksamheten omfattar i huvudsak datorbaserade simuleringar och modeller för sådana simuleringar samt framtagning och värde- ring av försvarsmaktsgemensamma lösningar inom på området. Verksamheten syftar främst till att: 
 89 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 stödja utveckling och vidmakthållande av Försvarsmaktens olika förmågor samt den fortsatta transformationen, 
  
 stödja planering, beslutsfattande, utveckling, utbildning, träning och övning samt materielförsörjning, 
  
 simulatorsystem och simulatoranläggningar interoperabla såväl nationellt som internationellt. 
  
 Ledning samt människa/systeminteraktion (MSI) 
  
 Inom  
  
 FoU-området 
  
 ledning samt människa/systeminteraktion  
 ut- vecklas kunskaper, metoder och tekniska lösningar som stödjer Försvarsmaktens förmåga att leda nationella insatser samt genom- föra expeditionära multinationella och multifunktionella insatser. Området omfattar i huvudsak FoT inom områdena ledning, männi- ska i komplexa system, informationssäkerhet samt samband och tele- kommunikation. 
  
 Organisation, profession och personal (OPP) 
  
 FoT-området 
  
 organisation, profession och personal  
 fokuserar i huvud- sak på att utifrån vetenskapliga grunder stödja en för Försvars- makten säkerställd personalförsörjning baserad på frivillighet med särskild inriktning mot myndighetens internationella uppdrag. Inom området studeras militära erfarenheter från internationella opera- tioner, våldsutövning och modern militär professionalism för att bidra till att förbereda och organisera svenska förband för inter- nationella insatser. 
  
 Sensorer och signaturanpassning 
  
 FoT-området 
 sensorer och signaturanpassning  
 syftar till, på sensor- området, att skapa förutsättningar att upptäcka, identifiera och följa potentiella mål/hot med låg signatur i en stor spaningsvolym på kort tid och i en miljö som karakteriseras av komplex våg- utbredning och intelligent telestörning. Dessutom syftar området till, på signaturanpassningsområdet, att skapa dynamiskt skydd för att Försvarsmaktens förband ska kunna verka i olika hotmiljöer. Detta studeras genom att ta fram kunskap om hela kedjan från hot- 
 90 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 sensorer, miljö, maskeringssystem och formgivning till material- egenskaper. 
 En stark koppling finns till telekrig där signaturanpassning hör till området passiva motmedel. Området präglas av hög sekretess. 
 Undervattensteknik 
 Syftet med  
 FoT-området 
  som avser  
 undervattensteknik  
 är att inför framtiden säkerställa nödvändig tillgång till kunskap, kompetens, metoder och teknik för att stödja Försvarsmaktens förmågeutveck- ling, innefattande teknik- och materielförsörjning, samt övrig för- bandsutveckling, inom det marina området. Huvudfokus ligger på vidmakthållande och utvecklande av förmågan att operera med under- vattenssystem i grunda vatten, bl.a. vad gäller särskilda förutsätt- ningar för akustisk och elektromagnetisk signaturgenerering och vågutbredning. 
 Vapen och skydd 
  
 FoT-området 
 vapen och skydd  
 omfattar konventionella vapen- system och verkansformer – förutom undervattensvapen – samt skydd mot dessa. Syftet med området är att stödja utveckling av verkan och skydd samt att utveckla Försvarsmaktens förmåga till anpassad verkan och att kunna skydda egna stridskrafter i kom- plexa och delvis okända insatser. 
 Telekrig 
 Syftet med  
 FoT-området 
 telekrig  
 är att utveckla effektiva metoder för egenskydd av tekniska plattformar och förband kopplat till det elektromagnetiska spektrumet samt öka förbandens förståelse och förmåga i telekrigföring för framtida beredskap och konfliktsitua- tioner. Hotbilderna består ofta av komplexa hot vilket kräver forsk- ning inom flera områden i syfte att kunna erbjuda rimligt skydd för personal i insatsområden. 
 Telekrigområdet karaktäriseras av verksamhet som inte bedrivs eller forskas inom vid andra universitet eller högskolor i Sverige. Kunskap och resultat är inte tillgängliga på den öppna marknaden och internationella samarbeten kan endast etableras då djupt för- 
 91 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 troende råder och det är uppenbart att båda parter (bilaterala sam- arbeten är vanligast) är överens om att den andre kan bidra på ett givande sätt. Kunskapen inom telekrigområdet bedöms av Försvars- makten vara en nationellt integritetskritisk resurs. 
 Försvarsrelaterad medicin 
 Syftet med forskning inom  
 FoT-området 
 försvarsrelaterad medicin  
 är att belysa medicinska problemställningar relevanta inom För- svarsmaktens operativa verksamhet, att säkerställa försvarsunik medi- cinsk spetskompetens och att med försvarsmedicinska urvalsmetoder säkerställa myndighetens personalförsörjning. Syftet är att skapa underlag för optimal kunskap inom följande medicinska nyckel- områden vilka är att betrakta som delmål: 
  
 medicinska underrättelser, 
  
 prevention, 
  
 omhändertagande med rehabilitering, samt 
  
 arbetsmiljö. 
  
 Flygteknik med elektronik och byggsätt 
  
 FoT-området 
  
 flygteknik med elektronik och byggsätt  
 omfattar forsk- ning, teknikstudier och teknikutveckling i syfte att utveckla natio- nell kunskap och kompetens inom det flygtekniska området. 
  
 Karaktäristiskt för området är att det har starka kopplingar till ett flertal andra  
 FoT-områden, 
  såsom vapen och skydd, sensorer och signaturanpassning, telekrig samt ledning och MSI. Vidare karakteriseras området av en kärna med kunskap, kompetens och teknologi som är gemensam för civila och militära applikationer. 
 CBRN 
  
 7  
  
 och miljö 
  
 FoT-området 
 CBRN och miljö  
 syftar till att säkerställa att För- svarsmakten över tiden har en god  
 CBRN-skyddsförmåga 
  som kontinuerligt vidareutvecklas för att säkerställa ett tillräckligt skydd för förbanden. 
  
 7  
 (C)hemical, (B)iological, (R)adiological, (N)uclear. CBRN- området finansieras sedan  
 2010-06-30 
  direkt via anslag från Försvarsdepartementet. 
 92 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Logistik 
 Syftet med  
 FoT-området 
 logistik  
 är att genom teknikutveckling skapa och vidareutvecklas den kunskapsbas som behövs för För- svarsmaktens logistikutveckling. Syftet är därmed att Försvars- makten ska kunna tillgodogöra sig rationella och ändamålsenliga sätt att lösa sina behov av tjänster och resurser. 
 Krigsvetenskap 
 Forskning i ämnet  
 krigsvetenskap  
 genomförs för att förbättra eller upprätthålla Försvarsmaktens krigföringsförmåga samt som stöd till Försvarsmaktens doktrinutveckling. Det innebär att forsk- ningen inom ämnet främst ska bidra till att utveckla de konceptu- ella faktorerna som tillsammans med de moraliska och de fysiska faktorerna bildar grunden för krigföringsförmåga. Området indelas i: 
  
 militärteori, 
  
 militärstrategi, samt 
  
 operationskonst och taktik. 
  
 Transferprogrammet 
  
 Transferprogrammet  
 syftar till att stärka bryggan mellan forskning och teknikutveckling gentemot insatsorganisationen och dess mate- rielförsörjning. Syftet är att snabbt kunna ta tillvara de mest lovande resultaten och göra dem tillgängliga för insatsförbanden. Fokus ligger generellt på tidsperspektivet ett till två år. Projekten är grundläggande för en rad olika förmågor med kapacitet att stödja ett eller flera utvecklingsmål. Programmet har en stor bredd av projekt. Bland dessa kan nämnas t.ex. syntetisk aperturradar, optik- sparare för stridsfordon, verktyg för stöd för rekrytering och urval, verktyg för filtrering och strukturering av observations- och under- rättelserapporter samt hotanalys m.fl. 
 Samverkansprogrammet 
  
 Samverkansprogrammet  
 syftar till att nyttiggöra civilt driven forsk- ning som kan bidra till att lösa viktiga områden där Försvarsmakten har ett förmågebehov. Målsättningen med programmet är etablera 
 93 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 samarbeten med både civila och militära aktörer, svenska såväl som utländska. Genom denna samverkan ska utveckling som är civilt driven, eller finansierad av annat lands försvarsmakt, tillgodogöras det svenska försvaret. Exempel på projekt är t.ex.: säkerhetsinriktad forskning; rymd och flygteknik; Okylda  
 IR-sensorer; 
  Framställ- ning av Galliumnitrid; Forskningssamordning med universitet och högskolor; samt samverkan med Utrikespolitiska institutet (UI) och Sutton (FBA). 
 Sammanfattningsvis finansieras FoT främst av anslagen 1:5 (för externa aktörer) och 1:1 (för Försvarsmaktens egna kostnader). 
  
 4.5.2 
  
 Studier och konceptutveckling 
  
 Studier 
  
 Studier  
 utgör en viktig del i strävan att sätta resultat från forskning och teknikutveckling i sitt militära sammanhang – i ett strategiskt, operativt och taktiskt perspektiv. Försvarsmaktens studiebehov genereras inom ett stort antal områden. I huvudsak har dessa behov sitt ursprung i utvecklingsplaner på olika nivåer samt från resultat av satsningar på forskning och teknikutveckling. Studierna skall främst stödja framtagandet av beslutsunderlag rörande försvars- maktsstrukturer, doktrinfrågor, förbandsutformning eller system- anskaffning. De skall också generera resultat som går att nyttja vid  
 materiel-, 
 metod-, 
  organisationsförsök och experiment. 
 Försvarsmaktens studieverksamhet skall till övervägande del genomföras av Försvarsmaktens egen personal med stöd av kom- petens från andra myndigheter, universitet och högskolor samt (för berörda studier) oberoende företag. 
 En viktigt studie i sammanhanget är Försvarsmaktens perspek- tivstudie. Denna syftar till att undersöka och redovisa olika alter- nativt för Försvarsmaktens framtida utformning om tio till tjugo år. Inriktningen av arbetet sker i nära samverkan med Försvars- departementet och utifrån olika utvecklingsmål. Perspektivstudien ska stödjas med kunskap från övriga studier och koncept samt skapa underlag för nya kunskapshöjande aktiviteter inom utveck- lingsområdet. 
 94 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Konceptutveckling 
  
 Konceptdriven utveckling  
 syftar till att öka nyttiggörandet av forsk- nings- och studieresultat och leda till att lösningar snabbare kan tas fram för insatsförbandens behov. För att uppnå detta ska centrum, skolor och förband delta integrerat i studier och konceptutveck- ling. Till detta knyts också nationella och internationella sam- arbetsparter. Konceptdriven utveckling inom Försvarsmakten utgörs av aktiviteter där lösningar tas fram och prövas för omedelbara behov såväl som behov på längre sikt. Detta innebär att myndig- heten väljer ut och prioriterar de övergripande, operativa och taktiska koncept som ska prövas och därefter implementeras för att ge en snabbare förmåge- och förbandsutveckling. Ett särskilt fokus läggs på att snabbt utarbeta och pröva lösningar på uppkomna frå- geställningar från insatta förband. 
 Från och med 2011 planeras studier och konceptutveckling i en gemensam plan. 
 Exempel på verksamhet som bedrivs inom ramen för studier och konceptutveckling framgår av nu liggande utvecklingsplan för För- svarsmakten: 
  
 8 
  
 Större delen av studierna inriktas för att skapa beslutsunderlag kring förmågeutveckling för att kunna utveckla och vidmakthålla en för- svarsmakt som i en multinationell kontext kan möta en kvalificerad motståndare, särskilt avseende verkansförmåga. Inom markarenan genomförs en rad olika studier. Främst ska den framtida manöver- bataljonen 2020 studeras i ett nordiskt samarbete. En utvecklad ver- kansförmåga inklusive graderad verkan och luftvärn planeras i en stu- die och identifiering och igenkänning av egna styrkor i ytterligare en. Härutöver planeras en arenastudie för markstridssystemet. Inom sjö- arenan planeras förmågeutveckling av stridskrafterna och materiel- relaterade vägvalsfrågor studeras avseende ytstrids- och minkrigs- systemen. En arenastudie påbörjas för att kunna möta långsiktiga behov bortom 2020. Inom luftarenan inriktas verksamheten för att omhänderta systemfrågor bortom 2020. För utveckling av förmågor inom lednings- och informationsområdet, inklusive verkan på infor- mationsarenan, ska påbörjade studier fortsätta. Inom logistikområdet ska studier bl.a. avseende förnödenhets- och strömförsörjning av insatsförband i olika miljöer genomföras samt en huvudstudie för metodutveckling och balansering inom logistikområdet. 
 Inom konceptutveckling ska metoder tas fram för att öka förmågan till  
 civil-militär 
  samverkan. Det planeras ske genom att knyta ihop den militärstrategiska och operativa nivån med lämpliga nivåer inom andra 
  
 8  
  
 Försvarsmakten,  
 Försvarsmaktens utvecklingsplan  
 2011-2020 
  (FMUP 2011) 
 , den 5 februari 2010 (HKV 23 320:51391), s. 80 ff. 
  
 95 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 myndigheter. Utvecklade metoder ska stödja såväl  
 Säkerhets-sektor- 
  reformarbetet (SSR) som andra multifunktionella verksamheter samt utgöra underlag för en uppdaterad s.k. Grundsyn ledning. Härutöver ska en ledningsmetod baserad på  
 EBAO-konceptet 
  implementeras harmoniserat med motsvarande utveckling inom i första hand EU men även Nato, i syfte att stödja en utvecklad operativ ledningsmetod till insatsorganisationen. Härutöver ska den kortsiktiga tekniska lednings- systemutvecklingen få stöd, inklusive utvecklingen av ledningssystem såsom SWECCIS mot Service Oriented Architecture (SOA)  
 -kon- 
  ceptet samt säkerhetsmålsättningen för ledningssystem. 
 Utvecklingen av Försvarsmakten mot en ökad expeditionär förmåga ska ske genom att ta fram koncept för strategisk rörlighet främst till sjöss i samverkan med andra aktörer, inom uthållighet genom att nyttja en koalitions gemensamma logistikkedjor och inom ledning genom att ta fram en multinationell och multifunktionell miljö för Comprehensive Approach. En ny studie inom en expeditionär delför- måga övervägs. 
 Slutligen planeras konceptuella lösningar för att möta irreguljära hot genom att ta fram en metod för aktörsidentifiering och kompatibla planeringsmetoder för att kunna hantera irreguljära hot tillsammans med andra som t.ex. harmonisering av agerandet på stridsfältsnivån och genom att utveckla system för hotmiljöbedömning. 
 Studier och konceptutveckling finansieras främst av anslagen 1:5 (för externa aktörer) och 1:1 (för Försvarsmaktens egna kostna- der). 
  
 4.5.3 
  
 Organisations- metod- och materielförsök 
  
 Som ett led i utvecklingen av krigsförband genomförs bl.a.  
 organi-  
  
 sations-, 
  
  metod-  
 och  
 materielförsök  
 som avser verksamhet som ska pröva och utveckla föreslagen organisation, stridsteknik eller  
 -tak- 
  tik innan nya typförband fastställs. Försöken sker främst med utgångspunkt från en preliminär förbandsmålsättning som ryms inom fastställda personella och materiella ramar. Materielförsöken ska stödja förbandens tekniska utveckling i syfte att verifiera att kraven i målsättningar och specifikationer är uppfyllda samt att den tekniska utformningen är lämplig. Slutmålet är fastställda förbands- målsättningar. 
  
 Organisations-, 
  metod- och materielförsök finansieras främst av anslagen 1:1 (för Försvarsmaktens egna kostnader) samt 1:3 och 1:4 (för externa aktörer). 
 96 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 4.5.4 
  
 Övrig koncernövergripande FoU 
  
 Utöver de aktiviteter och verksamheter som tidigare har beskrivits så finns det andra aktiviteter inom FoU som inte ryms inom dessa beskrivningar. Här ingår finansiering av FOI:s, FMV:s och FHS:s stöd till den övergripande  
 FoU-processen 
  inklusive deras medver- kan i Försvarsmaktens olika grupper för planering, ledning och återrapportering av FoU. Omfattningen anpassas till uppdrags- volymen avseende FoT och studier. I stödet från FMV ingår fram- tagandet av en årlig teknisk prognos, som utgör underlag för bl.a. den militärstrategiska inriktningen. 
 Verksamheten omfattar även operationsanalytiskt stöd (OA- stöd) till Högkvarterets olika ledningar och staber samt metodstöd vid FOI.  
 OA-stödet 
  behovsinventeras årligen. Verksamheten om- fattar även Försvarsmaktens andel i det nationella flygtekniska forskningsprogrammet (NFFP) samt, enligt särskilda regerings- beslut, det svenska deltagandet i EDA:s (European Defence Agency) gemensamfinansierade forskningsprogram. Vidare ingår förvaltning av spelkortsbibliotek som bl.a. stödjer den strategiska planeringen samt Försvarsmaktens kunskapsportal (Kupal) som är en samlad databas för forsknings- och studierapporter och erfarenheter från insatser. Därtill finansieras utredningsuppdrag till myndigheter, universitet, högskolor och företag. Slutligen ingår finansieringen av flygstridskrafternas Luftstridssimuleringscentrum (FLSC) – som organisatoriskt återfinns hos FOI. 
 Övrig koncernövergripande FoU finansieras av anslaget 1:5 (för externa aktörer). 
  
 4.6 
  
 Ledning och inriktning av försvarets FoU 
  
 I detta avsnitt avhandlas vilken inriktning försvarets FoU har, samt hur denna leds och inriktas. 
  
 4.6.1 
  
 Försvarsmaktens strategi för FoU 
  
 Försvarsmakten har i samverkan med (FMV), (FHS) och (FOI) tagit fram en  
 ny strategi för FoU på försvarsområdet 
 , att gälla från och med 2009. 
  
 9  
  
 Strategin ligger bl.a. till grund för en årlig  
 FoU-pla- 
  
 9  
 Beslut den 18 februari 2009 (HKV 21 000:52385). Samtidigt upphävdes Försvarsmaktens  
 FoT-strategi 
  från 2002,  
 2002-02-08 
  (HKV 21 100:60627). 
 97 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 nering med en process där avvägningar och bedömningar ska göras för  
 FoU-verksamheten. 
  Strategin utgör det övergripande inrikt- ningsdokument för det militära försvarets  
 FoU-verksamhet. 
  
 FoU-strategin 
  har utformats för att utnyttjas parallellt med 
 Strategin för Försvarsmaktens materielförsörjning (MFS) 
  
 10 
  
 ,  
 som fast- ställdes den 2 februari 2007.  
  
 FoU-strategin 
  
  tillsammans med stra- tegin för Försvarsmaktens materielförsörjning utgör Försvarsmaktens övergripande inriktning för utveckling och materielförsörjning. 
  
 Syftet med strategin 
 Enligt Försvarsmaktens  
 FoU-strategi 
  kan de viktigaste målen för utvecklingsverksamheten uttryckas på följande sätt: 
  
 Försvarsmaktens  
  
 FoU-verksamhet 
  ska stödja den fortsatta reali- seringen av ett flexibelt och tillgängligt insatsförsvar. 
  
 Försvarsmaktens  
  
 FoU-verksamhet 
  ska bidra till handlingsfrihet inför framtida beslut. 
  
 Nyttiggörande av  
  
 FoU-verksamheten 
  inom Försvarsmaktens insatsverksamhet ska stärkas. 
 Syftet med  
 FoU-strategin 
  är att inrikta och styra forsknings- och utvecklingsaktiviteter inom Försvarsmakten samt av myndigheten finansierad extern  
 FoU-verksamhet. 
  Strategin beskriver över- gripande inom  
 vilka  
 områden  
 FoU-verksamheten 
  ska bedrivas,  
 hur  
  
 FoU-verksamheten 
  ska genomföras samt hur  
 samverkan  
 och  
 sam- arbeten  
 ska ske med aktörer utanför Försvarsmakten, nationellt och internationellt. I strategin behandlas: 
  
 forskning och teknikutveckling (FoT), 
  
 kunskapsutveckling för samtliga faser av materielförsörjnings- processen, 
  
 studier och konceptutveckling för såväl operativ som taktisk nivå, samt 
  
 prov och försök inom ramen för förbandsutvecklingen. 
  
 10  
  
 Försvarsmakten.  
 Fox för Försvarsmaktens materielförsörjning 
 , den 2 februari 2007 (HKV 23 383:61994). 
  
 98 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Technology Readiness Level (TRL) 
 Begreppet  
 Technology Readiness Level  
 används inom såväl EDA som NATO för att beskriva mognadsnivå hos teknologier samt sedan några år även inom Försvarsmaktens  
 FoU-verksamhet. 
  Den  
 9-gradiga 
 TRL-skalan 
  kan schematiskt beskrivas enligt nedan.  
 FoU-verksamhet 
  för Försvarsmakten bedrivs främst på  
 TRL-nivå- 
  erna  
 2–6, 
  och i mycket begränsad omfattning på  
 TRL-nivå 
  1 (bil- den nedan): 
 Figur 4.1 Schematisk förklaring av  
 TRL-nivåer 
  
 Enligt strategin strävar Försvarsmakten även efter att kunna be- skriva  
 human- och samhällsvetenskaplig  
 forskning i ett anpassat mognadsnivåsystem av motsvarande karaktär. 
 Inriktning av försvarets FoU enligt strategin 
 Kunskapsuppbyggnad genom FoU 
 I strategin konstateras att förståelse för  
 kunskapsuppbyggnadens villkor  
 är avgörande för hur framgångsrikt denna uppbyggnad kan ske. Detta är en iterativ process där långsiktiga relationer och tät 
 99 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 interaktion mellan användare/beställare och leverantör är grund- läggande förutsättningar. För att maximera nyttan av Försvars- maktens  
 FoU-satsningar 
  krävs därför att beställaren (Försvars- makten) och leverantörerna (institut, universitet, högskolor, myn- digheter och industri) skapar gemensamma och effektiva processer och samverkansformer för att överföra kunskap och erfarenhet. Resurser från hela  
 FoU-organisationen 
  ska snabbt kunna nyttjas för att lösa uppkomna behov vid insatsförbanden. 
 Försvarsmaktens  
 FoU-verksamhet 
  ska möjliggöra både  
 långsik- tig handlingsfrihet  
 och stöd för att hantera  
 dagens behov 
 . Ny kun- skap och kompetens måste tillföras och tillämpning av tidigare resultat underlättas för att på ett kostnadseffektivt sätt bidra till att lösa Försvarsmaktens behov, bl.a. i syfte att korta ledtiderna från beslut till färdig produkt. Detta innebär såväl att driva  
 FoU-aktivi- 
  teter som att anpassa det som redan tagits fram i andra samman- hang. En viktig uppgift är också att på ett strukturerat sätt förvalta befintliga resurser och resultat så att en effektiv återanvändning möjliggörs. Vidare ska  
 nyttiggörande  
 av  
 FoU-verksamheten 
  inom Försvarsmaktens insatsverksamhet stärkas. 
 Kunskapsuppbyggnad genom FoU ska även ge förutsättningar för en högkvalitativ utbildning av Försvarsmaktens personal. 
 Viktiga medel och metoder för Försvarsmaktens  
 FoU-strategi 
  
 En integrerad  
 FoU-verksamhet 
  
 I strategin anges att  
 FoU-verksamheten 
  ska bedrivas effektivt genom en  
 sammanhållen  
 process som medger och betonar ett  
 hel- hetsperspektiv 
 . Detta perspektiv omfattar även att beakta och i vissa fall koordinera med verksamheter som på olika sätt interagerar med  
 FoU-verksamheten. 
  
 11 
  
 I helhetsperspektivet ingår även  
 FoU-sats- 
  ningar för att kunna möta nya hot och möjligheter, där tillämp- ningen inte alltid är väldefinierad. En sådan process ska också leda till ökad spårbarhet från behovsidentifiering till resultatavtappning. 
 I strategin framhålls att det är viktigt att  
 styrning  
 och  
 värdering  
 av  
 FoU-verksamheten 
  inte bara görs utifrån Försvarsmaktens redan identifierade eller uttryckta behov. Styrningen måste också snabbt kunna beakta nya behov utifrån nyttjarerfarenheter – exem- 
  
 11  
 Det gäller t.ex. perspektivplanering (Johnson), teknisk prognos, spelkort, omvärldsbevakning samt  
 doktrin-, 
  strategi- och taktikutveckling. 
 100 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 pelvis från insatser och konceptutveckling – samt nya förutsätt- ningar och möjligheter som identifieras genom forskning och tek- nikutveckling jämte studier, inom och utanför Försvarsmakten. 
  
 FoU-verksamheten 
  och materielförsörjningen ska  
 koordineras  
 så att tekniska möjligheter kan demonstreras och en effektivisering i kravställning och realisering av försörjningsbehov uppnås. För att skapa goda förutsättningar för sådan koordinering samt för en samordning av identifierade kompetensbehov ska innehållet i den årliga  
 FoU-planeringen 
  och materielplaneringen koordineras. 
 I strategin anges att ett  
 mångdisciplinärt  
 angreppssätt eftersträ- vas vid genomförandet av  
 FoU-aktiviteter. 
  
 12 
  
 För att effektivt kunna lösa Försvarsmaktens komplexa uppgifter behöver problem och frågeställningar belysas och lösningar hittas med stöd av flera olika teorier, metoder och angreppssätt. Insikten om hur flera olika teoretiska perspektiv samverkar är nödvändig för att nå den effekt och det resultat som önskas. Den bredd av teorier som krävs inkluderar områden som är  
 individ-, 
 teknik-, 
  metod- såväl som organisationsrelaterade. 
 FoU inom individ- och organisationsområdena ska stärkas för att kunna stödja Försvarsmaktens fortsatta utveckling av insatsför- svaret. Härigenom skapas också förutsättningar för en stärkt per- sonal- och kompetensförsörjningsprocess. 
 Egen  
 FoU-verksamhet 
  
 Försvarsmakten ska vidare skapa och driva  
 egna starka  
  
 FoU-områ- 
  
  den  
 när det finns särskilda skäl. Med särskilda skäl avses: 
  
 sekretess- eller integritetsskäl, 
  
 13 
  
 behov av strategiska satsningar 
  
 14 
  
 , enligt regeringens inriktning 
  
 behov av särskilda kompetenssatsningar 
  
 15 
  
 . 
  
 12 
  
 Med mångdisciplinärt menas att mer än ett teoriområde, synsätt eller flera kompetens- områden används för att finna lösningar på problem och frågeställningar. 
  
 13 
  
 Sekretess- och integritetsskäl omfattar områden där särskilda restriktioner beträffande personal och kunskapsspridning föreligger. 
  
 14 
  
 Med strategiska satsningar avses kunskapsområden där Försvarsmaktens behöver bedriva/beställa egen forskning och teknikutveckling med både bredd och djup, för att upp- rätthålla erforderlig spetskunskap som stöd till de mest avancerade materielsystemen. Sådana satsningar kan vara nödvändiga för att säkerställa framtida operativ förmåga eller för att hantera långsiktiga nationella åtaganden mot andra länder. Denna forskning och teknik- utveckling bör ske i internationell samverkan. 
  
 15 
  
 Särskilda kompetenssatsningar kan göras inom operativt prioriterade områden där svensk försvarsrelaterad forskning är av internationellt ledande karaktär. Motivet för detta är främst 
  
 101 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Inom sådana områden bedrivs, efter prioritering och avvägning mot Försvarsmaktens övriga behov, egen FoU för att kunna uppnå bär- kraftiga resultat. 
 På områden där det saknas särskilda skäl för en djupare egen  
 FoU-verksamhet 
  ska strävan vara att skapa tillgång på kunskap genom nationell eller internationell samverkan, i syfte att kunna tillhandahålla värderingskompetens vid t.ex. materielanskaffning. I övriga för Försvarsmakten angelägna kunskapsområden ska FoU- verksamhet främst stödja förmågan till värdering på högre system- nivåer och där så är tillämpligt främst bedrivas genom samverkan nationellt och internationellt. 
 En breddad leverantörsbas 
 I strategin framhålls att de övriga försvarsmyndigheterna (t.ex. FMV, FOI, FHS) bedöms vara fortsatt lämpligast som huvudleve- rantörer till och primär kontaktyta för Försvarsmakten inom FoU- verksamheten. För kunskapsöverföring till materielförsörjningen utgör FMV primär kontaktyta mot industrin. 
 Enligt strategin ska utnyttjande av huvudleverantörer av För- svarsmaktens FoU medge att en samlad kunskap för efterfrågad förmågeuppbyggnad finns på myndighetsnivå samt att spridning av  
 FoU-resultat 
  underlättas. Ett huvudmål är att förvärvade kunska- per ska förvaltas och koordineras på ett långsiktigt och strukturerat sätt. 
 Försvarsmaktens beställningar av FoU ska även skapa förutsätt- ningar för integration och syntes av levererad kunskap samt att ökad kunskapsöverföring sker mellan  
 FoU-områden. 
  För att uppnå ökad kostnadseffektivitet och interoperabilitet ska dock  
 FoU-verk- 
  samheten baseras på tjänster ur en breddad leverantörsbas. Utvär- dering och val av externa leverantörer (myndigheter, institut, uni- versitet och högskolor samt industri) för  
 FoU-insatser 
  ska styras av var mest nytta för Försvarsmakten uppnås. För sekretessrelate- rad FoU ska särskilda krav ställas på forskningsutövaren. 
 att fortsatt utgöra en intressant samarbetspart internationellt och att kunna bedriva utbyte av kvalificerade forskningsresultat. Ur en nationell synpunkt är även sådan verksamhet att betrakta som strategiska satsningar. 
 102 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Civilt driven FoU 
 I strategin anges vidare att förmågan att värdera och utnyttja be- fintlig kunskap och teknik för civila ändamål, som i huvudsak tas fram hos aktörer utanför försvarsmyndigheterna, ska förstärkas för att öka verkningsgraden i satsade medel och för att få snabbare resultat. Vidare anges att andra sätt att öka effektiviteten inom FoU är att medvetet söka samarbete bland  
 FoU-aktörer 
  som kan stärka och komplettera den egna kunskapen och förmågan.  
 Tekno- logisprång  
 (s.k. disruptive technologies) som grund för ny för- mågeutveckling ska särskilt bevakas och värderas. Då så bedöms lämpligt ska militär anpassning prövas inom ramen för Försvars- maktens  
 FoT-program. 
  
 Försvarsmakten ska i sin  
 FoU-verksamhet 
  även i ökande om- fattning sträva efter att etablera program med gemensam finansie- ring med andra myndigheter, institut, industri och universitet och högskolor, med grundkravet att militära behov ska utgöra en utpe- kad mängd av programmens innehåll. 
 Övrig säkerhetsrelaterad forskning 
 I strategin framhålls att Försvarsmakten behöver stärka kopplingen till nationell och internationell  
 säkerhetsrelaterad  
 forskning. Detta erfordras för att – med myndighetens behov i fokus – öka och för- tydliga myndighetens roll som aktör i samhällets bredare säkerhets- och krisberedskapsarbete. I sammanhang där myndighetens anpass- ning av civil teknik leder till en utveckling och produkter som är av intresse för andra myndigheter ska kunskapsöverföring och åtgärder för vidare samverkan underlättas. 
 Immateriella rättigheter 
 I strategin framhålls att en långsiktig och oberoende tillgång till framtagen kunskap ska tryggas för att tillgodose Försvarsmaktens kommande behov av att självständigt utveckla förmågor. Immateri- ella rättigheter utgör en ekonomisk investering som ska förvaltas och kunna omsättas i ekonomiska tillgångar. Rättigheter ska beva- kas vid  
 FoU-verksamhet 
  finansierad helt eller delvis av Försvars- makten. Ett särskilt fokus vad gäller ägande/nyttjande av rättig- heter bör läggas vid  
 FoT-uppdrag. 
  
 103 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell samverkan 
 En viktig del av strategin är att samarbete med internationella part- ners ska sökas med syfte att skapa inflytande i berörd  
 FoU-verk- 
  samhet samt generera en multiplikatoreffekt på satsade medel, exempelvis genom samfinansiering. Primärt ska detta ske genom samarbete inom EDA och med länder inom EDIR/FA 
  
 16  
  
 eller bila- teralt med av regeringen och Försvarsmakten prioriterade sam- verkansländer, med ett särskilt fokus på nordiskt samarbete. För- svarsmakten, FHS, FMV och FOI medverkan inom t.ex. NATO RTO 
  
 17  
  
 ska fördjupas, men fokuseras på ett begränsat antal grupper inom områden där Sverige har viktigare strategiska eller operativa behov. Möjligheten till ett rationellt och kostnadseffektivt interna- tionellt samarbete ska alltid övervägas inför fastställande av För- svarsmaktens årliga  
 FoU-planering. 
  
 4.6.2 
  
 Övergripande om försvarets  
  
 FOU-processer 
  
 Övergripande inriktning av FoU 
 Inriktningen av Försvarsmaktens FoU hämtas från flertalet olika källor. Grunden finns i Försvarsmaktens långsiktiga planering med perspektivstudier, Försvarsmaktens utvecklingsplan (FMUP) och till den knutna utvecklingsplaner samt budgetunderlaget (BU) men inriktning hämtas även från olika chefsbeslut inne i högkvarterets ledningsstab samt s.k. FoU- och  
 FoT-konferenser. 
  Ekonomin styrs med hänsyn taget till budgetunderlag, ÖB:s uppdrag och Försvars- maktens regleringsbrev. Den fortlöpande styrningen av forskning- ens innehåll genomförs av respektive produktansvarig inne vid lednings- staben. 
 Planeringen av FoU har sin startpunkt i en samverkan mellan kravställare inom insatsorganisationen och produktansvariga inom ledningsstaben. Inom ramen för denna samverkan definieras vilken kunskap och vilka åtgärder som behövs för såväl utveckling av metod och taktik som för utveckling av materiel. 
 Det är viktigt att konstatera att det inte finns någon myndighet- sövergripande process för FoU inom försvaret. Istället så existerar det flera delprocesser. 
  
 16 
  
 European Defence Industry Reconstruction Framework Agreement, även kallat  
  
 LOI-sam- 
  arbetet, eller  
 6-nationsavtalet. 
  
 17 
  
 Research and Technology Organisation. 
  
 104 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Ibland dessa delprocesser så utgör  
 FoT-processen 
  Försvars- maktens etablerade process för planering och beställning av FoT Delar av FoT utnyttjas i materielförsörjningsprocessen. FoT är styrd främst av  
 IFoT. 
  
 Förutom FoT förekommer utveckling, vanligtvis materiel- utveckling för att vidmakthålla bl.a. materielsystem, inom försva- rets materielförsörjningsprocess samt studier och konceptutveck- ling. Materielutvecklingen är främst beroende av  
 Försvarsmaktens materielplan 
 . Studier styrs i första hand av  
 Försvarsmaktens studie- plan 
 . 
 Samverkan med myndigheter utanför Försvarsmakten sker, vad avser forskning och teknikutveckling, inom ramen för den s.k.  
  
 FoT-processen 
  
 samt, vad avser utvecklingsverksamheten, i samband med de materieldialoger som årligen genomförs mellan Försvars- makten och FMV. 
 Nuvarande inriktningen för FoT 
 Försvarsmaktens forskning och teknikutveckling (FoT) befinner sig i en förändringsprocess. Ekonomiska reduktioner, med till- hörande omavvägningar, har genomförts under perioden  
 2006–2010, 
  för att medge nödvändiga satsningar på insatsförbandens verksamhet. 
 Försvarsmaktens  
 FoT-verksamhet 
  ska bedrivas i enlighet med myndighetens  
 FoU-strategi. 
  
 18 
  
 FoT-verksamheten 
  ska som helhet stödja följande strategiska mål för myndigheten 
  
 19 
  
 : 
  
 Försvarsmakten utgör en trovärdig myndighet och säkerhets- politisk resurs, 
  
 Försvarsmakten har omedelbart användbara insatsförband, 
  
 Försvarsmakten har förmåga att utvecklas mot framtidens krav, 
  
 Försvarsmakten har en effektiv resursanvändning, 
  
 Försvarsmakten uppnår balans mellan insatsförmåga och lång- siktig utveckling, 
  
 Försvarsmakten har en helhetssyn och fokus på samlad effekt, 
  
 18 
  
 Försvarsmakten.  
 Fox för Försvarsmaktens forskning och utveckling (FoU) 
 , den 18 februari 2009 (HKV 21 000:52385). 
  
 19 
  
 Försvarsmakten.  
 Strategiskt styrdokument för Försvarsmakten 
 , den 18 december 2008 (HKV 09 100:73584). 
  
 105 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmakten har en personalförsörjning med insatsförsvaret i fokus, 
  
 Försvarsmakten bedriver en effektiv förmågeutveckling, 
  
 Försvarsmakten reducerar kulturgapet mellan civil och militär personal. 
  
 FoT-verksamheten 
  inriktas på ett mer övergripande plan mot föl- jande målbild: 
  
 Försvarsmaktens ska vidmakthålla förmågan att genomföra  
  
 väp- nad strid 
 , i en multinationell kontext, mot olika typer av mot- ståndare, vilket kräver en relevant kompetens- och förmåge- bredd. 
  
 20 
  
 Försvarsmakten ska vidmakthålla kvalificerade  
  
 interoperabla  
 och  
 modulärt  
 uppbyggda stridskrafter inom mark,  
 sjö-, 
  luft- och  
 informations-/ledningsarenan. 
  
 Försvarsmaktens övergång till  
  
 stående  
 och  
 kontrakterade  
 för- band som deltar i multinationella insatser ställer allt  
 högre krav  
 på förbandens färdighets- och träningsnivå och förutsätter nya metoder avseende träning och övning. 
  
 Försvarsmakten bör stärka förmågan till  
  
 expeditionära insatser 
 . 
  
 21 
  
 Försvarsmaktens förmåga till  
  
 civil-militär 
  
  samverkan  
 bör stär- kas. 
  
 22 
  
 Solidaritetsförklaringen  
 och då särskilt förmågan att kunna ta emot militär hjälp bör analyseras och studeras. 
 De ytterligare faktorer som beaktas vid inriktningen av FoT- verk- samheten är de speciella behov som finns inom  
 integritetskritiska  
 områden samt ökade krav på kunskap om de juridiska regelsyste- men. 
 FoT präglas även av att internationell samverkan och internatio- nellt samarbete – både bi- och multilateralt – i dag ingår i de flesta 
  
 20 
  
 Förmågan att verka i miljöer där irreguljära hot förekommer bör också förbättras. 
  
 21 
  
 Detta syftar till att snabbare och lättare än i dag kunna genomföra insatser i närområdet, inom Europa och globalt. En expeditionär förmåga gynnar även det nationella perspektivet. Den expeditionära inriktningen påverkar hela Försvarsmakten samt stödmyndigheterna. 
  
 22 
  
 Ett helhetsbaserat förhållningssätt enligt det internationella konceptet Comprehensive Approach ska tillämpas vid alla insatser. Förmågan ska utvecklas tillsammans med andra myndigheter och organisationer i Sverige samt i samklang med FN, EU och Nato och Sveriges viktigaste samarbetsländer. 
  
 106 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 FoT-projekten. 
  Tendensen är att andelen projekt med internatio- nella kopplingar ökar. Inte minst är samarbetet inom EU och i EDA regi viktiga för Försvarsmakten. En ökande nordisk samver- kan planeras också för närvarande, inom ramen för NORDEFCO- samarbetet. 
 Planering av FoT 
 Försvarets forskning och teknikutveckling består av 13 kompe- tensområden samt studier och koncernstöd. FoT omfattar forsk- ning, analys och teknikutveckling fram till dess realiserbarheten med olika delar av FoU är tekniskt och ekonomiskt klarlagd. FoT omfattar således inte de objektbundna delarna av FoU, men utgör förutsättningar för dessa. 
 FoT planeras av Försvarsmakten i  
 FoT-processen. 
  Grunden till  
 FoT-processen 
  finns i Försvarsmaktens långsiktiga planering med perspektivstudier, FMUP och BU.  
 FoT-processen 
  är flerårig och rullande. 
 För beredning av frågor avseende FoT har Försvarsmakten ska- pat en särskilt styrprocess 
  
 23  
  
 och en särskild arbetsmetodik. Brown ningen sker inom ramen för en projektorganisation i vilken FOI och FHS samt FMV ingår. Forskningsorganisationerna (FOI och FHS) utgör en kontaktyta mot universitet och högskolor medan FMV utgör kontaktyta mot industrin. FMV roll är att, inom ramen för sitt ansvar för försvarets materielförsörjning, stödja Försvars- makten i att säkerställa erforderliga  
 FoT-insatser 
  för försvarets materiella förnyelse och vidmakthållande. Detta samordnas även med beredningsorganet projektgrupp FoT som består av För- svarsmakten, som är sammankallande, samt FOI, FMV och FHS. Första steget i planeringen är att identifiera Försvarsmaktens behov av forskning och teknikutveckling – vilket görs internt av För- svarsmakten. Därefter behöver även avvägning och prioritering göras. Detta ligger sedan till grund för den s.k.  
 inriktningsplanen FoT. 
  
 Detta följs av att projektbeskrivningar utformas av  
 FoT-grupper 
  som består av företrädare för respektive kompetensområde, med deltagare från de olika aktörerna, främst från Högkvarteret, FMV, FOI och FHS. 
  
 23  
 Det övergripande lednings- och inriktningsansvaret för det militära försvarets samlade  
 FoU-verksamhet 
  finns inom den nuvarande ledningsorganisationen för Försvarsmakten i ledningsstaben i högkvarteret. Inriktningen sker i samverkan med insatsstaben och produk- tionsledningen i högkvarteret. 
 107 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Därefter genomförs ytterligare avvägningar och prioriteringar av ledningen för utvecklings- och produktionsorganisationerna samt av projektgrupp FoT. 
 Projektorganisationen utgörs av  
  
 FoT-konferens, 
  
  Programgrupp FoT  
 och ett antal  
  
 FoT-grupper 
 . 
  
 FoT-konferensens 
  uppgifter är främst att biträda överbefälhava- ren i beredningen av ärenden rörande strategisk och långsiktig in- riktning av FoT samt i avvägningsfrågor av principiell karaktär. 
 Programgrupp FoT svarar för utarbetande och årlig rullning av en s.k.  
 FoT-plan 
  grundad på underlag från  
 FoT-grupperna. 
  
 FoT-grupperna 
  organiseras inom utvalda forsknings- och tek- nikområden.  
 FoT-planen, 
  som utgör Försvarsmaktens samlade in- riktning avseende FoT, fastställs av produktionschefen. Den slut- liga  
 FoT-planen 
  utgör bl.a. offertförfrågan till FOI, FMV och FHS. 
 Figur 4.2 Planering och genomförande av FoT 
  
 LEDS UTV, 
  
 FoT-grupper 
  
 LEDS UTV, PROD 
  
 FoT-grupper 
  LEDS UTV, PROD, PG FoT 
  
 PG FoT 
  
 Perspektivplan 
  
 Utarbeta 
  
 Utarbeta 
  
 (20 år) 
  
 Utarbeta 
  
 Avvägning 
  
 Avvägning 
  
 anvisningar 
  
 Inriktnings- 
  
 projekt- 
  
 FoT- 
  
 och 
  
 och 
  
 FMUP(10 år) 
  
 för olika 
  
 underlag till 
  
 plan FoT 
  
 beskrivning 
  
 plan 
  
 prioritering 
  
 prioritering 
  
 BU (1 år) 
  
 FoT- 
  
 IFoT 
  
 ar per FoT- 
  
 områden 
  
 område 
  
 Planering 
  
 Källa 
 : PWC. 
 Offertför- frågan och beställning 
 Beställning 
  
 4.7 
  
 Större aktörer på  
  
 FoU-området 
  – roller, ansvar och resurser 
 Försvarets  
 FoU-verksamhet 
  omfattar ett stort antal aktörer. De viktigaste utgörs av statsmakterna, berörda försvarsmyndigheter, universitet och högskolor samt industrin. Verksamheten är till sin natur komplex och påverkas i hög grad av den internationella tek- niska utvecklingen samt ökade möjligheter att utnyttja civil teknik och civila produkter för militära tillämpningar. Till kretsen av aktö- rer av betydelse för försvarets  
 FoU-verksamhet 
  räknar utredningen därför också en rad internationella och civila organisationer. 
 I bilderna nedan framgår de viktigaste aktörer och deras organi- satoriska relation samt flödena mellan organisationerna inom pro- cessen. 
 108 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Figur 4.3 Aktörer inom FoU 
  
 Utrikes- 
  
 Försvars- 
  
 departementet 
  
 departementet 
  
 FOI 
  
 FMV 
  
 Försvars- 
  
 makten 
  
 Källa 
 : PWC. 
 Utbildnings - departementet 
  
 FHS 
  
 UoH 
  
 Försvarsdepartementet 
 Försvarsdepartementet ansvarar för styrning och uppföljning av försvarsmyndigheterna. Styrningen sker bl.a. genom instruktioner, regleringsbrev och förordningar. Försvarsdepartementet beställer även forskning för regeringens behov, forskning inom CBRN, och internationell verksamhet och exportstöd från FOI. Departementet beställer utbildning och forskning från FHS. 
 UD 
 Utrikesdepartementet finansierar kunskapsuppbyggnad och beställer stöd avseende nedrustnings- och ickespridningsfrågor rörande  
 CBRN-området 
  från FOI. 
 Försvarsmakten 
 Baserat på riksdagens och regeringens beslut om inriktning och budget tar Försvarsmaktens fram långsiktiga planeringsdokument som används som underlag för inriktningsplaner och  
 FoT-planen. 
  När  
 FoT-planen 
  fastställs och offertdialoger har genomförts utar- betar utförarna sina offerter. När Försvarsmakten har erhålligt sitt regleringsbrev läggs de långsiktiga beställningarna till olika utförare. 
 109 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarets materielverk 
 FMV:s uppgift är enligt myndighetens instruktion att anskaffa, vidmakthålla och avveckla materiel och förnödenheter på uppdrag av Försvarsmakten samt att biträda Försvarsmakten i frågor om långsiktig materielplanering och materielkunskap. En del av FMV:s uppdrag är att beställa teknikutveckling. FMV genomför, på upp- drag av Försvarsmakten, verksamhet inom områdena FoT, studier och utveckling. 
 FMV beställer även stöd från FOI, konsultbolag och industrin för att kunna fullgöra sin anskaffningsroll inom ramen för beslu- tade materielbeställningar. FMV:s beställningar till FOI sker decentraliserat inom FMV. FMV avropar stöd av FOI på i princip samma sätt som man upphandlar av industrin. Ett generellt avtal finns upprättat mellan FMV och FOI som främst reglerar avtals- formalia mellan de avtalsslutande parterna. Genomgående i FMV:s upphandling av tjänster från FOI är att FMV begär offert för varje uppdrag och gör beställningar per uppdrag. Någon motsvarighet till årliga samlingsbeställningar, i likhet med de från Försvarsmak- ten, finns inte. Bland FMV:s leverantörer återfinns bl.a. FOI, Saab AB samt medelstora och små företag. 
 Totalförsvarets forskningsinstitut 
 FOI har till uppgift att bedriva forskning, metod- och teknik- utveckling samt utredningsarbete för totalförsvaret och till stöd för nedrustning,  
 icke-spridning 
  och internationell säkerhet. Myndig- heten får även i övrigt bedriva forskning, metod- och teknik- utveckling samt utredningsarbete. FOI är Försvarsmaktens huvud- leverantör av forskning. 
 Försvarshögskolan 
 Huvuduppdraget för FHS ligger i utbildning, kursverksamhet och kompetensuppbyggnad av främst Försvarsmaktens personal. Där- utöver genomför FHS FoU som bl.a. motiveras genom att den stärker FHS i huvuduppgiften eller har en produktionsrationalitet tillsammans med verksamhet som ingår i huvuduppgiften. Till följd därav utförs utbildning och forskning inom ett flertal ämnesområ- den såsom krigsvetenskap, ledarskap, ledningsvetenskap, säkerhets- 
 110 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 politik, strategisk analys, folkrätt och statsvetenskap med inrikt- ning mot krishantering och internationell samverkan. 
 Universitet och högskolor 
 Universitet och högskolor, exempelvis Kungliga tekniska högsko- lan (KTH), Chalmers tekniska högskola och Karolinska institutet (KI) genomför försvarsrelaterad forskning dels direkt åt Försvars- makten, dels i samarbete med FOI och FHS. 
 Försvarsindustrin 
 Försvarsindustrin genomför forskning och teknikutveckling på beställning av främst FMV, men även i en begränsad utsträckning genom beställningar från FOI. Försvarsindustrin lägger även vissa beställningar på FOI. 
  
 4.8 
  
 Utvecklingen rörande försvarets FoU 
  
 Statliga satsningar inom försvarssektorn på forskning, utveckling och inhemsk försvarsindustri har under lång tid varit en viktig del av den svenska säkerhetspolitiken. De grundläggande motiven för detta har varit att säkerställa en självständig förmåga att skapa ett slagkraftigt och effektivt försvar samt erhålla strategisk handlings- frihet. 
 Inom ramen för nu gällande anslags- och uppdragsstyrnings- system fördelas resurserna för försvarets  
 FoU-verksamhet 
  av reger- ingen via anslag inom statsbudgetens utgiftsområde 6. 
 Under  
 2000-talet 
  har de totala  
 FoU-satsningarna 
  inom försvaret varierat kraftigt beroende på andelen större objektbundna utveck- lingsuppdrag vid industrin. Försvarsindustrin har härutöver tradi- tionellt gjort stora egenfinansierade satsningar på kompetens- utveckling, ny teknik och nya processer inom strategiskt viktiga områden. Omfattningen av egensatsningarna inom industrin har dock reducerats i takt med den allmänna neddragningen av för- svarsanslagen internationellt sett och därmed minskande möjlig- heter till vinstgivande försäljningar på export. 
 Stora delar av resurserna inom ramen för FoU utnyttjas för konkret utvecklingsverksamhet vid i Sverige verksam industri – 
 111 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 detta framstår speciellt tydligt om även objektsbunden materiel- utveckling efter beslut om serieanskaffning inräknas. Den reste- rande delen utnyttjas för forskning, generell teknikutveckling samt annan kunskapsuppbyggande verksamhet som stöd för försvarets olika verksamhetsområden. Stöd till förbands- och taktikutveckling inom det militära försvaret ingår också i  
 FoU-verksamheten. 
  Endast en mindre del läggs ut i form av uppdrag på universitet och högskolor. En växande andel av resurserna utnyttjas för internatio- nell samverkan. 
 Sveriges deltagande i samarbetet inom EU, NATO/PFF, m.m. har ökat markant under de senaste åren. Den fortsatta utvecklingen av detta samarbete förväntas få stor betydelse för inriktningen och omfattningen av försvarets  
 FoU-verksamhet. 
  Detta gäller också strävan att stärka förmågan till krishantering inom ramen för ett vidgat säkerhetsbegrepp liksom förmågan att medverka i olika slag av internationella insatser. 
 Försvarsförvaltningsutredningen föreslog i sitt betänkande bl.a. att Försvarsmakten skulle reducera sin forskning och teknik- utveckling med 500 miljoner kronor. I mars 2006 presenterade den dåvarande regeringen sin syn på hur försvaret framöver borde sty- ras och hur förvaltningen borde förändras. I skrivelsen redovisade regeringen sina bedömningar inom olika områden, bl.a. vad gäller forskning och teknikutveckling. 
 För detta område gjorde regeringen bedömningen att ett råd- givande organ borde knytas till Försvarsmakten i syfte att förbättra myndighetens förmåga att styra forskningen. Vidare bedömde regeringen att forskningsverksamhet, teknikutveckling, direktstöd, övning, studier och provningsverksamhet vid FOI och FHS borde minska med 500 miljoner kronor. 
 Regeringens skrivelse behandlades därefter av försvarsutskottet. I betänkandet tillstyrkte utskottet att åtgärder vidtas för att genom- föra besparingar inom stabs- och förvaltningsverksamheten och att resurser överförs till den kärnverksamhet som genomförs vid  
 armé-, 
  marin- och flygförbanden samt för fredsfrämjande verksamhet. 
 I mars 2006 tog regeringen fram kompletterande planerings- anvisningar till Försvarsmakten. Försvarsmakten tog därefter i juni 2006 fram ett förslag till hur minskningen av forsknings- och ut- vecklingsbeställningarna skulle genomföras. 
 112 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Reduceringar 
 Våren 2006 gjorde Försvarsmakten med stöd av FHS, FMV och FOI en plan för nedskärningen om 500 miljoner kronor, vilket bl.a. innebär att FOI ska minska 480 miljoner kronor och FHS 20 mil- joner kronor. Prioriteringar i forskningen inom försvaret har gjorts i linje med att man ska satsa på de områden där man särskilt besit- ter goda kunskaper och att det som andra universitet, institut och företag kan göra lika bra inte ska göras vid FOI åt försvaret. Detta innebär att en breddad leverantörsbas av forskningsaktörer i fram- tiden kommer att leverera forskningsresultat åt Försvarsmakten. 
 Försvarsmakten har därefter genomfört en ytterligare reduktion av de planerade  
 FoT-resurserna 
  och har i arbetet prioriterat myn- dighetens långsiktiga behov av kunskapsuppbyggnad. Insatser för att öka intäkter från uppdragsgivare utanför försvaret har genom- förts vid FOI, i syfte att upprätthålla kritisk massa i försvarsforsk- ningen. 
  
 4.9 
  
 Några bedömningar och iakttagelser rörande dagens FoU 
  
 I detta avsnitt redovisas några tidiga iakttagelser rörande dagens FoU. Marparten av alla bedömningar och iakttagelser återfinns dock i kapitel 10,11,12 och 13. 
  
 4.9.1 
  
 FoU på försvars- och säkerhetsområdet, särart och särskilda förutsättningar 
  
 Utredningen har inom ramen för sitt arbete identifierat ett antal viktiga särarter och särskilda förutsättningar för FoU på försvars- området. Dessa utvecklas i en större omfattning i kapitel 12,  
 Den framtida forsknings- och utvecklingverksamheten 
 ,, men redovisas i punktform även här. De är: 
  
 Särskilda krav på offentligt ansvar för kunskapsproduktionen 
  
 Särskilda behov av långsiktighet 
  
 Särskilda krav på integritet och sekretess 
  
 Särskilda behov av helhets- och samhällsperspektiv. 
  
 113 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 4.9.2 
  
 FoU eller annan verksamhet? 
  
 Försvarsstrukturutredningen anser att det finns problem i hur För- svarsmakten och de övriga försvarsmyndigheterna väljer att hantera verksamhet som faller under FoU. Den praktiska/informella FoU- definitionen (skiljd från den formella) inkluderar många verksam- heter som inte alltid kan förutsättas ingå i det som bör kallas FoU. Utredningen lägger inte i detta en bedömning rörande Försvars- maktens behov av de verksamheter som i dag redovisas under sam- lingsbegreppet FoU utan vill endast peka på att dagens redovisning sänder problematiska signaler till utomstående. 
 Vi har en stor förståelse för att de verksamheter som i dag åter- finns inom den s.k.  
 FoU-verksamheten 
  uppvisar starka inbördes samband och verksamhetslogiska beroenden. Uppdelat på kun- skapsuppbyggande och kunskapstillämpande verksamhet så är det självklart att kunskapstillämpning inte kan ske utan uppbyggnad. En forskare som endera dagen tillämpar sina kunskaper i insatsnära miljö kan endast göra detta som en följd av tidigare forskning. Pro- blemen uppstår när verksamhet definieras som FoU – endast på grundval av att det är forskaren som utför verksamheten. Konse- kvensen av denna typ av grova indelning är att regering och riksdag m.fl. får en felaktig, och överdriven, bild av de kunskapsuppbyg- gande satsningarna. Detta i sin tur leder till beslut på felaktig grund. Då det sällan går att avvara direkt kunskapstillämpning i närtid blir konsekvensen att denna bibehålls samtidigt som de kun- skapsuppbyggande satsningarna få bära en oproportionerligt stor del av eventuella reduktioner. Detta riskerar då att äventyra försva- rets långsiktiga relevans. 
 I dagens, eventuellt allt för frikostiga inkluderande av verksam- heter i redovisningen av FoU, avvägs direkta avrop av kunskap i omedelbar anslutning till satsningarna på FoU. Försvarsstruktur- utredningen anser att avvägningen mellan satsningar på FoU och mer närliggande verksamhet, mellan satsningar på morgondagens kunskapssituation och dagens direkta behov, måste ske på strate- gisk nivå. Därefter ska avvägning ske mellan liknande verksamheter i likartade tidsperspektiv. 
 Gränser är svåra att dra mellan FoU och mer närliggande verk- samhet, men Försvarsstrukturutredningen gör än dock bedöm- ningen att det kan vara så mycket som hälften av allt som inklude- ras i Försvarsmaktens VG 3 som fokuserar på tidsperspektiv som är så omedelbara att de knappast kan sägas vara av karaktären FoU. 
 114 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 Dessa är då istället av karaktären kunskapstillämpande utredning, analys och policystödjande karaktär. Denna verksamhet är av stor vikt för att t.ex. Försvarsmakten och regeringen ska kunna genom- föra sin verksamhet men ska inte alltid ses som satsningar på FoU. 
 Som ett exempel på detta redovisar FOI i sin årsredovisning för 2010 på att cirka 52 procent av verksamheten ses som kunskaps- uppbyggande FoU medan 48 procent istället betraktas som mer kunskapstillämpande arbete. 
  
 4.9.3 
  
 FoU som ett verktyg för beslut under osäkerhet 
  
 En synvinkel som kan appliceras på försvarets FoU är att den kan ses som en investering i syfte att minska alternativt hantera fram- tida osäkerheter. 
 En jämförelsen med en investering innebär ur en teoretisk syn- vinkel att Försvarsmakten med sina  
 FoU-satsningar 
  väljer att ta en kostnad i dag i syfte att ha handlingsfriheten att undvika en större kostnad i framtiden alternativt kunna ta vara på en potentiell möj- lighet. Man betalar således en form av premie för att ha möjligheten till val i framtiden. Statsmakterna, men även Försvarsmakten, upp- träder ständigt i en miljö som innebär beslut under osäkerhet och att man tvingas till kalkylerade risker i prioriteringen mellan olika sätt att spendera tillgängliga medel. Resurser kan satsas på FoU i syfte att hantera framtida risker och osäkerheter genom ett mer förmånligt kunskapsläge, eller så kan risker och osäkerheter accep- teras. I det andra fallet får man helt enkelt hoppas på att olika risker inte ska resultera i allt för allvarliga konsekvenser alternativt att sannolikheten för att olika händelser ska inträffa är tillräckligt låg. 
 Om investeringar är värda sitt pris handlar om hur sannolikt olika aktörer upplever det vara att olika risker eller möjligheter ska realiseras. Ju mer sannolikt det är att risken realiseras, desto större är incitamenten att ta den kostnad som premien innebär. 
 Ett annat exempel på FoU som ett medel för att hantera osä- kerhet är omvärldsanalyser och  
 FoU-satsningar 
  som innebär att För- svarsmakten tidigt genom ett förmånligt kunskapsläge kan avgöra framtida behov och krav på operativ förmåga och därmed får en god anpassningsförmåga. 
 Kostnadseffektiv FoU i denna kontext är sådana satsningar som förväntas innebära att man kan undvika kostnader som är större än värdet av de uppoffrade resurserna alternativt satsningar som möj- 
 115 
  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 liggör framtida val vars nytta överstiger den nytta som skulle kunna erhållas för de uppoffrade resurserna. 
 Det existerar en växelverkan mellan tillgängliga resurser, osä- kerhet och den egna organisationens risktålighet. En total riskaver- sion där samtliga resurser konsumeras för att minimera risker, vil- ket innebär att förmågan att verka (då inga resurser kvarstår till operativ verksamhet) tillintetgörs, är inte eftersträvansvärt. Men inte heller en situation med ett överdrivet fokus på direkt verkan utan långsiktig riskhantering, vilket innebär att man utsätter sig för orimliga risker, är att föredra. Balansen ligger mellan dessa två extremer. Samtidigt är vad som är ett önskvärt beteendet beroende av hur osäkerheterna i omvärlden utvecklas såväl som Försvars- maktens inneboende förmåga att hantera risker och osäkerhet. FoU är endast ett verktyg bland många för att hantera osäkerhet. 
 116 
  
 5 
  
 Materiel- och logistik- verksamheten i dag 
  
 5.1 
  
 Materielförsörjning 
  
 5.1.1 
  
 Inledning 
  
 I detta avsnitt lämnas en översiktlig beskrivning över materiel- försörjningsprocessen i de delar som berörs av Försvars- strukturutredningens överväganden och förslag att åstadkomma en mer ändamålsenlig och kostnadseffektiv stödverksamhet på försvarsområdet. 
 I den första delen redovisas materielförsörjningen. I den andra delen redovisas logistikförsörjningen. Kartläggningen baseras på styrande dokument och underlag som inhämtats från berörda myn- digheter samt den konsultrapport som lämnats till utredningen av konsultföretaget PriceWaterhouseCoopers (PWC). 
  
 5.1.2 
  
 Bakgrund 
  
 Försvarsstrukturutredningen noterar inledningsvis att materiel- försörjningen för det militära försvaret kan beskrivas ur olika perspektiv och värderas utifrån olika utgångspunkter. 
 Ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv kan samarbetet med andra länder inom försvarsmaterielområdet ses som en del av ett bredare samarbete på försvarsområdet och bidra till att målet med det militära försvaret uppnås, t.ex. kan materielsamarbetet bidra till ett breddat säkerhetssamarbete genom att stärka förmågan till operativ samverkan och systemlikhet. 
 Ur ett försvarspolitiskt perspektiv syftar materielförsörjningen till att förse Försvarsmakten med de varor och tjänster som behövs för att myndigheten ska kunna lösa sina uppgifter. 
 117 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Ur ett näringspolitiskt perspektiv har det militära försvarets materielförsörjning över tiden bidragit till säkerhets- och försvars- industrins utveckling samt till del till utvecklingen av den teknolog- iska och industriella basen i övrigt i Sverige. 
 Vidare noterar Försvarsstrukturutredningen att materielför- sörjningen, med tillhörande verksamheter, bedrivs av ett stort antal aktörer, allt från riksdagen och regeringen och försvars- myndigheterna till olika internationella organisationer och sam- verkansorgan samt industrin. 
 Med nuvarande ansvar- och uppgiftsfördelning för materielför- sörjningen är det Försvarsmakten som anger vad, varför och när i materielförsörjningsprocessen olika materielsystem ska anskaffas för att kraven på operativ förmåga i olika avseenden ska kunna lösas samt med vilka ekonomiska medel som finns disponibla för genomförandet. 
 Försvarets materielverk (FMV) har i uppdrag att besvara fråg- orna varifrån och hur de mest kostnadseffektiva lösningarna sett ur ett livscykelperspektiv ska åstadkommas för att svara mot För- svarsmaktens behov. Därtill att åstadkomma lösningarna. 
  
 5.1.3 
  
 Den nya inriktningen för materielförsörjningen 
  
 Grundläggande principer 
 Riksdagen har beslutat att målet för det militära försvaret fr.o.m. 2010 ska vara att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara Sverige och främja vår säkerhet. 
 Den nya försvarspolitiska inriktningen innebär förändringar på flera viktiga områden, däribland materielförsörjningen. 
 De fastlagda principerna för materielanskaffningen innebär att vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör väljas före nyanskaffning, om det är ekonomiskt försvarbart och opera- tiva krav kan uppnås. När nyanskaffning är nödvändig ska i första hand färdigutvecklad och på marknaden befintlig och beprövad materiel anskaffas. Utveckling av materiel bör endast genomföras när behoven inte kan tillgodoses på annat sätt. Oavsett anskaff- ningsform bör möjligheterna till internationellt samarbete under- sökas. I de särskilda fall då regeringen bedömer att det är verksam- hetsmässigt och ekonomiskt fördelaktigt, kan samarbete i fråga om försvarsteknologi vara aktuellt och lämpligt. 
 118 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 5.1.4 
  
 Ansvar och roller 
  
 De viktigaste aktörerna i materielförsörjningen utgörs av riks- dagen, regeringen, Försvarsmakten, FMV, Totalförsvarets forsk- ningsinstitut (FOI) och industrin. Aktörerna, som är engagerade i den nationella materielförsörjningen, har olika framträdande roller och tonvikter beroende på i vilken fas materielförsörjningen är. 
 Riksdagen 
 Riksdagens funktion i materielförsörjningen är ytterst att besluta om övergripande inriktning, budgetramar och bemyndiganden inom ramen för att kunna utöva sin finansmakt. Riksdagens beslut med anledning av särskilda propositioner om försvars- och säker- hetspolitiken samt dess budgetbeslut behandlar materielförsörj- ningsfrågorna genom att ange uppgiftsmässiga, ekonomiska och organisatoriska förutsättningar för verksamheten. Riksdagen kan också ta ställning till principer för materielförsörjningen, t.ex. vad gäller finansieringsförutsättningar, industriella villkor och inter- nationellt samarbete. Sedan 2006 underställs riksdagen särskilda beslut om anskaffning av specifika system med påverkan på den operativa förmågeutvecklingen av Försvarsmakten. Det kan även röra sig om system som bedöms få betydelse för (insats)organisa- tionens utveckling eller bedöms vara av vikt för inhemskt industriell förmåga eller medför större ekonomisk bindning som indirekt påverkar riksdagens och regeringens handlingsfrihet. 
 Regeringen 
 Regeringen styr materielförsörjningens genomförande på den strategiska nivån bl.a. genom uppdrag och ramvillkor för myndig- heternas arbete. Regeringen lämnar vidare förslag till en invester- ingsplan i den årliga budgetpropositionen. 
 Regeringen anger i regleringsbrev till Försvarsmakten vilka anskaffningar som myndigheten ska underställa regeringens och riksdagens prövning innan beställning får ske. Omfattande materielobjekt följs upp genom återrapportering i budgetproposi- tionen. 
 Ramstyrning av verksamheter har skett indirekt genom, s.k. anslagsposter inom ramen för tilldelade anslag och objektsramar 
 119 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 har använts för information till riksdagen och styrning i fråga om vissa större materielsystem. Regeringen fattar även beslut i enskilda frågor som inte myndigheterna är bemyndigade att själva fatta beslut om. Regeringen är samtidigt den primära aktören i det mellanstatliga samarbetet rörande försvarsmateriel samt leder utvecklingen av formerna för detta. 
 Försvarsmakten 
 Försvarsmakten redovisar årligen i budgetunderlaget en materiel- plan. Planen utgör ett av de underlag som ligger till grund för regeringens bedömningar och beslut avseende materielförsörj- ningen. Regeringens medgivande krävs inför anskaffning av de materielsystem som specificeras i regleringsbrevet. Dessa kan exempelvis vara av större betydelse för insatsorganisationens utveckling, utgöra vägval för fortsatt utveckling eller medföra större ekonomiska bindningar. Myndighetens hemställan om bemyndigande att få lägga en beställning utgörs normalt med s.k. grindbeslut, vilka normalt följer materielproduktionens skedes- indelning. Besluten utgör därmed delmängder i huvudsak kopplade till att omfatta anskaffningens olika faser; produktdefinitionsfas, konstruktionsfas och produktionsfas och baseras på det underlag som krävs för respektive fas. 
 Försvarets materielverk (FMV) 
 FMV stödjer på uppdrag Försvarsmakten i materielförsörjningens samtliga faser genom att medverka i processen och genom att leverera beställd materiel enligt Försvarsmaktens beställningar. 
 Totalförsvarets forskningsinstitut (FOI) 
 FOI stödjer på uppdrag av Försvarsmakten materielförsörjningen med bl.a. teknisk och vetenskaplig kompetens. Inom ramen för materielförsörjningen levererar myndigheten även tekniskt och vetenskapligt stöd till FMV. 
 120 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 5.1.5 
  
 Allmänt om materielförsörjningsprocessen 
  
 Strategin för Försvarsmaktens materielförsörjning och ett antal ramverk ligger också till grund för styrning och genomförande av materielförsörjningen på försvarsområdet. Detta beskrivs närmare nedan i avsnitt 5.1.6. Försvarsmakten styr även materiel- försörjningen med stöd av beviljade anslag samt gällande uppdrags- och avgiftsfinansieringsmodell. 
 Materielförsörjning styrs därvid i första hand av insatsorganisa- tionens behov, uttryckta i behov av förmågor med därtill kopplade kvalitativa krav på respektive förmåga. Behoven varierar över tiden beroende på många yttre inflytelser som exempelvis omvärlds- utveckling, politiska beslut, planerade insatser, internationella sam- arbeten m.m. Den reala effekt som över tiden kan tas ut ur insats- organisationen är dock beroende av de faktiska möjligheterna att realisera de uttryckta behoven. Behovet av materielförsörjning styrs i lika hög grad av möjligheterna att analysera och uttrycka insatsorganisationens framtida behov som möjligheterna att analys- era och beskriva den vid en viss tidpunkt befintliga reala förmågan. 
 Produktionen av materiel för Försvarsmaktens behov bedrivs i form av ett iterativt samspel i fyra dimensioner: 
  
 Planering i form av samlad produktionsplanering, 
  
 Forskning och utveckling (FoU), dvs. hantering av FoU inklusive forsknings- och teknikutvecklingsprogram (FoT), 
  
 Uppdrag i form av enskilda uppdrag, 
  
 Ledning av tekniska system, dvs. teknisk systemplanering och tekniskt ansvar. 
  
 Med strategin för Försvarsmaktens materielförsörjning som grund, och inom ramen för ledning av tekniska system, sker en iterativ beredning mellan Försvarsmakten och FMV avseende vilken teknisk systemstruktur som bäst uppfyller Försvarsmakten opera- tiva behov. Underlaget används inom ramen för planeringen av materielförsörjningen I denna sker löpande en sammanvägning av alla materielförsörjningsbehov som finns, såväl utifrån nytillkom- mande operativa krav som utifrån analys av befintliga tekniska systems status i förhållande till befintliga eller förändrade operativa krav. Parametrar som kostnader, kravuppfyllnad (effekt), hand- lingsfrihet, affärsmöjligheter och internationell samverkan till- 
 121 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 lämpas därvid ur ett livscykelperspektiv. Planeringen genererar löpande en materielplan, som anger Försvarsmaktens behov av materiel. Identifierade behov i materielplanen genererar i sin tur enskilda uppdrag eller beställningar till bl.a. FMV. Behov av FoT inom ramen för materielförsörjningen uttrycks i den årliga FoT- planen. 
  
 5.1.6 
  
 Materielförsörjningens processer 
  
 Inledning 
 Materielförsörjningsverksamheten i Försvarsmakten genomförs centralt inom ramen för myndighetens materielprocess. Processen är indelad i en materielplaneringsprocess och en materielproduk- tionsprocess. Därtill finns en förenklad planerings- och produk- tionsprocess, s.k. snabb materielförsörjning. FMV har i uppgift att stödja Försvarsmakten i materielförsörjningsprocessen samtliga faser. Försvarsmakten genomför därför dialoger med FMV i dessa processer. 
 Materielplaneringsprocessen 
 Materielförsörjningen styrs med utgångspunkt i Försvarsmaktens behov. Den reella effekt som över tiden kan tas ut ur insats- organisationen är beroende av faktiska möjligheter att realisera de uttryckta behoven. Behovet av materielförsörjningen styrs i lika hög grad av möjligheterna att analysera och beskriva den vid en viss tidpunkt som av den befintliga reella förmågan jämfört med den önskade. Skillnaden mellan önskad och realiserad förmåga uttrycks i en differens som ligger till grund för beslut om åtgärder. 
 Perspektivstudie 
 Försvarsmaktens perspektivstudier  
 (10–20 
  års sikt) behandlar utvecklingen inom säkerhetspolitik, samhällsutveckling, teknik, operativ doktrinutveckling och framtida konflikters karaktär (under- lag till dessa bedömningar kommer från bl.a. forskningen och teknik- utvecklingen, kapitel 4 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag). Tendenser inom utvecklingen ligger till grund för idébilder, 
 122 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 vilka spänner över ett brett spektrum av möjliga utvecklingsvägar. Idébilderna analyseras mot bakgrund av de säkerhetspolitiska målen och militära möjligheter, varefter en målbild utvecklas. Mål- bilden utvecklas successivt för att utgöra bästa möjliga underlag för Försvarsmaktens långsiktiga planering och baseras på olika typer av underlag från såväl svenska som internationella aktörer, såsom den europeiska försvarsbyrån (EDA). 
 Perspektivstudien ger uttryck för Försvarsmaktens långsiktiga behov i termer av operativ förmågeutveckling, dimensionerande behov av funktioner, system och förbandsstrukturer. 
 Försvarsmaktens utvecklingsplan 
 I Försvarsmaktens utvecklingsplan (FMUP) fastställs, inom ramen för Försvarsmaktens centrala styrdokument och efter en avvägning mellan behov och tillgänglig ekonomi, den  
 10-åriga 
  planeringen. Planen beskriver behov och inriktning för samtliga Försvars- maktens verksamhetsgrenar på kort, men även på längre sikt. 
 Målsättningsdokument 
 Förbandsmålsättningar för olika typförband utarbetas med stöd av de krav som anges i försvarsplaneringen och FMUP m.fl. utveck- lingsplaner. I förbandsmålsättningarna, som är styrande för för- bandens utveckling, definieras förbandet, dess position i ett större operativt sammanhang, taktiska krav, huvuduppgifter och övriga uppgifter samt krav på förbandets förmåga . 
 Förbandsmålsättningarna beskriver de övergripande behov som ska tillgodoses av det materielsystem som kravställs i de taktiska, tekniska och ekonomiska målsättningarna (TTEM). I TTEM specificeras funktionalitet av prestanda, kvalitet och andra krav som ställs på materielen för att tillgodose förbandens behov. 
 Underhållsberedning 
 Ytterligare ett väsentligt steg i processen utgörs av underhålls- beredningen, inom vilken Försvarsmakten bereder och dimen- sionerar reservdelförsörjningen och materielen utifrån en viss nyttjandeprofil. Beslut om dimensionering sker efter genomförd 
 123 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 underhållsberedning som genomförs med stöd av FMV. Den syftar till att uppnå kravsatta driftssäkerhetsprestanda till lägsta möjliga livslängdskostnad för det tekniska systemet. Genom detta för- farande justeras förbandsmålsättningar och TTEM:en i en iterativ process. 
 Materielplanen 
 FMUP utgör ett styrande ingångsvärde till materielförsörjningen och anger övergripande vad som ska anskaffas och när. De krav som anges i FMUP ligger till grund för materielplanen (MP). 
 Materielplanen omfattar resultatet av myndighetens avvägning och innehåller olika materielinvesteringsobjekt och vidmakt- hållandebehov sett i ett  
 10-årsperspektiv. 
  Med anledning av att MP även utgör grund för regeringens förslag till investeringsplan i ett kortare tidsperspektiv, utgörs objekten även av mer omfattande drifts- och underhållsåtgärder. 
 Materielplanen ingår som en del av Försvarsmaktens årliga budget- underlag till regeringen. Materielplaneringen är därmed anpassad till den statliga budgetprocessen. 
 I materielplanen finns en systematisk planeringstekniskt motiverad förskjutningsplanering i syfte att hantera de årliga för- skjutningar i verksamheten som erfarenhetsmässigt uppstår. Sådana förskjutningar beror bl.a. på brister i målsättningsdokument, för- seningar i planerings- och beslutsprocessen, industriella leverens- förseningar inom enskilda uppdrag, resursbrist vid levererande myndighet eller materielprojekt eller omprioriteringar av resurser till följd av förändrade behov. Förskjutningsplaneringen är dynamisk och påverkar myndigheternas arbete i en omfattande grad. Detta bedömer dock myndigheterna vara nödvändigt eftersom de ekonom- iska effekterna av industriella leveransförseningar kan få följd- effekter kopplat till anslagsbelastningen det aktuella året. 
 Materielplaneringens årscykel är anpassad till den statliga bud- getprocessen. Sammanfattningsvis syftar planeringsprocessen till att fastställa Försvarsmaktens materielplan för tio år framåt i tiden och FMV:s produktionsplan för det kommande året. 
 124 
 SOU 2011:36 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Figur 5.1 
  
 Principskiss för materielplaneringens årscykel 
  
 FM avvägningsbeslut 
  
 FM FMUP 
  
 FMV PP 
  
 H 
  
 FM MP 
  
 FMV utkast slutlig 
  
 RB 
  
 PP (B+1) 
  
 FM korrigering 
  
 VÅP 
  
 av offertförfrågan 
  
 BP 
  
 FMV 
  
 Systemlivscykelplan 
  
 Materielproduktionsdialog 
  
 Materielplaneringsdialog 
  
  Prel PP 
 Källa 
 : FMV 
  
 FMV ansvarar under materielplaneringsprocessen för att ta fram en produktionsplan (PP) för myndigheten. FMV har vidare i uppgift att ge ledningsstöd till Försvarsmakten. I ledningsstödet ingår bl.a. systemledning av materielsystem, utarbetande av strategier för fram- tida system och funktioner, övergripande studier samt forskning och teknikutveckling. 
 Materielproduktionsprocessen 
 I FMUP anges på ett övergripande sätt vad som ska uppnås och när det ska ske, medan materielproduktionsprocessen mer detaljerat anger vad, hur och när materielen ska produceras. Inom ramen för materielproduktionsprocessen lägger Försvarsmakten beställningar av materiel på i huvudsak FMV, men även andra aktörer, t.ex. FMLOG (som en del av Försvarsmakten) . 
 Materielproduktionen innefattar offertförfrågning, beställningar av projekt och uppföljning av verksamhet. 
 Offertförfrågan 
 Försvarsmaktens uppdrag till FMV formuleras som en beställning. En beställning initieras av Försvarsmakten genom en offert- förfrågan. Materielplanen, studieplanen och  
 FoT-planen 
  utgör 
 125 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 normalt offertförfrågan för produktionsåret och preliminär offert- förfrågan för nästföljande år. I en offertförfrågan, som besvaras av FMV i form av en offert, ska anges mål och syfte, uppgift, leverans- tider, villkor, handlingsregler samt en sammanfattning av uppdraget med en specifikation för det som ska beställas eller initieras. FMV kan vid behov kräva att Försvarsmakten inkommer med särskild offerförfrågan i de fall där t.ex. uppgiften har ändrats väsentligt jämfört med ursprunglig offertförfrågan. Särskild offertförfrågan ska föregås av samrådsförfarande med FMV innan den fastställs av Försvarsmakten. 
 Regeringsärenden 
 Regleringsbrevet reglerar vilka beställningar som Försvarsmakten ska hemställa om till regeringen att få genomföra, innan beställning till leverantör får ske. I Försvarsmaktens offertförfrågan ska det framgå vilka uppdrag och ärenden som är föremål för hemställan till regeringen. Som underlag för Försvarsmakten hemställan erfordras att FMV:s offert är grundad på ett bindande industri- åtagande. 
 Projektdirektiv 
 Varje förslag till uppdrag som i Försvarsmakten offertförfrågan är tänkt att starta inom de närmaste två åren ska ha ett preliminärt projektdirektiv med mål, uppgift, tänkta prestationer, samtliga hand- lingsregler, villkor, bemanning samt ekonomisk och tidsmässiga för- hållanden. Utarbetandet och fastställandet av direktivet görs av FMV. Det fastställda direktivet utgör underlag till ett s.k. initierabeslut. 
 Initierabeslut 
 Initierabeslutet utgör starten på offertarbetet och föregås av beredning och fastställande av projektdirektiv samt vid behov särskilda uppdragsgenomgångar. Uppdragsgenomgångar genom- förs löpande under året enligt FMV produktionsplan. Syftet med uppdragsgenomgången är att gå igenom uppdraget för att säker- ställa att Försvarsmakten och FMV är överens om uppdragets innehåll innan initierabeslut kan fattas. I initierabeslutet inarbetas 
 126 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 FMV interna direktiv för genomförande av offertarbete och slutlig organisering av de resurser som krävs för genomförandet av upp- draget. FMV påbörjar därefter offertarbetet i enlighet med fattat initierabeslut. 
 Offert 
 FMV offererar sitt åtagande till Försvarsmakten. Offerten ska normalt bygga på industriofferter. FMV använder i sin offert en prismodell för prissättning av olika s.k. milstolpar och i dessa ingående fördelade leveranspositioner i syfte att ge Försvarsmakten ett rättvisande anskaffningsvärde för materiel och förnödenheter. FMV ska vid offertberedningen även anmäla om offerten bedöms vara av sådan art att det ska finansieras ur flera anslag. 
 FMV ska vid behov kunna snabbehandla nya offertförfrågningar från Försvarsmakten föranledda av oförutsedda men prioriterade behov. Inplanering av nya prioriterade behov, utöver gällande MP, ska då innehålla förslag om nedprioritering av andra uppdrag inom samma planeringsområde. Blir förändringarna i liggande produk- tion så betydande att omförhandling krävs ska detta framgå av FMV:s offert för det nya inplanerade uppdraget. 
 Beställning 
 En beställning görs alltid skriftligt och omfattar normalt ett accepterande av överlämnad offert. Om FMV inte accepterar en beställning baserad på offert ska FMV snarast anmäla detta till För- svarsmakten. FMV redovisar mottagna beställningar via månatliga produktionsuppföljningar med Försvarsmakten. En bekräftad beställning är en överenskommelse mellan parterna om åtaganden om prestationer, leveranstider, pris, eventuella villkor förknippade med avtalet m.m. Tids- eller kostnadsmässigt omfattande projekt planeras och beställs i tydliga steg. Detta ska minska risken för långa bindningar, ge ökad handlingsfrihet och är en förutsättning för såväl tydliga beslutssteg som precision i åtaganden. Enskilda beställningar med milstolpar ska ges den utformning som kraven på tillgångsredovisning, kostnadsuppföljning, riskanalys och leverans- uppföljning ställer. 
 127 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Snabb materielförsörjning 
 Hastigt uppkomna materielförsörjningsbehov kan normalt sett inte hanteras inom ramen för den ordinarie planeringsprocessen. För att kunna hantera detta har processen Snabb materielförsörjning (SMF) utarbetats. SMF utgör ett undantag från ordinarie materiel- försörjningsprocesser och kan ses som en avvikelsehantering. Anskaffningar med stöd av SMF utgår från funktionella behov, som är uppkomna vid insatsorganisationens förband i anslutning till insats. 
 SMF genomförs i väldefinierade processteg. Delar av arbetet genomförs därefter i myndighetsgemensamma och behovssamman- satta integrerade projektteam (IPT). När SMF genomförs får den ofta till följd att en omprioritering kan behöva göras i befintlig materielplan, dvs. att andra uppdrag kan blir senarelagda. Detta sker i dialog mellan Försvarsmakten och FMV och myndigheterna arbetar då med en s.k. förskjutningsplanering för att ekonomiskt möta förskjutningar av planerad produktion. 
  
 5.1.7 
  
 Strategi för materielförsörjning, m.m. 
  
 Materielförsörjningsstrategi 
 Strategin för Försvarsmaktens materielförsörjning (MFS) fast- ställdes i februari 2007. Den innebär en förändring i synen på materielanskaffning. Övergripande mål för den nya strategin är att 
  
 Försvarsmaktens uppgifter och behov är styrande för myndig- hetens materielförsörjning och 
  
 materielförsörjningen ska vara kostnadseffektiv ur ett livscykel- perspektiv och tillgodose kravet på ökad leveranssäkerhet. 
  
 I strategin anges att i syfte att förverkliga denna ska 
  
 materielförsörjningen styras av tydliggjorda och medvetna val mellan kostnad, effekt och handlingsfrihet, 
  
 materielförsörjningen via en iterativ kravanpassning i högre grad nyttja Försvarsmakten befintliga materiel och marknadens möj- ligheter samt ske samordnat med utformningen av förband, 
  
 128 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 internationell samverkan vara huvudalternativet vid all utveck- ling, anskaffning och vidmakthållande samt att nyttan av inter- nationellt materielsamarbete maximeras, 
  
 exporten av i Försvarsmakten existerande materielsystem främjas där det är till stor nytta för försvarets behov, 
  
 materielförsörjningen ske samordnat med forskning och teknik- utveckling, 
  
 antalet olika system minskas genom ökad teknisk samordning, 
  
 ökad kostnadseffektivitet sökas genom att minska statens egen verksamhet och ge leverantörerna större åtaganden. 
  
 Utredningen erfar att användandet av strategin är under imple- mentering och att den redan har medfört kostnadsbesparingar inom materielförsörjningen. 
 Iterativ kravanpassning 
 Som framgår ovan ska materielförsörjningen i första hand ske genom att modifiera redan befintlig materiel och i andra hand utnyttja marknadens utbud av varor och tjänster. I de fall då detta inte löser Försvarsmaktens behov ska alternativet utveckling över- vägas och då i första hand genomföras i internationell samverkan. 
 För att säkerställa att tekniska kravdokument utformas så att möjligheterna att modifiera befintlig materiel eller utnyttja mark- nadens utbud inte utesluts, ska FMV stödja Försvarsmakten i utformningen av kravdokument genom deltagande i arbetet eller, före fastställande av ett kravdokument, teckna samråd på att detta är tydliggjort för Försvarsmakten. 
 129 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Figur 5.2 I figuren visas materielförsörjningsmodellen med iterativ kravhantering 
  
 Källa 
 : Försvarsmakten 
 Arbetsmodellen ska möjliggöra en optimal balans mellan å ena sidan förbandsutformning och krav på materiel och å andra sidan olika möjligheter att realisera materielbehoven. Det innebär således att endast i undantagsfall ska materiel utvecklas i egen regi. 
 Försvarsmyndigheternas marknadsstrategi 
 Till stöd för tillämpningen av myndigheternas materielför- sörjningsstrategi har Försvarsmakten, FMV och FOI under 2010 tagit fram en myndighetsgemensam marknadsstrategi (MMS) 
  
 1 
  
 , vilken är styrande för myndigheternas marknadsmässiga agerande. MMS är under implementering i myndigheternas verksamheter. 
 I marknadsstrategin anges följande målsättning: 
  
 försörjningen av varor och tjänster för försvarets behov ska utvecklas mot högre  
  
 kostnadseffektivitet  
 ur ett  
 livscykelperspektiv  
 och högre  
 leveranssäkerhet 
 , 
  
 försvarsmyndigheterna ska säkerställa att staten har det kom- mersiella  
  
 initiativet  
 och erforderlig verksamhetsmässig och kommersiell handlingsfrihet och 
  
 försvarsmyndigheterna ska vara och uppfattas som profession- Watkins och ansvarstagande. 
  
 1  
 Myndighetsgemensam marknadsstrategi, (HKV beteckning 03 900:61900, FMV beteckning  
 10FMV7406-4:1), 
  1 oktober 2010. 
 130 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Enligt strategin ska målen uppnås genom: 
  
 val av försörjningslösning ska föregås av  
  
 alternativjämförelser  
 av kostnadseffektivitet, leveranssäkerhet och handlingsfrihet, 
  
 en  
  
 helhetsbild  
 ska skapas som är styrande för myndigheternas agerande, 
  
 systemlikhet med  
 andra aktörers försörjningslösningar  
 ska efter- strävas för att möjliggöra delade kostnader i ett livscykel- perspektiv, 
  
 åtgärder ska vidtas för att utnyttja möjliga fördelar genom att kategorisera och  
  
 samordna affärer  
 inom och mellan myndig- heterna, 
  
 konkurrens  
 är utgångspunkten för all upphandling av varor och tjänster, 
  
 för att öka  
 förutsägbarhet, transparens  
 och  
 konkurrensmöjligheter  
 ska försvarets  
 anskaffningsbehov  
 av varor och tjänster på kort och lång sikt  
 tydliggöras  
 för marknaden, 
  
 till stöd för alla faser i teknik- och materielförsörjningen ska de samlade kompetenserna vid myndigheterna nyttjas och en behovsstyrd  
  
 omvärlds 
 - och  
 marknadskunskap  
 ska etableras samt 
  
 sociala, etiska  
  
 och  
 miljörelaterade  
 krav ska, så långt möjligt, ställas i myndigheternas upphandlingar. 
  
 5.1.8 
  
 Materielförsörjningens olika skeden 
  
 Livscykelmodell som regleras i samordningsavtal 
 Försvarsmakten och FMV:s samarbete regleras närmare i ett  
 sam- ordningsavtal  
 (SAMO FM FMV) 
  
 2 
  
 . Samordningsavtalets övergrip- ande syfte är att samordna relationen och rutiner mellan de båda myndigheterna. I avtalet anges att den avtalsreglerade materiel- produktionen ska följa livscykelmodellen (LCC) 
  
 3 
  
 . Modellen utgör grunden för planering, uppdrag och ledning av materiel- försörjningsprocessen och tekniska system. FoU förekommer 
  
 2 
  
 SAMO FM – FMV 2008, HKV beteckning 03 200:76010, FMV beteckning GD 03 200:59095/2008 samt i SAMO  
  
 FM-FMV 
  2009 (Utgåva 2010), HKV beteckning 03 200:65 879, 8 oktober 2010. 
  
 3 
  
 Enligt internationell standard ISO 15288 samt Natos tillämpning av Allied Administrative Publications nr 48 (AAP 48), vilken beskriver den livscykelmodell som tillämpas inom Nato. 
  
 131 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 under respektive skede i tillämpliga delar och som separata uppdrag till FMV och styrs då utifrån de principer som redovisas i kapitel 4, 
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten  
 i dag. 
  
 Försvarsmakten och FMV avser att vidareutveckla ramverk och metoder i ett  
 Life Cycle Management  
 (LCM). Ramverket, som tillämpas inom planering, uppdrag, teknisk systemplanering och logistik, ligger till grund för att definiera  
 tekniskt ansvar  
 (se nedan). Ramverket gäller för de system som Försvarsmakten och FMV kommit överens om ska hanteras gemensamt. Tillämpning av ram- verket gäller för COTS 
  
 4 
  
 , MOTS 
  
 5  
  
 och egenutvecklade system. Denna standard tillämpas av Försvarsmakten i rollen som både beställare och nyttjare samt av FMV i rollen som leverantör. Det åligger båda myndigheterna att vidmakthålla register för gemen- samma system, checklistor för beslutsgrindar, m.m. Beslut om särskilda generella tillämpningar av ramverket ska referera till sam- ordningsavtalet samt dokumenteras av särskilt utsedd ansvarig vid respektive myndighet. 
 Materielförsörjningens olika skeden 
 Den tillämpade livscykelmodellen i materielförsörjningen består av följande skeden 
  
 6 
  
 . 
 Konceptskede 
 I konceptskedet genomförs analys och utvärdering av genomförbarhet, uppskattningar och demonstration av olika alter- nativa lösningar för att möta identifierade behov. I detta skede sker successiv kravanpassning utifrån bl.a. ändrade förutsättningar, risker och möjligheter. 
  
 4 
  
 Commercial of the shelf. 
  
 5 
  
 Military of the shelf. 
  
 6 
  
 Möjligheten att påverka ett materielsystems livscykelkostnad är som störst i de tidiga faserna i koncept- och utvecklingsskedet. 
  
 132 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Utvecklingsskede 
 I utvecklingsskedet definieras och konkretiseras övergripande krav på tekniskt system samt interna och externa verksamhets- förutsättningar. Syftet är även att ta fram en realiserbar teknisk systemdesign, bl.a. genom att undersöka om marknadens möjlig- heter uppfyller gällande krav och effektmål. 
 Produktionsskede 
 I produktionsskedet realiseras och levereras materiel som uppfyller erforderliga krav för att uppnå efterfrågad effekt. Skedet avslutas efter godkänd leverans, som normalt även innefattar driftöver- lämning av beställd materiel. 
 Användningsskede 
 Användningsskedet omfattar drift av materielsystem. Skedet avslutas normalt när systemet tas ur bruk. 
 Underhållsskede 
 Underhållsskedet inleds med tillhandahållandet av underhåll, logistik och annat stöd för användning av ett system. Planeringen för detta skede inleds i föregående skeden. Underhållsskedet avslutas med avveckling av systemet och avslutande av under- hållstjänsterna. 
 Avvecklingsskede 
 Avvecklingsskedet syftar till borttagning av system med relaterade drifts- och underhållstjänster. Planeringen för avvecklingsskedet inleds i föregående skeden. 
 Skedenas finansieringskällor 
 Försvarsmakten disponerar i enlighet med gällande uppdrags- och avgiftsfinansieringsmodell anslagen för materielförsörjningen. 
 133 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materielförsörjningsprocessens verksamheter i olika skeden finansieras i huvudsak med anslag enligt följande 
  
 7 
  
 : 
  
 koncept - anslag 1:1  
 Förbandsverksamhet och beredskap  
 och anslag 1:3  
 Anskaffning av materiel 
 , 
  
 utveckling  
  
 -anslag 
  
  1:1  
 Förbandsverksamhet och beredskap  
 och anslag 1:3  
 Anskaffning av materiel  
 och 1:5  
 Forskning och teknik- utveckling 
 , 
  
 produktion – anslag 1:3  
  
 Anskaffning av materiel 
 , 
  
 användning – 1:1  
 Förbandsverksamhet och beredskap 
 , 
  
 underhåll – anslag 1:1  
 Förbandsverksamhet och beredskap  
 vad gäller kostnader av löpande driftskaraktär och anslag 1:4  
 Vid- makthållande och avveckling av materiel och anläggningar  
 och 
  
 avveckling – anslag 1:4  
 Vidmakthållande och avveckling av materiel och anläggningar 
 . 
  
 5.1.9 
  
 Aktörernas roller och uppgifter 
  
 Beställare och utförare 
 Försvarsmakten lägger i enlighet med materielplanen beställningar på sina leverantörer, däribland FMV, genom en offertförfrågan 
  
 8 
  
 . Varje enskild offertförfrågan ska innehålla tydliga beskrivningar av uppgifter, resurser och handlingsregler. 
 FMV och andra leverantörer lämnar som svar på en offert- förfrågan normalt en offert, som ligger till grund för beställning. Både den enskilda offerten och den enskilda beställningen grundas på en uppdelning i milstolpar, av vilka det framgår vad som ska levereras, till vilka kostnader och vid vilken tidpunkt. 
 FMV:s offert innehåller normalt även produkt- och produk- tionsstyrande handlingsregler. I offertunderlaget anges även behov av åtgärder inom materielsystemen med anledning av teknisk status relativt gällande målsättningar och genomförda omvärldsanalyser. 
 I de fall det är önskvärt att förändra innehållet i uppdraget, avse- ende uppgift, leveranstid eller ekonomi påkallas normalt omför- handling av den myndighet som önskar förändra uppdraget. En omförhandling sker vanligen i samförstånd mellan parterna och 
  
 7 
  
 Försvarsmaktens skrivelse den 18 juni 2010, HKV beteckning 23 250:58849. 
  
 8 
  
 Motsvarande process genomförs med den interna leverantören FMLOG. 
  
 134 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 bekräftas normalt med en ny offert som underlag för skriftlig beställning eller avbeställning. 
 Leverantör och producent 
 Försvarsmaktens uppdrag till FMV eller annan leverantör, formuleras som en beställning. Med utgångspunkt i detta utarbetar FMV uppdragsdirektiv med mål, prestationer, bemanning samt ekonomiska och tidsmässiga förhållanden. Prestationer preciseras. Med prestation avses en tydligt identifierbar händelse innebärandes att något levererats till Försvarsmakten, en förnödenhet, vara eller en tjänst. Tillsammans med kvalificerad kommersiell kompetens tar projektet fram kalkylunderlag och avtal sluts med bl.a. producer- ande aktör. Avtalsrelationen varierar med avtalets form och tillämp- ning. 
 En prestation faktureras Försvarsmakten i form av en milstolpe. FMV redovisar varje fullgjord prestation till Försvarsmakten. Redovisning görs genom milstolpsredovisning samt del- och slut- fakturering. Principen är att summan av leveranspositionerna för en milstolpe ska överensstämma med milstolpsbeloppet. FMV får fakturera först då överenskommen prestation är uppnådd, i undan- tagsfall kan prestationen levereras med restpunkter. Kundbeställ- ningen är avslutad när den sista milstolpen är godkänd och faktur- erad. FMV ansvarar för att uppdrag snarast avslutas efter det att samtliga leveranser, beskrivna i uppdragets leveranspositionstabell är uppnådda. 
 FMV anskaffar materielen efter en beredning från i Sverige verksam försvarsindustri och/eller utländsk försvarsindustri eller annan leverantör efter intagande av offertuppgifter. Däri ingår bl.a. de kommersiella underlagen, tekniska beskrivningar och avtalsvill- koren. Vid behov ingår i de kommersiella förberedelserna lever- antörsutvärderingar. 
 Anskaffningsuppdragen kan vara av olika karaktär från utvecklingsprojekt till återanskaffning av mängdmateriel. De kan också utgöras av olika former av uppdrag, såsom tjänsteprodukter och leasingavtal. Utveckling av materielsystem kräver samman- hållande verksamheter över lång tid av förutom studier och teknik- utveckling, konstruktionsarbeten, utprovning, prototyptillverk- ning, produktdefinition som industrin kan göra ett kontrakterat åtagande på. Direktanskaffning av på marknaden befintlig och 
 135 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 leveransklar materiel kräver en annan typ av insatser hos myndig- heten. Historiskt har denna form dock endast varit utbredd i en mindre del av materielförsörjningen; jmf. återanskaffning av mängd- materiel med de s.k. utvecklingsprojekten som löpt under en lång tid. 
 För att FMV ska kunna agera som en kompetent upphandlare på marknaden har myndigheten militär, teknisk, juridisk och affärs- mässig kompetens. Den grundläggande principen är att upp- handlingen genomförs affärsmässigt och i konkurrens. 
 FMV:s systemsamordnande och kravställande roll kan variera till sin karaktär med hänsyn till hur ansvarsfördelningen görs mellan kund och leverantör. FMV behöver dock alltid ha ett övergripande ansvar för (teknisk) systemintegration, för att upphandlingen genomförs på ett kommersiellt och juridiskt korrekt sätt och för att verifiera att produkten svarar mot avtalade specifikationer. 
 Industrin är i dag delsystemleverantör, totalentreprenör och systemintegratör åt FMV. Utöver tillverkning av försvarsmateriel medverkar industrin till såväl utveckling av ny materiel som drift och underhåll av befintlig materiel. Industrin, så även FMLOG, har också en viktig uppgift i att uppgradera materielen och att genom- föra modifieringar vid exempelvis halvtidsmoderniseringar och livs- tidsförlängningar. 
 FMV:s roll i vidmakthållandet skiljer sig från system till system beroende på dess funktion och komplexitet. I uppgifterna ingår att följa upp driften av materielsysten, teckna avtal med industrin och analysera utfallet. Myndigheten beställer också modifieringar och uppgraderingar vid industrin och tecknar långsiktiga underhålls- avtal. Verksamheten inom materielförsörjningen finansieras via anslag. Inom ramen för anslagen finansieras även FMV:s förvalt- ningskostnader och förvaltandet av ett system för certifiering av  
 IT-säkerhetsprodukter. 
  
 Produktionsstyrning och produktionsuppföljning 
 Produktionsstyrningen av materielanskaffningen genomförs med månatliga produktionsuppföljningsmöten som genomförs vid Försvarsmakten, under ledning av Produktionsledningen. Mötet syftar till att klarlägga läget i pågående produktion samt till att besluta om åtgärder och prioriteringar. 
 136 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Vid uppföljningsmötena redovisar FMV beställningsläget, viktiga leveranser, faktureringsprognosen och genomförd fakturering. Dess- utom redovisar FMV eventuella förändringar avseende förutsätt- ningarna som kan påverka beställd och/eller planerad produktion. 
 Uppföljningsmötena genomförs med fokus på avvikelse- hantering. Redovisningen avhandlar produktionsläget den sista dagen i föregående månad. Produktionsledningen ansvarar för att pro- duktionsuppföljningsmötet dokumenteras. Avvikelsehanteringen sker mot respektive uppdrag. 
 Uppdatering av aktuellt läge avseende den långsiktiga materiel- planens internationella aspekter genomförs också i form av avvikelse- rapportering. Produktionsstyrningen fortlöper med en beredning och avslutas med en månatlig produktionsrapport för den som ansvarar för materielproduktionen inom Produktionsledningen. 
 Användare 
 När materielen producerats och verifierats överlämnas den efter Försvarsmaktens beslut om användning via FMLOG till Försvars- maktens användare. Den första länken i ett materielsystems vidmakthållande och vård handhas av användaren inom förbanden. Användaren kan vara operatören av systemet som gör sina kontroller och tillsyner av systemet. På brukarnivå finns också det främre underhållet i form av utrustning, reservdelar och teknisk personal som erfordras för att systemet ska fungera över tiden. 
 I vidmakthållandet ingår förutom drift, underhåll och repara- tioner även modifieringar. De senare kan utgöras av att utnyttja modifieringar för att få möjlighet att minska kostnaderna, s.k. under- hållsmodifieringar. FMV ger inom ramen för sitt tekniska design- ansvar användaren råd i olika frågor som avser systemlogik, drift och underhåll samt har specialistkompetenser för modellering, simuler- ing och optimering med avseende på totalkostnader för att äga och bruka materielen i mångåriga perspektiv. 
 För uppföljning av materielens status rapporterar förbanden till centrala databaser, som FMV driver för Försvarsmaktens räkning. Informationen analyseras och används i planeringsunderlag för vid- makthållande och för utredning vid materielrelaterade problem. 
 Försvarsmakten bedriver parallellt med materielförsörjningen utveckling av organisation, personal och utbildningshjälpmedel. Taktik och stridsteknik behöver anpassas när ny materiel tillförs 
 137 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 eller vidareutvecklas. Detta resulterar i beställningar inom den egna organisationen och ställer krav på användare och driftsorganisation. Därtill ställs även krav på speciell utrustning t.ex. simulatorer och möjligheter att genomföra prov och försök under realistiska för- hållanden. När materielen införts i organisationen krävs insatser för drift och vidmakthållande, bl.a. anskaffning av förbrukningsvaror (drivmedel, reservdelar och ammunition) och underhåll. 
 Under materielens livstid framkommer även förslag till modifier- ingar. Då användningen ökat över tiden har krav ställts på såväl drifts- som underhållsorganisationerna. Dessa behov är ofta snabbt upp- komna och av varierande karaktär. Det ökade användandet har också satt ljuset på ytterligare ett perspektiv på materiel- försörjningen – före, under och efter genomförandet av insats – men detta har ännu inte fått fullt genomslag i materielförsörj- ningens samtliga planeringsverksamheter. 
 Avveckling 
 Avveckling utförs i enlighet med det regelverk som framgår av För- svarsmaktens handbok för förnödenhetsavveckling. 
 Avveckling ska beaktas i hela materielens livscykel. Materielen ska avvecklas så kostnadseffektivt, miljösäkert och på ett så säker- hetsmässigt sätt som möjligt enligt gällande lagar och förordningar. Försvarsmakten fattar beslut om avveckling då materielen inte längre behövs i insatsorganisationen. FMV tar, med avvecklings- beslutet som grund, fram en avvecklingsskrivelse. Därefter fattar Försvarsmakten beslut om tillämpning av skrivelsen och hemställer till FMV att utsända avvecklingsskrivelsen enligt fastlagd sändlista. 
 Efter det att beslut om avveckling är fattat och överskottet är borttaget ur insatsorganisationens förband uppdateras grund- och förvaltningsdata av ansvarig myndighet som kan vara såväl För- svarsmakten som FMV. Respektive myndighet ansvarar för register- vård utifrån sitt systemansvar. Ansvarig myndighet har att upprätt- hålla korrekta grund- och förvaltningsdata under livscykeln för den materiel som man har ett livscykelansvar för. Denna data ligger till grund för bl.a. all redovisning i Försvarsmaktens uppföljnings- och redovisningssystem. 
 Om avveckling sker genom försäljning har den nyinrättade För- svarsexportmyndigheten ansvaret för denna försäljning. 
 138 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 5.1.10 
  
 Ekonomisk samordning 
  
 Prismodell och prissättning 
 FMV ansvarar för att framtagen prismodell vidmakthålls. FMV:s priser för levererad materiel och förnödenheter utgör grund för För- svarsmaktens redovisning av dess anskaffningsvärde. Försvars- maktens materielförsörjning är samtidigt speciell med den stora omslutningen och risken för leveransförskjutningar. Detta sam- tidigt som det finns en svårighet att förändra tilldelade anslag. Det innebär att vissa undantag måste kunna göras när stora avvikelser krävs. 
 Avtalat pris 
 Tre olika prisformer utnyttjas för beställning: 
  
 fast pris, innebärande att beställningen görs mot fast åtagande, 
  
 löpande räkning mot tak innebärande att kostnaden för att nå prestation svårligen kan bedömas i förväg, dock begränsas beställ- ningens totalkostnad mot ett maximipris samt 
  
 löpande räkning, innebärande att kostnaden för att nå prestation svårligen kan bedömas i förväg. 
  
 Val av prisform är direkt beroende av verksamhetens art, tydlig- heten i åtagandet, tidsförhållanden samt säkerheten i kostnads- beräkningen. Prisformen fast åtagande eftersträvas. Prisform löpande räkning offereras först efter samråd med Försvarsmakten. Avtalat pris ska inkludera de kapitalkostnader för förskott upplånade i riks- gälden som beräknas uppstå samt kunna vara föremål för  
 ränte-, 
  valuta- och/eller indexomräkning. Ränta för FMV:s nyttjande av räntekontokredit för rörelsekapitalbehovet ingår i FMV:s fakturor i särskild ordning men ingår inte i avtalat pris. 
 Prognos som visar på stor differens mellan avtalat pris och upp- arbetade kostnader för hela beställningen kan föranleda omför- handling av hela beställningen. Vid stora utvecklingsprojekt som pågår under längre tid är ofta kontraktsformen mellan FMV och industrin ett riktpriskontrakt eller incitamentsavtal. Detta innebär att priset kan justeras ett flertal gånger under genomförandet. 
 139 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 5.1.11 
  
 Försvarsmaktens materiella tillgångar 
  
 Insatsorganisationens behov av materiella tillgångar 
 Under 2011 fortsätter arbetet med att utveckla en användbar och tillgänglig insatsorganisation 2014, som kontinuerligt har bered- skap för och förmåga att genomföra insatser. I och med att materielförsörjningens planerings- och produktionscykel är flerårig kommer beställd och befintlig materiel med leverans cirka 2012 utgöra grunden för insatsorganisationen 2014. 
 Den fortsatta reformeringen kommer därefter att innebära en tyngdpunktsförskjutning från produktion och utveckling till operativ effekt här och nu. Det höjda kravet på tillgänglighet och beredskap medför att successiv kompletteringsanskaffning till för- banden inte låter sig göras i samma utsträckning som tidigare när kraven på beredskap var lägre. Huvuddelen av förbanden behöver vara materiellt uppfyllda och kan inte i samma utsträckning som tidigare låna varandras utrustning för genomförande av insatser. 
 Förändrade uppgifter, krav på operativ förmåga i olika hän- seenden, krav på beredskap och förändrade försörjningsprinciper har medfört att tidigare förbandsmålsättningar inte alltid längre är aktuella. Regeringen har därför, inom ramen för Försvarsmaktens regleringsbrev för budgetåret 2010, gett Försvarsmakten i uppdrag att under 2010 fastställa nya förbandsmålsättningar som svarar mot förbanden som ska ingå i insatsorganisationen 2014. Detta arbete kommer att utgöra en grund för såväl myndighetens fortsatta arbete inom materielförsörjningen som för regeringens uppföljning av den fortsatta reformeringen. 
 Enligt regeringens mening bör utgångspunkten vara att insatser redan från och med 2011 bör kunna genomföras av ordinarie för- band inom insatsorganisationen eller delar av dessa förband. I de undantagsfall där det är nödvändigt att som hittills särskilt sätta samman förband för insatser bör kompetensen hos dessa förband i största möjliga utsträckning tas tillvara genom att de efter avslutad insats alternativt beredskapsperiod hålls samman för att bilda enheter inom insatsorganisationen. Försvarsmaktens övergång till insats- organisation 2014 sker successivt genom att utgående förband kvar- står med befintlig materiel och personal fram till dess att förbanden i den nya organisationen har producerats. 
 140 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Materiella tillgångar enligt balansräkningen 
 Försvarsmakten genomför årligen kontroller av de materiella till- gångarna och har till följd av tidigare revisionsanmärkningar utvecklat sin revisionsmetodik och process. Detta medför att redo- visningen av myndighetens materiella tillgångar i balansräkningen har utvecklats. 
 Under 2008 och 2009 uppgick det nettobokförda värdet, dvs. anskaffningsvärdet minus de ackumulerade planmässiga avskriv- ningarna, på Försvarsmaktens materiella tillgångar till cirka 100 miljarder kronor (tabell 4.3.1, vänster). Värdemässigt utgjorde cirka 90 % förstörande tillgångar i form av beredskapsinventarier och beredskapsvaror i lager (tabell 4.3.1, höger). 
 Exempel på beredskapsinventarier är stridsfordon, fartyg, flyg- plan samt helikoptrar, materiel som är effekt- och organisations- bestämmande för Försvarsmaktens förband. Beredskapsvaror i lager är t. ex. ammunition, reservmateriel och beklädnadsmateriel. 
 Tillsammans utgör beredskapsinventarier och beredskapsvaror balansposter för förnödenheter som krävs för att förbanden ska kunna genomföra de uppgifter och krav på operativ förmåga som statsmakterna ställt på Försvarsmakten. Däri ingår uppbyggnad av insatsorganisationen och upprätthållande av dess beredskap. I omslutning räknat har merparten av materielen projekterats och producerats för att klara Försvarsmaktens tidigare uppgifter och dimensionerats för att svara mot landets behov vid kris och krig. 
 Från och med 2009 redovisas inte beredskapsinventarier per vapenslag utan endast uppdelat på förstörelse och icke förstörelse- materiel. 2009 har posten ammunition i beredskapsvarorna ökat med 2 484 miljoner kronor till 10 201 miljoner kronor jämfört med föregående år. Ökningen kan förklaras av att Försvarsmakten till följd av genomfört kvalitetssäkringsarbete med grund och förvalt- ningsdata under året har invärderat ammunition (bl.a. luftförsvars- robotar) i balansräkningen. 
 141 
 Materiel- och logistikverksamheten i dag SOU 2011:36 
 Tabell 4.3.1 Försvarsmaktens materiella tillgångar 2008 och 2009 
  
 Försvarsmaktens balansräkning (MSEK) 
  
 2008 
  
 2009 
  
 Immateriella anläggningstillgångar 
  
 798 
  
 1 015 
  
 Materiella anläggningstillgångar 
  
 96 402 
  
 99 026 
  
 Förbättringsutgifter på annan fastighet 
  
 304 
  
 304 
  
 Maskiner, inventarier, installationer, m.m. 
  
 1 260 
  
 1 107 
  
 Pågående nyanläggningar 
  
 2 
  
 64 
  
 Beredskapstillångar 
  
 94 837 
  
 97 552 
  
 varav beredskapsinventarier 
  
 81 650 
  
 81 807 
  
 varav beredskapsvaror i lager 
  
 13 186 
  
 15 745 
  
 Varulager m.m. 
  
 393 
  
 321 
  
 Fordringar 
  
 608 
  
 639 
  
 Periodavgränsningsposter 
  
 25 
  
 109 
  
 Avräkning med statsverket 
  
 (750) 
  
 1 990 
  
 Kassa och bank 
  
 3 878 
  
 6 292 
  
 Summa Tillgångar 
  
 101 354 
  
 109 393 
  
 Myndighetskapital 
  
 90 818 
  
 87 686 
  
 Avsättningar 
  
 2 599 
  
 2 017 
  
 Skulder m.m. 
  
 6 599 
  
 8 233 
  
 Periodiseringsposter 
  
 1 338 
  
 1 458 
  
 Summa myndighetskapital och skulder 
  
 101 354 
  
 109 393 
  
 Beredskapsinventarier (MSEK) 
  
 2008 
  
 Andel 
  
 2009 
  
 Andel 
  
 Vapen 
  
 3 368 
  
 4,1 % 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 Fordonsmateriel 
  
 15 500 
  
 19 % 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 Fartyg och båt 
  
 13 375 
  
 16 4% 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 Flygplan 
  
 40 758 
  
 49,9 % 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 Sambandasmateriel 
  
 126 
  
 0,2 % 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 Ledningssystem 
  
 4 620 
  
 5,7 % 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 Utveckling 
  
 333 
  
 0,4 % 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 Övrigt 
  
 3 571 
  
 4,4 % 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 Förstörande 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 73 394 
  
 89,7 % 
  
 Ej föstörande 
  
 n.a. 
  
 n.a. 
  
 8 412 
  
 10,3% 
  
 Total 
  
 81 650 
  
 100,0 % 
  
 81 807 
  
 100,0 % 
  
 142 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Beredskapsvaror (MSEK) 
  
 2008 
  
 Andel 
  
 2009 
  
 Andel 
  
 Ammunition 
  
 7 726 
  
 58,6% 
  
 10 210 
  
 64,8% 
  
 Beklädnad 
  
 1 771 
  
 13,4 % 
  
 1 621 
  
 10,3 % 
  
 Livsmedel 
  
 1 
  
 0,0 % 
  
 0 
  
 0,0 % 
  
 Publikationer 
  
 52 
  
 0,4 % 
  
 65 
  
 0,4 % 
  
 Sjukvård 
  
 236 
  
 1,8 % 
  
 242 
  
 1,5 % 
  
 Rervmateriel Mark 
  
 1 664 
  
 12,6 % 
  
 1 603 
  
 10,2 % 
  
 Reservmateriel Luft 
  
 1 310 
  
 9,9 % 
  
 1 356 
  
 8,6 % 
  
 Reservmateriel Sjö 
  
 336 
  
 2,5 % 
  
 407 
  
 2,6 % 
  
 Övrigt 
  
 90 
  
 0,7 % 
  
 240 
  
 1,5 % 
  
 Totalt 
  
 13 186 
  
 100,0 % 
  
 15 745 
  
 100,0 % 
  
 Balansomslutningen uppgick vid 2009 års bokslut till 109 393 miljoner kronor. Av den totala balansomslutningen avsåg 81 807 miljoner kronor (75 %) beredskapsinventarier (som avskrivs årligen enligt varje systems åsatta ekonomiska livslängd) och 15 745 miljoner kronor (14 %) beredskapsvaror (lagertillgång, för vilken kostnad tas ut vid förbrukning av tillgången). 
  
 5.1.12 
  
 Internationellt försvarsmaterielsamarbete 
  
 Internationella aktörer 
 Den europeiska försvarsbyrån, EDA 
 Den europeisk försvarsbyrån, EDA, inrättades 2004 genom beslut i EU:s Ministerråd. EDA:s uppdrag är att stödja rådet och medlemsländerna i arbetet med att stärka EU:s militära kris- hanteringsförmåga samt att stödja EU:s säkerhets- och försvars- politik i dag och i framtiden. Samtliga EU länder utom Danmark deltar i EDA:s arbete. EDA:s uppdrag är specificerat i fyra huvud- uppgifter: 
  
 utveckla EU:s försvarsförmåga inom krishantering, 
  
 främja och utveckla europeiskt försvarsmaterielsamarbete, 
  
 143 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 stärka det europeiska försvarets tekniska och industriella bas samt att skapa en konkurrenskraftig europeisk försvarsmateriel- marknad och 
  
 öka effektiviteten i det europeiska försvarets forskning och tekniska utveckling. 
  
 LOI EDIR FA  
 (Sexnationers-samarbetet) 
  
 År 1998 skrev försvarsministrarna i Frankrike, Italien, Tyskland, Spanien, Storbritannien och Sverige under ett Letter of Intent (LoI) med syfte att underlätta omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin. År 2000 undertecknades ett Framework Agree- ment (FA), vilket innehåller åtgärder för att skapa förutsättningar för industriell omstrukturering inom Europa samt samarbeten på myndighets- och industrinivå. FA omfattar följande områden: 
  
 leveranssäkerhet, 
  
 förfarande vid överföring och exportkontroll, 
  
 säkerhetsskydd för sekretessbelagd information, 
  
 försvarsrelaterad forskning och teknologi, 
  
 behandling av teknisk information och 
  
 harmonisering av militära krav. 
  
 European Technology Acquisition Programme (ETAP) 
 ETAP är ett samarbete som lanserades 2001 och som omfattar länderna i LOI. Samarbetets primära syfte är att gemensamt studera de teknologier som krävs i bemannade och obemannade flygfarkoster, exempelvis UCAV (Unmanned Combat Air Vehicle). ETAP ska även rekommendera teknologier som gemensamt bör utvecklas för att optimera europeiska satsningar på forskning och tek- nikutveckling. 
 144 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 NORDEFCO 
 Den 5 november 2009 slöt försvarsministrarna för de nordiska länderna ett MoU som etablerar ett gemensamt försvarssamarbete. Syftet med det nordiska försvarssamarbetet är att varje land ska öka sin tillgängliga operativa effekt genom fördjupade, rationella sam- nordiska produktionslösningar och genom samordning av inter- nationella insatser. 
 Den nordiska samarbetsstrukturen NORDEFCO (Nordic Defence Cooperation) har ersatt det tidigare samarbetsorganet inom försvarsmateriel; Nordsup, Nordcaps och NORDAC. 
 Nato/PfF 
 1994 anslöt sig Sverige till samarbetet inom Partnerskap för Klein (PfF). PfF är inriktat på konkret militärt och förtroendeskapande samarbete i Europa. För Sveriges del utgör  
 PfF-samarbetet 
  ett av de främsta instrumenten för att utveckla den militära och civila sam- verkansförmåga som är nödvändig för att kunna bidra till inter- nationell krishantering och fredsfrämjande verksamhet. Det praktiska samarbetet på alla nivåer samordnas och genomförs i samverkan mellan FMV, Försvarsmakten, FOI och svensk försvarsindustri. 
 Nato Maintenance and Support Agency (NAMSA) 
 Nato Maintenance and Support Agency, NAMSA:s, uppdrag är att bistå Natomedlemmar vid uppköp och leverans av reservdelar och underhåll för olika materielsystem. Även partnerländer kan efter avtal nyttja NAMSA:s kompetens. 
 NAMSA samordnar multinationella upphandlingar vad gäller försvarsmateriel och logistik och har sedan 2006 fördubblat sin omsättning. Ökningen beror till största delen på direkt stöd till pågående Natooperationer (främst ISAF) och olika multinationella initiativ och projekt (t.ex. via NAMA 
  
 9  
  
 till SAC 
  
 10  
  
 samt SALIS 
  
 11  
  
 och Strategic Sealift). Konsolidering, centralisering och konkurrens- utsatt upphandling är NAMSA:s tre principer. 
  
 9 
  
 Nguyen Management Agency. 
  
 10 
  
 Strategic Airlift Capability. 
  
 11 
  
 Strategic Air Lift Interim Solution. 
  
 145 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Townsend handhar, å medlemsländernas (och i vissa fall partner- länders) vägnar, vissa upphandlingar av logistik och materiel/tjänster. För att detta ska ske krävs att minst två Natoländer har samma behov (av materiel eller logistik) och att de beslutar forma ett partnerskap. Därefter konsoliderar NAMSA kundkraven och genomför en centraliserad konkurrensutsatt upphandling. 
 Organisation for Joint Armaments Cooperation (OCCAR) 
 Organisation for Joint Armaments Cooperation (OCCAR) skapades 1996 genom ett administrativt avtal mellan försvars- ministrarna i Frankrike, Tyskland, Storbritannien och Italien. OCCAR:s syfte är att effektivt leda, genomföra och utveckla gemensamma försvarsmaterielprojekt. OCCAR kan i viss mån därför ses som en föregångare till EDA. För närvarande är det största pågå- ende OCCAR programmet, det nya europeiska transportflygplanet A400M. Sverige är för närvarande inte medlem i OCCAR. 
 Samarbetet är omfattande och komplext 
 Internationellt samarbete kan ske antingen på bi- eller multilateral basis, med i huvudsak interoperabilitets- eller kostnadseffektivitets- motiv, och genomförs inom ramen för ingångna avtal, som reglerats på övergripande nationell nivå. Sverige deltar på olika sätt i samtliga av de samarbetsforum som redovisas ovan 
  
 12 
  
 . Agerandet baseras på såväl inriktningen för materielförsörjningen som MFS och MMS. 
 Utredningen noterar att samarbeten inom ett område kan leda till andra typer av samarbeten, exempelvis kan det internationella materielsamarbetet medföra samarbeten kring forskning, teknik- utveckling, utbildning, logistik samt operativa samarbeten. Även det motsatta förekommer. 
  
 12  
 SAMO FM – FMV 2008, HKV beteckning 03 200:76010, FMV beteckning GD 03 200:59095/2008 samt i SAMO  
 FM-FMV 
  2009 (Utgåva 2010), HKV beteckning 03 200:65 879, 8 oktober 2010, beskriver bl.a. deltagandet inom internationellt materielsamarbete samt de båda myndigheternas samspel under genomförandet. 
 146 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 5.2 
  
 Logistikförsörjning 
  
 5.2.1 
  
 Allmänt 
  
 Inledning 
 Detta avsnitt syftar till att ge en övergripande bild av logistik- verksamheten och dess aktörer. 
 Försvarsstrukturutredningen kommer senare i betänkandet att adressera begreppet försvarslogistik. Med detta avses, utöver vad som traditionellt benämns logistik 
  
 13  
  
 även  
 materiel-, 
  teknik- och infrastrukturförsörjning, försvarsmedicin och vad som därutöver benämns som övrigt stöd till Försvarsmaktens bas- och insats- organisation. I föreliggande avsnitt behandlas dock det som ingår i begreppet logistik. 
 Logistikbegreppet 
 Logistikverksamheten syftar till att lämna stöd till strategiska, operativa och taktiska militära verksamheter som syftar till att för- sörja de militära förbanden med allt ifrån komplexa materielsystem till förnödenheter och tjänster för utbildning och insatser i Sverige och internationellt. Begreppet har dock inte entydigt definierats vare sig av Försvarsmakten eller de stödmyndigheter som har till uppgift att tillhandahålla logistik till Försvarsmakten. Snarare än att beskrivas som en sammanhållen process utgörs logistiken av ett antal definierade verksamheter inom Försvarsmakten. 
 Begreppet logistik används inom Försvarsmakten och FMV med följande innebörd 
  
 14 
  
 : 
  
 Logistik syftar till att ge stöd till strategisk, operativ och taktisk militär verksamhet. Syftet uppnås genom att upprätta och bibehålla efterfrågad tillgänglighet, uthållighet och rörlighet hos Försvars- maktens förband och enheter. 
  
 Logistik i Försvarsmakten omfattar produktion, styrning och kontroll av tillhandahållet stöd, vilket utgörs av både tjänster och tillgångar med tillhörande information. 
  
 13 
  
 Det traditionella logistikbegreppet omfattar förnödenhetsförsörjning, teknisk tjänst och kommunikationstjänst. 
  
 14 
  
 Försvarsmaktens Grundsyn Logistik  
  
 (Zamora). 
  
 147 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Logistik i Försvarsmakten omfattar stöd till såväl insatsorganisa- tionen som grundorganisationen och kan utföras av egna resurser eller tillsammans med andra aktörer. 
  
 Logistik inom Försvarsmakten 
 Ur Försvarsmaktens perspektiv är logistik en verksamhet som bedrivs i samverkan med myndighetens övriga verksamheter. Logistik inom myndigheten syftar till att lämna stöd till strategiska, operativa och taktiska militära verksamheter, såväl inom insats- organisationen som grundorganisationen. Verksamheter inom funktionen logistik omges och styrs av ett omfattande regelverk. Styrande faktorer för logistikverksamheten är svensk och inter- nationell lagstiftning, internationella överenskommelser samt kom- mersiella villkor 
 Logistiken är en verksamhet som styrs av insatsförbandets eller basorganisationsenhetens  
 behov av stöd  
 genom att: 
  
 operativa och taktiska krav ska styra logistikens genomförande vid operationer och insatser och 
  
 rationalitet och ekonomi ska styra dess genomförande vid förmågeskapande produktion i vid bemärkelse. 
  
 Försvarsmaktens logistikverksamheten ska principiellt genomföras under samma förhållanden, med bibehållen verksamhetssäkerhet och med samma ledning  
 oavsett konfliktnivå 
 . Logistik inom För- svarsmakten omfattar således många dimensioner och karaktäriseras av stor komplexitet 
  
 15 
  
 . Logistik täcker en mångfald av ansvarsområden och verksamheter inom vitt skilda delar av myndighetens organisa- tion. 
  
 15  
 Logistiken, precis som andra delar av Försvarsmakten, påverkar sin verksamhet genom tydliga mål och strategier. Det finns några åtminstone två dokument av vikt för logistiken inom Försvarsmakten: Grundsyn Logistik och LogUP 2010. Grundsyn Logistik har en doktrinliknande status och är ett vägledande dokument som behandlar logistikprinciper och vissa grundläggande definitioner i logistikens begreppsflora, Handboken har en vägledande och utbildande karaktär som förklarar logistiken vid insats, utbildning och övning, men även de grundläggande principerna för logistiken omnämns i dokumentet. 
 Utvecklingsplan Logistik (LogUP) ska för respektive del av sakområdet logistik (jfr FM ArbO) ange övergripande krav och ramar för utvecklingen av denna på kort, medellång och lång sikt  
 (1-10 
  år). Man kan också betrakta LogUP som logistikchefens policyförklaring, dvs. beslut i stort (BIS) och riktlinjer, som därefter omsätts till handlingsplaner, logistik- koncept och uppdrag. 
 148 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Logistik utgör en  
 integrerad  
 del av myndighetens verksamhet och är där en av flera avgörande faktorer för framgång. Logistiken måste tidigt tas in i planeringsprocessen för att säkerställa att den blir integrerad i den totala verksamheten då logistiken kan vara gränssättande för insatsförmågan. Logistikverksamheten omfattar stöd till både den förmågeskapande produktionen och de förmåge- utnyttjande insatserna. Stödet omfattar en rad av funktioner, för- nödenhetsslag och tjänster som ska kunna lämnas till båda verk- samheterna samtidigt. 
 Logistiken ställs ständigt inför nya utmaningar som kräver avvägningar. 
 Det innebär att logistiklösningarna behöver vara mer flexibla för att kunna lösa uppgiften inom givna ekonomiska ramar. Dessa krav är i viss mån motstridiga och ställer i sin tur krav på att personalen kan förutse alternativt påverka utvecklingen och skapa hållbara logistiklösningar både inom den nationella och den internationella verksamheten. 
 Logistikens funktioner och aktiviteter är förbundna med varandra eller är en del i ett nätverk på samma sätt som motsvar- ande element i en kommersiell försörjningskedja. Logistiken inom Försvarsmakten innehåller dessutom vissa funktioner och verksam- heter som normalt inte finns i en kommersiell försörjningskedja, t.ex. hälso- och sjukvård. 
 Logistik inom Försvarsmaktens förmågeskapande verksamhet spänner från stöd avseende långsiktig materielanskaffning till stöd av basorganisationens dagliga verksamhet. 
 Logistik inom Försvarsmaktens förmågeutnyttjande verksamhet omfattar stöd till operationer och insatser över hela konfliktskalan, såväl nationella som internationella. 
 Försvarsmakten är inte alltid själv den främste aktören vad gäller logistik inom myndigheten. Försvarsmakten är inte heller alltid den viktigaste kunden för en leverantör av förnödenheter och/eller tjänster. I många fall måste myndigheten anpassa sin verksamhet till utomstående (externa) dominerande, nationella och/eller inter- nationella aktörer. 
 Försvarsmakten upphandlar i allt större utsträckning för- nödenheter och tjänster av leverantörer utanför myndigheten i stället för att producera dem med egna resurser. Detta påverkar möjligheten att producera, styra och kontrollera logistiken. Kun- skap om aktörer utanför Försvarsmakten blir väsentlig, liksom för- 
 149 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 mågan till upphandling samt anpassning av tjänster och tillgångar med tillhörande information. 
 Logistikens indelning 
 Logistikverksamheten indelas i följande delar. 
 Främre logistik (ingår i insatsorganisationen) 
 Den främre nivån består av förbandsbundna resurser, logistik- förband och enheter. Logistikresurserna på denna nivå styrs i hög grad av taktiska samt operativa krav och behov 
  
 16 
  
 . 
 Stridsfältsnivån: 
  
 Logistikförband som ingår i insatsförbandens logistikenheter på bataljonsnivå och som leds av förbandschefen. 
  
 Stöd- och förstärkningsnivån: 
  
 Försvarsgrensspecifika, icke förbandsbundna, logistikförband. Exempel: Basbataljon. Leds av taktisk chef (TAC). 
  
 Försvarsgemensamma, icke förbandsbundna, logistikförband. Exempel: Logistikbataljon för förnödenhetsförsörjning och transporter. Leds av Försvarsmaktens insatschef. 
  
 Bakre logistik (ingår inte i insatsorganisationen) 
 Den bakre nivån 
  
 17  
  
 består av Försvarsmaktens egna resurser i form av t.ex. FMLOG samt andra aktörers resurser, t.ex. andra myndig- heter, internationella samarbetspartners och privata företag 
  
 18 
  
 . 
  
 Den bakre underhållsorganisationen omfattar underhåll och stöd samt utgör en förstärkningsresurs för samtliga förbands- typer såväl nationellt som internationellt. 
  
 16 
  
 Ett användbart försvar, prop. 2008/09:140, s. 58. 
  
 17 
  
 Delar av det som benämns bakre logistik inom Försvarsmakten ingår i insats- organisationen, såsom operativ ledningsteknisk bataljon och nationella stödenheter (NSE). 
  
 18 
  
 a.a., s. 58. 
  
 150 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Civila resurser för genomförandeverksamhet och samverkan på hög nivå; organisationer, näringsliv och myndigheter. 
  
 Territoriell logistik (ingår inte i insatsorganisationen) 
 Stöd för insatser inom ramen för territoriell integritet och regional stabilitet genom utnyttjande av den militära och civila infras- trukturen (anläggningar och upphandling av icke specifika för- nödenheter och tjänster av civila leverantörer). 
 Verksamheter inom ramen för ovan nämnda resursnivåer genomförs som insatslogistik eller produktionslogistik med följ- ande innebörd. 
 Förmågeutnyttjande logistik 
  
 19 
  
 Förmågeutnyttjandelogistik avser logistikverksamhet som bedrivs till stöd för beslutad eller pågående insats (VG 1). Insatslogistik planeras och leds av Försvarsmaktens insatschef. 
 Förmågeskapande logistik 
 Förmågeskapandelogistik är logistikverksamhet som bedrivs i pro- duktionsverksamheten som stöd till pågående insatser (VG 1), för uppbyggnad av insatsorganisationen (VG 2) samt viss utvecklings- verksamhet 
  
 20  
  
 (VG 3). Produktionslogistik planeras och leds av Försvarsmaktens produktionschef. 
 Verksamheten inom ramen för insats- respektive produktions- logistik måste planeras, genomföras och följas upp som en väl avvägd helhet. Försvarsstrukturutredningen noterar att de resurser som nyttjas för insatslogistik till övervägande del är desamma som nyttjas för delar av produktionslogistiken. Det har inte varit möj- ligt att klarlägga hur kapacitetsbrist och vakanser som uppkommer i samband härmed löses. 
 Vidmakthållande utgör en central roll inom logistiken och avser tillhandahållande av underhållslogistik och annat stöd för att säker- 
  
 19 
  
 Logistikutvecklingsplan  
  
 2011-2020 
  (LogUP 2011), HKV beteckning 01 600:60655, 5 februari 2010, s. 7. 
  
 20 
  
 Det finns inte någon entydig, fastställd och myndighetsgemensam definition av begreppen utveckling och teknikutveckling. Begreppen används med skiftande innebörd inom myndig- heterna. 
  
 151 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 ställa användbarhet och tillgänglighet av system. Underhållsskedet avslutas med avveckling av systemet och avslutande av underhålls- tjänsterna. 
 Logistikens delområden 
 Logistikens delar kan också indelas i sex delområden 
  
 21 
  
 : 
  
 logistikledning 
  
 förnödenhetsförsörjning, 
  
 teknisk tjänst, 
  
 kommunikationstjänst, 
  
 försvarsmedicin, 
  
 övrigt logistikstöd. 
  
 Figur 5.3. Logistik med dess delfunktioner 
  
 Källa 
 : Försvarsmakten. 
 Det finns inga exakta gränser mellan nivåerna och användningen av de ovan angivna uttrycken utan de överlappar varandra. Begreppet logistik används främst på de högre ledningsnivåerna, dvs. strategisk, operativ och taktisk nivå, där hela den komplexa funk- tionen hanteras samlat. Längst fram i verksamheten, på förbands- nivån, genomförs konkret verksamhet inom respektive tjänste- grenar, exempelvis ammunitionstjänst och avhjälpande underhåll 
  
 21  
 Försvarsmaktens Handbok Logistik (2007). 
 152 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 dvs. där används uttrycken som är delfunktioner med dess under- indelningar. 
 Logistikledning 
 Den generella metodiken för Försvarsmakten gällande ledning är att samma metodik ska tillämpas oavsett konfliktnivå för att nå effektivitet. En väsentlig skillnad mellan logistikledning och annan typ av ledning är att logistiken inte enbart handlar om att lösa tidskritiska ledningssituationer. Detta innebär alltså att uppgifter av sådan karaktär inte kan lösas enbart med metoder för tidskritisk ledning. I logistikledningen krävs ett proaktivt agerande. Man måste alltså i förväg försöka skapa sig en uppfattning om var behoven kommer att uppstå och hur de ser ut. 
  
 22 
  
 Logistikledning utövas inte självständigt utan utgör integrerad del av Försvarsmaktens ledningssystem på alla nivåer och i alla skeden. Logistikledning kan därför inte särskiljas från annan led- ning. 
 Förnödenhetsförsörjning 
 Viktiga delar inom förnödenhetsförsörjningen är iståndsättande och vidmakthållande av insatsförband och avveckling av övertaliga förnödenheter. Försörjning omfattar även fastställande och anpass- ning av lagernivåer. Förnödenhetsförsörjning kan delas in i materiel- tjänst (utom reservdelar), ammunitionstjänst, förplägnadstjänst, drivmedelstjänst, sjukvårdsförnödenheter, kassatjänst, bränsletjänst, vattentjänst, karttjänst och förnödenhetstransporter. 
 Teknisk tjänst 
 Teknisk tjänst syftar till att säkerställa tillgängligheten till materielsystem samt att dessa kan verka med erforderlig effekt över tiden. Resurser för teknisk tjänst understödjer förbandens förmåga att lösa sina uppgifter under insats. Den teknisk tjänst resurser bidrar i betydande omfattning till att efterfrågad prestanda uppnås 
  
 22  
 Försvarsmaktens Handbok Logistik (2007). 
 153 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 och upprätthålls. Delfunktionen indelas i materielunderhåll 
  
 23  
  
 och Teknisk tjänst systemstöd 
  
 24 
  
 . 
 Kommunikationstjänst 
 Kommunikationstjänst omfattar planering och tillhandahållande av transportresurser för, samt strategisk och operativ ledning av, transporter av hela eller delar av förband, förnödenheter (inkl. undanförsel) och övrig personal. Därutöver ingår även transporter av sjuka, skadade eller döda. På taktisk nivå bedrivs transport- ledning och trafiktjänst. Funktionen omfattar till- och från- transport av materiel och personal i samband med insatser och övningar, samt försörjningstransporter av reservdelar och för- nödenheter. En viktig del av funktionen är samverkan med myndig- heter och branschföreträdare (t.ex. Transportstyrelsen och Trafik- verket). 
 Försvarsmedicin 
 Försvarsmedicin är en till grund- och insatsorganisation gemensam funktion avseende medicinsk underrättelsetjänst, preventiv medicin, förebyggande hälso- och sjukvård, omhändertagande, evakuering av skadade och sjuka samt rehabilitering. Utförandet av försvarsmedicin sker i enlighet med nationella författningar, Genèvekonventionen, medicinsk etik, vetenskap och beprövad erfarenhet samt män- niskans psykosociala behov. I samband med multinationella insatser används inom Nato och EU beteckningen Anderson för sjukvården, för att beskriva olika kapaciteter/förmågor inom hälso- och sjukvårdsområdet. De finns fyra olika Roles som ska täcka hela skalan för sjukvårdsinsatser från den enkla dagliga sjukvården och akut medicinskt omhändertagande som första hjälpen och triage 
  
 25  
  
 (Role 1) till sjukvård i hemlandet, s.k. repatriering (Role 4). 
  
 23 
  
 Förebyggande underhåll, avhjälpande underhåll, reservmaterielförsörjning och omhänder- tagande av materiel. 
  
 24 
  
 Driftstöd, teknisk anpassning, modifiering och materielundersökning. 
  
 25 
  
 Sortering och prioritering av sårade baserat på symtom och vitalparametrar (andning, puls och kroppstemperatur). 
  
 154 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Övrigt logistikstöd 
 Övrigt logistikstöd omfattar sådant som inte med lätthet kan sorteras in under övriga delfunktioner. Begreppet innefattar bl.a. fältpost (post och kurir,  
 e-post), 
  finansiella tjänster, upphandling, begravningstjänst samt arbetsmiljö. 
 Till ovanstående kan även läggas infrastrukturförsörjning, dvs. anskaffning, vidmakthållande och avveckling av fastigheter och anläggningar inom grundorganisationen och vid insats. 
 Som framgår av ovanstående rymmer begreppet försvarslogistik en förskjutning i gränssnittet och en allt mer långtgående integra- tion mellan traditionell logistik och materielförsörjning och där- med mellan de logistikverksamheter som i dag bedrivs inom För- svarsmakten och FMV. Gränssnittet mellan främst Försvarsmakten och FMV beskrivs dels genom definitionen av begreppet logistik i Försvarsmaktens Grundsyn logistik, dels som ett led i genomförd och pågående processutveckling inom ramen för samarbetet mellan försvarsmyndigheterna och dels i samband med utveckling och genomförande av ett integrerat ekonomi- och resursledningssystem (PRIO) 
  
 26  
  
 inom Försvarsmakten. 
  
 5.2.2 
  
 Logistikens aktörer och verksamhet 
  
 Logistikverksamheten genomförs av ett antal organisationsenheter och aktörer inom Försvarsmakten och av olika delar inom övriga berörda försvarsmyndigheter. Verksamheten bedrivs i egen regi och med stöd av industrin. 
  
 26  
 Försvarsmaktens nya verksamhetsledningssystem PRIO är i implementeringsfasen. Väl implementerat kommer PRIO att omfatta en stor del av den logistikanknutna verksamheten, bl.a. inom teknisk tjänst, lagerstyrning samt inköp. På grund av sekretessproblematik kommer en viss del av logistiken (åtminstone tills vidare) inte att finnas i PRIO utan ligga kvar i det befintlig system, bl.a. Lift. Utöver Ford och PRIO finns även Sweccis som är Försvarsmakten system för insatsledning på operativ och taktisk nivå. Inom Sweccis finns en modul med logistik kallad Gardner, vilken inte ska förväxlas med Natos programvara med samma namn. Dock ska det svenska Logfas ha ett gränssnitt för att kunna samverka med Natos motsvarighet. 
 155 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmakten 
 Högkvarteret 
 Högkvarteret styr, planerar och kravställer verksamheten. Detta görs genom att: 
  
 för Försvarsmaktens logistik (FMLOG) fastställande av tjänste- beskrivning av vilken framgår vilka tjänster, inklusive service- grad, som FMLOG ska kunna leverera, 
  
 för övriga förband genom fastställande av målsättningar och 
  
 för Teknikkontoren, bl.a. i deras egenskap som Försvarsmaktens representant vid beställningar som riktas mot industrin. 
  
 Högkvarteret beställer: 
  
 tjänster och logistikkompetens genom uppdrag till FOI mot bakgrund av fastställd  
  
 FoT-plan 
  samt 
  
 system och materiel från FMV med utgångspunkt i fastställd materielplan. 
  
 Högkvarteret är även delaktig i styrningen över övriga logistik- relaterade verksamheter rörande hälso- och sjukvård, fältarbeten samt fastigheter och anläggningar. 
 FMLOG 
 FMLOG är ett logistikförband inom basorganisationen med följande övergripande uppgifter 
  
 27 
  
 : 
  
 stöd till Försvarsmaktens basorganisation och insatsorganisa- tion såväl nationellt som internationellt, 
  
 tillhandhållande av underhålls- och stödverksamhet i egen regi eller genomförd upphandlig från extern leverantör, 
  
 vidmakthålla Nationellt logistikstöd (NSE), ingående i insats- organisationen, 
  
 vidmakthålla Operativ ledningsteknisk bataljon, ingående i insats- organisationen, 
  
 27  
 Försvarsmaktens årsredovisning för 2009, Underbilaga 4.1 (HKV beteckning 23 386:51392). 
 156 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 avveckling av förnödenheter som ej svarar mot grund- organisationens och insatsorganisationens behov och 
  
 genomföra rationaliseringar med fokus på FMLOG utveckling mot det nya insatsförsvaret, effektivisering av ledningsorganisa- tionen, utkontraktering/upphandling av verksamhet och kon- centrering av produktion. 
  
 FMLOG svarar vidare för underhåll och stöd. 
 FMLOG:s verksamhet är utformad med inriktningen att leverera logistik till Försvarsmaktens förband, skolor, staber, centra och på att svara mot Försvarsmaktens behov. Den materiel som ägs (i betydelsen ägarföreträdare) av Försvarsmakten och som FMLOG förrådshåller lånas ut till övriga förband. 
 Regeringens motiv för bildandet av FMLOG var att: 
  
 i högre grad utnyttja rationaliseringspotentialen inom området, 
  
 få ett starkare grepp över kostnadsutvecklingen, genom en sam- manläggning av ett antal underhåll- och serviceverksamheter förbättra möjligheterna att jämföra den egna. 
  
 Inom FMLOG bedrivs verksamheten i följande tjänsteområden: 
  
 materiel- och förnödenhetsförsörjning, 
  
 upphandling och inköp, 
  
 verksamheten med externa leverantörer, 
  
 verkstadstjänst, 
  
 arbetsplatsservice, 
  
 reservmateriel, 
  
 resor och logi, 
  
 verksamhetssäkerhetsstöd, 
  
 administrativt stöd, 
  
 miljöstöd, 
  
 systemförvaltning, 
  
 it-tjänst, 
  
 ledningssystem, 
  
 157 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 främre underhållstöd och 
  
 systemförvaltning. 
  
 FMLOG är, till skillnad från övriga förband, i huvudsak intäkts- finansierad med tillhörande uppföljning av resultat och nyckeltal. 
 Prissättningen baseras på produktionskostnaden med påslag för enhetens omkostnader  
 (Lokal-OH) 
  och påslag för FMLOG stab och gemensamma kostnader  
 (Central-OH). 
  
 Utvecklingen av verksamheten sker i riktning mot en kund- orienterad, geografiskt oberoende och specialiserad produktion med ökat fokus på tillhandahållande snarare än produktion av logistik. Omfattande förändringar har genomförts i organisation och verksamhet. 
 Försvarets materielverk 
 FMV huvudsakliga uppgifter inom logistiken är dels att tillhand- hålla vidmakthållande av materiel, dels att stödja Försvarsmaktens logistikutveckling samt att svara för väsentliga delar av För- svarsmaktens systemstöd. 
 FMV ansluter sig till Försvarsmaktens definition enligt Grund- syn Logistik 
  
 28  
  
 med innebörden att Försvarsmakten ansvarar för den verksamhet som omfattas av definitionen och där FMV stöder denna verksamhet genom de uppdrag som Försvarsmakten lägger på FMV. 
 Mot bakgrund av Försvarsmaktens vidmakthållandeuppdrag till FMV utarbetas en övergripande plan för vidmakthållande av materielsystem för vilka myndigheten har ett s.k. designansvar. Med utgångspunkt i planen utfärdar FMV tekniska ordrar till För- svarsmakten samt sluter i förekommande fall tekniska system- stödsavtal med externa leverantörer. 
 FMV:s vidmakthållandeplaner och tekniska ordrar utgör under- lag för detaljplaneringen inom Försvarsmaktens teknikkontor. Teknikkontoren är i sin tur kravställare mot FMV i fråga om vid- makthållande av materiel och lämnar dessutom stöd till FMV i form av kompetens med avseende på tekniskt systemstöd, drift m.m. 
  
 28  
 Försvarsmaktens Grundsyn Logistik  
 (M7739-350002). 
  
 158 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Övriga berörda myndigheter 
 FOI och FHS har inga särskilt utpekade uppgifter inom ramen för logistikverksamheten. FOI utför den verksamhet som beställs av Försvarsmakten inom ramen för logistikverksamheten och hanteras inom ramen för myndighetens instruktionsenliga uppdrag, nämligen att bedriva forskning, metod- och teknikutveckling samt utredningsarbete för i första hand totalförsvaret. FHS svarar för logistikutbildning inom vissa specialiteter och på högre chefsnivå. Fortifikationsverket (FortV) ansvarar för den del av logistiken som rör säkerställande av den fasta infrastrukturen (mark, lokaler och anläggningar) som nyttjas nationellt. Verket ansvarar för och är ägare 
  
 29  
  
 av camper vid internationella insatser och svarar för drift och förvaltning av dessa. 
  
 5.2.3 
  
 Finansiering och kostnader 
  
 Logistikverksamheten hos försvarsmyndigheterna finansieras via anslagen 1:1  
 Förbandsverksamhet och beredskap,  
 1:2  
 Fredsfrämjande förbandsinsatser  
 samt 1:4  
 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar. 
  
 5.3 
  
 Gemensamt för materiel- och logistik- försörjningen 
  
 5.3.1 
  
 Aktörernas ansvar för materielen 
  
 Försvarsmakten och FMV har i samordningsavtalet reglerat myn- digheternas ansvar under materielförsörjningens skeden. Grunden för ansvarsfördelningen utgår från livscykelmodellen, som sam- ordningsavtalet grundar sig på. Den grundläggande principen för ansvarsfördelningen är att Försvarsmakten utövar ett sammanhållet verksamhetsansvar. Materiel utgör en delmängd av det totala verk- samhetsansvaret som utgår från insatsorganisationens förband. 
 Försvarsmaktens verksamhetsansvar avser materiel som är drift- överlämnad till myndigheten och omfattar ett  
 tekniskt operativt  
 ansvar under materielens livscykel. Detta innebär att Försvars- makten har ett ansvar att se till att materielen svarar mot de 
  
 29  
 Fortifikationsverkets instruktion (SFS 2007:758). Inriktningen är att FORTV övertagande av camperna är genomfört senast  
 2012-12-31. 
  
 159 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 operativa krav som ställs 
  
 30 
  
 . Verksamhetsansvaret innebär vidare att myndigheten har ett tekniskt huvudansvar för materiel på individ- nivå (fysiskt materielobjekt, dvs. inte system eller materieltyp) samt ansvarar för förbandsbundet underhåll och drift. 
 Strategiskt systemsamordningsansvar 
 Försvarsmakten har genom sitt verksamhetsansvar också ett  
 strategiskt systemsamordningsansvar  
 för materielen under dess livs- cykel. Strategisk systemsamordning sker genom att realiserbarhets- pröva, med iterativ kravanpassning, operativa krav ur teknisk, affärsmässig, internationell samt forsknings- och teknikutveck- lingssynvinkel. Därigenom tas underlag fram för att planlägga kost- nadseffektiva tekniska systemlösningar som kan bestå av kombina- tioner av i Försvarsmakten befintlig materiel, färdigutvecklad materiel, materiel som någon annan aktör/nation tillhandahåller eller som sista alternativ nyutvecklad materiel. Försvarsmaktens tekniska system kan utgöras av såväl enskilda tekniska system, som sammansatta tekniska system och funktioner som krävs för att uppfylla kraven. Strategisk samordning sker genom uppdrag med stöd av FMV. 
 Strategisk systemsamordning bedrivs i syfte att uppnå system- samordning för materiel, personal och anläggningar och innebär ett sammanhållet ansvar för att de olika delarna hänger ihop och är fullt ut användbara och kompatibla över tiden 
  
 31 
  
 . 
 Strategisk systemsamordning bedrivs i sammansatta projekt- grupper (IPT). Det är Försvarsmaktens ansvar att skapa och sätta samman grupperna. Grupperna sätts samman med kompetenser från de båda myndigheterna för att lösa uppgiften. FMV bidrar i de tidiga skedena bl.a. med kunskap om de senare skedena i materielens livscykel. Även kompetenser från FOI och industrin kan vara efter- frågade under modelleringsarbetet. 
 I utvecklings- och produktionsskedena övergår ansvaret för tek- niska system genom uppdrag, effektuerat via kundbeställningar, till FMV. I skedena användning och underhåll delas ansvaret upp. För- svarsmakten har dock över tiden det sammanhållande operativa verk- samhetsansvaret. 
  
 30 
  
 Försvarsmakten ansvarar därvidlag för att förmågekrav och att målsättningar tas fram. 
  
 31 
  
 Ansvaret innebär bl.a. att ta fram tydliga och nödvändiga krav- och målsättnings- dokument. 
  
 160 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Tekniskt designansvar 
 FMV har normalt det tekniska designansvaret för de materiel- system som myndigheten levererar till Försvarsmakten. Detta ansvar innebär att fastställd design för tillåtna konfigurationer av tekniska system, inklusive underhållslösningar, ska uppfylla lag- krav, fastställda målsättningar och övriga krav avseende prestanda, funktion, informations- och systemsäkerhet över hela materielens livscykel 
  
 32 
  
 . Villkoret för att FMV ska kunna utöva det tekniska designansvaret är att det finns tydliga beställningar/uppdrag avse- ende vad som är ett förväntat åtagande. I de fall Försvarsmakten har anskaffat eller konfigurationsändrat materielen själv utövar FMV inte det tekniska designansvaret. 
 FMV:s designansvar för materieltyp fortsätter att gälla under hela livscykeln. Myndigheten har även förvaltningsansvaret för en del av stödsystemen. Detta ansvar är under överförande till För- svarsmakten. 
 Industrin kan gentemot FMV, via avtal, ta ett designansvar, men Försvarets materielverk är alltid direkt ansvarig inför Försvarsmakten. 
 För de stödsystem som FMV ännu inte har överfört till För- svarsmakten har FMV förvaltningsansvar. Försvarsmakten ansvarar fullt ut för PRIO. FMV deltar i designarbetet rörande införandet av den tredje fasen och ingår i PRIO:s styrgrupp. Därtill finns en samverkansgrupp med företrädare för Försvarsmakten och FMV. 
 Teknisk systemledning 
 FMV genomför på uppdrag av Försvarsmakten och inom ramen för det tekniska designansvaret  
 teknisk systemledning 
 . I denna ingår ledning av systemets teknik, ekonomi och tid. I teknisk system- ledning ingår även systemarbete för etablering av gränssnitt och samverkansunderlag mot såväl samverkande yttre tekniska system som inom aktuellt tekniskt system. Resultatet dokumenteras och sammanhålls bland annat i s.k. systemarkitekturer. 
  
 32  
 Om det i dialogen med Försvarsmakten framkommer att det brister i förutsättningarna för att FMV ska kunna ta sitt designansvar återtar FMV det utfärdade systemsäkerhets- godkännandet eller  
 informations-/IT-säkerhetsdeklarationen 
  för det aktuella systemet. 
 161 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 Teknisk systemledning 
  
 33  
  
 omfattar även att identifiera behov av drifts- och underhållsåtgärder och omsättning av delkomponenter. I den sammanhållna dokumentstrukturen beskrivs även föreslagna tidpunkter för när en komponent eller produkts livslängd är slut och åtgärder behöver vidtas. Som underlag för dessa tidpunkter och beslut beräknas och analyseras livscykelkostnader. Den tekniska systemledningen utgör en väsentlig förutsättning och grund för att Försvarsmakten ska kunna utverka den strategiska systemsamord- ningen. 
 Ägarföreträdare 
 Försvarsmaktens roll som ägarföreträdare 
 Försvarsmakten är statens ägareföreträdare (ÄF) avseende huvud- delen av försvarets materiel och svarar därmed inför regeringen för materiel och förnödenheters status, befintlighet samt redovisning. För materiel som är anskaffad för insatsorganisationen och över- lämnad till försvarsmakten är chefen för Försvarsmaktens pro- duktion (C PROD) ägarföreträdare i syfte att bevaka statens intressen. Denna uppgift utövas genom de s.k. materielansvariga inom Högkvarterets produktionsenhet med stöd av teknikkontoren. 
 Materielsystemansvarig 
 Till ägarföreträdarens stöd finns en organisation med materiel- systemansvariga (MSA) för utövande av ägarföreträdande och med delegerat ansvar för materielsystemen. De materielsystemansvariga är, med några undantag, organisatoriskt centralt placerade i För- svarsmaktens produktionsledning. Ett syfte med den centrala placer- ingen är att uppnå ett balanserat Försvarsmaktsperspektiv i de beslut som berör de olika materielsystemen och att få kompetens avseende t.ex. driftsäkerhet nära beslutsfattare. Antalet MSA varierar med verksamhetens förändring. För närvarande finns det 81 stycken MSA inom Försvarsmakten. 
 Inom ett produktområde utvecklas ett antal produkter, eller materielsystem, för vilka MSA leder utvecklingsarbetet. Den materiel- systemansvariga beställer en produkt av FMV, via en central organisa- 
  
 33  
 Teknisk systemledning leds av SML och genomförs av SML och inom respektive anskaff- ningskontor vid FMV, kapitel 6  
 Försvarsmyndigheterna 
 . 
 162 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 tionsenhet som utgör den s.k. kundytan mellan Försvarsmakten och FMV. Vidare är det Försvarsmaktens ansvar att säkerställa att en utvecklingsgrupp finns tillgänglig. Utvecklingsgruppens uppgifter lägges ut på någon av myndighetens skolor, utvecklingsenheter eller förband. MSA är ansvarig för förbandsmålsättnings- dokumenten,  
 TTEM-dokumenten, 
  vilket indirekt utgör myndig- hetens beställning till FMV. MSA sammanhåller därigenom alla  
 anskaffnings-, 
  utvecklings- och vidmakthållandeuppdrag till FMV inom respektive materielsystem. 
 Ägarföreträdarens representant 
 Ägarföreträdarens representant (ÄFR) är en roll med delegerat ansvar, som lyder under MSA i vissa hänseenden. ÄFR representerar ägar- företrädaren vad gäller drift- och ekonomistyrning, uppföljning och analys, konfigurationsläge, modifieringar och teknisk orderverk- samhet av materielen. I och med detta ansvarar ÄFR även för att tillämpad konfiguration följer det tekniska designansvaret och tillåtna konfigurationer. 
 Ägarföreträdarnas representanter är organisatoriskt placerad vid TeK, MsystK och MAK inom Försvarsmakten. För vissa materiel- system är ansvaret som ÄFR fördelat mellan flera teknikkontor beroende på komplexitet och omfattning. 
 I FMV:s utövande av det tekniska designansvaret sker sam- verkan med Försvarsmaktens ÄFR. Detta sker bl.a. genom att HKV fastställer införandeplanering och ÄFR samordnar åtgärder avseende ändringar i materielens utförande. FMV utarbetar och fastställer åtgärder i samverkan med ÄFR, ofta med anledning av rapporterade driftshändelser. Innan en teknisk förändring fastställs samverkar FMV med ÄFR. Samverkan sker också med bl.a. förband, skolor och centra när en ev. teknisk förändring medför kompletter- ande utbildningsbehov. 
  
 5.3.2 
  
 Särskilt om styrning och uppföljning av verksamheten 
  
 Styrning och uppföljning inom FMV sker mot bakgrund av bl.a. förordningen om intern styrning och kontroll (2007:603), till vilken FMV under 2009 har anpassat och utvecklat myndighetens regelverk och arbetssätt. Detta dokumenteras i FMV:s verk- 
 163 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 samhetsledningssystem, vilket utgör en del av myndighetens kontroll- miljö för att säkerställa en effektiv intern styrning och kontroll. Verk- samhetsledningssystemet omfattar bl.a. myndighetens verksamhets- ordning med delegering av beslutsrätt, policies, verksamhetsprocesser, checklistor och vägledningar. 
 Det finns få formuleringar i myndigheternas instruktioner och regleringsbrev som specifikt berör logistikverksamheten. Dock framgår att FMLOG ska utgöra en organisatorisk enhet inom För- svarsmakten samt att Försvarsmakten fortsatt ska rationalisera och effektivisera logistikverksamheten. 
 I samordningsavtalet mellan Försvarsmakten och FMV (SAMO  
 FM–FMV 
  2009) 
  
 34  
  
 anges de aktiviteter som ligger till grund för en effektiv styrning inom och mellan myndigheterna. Myndigheternas interna styrning av logistikverksamheten sker mot bakgrund av strategiska styrdokument, arbetsordningar och verksamhetsplaner. I Högkvarteret finns en befattningshavare (Logistikchef) med sak- områdesansvar för logistikverksamheten. 
 FMLOG styrs genom uppdrag, uppgifter och order i form av Försvarsmaktens verksamhetsuppdrag (FM VU), Försvarsmaktens beredskapsorder (FM BERO) och i form av Försvarsmaktsorder (FMO). Därutöver styrs FMLOG av Högkvarteret genom en tjänstebeskrivning (fastställs av Mason), fastställda resurs- kort för aktuella tjänsteområden och särskilda uppdrag samt genom fastställda produktivitets- och resultatmål. Ekonomistyrningen baseras på intäktsfinansiering med tillhörande uppföljning av resultat och nyckeltal. 
  
 5.3.3 
  
 Offentlig-privat 
  
  samverkan, OPS 
 Regeringen har i den försvarspolitiska inriktningen betonat att möjligheterna att nyttja olika former av  
 offentlig-privat 
  samverkan (OPS) i större utsträckning inom ramen för materielförsörjningen. Enligt utredningen kan detta även sägas vara gällande för de verk- samheter som här har hänförts till logistikförsörjningen. Möjlig- heterna till samverkan mellan offentliga aktörer och näringslivet ska utnyttjas för att åstadkomma ett effektivt och ändamålsenligt resursutnyttjande 
  
 35 
  
 . Regeringen har samtidigt betonat att materiel- 
  
 34 
  
 Samordningsavtal mellan FM och FMV, HKV 03 200:76010, Baker 03 200:59095/2008, 
  
 9 
  
 december 2008. 
  
 35 
  
 Ett användbart försvar, prop. 2008/09:140, s. 87. 
  
 164 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 försörjningens verksamheter inte bör läggas på privata aktörer om det förutspås leda till att svårbrytbara monopolförhållanden skapas eller om lagar och förordningar om finansiering av statlig verksam- het överträds 
  
 36 
  
 . En huvudprincip ska därför vara att alla möjligheter ska granskas för att finna kostnadseffektiva lösningar och, där så är lämpligt, ska verksamheten upphandlas på en konkurrensutsatt marknad. 
 OPS används inom Försvarsmaktens som ett samlingsbegrepp för olika slags partnersamverkan och utkontraktering av verksam- heter. Möjligheterna att utnyttja  
 offentlig-privat 
  samverkan prövas där så bedöms möjligt och lämpligt. Syftet är dels att effektivisera resursutnyttjandet, dels frigöra resurser för en fortsatt utveckling av Försvarsmaktens operativa verksamhet. 
 Potentialen i olika former av  
 OPS-lösningar 
  bedöms som betyd- ande och verksamhetens omfattning har successivt ökat under senare år. Ett ökat inslag av OPS bedöms vara av strategisk betyd- else och inriktningen har lagts fast i en fastställd  
 OPS-strategi 
  inom Försvarsmakten 
  
 37 
  
 . En särskild  
 OPS-enhet 
  har inrättats inom Högkvarteret för planering, genomförande och utveckling av OPS- verksamheten. 
 Som ett led i  
 OPS-aktiviteterna 
  har, utöver strategin, en särskild metodik utvecklats för  
 OPS-arbetet. 
  Metodiken lägger fast själva tillvägagångssättet vid varje enskild  
 OPS-prövning 
  och omfattar ett antal väl definierade arbetssteg. Metoden bedöms inom För- svarsmakten som såväl resurs- som tidskrävande. Möjligheten att effektivisera metodiken med avseende på förhandlingsarbetet, avtalsutformning m.m. bedöms som stor liksom möjligheterna att öka attraktiviteten hos externa leverantörer. Huvuddelen av OPS- verksamheten bedrivs i egen regi. FMV biträder Försvarsmakten med upphandlingskompetens vid vissa prövningar. 
 Aktuella verksamheter för OPS rör främst underhåll och vidmakthållande samt tjänster av generellt slag. Ett betydande antal  
 OPS-lösningar 
  har genomförts medan andra är föremål för OPS- prövning i olika skeden. En enkel sammanställning ger vid handen att genomförda  
 OPS-verksamheter 
  under perioden  
 2002-2010 
  var: 
  
 lokalvård, 
  
 36 
  
 Budgetpropositionen för 2011, prop. 2010/11:1, Utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap, s. 47. 
  
 37 
  
 Beslut avseende Offentlig Privat Samverkan (OPS), (HKV bet. 25 100:69043), 21 juni 2006. 
  
 165 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 FM Central bok- och blankettförråd (dock återtaget enligt Hög- kvarterets direktiv), 
  
 brandsläckar- och skyddsmaskservice, 
  
 lagerdrift inom reservdelsförsörjning, 
  
 förplägnad, 
  
 central underhåll handeldvapen, 
  
 serviceavtal truckar, 
  
 fartygsunderhåll/Muskövarvet, 
  
 transporttjänster, 
  
 förplägnadstjänst (förnyad), 
  
 lokalvård (förnyad), 
  
 reseadministration och 
  
 löneadministration. 
  
 Pågående eller planerade  
 OPS-prövningar 
  under åren  
 2010-2012 
  är: 
  
 Teknisk tjänst mark (FMLOG markverkstadsenhet), 
  
 Standardfordonsförsörjning, 
  
 PBL 39 (flygverkstad) och 
  
 Fartygsunderhåll/Muskövarvet (förnyad). 
  
 5.4 
  
 Särskilt om stödsystem 
  
 I det följande redovisas översiktligt systemstödets omfattning med koppling till logistikverksamheten. 
 Befintliga system 
 Planering, styrning, genomförande och uppföljning av aktiviteter inom ramen för logistikverksamheten ställer krav på att system- stödet är effektivt, säkert och ändamålsenligt. 
 Försvarsmakten använder ett antal olika system till stöd för bl.a. planering, resursledning och uppföljning av logistikverksamheten. Av dessa är flera att betrakta som obsoleta och därmed föremål för 
 166 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 avveckling och ersättning medan andra är utvecklade och driftsatta i en modern teknisk miljö. 
 PRIO 
 Arbetet med PRIO initierades 2003 genom ett inriktningsbeslut från ÖB om realisering av ett integrerat resurs- och ekonomiled- ningssystem. Arbetet inleddes året därpå med inriktningen att ett nytt system ska vara fullt ut infört vid utgången av 2012. 
 Övergripande mål för PRIO 
  
 38 
  
 : 
  
 ett adekvat besluts- och ledningsstöd från ÖB och högsta led- ning till lägre nivåer ska införas, 
  
 uppfyllande av externa krav på uppföljning och redovisning och 
  
 effektivisering, rationalisering och framtidsinriktning av För- svarsmaktens processer. 
  
 PRIO avser inte enbart utveckling och införande av ett tekniskt stöd utan bör snarare betraktas som en viktiga del i en brett upp- lagd verksamhetsutveckling. 
 Införandet av PRIO sker successivt i ett antal faser och införandesteg. Vissa införanden har implementerats inom försvars- maktens samtliga förband medan andra är föremål för utveckling. 
 Den första fasen avsåg en nuläges- och verksamhetsanalys samt processbeskrivning av samtliga verksamhetsområden och funk- tioner på Försvarsmaktsnivå. Detta arbete avslutades sommaren 2005. Den andra bestod i utarbetandet av ett upphandlingsunderlag och därpå följande upphandling, som avslutades i maj 2007. Den tredje, och sista fasen, omfattande utformning och införande av systemstödet, är organiserat i sex olika införanden och inleddes i juni 2007. Den ska enligt gällande planer vara avslutad vid halvårs- skiftet 2013. 
 Det ursprungliga avtalet med leverantören omfattade den tredje fasen, införande 1 och 2 
  
 39  
  
 (fastprisåtagande) samt ytterligare optioner 
  
 38 
  
 Försvarsmaktens svar på anmodan till Regeringskanslier(Försvarsdepartementet), HKV beteckning 23 250:55531 den 16 april 2010. 
  
 39 
  
 PRIO är lånefinansierat fr.o.m. fas 3, dvs. genomförandefasen. 
  
 Införande 1 och 2 sker enligt systemleveransavtalet till fast pris.(cirka 600 miljoner kronor) Enligt Försvarsmaktens budgetunderlag för 2008 uppgår lånebehoven för perioden 2007 – 2010 till totalt 1 608 mnkr, med följande årsfördelning 2007=328 mkr, 2008=407 mkr, 2009=591 mkr och 2010=282 mkr. 
 167 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 på införande av 3 till 6. I december 2009 tecknade Försvarsmakten efter drygt ett års senareläggning en avropsbeställning omfattande införande 3 och 4. Införande 3 har direkt koppling till försvars- logistiken, men även genomförda införanden 1 och 2 innefattar logistikfunktionalitet som stöd för upphandling och inköp samt en uppsättning av Försvarsmaktens ekonomimodell, FEM, utifrån en helhetssyn inkl. logistikverksamheten. 
 Frågor med anknytning till PRIO redovisas närmare i kapitel 16 
 Försvarslogistik – en ny struktur  
 och i den rapport som på För- svarsstrukturutredningens uppdrag har utarbetats (bilaga 8). 
  
 5.5 
  
 Pågående förändringsarbete 
  
 5.5.1 
  
 Inom Försvarsmakten 
  
 Reformerad försvarslogistik 
 Försvarsmakten har under senare år bedrivit ett omfattande arbete i syfte att utveckla logistikverksamhet med utgångspunkt i för- svarets nya inriktning. Inriktning är att utveckla ett nytt koncept för logistikområdet, med en sammanhållen logistik- och materiel- process. 
 Ytterst är avsikten att mot bakgrund av försvarets behov: 
  
 effektivisera styrningen, 
  
 öka kostnadseffektiviteten, 
  
 klargöra ansvarsfördelningen och 
  
 genomföra rationaliseringar med tillhörande kostnadsminsk- ningar. 
  
 Utvecklingsarbetet har redovisats i Försvarsmakten, inom ramen för det interna projektet Reformerad försvarslogistik. I projektets slutrapport 
  
 40  
  
 redovisas ett antal alternativ till en framtida för- svarslogistik. Dessa alternativ behandlas vidare i betänkandets kapitel 16  
 Försvarslogistik – en ny struktur 
 . 
  
 40  
 Slutapport från projekt Reformerad Försvarslogistik HKV beteckning 02311:63983 den 6 oktober 2010. 
 168 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 Aktuellt förändringsarbete inom FMLOG 
 Den pågående verksamhetsutvecklingen inom FMLOG bedrivs inom fyra fokusområden: 
  
 logistikutveckling för insatsförsvaret, 
  
 Offentlig – Privat Samverkan, 
  
 samordning och ledning och 
  
 koncentration av resurser. 
  
 Genomförd verksamhetsutveckling har vidare resulterat i ett ökat inslag av geografiskt oberoende och specialiserad produktion med fokus på tillhandhållande snarare än produktion av logistik. 
 Ytterligare exempel på utvecklingsaktiviteter inom Försvars- makten med anknytning till logistikverksamheten: 
  
 förbättrad kvalitet i inköpssamordning (UEFA), 
  
 OPS-prövning 
  
  för delar av  
 Gripen-systemet 
  (PBL 39), 
  
 OPS-prövning 
  
  markarenan (Teknisk Tjänst Mark, TTM) och 
  
 samordning av upphandling i FMV och inköp i FM. 
  
 Utöver ovanstående pågår inom Försvarsmakten ett arbete med inriktningen att fortsatt insatsorientera delar av FMLOG. Arbetet med en insatsorientering har delvis fått stå tillbaka i avvaktan på Försvarsstrukturutredningens arbete. 
  
 5.5.2 
  
 Inom FMV 
  
 FMV remissvar till Stödutredningen  
 (10-punktsprogrammet) 
  
 I sitt remissvar till Stödutredningen framhåller FMV möjligheterna att genomföra rationaliseringar och effektiviseringar för att frigöra resurser till Försvarsmaktens operativa verksamhet. Enligt FMV bör åtgärderna vidtas på ett sådant sätt och i sådan takt att önskad operativ förmåga kan upprätthållas inom Försvarsmakten och att riskerna för oönskade effekter kan kontrolleras på såväl kort som lång sikt. 
 FMV redovisar ett alternativt förslag som baseras på den rapport som FMV redovisat för Regeringskansliet (Försvarsdepartementet) den 27 mars 2009. Förslagen, som av FMV bedöms ge betydande möjligheter, utgår från en renodlad myndighetsstruktur utan dubbel- arbete och överlappande verksamhet och en samordning av teknik- 
 169 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 SOU 2011:36 
  
 och materielförsörjningsprocessen och logistikverksamheten kombinerat med ett tydligare och förändrat gränssnitt mellan såväl stat och industri som Försvarsmakten och FMV. 
 FMV föreslår ett åtgärdsprogram med samma bestående bespar- ingsvolym som Stödutredningen i tre steg. Det första steget med- för en besparing på 1 miljard kronor. De två resterande stegen innebär tillsammans en besparingspotential på  
 0,5-1 
  miljard kronor genom först förändringar i verksamheter och sedan förändringar i strukturer. 
 Föreslagna åtgärder bedöms medföra besparingar enligt följ- ande. 
  
 Åtgärd 
  
 Besparing 
  
 (miljoner 
  
 kronor) 
  
 1. 
  
 Effektiviserad materielförsörjning 
  
 500 
  
 2. 
  
 Bolagisering av FMLOG 
  
 300–400 
  
 3. 
  
 Förändring i forskning och utveckling 
  
 300 
  
 4. 
  
 En stödmyndighet för försörjning bibehålls och 
  
 200 
  
 utvecklas och FM inköpsfunktioner förs över 
  
 5. Teknikkontoren förs över till Stödmyndigheten och 
  
 200 
  
 lokala teknikresurser rationaliseras 
  
 6. 
  
 Fortifikationsverket 
  
 X 
  
 7. 
  
 Försvarets TeleNät, FTN 
  
 X 
  
 8. 
  
 Systemdrift 
  
 200–300 
  
 9. 
  
 Försäljning av materiel 
  
 50 
  
 10. Lokaler 
  
 50 
  
 FMV Handlingsprogram 2012 
 FMV bedriver för närvarande ett arbete inom ramen för ett hand- lingsprogram vars syfte är att i olika avseenden effektivisera verk- samheten. Vidtagna åtgärder ska bidra till att följande målsättningar uppnås innan utgången av 2012: 
  
 FMV är och uppfattas som en kompetent och effektiv myn- dighet som har utvecklats i takt med omvärlden, 
  
 170 
  
 SOU 2011:36 
  
 Materiel- och logistikverksamheten i dag 
  
 FMV skapar ökad nytta för kunderna genom att inom ramen för materielförsörjningsstrategin, leverera optimerade och verifier- ade försörjningslösningar i tid, 
  
 FMV har, med minst bibehållen kvalitet och kapacitet, reducerat kostnaderna i materielförsörjningen med 500 miljoner kronor i förhållande till 2008 års resultat, 
  
 FMV har utvecklat det gemensamma arbetssättet så att led- tiderna för genomförande av kunduppdrag har reducerats med i genomsnitt 25 procent och 
  
 FMV har renodlat verksamheten och tydliggjort produkter och tjänster. 
  
 Av de totala kostnadsminskningarna motsvarande 500 miljoner kronor avser 200 miljoner kronor besparingar rörande personal, resor och omkostnader för verksamheten. Resterande 300 miljoner kronor avser besparingar i materielförsörjningen i vid mening. 
 Arbetet bedrivs inom följande åtgärdsområden med tillhörande aktiviteter: 
  
 renodling, organisation och styrning, 
  
 arbetssätt, 
  
 affärsmannaskap, 
  
 kompetens och medarbetarskap samt 
  
 reduceringar av kostnader för materiel och tjänster från industrin. 
  
 171 
 6 Försvarsmyndigheterna 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 Utredningen har i föregående kapitel lämnat en översiktlig beskriv- ning över de aktuella verksamhetsområdena forskning och utveckling (FoU), materielförsörjning och logistikförsörjning. I detta kapitel beskrivs översiktligt försvarsmyndigheternas upp- gifter, organisation och ekonomiska resurser i de delar som berörs av utredningsuppdraget. 
  
 6.2 
  
 Försvarsmakten 
  
 6.2.1 
  
 Allmänt/Uppgifter 
  
 Uppgifterna till Försvarsmakten framgår av förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten samt gällande regleringsbrev. Försvarsmaktens övergripande ansvar är bl.a. att: 
  
 upprätthålla och utveckla ett militärt försvar. Grunden för detta ska vara förmågan till väpnad strid, 
  
 försvara Sverige och främja svensk säkerhet genom insatser nationellt och internationellt, 
  
 upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet samt värna Sveriges suveräna rättigheter och nationella intressen utanför det svenska territoriet, 
  
 med befintlig förmåga och resurser kunna lämna stöd till civil verksamhet. 
  
 lösa ovanstående uppgifter självständigt, men även i samverkan med andra myndigheter, länder och organisationer. 
  
 173 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 För att kunna ta detta ansvar har Försvarsmakten uppgifter i instruktion samt krav på operativ förmåga. Dessa uppgifter och krav på operativ förmåga beskrivs närmare i kapitel 9 –  
 Det fram- tida försvaret 
 . 
  
 6.2.2 
  
 Organisation, styrning och ledning 
  
 1 
  
 Allmänt om myndighetens ledning och styrning 
 Av instruktionen framgår att Försvarsmakten leds av en myndighetschef, vilken är överbefälhavaren. Vid myndigheten finns en generaldirektör, vilken är ställföreträdande myndighetschef. Generaldirektören ska stödja överbefälhavaren med uppföljning och analys av de uppdrag eller andra uppgifter överbefälhavaren har ställt till underlydande befattningshavare. Generaldirektören ska också genomföra övergripande analyser för att säkerställa myndig- hetens förvaltningsmässiga utveckling på sikt. 
  
 2 
  
 Försvarsmaktens ledningsgrupp 
 Myndighetens ledning stöds av Försvarsmaktens ledningsgrupp (FML). Ledamöter i FML är överbefälhavaren (ordförande), generaldirektören (vice ordförande), chefen för ledningsstaben, produktionschefen, insatschefen, chefen för militära underrättelse- och säkerhetstjänsten, chefsjuristen, ekonomidirektören, personal- direktören, informationsdirektören samt chefen för lednings- stabens planerings- och ekonomiavdelning. 
  
 1 
  
 Beskrivningarna i detta avsnitt bygger främst på  
  
 Förordning (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten  
 med ändringar t.o.m. SFS 2010:1468;  
 Försvarsmaktens föreskrifter med arbetsordning för Försvarsmakten  
 (FFS 2010:9) samt  
 Instruktion med arbetsordning för enheter och processer i Högkvarteret  
 (HKV 09 862:53114) och underliggande delar till denna instruk- tion. 
  
 2 
  
 Generaldirektören ska ges tillfälle att yttra sig innan överbefälhavaren beslutar om strategiskt styrdokument, Försvarsmaktens utvecklingsplan (FMUP), Överbefälhavarens uppdrag (ÖB U), årsredovisning, delårsrapport, budgetunderlag, yttrande med anledning av Riksrevisionens revisionsberättelse enligt 28 § myndighetsförordningen (2007:515) eller Riksrevisionens iakttagelser och rekommendationer i övrigt samt internrevisionens iakttagelser och rekommendationer. 
  
 174 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Försvarsmaktens insynsråd 
 Vid Försvarsmakten ska finnas ett insynsråd 
  
 3  
  
 som består av högst tio ledamöter. Rådets verksamhet omfattar inte försvarsunder- rättelseverksamhet, militär säkerhetstjänst eller Försvarsmaktens nämnd för kvalificerade skyddsidentiteter. 
 Organisation 
 Utöver myndighetens ledning består Försvarsmakten av hög- kvarteret samt övriga organisationsenheter enligt vad som anges i bilaga 1 till förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvars- makten. 
 Högkvarteret 
  
 Högkvarteret utgörs av:  
 ledningsstaben; produktionsledningen; insatsledningen; militära underrättelse- och säkerhetstjänsten 
 ;  
 juridiska staben; personalstaben;  
 och  
 informationsstaben 
 . 
  
 4 
  
 3 
  
 I 9 § myndighetsförordningen (2007:515) finns närmare bestämmelser om insynsråd. Där anges att rådet ska utöva insyn i myndighetens verksamhet och ge myndighetschefen råd, samt att myndighetens chef är ordförande i rådet. 
  
 4 
  
 I högkvarteret ingår även enheterna internrevisionen, säkerhetsinspektionen och general- läkaren. 
  
 175 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Figur 6.1 Försvarsmaktens högkvarter 
  
 Källa 
 : Försvarsmaktens arbetsordning. 
 Chefen för ledningsstaben är tillika chef för högkvarteret. Produktionschefen, insatschefen, chefen för militära underrättelse- och säkerhetstjänsten, chefsjuristen, personaldirektören och infor- mationsdirektören lyder under chefen för ledningsstaben avseende framtagning av underlag för överbefälhavarens beslut samt samordning och genomförande av verksamheten i högkvarteret. 
 Inom ledningsstaben finns funktioner för bl.a. strategisk planering och ekonomistyrning samt utveckling. 
 Inom produktionsledningen finns funktioner för att bl.a. sam- ordna arbetet med och ta ansvaret för materiel- och logistik- försörjning. 
 Inom insatsledningen finns funktioner för bl.a. operativ och taktisk ledning samt förmågeutveckling för de olika stridskrafterna. 
 Övriga organisationsenheter (förband) 
 En organisationsenhet består av förbandsledning, en stabsdel, en förbandsdel och en produktionsdel.  
 Krigsförband  
 som ingår i organisationsenheterna organiseras i förbandsdelen. 
  
 5  
  
 Övrig 
  
 5  
 Krigsförband ingår i en organisationsenhet, såsom bataljon, kompani, fartygsflottilj, flyg- division m.m., och har en angiven beredskap att efter viss tid kunna genomföra nationella 
 176 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 verksamhet  
 organiseras i förekommande fall i förbandsledning, stabsdel och produktionsdel. 
 Styrande dokument och verksamhetsledningssystem 
 Verksamhetsledningssystem 
 De regler och bestämmelser som gäller för Försvarsmaktens verksamhet dokumenteras och vidareutvecklas i ett myndighets- gemensamt verksamhetsledningssystem. Verksamhetslednings- systemet baseras på de författningar och andra regler, metoder, åtgärder och resurser som utgör grund för eller stödjer Försvars- maktens interna styrning och kontroll. 
 Verksamhetsledningssystemets högsta styrande dokument är myndighetens arbetsordning. 
  
 6  
  
 Med arbetsordningen som grund ska cheferna för organisationsenheterna besluta arbetsordningar för styrning och kontroll av den egna verksamheten. 
 Strategiskt styrdokument och militärstrategisk doktrin 
 Överbefälhavaren inriktar Försvarsmaktens övergripande verk- samhet med ett strategiskt styrdokument för Försvarsmakten och med militärstrategisk doktrin. I strategiskt styrdokument redovisas Försvarsmaktens verksamhetsidé, vision, värdegrund och strategiska förändringsmål. I militärstrategisk doktrin anges förhållningssättet för användande och utveckling av militära medel och metoder. 
 Verksamhetsplan 
 Försvarsmaktens verksamhetsplan 
  
 7  
  
 benämns internt i myndigheten för  
 Försvarsmaktens utvecklingsplan  
 (FMUP) 
  
 8 
  
 . De uppgifter Försvarsmakten har enligt förordningen (2007:1266) med instruk- 
 och internationella insatser enligt förbandsmålsättning eller motsvarande. Krigsförbanden indelas i stående förband och kontraktsförband. 
  
 6 
  
 FFS 2010:9 utgör myndighetens arbetsordning i enlighet med kraven i 4 § 1 myndighets- förordningen (2007:515). 
  
 7 
  
 Av 4 § 3 myndighetsförordningen (2007:515) följer att myndighetens ledning ska besluta om en verksamhetsplan. 
  
 8 
  
 Försvarsmakten,  
 Försvarsmaktens utvecklingsplan  
 2011-2020 
  (FMUP 2011) 
 , den 5 februari 2010 (HKV 23 320:51391). 
  
 177 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 tion för Försvarsmakten och i regleringsbreven omsätts med stöd av FMUP till  
 överbefälhavarens uppdrag  
 (ÖB U) till de chefer direkt underställda överbefälhavaren som tillika är centrala verksamhetsutövare 
  
 9  
  
 samt till chefen för den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten. FMUP baseras på de krav regeringen ställer på myndigheten, på underlag från befattningshavare direkt under- ställda överbefälhavaren samt på överbefälhavarens produkt- avvägningsbeslut. 
 I FMUP anges närmare de produkter samt den produktion av förband, förmågor, beredskap och insatser m.m. som avses bli genomförda nästkommande år och de därpå följande nio åren. För produkterna och produktionen ska även ekonomiska förut- sättningar och villkor samt risker anges. 
 Försvarsmakten lämnar årligen ett budgetunderlag till regeringen som baseras på FMUP. Budgetunderlaget är myndighetens förslag på verksamhet och ekonomi det kommande året och förslag till inriktning för de därpå följande två åren. Om regeringen beslutar om förändringar i förhållande till det inlämnade budgetunderlaget, eller om andra väsentliga förändringar inträffar, ska en förnyad produktavvägning genomföras och FMUP uppdateras i enlighet med vad de inträffade förändringarna föranleder. 
 Verksamhetsgrenar 
 FMUP och budgetunderlaget innehåller verksamhetsmål för produkter inom olika verksamhetsgrenar och produktgrupper. Produkterna ska uppfylla regeringens krav på kvalitet, omfattning, leveranstidpunkter och kostnader. Försvarsmaktens samlade resultat (produkter) delas in i verksamhetsgrenar 
  
 10  
  
 enligt följande: 
  
 - 
  
 Verksamhetsgren 1 (VG 1)  
  
 Insatser 
 , 
  
 - 
  
 Verksamhetsgren 2 (VG 2)  
  
 Uppbyggnad av insatsorganisationen och beredskap 
 , 
  
 - 
  
 Verksamhetsgren 3 (VG 3)  
  
 Utveckling 
 , 
  
 9 
  
 Befattningshavare direkt underställd överbefälhavaren med ansvar och befogenheter att med uppdrag och order planera, leda och följa upp verksamhet i Försvarsmakten i syfte att reglera vad som ska genomföras för att uppfylla de resultatmål och de krav som ställs på Försvarsmakten. Central verksamhetsutövare utövar också arbetsgivarens befogenheter och skyldigheter för den verksamhet som utövas. 
  
 10 
  
 Verksamhetsgren 0, som avser intern verksamhet som inte kan kopplas till eller fördelas på externa produkter, tas inte med i denna sammanställning. 
  
 178 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 - 
  
 Verksamhetsgren 4 (VG 4)  
  
 Övrig verksamhet 
 , 
  
 - 
  
 Verksamhetsgren 5 (VG 5)  
  
 Fredsfrämjande verksamhet 
 , samt 
  
 - 
  
 Verksamhetsgren 6 (VG 6)  
  
 Stöd till samhället 
 . 
  
 Ledningsstabens-, 
  produktionsledningens- och insatsledningens ansvar 
 Ledningsstaben och ekonomidirektören 
  
 Chefen för ledningsstaben  
 är central verksamhetsutövare och ska på uppdrag av överbefälhavaren samordna, leda och följa upp verk- samheten i högkvarteret i syfte att stödja överbefälhavarens interna styrning och kontroll av Försvarsmakten och den militär- strategiska ledningen. 
 Chefen för ledningsstaben är under överbefälhavaren ansvarig för Försvarsmaktens ledningsprocess samt för sakområdet verksamhetsledning. Försvarsmaktens ledningsprocess syftar till att inrikta, samordna, planera, leda, följa upp och rapportera Försvars- maktens verksamhet. Ledningsprocessen, med sina processer, del- processer, aktiviteter m.m. resulterar i underlag för överbefäl- havarens beslut, rapportering och svar till regeringen samt direktiv, uppdrag, order och bestämmelser för chefer och enheter inom hög- kvarteret avseende samordning, inriktning, genomförande och uppföljning av verksamheten. Ledningsprocessen består i sin tur av: 
  
 Utvecklingsprocessen 
 , vilken syftar till att utarbeta förslag till Försvarsmaktens militärstrategiska inriktning och förmåge- utveckling samt svara för chefen för ledningsstabens produkt- ansvar för VG 3. 
  
 Planerings- och uppföljningsprocessen 
  
 , vilken omfattar bl.a. Försvarsmaktens verksamhetsplan (tillika FMUP), framtagning och uppföljning av ÖB U samt underlag och rapportering till regeringen. 
  
 Processen ledning och samordning 
  
 , vilken mottar, bereder, sam- ordnar och fördelar löpande ärenden inom ledningsstaben samt till högkvarterets övriga ledningar och staber. 
  
 Internationella processen 
 , vilken samordnar och inriktar Försvarsmaktens internationella relationer i enlighet med 
 179 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Sveriges säkerhetspolitik samt svarar för protokollära frågor och stöd till utländska försvarsattachéer. 
  
 Processen för utveckling av processer och verksamhetsledning 
  
 , vilken ger överbefälhavaren och chefen för ledningsstaben stöd i att utarbeta och vidmakthålla Försvarsmaktens verksamhets- ledningssystem. 
  
 Chefen för ledningsstaben ska värdera Försvarsmaktens samlade effektivitet. Värderingen ska redovisas i Försvarsmaktens års- redovisning och kunna utgöra underlag för kommande FMUP. Till grund för värderingen ska läggas insatschefens värdering av insats- organisationen och produktionschefens värdering av produktiviteten. 
 Ekonomidirektören är tillika ställföreträdande chef för lednings- staben och ska under chefen för ledningsstaben sammanhålla den ekonomiska styrningen i Försvarsmakten samt därutöver stödja generaldirektören med uppföljning och analys av de uppdrag över- befälhavaren har ställt till underlydande befattningshavare. 
 Ekonomidirektören ska under chefen för ledningsstaben ansvara för sakområdet ekonomistyrning och beslutar om instruktioner, direktiv och handböcker för ekonomisk planering, administration, uppföljning och analys. Ekonomidirektören ska utarbeta Försvars- maktens ekonomiska rapporter och därtill kopplade underlag. 
 Ekonomidirektören ska också utveckla och stödja Försvars- maktens tillämpning av förordningen (2007:603) om intern styrning och kontroll samt med underlag från cheferna för ledningar och staber i högkvarteret sammanställa den samlade riskanalysen av Försvars- maktens verksamhet. 
 Chefen för ledningsstaben ansvarar i övrigt för: 
  
 planering och prioritering av Försvarsmaktens produkter samt gemensamma centrala kostnader för Försvarsmakten, inklusive högkvarteret som underlag för överbefälhavarens produkt- avvägning med stöd av befattningshavare direkt underställda överbefälhavaren, 
  
 genomförande av verksamheten inom ramen för det nordiska försvarssamarbetet NORDEFCO, 
  
 180 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 inriktning av forskning, studier, konceptutveckling samt  
  
 organisations-, 
  metod- och materielutveckling 
  
 11 
  
 , samt 
  
 interoperabilitets- och standardiseringsfrågor inklusive PARP (Partnership for Peace Planning and Review Process). 
  
 Produktionsledningen 
  
 Produktionschefen  
 är central verksamhetsutövare och ska på uppdrag av överbefälhavaren planera, leda och följa upp verksamhet samt utbilda, utrusta och nyttja personal i syfte att producera produkter i VG 2, VG 3 och VG 4. Produktionschefen är även  
 ägarföreträdare  
 för Försvarsmaktens materiel. Produktionschefen ansvarar för sakområdena verksamhetssäkerhet, logistik och materiel, infrastruktur samt miljö. 
 Produktionschefen har ansvar för en stor mängd av Försvars- maktens processer, varav några av de viktigaste kan sägas vara: 
 Produktionsplanering och uppföljning; Förbandsproduktion; Tekniskt koncept; Teknisk design och utveckling; Materielproduktion; Materielunderhåll; Tekniskt systemstöd; Materielavveckling; Upphandling och inköp; Materiel- och förnödenhetsförsörjning;  
 m.fl. 
  
 Produktionschefen ska inom ramen för uppdrag av över- befälhavaren ansvara för bl.a. anskaffning, vidmakthållande och avveckling av förnödenheter, materiel och infrastruktur. 
 Produktionschefen ska värdera organisationsenheterna avseende deras produktivitet, kostnader och kvalitet samt produktionens effekter på insatsorganisationen. Av värderingen ska också framgå Försvarsmaktens förmåga att mobilisera krigsförband och hemvärnsförband. 
  
 12 
  
 Produktionschefen beslutar även om: 
  
 materielplan, 
  
 mobiliseringsplan samt direktiv för mobilisering, 
  
 uppdrag och direktiv till underställda organisationsenheter inom ramen för överbefälhavarens uppdrag, 
  
 11 
  
 Från och med 2010 kvarstår endast  
  
 materielutveckling  
 hos ledningsstaben inom ramen för  
  
 organisations-, 
  
  metod- och materielutveckling 
 .  
 Organisations-, 
 metod-, 
  och materielförsök har flyttats över till insatsledningen. 
  
 12 
  
 Värderingen av produktiviteten m.m. ska kunna utgöra underlag för Försvarsmaktens års- redovisning. 
  
 181 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 beställningar och uppdrag till de myndigheter som stödjer Försvarsmakten, 
  
 instruktioner, reglementen och handböcker för verksamheten vid organisationsenheterna samt inom ramen för tilldelade sakområden, 
  
 förändringar av organisationsenheternas organisation inom ramen för av överbefälhavaren fastställd organisationsstruktur, 
  
 uppdrag och direktiv för samordning mellan organisations- enheter inom samma kommun eller liknande samordning mellan organisationsenheter i olika kommuner, 
  
 materielmålsättningar inom ramen för FMUP och över- befälhavarens uppdrag, samt 
  
 yttranden i ärenden rörande fysisk planering, yttre miljö och infrastruktur. 
  
 Dessutom är produktionschefen bl.a. bemyndigad att: 
  
 genomföra inspektion av verksamheten vid underställda organisationsenheter, 
  
 hos regeringen, i samråd med chefsjuristen, hemställa om tillstånd för annan stat eller mellanfolklig organisation att nyttja Försvarsmaktens anläggningar, områden eller materiel, 
  
 hos regeringen, i samråd med chefsjuristen, hemställa om medgivande att göra beställningar för de materielärenden som särskilt anges i regeringens regleringsbrev, 
  
 teckna avtal inom ramen för av regeringen meddelat beslut att ingå avtal om internationellt försvarsmaterielsamarbete, 
  
 förhandla, ingå, ändra eller säga upp avtal om varor, tjänster och byggentreprenad, 
  
 teckna slutanvändaravtal/intyg, 
  
 företräda Försvarsmakten gentemot  
  
 NATO-organet 
  EAPR/PFF COMEDS och International Committee of Military Medicine (ICMM) i enlighet med regeringsbeslut, samt 
  
 samverka med andra myndigheter avseende exportrelaterad verksamhet samt avseende avyttring och försäljning av materiel. 
  
 182 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 I produktionsledningen ska det under produktionschefen finnas en logistikchef. Logistikchefen har bl.a. till uppgift att: 
  
 planera, leda och följa upp logistikområdet samt föreslå utveck- ling av logistikområdet som underlag för produktavvägning och förbandsmålsättningar eller motsvarande, samt 
  
 vara företrädare för logistikområdet i internationella kontakter. 
  
 Insatsledningen 
  
 Insatschefen  
 är central verksamhetsutövare och ska på uppdrag av överbefälhavaren planera, leda och följa upp nationell och inter- nationell insatsverksamhet och annan verksamhet inom VG 1, VG 5 och VG 6. 
 Insatschefen ska med underlag från den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten följa omvärldsutvecklingen samt kunna upptäcka och identifiera yttre hot mot Sverige, svenska intressen och de insatser Sverige deltar i, i enlighet med regeringens krav. 
 Insatschefen har bl.a. ansvaret för  
 insatsprocessen  
 och  
 erfarenhetsprocessen  
 i samband med insats. 
 Insatschefen ska ansvara för sakområdet försvarsplanering och operationer. 
 Insatschefen ska stödja produktionschefen vid mobilisering av krigsförband och hemvärnsförband inför insatser eller i enlighet med mobiliseringsplan. 
 Insatschefen ska värdera Försvarsmaktens operativa förmåga i förhållande till regeringens krav samt validera krigsförbandens förmågor i förhållande till förbandsmålsättningar eller mot- svarande. Värdering och validering ska kunna utgöra underlag för Försvarsmaktens årsredovisning och produktavvägningen. 
 Insatschefen beslutar om: 
  
 operationsplaner, 
  
 Försvarsmaktens beredskapsorder i samråd med chefen för ledningsstaben, produktionschefen, chefen för militära under- rättelse- och säkerhetstjänsten samt informationsdirektören, 
  
 förbandsmålsättningar, eller motsvarande, för krigsförbanden och hemvärnsförbanden i enlighet med överbefälhavarens produktavvägning, FMUP och i samråd med chefen för led- ningsstaben, produktionschefen, chefen för militära under- 
  
 183 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 rättelse- och säkerhetstjänsten, personaldirektören och informa- tionsdirektören, 
  
 order om beredskap och insatser till organisationsenheter, krigsförband och hemvärnsförband enligt beredskapsorder eller av överbefälhavaren beslutad försvarsmaktsorder om insats, 
  
 instruktioner, reglementen och handböcker för operationer och insatsverksamhet med insatsorganisationen i samråd med produktionschefen och inom ramen för tilldelat sakområde, samt 
  
 direktiv för Försvarsmaktens årliga värdering av insats- organisationen. 
  
 6.2.3 
  
 Särskilt om forsknings och utveckling 
  
 Beslutsfattare och ansvar för olika planer etc. 
  
 13 
  
 Försvarsmaktens  
 utvecklingschef  
 ansvarar under chefen för led- ningsstaben för inriktning av forskning, studier, konceptutveckling samt  
 organisations-, 
  metod- och materielförsök samt materiel- utveckling. 
 Utvecklingschefen utarbetar bl.a.: 
  
 Försvarsmaktens perspektivstudie (Perp), 
  
 underlag för plan för forskning och teknikutveckling (FoT) för fastställande av  
  
 produktionschefen, 
  
 plan för koncernövergripande FoU, inklusive teknisk prognos (TP), 
  
 plan för studie- och konceptutveckling, samt 
  
 plan för  
  
 organisations-, 
 metod-, 
  och materielutveckling (OMMU) 
  
 14 
  
 . 
 Vidare ska chefen för produktionsledningens materielavdelning leda, styra och följa upp processerna  
 Teknisk konceptutveckling 
 , 
  
 13  
 Följande avsnitt bygger, utöver tidigare nämnda styrdokument, på Försvarsmaktens skrivelser  
 Del 1 till HKV ArbO 2010 – arbetsordning för ledningsstaben och ledningsprocessen i Högkvarteret  
 (HKV 09 862:53115) samt  
 Del 2 i HKV ArbO 2010 – Produktionsledningens arbetsordning  
 (HKV 09 862:59937). 
  
 14  
 Från och med 2010 kvarstår endast Materielutveckling hos ledningsstaben.  
 Organisations-, 
 metod-, 
  och materielförsök har flyttats över till Insatsledningen. 
 184 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Teknisk design och utveckling  
 och  
 Materielproduktion 
 . Chefen för produktionsledningens materielavdelning är även ansvarig för utarbetande av: 
  
 materielplan, 
  
 underlag till planen för FoT, 
  
 beställningar till Försvarets materielverk (FMV), Totalförsvarets forskningsinstitut (FOI), Försvarshögskolan (FHS) och andra leverantörer vad gäller forsknings- och utvecklingsproduktionsuppdrag, samt 
  
 beställningar till FMV, FOI och FHS samt andra leverantörer vad gäller materielproduktionen. 
  
 Det är även chefen för produktionsledningens materielavdelning som ansvarar för: 
  
 genomförande av beställningar inom VG 1  
  
 insatser 
 , VG 2  
 uppbyggnad av insatsorganisation och beredskap  
 och VG 3  
 utveckling 
 , 
  
 resultatredovisning för anslaget 1:3  
  
 Anskaffning av materiel och anläggningar  
 , 1:4  
 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar  
 och 1.5  
 Forskning och teknikutveckling 
 . 
 samt fattar beslut om: 
  
 beställningar till FMV, FOI, FHS och andra leverantörer vad gäller materielproduktion och forsknings- och utvecklings- uppdrag som ligger inom ramen för beslutad offertförfrågan. 
  
 Interna utförare av FoU hos Försvarsmakten 
 Försvarsmakten beställer FoU, men utvecklingen sker även inom den egna organisationen. Bortsett från befattningarna inom högkvarteret inkluderar Försvarsmaktens utvecklingsorganisation 398 befattningar varav 317 är bemannade (2009). En stor del av utvecklingen inom Försvarsmakten sker inom Försvarsmaktens enhet för konceptutveckling (FMKE), olika förband, stridsskolor och högkvarteret. De viktigaste aktörerna är: 
  
 FMKE,  
 vilken är Försvarsmaktens enhet för konceptutveckling som ligger i Enköping. Enheten är organisatoriskt en del av led- 
 185 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 ningsregementet men funktionsleds från högkvarteret. Personalen består av cirka 40 personer och är sammansatt av individer från samtliga försvarsgrenar. FMKE arbetar med konceptutveckling, dvs. med bryggan mellan en ny idé och införandet av en ny för- måga. Behovet av konceptutveckling uppkommer med nya sam- arbetspartners, nya hot och ny teknologi som medför att Försvars- maktens förmåga förändras. Gamla förmågor måste därför revideras och nya förmågor skapas. 
  
 Sjöstridsskolan  
 (SSS) har till uppgift att utbilda kadetter till officerare, vidareutbilda officerare m.m. Skolan bedriver även studier, försök, ledningsträning samt taktik- och teknikutveckling inom sjö- stridsområdet. Skolan är huvudsakligen baserad i Karlskrona. Skolans amfibiestridssektion är baserad på Berga utanför Stockholm. 
  
 Markstridsskolan  
 (MSS) utbildar och bedriver utveckling inom området markstrid. Detta innefattar utbildning på  
 individ-, 
 kompani-, 
  bataljons- och förbandsnivå samt utveckling av materiel, system och metoder. Skolan är lokaliserad i Skövde och i Kvarn. 
  
 Luftstridsskolan  
 (LSS) är flygvapnets gemensamma kompetens- centrum för utveckling och utbildning. LSS är organiserad i ett antal enheter för att lösa sina huvuduppgifter som är utbildning, utveckling samt insatser och beredskap. Verksamheten är huvud- sakligen lokaliserad till Uppsala. 
  
 6.2.4 
  
 Särskilt om materielförsörjning 
  
 Försvarsmaktens resurser för materielförsörjningen finns inte bara inom högkvarteret utan också i de förbandsknutna  
 teknik-, 
  materiel- och materielsystemkontoren. 
 De delar som främst 
  
 15  
  
 är verksamma inom högkvarterets arbete inom ramen för materielförsörjningen är: 
  
 insatsledningen genom sin uppgift att vara kravställare inom materielförsörjningen, 
  
 produktionsledning som ansvarar för att tillhandahålla de resurser, i form av personal och materiel, som behövs för Försvarsmaktens insatsorganisation, samt 
  
 15  
 Ledningsstaben, är tex. kravställare på förmågenivå, men behandlas inte vidare i detta betänkande. 
 186 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 teknik-, 
  
  materielsystem- och materielkontor, vilka är För- svarsmaktens ägarföreträdarrepresentanter samt underhålls- ansvariga för materielsystemen. 
 Insatsledningen 
 Insatsledningens roll i materielförsörjningsprocessen är att vara kravställare utifrån de insatser Försvarsmakten ska vara beredda att genomföra. En del av behoven av materielförnyelse identifieras genom återmatning från insatser. Utöver detta bereder insats- ledningen andra behov av materielförnyelse grundat på Försvarsmaktens beslutade utveckling alternativt de tekniska systemens status. Som ett resultat av insatsledningens beredning och Försvarsmaktens bedömda långsiktiga behov ansvarar därefter ledningsstaben för den strategiska planeringen och avvägningen av materielförsörjningen. Ledningsstabens förslag till avvägning fast- ställs årligen av överbefälhavaren i FMUP. 
 Huvuddelen av insatsledningens och ledningsstabens arbete i materielförsörjningsprocessen är knutet till framtagandet av FMUP samt till beslut om avvägningar i materielproduktionen. Materiel- försörjningen utgör en i hög grad integrerad del av arbetet i dessa enheter och en separation av vilka resurser som allokeras specifikt i materielförsörjningsprocessen är därmed svår att göra. 
 Vid upprättande av nya förband eller utveckling av förband tar insatsledningen fram förbandsmålsättningar för det blivande förbandet 
  
 16 
  
 . Dessa utgör detaljerade beskrivningar över förbandet, med de specificerade personal- och materielbehov som fordras för att klara de uppgifter som är definierade i de operativa ram- villkoren. När målsättningarna är fastställda påbörjas förbands- uppbyggnaden i en produktionsfas. 
 Produktionsledning 
 Inom produktionsledningen är materielavdelning, planerings- avdelningen samt materielsystemansvariga (MSA) delaktiga i materielförsörjningsprocessen. Av produktionsledningens cirka 300 årsarbetskrafter är cirka 100 årsarbetskrafter på något sätt involverade i materielförsörjningen. 
  
 16  
 Begreppet TOEM har fr.o.m.  
 2011-01-01 
  ersatts av Förbandsmålsättningar. 
 187 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 MSA har ett delegerat ansvar för materielen i hela livscykeln, från att ett behov uppstår till att materielen har utvecklats, införts och därefter avvecklats. Totalt finns cirka 81 stycken MSA varav flertalet tillhör produktionsledningen. De materielsystemansvariga delar sin tid mellan planerings- och genomförandefasen i materiel- försörjningen. 
 Vid upprättande av nya förband eller utveckling av förband lämnar produktionsledningen verksamhetsuppdrag till berörda enheter, med direktiv om vad de ska producera och hur de ska åter- rapportera uppdragen. Produktionen innefattar bl.a. materiel- försörjning, personalförsörjning, utbildning och övning. Pro- duktionsledningen fortsätter att ha ansvaret för förbandet under beredskapsperioden. Det är först vid en beredskapshöjning eller beslut om insats som förbandet övergår i insatsledningens ansvar. 
  
 Teknik-, 
  materiel- och materielsystemkontor 
  
 Teknik-, 
  materiel- och materielsystemkontorens uppgift är att vara Försvarsmaktens ägarföreträdarrepresentanter och underhålls- ansvariga för materielsystemen. Kontoren styr, samordnar och analyserar drift och underhåll för tilldelade materielsystem och deras arbete är främst kopplat till genomförandefasen i materiel- försörjningen. 
  
 Teknik-, 
  materiel och materielsystemkontoren har totalt cirka 400 årsarbetskrafter (åak) organiserade i Teknikkontor Fartyg (cirka 40 åak), Teknikkontor Mark (cirka 63 åak), Teknikkontor Ledningssystem (cirka 80 åak), Materielsystemkontor Flyg (cirka 200 åak) och ett Materielkontor (cirka 17 åak). 
 Försvarsmaktens  
 teknik-, 
  materiel- och materielsystemkontor avgör hur materielen ska underhållas och vilket förband som ska tilldelas specifik materiel. Teknikkontoren ansvarar för över- gripande styrning av förbandens nyttjande av materielsystemen och skapar en sammanhållande bild av systemens status och kostnader. Vidare utgör teknikkontoren en kvalificerad kund och kravställare mot FMV. Teknikkontoren besitter den kompetens som krävs för att kunna lämna tekniskt systemstöd i  
 utvecklings-, 
 anskaffnings-, 
 drift-, 
  vidmakthållande- och avvecklingsfasen. 
 188 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 6.2.5 
  
 Särskilt om logistikverksamheten 
  
 Försvarsmaktens logistikverksamhet syftar till att lämna stöd till strategiska, operativa och taktiska militära verksamheter. 
 Logistikverksamheten inom Försvarsmakten utgörs av ett antal definierade verksamheter vilka sammantaget syftar till att försörja de militära förbanden med allt ifrån komplexa materielsystem till förnödenheter och tjänster för utbildning och insatser i Sverige och internationellt. 
 Logistikverksamheten genomförs av ett antal organisations- enheter och aktörer inom och utom Försvarsmakten. Verksam- heten bedrivs såväl i egen regi som med stöd av andra myndigheter och privata aktörer. 
 Försvarsstrukturutredningen, har likt Stödutredningen funnit att, logistikverksamhetens samlade bemanning inte är möjlig att klargöra helt. Utredningen har funnit att den uppgår till cirka 5 500 åak inom Försvarsmakten, FMV och i begränsad omfattning FOI. Till dessa ska läggas personal inom andra förband och FMV:s anskaffningskontor samt Fortifikationsverket (FortV). 
 Högkvarteret 
 Försvarsmakten (högkvarteret) styr, planerar och kravställer logistikverksamheten vid: 
  
 övriga förband genom fastställande av målsättningar, 
  
 teknikkontoren, bl.a. i deras egenskap som Försvarsmaktens representant vid beställningar som riktas mot industrin, samt 
  
 FMLOG genom fastställande av tjänstebeskrivning av vilken framgår vilka tjänster, inklusive servicegrad, som FMLOG ska kunna leverera. 
  
 Högkvarteret beställer: 
  
 tjänster och logistikkompetens genom uppdrag till FOI mot bakgrund av fastställd  
  
 FoT-plan, 
  
 system och materiel från FMV med utgångspunkt i fastställd materielplan. 
  
 189 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Högkvarteret deltar även i styrningen av övriga logistikrelaterade verksamheter som t.ex. hälso- och sjukvård, fältarbeten samt fastig- heter och anläggningar. 
 Försvarsmaktens logistik (FMLOG) 
 Försvarsmaktens logistik (FMLOG) är myndighetens resurs för stöd- och underhållsverksamhet till basorganisationen och insats- organisationen. Regeringens motiv för bildandet av FMLOG var att 
  
 17 
  
 : 
  
 i högre grad utnyttja rationaliseringspotentialen inom området, 
  
 få ett starkare grepp över kostnadsutvecklingen, samt 
  
 genom en sammanläggning av ett antal underhåll- och service- verksamheter förbättra möjligheterna att jämföra den egna verk- samheten med externa leverantörer. 
  
 FMLOG, som är ett logistikförband inom basorganisationen, har följande övergripande uppgifter 
  
 18 
  
 : 
  
 att lämna stöd till utvecklingen inom funktionen logistik, 
  
 att lämna stöd till basorganisationen och insatsorganisationen såväl nationellt som internationellt, 
  
 att tillhandhålla underhålls- och stödverksamhet i egen regi eller efter genomförd upphandling från extern leverantör, 
  
 att vidmakthålla nationellt logistikstöd (NSE) (insatsorganisa- tionen), 
  
 att vidmakthålla operativ ledningsteknisk bataljon (insats- organisationen), 
  
 att avveckla förnödenheter som inte svarar mot basorganisa- tionens och insatsorganisationens behov, 
  
 att genomföra rationaliseringar med fokus på FMLOG:s utveckling mot det nya insatsförsvaret, 
  
 att effektivisera ledningsorganisationen, samt 
  
 17 
  
 Prop. 2000/01:113, s. 12 ff. 
  
 18 
  
 Försvarsmaktens årsredovisning den 2 februari 2010,  
  
 Försvarsmaktens årsredovisning för 2009  
 –  
 Underbilaga 4.1  
 (HKV 23 386:51392). 
 190 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 att genomföra upphandling/outsourcing av verksamhet och koncentration av produktion. 
  
 Övriga logistikförband 
 Logistikverksamhet bedrivs inom ramen för Försvarsmaktens basorganisation respektive insatsorganisation. Logistikförband inom insatsorganisationen 
  
 19  
  
 produceras av följande förband: 
  
 Produktionsansvar 
  
 Logistikförband (Insatsorganisation) 
  
 TrängR 
  
 Transportledning (1 st) 
  
 TrängR 
  
 Transportledningspluton (3 st) 
  
 FMLOG 
  
 Operativ ledningsteknisk bataljon (1 st) 
  
 FMTS 
  
 Teknisk bataljon (1 st) 
  
 TrängR 
  
 Logistikbataljon (2 st) 
  
 FömedC 
  
 Sjukhuskompani (3 st) 
  
 TrängR 
  
 Sjukvårdsförstärkningskompani (3 st) 
  
 FMLOG 
  
 Nationellt logistikstöd (1 st) 
  
 Utöver ovan logistikförband finns följande förband med logistik- uppgifter. 
  
 Produktionsansvar 
  
 Förband med logistikuppgifter (Insatsorganisation) 
  
 Marinbasen 
  
 Marinbasbataljon 
  
 F17 
  
 Flygbasbataljon 
  
 F21 
  
 Flygbasbataljon 
  
 Hkp flottiljen 
  
 Helikopterbataljon 
  
 FMTM 
  
 FMTM 
  
 Närmare om FMLOG 
 Verksamheten vid FMLOG är tjänsteorienterad för tillhanda- hållande av servicetjänster, tekniktjänster samt försörjningstjänster och dimensioneras med utgångspunkt i Försvarsmaktens stöd- behov. Tjänster och verksamhet beställs inom Försvarsmakten genom verksamhetsöverenskommelser mellan FMLOG och övriga 
  
 19  
 Prop. 2008/09:140.  
 Ett användbart försvar 
 , s. 45. 
 191 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 förband. FMLOG levererar logistikstöd med antingen egna eller i konkurrens upphandlade externa resurser. I de fall FMLOG mot- tager beställningar från FMV är dessa att betrakta som en extern leverans utanför Försvarsmakten. 
 Organisation 
 FMLOG är organiserad i en stab och ett antal enheter. Verksamheten bedrivs på ett  
 40-tal 
  orter i landet. FMLOG stab 
 är lokaliserad till Stockholm. Ledningsorganisationen är process- orienterad i huvudprocesser, med underliggande stödprocesser, för att producera och vidmakthålla insatsförband. 
 De egna produktionsenheterna utgörs av: 
  
 Försvarsmaktens logistik stab (FMLOG stab), med ledning i Stockholm 
  
 20 
  
 , 
  
 Försvarsmaktens Servicekontor (FM SeK), med ledning i Karlskrona, 
  
 Joint Support Service (JSS), med ledning i Uppsala, 
  
 Upphandlingsenheten (UpphE), med ledning i Stockholm, 
  
 Markverkstaden (MarkV), med ledning i Arboga 
  
 Flygverkstaden (FlygV), med ledning i Uppsala, 
  
 Marinverkstaden (MarinV), med ledning i Karlskrona, 
  
 Reservmaterielenheten (ResmatE), med ledning i Arboga, 
  
 Systemförvaltningsenheten (SystförvE), med ledning i Stockholm, 
  
 Ledningsteknikenheten (LedTekE), med ledning i Enköping, 
  
 Försörjningsledningen (FörsL), med ledning i Boden, samt 
  
 Materielkontoret (MaK), med ledning i Boden. 
  
 Personalutvecklingen inom FMLOG  
 2002-2009 
  
 FMLOG:s resurser har sedan starten 2002 nära nog halverats. Personalreduktionerna är en konsekvens av dels de krav på rationaliseringar som ställts på organisationen under en följd av år, dels av att verksamhet har lagts ut på andra aktörer. 
  
 20  
 Enligt uppgift till Försvarsstrukturutredningen är delar av staben insatsorganiserad. 
 192 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Den totala bemanningen uppgick 2009 till 3 596 åak fördelade på 3 365 civila och 231 officerare. 
 Figur 6.2 Antal årsarbetskrafter FMLOG 
  
 7000 
  
 6011 
  
 5840 
  
 5656 
  
 6000 
  
 5060 
  
 5000 
  
 4265 
  
 4000 
  
 3775 
  
 3775 
  
 3596 
  
 3000 
  
 2000 
  
 1000 
  
 0 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
  antal årsarbetskrafter 
  
 Källa 
 : FMLOG. 
 Produktion av logistik 
 Produktion av logistik för såväl förbandsproduktion som insatser sker såväl med Försvarsmaktens egna resurser som genom avtal med privata aktörer. Ett optimalt utnyttjande av  
 OPS-lösningar 
  eftersträvas vilket har medfört att den egna produktionen successivt har minskat till förmån för ett ökat utnyttjande av externa leverantörer. Cirka 30 procent av den totala verksamheten är i någon form utkontrakterad. Inom FM SeK uppgår mot- svarande andel till cirka 50 procent. 
 Upphandling för Försvarsmaktens räkning sker formellt från upphandlingsenheten vid FMLOG (UpphE) med verksamheter runt om i landet. Avrop utgående från gällande avtal sker med delegation av vissa enheter utanför FMLOG, t.ex. Marinbasen. 
 Materielkontoret inom FMLOG (lokaliserat till Boden) är ägarföreträdarens representant (ÄFR) för mängd- och bredd- materiel. Kontoret har samma uppgift som Teknikkontoren, men 
 193 
 Försvarsmyndigheterna SOU 2011:36 
 handhar materiel med mindre teknisk komplexitet, såsom till exempel beklädnadsmateriel. 
 Vid sidan av FMLOG uppgifter inom Försvarsmakten levererar förbandet i mindre omfattning logistiktjänster till andra myndig- heter och företag. 
 Intäktsfinansierad verksamhet 
 FMLOG är, till skillnad från övriga förband, i huvudsak intäkts- finansierad med tillhörande uppföljning av resultat och nyckeltal. 
 Prissättningen baseras på produktionskostnaden med påslag för enhetens omkostnader (s.k. lokal overhead) och påslag för FMLOG stab och gemensamma kostnader (s.k. central overhead). 
 Under 2009 anskaffade FMLOG varor och tjänster som inte är att betrakta som materielanskaffning, för egen del och för För- svarsmakten, till ett värde motsvarande cirka 6,7 miljarder kronor. 
 Intäkterna uppgick 2009 till 5 087 miljoner kronor och kost- naderna 5 159 miljoner kronor, vilket medfört ett underskott om motsvarande 72 miljoner kronor för samma år. 
 Avnämarna av FMLOG tjänster, inklusive intäkter framgår av följande tabell: 
 Tabell 6.1 FMLOG Intäkter 2009, tkr 
  
 Kund 
  
 Intäkter 
  
 Summa kunder inom FM 
  
 4 756 000 
  
 FMV 
  
 141 334 
  
 Kunder  
  
 83 982 
  
 Kriminalvården 
  
 31 503 
  
 Sodexo AB 
  
 22 428 
  
 Sv. Försvarsrestauranger AB 
  
 19 009 
  
 FortV 
  
 13 322 
  
 MSB 
  
 5 379 
  
 Danish Defence Aquisition And Log 
  
 4 487 
  
 SAAB AB 
  
 3 984 
  
 SAS 
  
 2 294 
  
 Akademiska sjukhuset 
  
 1 875 
  
 BAE Systems 
  
 1 406 
  
 Summa kundintäkter utom FM 
  
 331 000 
  
 Summa kundintäkter Totalt 
  
 5 087 000 
  
 194 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Källa 
 : FMLOG Ekonomi samt FMLOG ÅR 2009. 
 Tabell 6.2 FMLOG resultat för 2009 (mnkr) 
  
 Intäkter/kostnader 
  
 Utfall 2009 
  
 Resultat 
  
 - 72 
  
 Intäkter total 
  
 5 087 
  
 - varav inom FM 
  
 4 756 
  
 - varv utom FM 
  
 331 
  
 Produktionskostnader 
  
 3 990 
  
 Omkostnader 
  
 1 169 
  
 Kostnader Totalt 
  
 5 159 
  
 Källa 
 : Försvarsmaktens svar till Försvarsstrukturutredningen. 
 Resultatutvecklingen för  
 2010-2012 
  bedöms enligt Försvarsmakten se ut på följande sätt. 
 Tabell 6.3 Prognos FMLOG resultat  
 2010-2012 
  (mnkr) 
  
 Intäkter/kostnader 
  
 Prognos 2010:Q3 
  
 Bedömning 
  
 Bedömning 
  
 2011 
  
 2012 
  
 Resultat 
  
 - 81 
  
 - 20 
  
 - 30 
  
 Intäkter total 
  
 - 5 370 
  
 - 5 252 
  
 - 5 323 
  
 - varav inom FM 
  
 - 5 022 
  
 - 4 904 
  
 - 4 999 
  
 - varv utom FM 
  
 - 348 
  
 - 348 
  
 - 354 
  
 Kostnader Totalt 
  
 5 289 
  
 5 232 
  
 5 323 
  
 Produktionskostnader 
  
 4 164 
  
 4 112 
  
 4 184 
  
 Omkostnader 
  
 1 125 
  
 1 120 
  
 1 139 
  
 Källa 
 : Försvarsmaktens svar till Försvarsstrukturutredningen. 
  
 Kommentar 
 : Kalkylen bygger på ett antal mer eller mindre osäkra antaganden rörande ratiomål, efterfrågeförändring till följda av ett nytt personalförsörjningssystem m.m. 
  
 6.2.6 
  
 Ekonomi, m.m. 
  
 Finansiering och kostnader rörande FoU 
 Finansiering och kostnader rörande FoU har tidigare avhandlats i kapitel 4,  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten idag 
 . 2008 bedömdes cirka 2 246 miljoner kronor avdelas för Försvarsmaktens 
 195 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 s.k. verksamhetsgren 3. 
  
 21  
  
 Av dessa medel var cirka 467 miljoner kronor medel från anslaget 1:1  
 Förbandsverksamhet och beredskap 
 , vilket företrädelsevis utgörs av verksamhet internt i Försvars- makten. För en mer detaljerad redovisning av detta hänvisas till kapitel 4,  
 Forsknings- och utvecklingsverksamheten i dag 
 . 
 Finansiering och kostnader rörande materiel- och logistikverksamheten 
 Materiel- och logistikverksamheten hos försvarsmyndigheterna finansieras via anslagen 1:1  
 Förbandsverksamhet och beredskap 
 , 1:3  
 Anskaffning av materiel och anläggningar  
 samt 1:4  
 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar 
 . 
 Utfallet för respektive anslag framgår enligt följande tabell. 
  
 Tabell 6.4 
  
 Utfall per anslag, materiel- och logistikverksamhet 2009 (mnkr) 
  
 Anslag 
  
 Berörda myndigheter 
  
 Ändamål 
  
 Utfall 
  
 2009 
  
 1:1 
  
 FM (FMLOG) 
  
 Underhåll, inköp m.m. 
  
 5 026 
  
 1:3 
  
 FM best. till 
  
 Anskaffning 
  
 8 629 
  
 FMV 
  
 1:4 
  
 FM best. till 
  
 Vidmakthållande och 
  
 6 597 
  
 FMV 
  
 underhåll av materiel, 
  
 materielavveckling. 
  
 Summa 
  
 20 252 
  
 Källa 
 : Försvarsmaktens uppgifter till Försvarsstrukturutredningen samt Försvarsmaktens årsredo- visning 2009. 
  
 6.3 
  
 Försvarets materielverk 
  
 6.3.1 
  
 Allmänt 
  
 FMV grundades 1968 ur dåvarande Försvarets Intendentur- förvaltning. Huvuduppgiften för myndigheten är att försörja försvaret med materiel och utveckla försvarsprodukter på ett kost- nadseffektivt och säkert sätt. 
  
 21  
 Försvarsmaktens skrivelse den 19 november 2010 med svar på begäran om uppgifter från Försvarsstrukturutredningen(HKV 23 250:66026). 
 196 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 6.3.2 
  
 Uppgifter 
  
 På uppdrag anskaffar FMV materiel till i huvudsak Försvars- makten, men även till andra såsom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), Polisen, Tullen och Kustbevakningen. Verksamheten präglas av  
 teknik-, 
  säkerhets- men även affärs- mässiga krav. Materielen upphandlas allt mer på den internationella marknaden och flera internationella samarbeten sker. 
 FMV har i dag till huvuduppgift 
  
 22  
  
 att tillgodose Försvars- maktens behov av materiel genom att anskaffa, utveckla, vidmakt- hålla och avveckla försvarsmateriel samt materiel för andra kunders räkning. Myndigheten biträder även Försvarsmakten i dess lång- siktiga materielförsörjningsplanering vad gäller materielplanering, systemkunskap och materielunderrättelser. Myndigheten tillhanda- håller också test och evaluering av Försvarsmaktens materiel i olika miljöer. 
 FMV bedriver utöver det ovan angivna även följande verk- samhet: 
  
 vara patentorgan för de myndigheter som hör till Försvars- departementet och handlägga ärenden som rör immaterial- rättsliga frågor, 
  
 stödjer svensk export i enlighet med svensk säkerhetspolitik, 
  
 är ansvarig myndighet för kontakter med andra stater i frågor rörande utländska exportlicenser där svenska staten är köpare, 
  
 är ansvarig myndighet i frågor som uppkommer om vidare- export av materiel där svenska staten har gjort åtaganden som slutanvändare gentemot annan stat, samt 
  
 är nationellt certifieringsorgan för säkerhetsprodukter inom IT och system inom ramen för  
  
 CCRA-överenskommelsen 
  
 23 
  
 . 
  
 Merparten av myndighetens verksamhet bedrivs i form av uppdrag som finansieras med avgifter från myndighetens kunder. 
 FMV bedriver verksamhet på flera platser i Sverige, bl.a. Stockholm, Arboga, Enköping, Karlsborg, Linköping, Skövde, Vidsel och Östersund. 
  
 22 
  
 SFS 2007:854.  
 Förordning (2007:854) med instruktion för FMV 
 , med införda ändringar enligt SFS 2010:1469. 
  
 23 
  
 CCRA står för Common Criteria Recognition Arrangement och är en internationell samarbetsorganisation som erkänner ömsesidigt utfärdande certifikat. 
  
 197 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 6.3.3 
  
 Organisation, styrning och ledning 
  
 Allmänt 
 FMV leds av en styrelse som är ansvarig inför regeringen. Myndighetsledningen (verksledningen) består av myndighetens generaldirektör och överdirektör. Den dagliga verksamheten leds av generaldirektören, som har en stab för stöd när det gäller styrning och utveckling av verksamheten. 
 Till sitt stöd har verksledningen en verksledningsstab. Stöd till produktionen avseende ekonomi, personalförsörjning, rättsfrågor, infrastruktur och kommunikation tillhandahålls från verksamhets- stödjande resultatenheter. 
 Den strategiska materielledningen (SML) leder strategisk utveckling, utformar inriktningen av materielförsörjningen och genomför strategiska analyser. Där sker också produktions- planeringen gentemot Försvarsmakten. 
 I myndigheten finns vidare anskaffningskontor (AK) samt en enhet för test och evalueringsverksamhet (T&  
 Forskning inom  
  
 CBRN-området 
  
 (utgiftsområde 6: anslag 1:9): 50,6 miljoner kronor; 
 Forskning, utredningar och andra insatser rörande säkerhetspolitik och nedrustning 
 (utgiftsområde 5: anslag 1:6): 32,4 miljoner kronor;  
 Internationell verksamhet och exportstöd  
 (utgiftsområde 6: anslag 1:9): 16,1 miljoner kronor. 
 207 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Figur 6.4 FOI organisation 2010 
  
 Källa 
 : FOI. 
 FOI har sitt huvudkontor i Kista i Stockholm. Dessutom har myndigheten verksamhet i Grindsjön utanför Stockholm, Linköping och Umeå. 
 Nedan följer en beskrivning av verksamheten vid respektive avdelning. I avsnittet därefter beskrivs beroenden mellan verk- samheter och de delar av verksamheten som av FOI betraktas som integritets- och säkerhetskänsliga – beskrivningarna bygger på underlag från myndigheten samt de verksamhetsbeskrivningar som tagits fram på uppdrag av utredningen. 
 Avdelningen för Försvars- och säkerhetssystem 
 Avdelningen för försvars- och säkerhetssystem skapar, värderar och förmedlar kunskap och teknik för system på alla nivåer. 
 Avdelningen har främst verksamhet inom områdena: 
  
 systemteknik, 
  
 flygteknik, 
  
 undervattensteknik, 
  
 verkan och skydd, 
  
 energetiska material, 
  
 elektromagnetiska vapen, och 
  
 kärnvapenfrågor. 
  
 208 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Den huvudsakliga uppgiften för avdelningen är att förse Försvars- departementet, Försvarsmakten och FMV med  
 tekniskt-veten- 
  skapligt kunnande inom avdelningens huvudområden. 
 Forskningen inom dessa områden sträcker sig från fysikaliska och kemiska fenomen till lösningar i form av komplexa tekniska system. Avdelningen genomför värdering av skydd, verkan och sår- barhet, såväl på plattformsnivå som upp till taktisk systemnivå. Liknande risk- och sårbarhetsbedömningar kan också genomföras för det civila samhällets behov. 
 Avdelningen stödjer verksamheten för de myndigheter inom Sverige och EU som ansvarar för det civila samhällets förmåga att möta hot och hantera kriser. 
 Avdelningen förfogar över, i Sverige, unika experimentella resurser för såväl små som storskaliga försök. 
 Verksamheten är lokaliserad till Kista och Grindsjön. 
 Kopplingar till annan verksamhet 
 Försvars- och säkerhetssystems verksamhet är beroende av andra avdelningar verksamhet. Exempel på beroenden från andra avdel- ningar är forskningen inom sensorteknik, telekrig och tele- kommunikation som bedrivs vid avdelningen för informa- tionssystem. Kunskaperna om energetiska material är av betydelse för verksamheten inom såväl  
 CBR-relaterade 
  frågor som miljö- området. Forskning rörande explosivämnesdetektion vilar på kompetenser rörande energetiska material, sensorområdet och kunskaper om kemiska toxiska ämnen. 
 Integritetskänslig verksamhet 
 Delar av den verksamhet som avdelningen bedriver är av integritetskänslig natur. Generellt är medverkan i nationellt underrättelsearbete samt operativt deltagande i arbete rörande icke- spridningsfrågor såväl integritetskänsligt som sekretessbelagt. 
 Även avdelningens verksamhet inom områden som har koppling till vapen och vapensystem är integritetskänslig ur ett försvars- och utrikesperspektiv. En stor del av verksamheten rörande vapen, från 
 209 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 explosivämne till vapensystem är integritetskänslig. 
  
 32  
  
 Mer över- gripande kunskaper om militära plattformar och system samt utveckling av modeller för vapen och system av vapen är också integritetskänslig verksamhet och kunskap. 
 Vidare är forskning kring navigering och styrning av robotar samt signaturer för flygande plattformar av integritetskänslig natur. Inom undervattensområdet är kunskaper om kommunikation och farkostsignaturer speciellt integritetskänsligt. Vidare är de tekniska delarna av kärnvapenområdet integritetskänsliga. 
 Avdelningen för  
 CBRN-skydd 
  och säkerhet 
 Avdelningen för  
 CBRN-skydd 
  och säkerhet bedriver forskning avseende skydd mot och hot från  
 CBRN-ämnen. 
  
 Verksamheten vid avdelningen omfattar: 
  
 hotvärdering och verkan, 
  
 analys, samt 
  
 tekniskt och medicinskt skydd. 
  
 Verksamheten är baserad på experimentell forskning, studier och utvecklingsarbete och genomförs genom långsiktig behovsinriktad forskning avseende skydd mot användning av kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära (CBRN) ämnen samt bevakning av den vetenskapliga, tekniska och säkerhetspolitiska utvecklingen avse- ende massförstörelsevapen. 
 Avdelningens två huvudkunder är Försvars- och Utrikes- departementen. Andra viktiga kunder är Försvarsmakten och MSB. 
 Försvarsdepartements finansiering stödjer i huvudsak verk- samhet för att ta fram ett förbättrat  
 CBRN-skydd 
  åt Försvars- makten för människa, miljö och materiel samt att förbättra det civila samhällets  
 CBRN-skydd 
  för människa, miljö och infra- struktur. Vidare förser avdelningen Försvarsmakten och Utrikes- departementet med kunskap, utveckling och avrop i frågor rörande miljörisker i samband med internationell verksamhet. 
 Verksamheten är förlagd till Umeå. 
  
 32  
 Delar av verksamheten är även tillståndspliktig t.ex.. explosivämnestillverkning och hantering av vapen. 
 210 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Kopplingar till annan verksamhet 
 Forskning rörande hotvärdering avseende  
 CBR-ämnen 
  har kopplingar till det säkerhetspolitiska området, men också till verksamheten rörande vapenbärare och kärnvapenfrågor. Vidare är den tekniska forskningen vid avdelningen av vikt för samhälls- vetenskaplig forskning rörande samhällets säkerhet. 
 Forskningen inom miljöområdet har kopplingar till verksamhet- er vid alla de tre andra forskningsavdelningarna. Viktiga samarbeten finns med sensorområdet för detektion och övervakning relaterad till  
 CBR-ämnen. 
  
 Integritetskänslig verksamhet 
 Ett flertal tekniska verksamheter inom avdelningen för CBRN- skydd och säkerhet är att betecknas som integritetskänsliga, vilket följer med nödvändighet av att verksamheten är relaterad till mass- förstörelsevapen. Delar av verksamheten är dessutom till- ståndspliktig t.ex. tillverkning av  
 C-stridsmedel. 
  
 Avdelningen för Informationssystem 
 Avdelningen för informationssystem bedriver forskning rörande informationssystem över hela spektrat från sensorer till besluts- stöd. 
 Forskningen omfattar sensorer eller system av sensorer som kan övervaka händelser, ge tidiga varningar, hjälpa till att styra insatser och kartlägga skadeomfattning. Vidare omfattar forskningen IT- säkerhet, kommunikation och telekrig där man studerar hur infor- mationen från sensorerna på ett säkert sätt når beslutsfattaren samt datafusion, systemutveckling och  
 människa-system-interaktion 
  (MSI) som säkerställer att användarna kan förstå och omsätta den tillgängliga informationen i effektiva beslut. Inom avdelningen finns även FLSC, (Flygvapnets LuftStridssimulering Centrum) som med hjälp av simulatorer genomför operativ träning för flyg- vapnets piloter samt utveckling av flygsystem och taktik. Simuleringarna genomförs ibland som en del av ett nätverk med liknande anläggningar runt om i världen. 
 Avdelningens huvudkunder, Försvarsmakten och FMV, stöds med kunskap alltifrån formulering av förmåga, via materiel- 
 211 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 anskaffning till hur soldaterna ska bli säkrare och effektivare vid internationella insatser. Avdelningen har även kunder inom näringsliv, myndigheter och bland forskningsfinansiärer. 
 Verksamheten är lokaliserad till Linköping och Kista. 
 Kopplingar till annan verksamhet 
 Sensorforskningen har kopplingar till forskning om explosivämnen men också till verksamheter rörande plattformar såsom flyg och ubåtar samt skyddsforskning. Vidare finns kopplingar till CBR- områdena för detektion och övervakning av sådana ämnen. Inom telekrigsområdet finns kopplingar till såväl flyg- som undervattensområdet men också forskning om systemteknik och skydd.  
 IT-säkerhets- 
  och kommunikationsområdena har sam- verkan både med den samhällsvetenskapliga forskningen och metodstödsverksamhet som bedrivs vid avdelningen för Försvars- analys. Slutligen är verksamheten vid FLSC sammankopplad med forskning inom flyg- och systemteknikområdena. 
 Integritetskänslig verksamhet 
 All verksamhet som rör telekrig är integritetskänslig och sekretesskyddad. Även annan verksamhet inom avdelningen är integritetskänslig såsom större delen av verksamheten inom IT- säkerhetsområdet, metoder och verktyg for bearbetning av under- rättelseinformation samt delar av verksamhet rörande tele- kommunikation. Även forskning som behandlar samverkande sensorsystem för t ex plattformar och  
 IED-detektion 
  
 33 
  
 liksom mätningar av signaturer och signaturanpassning för olika platt- formar är i många fall integritetskritisk. 
 Slutligen är information och kunskap som handhas inom ramen för verksamheten vid FLSC, som är en utlagd del av Flygvapnet, att betrakta som känslig. 
  
 33  
  
 IED står för  
 Improvised Explosive Device 
 212 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Avdelningen för Försvarsanalys 
 Avdelningen för Försvarsanalys är en multidisciplinär resurs som genom att ta fram underlag och utveckla metoder, verktyg och arbetsformer syftar till att utgöra ett kvalificerat och policyrelevant beslutsstöd inom försvar och säkerhet. 
 Avdelningen för Försvarsanalys är organisatoriskt uppdelad i, och har verksamhet inom bl.a. områdena: 
  
 säkerhetspolitik, 
  
 fredsfrämjande insatser, 
  
 strategi och policy, 
  
 logistik, personal och ekonomi, 
  
 förmågor och koncept samt 
  
 samhällets säkerhet. 
  
 Avdelningen har bl.a. i uppgift att identifiera och analysera omvärldsförändringar. Kännetecknande för verksamheten är förmågan att formulera och lösa komplexa problem, förmågan att etablera tvärvetenskapliga projekt för att behandla problem integrerat med kunskap från olika områden samt förmågan att anpassa metoder och sakkunskap till förändringar i uppdrags- givarnas verklighet. En viktig del av detta är förmågan att i sam- verkan med myndighetens tekniska avdelningar omsätta teknisk forskning i praktiska lösningar på försvars- och säkerhetsproblem, genom övergripande systemförståelse, kundnära perspektiv och god problemformuleringsförmåga. 
 De huvudsakliga uppdragsgivarna är Regeringskansliet och Försvarsmakten samt i en mindre utsträckning MSB. En viktig särart hos avdelningen är att uppdragen ofta sker genom direkt- stödjande verksamhet i uppdragsgivarnas egen organisation. Avdel- ningens medarbetare bidrar med stöd till Försvarsmaktens verk- samhet, bl.a. med operationsanalytiskt stöd. Detta stöd utgör en integrerad del av förändringsarbetet inom Försvarsmakten. 
 Verksamheten är i huvudsak förlagd till Kista. 
 213 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Kopplingar till annan verksamhet 
 Avdelningens verksamhet inom det säkerhetspolitiska området har ett tillämpat fokus och har kopplingar till den tekniskt relaterade verksamheten avseende massförstörelsevapen och deras bärare, men också till rymdfrågorna. De tekniska kunskaperna inom miljö- området är av vikt för forskning rörande miljösäkerhet. Det metod- stöd som lämnas till främst Försvarsmakten är till sin kvalitet dels beroende av teknikrelaterad forskning om olika vapensystem, sensorsystem och telekrigsområdet. Försvarsanalys verkar även, genom sin policystödjande funktion, som navet i flertalet över- gripande analyser vilka har den tekniska forskningen vid de andra avdelningarna som essentiell indata. På omvänt sätt ger avdel- ningens integrerade metodstöd hos Regeringskansliet och Försvarsmakten domänkunskap till andra avdelningar. 
 Integritetskänslig verksamhet 
 Avdelningen bedriver ofta verksamhet i nära samarbete och ibland helt integrerat med uppdragsgivarens beslutsfattare inom flera känsliga områden. Informationsutbytet med myndigheter och organisationer i andra länder ställer ofta krav på kunskap och förtroende och är att betrakta som integritetskänslig. Då avdel- ningens medarbetare medverkar i viktiga planeringsprocesser inom Försvarsmakten, bl.a. den långsiktiga planeringen (perspektiv- planering) samt operativa och taktiska studier så är denna del av verksamheten att betrakta som integritetskänslig. Övriga känsliga områden där avdelningen deltar i Försvarsmaktens interna och integritetskänsliga processer är den strategiska materiel- försörjningen, personalförsörjningsreformen, kostnadsberäkningar och värdering av förmåga, förband och system samt kon- ceptutveckling. Anställda vid avdelningen stödjer även den operativa insatsverksamheten direkt. Direktstöd ges även till för- svarsdepartementet och bl.a. den politiska ledningen erhåller stöd med framtagande av policyunderlag i frågor som gäller exempelvis omvärldsbedömningar, strategiska bedömningar (hot, risker, trender och konsekvenser), styrning/uppföljning av samhällets krisberedskap eller styrning av myndigheter inom försvarsområdet. 
 214 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Avdelningen för forskningsstöd 
 Avdelningen för forskningsstöd arbetar förutom med stöd- verksamheter inom FOI t.ex. ekonomi och juridik även med några externfinansierade projekt. De berör dels anslagsposten 1:9 ap. 4 
 Internationell verksamhet och exportstöd  
 dels FOI:s medverkan i Försvarsmaktens  
  
 FoT-process 
  
  och materielprocess samt vissa metodutvecklingsprojekt. 
  
 6.4.4 
  
 Forskningsområden 
  
 Analys, säkerhet och sårbarhet 
 FOI arbetar med att ta fram analyser och policyunderlag inför beslut inom forskningsområdet. FOI lämnar beslutsstöd i frågor som rör dels utveckling av hotbilden, dels nationella komplexa system såsom försvarets planering, säkerhet och beredskap samt miljö- och resursplaneringsproblem. Det gäller problem- formulering, stöd till strategiskt förändringsarbete och metoder för att värdera handlingsalternativ. Kompetenser som används för arbetet rör bl.a. tekniska system, säkerhetspolitik, internationella insatser, krishantering, värdering av försvarsförmåga, materiel- försörjning, miljöstrategiska studier, problemstrukturering och scenariometodik. 
 Operationsanalys, modellering och simulering 
 Forskningsområdet bidrar i studier, analyser, metod- och modell- utveckling till bra beslutsunderlag och ett effektivt resurs- utnyttjande. FOI utvecklar metoder för trovärdig och kostnads- effektiv modellering och simulering. Operationsanalysgrupper stödjer verksamheter inom Försvarsmakten genom att de bidrar till systematik och kvalitet i underlag inför beslut. 
 Skydd mot CBRN och andra farliga ämnen 
 Forskningen bedrivs i internationellt samarbete och ska säkerställa att Sverige har tillgång till kvalificerade experter inom CBRN- området. 
 215 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Verksamheten inriktas huvudsakligen mot bedömning och värdering av hot, identifiering av farliga ämnen och verifiering av användning, utvärdering av olika typer av skydd. Det gäller t ex medicinskt skydd, individuellt andnings- och kroppsskydd samt larmnings- och varningsinstrument. 
 Ledning med MSI,  
 Människa-System-Interaktion 
  
 Forskningen på ledning och MSI fokuserar på beslutsfattare och deras möjligheter att tillgodogöra sig relevant information. Genom forskningen om  
 människa-system-interaktion 
  (MSI) och lednings- metodikfrågor kan FOI fastställa vilka behov som finns och hur de bör uppfyllas. Ofta blir informationsfusion en viktig detalj för det slutliga beslutsstödet. Den kunskap FOI skapar kan också stödja samhällets säkerhet när det gäller förebyggande åtgärder och operativ krishantering. 
 Bekämpning och skydd 
 FOI forskar på vapenteknologier som utskjutning, framdrivning, styrning, navigering, målsökning, stridsdels- och explosivämnes- teknik. Forskningen sker bl.a. för att möjliggöra graderbar vapenverkan över och under vatten. Skyddsforskningen omfattar traditionella och nya tekniker för behovsanpassade skydd av enskilda individer, plattformar och anläggningar. 
 Telekrig och vilseledning 
 Inom forskningsområdet bedrivs utbildning samt teoretisk och experimentell forskning gällande radio, radar, laser, IR, mikrovågs- teknik (HPM) och signaturanpassning. FOI arbetar exempelvis med hot i form av elektronisk störning och med hur telekrig och vilseledning kan förbättra säkerhet och verkan för Försvarsmakten med även samhället i stort. 
 216 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Sensorer och signaturanpassning 
 FOI:s forskning inom sensorområdet omfattar sensorer över och under vatten samt den speciella miljö där sensorerna ska verka. Viktiga områden är optronik, laser, radar, akustik och sensornära signalbehandling. Speciellt studeras möjligheterna med sam- verkande sensorer. Inom signaturanpassning fokuserar FOI på smarta ytmaterial och modellering av mål och bakgrunder. 
  
 6.4.5 
  
 Internationellt samarbete 
  
 Bilaterala relationer 
 På regeringsnivå finns ett antal bilaterala samförståndsavtal, och tidig samverkan under sådana s.k.  
 Thompson(MoU) sker i många fall som forskningssamarbeten. Samverkan med USA är högt prioriterat ur forskningssynpunkt. FOI har via denna etablerade samverkan kunnat vidga kontakten mot USA:s säkerhetsforskningsprogram inom Department for Homeland Security (DHS). Under  
 2006–2007 
  förhandlade FOI på regeringens uppdrag om ett övergripande nationellt avtal som MSB ansvarar för. 
 På europeisk basis utgör de tre  
 LoI 
  
 34 
  
 -länderna 
  Storbritannien, Frankrike och Tyskland de huvudsakliga samverkanspartnerna. 
 FOI bedriver ett strategiskt samarbete även med Nederländerna och Kanada och har på regeringens uppdrag slutit ett trilateralt MoU med dessa länder. 
 Samverkan med övriga europeiska länder (inom LoI och Norden) sker huvudsakligen inom ramen för multilaterala avtal. Utom Europa har FOI även etablerade kontakter med Australien. 
 FOI har kontakten med länderna i Sydostasien där FOI har etablerat samarbete med bl.a. Sydkorea och Singapore. 
 Samverkan med de nordiska länderna sker huvudsakligen inom ramen för ett samnordiskt forskningssamarbete. Samtliga nordiska länder har också möjlighet att samverka inom ramen för sam- förståndsavtalet  
 Europa 
 , vilket möjliggör projektsamverkan mellan 19 europeiska länder oberoende av organisatorisk tillhörighet. 
 På det flygtekniska området deltar FOI i ett flertal nätverk inom såväl civil som militär flygforskning. Deltagande i pro- grammen  
 Garteur 
 ,  
 Erea  
 och  
 Acirkare  
 har medfört att FOI kunnat 
  
 34  
  
 LoI står för  
 Letter of intent 
 . 
  
 217 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 vara med och påverka den europeiska flygtekniska forskningens långsiktiga inriktning. Samverkan har inneburit en koordinering och integration av resurser för flygteknisk forskning samt en möj- lighet att verka för samarbete med framför allt europeiska industrier och myndighetsorgan, bl.a. inom ramen för EU:s ram- program. 
 EU:s ramprogram och säkerhetsforskningssamverkan 
 Samverkan inom ramen för den europeiska unionen är, med undantag för verksamhet som rör den europeiska försvarsbyrån (EDA), främst fokuserad på EU:s ramforskningsprogram och säkerhetsforskning. 
 FOI har i tidigare ramprogram främst deltagit i flygtekniska projekt. Det sjunde ramforskningsprogrammet, som inletts under 2007, inkluderar rymd- och säkerhetsforskning i ett särskilt del- program. FOI har de senare åren deltagit i det förberedande säker- hetsforskningsprogrammet. 
 Under 2010 initierades sex projekt med  
 FOI-medverkan 
  från EU:s säkerhetsforskningsprogram, och ytterligare tio förväntas starta under 2011. 
  
 35 
  
 Samordning av FoT inom Europeiska försvarsbyrån (EDA) 
 FOI är samordningsansvarig svensk myndighet för FoT inom EDA, och institutets generaldirektör upprätthåller rollen som forskningsdirektör. 
 FOI roll inom Nato och GomezPff 
  
 Natos forskningsorganisation  
 Research and Technology Organisa- tion  
 (RTO) är en viktig del av det försvarsteknologiska samarbetet inom den atlantiska alliansen. Partnerskapssamarbetet och det euroatlantiska rådet möjliggör medverkan av bl.a. Sverige inom 
  
 35  
 Aktuella områden som får  
 EU-finansiering 
  är bl.a.: 
  
 –Teknik 
  för att upptäcka och lokalisera tillverkning av hemmagjorda bomber.  
 –Metoder 
  för att upptäcka avvikande beteenden i t.ex. stora folksamlingar.  
 –Övervakning 
  från luften av farkoster på vatten. 
  
 –Undersökning 
  för att och öka förståelsen för vad som påverkar människors känsla av (o)trygghet. 
 218 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 RTO. FOI sammanhåller den svenska medverkan i samtliga RTO:s forskningspaneler samt i ett antal expertgrupper. Mer än hälften av deltagandet sker genom FOI. Sverige är den fjärde största aktören i RTO. 
  
 6.4.6 
  
 Ekonomi, m.m. 
  
 I detta avsnitt redovisas bl.a. myndighetens intäkter och kostnader under perioden  
 2005–2009. 
  
 Intäkter 
 FOI:s verksamhet finansieras i huvudsak av avgifter som myndig- heten tar ut av sina kunder, huvudsakligen Försvarsmakten och FMV. Avgifterna ska på lång sikt täcka FOI:s kostnader. Andelen avgiftsfinansierad verksamhet har under de senaste fem åren varit relativt stabil på  
 80–86 
  procent. Samtidigt har andelen intäkter från anslag minskat från 16 procent 2005 till 9 procent år 2009. Andelen intäkter från bidrag har samtidigt ökat från 2 procent till 8 procent. 
 FOI:s intäkter per marknadsområde illustreras av  
 Figur 6.5.  
 Huvudkunderna är Försvarsmakten, FMV och Regeringskansliet. 
 Figur 6.5 FOI:s intäkter per marknadsområde 2009 
 FOI:s intäkter per marknadsområde 2009 
  
 8% 
  
 1% 
  
 4% 
  
 3% 
  
 4% 
  
 9% 
  
 71% 
  
 Försvarsmakten med stödmyndigheter 
  
 Regeringskansliet 
  
 Civila myndigheter 
  
 Näringsliv 
  
 Utländska kunder 
  
 Forskningsfinansiärer 
  
 Övriga externa intäkter 
  
 Källa: FOI 
 Tabellen nedan visar en sammanställning av FOI:s finansiering för perioden  
 2005–2009. 
  
 219 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Tabell 6.6 FOI:s intäkter  
 2005–2009 
  
 MSEK 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
 Verksamhetens intäkter 
  
 Intäkter av anslag 
  
 202,1 
  
 210,4 
  
 72,6 
  
 95,2 
  
 92,8 
  
 Intäkter av avgifter och andra ersättningar 
  
 1033,7 
  
 955,3 
  
 1024,7 
  
 890,4 
  
 894,2 
  
 Intäkter av bidrag 
  
 20,6 
  
 21,9 
  
 92,6 
  
 75,9 
  
 91,1 
  
 Finansiella intäkter 
  
 0,8 
  
 1,0 
  
 2,8 
  
 4,0 
  
 1,8 
  
 Summa verksamhetens intäkter 
  
 1 257,2 
  
 1 188,5 
  
 1 192,7 
  
 1 065,5 
  
 1 079,9 
  
 Källa: FOI Årsredovisning 2009 
 Av tabellen framgår att intäkterna har minskat med 177 miljoner kronor sedan 2005. Detta beror bl.a. på neddragning av kompetensområden och minskade beställningar från Försvars- makten och FMV. Under 2009 var verksamhetens intäkter 1 079 miljoner kronor, vilket dock är en ökning med 14,4 miljoner kronor eller 1,4 procent jämfört med 2008. Detta beror främst  
 på ök 
 ade intäkter från Försvarsmakten och från utländska kunder. 
  
 Fördelningen av intäkter per avd 
 elning under 2009 framgår av Figur 6.6 nedan. 
 Figur 6.6 Intäkter per avdelning 2009 
 Intäkter per avdelning 2009 
  
 28% 
  
 42% 
  
 15% 
  
 15% 
  
 Försvars- och säkerhetssystem 
  
 Försvarsanalys 
  
 CBRN-skydd 
  och säkerhet 
  
 Informationssystem 
  
 Källa: FOI 
 Av figuren framgår att avdelningen  
 Informationssystem  
 fakturerar 42 procent av myndighetens intäkter. Avdelningen för  
 Försvars-  
  
 och säkerhetssystem  
  
 svarar för 28 procent medan resterande intäkter 
  
 220 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 fördelar sig med 15 procent på avdelningen för  
 Försvarsanalys  
 respektive  
  
 CBRN-skydd 
  
  och säkerhet 
 . 
 Kostnader 
  
 Tabell 6.7 
  
 Kostnader  
 2005-2009 
  
 MSEK 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
 Kostnader för personal 
  
 -803,2 
  
 -714,7 
  
 -684,8 
  
 -655,0 
  
 -641,2 
  
 Kostnader för lokaler 
  
 -128,9 
  
 -124,1 
  
 -143,2 
  
 -120,8 
  
 -120,7 
  
 Övriga driftskostnader 
  
 -246,9 
  
 -214,2 
  
 -218,5 
  
 -230,3 
  
 -234,6 
  
 Finansiella kostnader 
  
 -4,1 
  
 -5,5 
  
 -7,9 
  
 Richardson 
  
 -1,9 
  
 Avskrivningar och nedskrivningar 
  
 -61,0 
  
 -68,6 
  
 -117,5 
  
 -37,7 
  
 -33,9 
  
 Summa verksamhetens kostnader 
  
 -1 
  244,2 
  
 -1 
  127,2 
  
 -1 
  171,8 
  
 -1 
  049,3 
  
 -1 
  032,4 
  
 Källa: FOI Årsredovisning 2009 
 Av tabellen framgår att myndighetens kostnader har minskat från 1 244 miljoner kronor 2005 till 1 032 miljoner kronor 2009, varav 641 miljoner kronor avser personalkostnader. Samtliga kost- nadsslag minskade under perioden, varav kostnaden för personal har minskat i störst omfattning. De totala kostnaderna har 2009 minskat med 16,9 miljoner kronor eller 1,6 procent jämfört med 2008. Personalkostnaderna har samtidigt minskat med 13,7 miljoner kronor eller 2,1 procent. Detta beror främst på frivilliga avgångar, men även till viss del på personalreduktioner. Även lokal- kostnaderna har minskat under det gångna året. Däremot har drift- kostnaderna ökat med 4,3 miljoner kronor eller 1,9 procent i för- hållande till föregående år, detta beror framförallt på ett ökat inköp av varor och resor. 
  
 36 
  
 36  
 Uppdrag som utbetalats till annan part i enlighet med avtal minskar med 7,4 miljoner kronor jämfört med 2008 medan köp av externa tjänster ligger kvar på samma nivå som under 2008, dvs. på 118,9 miljoner kronor. 
 221 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 6.5 
  
 Försvarshögskolan 
  
 6.5.1 
  
 Allmänt 
  
 Våren 2007 beslutade riksdagen att inrätta FHS som en statlig högskola fr.o.m. den 1 januari 2008, vilket innebär att både militära och civila studenter kan ta del av utbildningarna. FHS har till- kommit som myndighet och högskola för att tillgodose specifika behov hos främst Försvarsmakten, men även för myndigheter inom samhällets krisberedskap, t.ex. MSB, samt andra intressenter inom försvars- och säkerhetsområdet. 
  
 37 
  
 6.5.2 
  
 Uppgifter 
  
 Enligt 2011 års regleringsbrev från Försvarsdepartementet respek- tive Utbildningsdepartementet har FHS i uppdrag att anordna utbildning samt att stödja utformningen av svensk försvars- och säkerhetspolitik. I regleringsbreven anges att FHS ska: 
  
 stödja utformningen av svensk försvars- och säkerhetspolitik samt utformningen och utvecklingen av samhällets kris- beredskap genom att bedriva kvalitativ och relevant verksamhet som underlag för regeringens arbete, 
  
 för regeringens behov bedriva säkerhetspolitisk forskning, forskning och strategisk analys, forskning inom det folkrättsliga området, statsvetenskaplig forskning med inriktning mot kris- hantering och internationell samverkan, forskning med inriktning mot fredsfrämjande verksamhet samt forskning om försvarspolitik, 
  
 anordna utbildning som leder till officersexamen 
  
 38 
  
 , 
  
 på uppdrag av Försvarsmakten utbilda personal för att där- igenom bidra till att det militära försvarets kompetensbehov inom ramen för högskolans kompetensområden tillgodoses, samt 
  
 37 
  
 FHS styrs i dag från både Utbildnings- och Försvarsdepartementet. 
  
 38 
  
 Under 2011 ska minst 90 helårsstudenter ha påbörjat grundutbildning på officersprogrammet. 
  
 222 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 bidra till kunskaps- och metodutveckling samt utvecklande av relevanta utbildningar och utbildningsinslag rörande säkerhets- sektorreformer (SSR). 
  
 39 
  
 6.5.3 
  
 Organisation 
  
 FHS leds av en styrelse som tillsammans med rektor, prorektor, vicerektor och högskoledirektören FHS leder verksamheten. 
 Figur 6.7 FHS organisation 2010 
  
 Källa 
 : FHS Årsredovisning 2009. 
 FHS genomför utbildnings- och forskningsverksamhet i Stockholm, Solna och Karlstad. 
  
 39  
 Försvarshögskolan samverkar med Sutton (FBA)och andra berörda svenska myndigheter vad avser bidrag till ett samlat svenskt förhållningssätt till SSR. 
 223 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Forsknings- och utbildningsnämnden 
 Forsknings- och utbildningsnämnden har till uppgift att bl.a. granska institutionernas kvalitetsarbete. Ledningen för högskole- utbildning av officerare har programansvar för flera av högskolans utbildningar, däribland officersprogrammet. 
 Högskoleförvaltningen 
 Högskoleförvaltningen ansvarar för stöd till högskoleledningen och till utbildnings- och forskningsverksamheten vid högskolan. Förvaltningen ansvarar för administrativt lednings- utbildnings- och forskningsstöd,  
 IT-frågor, 
  lokalfrågor, övrigt stöd och service till lärare och studenter, ekonomi och marknadsföring, registratur, juridiska frågor och bibliotek m.m. 
 Institutioner 
 FHS är organiserat i tre institutioner samt en särskild enhet för ledning för högskoleutbildning av officerare. Forsknings- verksamheten bedrivs inom ramen för dessa tre institutioner: 
  
 Militärvetenskapliga institutionen, 
  
 Institutionen för ledarskap och management, samt 
  
 Institutionen för säkerhet och strategi. 
  
 6.5.4 
  
 Utbildning 
  
 Grundutbildning 
 Allmänt 
 Den största anslagsfinansierade utbildningen vid FHS är officers- programmet som är den grundläggande utbildningen till officer. I officersprogrammet ingår bl.a. två ämnen som är helt unika för FHS, nämligen krigsvetenskap och militärteknik. FHS bedriver i dag utbildning i sammantaget åtta ämnen. Dessa ämnen har prioriterats i FHS forsknings- och utbildningsstrategi 
  
 40  
  
 och är: 
  
 40  
  
 FHS skrivelse den 15 december 2010,  
 Forskning om krig och kris – militära och civila perspektiv i samspel och förening - Försvarshögskolans forskningsstrategi 
 . 
  
 224 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 historia med inriktning mot militärhistoria, 
  
 juridik med inriktning mot folkrätt, 
  
 krigsvetenskap, 
  
 ledarskap under påfrestande förhållanden, 
  
 ledningsvetenskap, 
  
 militärteknik, 
  
 statsvetenskap med inriktning mot krishantering och interna- tionell samverkan, samt 
  
 statsvetenskap med inriktning mot säkerhetspolitik och strategi. 
  
 FHS har anslag för  
 grundutbildning  
 från Utbildningsdepartementet som avser finansiering av helårsstudieplatser, bibliotek och styrelse- arbete. 
 Från Försvarsdepartementet har FHS anslag för uppgifter i samband med genomförandet av det treåriga  
 officersprogrammet 
 , m.m. Vidare finansierar anslaget FoU m.m. inom vissa av högskolans kompetensområden samt utveckling av officers- utbildningen på grundnivå. Anslaget finansierar även kurser inom ramen för Partnerskap för fred (PFF) samt viss forskning och analysstöd för regeringens behov. 
 Officersprogrammet 
 Officersprogrammet ska ge de teoretiska kunskaper och de praktiska förmågor som krävs för att kunna bli anställd som officer i Försvarsmakten. De blivande officerarnas studier fokuseras 
 på officersyrkets kärna som grundas på nya akademiska ämnen som krigsvetenskap, militärteknik och ledarskap. 
 Hösten 2008 började 101 studenter utbildningen på officers- programmet och hösten 2009 började 146 studenter utbildningen. 
  
 41  
  
 Enligt regleringsbrevet för 2011 ska minst 90 aspiranter ha påbörjat utbildningen. 
  
 41  
 En särskild omständighet för studenter på officersprogrammet är att dessa inte får sin inkomst från studiemedel. Detta innebär att dessa studenter kostar Försvarsmakten mer än andra studenter då myndigheten finansierar dessa direkt genom olika ersättningar. Under- lagsrapporter till utredningen har uppskattat denna kostnad till drygt 72 miljoner kronor årligen. 
 225 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Övrig utbildning 
 Utöver officersprogrammet genomför FHS ett antal fristående kurser finansierade via anslag från utgiftsområde 16  
 Utbildning och universitetsforskning. 
  
 Fristående kurser ges inom ämnesområdena statskunskap, ledarskap, militärhistoria och militärteknik. 2009 var det andra året som FHS genomförde utbildning finansierad via anslag från utgiftsområde 16  
 Utbildning och universitetsforskning 
 . 
 Uppdragsutbildning 
 Allmänt 
 FHS tillhandahåller uppdragsutbildning efter beställning från olika myndigheter, organisationer, företag, m.m. 
 Volym uppdragsutbildning 
 Sammantaget 411 personer deltog 2009 i poänggivande uppdrags- utbildning att jämföra med 344 under 2008. Utöver den poäng- givande uppdragsutbildningen så har också 1 071 personer deltagit i  
 icke-poänggivande 
  utbildning med en omfattning från en dag till fem veckor 
  
 42 
  
 . Antalet individer i uppdragsutbildning har minskat marginellt mellan 2008 och 2009 medan antalet helårsstudenter ökat något. 
 Totalt för 2009 genomfördes utbildning på uppdrag av Försvars- makten till en volym av 153,3 miljoner kronor och till övriga upp- dragsgivare till en volym av 29,5 miljoner kronor. Sammantaget motsvarar intäkter från uppdragsutbildning 35 procent av FHS totala intäkter, jämfört med 48 procent 2008. 
 Högre militär utbildning (officersutbildning) 
 Den högre militära utbildningen vid FHS bedrivs som uppdrags- utbildning på beställning från Försvarsmakten. I dag bedrivs upp- dragsutbildningen vid FHS i form av: 
  
 42  
 Detta motsvarar en volym på cirka 31 helårsstudenter. 
 226 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 chefsprogram (ChP), 
  
 högre stabsofficersutbildning (HSU), 
  
 stabsutbildning (SU), och 
  
 operativ stabskurs (OPSK). 
  
 Övrig uppdragsutbildning för Försvarsmaktens behov 
 Förutom programutbildningen genomför FHS ett antal fristående kurser för Försvarsmaktens behov. 
  
 43  
  
 Därutöver genomförs som uppdragsutbildning ett stort antal kurser omfattande ett till fem veckors utbildning. 
 Övrig uppdragsutbildning för andras behov 
 Utöver den uppdragsutbildning som sker på uppdrag av Försvars- makten och Myndigheten för samhällsskydd (MSB) och beredskap bedrivs också utbildning på uppdrag av en rad andra myndigheter och organisationer. Som exempel kan nämnas Svenska Fotbolls- förbundet, Vägverket/ Banverket och Saab Automobile. Vidare har till följd av en beställning av uppdragsutbildning från MSB en magisterkurs i samhällsvetenskap med inriktning mot krisbered- skap startats 
  
 44 
  
 . 
 Examina vid FHS 
 Kandidatexamen 
 FHS ger kandidatexamen inom huvudområdena: 
  
 historia med inriktning mot militärhistoria, 
  
 krigsvetenskap, 
  
 ledarskap under påfrestande förhållanden, 
  
 militärteknik, 
  
 statsvetenskap, 
  
 statsvetenskap med inriktning mot krishantering och inter- nationell samverkan, samt 
  
 43 
  
 Som exempel kan nämnas ettåriga kurser som Concept Development and Experimentation och Militärteknisk påbyggnadsutbildning. 
  
 44 
  
 FHS genomför utbildningen, som är en distansutbildning som riktar sig till yrkes- verksamma inom krishanteringssystemet, och Uppsala universitet examinerar. 
  
 227 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 statsvetenskap med inriktning mot säkerhetspolitik. 
 Under 2008 utfärdade FHS sina första kandidatexamina i krigs- vetenskap och militärteknik. Under 2009 har 19 examina på kandidatnivå utfärdats. 
 Magisterexamen 
 På avancerad nivå ges magisterexamen inom huvudområdena: 
  
 krigsvetenskap, 
  
 statsvetenskap med inriktning mot krishantering och 
  
 internationell samverkan, samt 
  
 statsvetenskap med inriktning mot säkerhetspolitik. 
  
 Inga examina på magisternivå utfärdades 2009. 
 Yrkesexamen 
 FHS ger också officersexamen, en yrkesexamen på grundnivå. 2009 har också officersexamen utfärdats första gången sedan FHS inrättades som högskola. 
  
 Tabell 6.8 
  
 Examina under 2008 och 2009 
  
 Examina 
  
 2009 
  
 2008 
  
 Totalt 
  
 Varav kvinnor 
  
 Totalt 
  
 Varav kvinnor 
  
 Högskoleexamen 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Kandidatexamen 
  
 19 
  
 1 
  
 6 
  
 - 
  
 Magisterexamen 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Officersexamen 
  
 62 
  
 11 
  
 - 
  
 - 
  
 Källa 
 : FHS årsredovisning 
 . 
  
 Antal studenter, m.m. 
 Det totala antalet individer som studerade vid FHS 2009 var 1 173 vilket är en ökning med 38 procent jämfört med 2008. Mätt i antalet helårsstudenter är ökningen 129 procent. Inom officers- programmet har antalet helårsstudenter mer än fördubblats och 
 228 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 antalet helårsstudenter som studerar på fristående kurser har ökat från 56 till 184. 
 Under 2009 så har totalt 12 doktorander anställda inom FHS och Försvarsmaktens doktorandprogram. 
  
 6.5.5 
  
 Forskning och forskningsämnen 
  
 Allmänt 
 Utvecklingen av FHS har gradvis kommit att omfatta mer än högre officersutbildning och inbegriper i dag forskning (och utbildning) för hela försvars- och säkerhetssektorn. Hit hör bl.a. kris- hanteringsforskning inom samhällsskydd och beredskap (skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar). Den forskning som bedrivs i dag är också ett resultat av den ansvarsfördelning mellan FHS och Försvarsmakten som gjordes i samband med FHS inrättande som högskola. 
 Förutom de rent militära forskningsområdena har forskningen samhällsvetenskaplig inriktning och omfattar t.ex. folkrättsliga frågor. 
 Forskningsämnen 
 Vid FHS bedrivs forskning och utbildning inom ett antal ämnen och inriktningar av ämnen som speglar högskolans profil med dess fokus på krigföring och krishantering. Ämnena krigsvetenskap och militärteknik är ämnen som i Sverige är unika för FHS, vilket innebär att högskolan har ansvar för dessa ämnens utveckling nationellt. De övriga ämnena utgör egna inriktningar inom ämnen som återfinns på andra svenska lärosäten. Ämnena utgör tillika högskolans forskningsområden. 
 Folkrätt 
 Forskningen och utbildningen är inriktad mot folkrättsliga regler som bl.a. rör rätten att använda militärt våld, folkrättsliga aspekter på internationella fredsoperationer, krigets lagar, mänskliga rättigheter i väpnad konflikt, fredsoperationer och andra kris- 
 229 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 situationer, samt ansvarsfrågor i internationella militära operationer i olika konfliktnivåer och sammanhang. 
 Krigsvetenskap 
 Forskningen i krigsvetenskap syftar till att: 
  
 Förstå och förklara krigserfarenhet på nya sätt, 
  
 Systematiskt ifrågasätta militära föreställningars stabilitet, samt 
  
 Studera framtida betingelser för krigföring. 
  
 Forskning inom krigsvetenskap har såväl inomvetenskaplig och utbildningsrelaterad som praktisk relevans och karaktär. 
 Inom krigsvetenskapen ingår även militärstrategi. Forskning och utbildning i militärstrategi handlar specifikt om att analysera och beskriva länken mellan det övergripande politiska besluts- fattandet och genomförandet av militära operationer. Dessutom ingår frågor som rör skapandet av militär förmåga på kort och på lång sikt. 
 Ledarskap 
 Forskning rörande ledarskap och management syftar, på ett övergripande plan, till att identifiera relevanta sociala och beteende- mässiga faktorer och mekanismer av betydelse för ledarskap och ledarskapsrelationer i komplexa och krävande situationer. 
 Ledningsvetenskap 
 Ledningsvetenskapen behandlar formulering av mål, samt val, samordning och inriktning av resurser för att uppnå mål i tids- begränsade verksamheter och under omständigheter som ofta innebär fara för de inblandade. Målet kan kräva en serie av verk- samheter eller en enskild verksamhet. Viktiga exempel är ledning av väpnad strid i militära sammanhang och ledning av räddnings- insatser vid olyckor och katastrofer. 
 230 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Militärhistoria 
 Militärhistoria är det vetenskapliga studiet av historia där militärens roll sätts in i ett större politiskt, ekonomiskt och socialhistoriskt sammanhang. Traditionellt har studierna utnyttjats för att analysera historiska fälttåg och operationer i syfte att fastslå generella doktriner och belysa principer. Vid FHS är ämnet särskilt inriktat mot att studera utvecklingen av strategi, operationer och taktik som stöd till ämnet Krigsvetenskap. 
 Militärteknik 
 Styrande för forskningen är militärvetenskapligt orienterade problem med fokus på ämnesmässig teori- och metodutveckling samt praktisk tillämpning av dessa. De möjligheter som teknik- utvecklingen skapar utgör ett viktigt fält för forskningen. 
 Forskningen sker i syfte att förutsäga kommande utveckling, dvs. att förklara fenomen och att förstå t.ex. dynamiken som kännetecknar både teknisk förändring i sig och militär användning av teknik. Forskningsfrågorna behandlar bl.a. nyttoaspekten av ny teknik, hur nya tekniska system uppkommer och varför viss teknik väljs och inte annan. 
 Statsvetenskap med inriktning mot krishantering och internationell samverkan 
 Vid avdelningen bedrivs forskning och utbildning med fokus dels på säkerhetspolitik, dels på samhällssäkerhet, krishantering, kris- beredskap och internationell samverkan. 
 Strategi 
 Forskningen vid avdelningen är omfattande. Aktuella forskar- projekt behandlar bl.a. Strategisk planering, Security Sector Reform, Afrika, Multinationellt Experiment och Svensk Militär Strategi. Andra forskningsområden är Private Military Companies, Politicirkal elites och Social groups as military navigators. 
 231 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Säkerhetspolitik 
 Forskningen är inriktad på centrala aktörer inom transatlantisk säkerhet, främst USA, Ryssland, EU, NATO och europeiska stor- makter samt Norden, främst vad gäller säkerhetsagendor, hotupp- fattningar och interaktionsmönster. Forskningen utreder också betydelsen av  
 icke-statliga 
  aktörer, såsom NGO:s, i den globala säkerhetspolitiska sfären i ljuset av humanitära interventioner och s.k. nya krig. 
 Forskarutbildning 
 Försvarsmakten och FHS doktorandprogram startade 1992 som ett led i att akademisera officersprofessionen och officersutbildningen och kallades då ÖB:s doktorandprogram. Programmet drevs då med Försvarsmakten som huvudman i samverkan med FHS. Sedan 2008 är FHS huvudman i samverkan med Försvarsmakten. Syftet med programmet är att främja Försvarsmaktens och FHS upp- byggnad av vetenskapligt skolad specialistkompetens inom respektive myndighets verksamhetsområden. 
 Eftersom FHS inte har examensrätt för forskarutbildning har doktoranderna en anställning som doktorand vid FHS, men är antagna till forskarutbildning vid ett värduniversitet. Några exempel på värdlärosäten är Stockholms universitet, Uppsala universitet och Linköpings universitet. FHS har sedan ett par år också inlett ett samarbete med det finska Försvarsuniversitetet (FNDU) i Helsingfors. 
 FHS har genom anslaget 1:7  
 Officersutbildningen m.m.  
 under Försvarsdepartementet särskilda medel avsedda för finansiering av forskarutbildning inom officersutbildningens ämnen. 
 Vid årsskiftet 2009/2010 var tolv personer inskrivna inom doktorandprogrammet enligt tabellen nedan. 
 Tabell 6.9 Doktorander fördelat på ämne 
  
 Doktorander fördelat på ämnen 
  
 Antal: 
  
 Krigsvetenskap 
  
 7 
  
 Ledningsvetenskap 
  
 3 
  
 Militärteknik 
  
 2 
  
 Ledarskap 
  
 - 
  
 Källa:  
 FHS Årsredovisning 2009. 
 232 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Vid FHS fanns under 2009 också ett  
 30-tal 
  personer (varav 11 kvinnor) med anställning som framförallt lärare med forskar- utbildningstid inom ramen för sin tjänst, se  
 Tabell 6.10  
 nedan. Aktivitetsgraden varierar från några få procent till omkring 50 procent. 
 Tabell 6.10 Ämnen och forskarutbildning 
  
 Ämnen för forskarutbildning: 
  
 Antal: 
  
 Ledningsvetenskap 
  
 4 
  
 Militärteknik 
  
 3 
  
 Statsvetenskap 
  
 5 
  
 Socialantropologi 
  
 1 
  
 Freds- och konfliktforskning 
  
 1 
  
 Historia 
  
 3 
  
 Sociologi 
  
 1 
  
 Psykologi 
  
 8 
  
 Pedagogik 
  
 1 
  
 Yrkeskunnande och Teknologi 
  
 1 
  
 Arbetsvetenskap 
  
 1 
  
 Källa:  
 FHS Årsredovisning 2009. 
 Såväl doktoranderna inom doktorandprogrammet som övriga som bedriver forskarutbildning bedriver huvudsakligen sina studier inom det samhällsvetenskapliga vetenskapsområdet. 
 Under 2008 disputerade tre personer anställda vid FHS och under 2009 en person. Ytterligare en person tog ut en licentiat- examen vid sitt värdlärosäte. 
 Finansiering av forskarutbildning 
 De doktorander som deltar i FHS och Försvarsmaktens doktorandprogram enligt ovan, har anställning som doktorander vid FHS. Dessa finansieras av de särskilda medel som ingår i anslaget  
 1.7 Officersutbildning m.m. 
  
 45 
  
 45  
 En särskild omständighet för doktorander inom ramen för programmet är att de flesta hittills är tjänstlediga från Försvarsmakten under sin forskarutbildning. De har då med sig sin lönenivå från Försvarsmakten under forskarutbildningstiden. Det innebär att dessa doktorander kostar mer än doktorander med vanligt utbildningsbidrag och att den öron- märkta posten för forskarutbildning under anslaget  
 1.7 Officersutbildningen m.m 
 ., räcker till 
 233 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Av tabellen nedan framgår redovisningen av kostnader för personer med forskarutbildningtid i sin tjänst under 2009. 
 Tabell 6.11 Kostnader för personal med forskarutbildning 
  
 Kostnader för personal med 
  
 Humanistiskt/Samhällsvetenskapligt 
  
 forskarutbildningstid 
  
 Anställning som doktorand 
  
 12 717 
  
 Annan anställning vid lärosäte 
 1 
  
 5 459 
  
 Summa: 
 2 
  
 18 176 
  
 varav anslagsmedel 
  
 10 606 
  
 varav externa medel 
  
 7 570 
  
 1 
  
 Avser i huvudsak anställning som lärare. 
  
 2 
  
 Beloppet framtaget utifrån redovisade lönekostnader (inkl. LKP för doktorandstudier samt därtill kopplade kostnader (övriga+indirekta) enligt Hunt modell. 
  
 Källa:  
 FHS Årsredovisning 2009. 
  
 6.5.6 
  
 Nordiskt samarbete i utbildningsfrågor 
  
 I det nordiska samarbetet –  
 Nordic Defence Cooperation 
  
 (NORDEFCO) har FHS samarbetet med Försvarsmakten och Norge samt Finland inom området  
 Higher Military Education  
 (HME). Det tolkas som högre militär stabsutbildning med examensnivå ovanför kandidat (bachelor) – även War College kan ingå. Den  
 norsk-svenska 
 mulighetsstudien  
 (NSFS) från 2007 ligger till grund för samarbete. Från 2008 har även Finland visat intresse av ökat samarbete. 
  
 6.5.7 
  
 Ekonomi m.m. 
  
 Allmänt 
 FHS tillhandahåller grundutbildning, (33 procent av totala intäkter om 520 miljoner kronor), uppdragsutbildning, (35 procent av intäkterna), forskning och forskarutbildning (13 procent av de totala intäkterna) och uppdragsforskning (19 procent av skolans totala intäkter). 
 att finansiera  
 1–2 
  nya doktorander årligen, utöver de som redan ingår i doktorand- programmet. 
 234 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 FHS intäkter uppgick till 520 miljoner kronor under 2009, varav 165 miljoner kronor avsåg forskning. Verksamheten hade ett positivt resultat om 14 miljoner kronor, där forskningen bidrog med 0,14 miljoner kronor. 
 235 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 SOU 2011:36 
  
 Finansiering och kostnader 
 Tabellen nedan visar FHS:s resultaträkning för perioden 2005– 2009. 
 Den nedre tabellen visar forskningens resultat under 2009. 
 Tabell 6.12 Finansiering och kostnader av FHS 2009 
  
 FHS 
  
 (MSEK) 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
 Intäkter av anslag 
  
 29,8 
  
 30,6 
  
 33,2 
  
 126,3 
  
 234,2 
  
 Intäkter av avgifter och andra ersättningar 
  
 335,7 
  
 322,7 
  
 293,0 
  
 232,2 
  
 254,9 
  
 Intäkter av bidrag 
  
 1,6 
  
 0,0 
  
 17,9 
  
 21,5 
  
 30,0 
  
 Finansiella intäkter 
  
 0,7 
  
 1,0 
  
 1,6 
  
 3,1 
  
 0,6 
  
 Summa Verksamhetens intäkter 
  
 367,8 
  
 354,4 
  
 345,7 
  
 383,0 
  
 519,7 
  
 Kostnader för personal 
  
 202,2 
  
 209,7 
  
 184,4 
  
 219,8 
  
 269,2 
  
 Kostnader för lokaler 
  
 43,9 
  
 47,0 
  
 47,2 
  
 49,5 
  
 49,4 
  
 Övriga driftskostnader 
  
 121,9 
  
 97,9 
  
 91,9 
  
 128,4 
  
 180,4 
  
 Finansiella kostnader 
  
 0,6 
  
 0,7 
  
 1,1 
  
 1,4 
  
 0,9 
  
 Avskrivningar och nedskrivningar 
  
 4,9 
  
 6,7 
  
 6,6 
  
 6,0 
  
 6,3 
  
 Summa verksamhetens kostnader 
  
 373,6 
  
 362,1 
  
 331,2 
  
 405,1 
  
 506,1 
  
 Årets resultat 
  
 -5,8 
  
 -7,6 
  
 14,5 
  
 -22,0 
  
 13,6 
  
 Källa: FHS Årsredovisning 2009 
  
 Forskning och 
  
 Uppdrags- 
  
 Forskning 2009 (MSEK) 
  
 forskarutbildning 
  
 forskning 
  
 Intäkter av anslag 
  
 64,3 
  
 0,0 
  
 Intäkter av avgifter och andra ersättningar 
  
 2,2 
  
 68,4 
  
 Intäkter av bidrag 
  
 0,0 
  
 29,5 
  
 Finansiella intäkter 
  
 0,1 
  
 0,1 
  
 Summa Verksamhetens intäkter 
  
 66,6 
  
 98,0 
  
 Kostnader för personal 
  
 47,5 
  
 57,2 
  
 Kostnader för lokaler 
  
 6,1 
  
 8,4 
  
 Övriga driftskostnader 
  
 13,0 
  
 30,0 
  
 Finansiella kostnader 
  
 0,1 
  
 0,2 
  
 Avskrivningar och nedskrivningar 
  
 0,8 
  
 1,2 
  
 Summa verksamhetens kostnader 
  
 67,4 
  
 96,9 
  
 Årets resultat 
  
 -0,9 
  
 1,0 
  
 Källa: FHS årsredovisning 2009 
 FHS verksamhet har under 2009 till nästan hälften finansierats av anslag. Anslagen kommer främst från anslag  
 1:7 Officersutbildning. 
  
 236 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmyndigheterna 
  
 Resterande intäkter består av intäkter från avgifter och andra ersättningar. Intäkterna för den uppdragsfinansierade forskningen avser huvudsakligen avgifter från Försvarsdepartementet, Försvars- makten, FMV och MSB. Försvarsmakten stod under 2009 för 43 procent av intäkterna för forskning. 
 Kostnaderna har sedan 2008 ökat med 101 miljoner kronor, där 49,4 miljoner kronor avser ökade personalkostnader och 52 miljoner kronor avser ökade driftskostnader. Ökningen av personalkostnader beror främst på ökat antal årsarbetskrafter och retroaktiva kostnader för pensioner. 
 I och med det positiva resultatet om 13,6 miljoner kronor upp- går FHSs myndighetskapital till 56,4 miljoner kronor. Forskningen har endast bidragit marginellt till det positiva resultatet. Det är dock en tydlig förbättring då forskningen under 2008 genererade ett underskott om 6,4 miljoner kronor. 
 Särskilt om resurser för forskning 
  
 Vid FHS bedrivs såväl  
 anslagsfinansierad forskning  
 som  
 forskning på uppdrag  
 av olika myndigheter. Flera av FHS ämnen med nära koppling till officersutbildningen, såsom krigsvetenskap och militärteknik, är nya och därmed under utveckling. Det innebär också att möjligheterna till externfinansiering för nyetablerade ämnen från t.ex. forskningsråden är begränsade. 
  
 I dag består anslaget 1:7  
 Officersutbildningen m.m.  
 av poster avsedda för bl.a. ämnesutveckling, vetenskaplig grund och ämnes- ansvar inom officersutbildningens ämnen. Därutöver finns en post avsedd för forskarutbildning. 
 Därutöver har FHS anslagsmedel genom anslag 2:57  
 Forskning och konstnärligt utvecklingsarbete  
 från Utbildningsdepartementet. 
 En stor del av FHS forskningsverksamhet utgörs av forskning som bedrivs på uppdrag av beställare. Av den totala forsknings- volymen 2009 utgjordes 60 procent av uppdragsfinansierad forskning jämfört med 64 procent 2008. FHS har som målsättning att öka andelen externa forskningsmedel. 
 Den största avnämaren för FHS uppdragsforskning 2009 har varit Försvarsmakten. Andra beställare av uppdragsforskning under året har varit Försvarsdepartementet, MSB och FMV. 
 237 
  
 7 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, 
  
 m.m. 
  
 7.1 
  
 Inledning 
  
 Försvarsupphandlingarnas särdrag är en följd av försvarsmaterielens och tillhörande tjänsters själva natur. Den bestäms inte enbart av eko- nomiska och tekniska faktorer, utan beror även på de enskilda medlemsstaternas säkerhets- och försvarspolitik. Försvarsindustrin är följaktligen av strategisk natur, och står i ett specifikt för- hållande till staten. I egenskap av dominerande kund styr staten produktefterfrågan utifrån militära behov kopplade till de strateg- iska målen och har därigenom ett betydande inflytande på mark- nadens omfattning. Staten bidrar också, i varierande utsträckning i olika länder, till finansieringen av forskning och utveckling på försvars- och säkerhetsområdet, och påverkar på så sätt även för- svarsindustrins tekniska kunnande och konkurrenskraft på såväl kort som lång sikt. Staterna reglerar även handeln med försvars- materiel genom olika lagstiftningsåtgärder. 
 Försvarsmateriel, särskilt de militära programmen för materiel- utveckling, är dessutom ofta mycket tekniskt komplicerad. Materielen består ofta av system där både militär och civil teknik ingår. Materiel- systemens livscykel är vanligen lång och tiden mellan den tidpunkt då behovet formuleras till den då ett system tas ur bruk kan vara upp till 50 år. Prisvärdhet och riskhantering måste kunna garanteras under hela denna period. Staten behöver ha tillgång till lämplig teknik och industriell kapacitet under ett materielsystems hela livscykel, vilket förutsätter ett beständigt och tillförlitligt för- hållande till leverantörerna. 
 I detta kapitel lämnas en översiktlig beskrivning av marknaden för försvarsmateriel och olika aktörer. 
  
 1  
  
 Beskrivningen är avgränsad 
  
 1  
 Beskrivningen av försvarsindustrimarkanden bygger i allt väsentligt på den redogörelse över försvarsindustrin som regeringen lämnade till riksdagen den 11 mars 2010 (regeringens 
 239 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 SOU 2011:36 
  
 till att beröra de områden som är av betydelse för utredningens fortsatta överväganden och förslag i betänkandet. 
  
 7.2 
  
 Försvarsindustrin roll i ett säkerhetspolitiskt perspektiv 
  
 Den svenska försvarsindustrins betydelse för vår försörjnings- trygghet har historiskt varit kopplad till förmågan att kunna trygga försörjningen i händelse av förändrade behov. Under det kalla kriget var målet att ha en inhemsk, av omvärlden oberoende för- svarsindustri som konstruerade och utvecklade utpräglat svenska lösningar. I ljuset av den säkerhetspolitiska doktrinen utvecklade Sverige tidigare i materielanskaffningshänseende en stormakts- struktur i miniatyr, med undantag för kärnvapen- och rymd- området. Doktrinen ledde också fram till att nationella särlösningar inte bara var en möjlighet, utan snarare ett mål i sig för att påvisa oberoendet. Något förenklat kan det konstateras att det var ett antal tydliga och distinkta omgivningsfaktorer som blev de dimension- erande drivkrafterna bakom materielförsörjningen till Försvarsmakten fram till det kalla krigets slut. Det är också utmärkande att det är summan av dessa som i hög grad kom att påverka materielför- sörjningen. Utvecklingen har i allt väsentligt skett i samförstånd mellan staten och industrin. 
 Sedan början av  
 1990-talet 
  har vi en ny politisk karta i Europa. Den tidigare svenska lösningen är – enligt dagens säkerhets- och försvarspolitiska bedömningar – inte längre vare sig möjlig eller önskvärd med hänsyn till Sveriges samlade intressen. Detta har med nödvändighet medfört förändrade svenska ställningstaganden. I slutet av  
 1990-talet 
  medförde insikten om det omöjliga i självför- sörjningsprincipen att försörjningstryggheten påverkas genom ömsesidiga beroenden  
  
 2 
  
 . 
 Det ligger i dag i Sveriges säkerhetspolitiska intresse – enligt reger- ingen – att samverka med likasinnade länder, såväl inom som utanför EU, om gemensam säkerhetsfrämjande verksamhet och krishanter- ing. Sådan samverkan sker med såväl civila som militära medel. De nya säkerhets- och försvarspolitiska realiteterna innebär även – enligt regeringen – behov av samverkan på materielförsörjnings- 
  
 skrivelse  
 Strategisk exportkontroll 2009 – krigsmateriel och produkter med dubbla använd- ningsområden 
 , Skr. 2009/10:114). 
  
 2  
 Prop. 1999/2000:30,  
 Det nya försvaret 
 , s. 96 ff. 
 240 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 området. Önskan att vara självförsörjande när det gäller materiel till det svenska försvaret har ersatts av det växande behovet av samarbete med likasinnade stater och grannar. 
 Regeringen framhåller samtidigt att bland de utrikes- och säker- hetspolitiska intressena finns Sveriges möjligheter att bidra till internationell fred och säkerhet genom effektiv medverkan i inter- nationell fredsfrämjande verksamhet, där en generell teknisk systemlikhet med våra främsta samarbetspartners ökar den opera- tiva effekten. Det ligger i Sveriges säkerhetspolitiska intresse att värna om ett långsiktigt och kontinuerligt samarbete med tradi- tionella samarbetsländer. Detta ömsesidiga samarbete, inklusive samarbetsprojekt, bygger på såväl export som import av krigs- materiel. Materielförsörjningen, såväl i Sverige som i andra länder, bygger numera bland annat på avtalsförpliktelser och gemensamma beroenden. De samarbetande länderna är ömsesidigt beroende av leveranser av komponenter, delsystem och färdiga system, liksom produkter som är tillverkade i respektive land. Endast med fortsatt utveckling av en teknologinivå som har internationell konkurrens- kraft kan Sverige förbli ett intressant land för det internationella samarbetet, vilket ligger i vårt nationella intresse. 
 Regeringen konstaterar samtidigt att en internationellt kon- kurrens- och slagkraftig teknologinivå innebär i ett internationellt samarbete också bättre möjligheter för Sverige än annars att  
 påverka det internationella exportkontrollsamarbetet  
 i önskad riktning. Detta gäller främst inom EU, men även i ett bredare internationellt sam- manhang. 
 Sverige deltar i olika samarbetsprojekt som den  
 Europeiska för- svarsbyrån (EDA)  
 bedriver. Sverige har framförallt medverkat till att påverka EDA:s förutsättningsskapande åtgärder, till exempel framtagande av ett forsknings- och teknikutvecklingssamarbete samt en strategi för internationella materielsamarbeten och imple- menteringen av den europeiska försvarsindustristrategin. 
 Genom att delta i det s.k.  
 sexnationsinitiativet 
  
 3  
  
 mellan de sex största industristaterna i Europa påverkar Sverige den försvars- industri- och exportpolitik som utvecklas i Europa. Det ger direkt 
  
 3 
  
 -  
 Framework Agreement/Letter of Intent, FA/LoI 
 . 
  
 - 
  
 Prop. 2000/01:49  
 Ett ramavtal om åtgärder för att underlätta omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin 
  
 - 
  
 Tillämpningsöverenskommelse till ramavtalet avseende leveranssäkerhet 
  
 241 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 SOU 2011:36 
  
 och indirekt ett större inflytande på EU:s framväxande försvars- och säkerhetspolitik. 
 Samarbeten kring  
 multilaterala ramverk  
 ger utdelning avseende resursutnyttjande ur ett europeiskt perspektiv och för en mer har- moniserad och förbättrad europeisk och transatlantisk samverkans- förmåga. EDA och  
 Nato/PFF-samarbetet 
  utgör härvid grundbultar tillsammans med  
 FA/LoI-samarbetet 
  och det nordiska samarbetet. 
 De stater som ingår i försvarsallianser har särskilda åtaganden inom ramen för dessa allianser som påverkar val av materiel, standarder och leverantörer. Företag som är lokaliserade i vissa länder påverkas därvidlag av ländernas försvars- och säkerhetsager- ande samt deras allianstillhörighet. I USA, som utan jämförelse utgör världens största nationella marknad, genomförs mer än 1 000 beslutade marknadsingripanden eller  
 -prioriteringar 
  varje år. 
  
 4  
  
 Ingrip- andena påverkar marknaden och möjligheten för andra aktörer att genomföra leveranser och att få leveranser. 
  
 7.3 
  
 Försvarsindustri i Sverige 
  
 7.3.1 
  
 Bakgrund och utveckling 
  
 Svensk försvarsindustri utvecklades till sin nuvarande storlek och kompetens under det kalla kriget. Sveriges neutralitetspolitik, som den utformades efter andra världskriget, krävde en stark försvars- makt vilket i sin tur krävde en stark nationell försvarsindustri. Ambitionen var maximalt oberoende av utländska leverantörer. Försvarsindustrin blev en viktig del av den svenska säkerhets- politiken. Under de senaste  
 15–20 
  åren har försvarsindustrin emeller- tid genomgått en omfattande omstrukturering parallellt med Försvars- maktens utveckling från invasions- till insatsförsvar.  
  
 5  
  
 Den utvecklingen 
  
 4 
  
 Enligt Defense Prioritization and Allocation System (DPAS) omfattar dess såväl kontrakts- innehavare som underleverantörer, etc. 
  
 5 
  
 En stor förändring var samgåendet mellan Saab och Buckley då  
  
 flyg-, 
  robot- och flygelektronik- tillverkningen samlades inom Saab, medan artilleriverksamheten, inklusive s.k. intelligent ammuni- tion, överfördes till BAE Systems Bofors. Förvärvet av Ericsson Microwave Systems och dess unika radar- och sensorverksamhet stärkte bilden av Saab som en komplett leverantör av försvars- och säkerhetssystem. På fordonssidan har BAE Systems Carrillo skaffat sig en ledande position inom stridsfordons- och bandfordonsområdet, inte minst p.g.a. försäljningen av Tucker 90 till Sverige, Danmark, Finland, Norge, Schweiz och Nederländerna. 
 Till de större företagen räknas även Volvo Aero, med sin kompetens inom såväl det mili- tära som det civila flygmotorområdet, 3M Svenska AB (tidigare Davis), med verksamhet rörande hörselskydd (numera ett högteknologiskt område) och Logica Sverige, specialist på systemkonstruktioner och  
 IT-lösningar. 
  På marinsidan har såväl ytfartygs- som ubåtsutveck- lingen koncentrerats till Kockums. 
 242 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 har för industrin inneburit att den svenska marknaden kommit att reduceras avsevärt. 
 Från regeringens sida har det varit angeläget att bibehålla industrins kompetens och förmåga vilket resulterat i en omfattande internationell verksamhet med en betydande export av varor och tjänster. 
 Den inhemska försvarsindustrin har traditionellt dominerats av ett fåtal stora företag. I en utveckling mot mer kunskapsintensiv och tjänsteproducerande verksamhet har på senare år behovet av att stödja och ge de små och medelstora företagen bättre möjligheter att hävda sig som leverantörer uppmärksammats inom EU:s med- lemsstater. 
 Svensk säkerhets- och försvarsindustri har skaffat sig ett gott rykte som en världsledande leverantör av produkter även till länder med en utvecklad egen industri. Många av försvarsindustri- företagen är medlemmar av intresseföreningen Säkerhets- och för- svarsföretagen (SOFF). SOFF består i dag av 45 medlemsföretag varav 11 större och 34 små och medelstora företag. 
  
 6  
  
 Bilden av en kvalificerad svensk säkerhets- och försvarsindustri kompletteras av ett stort antal andra små och medelstora företag, vilka dels är viktiga underleverantörer, dels utvecklar och säljer egna civila och militära produkter och tjänster. Små och medelstora företag inom försvarssektorn är medlemmar av föreningen  
 SME-D. 
  
 Medlemsföretagen i SOFF dominerar den nationella marknaden med cirka 90 procent av såväl fakturering som export avseende krigsmateriel. Företagen omsätter cirka 50 miljarder kronor, varav exporter står för drygt hälften (26 miljarder kronor 2009). Bland företagen intar det svenskägda företaget Saab en dominerande ställ- ning och svarar för cirka hälften av företagens totala omsättning. 
 Företag verksamma i Sverige med produkter, tjänster och system inom området  
 civil säkerhet  
 har intresseföreningen Swedish Association of Civil Security (SACS). 
 Ammunitionstillverkningen är numera placerad i norskägda Nammo Sweden. 
  
 6  
 Inom säkerhets- och försvarsföretagen i Sverige arbetar cirka 30 000 personer med verk- samhet relaterad till säkerhets- och försvarsmarknaden (2010). Ytterligare omkring 60 000– 80 000 personer berörs indirekt hos underleverantörer eller andra företag och organisationer som arbetar med produkter som resultat av bl.a. teknikspridning. 
 243 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 SOU 2011:36 
  
 7.3.2 
  
 Ägarförhållanden 
  
 Parallellt med att försvarsindustrin rationaliserats och konsolid- erats har de industriella  
 ägarförhållandena  
 för den svenska försvars- industrin förändrats. En tydlig internationalisering kan noteras i industrins verksamhet. Flera av säkerhets- och försvarsföretagen ingår som helägda dotterbolag i större företagsgrupper med bas utanför Sverige. I dag är samtliga företag privatägda samtidigt som det utländska ägandet har ökat under åren. Enligt SOFF har detta upplevts som positivt av företagen då kompetensen och utveck- lingen fortsatt är svenskt, men man har fått nya möjligheter på den internationella marknaden och samarbeten med sina nya ägare. 
  
 7  
  
 Bland de 34  
 SME-företagen 
  dominerar privata svenska ägare. Sam- tidigt som det utländska ägandet i Sverige är relativt stort investerar svenska företag utomlands. Som exempel kan nämnas Saabs företag i Australien, USA, Sydafrika, Tyskland, Norge, Danmark och Finland, Volvos i USA och Norge samt PartnerTechs i Polen, Storbritannien, Finland, Norge och USA. 
  
 7.3.3 
  
 Verksamhetsområden 
  
 De framträdande verksamhetsområdena inom den svenska för- svars- och säkerhetsindustrin är i dag 
  
 system för samhällssäkerhet, 
  
 telekommunikationssystem, inklusive teleskydd, 
  
 flygsystem, såväl bemannade och obemannade, 
  
 flygmotorer, 
  
 ledningssystem för  
  
 mark-, 
  sjö- och flygtillämpningar, 
  
 system för övning och utbildning, 
  
 telekrigsystem, såväl aktiva som passiva, 
  
 7  
 Bland de större företagen äger BAE Systems Plc genom sitt amerikanska företag BAE Systems Inc företag i Örnsköldsvik, Karlskoga, Stockholm och Linköping, som är organ- iserade i BAE Systems affärsområde Global Combat Systems. BAE Systems Plc äger vidare tio procent av Saab. Kockums ägs av det tyska företaget ThyssenKrupp Marine Systems. Nammo Sweden ägs av norska Nammo A/S, Logica Sverige av brittiska Logica CMG och 3M Svenska AB (tidigare Davis) är en del av Aero som ägs av amerikanska 3M. Volvo Aero, ÅF, PartnerTech och EuroMaint är i dag de enda större företagen som är helt ägda av svenska industriintressen. 
 244 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 signaturanpassning, 
  
 ytfartyg och ubåtar byggda med smygteknik, 
  
 stridsfordon och bandvagnar, 
  
 vapensystem med kort respektive lång räckvidd, 
  
 mark- och sjöbaserade samt flygburna radar- och  
  
 IR-system, 
  
 fin- och grovkalibrig ammunition, 
  
 intelligent artilleriammunition, 
  
 krut och annat pyrotekniskt material, 
  
 tjänster och konsultverksamhet och 
  
 stödsystem för drift och underhåll. 
  
 Av den totala omsättningen för försvarsindustrins 
  
 8  
  
 alla varor och tjänster utgörs 40 procent av krigsmateriel och 60 procent av civila/kommersiella varor och tjänster. Exporten består till 50 procent av krigsmateriel. Flera av företagen har fokuserat sin verksamhet på utveckling, slutmontering, test och validering och har i motsvar- ande grad lagt ut tillverkning av komponenter på andra företag. 
  
 7.3.4 
  
 Internationell verksamhet, m.m. 
  
 Industrin spelar en viktig roll för Försvarsmaktens materielför- sörjning. Men allting kan inte utvecklas och produceras i Sverige. Enligt riksdagens beslut ska Sverige sträva efter att delta i inter- nationella samarbetsprogram för att därigenom kunna dela kost- naderna och säkerställa interoperabilitet. En väl balanserad import och export av försvarsmateriel utgör i detta sammanhang ett medel för materielförsörjningen. Export av försvarsmateriel bidrar vidare till att upprätthålla de inhemska företagens kompetens och kapa- citet att underhålla, vidareutveckla och anpassa Försvarsmaktens materiel. 
 Exportframgångar bidrar även till att den inhemska industrin uppfattas som en intressant partner i det internationella sam- arbetet. Det stärker industrins position i ett gränsöverskridande nätverk av försvarsindustrier, vilket är en grund för att etablera lång- siktiga relationer och öka leveranssäkerheten. 
  
 8  
  
 SOFF-företagen. 
  
 245 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 SOU 2011:36 
  
 7.3.5 
  
 Exportstöd 
  
 I propositionen  
 Ett användbart försvar 
  
 9  
  
 gör regeringen bedöm- ningen att det militära försvaret behöver modern försvarsmateriel som är kostnadseffektiv ur ett livscykelperspektiv och att den exportstödjande verksamheten bör fortsatt användas som ett medel för att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning. Ett medel för detta är att fortsätta stödja export av såväl försvarsprodukter som militär teknologi för civil tillämpning. Exportmöjligheterna kan också beaktas och lyftas fram vid deltagande i olika inter- nationella fora t.ex. inom ramen för den Europeiska försvarsbyrån (EDA) samt inom sexnationsinitiativet (Framework Agree- ment/Letter of Intent) och vid andra internationella samarbeten om så bedöms resurseffektivt ur ett livscykelperspektiv. I det fall regeringen har fattat eller kommer att fatta beslut om utveckling av försvarsmateriel bör exportstöd genomföras. 
 Större delen av Sveriges export av krigsmateriel går till länder inom Europeiska unionen, Norge, Schweiz, Amerikas Förenta Stater, Kanada, Australien och Sydafrika. 
  
 10 
  
 7.3.6 
  
 Exporttillstånd enligt lagen om krigsmateriel 
  
 En grundläggande utgångspunkt för export är att exporten godkänns av Inspektionen för strategiska produkter (ISP). Lagen om krigsmateriel är en förbudslagstiftning där all hantering med krigsmateriel är förbjuden om inte tillstånd ges av ISP. 
  
 11 
  
 Exporttillstånd enligt krigsmateriellagen kan ges om det före- ligger försvars- eller säkerhetspolitiska skäl och om det bedöms att det inte finns något utrikespolitiskt hinder. Då synen på dessa politikområden utvecklas över tiden har det nödvändiggjort en anpass- ning av praxis. I centrum för denna anpassning har stått synen på Sveriges säkerhet och den försvarspolitiska vikten av internationella 
  
 9 
  
 Prop. 2008/09:140. 
  
 10 
  
 Sverige exporterade försvarsmateriel till ett värde av cirka 13,5 mdkr 2009. Under samma år beviljades export till 52 länder. Exporten till EU:s medlemsstater och ett begränsat antal väl etablerade samarbetsländer dominerar. 
  
 11 
  
 Undantagna från tillståndsplikten är statliga myndigheter som inte är affärsverk. Gäller det förmedling av krigsmateriel från ett tredje land till ett annat tredje land krävs därutöver särskilt tillstånd, s.k. enskilt tillhandahållandetillstånd. Här finns inte något undantag för statliga myndigheter. Utan undantag gäller tillståndsplikt för utförsel, avtal om tillverknings- rätt till någon i utlandet, samarbetsavtal med någon i utlandet och militärt inriktad utbild- ning. 
  
 246 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 samarbeten. Exportkontrollrådet har löpande gett sin syn på denna utveckling. 
 I sin tillståndprövning har ISP även att ta hänsyn till de för- ändringar som sker i svensk utrikespolitik. Frågan om en hållbar utveckling återfinns även som ett av de kriterier som ska beaktas i EU:s gemensamma ståndpunkt för vapenexport. 
 För att försäkra sig om att en framtida exportaffär kommer att kunna genomföras kan exportören begära förhandsbesked om utförseltillstånd. Vid prövningen av förhandsbesked har ISP hjälp av Exportkontrollrådet, ett rådgivande organ bestående av represen- tanter för de politiska partierna i riksdagen. 
  
 7.3.7 
  
 Referenskundsbegreppet 
  
 De försvarsindustriella företagen som är verksamma i Sverige fram- håller till utredningen att kostnader och risker i samband med utveckling av ny teknik ofta är så höga att en egenfinansierad nyutveckling av produkter endast för exportmarknaden inte bedöms som rimlig. Behovet för försvarsindustrier som är verksamma i Sverige att avsätta eget kapital för utveckling av nya produkter antas också komma att öka i framtiden. Företagen framhåller i detta sammanhang betydelsen av att ha Försvarsmakten som en referenskund för att nå exportframgångar med produkter på för- svarsmaterielmarknaden. För en blivande kund anges betydelsen av Försvarsmakten som referenskund bl. a. vara att myndigheten då fungerar som garant för att teknologin är intressant att utveckla och använda samt att den långsiktiga tillgången till uppgraderingar etc. blir säkerställd. 
  
 7.4 
  
 Försvarsindustriella basens betydelse 
  
 Materielförsörjningen är ett av de medel som krävs för att För- svarsmakten ska kunna utveckla sin förmåga i olika avseenden och därmed kunna utföra sina uppgifter. Försvarsindustrierna som är verksamma i Sverige är genom tidigare, pågående och beställda leveranser till det militära försvaret direkt eller indirekt av betyd- else för materielförsörjningen. Av vikt för materielförsörjningen historiskt har varit att försvarsföretagen i Sverige ges möjlighet att exportera, och att staten i olika former stödjer deras ansträng- 
 247 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 SOU 2011:36 
  
 ningar. Inriktningen av det militära försvaret mot ett användbart och tillgängligt insatsförsvar med hög beredskap och nya principer för materielförsörjningen förändrar ytterligare den i Sverige verk- samma försvarsindustrins förutsättningar och utveckling. Svenska förband, som opererar utanför landet, behöver snabba och säkra materielleveranser och stöd från relevant och verksam industri, som kan underhålla, anpassa och vidareutveckla produkterna. 
 Av betydelse för materielförsörjningen är vidare tillgång till kompetens för vidmakthållande och vidareutveckling av materiel och en förmåga att, oavsett om staten egenutvecklar eller köper befintlig materiel från hyllan, påverka utformningen av framtida försvarsmateriel så att den möter det militära försvarets behov av varor och tjänster på kort och lång sikt. För att kunna vara en kompetent beställare behövs, oavsett val av anskaffningsmetod, viss förmåga att värdera alternativa system i förhållande till olika typer av hot och mål. 
  
 7.5 
  
 Förändrat agerande hos försvarsindustrierna 
  
 Försvarsindustrimarknadens särart har beskrivits i inledande avsnitt i detta kapitel. Aktörerna på säkerhets- och försvarsmarknaden omspänner leverantörer från hela världen, som agerar både nation- ellt och internationellt. Marknaden har dessutom under de senaste tio åren befunnit sig i stark tillväxt, både vad det gäller anskaff- ningsvolymer, förvärvsfrekvens och konsolidering. Konkurrens inom marknaden kan endast till begränsad del sägas ske genom parametrar som liknar andra typer av branscher. 
 Inom den globala försvarsmaterielmarknaden finns en polarisering mellan ett antal starka regionala marknader. En av dessa polariseringar är marknaderna i USA och Europa. Av de 100 främsta internationella försvarsindustriföretagen är 45 stycken amerikanska företag och 27 västeuropeiska. De amerikanska leverantörerna har en stor del av den globala marknaden, men genom teknologispridningen har de på senare år inte samma ledande position i förhållande till andra företag i till exempel Europa 
  
 12 
  
 . 
 För att behålla och utöka marknadspositionerna kan företagen i ökad utsträckning behöva satsa mer eget kapital inom forskning och utveckling, som i sin tur är en grundläggande faktor för mark- 
  
 12  
 Till exempel inom ledningssystemområdet, framdrivning och kompositteknik har Sverige under flera år varit en av de dominerande aktörerna vad gäller utveckling. 
 248 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 nadens utveckling. I samband med förvärv av företag ligger ofta strategiskt fokus på att skapa synergier mellan affärsområden. BAE Systems och EADS 
  
 13  
  
 utgör två exempel på företag som kommit till stånd för att minska den kostsamma dupliceringen av FoU- investeringar i den fragmenterade europeiska vapenindustrin. Skälen till förvärven av försvarsföretagen varierar. Gemensamt är att de drivs av ambitioner att skapa större, globalt ledande försvarskoncerner. Trenden är att de stora företagen strävar efter att bli ännu större i syfte att dominera flera marknadssegment och därmed kunna erbjuda försvarsmakter helhetslösningar – från teknikutveckling till underhållstjänster. Denna dominansstrategi kan dock verka häm- mande på konkurrenseffektivitet och därmed leda till ogynnsam utveckling av priser och leveransprecision. 
 Regeringen har bedömt att de eventuella utvecklingssatsningar som av olika anledningar är nödvändiga bör begränsas till ett mindre antal områden. 
  
 14  
  
 Eventuella nya svenska utvecklingsbeställ- ningar är, under en övergångsperiod mot en mer öppen och fri marknad, av betydelse för företagens utveckling. Egenfinansierad utveckling kan sannolikt leda till att vissa produktinnovationer skapas, men under övergångsperioden verkar större projekt fort- farande förutsätta att staten är beställare av utvecklingen. Strate- gierna för försvarsindustriföretagen att etablera sig på marknaden ser olika ut. Att utveckla sin kompetens genom samarbete med andra företag är en möjlig väg att gå. Företag med större om- sättning kan dra nytta av sin storlek inom tillväxtmarknader genom att för en tid tillsätta resurser för en försäljning på de marknader där företaget kan nå enskilda framgångar. För andra företag finns det uttalat i deras förvärvsstrategier att de vill vara mer närvarande på lokala marknader. Vissa företag försöker hitta nya vägar att utveckla affärerna, bl. a. via nya typer av finansieringslösningar. 
 Sammanfattningsvis kan konstateras att försvarsmaterielmark- nadens drivkrafter leder till fortsatt strukturrationalisering med färre men mer globala företag, oligopolmarknader och försämrad kon- kurrens som följd. Då antalet aktörer och konkurrenter minskar är risken påtaglig att de ekonomiska effekterna av strukturrationaliser- ingar inte kommer kunderna och ytterst skattebetalarna till godo. 
  
 13 
  
 EADS, European Aeronautic Defence and Space Company 
  
 14 
  
 Prop. 2008/09:140  
 Ett användbart och tillgängligt försvar 
 , s. 92. 
  
 249 
  
 Försvarsmaterielmarknaden, m.m. 
  
 SOU 2011:36 
  
 7.6 
  
 Förändrad gränsyta mellan myndigheter och industri 
  
 Den 1 augusti 2010 etablerades Försvarsexportmyndigheten som ska agera samordnande vid företagens exportaffärer samt vid för- säljning av Försvarsmaktens avvecklade materiel. Inrättandet av myndigheten förändrade befintliga gränsytor såväl mellan myndig- heter som mellan staten och industrin. Effekterna av denna gräns- yteförskjutning är det dock för tidigt att uttala sig om. 
 Ambitionen att integrera näringslivet i materielförsörjningen har pågått längre och på senare tid ökat hos myndigheter inom för- svarssektorn. Partnerskap med industrin, t ex genom modeller som OPS  
 (offentlig-privat 
  samverkan) eller PPP  
 (public-private 
  part- nership), framhålls för närvarande som en framkomlig väg att minska kostnaderna i stora kostsamma projekt. Att bedriva ett partnerskap inom materielförsörjningsområdet innebär att upphand- lings- och arbetsformerna kan behöva förändras. 
 Förändrade gränsytor mellan stat och industri förekommer hos flera länder såväl i form av utkontraktering av verksamheter som etablering av strategiska allianser. En viktig utgångspunkt är att oavsett val av modell, ska inrättandet av partnerskapet fungera i full konkurrens och vara kostnadseffektivt för skattebetalarna. Partner- skapskonceptet ses i dag som en tänkbar lösning vid realiseringen av förmåga i olika avseenden av system av systemkaraktär, då det krävs ett brett produktansvar i samband med systemuppbygg- naden. Bland annat folkrättsliga aspekter medför dock ofta att partnerskapskoncept kan innefatta begränsningar i faktiska insats- områden. 
 250 
 8 Internationell utblick 
  
 8.1 
  
 Inledning 
  
 Försvarsstrukturutredningen har enligt utredningsdirektiven i upp- drag att lämna förslag på en mer ändamålsenlig och kostnads- effektiv stödverksamhet. I direktiven anges inte att utredningen ska göra några studier eller analyser av jämförbara stödverksamheter i andra länder. Utredningen har emellertid i ett tidigt skede av utred- ningsarbetet konstaterat att det i många jämförbara länder pågår en utveckling av den militära stödverksamheten inom de områden som utredningen har att analysera och lämna förslag över, bl.a. i Finland och Norge. 
 Försvarsstrukturutredningen har därför funnit det angeläget att kunna ta del av redogörelser över avgränsade delar av stödverk- samheten i vissa jämförbara länder. Då motiven för och utveck- lingen av stödverksamheten skiljer sig åt mellan berörda länder har utredningen valt att belysa vissa utvecklingstrender som framstår som framträdande för respektive land, bl.a. vad avser utvecklingen mot en sammanhållen materiel- och logistikförsörjningsprocess och utvecklingstrenden mot att ökat samarbete mellan försvars- myndigheterna och industrin. Det innebär att utredningen i detta sammanhang inte lämnar någon mer allmänt beskrivande redo- görelse över stödverksamheten i respektive land. 
  
 1 
  
 I detta sammanhang talar mycket för att de nordiska länderna i första hand bör studeras varvid bedömning gjordes att stödverk- samheten i Finland respektive Norge är av intresse. Båda länderna är aktivt involverade i det nordiska samarbetet på det militära området och deras dimensionering är jämförbar med Sverige i flera avseenden. Såväl Finland som Norge är också fokuserade på kon- tinuerliga process- och strukturförändringar. 
  
 1  
 Redogörelserna i detta kapitel bygger på underlag som utredningen inhämtat genom För- svarsmaktens attachéorganisation i berörda länder. 
 251 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 Finland är vidare intressant som ett militärt alliansfritt land med en betoning på det nationella försvaret men samtidigt aktivt engag- erade i insatser internationellt. Man har genomfört relativt grund- läggande förändringar under senare år inom de områden som utred- ningen har att behandla, bl.a. har man gått längre än Sverige vad gäller förändrade associationsformer och joint venture mellan stat och näringsliv på försvarsområdet. 
 Norge är ett försvarspolitiskt aktiv land med en uttalad uppfatt- ning om inhemsk försvarsindustri, samtidigt är det ett land med en annan integration mellan politisk ledning och myndighetsledning än vad som är fallet i Sverige. Norge bedöms också i många avse- enden ha liknande utmaningar och pågående processer som Sverige, samtidigt som det är förenat med starka kopplingar till, och för- hållandesätt gentemot, alliansen Nato, den transatlantiska länken och USA. 
 Stödprocesserna på försvarsområdet i Danmark har inte bedömts vara lika intressanta för en jämförelse då den danska för- svarspolitiken och försvaret under det senaste decenniet i mindre utsträckning fokuserat på det nationella försvaret till förmån för ett ökat fokus på internationell expeditionär förmåga. Detta medför att utredningen bedömer att jämförelser med utvecklingen på det danska försvarsområdet kan bli något mindre relevant för de fråge- ställningar som utredningen har att ta ställning till. 
 Av övriga europeiska länder nämns ofta Nederländerna, Tyskland, Frankrike och Storbritannien som intressanta för olika jämförelser. Dessa länder är också de som, tillsammans med de nordiska, är viktiga länderna för bi- och multilateralt samarbete på försvarsområdet med Sverige. 
 I detta sammanhang framstår Nederländerna som ett relativt dynamiskt och förändringsaktivt land inom försvarsområdet med en uttalad och tydlig vilja till fokus på egen kunskap samtidigt som effektivitet och ett modernt synsätt synes vara drivkrafter. Neder- länderna har en betydligt större försvarsbudget än Sverige, i vissa avseenden ett större försvar, men har samtidigt ett förhållningssätt som mer liknar Norge än Danmark vad gäller sin roll inom alliansen Nato. Nederländerna har också genomgått stora förändr- ingar under senare år och har anställda soldater och sjömän. Neder- länderna har tidigare använts av såväl Försvarsberedning som andra utredningar för olika jämförelser. 
 Storbritannien bedöms också som intressant men är på försvars- området såväl volym- som verksamhetsmässigt avsevärt större än 
 252 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Sverige. Det har under en längre tid pågått och pågår alltjämt omfattande förändringsprocesser inom flera av de områden som utredningen har att förhålla sig till. Den nyligen genomförda och presenterade försvarspolitiska utvärderingen,  
 Strategic Defence Review 
 , bedöms också kunna komma kunna leda till ytterliggare förändringar framöver. Sammantaget har detta lett till att Storbritannien inte analyserats i denna begränsade utblick. 
  
 8.2 
  
 Finland 
  
 2 
  
 8.2.1 
  
 Allmänt 
  
 Finlands militära strukturer avseende ledning 
  
 3  
  
 och organisation har likheter med hur Sveriges försvar var organiserat för  
 10–15 
  år sedan med ett tydlig territoriellt fokus. Vad gäller forskning och utveck- ling, materielförsörjning samt logistikverksamhet har den finska staten en klar och tydlig policy att inneha nationell forsknings- och tillverkningskapacitet inom vissa strategiska områden såsom explosivvaror,  
 it-relaterad 
  forskning samt viss nytillverkning och underhåll av redan inköpt materiel. Den nationella kapaciteten för de prioriterade operativa förmågorna säkerställs bl.a. genom att staten är majoritetsägare i den mest dominerande försvarsindustrin. 
 På Försvarsministeriets förvaltningsområde (försvarsbudgeten) uppgick anslaget till 2 704 miljoner euro under 2010. För 2011 har föreslagits ett föreslås ett anslag på 2 853 miljoner euro. Anslags- ökningen föranleds huvudsakligen av förskjutningar i tid för utgifter inom ramen för de beställningsfullmakter som finns vad gäller försvarsmateriel, av förutsedda kostnadsnivåjusteringar samt av en nivåförhöjning på två procent i enlighet med den säkerhets- och försvarspolitiska redogörelsen för 2009. 
  
 2 
  
 Redovisningen angående Finland bygger på underlag från Försvarsavdelningen i Helsingfors  
  
 (2010-09-24, 
  bet. Nr 10:F47,  
 Information om Sanchez och Millog 
 , samt  
 2010-10- 
  28, bet. Nr 02:F58,  
 Svar på RFI från Försvarsdepartementet 28.09.2010 
 ). 
  
 3 
  
 Huvudstaben är ledningsstab för kommendören för försvarsmakten. Den leder och över- vakar genomförandet av de uppgifter som tilldelats försvarsmakten. Huvudstaben förbereder prestationskraven och fördelar resurserna för försvarsgrenarna och huvudstaben underställda center. Huvudstabens uppgift är att sörja för upprätthållandet av rikets militära presta- tionsförmåga, för dess planering och beredskap. Som en central förvaltningsmyndighet har den som uppgift att bereda, planera, föreslå, besluta och verkställa administrativa lösningar och åtgärder. I militära kommandomål lyder huvudstaben under kommendören för försvars- makten, men i administrativa ärenden lyder den under försvarsministeriet. 
  
 253 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 8.2.2 
  
 Forskning och utveckling 
  
 Allmänt 
 Forskning och utveckling inom den finska försvarssektorn skiljer sig åt gentemot Sverige bl. a. genom att forskningsresurserna är betydligt mindre samt förekomsten av ett flertal mindre aktörer. 
 De mest aktiva forskningsorganisationerna inom den finska för- svarsmakten är: 
  
 Försvarsmaktens Tekniska Forskningsanstalt (PVTT), 
  
 Marinens Forskningsanstalt, 
  
 Försvarshögskolan. 
  
 Forskningsverksamheten som helhet leds av Huvudstabens planer- ingsavdelning. 
 Huvudansvaret för forskningen ligger på Försvarsmaktens Tek- niska Forskningsanstalt (PVTT) 
  
 4  
  
 och Försvarshögskolan. Marinens Forskningsanstalt, som är underställt kommendören för den finska marinen, är ett förband med forskningsuppgifter kring undervatten- och sjökrigföring kopplat mot marinens specifika uppgifter från Åbo skärgård in i Finska viken. Viss forskning och utveckling bedrivs även vid arméns och flygvapnets materielverk. 
 Sammanlagt cirka 350 personer är verksamma inom Försvars- maktens Tekniska Forskningsanstalt, Försvarshögskolan och de tre materielverken. 
 Försvarsmaktens Tekniska Forskningsanstalt (PVTT) 
 Försvarsmaktens Tekniska Forskningsanstalt (PVTT) är lokaliserad till två orter med cirka 175 anställda, varav majoriteten är civil personal, av vilka mer än hälften har akademisk bakgrund. 
 Forskningsanstalten utgörs av divisionerna vapenteknologi, sprängämnen, CBRN och elektronik/informationsteknologi. Forsk- ningskompetenserna finns främst inom de områden som inte åter- finns inom civil forskning eller anses vara väsentliga för Försvars- makten. 
  
 4  
 Försvarsmaktens Tekniska Forskningsanstalt (PVTT) är en del av Försvarsmaktens huvud- stab. Den huvudsakliga uppgiften är att vara center of excellence för Försvarsmaktens forskning och utveckling samt försvarsförmågor där forskningsanstalten ska stödja besluts- fattare med modellering och utveckling av nya kapaciteter. 
 254 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Forskningsverksamheten omsluter cirka 21 miljoner euro (exklu- sive personal- och infrastrukturkostnader), varav cirka en tredjedel köps in från externa forskningsleverantörer. 
  
 5  
  
 Av PVTT omslutning bedöms cirka 100 000 euro vara relaterad till kunder utanför för- svarsmyndigheterna. 
 Forskningsanstalten offererar även sina tjänster till den civila marknaden, och då främst till företag som sysslar med spräng- ämnen, men även till aktörer som utvecklar och säljer personlig skyddsutrustning, skydd mot CBRN, m.m. Samverkan sker inom ramen för EDA och med Nato samt Sverige och Norge som är viktiga samarbetsländer sedan lång tid tillbaka. 
 En förändring av hela organisationen och strukturen kring forskning och utveckling bedöms komma att ske för att stärka resurserna och höja resultaten. 
 Försvarshögskolan 
 Försvarshögskolans huvuduppgifter är militärvetenskaplig forsk- ning, officerutbildning och samhällelig påverkan. Examina är  
 kandidat-, 
  magister- och doktorexamina i militärvetenskaper. 
 Forskning 
 Försvarshögskolan verkar som ett militärvetenskapligt universitet och producerar ny kunskap både för försvarsmakten och det fin- ländska samhället. Försvarshögskolan har till uppgift att inom ramen för den forskning som bedrivs utveckla sitt eget vetenskaps- område, militärvetenskaperna, enligt kriterierna för universitets- status samt de fastställda huvuduppgifterna för försvarsmakten: 
  
 försvar, 
  
 myndighetssamarbete, 
  
 internationell krishantering. 
  
 Uppdragsgivare är det finländska försvarsministeriet och Huvud- staben. 
  
 5  
 Ett intressant projekt som speglar PVTT:s uppgift är projektet Network of Excellence for Protection (NEPRO), vilket utgörs av ett nätverk av tre universitet, 11 företag, 19 organisa- tioner, polis med flera, där forskningsanstalten utgör själva kärnan i projektet. Målsättningen är tvådelad där metoden i sig är ett mål, dvs. nätverksarbetet, och det andra är utveckla för- svarsförmåga genom samarbete mellan civil- och militär forskningsverksamhet. 
 255 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 Försvarshögskolan bidrar med militärvetenskaplig grundforsk- ning och genom att tillämpa forskningen i praktiken till att säkra förmågan att producera chefer och sakkunniga såväl för försvars- maktens som för det övriga samhällets behov i dag och i framtiden. 
 Försvarshögskolan har totalt sju avdelningar. 
  
 6  
  
 Tyngdpunkten för den forskning som bedrivs ligger framför allt på framtida hot- bilder och utvecklingen av försvarssystemet. Inom ramen för militär- vetenskapernas forskningsområde koncentreras forskning beträffande försvarssystemet på fyra omfattande centrala teman för ämnes- institutionerna: 
  
 utveckling av krigsbilden och militära krigskonsten, 
  
 utvecklingen i Finlands närområden, 
  
 försvarsmakten som en del av det finländska samhället, 
  
 Finland som en del av det internationella säkerhetssamarbetet. 
  
 Försvarshögskolan bedriver inte forskning på uppdrag av utom- stående myndigheter eller privata företag på grund av begränsade resurser, både vad gäller ekonomi och personalstyrka. Dock har man i vissa fall ett nära samarbete med civila institutioner och företag. Till vissa forskningsprojekt söks extern finansiering från bl.a. olika forskningsfonder, vilket har resulterat i att för vissa projekt har sådan finansiering utgjort halva budgeten. 
 Försvarshögskolan har totalt cirka 340 anställda, varav cirka tio av dessa bedriver eller är involverade i forskning. 
  
 8.2.3 
  
 Materielförsörjning 
  
 Materielprocessen 
 Försvarsministeriet styr materielprocessen tillsammans med Huvud- staben. Det övergripandet ansvaret för materiel- och logistik- verksamheten finns dock i Huvudstaben. 
  
 6  
 Undervisning och forskning genomförs vid sju ämnesinstitutioner som är 
  
 – 
  
 Institutionen för beteendevetenskaper 
  
 – 
  
 Institutionen för ledarskap och militärpedagogik 
  
 – 
  
 Institutionen för militärteknik 
  
 – 
  
 Krigshistoriska institutionen 
  
 – 
  
 Strategiska institutionen 
  
 – 
  
 Taktiska institutionen 
  
 – 
  
 Centrum för språk 
  
 256 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Vid större upphandlingar går frågan alltid till Försvars- ministeriet och i vissa fall även till riksdagen. Riksdagen lämnar beställningsfullmakt till större upphandlingar som sträcker sig inom vitbokens tidsram på fyra år. På så sätt skapas en materielplan där Riksdagen ger tillstånd till försvarsmakten att inom en viss period anskaffa önskad materiel. Utöver detta har ministeriet en skyldighet att orientera bl.a. riksdagens försvarsutskott och reger- ingens säkerhetspolitiska ministerutskott samt det finanspolitiska utskottet vid mycket stora upphandlingar samt dess följder för både statens och försvarsmaktens finanser. 
 När riksdagen givit sitt tillstånd går Försvarsministeriet och för- svarsmakten vidare med aktuell upphandling. Processen med informa- tions- och offertförfrågningar initieras från Försvarsministeriet där även beslutsmandatet återfinns. Försvarsministern personligen beslutar om större och medelstora upphandlingar (normalt över- stigande 4 miljoner). Vad som är avgörande för att en upphandling ska klassas som större är dock inte endast den initiala kostnaden för projektet utan även framtida ekonomiska konsekvenser. Vid mindre upphandlingar (normalt understigande 4 miljoner) får för- svarsmakten själva fatta beslut. 
 Försvarsmaktens materiel- och logistikverksamhet 
 Försvarsmaktens materiel- och logistikbehov tillhandahålls av tre försvarsgrensanknutna materielverk samt av bolaget  
 Millog Oy 
 , som är en strategisk partner till den finska försvarsmakten. 
 Materielverken ansvarar för materielen till respektive armén, flygvapnet och marinen. Materielverkens uppgifter omfattar såväl forskning och utveckling som upphandlingar och logistik. Materiel- verken har tillsammans cirka 2 500 anställda och finns utspridda på ett flertal orter över hela Finland. Strukturen för logistikorganisationen är tillskapad så att hela landet ska täckas i samtliga beredskapslägen. 
 Arméns materielverk 
 Arméns materielverk, som är underställd kommendören för armén, är det största av de tre materielverken. Det är organiserat i ett hög- kvarter, fyra logistikregementen och tre centra. Materielverket svarar för anskaffningar av arméns och försvarsgrenarnas gemen- 
 257 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 samma krigsmateriel och har även vissa forsknings- och utveck- lingsuppgifter. Materielverket leder också det riksomfattande under- hållet av all krigsmateriel i armén och försvarsmaktens gemensamma materiel i alla beredskapslägen. Inom arméns materielverk finns även Sprängmedelsanstalten (SPRA) med fyra depåer samt Prov- skjutningsanstalten. SPRA ansvarar för kvalitetskontroll, produk- tion, skrotning och förstöring av sprängmedel medan Provskjut- ningsanstaltens huvuduppgift är att säkerställa funktionsduglighet av vapen och ammunition och att försvarsmaktens krav uppfylls. 
 Arméns materielverk har cirka 1 700 anställda och en årlig budget på cirka 600 miljoner euro. 
 Flygvapnets materielverk 
 Flygvapnets materielverk är underställt kommendören för flyg- vapnet och svarar för  
 forsknings-, 
  upphandlings- och underhålls- tjänster i samarbete med de förband som använder materielen och med olika företag. Materielverket ansvarar för anskaffning av  
 spanings-, 
  övervaknings- och ledningssystem, flygtrafiktjänst- och datakommunikationssystem, flygplan, helikoptrar och obemannade luftfarkoster med tillhörande reservdelar, testanordningar m.m. Materielens livscykel omfattar produktutveckling, upphandling, fram- tagande av instruktioner, reparation och underhåll, lagring, materiel- tjänster samt utrangering. Materielverket ansvarar därmed för flyg- vapnets krigsmateriel och dess underhåll i alla beredskapslägen. 
 Flygvapnets materielverk bedriver verksamheten i enhetliga processer, ett certifierat lednings- och miljöledningssystem, m.m. Materielverket har även ett gemensamt resurssparande datasystem med sina strategiska partners. 
 Flygvapnets materielverk svarar för ledningen av arrangemangen kring specialunderhållet inom flygvapnet och stödjer i denna roll genomförandet av driftsunderhåll och reparation av den materiel som används av försvarsmaktens förband. 
 Flygvapnets materielverk svarar för försvarsmaktens prov- flygningsverksamhet och provflygningsutbildning. Materielverket svarar för det internationella samarbetet inom forskning, upphand- ling och underhåll genom att verka som en del av det europeiska systemet samt genom att samarbeta med andra länder som använder samma materiel. 
 258 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Materielverket är organiserat vid sju enheter och har cirka 600 anställda. 
 Marinens materielverk 
 Marinens materielverk bildades 2006 ur det tidigare Rosario depå som bildades 1998 då marinen och kustartilleriet slogs samman. Marinens materielverk är en självständig enhet som är underställd kommendören för marinen. 
 Organisationen är uppdelad i fyra olika enheter och har cirka 200 anställda, varav två tredjedelar är civila. 
 Marinens materielverk utrustar förbanden och upprätthåller deras strids- och funktionsduglighet i alla beredskapstillstånd. Materielverket fokuserar på lagring och tekniskt underhåll av marinens specialmateriel under hela dess livscykel. Partnerskap och internationell verksamhet utgör viktiga delar av verksamheten. 
 Millog Oy 
 Finska försvarsmaktens ingick 2009 ett strategiskt partneravtal med bolaget Millog Oy. Patria Oy, som har finska staten som majori- tetsägare 
  
 7 
  
 , är största delägare i bolaget. Bolagets omsättning uppgår till cirka 70 miljoner euro. 
 När avtalet ingicks överfördes drygt 500 anställda till bolaget från försvarsmakten. Utöver personal så ingick även anläggnings- tillgångar till ett värde av cirka 6 miljoner euro i köpet. 
 Bolaget är kvalitetscertifierad av en extern aktör, vilket bedöms leda till effektivare verksamhetssätt, en jämnare kvalité i pro- duktionen och ökad transparens. 
 Bolaget är uppdelat i tre delar:  
 Lifecycle Management, Main- tainance and Support  
 samt  
 Material and Logistics Services 
 . Bolaget tillhandahåller underhåll och reparationer av bl.a. bepansrade fordon och avancerade vapen- och robotsystem. Bolaget genomför även modifieringar och anpassning till befintliga system och deltar med expertis i upphandlingar. Bolaget har även personal i arméns materielverk samt vid samtliga fyra logistikregementen. 
  
 7  
 Bolaget ägs till 73,2 % av finska staten och resterande 26,8 % av European Aeronautic Defence and Space Company (EADS). 
 259 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 Bolaget uppvisade goda resultat i den första årsredovisningen. Detta ansågs bero dels på färre anställda än först planerat samt en rationalisering av verksamheten. Resultatet medförde att redan efter första verksamhetsåret kunde en vinstdelning mellan bolaget och staten genomföras. 
  
 8 
  
 8.3 
  
 Norge 
  
 9 
  
 8.3.1 
  
 Allmänt 
  
 I Norge finns det två principiella skillnader jämfört med Sverige som är värda att notera inledningsvis. Den ena är ministerstyret och den andra är vissa av försvarsmyndigheternas ställning gentemot försvarschefen. 
 Det norska försvarsdepartementet ansvarar för och leder den säkerhetspolitiska inriktningen och den långsiktiga planeringen som krävs inom försvarsområdet. Flera av försvarsmyndigheterna är underställda försvarschefen och försvarsstaben. De möjligheter till samordning och effektivisering som uppstår utifrån detta för- hållande, t.ex. vad avser löne- och reseadministration, redovisning, arkivtjänst m.m. kan därmed beslutas av försvarschefen vilket också bedöms leda till ett ökat samarbete när det gäller effektivisering. 
  
 8.3.2 
  
 Forskning och utveckling 
  
 Huvuddelen av forskningen genomförs inom Forsvarets forsk- ningsinstitut (FFI), men det finns också flera studier som genom- förs inom respektive försvarsgren eller på Försvarshögskolan (FHS). På FHS finns också Institutet för försvarsstudier (IFS) som driver ett antal utvecklingsprojekt vilka kan sägas falla inom ramen för vad som är forskning och utveckling. 
  
 8 
  
 Det finns en överenskommelse där Försvarsmakten skjuter till medel om vinsten under- stiger 2 % och på motsvarande vis så delas vinsten om den överstiger 4 % (procentsatserna är en bedömning från Försvarsavdelningen i Helsingfors och har inte kunnat verifieras offici- ellt). 
  
 9 
  
 Redovisningen angående Norge bygger på underlag från Försvarsavdelningen i Oslo 2010-  
  
 12-01 
  (Föavd bet. 10 100:527,  
 Norge och forskning och utveckling, materielförsörjning samt logistikförsörjning 
 ,). 
 260 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Forsvarets forskningsinstitut 
 Forsvarets forskningsinstitut (FFI) har som mål att driva forskning och utveckling för försvarets behov. FFI är även rådgivare till försvarets politiska och militär ledning i frågor om framtid och ska hålla sig underrättad om trender i den vetenskapliga och militär- tekniska utvecklingen som kan påverka förutsättningarna för säker- hetspolitiken eller försvarsplaneringen samt ta nödvändiga initiativ för att ge ledningen insikt i utvecklingen. 
 Figur 8.1 Forsvarets forskningsinstitut 
  
 Källa 
  
 :  
 Försvarsavdelningen i Oslo. 
 FFI leds av en styrelse som är ansvarig för verksamheten. Den dagliga verksamheten leds av en administrerande direktör. I forsk- ningsmässiga frågor inhämtar institutet råd från Forsvarets forsk- ningspolitiske råd. 
 I samarbete med försvaret behandlas de olika projekten i För- svarets forskningsforum. Kontakten med försvaret stärks ytter- ligare genom årliga möten med försvarsdepartementet, försvars- staben och försvarsgrenarna. Vid dessa möten redovisas försvarets behov av forskning och utveckling samtidigt som institutet redo- visar sina förslag till olika projekt för att möta olika behov, även de som kommer från t.ex. industrin. 
 Institutet har cirka 700 anställda och erhåller en grundbudget på 163 miljoner NOK, vilket anslås av försvarsdepartementet. 
 261 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 Anslaget utgör kostnaden för att upprätthålla förmågan till bas- forskning. Institutet har även intäkter dels från projekt inom för- svaret på cirka 400 miljoner NOK och dels från externa beställare, framför från försvarsindustrin, på cirka 75 miljoner NOK. Verk- samheten har de senaste fem åren ökat med cirka 15 procent när det gäller antalet anställda medan intäkterna har ökat med cirka 30 procent. Institutet levererar cirka 500 forskningsårsverk per år (dvs. forskare och ingenjörer som levererar timmar in i projekt). Institutet genomför eller deltar i cirka 110 projekt per år och de flesta projekten löper över en tre års period. Institutet levererar varje år en årsrapport och en fyraårig forskningsplan som visar bredden, de överordnade målen, utmaningarna och resultatet av verksamheten. 
 I Norge utgör forskning och utveckling mellan  
 2–4 
  procent av försvarsbudgeten. Institutet har dock inte några särskilda eko- nomiska resurser för att lösa akut forskning utan sådana insatser kräver ny finansiering. 
 Norge har traditionellt haft ett relativt brett internationellt sam- arbete inom försvarsforskningen. Samarbetet omfattar stora nationer som USA och Storbritannien men också mindre nationer som Neder- länderna och Sverige. Under de senaste åren har försvarssamarbetet mellan de nordiska länderna fått ökad politisk vikt och forskningen är en del av initiativet. Institutet bedömer dock att det finns det stora utmaningar för försvarsforskningen i små länder. 
 Institutet för försvarsstudier 
 Institutet för försvarsstudier (IFS) inrättades 1980 och är en del av Försvarshögskolan. Institutet har som huvuduppgift att bedriva forskning inom området säkerhetspolitik och försvaret i ett total- försvars- och samhällsperspektiv. Institutet arbetar framför allt med grundforskning inom det säkerhetspolitiska området, den synergi som uppstår i fältet mellan den historiska och nutids- orienterade forskningsmiljön i områden norsk, europeisk och transatlantisk försvars- och säkerhetspolitik och med att fylla tom- rummet mellan den militära kompetensen och universitetens kompetens inom humaniora och samhällskunskap. Verksamheten bygger i stort på att förmedla kunskapen genom publicering av skrifter, genomförande av seminarier och deltagande i konferenser. 
 262 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Institutet har 21 anställda på heltid och 17 anställda på projekt- basis. Utöver detta har de flera master- och seniorstipendiater och gästforskare som är knutna till institutet för kortare eller längre perioder. Institutet har en budget på cirka 40 miljoner NOK. 
  
 8.3.3 
  
 Materielförsörjning 
  
 Försvarsdepartementet styr materielanskaffningen genom att ange olika rambetingelser. Konceptet för materielanskaffning av ny materiel till försvaret, eftersträvas att följas vid all anskaffning, se figur 8.2. Vid stora eller omfattande anskaffningar såsom radar- system, fartyg, stridsflyg, stridsfordon m.m. följs denna process. Det innebär att det finns en inneboende känslighet för budgetför- ändringar vilket inte sällan lett till att anskaffningar flyttats fram och åter i tiden. 
 Den förändrade situationen, från att försörja och vidmakthålla ett försvar som skulle användas nationellt, har resulterat också i ett behov av en mer händelsebaserad anskaffning. Plötsligt förändrade behov, t.ex. i insatsen i Afghanistan, kan leda till s.k. snabbanskaff- ning för att minska risken för de egna soldaterna, vilket ofta leder till lösningar där anskaffning görs av vad som är tillgängligt på marknaden och genom snabba politiska beslut. 
 Figur 8.2 Materielanskaffning 
  
 Källa 
  
 :  
 Försvarsavdelningen i Oslo. 
 263 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 Beslutsmandaten är reglerade i termer av investeringens/anskaff- ningens storlek där gränserna fastställs varje år och således kan ändras. För närvarande gäller att investeringar överstigande 500 miljoner NOK beslutas av Stortinget, upp till 500 miljoner NOK får beslutas av försvarsministern och anskaffningar upp till 75 miljoner NOK får beslutas av behörig tjänsteman på Försvars- departementet. 
 Försvarschefen har dock rätt att i synnerliga undantagsfall, kopplat till trängande behov för pågående insatser, fatta beslut om anskaffningar av befintliga produkter upp till 150 miljoner NOK. 
  
 8.3.4 
  
 Försvarslogistik 
  
 Norge beslutade 2001 att sammanföra hela logistikverksamheten med syftet att åstadkomma rationaliseringar och en effektivisering. Från att ha varit organiserat i olika divisioner och som process- organiserad verksamhet inom en materieldivision och en drift- division har utveckling fortsatt mot att materielanskaffning och logistikverksamhet betraktas som en helhet i dag. 
 Enligt norska försvarsmaktens definition är försvarslogistik skapande och användande av materiel, tjänster, och underhåll till stöd för militära operationer. Det omfattar både utbildning, plan- läggning och genomförande av följande verksamheter: 
  
 anskaffning, lagerhållning och fördelning av materiel och under- håll, 
  
 förebyggande underhåll, bärgning och reparationer, 
  
 transport och evakuering, 
  
 sjukvårds- och veterinärtjänst, 
  
 bygg- och anläggningstjänst, 
  
 förplägnad och inkvartering samt 
  
 administration för att kunna anskaffa och förmedla tjänster. 
  
 264 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Försvarets Logistikorganisation (FLO) 
 Huvuddelen av den samlade logistikverksamheten är i dag samlad under Försvarets Logistikorganisation (FLO) och gemensamt för FLO:s uppgifter är att organisationen ska stödja styrkepro- ducenterna 
  
 10  
  
 och försvarets operativa enheter nationellt och inter- nationellt. 
 FLO:s tidigare organisation 
 FLO:s centraliserade organisation etablerades 2005 varvid ansvaret för olika regionala stödfunktioner överfördes från försvarsgrenarna till FLO. Detta medförde att verksamheten kom att omfatta allt från materielinvesteringar till förplägnad i garnisoner och på baser. FLO blev därigenom försvarets centrala och i princip enda aktör på logistikområdet. FLO kom att disponera ungefär hälften av för- svarsbudgeten och hade cirka en tredjedel, dvs. omkring 5 900, av försvarets anställda. Det mesta av försvarets logistikverksamhet var således samlat i en organisation i syfte att uppnå rationaliserings- vinster. 
 FLO:s verksamhet kom dock att uppfattas som omfattande, mångfacetterad och komplex vilket medförde att anskaffning och förvaltning av försvarets materiel kom i skymundan, samtidigt som organisationens storlek och komplexitet uppfattades medföra flera ledningsmässiga utmaningar. Därtill ansåg de olika försvars- grenarna att det fanns små möjligheter att lokalt hantera mer nära- liggande prioriteringar av verksamheten. Vidare upplevdes från vissa håll att det fanns oklara gränssnitt mellan FLO och armén vid internationella insatser. Den norska regeringen såg det därför som nödvändigt att vidareutveckla FLO för att möjliggöra ett starkare fokus på organisationens kärnverksamhet, dvs. att anskaffa, vid- makthålla och leverera materiel och underhåll. 
 FLO:s nuvarande organisation 
 2009 beslutades därför att ändra organisationen genom att återföra delar av den lokala/regionala logistikverksamheten till försvars- grenarna. Denna förändring genomfördes våren 2010 vilket innebär 
  
 10  
 I Norge är försvarsgrenscheferna (Generalinspektörerna för armén, marinen och flyg- vapnet) ansvariga för förbandsproduktionen. 
 265 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 att det i dag finns liten eller ingen utvärdering om önskad effekt har uppnåtts. 
 FLO ansvarar i dag för försvarets materielupphandlingar, större underhåll och uppgraderingar av utrustning och materiel samt för- sörjningstjänsten vilket bl. a. innebär att centrallager m.m. är kvar under FLO. 
 FLO har ett s.k. systemansvar för all materiel i försvaret vilket innebär ett komplett ansvar för materielens hela livscykel. FLO ska således vara en kapacitetsorganisation som ska stödja gemensam verksamhet, arméstridskrafterna, marinstridskrafterna och flyg- stridkrafterna. Huvudfokus kan sägas vara att genomföra materiel- anskaffning, drift av materielsystem med ett livscykelperspektiv samt avveckling av materiel. 
 Beslutet innebär att FLO i dag har drygt hälften av den ursprung- liga organisationen och består av cirka 3 100 anställda, av vilka en tredjedel utgörs av militära befattningar och resterande är civila befattningar. Syftet med den genomförda förändringen var inte att spara pengar eller minska personal utan att skapa möjlighet till bättre fokus samt ge chefer på lokal nivå möjlighet att åstadkomma optimala lösningar lokalt. 
 Figur 8.3 Försvarets logistikorganisation (FLO) 
  
 Källa 
  
 :  
 Försvarsavdelningen i Oslo. 
 I den nya organisationen har det varit viktigt att stärka det materiel- mässiga understödet av försvarets operativa verksamhet. Verk- 
 266 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 samheten har organiserats i systemområden för  
 land-, 
 sjö-, 
 luft-, 
  gemensamma samt informations- och kommunikations- (IKT) system. Organisationen syftar till att tydliggöra och sammanhålla materielinvesteringar, ägarskapsförvaltning, ingenjörtjänster och fackmyndighetsrollen inom försvarets hela spektrum av materiel- system. 
 Organisationen förutsätts förenkla ledningen av verksamheten, förbättra möjligheten till ledning och koordinering internt samt kunna ta ett bättre ansvar för materielsystemen från vaggan till graven och vara en kontaktpunkt för användarna. 
 FLO verksamhet omspänner drygt 40 procent av försvars- budgeten varav cirka hälften  
 (8–8,5 
  Holmes) går till anskaff- ning och cirka hälften går till drift och underhåll. 
 Verkstäder för tyngre och mer omfattande underhåll är kvar i FLO:s linjeorganisation. Det är inom dessa verksamhetsområden som de största möjligheterna till integration och samarbete med industrin och bi- och multilaterala samarbeten bedöms finnas och som underlättas genom att de finns samlade under en och samma chef. 
 FLO har totalansvar för den övriga försörjningstjänsten inom försvaret vilket omfattar anskaffning, lagring, distribution och leverans varor och tjänster. Primärt rör sig detta om ut- och inleverans av personlig utrustning och drifttjänster. Det har etablerats en genom- gående försörjningsprocess i FLO för att säkerställa ett helhets- ansvar för försörjningstjänsten. Försörjningslagren och försvarets anskaffning av varor kan då sammanhållas under ett ansvar och där- med ge mer effektiv och enhetlig ledning av lagerhållning i för- svaret. 
 Även drift och underhåll av försvarets olika ledningssystem är kvar under FLO. Dock kommer sådan verksamhet som kan kopplas till det som benämns NBF (Nätverksbaserat försvar) att inordnas under en ledningsinspektör som får ett överordnat ansvar för detta. 
 I samband med den senaste organisationsförändringen framhölls som ett motiv till förändringen att det bara är genom en samman- hållen syn och sammanhållen verksamhet som man uppnår både effektivitet och rationalitet. Det påpekades att svårigheterna ligger inte i de skilda faserna utan i övergången dem emellan. Materiel ska modifieras, renoveras och förrådsställas för kortare eller längre tider och det är i övergången mellan dessa faser och den normala driften som svårigheterna uppstår och då gäller det att ha en sam- 
 267 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 manhållen bild över verksamheten för att kunna uppnå störst effekt på kortast tid. Genom att ha kontroll på materiel i dess olika faser, konfigurationen på materielen och de underhållsåtgärder som behöver vidtas så får man också bättre kontroll på ekonomin. Styrkan i att ha en organisation som svarar för investering, drift och avveckling kan därför inte överskattas. 
 I samband med förändringen värderades även alternativet att flytta in FLO under försvarsdepartementet vilket dock inte gjordes med huvudmotivet att logistiken är en central del av försvarschefen insatsförmåga. Eftersom FLO alltjämt lyder under försvarschefen innebär förändringen att FLO i huvudsak kommer att fokusera på materielrelaterade frågor ur ett livscykelperspektiv, vilket bedöms skapa bättre förutsättningar för försvarsdepartementet att följa upp verksamheten. 
 Försvarets materieltillsyn 
 Försvarets materieltillsyn flyttades från FLO till försvarsstaben i syfte att ge försvarschefen ett organ som delvis kan kvalitetssäkra FLO åtgärder inom materielområdet. 
 Lokalt underhåll och övrig försörjning 
 I den verksamheten som bedrivs inom en garnison eller bas har underhållet återgått till den störste lokale brukaren (garnisonschef som lyder under försvarsgrenschef) med avsikten att ge denne bättre möjlighet att säkerställa att förbandet har tillräcklig kvantitet av och kvalitet i den materiel som används för utbildning av för- band. Det förbandsnära underhållets personal ska därmed också få en större känsla för att tillhöra samma förband, vilket underlättar rekrytering till internationella insatser. I dag finns det personal som i insatsorganisationen bemannar olika enheter vid insats och övning men som inte tillåts arbeta med samma verksamhet på basen utan där hanteras underhållet av civilanställd verkstadspersonal. Detta vill man ändra på så att insatsorganisationen hamnar i fokus och rätt personal följer förbandet vid insats och övning. 
 268 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Försvarsindustrin – Outsourcing 
 Den norska försvarsindustrin är i många fall delvis statsägd vilket gör att näringsdepartementet har intressen i försvarets olika anskaff- ningar. Utgångspunkten är att norsk industri genom motköp ska garanteras samma summa som satsas i anskaffning av utrustning från andra länder. Detta förhållande gäller anskaffningar av en viss volym (normalt överstigande 50 miljoner NOK), medan små kom- pletteringsanskaffningar eller system som inte överskrider en viss summa hanteras utan dessa krav. 
 Motköpskravet har, enligt uppgift, varit mycket framgångsrikt för norsk industri och bidragit till att Norge utvecklat produkter som givit en spridningseffekt utanför den rent militära arenan. 
 Utkontraktering av verksamhet från försvaret till industrin bedöms under perioder med lägre omsättning kunna bidra till att vidmakthålla en försvarsindustriell förmåga att underhålla och till- verka ett visst materielsystem samtidigt som de skulle innebära reducerade kostnader för försvaret. 
 I Norge har dock nuvarande regering, med stöd från FLO, kon- staterat att det är inom få områden som det blir billigare att låta industrin ta ansvar för underhåll av system på mer regelbunden basis. Detta sägs grundas på att industrin drivs av ett vinstintresse vilket gör att de måste göra samma sak effektivare än t.ex. för- svarets verkstäder för att skapa utrymme för vinst. Bedömning är då i stället att om industrin klarar det så måste försvaret kunna göra samma effektivisering och därmed nå samma effekt till lägre kost- nad. 
 När det gäller verksamhet där industrin har flera kunder så kan det dock bli billigare för försvaret att avveckla sin egen förmåga eller verksamhet och istället köpa t.ex. taxitjänster, underhåll av personbilar, vissa transporter m.m. 
  
 11  
  
 På sikt bedöms dock de ökade kostnaderna vid anskaffning och drift, samtidigt som man vill bibe- hålla industriell förmåga, att bidra till att även Norge kommer se mer till möjligheten att lägga mer underhåll på industrin. 
  
 11  
 Ett exempel där man dock har haft en delvis annan syn är kopplat till deltagandet i operation Atalanta i Adenbukten, där man lät Wilhelmsen Shiping svara för hela försörjning av den deltagande fregattens behov m.m. Det var naturligt då de har ett stort kontaktnät i de olika aktuella hamnarna och då de även stödjer försvaret med transporter till Afghanistan. 
 269 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 8.4 
  
 Nederländerna 
  
 12 
  
 8.4.1 
  
 Allmänt 
  
 I Nederländerna är regeringskansliet och myndighetsstrukturen mer integrerad än i Sverige med ett departement (de Bestuurs- staf) under ministern som är mer jämförbar med andra nationers Ministry of Defence (MoD). MoD i Nederländerna innefattar även de strategiska myndighetsnivåerna och består av cirka 2 000 per- soner med en driftsbudget på 120 miljoner euro. 
 Figur 8.4 Nederländernas försvarsorganisation 
  
 Källa 
  
 :  
 Sveriges reseattaché i Haag 
 . 
  
 Försvarschefen med försvarsstab utgör en del av MoD. Ansvaret för försvarschefen omfattar operativ kravställning, operativ styr- ning av försvarsgrenarna samt insatser. De fyra försvarsgrenarna finns samlade i ett operationellt kommando underställt MoD. 
 Parallellt med det operationella kommandot finns två stödjande försvarsgrensgemensamma enheter (organisationer) som styrs av 
  
 12  
 Redovisningen angående Nederländerna bygger på underlag från Sveriges reseattaché Haag  
 2010-10-18 
  bet. Ö008/2010 ( 
 RFI svar på begäran av Utredningen om framtida försvarsstrukturer 
 ). 
 270 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 MoD. Den ena, benämnd  
 de Defensie Materieel Organisatie 
 (DMO), arbetar med materiel och därtill kopplade logistikfrågor. Den andra, benämnd  
 het Commando DienstenCentra  
 (CDC) är en övergripande organisation för övrigt stöd och tjänster. Vidare finns forskningsorganisationerna  
 Toegepast Natuurwetenschappelijk Onderzoek instituut  
 (TNO) och flygforskningsorganisationen 
 Netherlands Aerospace Laboratory  
 (NLR). 
  
 8.4.2 
  
 Forskning och utveckling 
  
 Med försvaret som en viktig kund finns dels forsknings- organisationen TNO och dels  
 (flyg-) 
  forskningsorganisationen NLR. 
 TNO är en bred organisation som arbetar med innovations- och forskningsfrågor i Nederländerna inom flera andra områden än försvar och säkerhet och är därmed en resurs för flera olika politik- områden. 
 TNO hade 2009 en total omsättning på 576 miljoner euro och har totalt cirka 3 900 anställda. 
 TNO och NLR har en affärsmässig relation till MoD. Dock finns det anslagsposter i försvarsbudgeten på cirka 65 miljoner euro till de båda organisationerna för programfinansiering och kon- traktsbunden forskning i syfte att vidmakthålla en kunskapsbank. När försvaret eller DMO lägger forskningsbeställningar tillkom- mer kostnader som belastar den beställande parten. Den priori- terade uppgiftsställningen till organisationerna är att stödja för- svaret med riktad forskning och utveckling samt de i försvars- industristrategin utpekade forskningsområden. 
 För närvarande pågår ett arbete i Nederländerna syftande till en reduktion med 20 procent av kostnaderna för i första hand forsk- ning, där medvetna val ska göras genom att utpekade kompetens- områden avvecklas. 
  
 8.4.3 
  
 Materielförsörjning och logistik 
  
 DMO 
 DMO verkar som en försvarsmaktsgemensam enhet och ansvarar för anskaffning, vidmakthållande samt avveckling av materiel och inter- nationellt materielsamarbete. 
 Den del av DMO som styr policy, övergripande materielprocess och internationella materielsamarbeten är organisatoriskt en del av 
 271 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 MoD. Operativa kravställningar från försvarschefen omsätts av DMO till förmågekrav och styrningar för materiel och underhåll. 
 Materielprocessen 
 DMO ansvarar för materielprocessen (DMP) inklusive policy för logistik, inriktning av forskning och utveckling. DMP finns utför- ligt beskriven och stadfäst genom överenskommelse mellan MoD och parlamentet. Processen utvärderas årligen och när endera parten så påkallar genomförs en revision av processen. Processen kan sägas ha två syften, dels resulterar den i en årlig transparent redovisning till parlamentet, dels garanterar den att såväl den fastlagda materielanskaffningsstrategin som försvarsindustri- strategin efterkoms på ett strukturerat sätt. 
 Processen som är iterativ bygger på fem väl definierade besluts- steg med tydliga mål. Gränser i ekonomiska termer, eller andra anledningar finns specificerade för vilka processteg som ska genom- föras. Noterbart är att det i processbeskrivningen betonas aspekter som behov av avsteg för uppkomna insatsbehov, kommersiella aspekter med behov av sekretess, betoning av Nederländernas för- svarsindustriella möjligheter, internationella samarbeten m.m. 
 Logistik 
 Inom DMO finns en logistikenhet som ansvarar för allt logistiskt stöd och strategisk förrådshållning ner till nivån förbandsknutet underhåll vilket genomförs av försvarsgrenarna och dess förband. Strävan är att i samband med anskaffning även upphandla logistiskt stöd från industrin, även kopplat till insatsverksamhet. 
 DMO består av cirka 6 000 personer med en driftsbudget på cirka 235 miljoner euro. Verksamhetens omsättningen är cirka 2,3 miljarder euro. 
 Det försvarsgrensanknutna underhållet, samt logistikstöd till insatser, leds av och genomförs inom respektive försvarsgren. Inom armén är cirka 6 500 personer organiserade för detta. 
 272 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 8.4.4 
  
 Övrigt stöd och tjänster 
  
 CDC 
 CDC bildades genom sammanslagning av flera mindre enheter 2005. CDC är en mycket bred tjänste- och stödleverantör till hela för- svarsorganisationen inom bl.a. områdena; 
  
 informations- och ledningssystem (såväl operativa som verk- samhetsledningssystem (SAP under införande)), 
  
 transporter, såväl strategiska som övriga, 
  
 HR, 
  
 sjuk- och hälsovård, 
  
 infrastruktur, 
  
 officersutbildning (FHS), 
  
 m.m. 
  
 CDC har cirka 13 000 anställda, 130 miljoner euro erhålles som en budgetpost för interna verksamheter, därutöver erhålls 1,1 miljarder euro i så kallade programutgifter. Om detta utgör full kostnadstäck- ning eller om det därutöver även finns kostnader som är intäkts- finansierade är inte klarlagt. 
  
 8.5 
  
 Sammanfattning 
  
 Ledning, styrning och organisation 
 I de länder som studerats kan det konstateras stora skillnader i den övergripande förvaltningsstrukturen. Finland kan sägas ha en struktur som är mest lik Sverige med en tydlig delning mellan den politiska nivån och myndighetsnivån. Norge har inordnat försvars- chefen i försvarsdepartementet medan staben finns utanför, med en organisation som väl speglar försvarsdepartementets. Neder- länderna har en helt integrerad försvarsministerie- och myndighets- ledningstruktur. 
 Lednings- och styrningsmässigt finns således såväl likheter som skillnader mellan de olika länderna. Interaktionen mellan parla- mentsnivån och regeringsnivån är tydlig, om än olika utformad. Oftast föreligger fleråriga försvarspolitiska inriktningar som beslutats 
 273 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 i Riksdagen/Parlament till grund för den mer direkta styrningen och ledningen, samtidigt som det kan sägas finnas väl etablerade och formaliserade processer vid större anskaffnings- eller investerings- beslut där respektive parlament i vissa fall ytterst har beslutsrätten. Den kollektiva regeringsmakten som vi känner från Sverige är mer att ses som ett undantag och istället kan betydligt större mandat sägas vara kopplade direkt till statsrådet. 
 Skillnaderna organisatoriskt är också relativt stora jämfört med Sverige. 
 I Finland finns det fortfarande en tydlig uppdelning i tre för- svarsgrenar när det gäller materiel- och logistikverksamheten, t.ex. så har varje försvarsgrenschef ett eget materielverk och det finns en logistikorganisation som kan sägas vara inriktad mot Finlands mer territoriella fokus. 
 I Norge är rollen för försvarsgrenscheferna att vara förbands- producenter med lokalt/regionalt logistikansvar medan materiel- och logistikverksamheten på den centrala nivån är samordnad i en separat organisationsenhet underställd försvarschefen. 
 I Nederländerna är försvarschefen en operativ kravställare gente- mot de särskilda och försvarsgrensgemensamma materiel- och logi- stikorganisationerna som lyder direkt under försvarsministeriet. Där- utöver utövar försvarschefen operativ styrning av insatser och för- svarsgrenarna, vilka sin tur svarar för förbandsanknutet underhåll och logistikstödet till pågående insatser. 
 Det kan vidare konstateras att försvarslogistikens olika delar är personalkrävande i de studerade länderna. 
 I Finland består de tre försvarsgrensanknutna materielverken av cirka 2 500 anställda. Därutöver finns den strategiska företags- partnern Millog Oy. 
 I Norge består FLO av 3 100 anställda och till detta ska läggas de lokala och regionala logistikverksamheter som är underställda respektive försvarsgren. Hur pass personellt omfattande dessa är, samt vilka delmängder som är insatsorganisationsbundna är dock inte klarlagt. 
 I Nederländerna har de två centrala och försvarsmakt- gemensamma organisationerna DMO och CDC cirka 19 000 anställda. Därutöver finns det logistikverksamheter inom försvars- grenarna där det bara inom armén bedöms finnas cirka 6 000 personer knutna till detta. Hur stor del av dessa som utgör eller ingår i insatsorganisationen är dock inte klarlagt. 
 274 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 Forskning och utveckling 
 Jämfört med Sverige så finns det i alla de tre länderna likheter vad gäller forskningsinstitut med försvarsmakten som huvudkund/- beställare. 
 I Finland är det en relativt sett liten organisation som kan sägas vara en integrerad del med försvarsmakten och därmed i huvudsak finansierad inom ramen för försvarsmaktens anslagsmedel. Dess- utom genomförs det vissa forsknings- och utvecklingssatsningar inom de försvarsgrensanknutna materielverken. En mycket begränsad del av omslutningen kommer från externa kunder utan- för försvaret, dock arbetar man aktivt med att söka finna partner- liknande forskningsprojekt med universitet och näringsliv inom vissa områden. 
 I Norge och Nederländerna finns det särskilda institut skilda från respektive försvarsmakt men underställda respektive försvars- departement. Utöver en begränsad anslagsdel som tilldelas från regeringen, för viss grundforskning men också för att skapa möjlig- het att skapa och vidmakthålla viss grundläggande kompetens, finns i huvudsak en affärsmässig relation gentemot försvarsmakten. I båda länderna har instituten i inte obetydlig omfattning även externa beställare, såväl från andra politikområden och departement som internationella och industriella beställare. Såväl i Finland som i Norge genomförs också, precis som i Sverige, viss forskning vid respektive lands försvarshögskola, i båda fallen dock i begränsad omfattning. 
 I Norge har verksamhetens omfattning  
 ökat  
 under senare år och huvuddelen av de projekt som drivs är fleråriga. Årligen redovisas såväl en årsrapport som en plan för de kommande fyra åren. I Nederländerna är den aktuella situationen delvis den motsatta där man nu söker  
 minska  
 kostnaderna med 20 procent genom att ta bort vissa forskningsområden. 
 Materielprocessen 
 Materielanskaffningen är reglerad i de studerade länderna bl. a. i form av termer som processer, interaktion och beslutsmandat. Det kan noteras att beslutsmandaten i de studerade länderna i princip enbart återfinns på den politiska nivån medan de i Sverige, om 
 275 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 regeringen inte särskilt anvisat annat i myndigheternas reglerings- brev, är delegerade till myndigheterna. 
 I Finland har försvarsministern att förhålla sig till den beslutade vitboken vilken är att betrakta som en av Riksdagen godkänd materielplan för en fyraårs period. Undantag från detta finns för upphandlingar som understiger fyra miljoner euro, i vilket fall försvarsmakten får fatta beslut om anskaffning. 
 I Norge fastställs årligen beslutade investeringsnivåer, vilka sedan ligger till grund för beslutsmandaten. Större anskaffningar, normalt överstigande 500 miljoner NOK, måste underställas Stor- tinget för beslut. Försvarschefen får i undantagsfall fatta beslut i ärenden upp till 150 miljoner NOK under förutsättning att det angivna behovet är direkt kopplat till pågående insatser. 
 I Nederländerna är processen mellan Parlamentet och försvars- ministeriet reglerad i syfte att aspekter såsom transparens, inter- nationella samarbeten och försvarsindustriell påverkan ska kunna följas. Processen revideras årligen, men kan även revideras när ena parten påkallar det. 
 Gemensamt för de studerade länderna är att anskaffningar av större eller komplexa system som bedöms komma att få stor påverkan ekonomiskt eller pågå under flera år särskilt ska värderas. Det är dock inte helt tydligt hur själva anskaffningsinvesteringen vid beslutstillfället värderas gentemot den beräknade livscykelkost- naden. 
 Försvarslogistik och livscykelperspektiv 
 I de tre studerade länderna kan begreppet försvarslogistik, i dess mening att sammanhålla materielförsörjning och logistikverk- samhet under anskaffnings- och vidmakthållandefaserna, anses vara implementerat. I princip finns det ingen uppdelning mellan en materielförsörjningsprocess och en logistikverksamhetsprocess. Vissa uppdelningar förekommer dock där enklare logistik- verksamhet emellanåt tillhandahålls av särskilda enheter eller lokalt/regionalt anknutet. 
 Finland är det land som har gått längst i samverkan med näringslivet genom att ett särskilt statligt dominerat bolag skapats med vilket försvaret knutet ett strategiskt och flerårigt partner- skapsavtal för underhåll av tyngre  
 (armé-)materiel 
  samt avancerade vapensystem. I Finland hålls också livscykelansvaret ihop, dock 
 276 
  
 SOU 2011:36 
  
 Internationell utblick 
  
 finns det en uppdelning mellan respektive försvarsgren och därmed kan det något förenklat sägas finnas tre parallella processer bero- ende på materielsystemens hemvist. I Norge har FLO ett system- ansvar för all materiel i försvaret vilket innebär ett komplett ansvar för materielsystemens hela livscykel. Förbandsanknutet underhåll kopplat till förbandsproduktion har dock nyligen återförts till lokal/regional nivå. 
 I Nederländerna svarar organisationen DMO för materielens hela livscykel omfattande anskaffning, vidmakthållande och avveckling. Det är inom DMO som försvarschefens operativa krav omsätts till styrningar och målsättningar för materielsystemen, det logistiska stödet och underhållet inklusive strategisk förråds- hållning. I samband med anskaffningar eftersträvas att logistiskt stöd under vidmakthållandefasen ska ingå i upphandlingen. Parallellt med DMO finns det även en försvarsmaktsgemensam tjänste- och stöd- leverantör direkt under försvarsministeriet för  
 icke-materiel- 
  anknuten logistik. 
 Det kan noteras att inom ramen för materielanskaffningen är livscykelperspektivet betonat i samtliga studerade länder. Före- komsten av en sammanhållen försvarslogistikprocess kan därför också sägas innebära att livscykelperspektivet i processen är fram- trädande. Detta förhållande anges även i mer uttryckliga termer som varande en mycket viktig och avgörande faktor ur såväl ett kostnads- som tillgänglighetsperspektiv. 
 Effektivitet 
 En berättigad fråga att ställa i detta sammanhang är om materiel- och logistikverksamheten i de studerade länderna kan anses vara mer effektiv än den nuvarande svenska modellen? Detta är dock en frågeställning som inte enkelt låter sig besvaras. En grundläggande aspekt i detta är hur effektivitet ska mätas. Är det i tid från initiering till operativ nytta, eller är det i termer av kost- nad/materielsystem/driftår, eller är det i kostnaderna för berörda organisationer/myndigheter i förhållande till faktiska leverantörs- kostnader för anskaffning respektive drift av materiel? 
 Andra faktorer som värderas i respektive nations överväganden är t.ex. leveranssäkerhet, internationella samarbeten och inter- nationella beroenden, vilka kan värderas säkerhetspolitiskt olika. 
 277 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2011:36 
  
 Därtill kan näringspolitiska och industriella hänsyn vara styrande ur ett nationellt helhetsperspektiv. 
 Försvarsindustriella aspekter 
 Såväl nationell försvarsindustri som försvarsindustriella aspekter kan sägas vara viktiga delfaktorer inom ramen för försvarslogistik- verksamheten i de studerade länderna. 
 I Finland har den industriella aspekten varit särskilt betydelse- full inom ramen för tyngre och mer komplexa materielsystems vid- makthållandefas i form av ett strategiskt partnerskap med försvars- makten. Ett partnerskap som initierats från statlig nivå genom bildandet av ett särskilt bolag, Millog Oy, i vilken det statligt dominerade företaget Sanchez är största delägare. 
 I Norge är den industriella aspekten tydlig och om nationell industri inte utgör leverantör vid anskaffning ska som regel mot- köp garanteras. Däremot präglas synen i Norge av viss skepsis till att låta industrin ta ansvar för underhåll av materielsystem då det enligt norsk uppfattning inte kan klargöras att den kan göra det effektivare eller billigare. Denna syn har dock till del kommit att förändras, och bedöms allt mer komma att förändras, vid genom- förande av insatser. 
 I Nederländerna är en formell försvarsindustristrategi framtagen som bl.a. används som referens mot vilken materielanskaffningar prövas. 
 I vad mån de studerade ländernas olika förhållningssätt till för- svarsindustriella frågeställningar kan sägas gynna det aktuella landets försvarsmakter ligger utanför utredningen bedömning, däremot kan konstateras att såväl försvarspolitiska som närings- politiska motiv påverkar ländernas ageranden i försvarsindustriella frågor. 
 278 
 9 Det framtida försvaret 
  
 9.1 
  
 Utgångspunkter, m.m. 
  
 I kapitel 2,  
 Utgångspunkter 
 , anges kortfattat några centrala delar i den försvarspolitiska inriktningen, vilken ligger till grund för utred- ningens direktiv och arbete. I det följande utvecklas detta i syfte att utgöra utgångspunkter för fortsatta resonemang och förslag kring bl.a. annat framtida behov, verksamhetsformer, uppgiftsfördelning och processer. 
 Riksdagen har i juni 2009 beslutat den nya försvarspolitiska inriktningen i enlighet med regeringens proposition  
 Ett användbart försvar 
  
 1 
  
 . Mot denna bakgrund har regeringen den 19 november 2009 utfärdat förordning (2009:1204) om ändring i förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten 
  
 2 
  
 . Regeringen har den 21 december 2009 i regleringsbrevet för budgetåret 2010 
  
 3  
  
 avse- ende Försvarsmakten och i Inriktningsbeslut för Försvarsmakten  
 2010–2014 
  
 4 
  
 närmare angett Försvarsmaktens uppgifter. 
 I ovan nämnda proposition anges den försvarspolitiska inrikt- ningen: 
 Förmågan till väpnad strid bör utgöra grunden för att upprätthålla och utveckla ett militärt försvar. 
 Målet för det militära försvaret ska fr.o.m. 2010 vara att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara Sverige och främja vår säkerhet. Detta ska ske genom att: 
  
 - 
  
 hävda Sveriges suveränitet, värna suveräna rättigheter och nationella intressen, 
  
 - 
  
 förebygga och hantera konflikter och krig, samt 
  
 1 
  
 Prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 
  
 2 
  
 Regeringen har utvecklat sin styrning ytterliggare och utfärdat förordning (2010:650) om ändring i förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten med ikraftträdande den 1 augusti 2010 samt förordning (2010:1468) om ändring i förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten med ikraftträdande den 1 januari 2011. 
  
 3 
  
 Regeringsbeslut (Fö nr 1), den 21 december 2009. 
  
 4 
  
 Regeringsbeslut (Fö nr 3), den 14 januari 2010, Fö2009/1534/MIL (Slutligt). 
  
 279 
  
 Det framtida försvaret 
  
 SOU 2011:36 
  
 - skydda samhället och dess funktionalitet i form av stöd till civila myndigheter. 
 Samma proposition anger därefter följande uppgifter för Försvars- makten: 
 Försvarsmakten bör bidra till målen för vår säkerhet och till målen för det militära försvaret genom att enskilt och tillsammans med andra myndigheter, länder och organisationer, lösa följande uppgifter: 
  
 - 
  
 försvara Sverige och främja vår säkerhet genom insatser på vårt eget territorium, i närområdet och utanför närområdet, 
  
 - 
  
 upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet och i enlighet med internationell rätt värna suveräna rättigheter och nation- ella intressen i området utanför detta och 
  
 - 
  
 med befintlig förmåga och resurser bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov. 
  
 Detta utvecklas därefter i nämnda proposition till krav på operativ förmåga som anges enligt följande; 
 Försvarsmakten ska fr.o.m. 2010 ha en operativ förmåga som möj- liggör att Försvarsmakten kan genomföra omvärldsbevakning, insatser och utveckling av insatsorganisationen. Denna operativa förmåga ska uppnås enskilt och tillsammans med andra. 
 Regeringen anger i skäl för sin bedömning kvantitativa och kvalita- tiva termer och mått som bör uppnås inom de tre områdena, omvärldsbevakning, insatser och utveckling 
  
 5 
  
 . I propositionen anges inga uppgiftsställningar eller explicita mål för de övriga här berörda myndigheterna. I stället ger regeringen sin syn i övergripande verk- samhetstermer i avsnitt 6.6  
 Materielförsörjning och logistik  
 respek- tive i avsnitt 6.7  
 Forskning och utveckling 
 . 
  
 5  
 Prop. 2008/09:140, s.  
 39–44. 
  
 280 
  
 SOU 2011:36 
  
 Det framtida försvaret 
  
 9.2 
  
 Förändringar avseende uppgifter och krav samt insatsorganisation och beredskap 
  
 9.2.1 
  
 Uppgifter för, och krav på, Försvarsmakten 2008 respektive 2010 och framåt 
  
 Uppgifterna till Försvarsmakten för 2008 framgår i då gällande instruktion 
  
 6  
  
 där det anges följande: 
 1 § Grunden för Försvarsmaktens verksamhet ska vara förmågan till väpnad strid. 
 2 § Försvarsmakten ska kunna försvara Sverige mot väpnat angrepp var det än kommer ifrån. Hela Sverige ska kunna försvaras. Försvarsmakten ska hävda Sveriges territoriella integritet. Försvarsmakten ska bidra till fred och säkerhet i omvärlden genom att kunna genomföra och lämna stöd till fredsfrämjande operationer och säkerhetsfrämjande samarbete samt kunna lämna stöd till humanitär verksamhet. 
 Försvarsmakten ska bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred genom att kunna samverka med andra myndigheter och kunna ställa resurser till förfogande. 
 I regleringsbrevet för budgetåret 2008 avseende Försvarsmakten 
  
 7  
  
 framgår målet för politikområdet samt målet avseende den opera- tiva förmågan enligt nedan: 
 1.2 Politikområde Försvar Mål 
 Målet för politikområdet är att 
  
 - 
  
 bidra till att hantera och förebygga kriser i vår omvärld, 
  
 - 
  
 hävda vår territoriella integritet, 
  
 - 
  
 försvara Sverige mot väpnat angrepp och 
  
 - 
  
 värna civilbefolkningen och säkerställa de viktigaste samhällsfunk- tionerna vid ett väpnat angrepp eller krig i vår omvärld. 
  
 1. Operativ förmåga Mål 
 Målet för verksamhetsområdet är att utveckla insatsorganisationen i enlighet med de krav på operativ förmåga som riksdagen har beslutat. 
 Kraven på operativ förmåga som ställs på Försvarsmakten är att: Förmåga I – Hävda Sveriges territoriella integritet och bidra till att förebygga och hantera kriser i vår omvärld genom att medverka i fredsfrämjande insatser. 
  
 6 
  
 Förordning med instruktion för Försvarsmakten (2007:1266). 
  
 7 
  
 Regeringsbeslut (Fö nr 7) den 19 december 2007. 
  
 281 
  
 Det framtida försvaret 
  
 SOU 2011:36 
  
 Förmåga II – Förmåga att vid ett försämrat omvärldsläge kunna hantera händelseutvecklingar och hot som kan drabba Sverige samt kunna öka förmågan till internationella insatser. 
 Förmåga III – Efter allvarlig och varaktigt försämrad omvärldsutveck- ling och successiva beslut av regering och riksdag kunna utveckla för- måga att möta olika former av mer omfattande militära operationer som hotar Sveriges fred och självständighet. 
 Dessa tre övergripande krav på operativ förmåga bryts därefter ner i krav på delförmågor inom respektive Förmåga I, II och III. 
 Uppgifterna till Försvarsmakten 2010 framgår i enlighet med nu gällande instruktion: 
  
 § 
  
 1 Försvarsmakten ska upprätthålla och utveckla ett militärt försvar. Grunden för detta ska vara förmågan till väpnad strid. 
  
 § 
  
 2 Försvarsmakten ska kunna försvara Sverige och främja svensk säkerhet genom insatser nationellt och internationellt. Försvarsmakten ska kunna upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet samt värna Sveriges suveräna rättigheter och nationella intressen utan- för det svenska territoriet. 
  
 Försvarsmakten ska med myndighetens befintliga förmåga och resurser kunna lämna stöd till civil verksamhet. 
 Försvarsmakten ska kunna utföra uppgifterna enligt första stycket självständigt, men även i samverkan med andra myndigheter, länder och organisationer. 
 I regleringsbrevet för budgetåret 2010 avseende Försvarsmakten 
  
 8  
  
 framgår målet avseende den operativa förmågan enligt nedan; 
 1 Mål och återrapporteringskrav 
 1. Operativ förmåga 
 Försvarsmakten ska ha en operativ förmåga som möjliggör att För- svarsmakten kan genomföra omvärldsbevakning, insatser och utveck- ling av insatsorganisationen. Denna operativa förmåga ska uppnås enskilt och tillsammans med andra. 
 Dessa övergripande krav på operativ förmåga bryts därefter ner i krav på delförmågor under fyra rubriker: 
  
 operativ förmåga avseende omvärldsbevakning, 
  
 operativ förmåga avseende insatser vid kränkningar, incidenter och terrorism, 
  
 8  
 Regeringsbeslut (Fö nr 1) den 21 december 2009. 
 282 
  
 SOU 2011:36 
  
 Det framtida försvaret 
  
 operativ förmåga avseende insatser vid förebyggande samt hantering av konflikter och krig och 
  
 operativ förmåga avseende utveckling. 
  
 Ett antal slutsatser kan dras avseende uppgiftsställningen samt krav på operativ förmåga utifrån denna jämförelse mellan instruktion och regleringsbrev för åren 2008 och 2010. 
 För det första kan det konstateras att före den nu beslutade för- svarspolitiska inriktningen hade Försvarsmakten krav på operativ förmåga som var beroende av förändringar i omvärldsläge eller – utveckling. Detta var uttryckt i termer av  
 försämrat omvärldsläge  
 respektive  
 allvarlig och varaktigt försämrad omvärldsutveckling 
 . Den sistnämnda var kopplad till det som rubricerades som Ortiz, vilket innefattade krav på Försvarsmakten att  
 kunna utveckla för- måga att möta olika former av mer omfattande militära operationer som hotar Sveriges fred och självständighet 
 . Kopplat till detta krav förutsattes  
 successiva beslut av regering och riksdag 
 . Således var kraven på Försvarsmakten i detta hänseende, att kunna utveckla sin förmåga, beroende av såväl en förändring i omvärlden som beslut av statsmakt- erna. 
 I nu gällande krav är detta borttaget. Samtliga krav på operativ förmåga, och uttryckta krav på delförmåga i olika avseenden, är i princip gällande med omedelbar verkan. Som ett exempel framgår det under  
 Operativ förmåga avseende insatser vid förebyggande samt hantering av konflikter och krig  
 att Försvarsmakten ska ha förmåga att  
 efter begränsad förberedelsetid kraftsamla insatsorganisationen för att enskilt och i samverkan med andra kunna möta ett allvarligt militärt hot 
  
 9 
  
 . Således innebär nu gällande styrningar och krav att Försvarsmakten  
 ska ha  
 förmågan, möjligen efter begränsad för- beredelsetid, inte som tidigare  
 kunna utveckla  
 förmågan. Försvars- makten ska således ha denna förmåga utan att successiva beslut av regering och riksdag förutsätts. 
 För det andra framgår det i denna jämförelse att i nu gällande instruktion och regleringsbrev görs det inte någon uppdelning mellan nationella och internationella insatser. Tvärtom framgår det att dagens krav på operativ förmåga gäller nationellt, i närområdet och utanför närområdet utan någon distinktion. 
 För det tredje är det värt att notera att i dag är det tydligt uttryckt att samtliga krav på Försvarsmakten ska kunna uppnås enskilt och 
  
 9  
 Regeringsbeslut (Fö nr 1) den 21 december 2009, s. 3. 
 283 
  
 Det framtida försvaret 
  
 SOU 2011:36 
  
 tillsammans med andra vilket får anses vara en ökad ambition från statsmakternas sida, vilket i sin tur ställer krav på Försvarsmakten i att kunna ge och ta emot militärt stöd till andra länder och organisationer. 
  
 9.2.2 
  
 Försvarsmaktens insatsorganisation och beredskap 
  
 I regleringsbrevet för budgetåret 2008 avseende Försvarsmakten redovisas en insatsorganisationstabell som kan sägas omfatta 52 stycken förbandstyper. Detta är dock inte helt rättvisande då reger- ingen i tabellen även i vissa delar valde att redovisa antalet enheter (till exempel anges på en rad Sjöstridsflottiljledning som förbands- typ och därefter anges på en rad antal ytstridsfartyg, motsvarande görs också för antal minröjningsfartyg och antal ubåtar). Tabellen är således inte helt konsistent i att redovisa förbandstyper. 
 I regleringsbrevet anges vidare dels utformning och beredskap för 2008 dels mål för vad som ska uppnås 2010. Det anges också att utvecklingen ska svara mot kraven på operativ förmåga och delför- måga samtidigt som det anges att  
 uppgiften att genomföra inter- nationella insatser ska vara grundläggande, men inte ensamt dimen- sionerande, vid utformningen av Försvarsmaktens förband 
 . Det sista kan möjligen synas något märkligt då insatsorganisationens för- band i praktiken aldrig använts som förbandsenheter för inter- nationella insatser. Det har vid samtliga tillfällen i stället satts samman särskilda förband/styrkor (vissa betecknade som väpnade), särskilt angivna och specificerade till innehåll, dels i antal personer och dels i form av en inriktning för vilka enheter/funktioner som ska ingå. Dessa har för en viss tidsperiod tillförts utlandsstyrkan för faktiska internationella insatser och efter genomförd insats har dessa särskilda förband/styrkor avvecklats. 
 Insatsorganisationen var i regleringsbrevet 2008 uppdelad i insats- förband respektive övriga förband. Insatsförbanden fick ha en bered- skap på högst ett år där Försvarsmakten skulle anpassa den nation- ella beredskapen till kraven på operativ förmåga och delförmåga i olika avseenden. Övriga förband skulle ha en beredskap på mellan ett och tre år och för dessa förband angavs att de  
 utgör en förut- sättning för att kunna skapa och vidmakthålla insatsförbanden 
  
 10 
  
 . Det fanns inget krav på att övriga förband skulle kunna göra insatser samtidigt som insatsförbanden. Oaktat att övriga förband tilldelats 
  
 10  
 Försvarsmaktens regleringsbrev för 2008, s. 6 
 284 
  
 SOU 2011:36 
  
 Det framtida försvaret 
  
 beredskapstider på upp till tre år fanns inte heller några krav på att det totala antalet förband som efter tre år skulle kunna göra en insats skulle vara större än det antal förband som kunde göra en insats efter ett år. Kravet på materiel- och personalinnehåll i övriga förband skulle utgå från detta. Som exempel skulle insatsorganisa- tionen innehålla 6 mekaniserade bataljoner, men enbart 1 1/3 av dessa var insatsförband med en beredskap på max ett år, medan övriga 4 2/3 mekaniserade bataljoner var s.k. övriga förband med en beredskapstid på  
 1–3 
  år och utan krav på att kunna göra insatser samtidigt som insatsförbanden. 
 I regleringsbrevet för budgetåret 2010 avseende Försvarsmakten redovisas en insatsorganisationstabell som kan sägas omfatta 43 för- bandstyper. Den redovisning som fanns 2008 avseende vissa antal ingående enheter är i princip borta, något enstaka exempel finns dock kvar. 
 Den uppdelning som fanns 2008 mellan insatsförband och övriga förband är helt borttagen i och med den nya försvarspolitiska inrikt- ningen. I stället anges att  
 Förbandens närmare utformning, inriktning och beredskap ska svara mot uppgifter och krav på förmåga i enlighet med förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten, den av regeringen fastställda militärstrategiska planeringen samt pågå- ende och planerade internationella insatser 
 . Regeringen ställer också krav i regleringsbrevet på en återrapportering från Försvarsmakten och det anges att myndigheten ska redovisa de olika krigs- förbandens beredskapskrav samt antalet individer per olika bered- skapsgrader per den 30 juni och den 31 december för det år som regleringsbrevet avser. Försvarsmakten gör en sådan redovisning i sin Delårsrapport 2010 
  
 11  
  
 och där går att utläsa att, om hemvärns- förbanden ej medräknas, 18 400 individer har en beredskap på ett år eller mindre medan 15 800 individer har en beredskap som över- stiger ett år (de olika krigsförbandens beredskapskrav redovisas dock inte). 
 Regeringen har som komplement till regleringsbrevet fattat ett särskilt regeringsbeslut 
  
 12  
  
 och där anvisat Försvarsmakten den fort- satta utvecklingen av insatsorganisationen. Regeringen anger att Försvarsmakten senast till utgången av 2014 ska ha utvecklat insatsorganisationen i enlighet med det försvarspolitiska inrikt- 
  
 11 
  
 Försvarsmaktens delårsrapport 2010 den 13 augusti 2010, HKV bet. 23 386:63319. 
  
 12 
  
 Inriktningsbeslut för Försvarsmakten  
  
 2010–2014, 
  Regeringsbeslut (Fö nr 3) den 14 januari 2010. 
 285 
  
 Det framtida försvaret 
  
 SOU 2011:36 
  
 ningsbeslutet, vilket beskrivs i tabellform och omfattar 52 stycken förbandstyper 
  
 13 
  
 . 
 Regeringen ställer i detta särskilda beslut krav på insatsorganisa- tionens beredskap enligt följande; 
 Senast vid utgången av 2014 ska vid beslut om höjd beredskap 
  
 14  
  
 huvuddelen av insatsorganisationen vara tillgänglig inom några dagar. Tillgängligheten vid höjd beredskap ska dock inte för något förband överstiga en vecka. 
 Insatsorganisationen ska utvecklas så att delar av den kontinuerligt är omedelbart tillgänglig för insatser, incidentberedskap m.m. Huvud- delen av förbanden i insatsorganisationen ska 2014 normalt ha en beredskap som understiger tre månader. Inget förband ska normalt ha en beredskap som överstiger sex månader  
  
 15 
  
 . 
 Utifrån denna jämförelse mellan insatsorganisationens utformning och beredskap för 2008 och 2010 kan ett antal slutsatser dras. 
 Först kan det konstateras att antalet förbandstyper inte skiljer sig åt i någon betydande omfattning, speciellt inte mellan åren 2008 och 2014. Däremot är redovisningen inte helt konsistent då det i vissa fall redovisats antalet ingående enheter vilket senare inte varit fallet. 
 För det andra kan det konstateras att insatsorganisationen 2008 var uppdelad i två olika kategorier; insatsförband och övriga för- band. För insatsförbanden var beredskapskravet satt till högst ett år. För övriga förband var beredskapskravet satt till mellan ett till tre år och det ställdes inga krav på att dessa förband skulle kunna genomföra insatser samtidigt som insatsförbanden. Detta uttrycktes som att det inte fanns några krav på att det totala antalet förband som skulle kunna göra insatser behövde överstiga det antal som insats- förbanden utgjorde. 
 Denna uppdelning är borttagen 2010 och i stället anges att samt- liga förband i insatsorganisationen ska ges en utformning och beredskap som svarar mot ställda uppgifter och krav på operativ förmåga vilka är redovisade ovan (se slutsatser avseende uppgifter och krav på operativ förmåga). Innebörden är i princip att samtliga krav på operativ förmåga i olika avseenden, och uttryckta krav på delförmågor, är gällande med omedelbar verkan. Som ett exempel 
  
 13 
  
 I inriktningsprop. fanns det 50 stycken förbandstyper. Ett av dessa Gemensam Läges- central har dock utgått och i stället redovisas de tre förbandstyper som tidigare var tänkta att ingå i denna; FMTM, Sjöinfobat och Stridslednings- och luftbevakningsbat. 
  
 14 
  
 Se Lag 1992:1403 och Förordning 2006:942. 
  
 15 
  
 Inriktningsbeslut för Försvarsmakten  
  
 2010–2014, 
  regeringsbeslut (Fö nr 3) den 14 januari 2010, s. 3. 
 286 
  
 SOU 2011:36 
  
 Det framtida försvaret 
  
 framgår det under  
 operativ förmåga avseende insatser vid före- byggande samt hantering av konflikter och krig  
 att Försvarsmakten ska ha förmåga att:  
 efter begränsad förberedelsetid kraftsamla insats- organisationen för att enskilt och i samverkan med andra kunna möta ett allvarligt militärt hot 
  
 16 
  
 . 
  
 För åren efter 2010, dock senast 2014, har regeringen angett tydliga tidsatta krav på beredskapen som ett komplement till det ovan mer generellt uttryckta. Även om beslut om höjd beredskap inte har fattats ska delar av insatsorganisationen kontinuerligt vara omedelbart tillgänglig för insatser, incidentberedskap m.m. Huvud- delen av förbanden i insatsorganisationen ska 2014 ha en beredskap som understiger tre månader och inget förband ska ha en bered- skap som överstiger sex månader. Om ett beslut om höjd bered- skap har fattats ska huvuddelen av insatsorganisationen vara till- gänglig inom några dagar. 
 Från 2010 och framåt är det således samtliga förband i insats- organisationen som omfattas av ställda krav och inte enbart en del- mängd. För samtliga förband gäller också en beredskapstid som är avsevärt kortare än tidigare och samtliga förband ska kunna användas för de mest krävande uppgifterna. Dessutom ska samtliga förband, med undantag för Hemvärnet med de nationella skydds- styrkorna, kunna användas såväl nationellt som internationellt. 
  
 9.2.3 
  
 Utlandsstyrkans avskaffande 
  
 Riksdagen beslutade regeringens proposition  
 Modern personal- försörjning för ett användbart försvar  
 den 19 maj 2010 
  
 17 
  
 . Genom den nya lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser 
  
 18 
  
 , vilken trätt i kraft den 1 januari 2011, upphävdes lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. I den tidigare gällande lagen framgick att det inom Försvarsmakten skulle finnas en utlandsstyrka för den verksamhet som avsågs i lagen 
  
 19 
  
 . I den nu gällande lagen är denna särskilda reglering borta och i stället framgår att lagen ska tillämpas för anställda i Försvarsmakten vid tjänstgöring i en internationell militär insats. Vad som avses med en internationell militär insats framgår 1 § i lagen. 
  
 16 
  
 Regeringsbeslut (Fö nr 1) den 21 december 2009, s. 3. 
  
 17 
  
 Prop. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269. 
  
 18 
  
 SFS 2010:449. 
  
 19 
  
 1 § lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. 
  
 287 
  
 Det framtida försvaret 
  
 SOU 2011:36 
  
 Avskaffandet av en särskild lagstadgad utlandsstyrka får ses som en naturlig följd av den nya försvarspolitiska inriktningen. Så också de förändringar som gjorts i statsmakternas styrning av Försvars- makten i dess instruktion och regleringsbrev. Som beskrivits ovan är det en uppgift för Försvarsmakten att kunna försvara Sverige och främja svensk säkerhet genom insatser nationellt och inter- nationellt. 
 Det framgår också av regeringens styrning att kraven på opera- tiv förmåga gäller nationellt, i närområdet och utanför närområdet utan någon distinktion. Dessutom ska samtliga förband, med undantag för Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna, kunna användas såväl nationellt som internationellt. 
 Detta innebär att det är förband ur insatsorganisationen som kommer att användas internationellt om regering och riksdag så beslutar. Dessa kan vara hela, delar av eller tillfälligt sammansatta ur flera förband beroende på uppgiften, men det ska inte som tidigare skapas andra, eller särskilda, förband/styrkor för att lösa en uppgift vilka därefter avvecklas efter genomfört uppdrag. 
 För Försvarsmakten medför detta att samtliga förband ska kunna svara mot ställda krav och att de, med undantag av Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna, ska kunna användas i Sverige samt i eller utanför vårt närområde. Regeringen har i sitt särskilda regerings- beslut 
  
 20  
  
 utvecklat detta och angivit såväl inriktning som ambition avseende bl.a. marin- och flygstridskrafternas förmåga i detta avse- ende. Samtidigt innebär detta att Försvarsmakten inte längre har att prioritera mellan den ordinarie insatsorganisationens personella och materiella behov samt uppfyllnad och särskilda krav och behov förknippade med förband tillhörande en särskild utlandsstyrka vars behov kunde vara svårare att ifrågasätta. Allt fokus kan nu läggas på en och samma  
 (insats-)organisation. 
  
 Regeringen framhåller detta såväl i budgetpropositionen för 2011 som i regleringsbrevet för 2011 där det bl.a. anförs att Insatser ska i största möjliga utsträckning genomföras med för- band ur insatsorganisationen eller delar av dessa. Beredskap, som i dag upprätthålls med basorganisationens resurser, ska under 2011 påbörjas att övertas och upprätthållas av insatsorganisationen. 
  
 21 
  
 20 
  
 Inriktningsbeslut för Försvarsmakten  
  
 2010–2014, 
  Regeringsbeslut (Fö nr 3) den 14 januari 2010, s. 4. 
  
 21 
  
 Regleringsbrev för budgetåret 2011 avseende Försvarsmakten, Regeringsbeslut (Fö nr 3) den 22 december 2010, s. 4. 
  
 288 
  
 SOU 2011:36 
  
 Det framtida försvaret 
  
 9.3 
  
 Förändringsarbete och förändringsbehov 
  
 Den nya inriktningen med tillhörande förändring av uppgifter och krav innebär att i första hand Försvarsmakten, men även övriga myndigheter inom försvarsområdet, har påbörjat ett stort för- ändringsarbete vilket omfattar flera av de olika verksamheter/verk- samhetsområden som myndigheterna utför. 
 Den nya uppgiftsställningen med tillhörande nya krav på opera- tiv förmåga ska omsättas till nya operativa ramvillkor och målsätt- ningar för de krigsförband som ingår i insatsorganisationen för 2014 (IO 14). Regeringen uppdrog i regleringsbrevet för 2010 åt Försvarsmakten att under 2010 fastställa förbandsmålsättningar för alla de förband som planeras ingå i IO 14. Försvarsmakten har redovisat att så har gjorts i form av s.k. PTOEM 
  
 22  
  
 under hösten 2010 och har anmält att dessa kommer att utvecklas till TOEM under hösten 2011 
  
 23 
  
 . Regeringen har i regleringsbrevet för 2011 avseende Försvarsmakten anfört att utvecklingen av krigsför- banden mot fastställda förbandsmålsättningar för IO 14 ska priori- teras samt att krigsförbandsplaner för samtliga förband ska fastställas under 2011. 
 Regeringen har också under våren 2010 i särskilda beslut givit För- svarsmakten i uppdrag att omarbeta myndighetens försvarsplanering med utgångspunkt i försvarets nya inriktning. Försvarsmakten har under hösten redovisat vissa delar av en ny operativ planering och försvarsplan, och regeringen har i budgetpropositionen för 2011 anfört att den avser att återkomma till Försvarsmakten med inrikt- ning för den operativa planeringen under 2011. 
 För dessa grundläggande uppgifter har Försvarsmakten bl.a. att nogsamt analysera och värdera den nya uppgiftsställningen med tillhörande krav på beredskap, den borttagna uppdelningen mellan en exklusiv nationell och en exklusiv internationell dimension samt kraven på att kunna ge respektive ta emot militärt stöd till andra länder och organisationer. 
 Utredningen om Försvarsmaktens framtida personalförsörjning, 
 Personalförsörjning i ett reformerat försvar  
 (SOU 2010:86) över- lämnades i november 2010 och den innehåller ett antal förslag till åtgärder och författningsändringar i syfte att anpassa Försvars- 
  
 22 
  
 (Preliminär) Taktisk Organisatorisk Ekonomisk Målsättning ((P)TOEM). 
  
 23 
  
 I Försvarsmakten har en ny Handbok för Försvarsmaktens målsättningsarbete fastställts att gälla från den 1 januari 2011 vilket innebär att begreppet TOEM kommer att utgå och i stället kommer begreppen  
  
 Förbandsmålsättning  
 samt  
 Krigsförbandsspecifikation  
 att användas i målsättningsarbetet. 
 289 
  
 Det framtida försvaret 
  
 SOU 2011:36 
  
 maktens personalförsörjning till myndighetens nya uppgifter och behov. Förändringen av personalförsörjningssystemet för Försvars- makten innebär kortfattat att totalförsvarsplikten finns kvar men skyldigheten endast kommer att tillämpas för det fall regeringen beslutar om detta med hänsyn till Sveriges försvarsberedskap. Från och med den 1 juli 2010 bygger i stället personalförsörjningen av soldater och sjömän på frivillighet och könsneutralitet 
  
 24 
  
 . För- svarsmakten har under 2010 påbörjat arbetet med att rekrytera och utbilda gruppbefäl, soldater och sjömän. De gruppbefäl, soldater och sjömän som rekryteras och utbildas ska anställas som kon- tinuerligt eller tidvis tjänstgörande. Den påbörjade omställningen av Försvarsmaktens personalförsörjning bedöms vara ett omfatt- ande förändringsarbete av avgörande betydelse för Försvars- maktens förmåga att bemanna såväl aktuella insatser som för- banden i IO 14 i enlighet med förbandsmålsättningarna. 
 Försvarsmaktens materielförsörjning och logistikverksamhet påverkas av den nya försvarspolitiska inriktningen och de nya kraven på operativ förmåga samt beredskapskrav. Detta kan beskrivas som förändrade former och krav för utveckling och anskaffning av materiel samt nya krav, samt utvecklade former, för vidmakthåll- ande och användande. 
 Regeringen har angivit en inriktning som innebär att materiel- försörjning är ett medel för att förse insatsorganisationen med den materiel som behövs för att utrusta förbanden och att detta ytterst bestäms av de operativa kraven 
  
 25 
  
 . Materielförsörjningen bör enligt regeringen fokusera på åtgärder som krävs för att insatsorganisa- tionens förband ska vara komplett utrustade och användbara. Led- tider och ekonomiska bindningar ska reduceras i syfte att bl.a. kunna hantera förändrade behov eller prioriteringar över tiden. För att uppnå detta anger regeringen vilka försörjningsprinciper som ska tillämpas. Dessa innebär kortfattat att befintlig materiel ska, eventuellt efter uppgradering, användas så länge de operativa kraven kan innehållas. Vid behov av nyanskaffning ska detta i första hand ske genom upphandling av på marknaden befintlig färdigutvecklad och beprövad materiel, och först om detta inte kan tillgodose behoven, ska utveckling genomföras. Oavsett form av anskaffning anser regeringen att möjligheterna till internationellt samarbete alltid bör prövas där det bedöms som kostnadseffektivt samt inte menligt 
  
 24 
  
 I enlighet med riksdagens beslut den 19 maj 2010 (prop. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/20:269). 
  
 25 
  
 Prop. 2008/2009:140, s. 86 ff. 
  
 290 
  
 SOU 2011:36 
  
 Det framtida försvaret 
  
 bedöms påverka handlingsfriheten. Regeringen påtalar också vikten av att Sverige har materiel som är interoperabel med de länder Sverige samarbetar med och att den är tekniskt mogen, funktionssäker och tillgänglig snarare än att den har högsta tekniska prestanda. Vid jäm- förelser mellan olika anskaffningsalternativ betonas också att anpass- ning av kraven ska göras utifrån på marknaden befintlig materiel samt att kostnadseffektiviteten ska värderas utifrån ett helhetsperspektiv som förutom den direkta investeringen även omfattar kostnader för vidmakthållande och drift. 
 Regeringens principer för och inriktning av materielförsörj- ningen kan i stort sägas vara likstämmiga med, och en utveckling av, de som Försvarsmakten och Försvarets materielverk (FMV) tog fram och beslutade gemensamt 2007 i den så kallade materielförsörj- ningsstrategin (MFS) 
  
 26 
  
 . Även i den myndighetsframtagna betonades livscykelkostnader samt iterativ kravanpassning som varande viktiga aspekter vid val av anskaffningsmetod. 
 De nya försörjningsprinciperna är under implementering i såväl Försvarsmakten som i FMV. Införandet innebär att det nya förhåll- ningssättet direkt kan appliceras på nya behov och anskaffningar medan sedan tidigare ingångna avtal och pågående leveranser måste granskas, och eventuella följdbeställningar måste i varje enskilt fall omprövas där så befinns möjligt och kostnadseffektivt. Från myn- digheterna framförs att erfarenheterna så här långt är att omställ- ningen är relativt komplex och att det är ett omfattande arbete som har påbörjats. 
 Materielbehovet i IO 14 behöver analyseras nogsamt i de för- bandsmålsättningar som tagits/tas fram utifrån nya krav på operativ förmåga och beredskap. Regeringen anger såväl i den försvars- politiska inriktningspropositionen som i budgetpropositionerna för 2010 och 2011 samt i sina regleringsbrev till Försvarsmakten ett antal grundläggande inriktningar för myndigheten att förhålla sig till i detta arbete. I samband med att PTOEM för IO 14 fastställts under hösten 2010 har Försvarsmakten påbörjat ett arbete med så kallade  
 BTD-analyser 
  
 27 
  
 , 
  vilka ska kunna ligga till grund för anskaff- ningsprioriteringar i syfte att upprätta användbara och tillgängliga förband, vilket enligt regerings särskilda inriktningsbeslut ska priori- 
  
 26 
  
 Strategi för Försvarsmaktens materielförsörjning, den 2 februari 2007, HKV bet. 23 383:61994. 
  
 27 
  
 BehovTillgångDifferens-analys. 
  
  Förbandsmålsättningarnas samlade utrustningsbehov jäm- förs med den samlade tillgången av beredskapsinventarier och beredskapsvaror. 
 291 
  
 Det framtida försvaret 
  
 SOU 2011:36 
  
 teras före materiel förnyelse som inte är nödvändig för att upprätthålla förbandens grundläggande förmåga 
  
 28 
  
 . 
 Regeringen ansluter sig till Försvarsberedningens syn att För- svarsmakten disponerar förhållandevis stora mängder modern materiel i fråga om större plattformar för insatsorganisationens behov, vilket bedöms medföra att omsättningstakten sammantaget bör kunna minska 
  
 29 
  
 . 
 Oaktat detta kan det noteras att jämfört med den tidigare styr- ningen av Försvarsmakten, där insatsorganisationens var uppdelad i insatsförband respektive övriga förband, kan den nya kravställ- ningen medföra att tidigare materiella utrustningsbrister tydliggörs. Detta får betraktas som en naturlig konsekvens av den tidigare gällande styrningen som angav att materiel- och personalinnehåll i övriga förband (med en beredskapstid på mellan ett till tre år) skulle utgå ifrån att det totala antalet förband som efter tre år skulle kunna göra en insats inte skulle vara större än det antal för- band som kunde göra en insats efter ett år. Detta förhållande samt det faktum att Försvarsmakten under senare år allt mer har haft att såväl personellt som materiellt prioritera tillfälliga förband utanför den ordinarie insatsorganisationen, bl.a. i form av förband tillhör- ande utlandsstyrkan, kan komma att medföra att Försvarsmaktens nyanskaffningsbehov kan vara betydande, om än inte i första hand i form av större eller mer kvalificerade plattformar. Sammantaget bedöms Försvarsmakten således ha ett omfattande arbete med såväl behovssammanställning som prioritering vid uppsättandet av IO 14. 
 I den försvarspolitiska inriktningspropositionen bedömer reger- ingen att ökade krav på användbarhet, tillgänglighet och flexibilitet ställer förändrade krav på logistikfunktionen och att den fortsatt behöver utvecklas. Regeringen anför också att processerna för logi- stik och materielförsörjning bör samordnas för att möjliggöra en ökad operativ effekt och samtidigt möjliggöra kostnadsminsk- ningar. Därtill anförs att dagens organisation innehåller flera aktörer med en otydlig uppdelning avseende uppgifter, ansvar och befogen- heter. Detta leder också till att det i dag finns liknande kompetenser såväl inom flera myndigheter, som inom industrin och att det är av vikt att sambanden mellan de olika processerna förtydligas och att verksamheten samordnas. I samma proposition betonar regeringen också, som nämnts ovan, att materielanskaffning ska värderas uti- från ett helhetsperspektiv, som förutom den direkta investeringen 
  
 28 
  
 Inriktningsbeslut för Försvarsmakten  
  
 2010–2014, 
  s. 6. 
  
 29 
  
 Prop. 2008/09:140, s. 88. 
  
 292 
  
 SOU 2011:36 
  
 Det framtida försvaret 
  
 även omfattar kostnader för vidmakthållande och drift, och att över- föring av verksamheter till näringslivet bör kunna övervägas om resurseffektivitet bedöms kunna uppnås. Regeringen återkommer till detta även i sin budgetproposition för 2011 
  
 30  
  
 där det anges att all verksamhet inom utgiftsområdet löpande bör prövas utifrån att den bedrivs effektivt och med god hushållning. Omprövningar av verk- samheter ska fortsätta i syfte att nå en effektivare förvaltning där ambitionen ska vara att fokusera på kärnverksamheterna och kon- tinuerligt pröva annan verksamhet. Även i regleringsbrevet för 2011 avseende Försvarsmakten återkommer regeringen till detta genom att framföra att möjligheterna att utnyttja olika former av s.k. tillgänglighetsåtaganden alltid ska prövas och att möjligheter till samverkan med civila aktörer och näringslivet ska utnyttjas för att åstadkomma ett effektivt och ändamålsenligt resursutnyttjande. 
 Även Försvarsmakten har anfört, såväl i sina svar på planerings- anvisningarna inför den försvarspolitiska inriktningspropositionen som i myndighetens budgetunderlag för 2010 och 2011, att myn- digheten identifierat behovet av, och därmed föreslår en samman- hållen logistikprocess som inkluderar materielförsörjning för att effektivisera och rationalisera verksamheten. 
 Således är den inriktning som anges av statsmakterna inom logi- stikområdet bejakad av myndigheten i form av att ett livscykel- perspektiv behöver anläggas inom materiel- och logistikför- sörjningen genom att processerna samordnas. Regeringen går dock längre än vad myndigheten anfört i form av att adressera tillgäng- lighetsaspekter genom att söka andra verksamhetsformer och andra aktörer. Det är således ett omfattande utvecklings- och förändr- ingsarbete inom logistikområdet som behöver och som ska göras, dels i syfte att svara mot såväl de ökade kraven på användbarhet och tillgänglighet dels i syfte att samordna, konsolidera samt effektivisera en samlad materiel- och logistikförsörjning ur ett livscykelperspektiv. 
 Samtidigt som ovan beskrivna förändringsarbete ska genom- föras med målsättningen att skapa ett tillgängligt och användbart försvar är det av vikt att betona och lyfta fram att Försvarsmakten har som sin yttersta och kanske viktigaste uppgift att innehålla bered- skap med förband, bl.a. för att genomföra omvärldsbevakning samt hävda Sveriges territoriella integritet och värna våra suveräna rättigheter och nationella intressen, samt att professionellt genomföra pågå- ende och beslutade insatser med hög säkerhet och effektivitet. 
  
 30  
 Budgetpropositionen för 2011, prop. 2010/11:1, Utgiftsområde Försvar och samhällets krisberedskap, s. 14. 
 293 
  
 Det framtida försvaret 
  
 SOU 2011:36 
  
 9.4 
  
 Slutsatser 
  
 Försvarsmakten har genom den beslutade nya försvarspolitiska inriktningen erhållit nya uppgifter samt ålagts nya krav på operativ förmåga. I syfte att skapa tillgängliga och användbara förband har styrningen av insatsorganisationens uppbyggnad och beredskap för- ändrats och tydliggjorts. 
 För att nå de angivna målen, med tillhörande krav, ställs det stora krav på omfattande förändringar inom flera viktiga områden. Personalförsörjningen ändras i grunden i och med att plikt ersätts av frivillighet med nya personalkategorier och tjänstgöringsformer. Materiel- och logistikförsörjning ska samordnas där livscykelper- spektivet och tillgänglighetsaspekter kräver nya tillvägagångssätt för att svara upp mot nya krav och högre resurseffektivitet. 
 Samtidigt som detta förändringsarbete genomförs ska Försvars- makten professionellt och ändamålsenligt svara för myndighetens mest centrala och exklusiva uppgifter: 
  
 att hålla kompletta och övade förband i beredskap för att hävda Sveriges territoriella integritet och i enlighet med internationell rätt värna suveräna rättigheter samt nationella intressen utanför det svenska territoriet, 
  
 att bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov samt 
  
 att ytterst försvara Sverige och främja vår säkerhet genom insatser på vårt eget territorium, i närområdet och utanför när- området. 
  
 Möjligheter till att skapa så bra förutsättningar som möjligt för Försvarsmakten att lösa ovan mest centrala uppgifter, samt att leda sitt omställnings- och förändringsarbete, genom att låta andra svara för sådana uppgifter som inte är exklusivt Försvarsmaktens torde underlätta för, och gagna myndigheten, och samtidigt möjliggöra att de försvarspolitiska målen kan uppnås snabbare och effektivare. 
 I syfte att avlasta Försvarsmakten och låta myndigheten fokus- era tillgänglig kompetens på de militära uppgifterna skulle andra myndigheter, eller privata aktörer, kunna ges tydligare och större upp- gifter, ansvar och befogenheter. Kraven på hög leverans- och kost- nadseffektivitet hos dessa bör sättas mycket höga med en tydlig och återkommande uppföljning och redovisning. I detta ligger dock ett entydigt krav på Försvarsmakten att omsätta uppgifter och opera- 
 294 
  
 SOU 2011:36 
  
 Det framtida försvaret 
  
 tiva krav till relevanta beställningar inom de olika områdena. Därtill att Försvarsmakten ambitionssätter och specificerar vad som är till- räcklig kvalitativ och kvantitativ nivå och leverans utifrån ställda upp- gifter. 
 295