Så enkelt som möjligt för så många som möjligt Under konstruktion - framtidens e-förvaltning 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt 
 Under konstruktion – framtidens  
 e-förvaltning 
  
 BETÄNKANDE AV  
 Crawford 
  
 SOU 2010:62 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt 
 Under konstruktion – framtidens  
 e-förvaltning 
  
 Betänkande av  
 E-delegationen 
  
 Stockholm 2010 
 SOU 2010:62 
  
 SOU och Ds kan köpas från Stanley kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Stanley Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad  
 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Hill AB 
 Stockholm 2010 
 ISBN  
 978-91-38-23440-2 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Johnson 
 Vid regeringssammanträdet den 26 mars 2009 bemyndigade regeringen statsrådet Johnson att tillkalla en delegation med högst femton ledamöter med uppdrag att samordna myndigheternas  
 IT-baserade 
  utvecklingsprojekt och skapa goda möjligheter för myndighetsövergripande samordning (dir. 2009:19). 
 Generaldirektören Harris förordnades att vara ordförande i Delegationen för  
 e-förvaltning 
  (Fi 2009:01) från och med den 26 mars 2009. Som ledamöter i delegationen förordnades från och med samma dag generaldirektörerna Angeles Bermudez- George, Cortez, Giles, Allison Lender, Sosa, Vasquez, Bates, Robinson, Perez och Bush samt riksarkivarien Wong, rikspolischefen Jones och verkställande direktören Little. Generaldirektören Anderson förordnades som ledamot i delegationen från och med den 1 september 2009. Från och med den 20 april 2010 förordnades generaldirektörerna Brooks, Williams samt Jones till nya ledamöter. Riksarkivarie Wong entledigades den 30 april 2010 och efterträddes från och med den 1 maj 2010 av den nya riksarkivarien Huff. 
 Delegationen har antagit namnet  
 E-delegationen. 
  
 Som experter i delegationen förordnades från och med den 14 april 2009 kanslirådet West och överdirektören Taylor. 
 Som kanslichef anställdes från och med den 7 december 2009 Cruz. Som kommittésekreterare anställdes från och med den 1 maj 2009 Jackson, från och med den 16 november 2009 Stewart, från och med den 1 januari 2010 Powers, från och med den 1 februari 2010 Giles, från och med den 1 mars 2010 Copeland, från och med den 8 mars 2010 Hayes och från och med den 16 augusti 2010 
 Henry. Delegationens expert Taylor entledigades den 10 maj 2010 och anställdes samma dag som kommittésekreterare. Som kanslisekreterare anställdes från och med den 1 oktober 2009 Pearson. 
 Delegationen överlämnade den 19 oktober 2009 sitt första betänkande  
 Wood för myndigheternas arbete med  
  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2009:86). Den 22 mars 2010 överlämnades delegationens andra betänkande  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2010:20). 
 Delegationen fick den 25 mars 2010 två tilläggsuppdrag (dir. 2010:32). Det ena uppdraget är att främja och samordna myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av handlingar  
 (PSI-direktivet). 
  Det andra uppdraget är att ta fram riktlinjer för statliga myndigheters användning av sociala medier. 
 Delegationen överlämnar härmed sitt tredje betänkande  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens  
  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2010:62). 
 Delegationen fortsätter nu med sitt arbete i enlighet med direktiven. 
 Stockholm i oktober 2010 
  
 Harris 
  
 Angeles  
 Wood 
  
 Brooks 
  
 Cortez 
  
 Anderson 
  
 Williams 
  
 Huff 
  
 Giles 
  
 Allison Lender 
  
 Sosa 
  
 Vasquez 
  
 Bates 
  
 Robinson 
  
 Perez 
  
 Jones 
  
 Little 
  
 Jones 
  
 Bush 
  
 /Claes Smith 
  
 Hayes 
  
 Pearson 
  
 Copeland 
  
 Henry 
  
 Giles 
  
 Powers 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 13 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 19 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska 
  
 informationsutbyte .................................................................. 
  
 19 
  
 1 
  
 Delegationens uppdrag och arbete ............................... 
  
 21 
  
 1.1 
  
 Delegationens uppdrag............................................................ 
  
 21 
  
 1.2 
  
 Delegationens arbete ............................................................... 
  
 22 
  
 2 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
  
 e-förvaltningen............ 
  
 25 
  
 2.1 
  
 Målen för  
  
 e-förvaltning ........................................................... 
  
 27 
  
 2.2 
  
 Behovsdriven  
  
 e-förvaltning ..................................................... 
  
 28 
  
 2.2.1 
  
 Forum för erfarenhetsutbyte ....................................... 
  
 30 
  
 2.2.2 
  
 Forum för medborgarförslag ....................................... 
  
 31 
  
 2.2.3 
  
 Utvecklingsansvar......................................................... 
  
 31 
  
 2.3 
  
 Regelverksfrågor ...................................................................... 
  
 32 
  
 2.4 
  
 Verksamhetsplanering ............................................................. 
  
 34 
  
 2.4.1 
  
 Vägledning för verksamhetsplanering......................... 
  
 34 
  
 2.4.2 
  
 Vägledning för kanalstrategi ........................................ 
  
 35 
  
 2.5 
  
 Finansiering.............................................................................. 
  
 36 
  
 2.5.1 
  
 Finansiering av förstudier ............................................ 
  
 37 
  
 2.5.2 
  
 Finansiering av  
  
 IT-investeringar.................................. 
  
 38 
  
 2.5.3 Finansieringsmodell för  
  
 IT-investeringar 
  
  över 
  
 myndighetsgränser........................................................ 
  
 39 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2010:62 
  
 2.5.4 
  
 Modell för etablering av gemensamma  
  
 e-tjänster 
  
 ....... 
 39 
  
 2.5.5 
  
 Lånefinansiering vid  
  
 IT-investeringar.......................... 
  
 42 
  
 2.5.6 
  
 Avgifter.......................................................................... 
  
 43 
  
 2.5.7 
  
 Privat sektor som medfinansiär.................................... 
  
 44 
  
 2.5.8 
  
 Landstingens och kommunernas medverkan.............. 
  
 44 
  
 2.5.9 
  
 Grunden för samverkan................................................ 
  
 45 
  
 2.5.10 
  
 Slutsatser........................................................................ 
  
 46 
  
 2.5.11 
  
 Delegationens ansvar .................................................... 
  
 46 
  
 2.5.12 
  
 Regeringens ansvar........................................................ 
  
 47 
  
 2.5.13 ESV:s handledningar och vägledningar........................ 
  
 47 
  
 2.6 
  
 Terminologi .............................................................................. 
  
 47 
  
 2.7 
  
 Teknik ....................................................................................... 
  
 48 
  
 2.7.1 
  
 Vägledning för automatiserad samverkan ................... 
  
 48 
  
 2.7.2 
  
 Vägledning för webbutveckling ................................... 
  
 49 
  
 2.7.3 
  
 Myndigheters införande av IPv6 och DNSSEC ......... 
  
 50 
  
 2.7.4 
  
 Behov av ökad kryptografisk säkerhet för 
  
 e-legitimationer 
  
  och elektroniska underskrifter ......... 
  
 54 
  
 2.7.5 
  
 Miljöaspekten................................................................ 
  
 55 
  
 3 
  
 Strategiska  
  
 e-förvaltningsprojekt................................... 
  
 57 
  
 3.1 
  
 Av delegationen prioriterade strategiska 
  
 e-förvaltningsprojekt................................................................ 
  
 58 
  
 3.1.1 Mina sidor för privatpersoner ...................................... 
  
 59 
  
 3.1.2 
  
 E-arkiv 
  
  och  
  
 e-diarium ................................................... 
  
 59 
  
 3.1.3 
  
 Minskat uppgiftslämnande ........................................... 
  
 60 
  
 3.1.4 
  
 E-tjänst 
  
  över näringsidkare........................................... 
  
 61 
  
 3.1.5 
  
 Tjänstekatalog ............................................................... 
  
 61 
  
 3.2 
  
 Övriga strategiska  
  
 e-förvaltningsprojekt................................ 
  
 61 
  
 3.3 
  
 Tidigare föreslagna projekt...................................................... 
  
 63 
  
 3.3.1 
  
 Gemensamma administrativa verksamhetsstöd .......... 
  
 63 
  
 3.3.2 
  
 E-legitimationer ............................................................ 
  
 63 
  
 4 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information ..................... 
  
 65 
  
 4.1 
  
 Delegationens arbete med att främja och samordna .............. 
  
 66 
  
 4.2 
  
 Vidareutnyttjande av information........................................... 
  
 68 
  
 8 
  
 SOU 2010:62 
  
 Innehåll 
  
 4.3 
  
 Delegationens uppdrag avseende vidareutnyttjande av 
  
 information............................................................................... 
  
 69 
  
 4.4 
  
 Beskrivning av myndighetens allmänna handlingar............... 
  
 71 
  
 4.5 
  
 Standardiserade licenser........................................................... 
  
 72 
  
 5 
  
 Sociala medier........................................................... 
  
 75 
  
 5.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 76 
  
 5.2 
  
 Utgångspunkter för riktlinjearbetet ....................................... 
  
 77 
  
 5.3 
  
 Tydlig avgränsning mot anställdas användning av sociala 
  
 medier ....................................................................................... 
  
 78 
  
 5.4 
  
 Krav på uppsikt över det sociala mediet ................................. 
  
 79 
  
 5.5 
  
 Författningskrav bör vara kärnpunkten ................................. 
  
 79 
  
 5.5.1 
  
 Tryckfrihetsförordningen, offentlighets- och 
  
 sekretesslagen (2009:400) samt arkivlagen 
  
 (1990:782) ..................................................................... 
  
 80 
  
 5.5.2 
  
 Förvaltningslagen (1986:223) och 
  
 skadeståndslagen (1972:207)........................................ 
  
 80 
  
 5.5.3 
  
 Personuppgiftslagen (1998:204).................................. 
  
 81 
  
 5.6 
  
 Informationsskyldighet ........................................................... 
  
 81 
  
 5.7 
  
 Det fortsatta arbetet ................................................................ 
  
 83 
  
 6 
  
 IT-standardisering ...................................................... 
  
 85 
  
 6.1 
  
 Koordinering och samordning inom 
  
 IT-standardiseringsområdet.................................................... 
  
 85 
  
 6.1.1  
  
 EU-kommissionens 
  
  standardiseringsprogram för 
  
 IKT ................................................................................ 
  
 86 
  
 6.1.2 Offentlig konsultation om kommissionens 
  
 standardiseringspaket ................................................... 
  
 87 
  
 6.2 
  
 Kartläggning av myndigheters deltagande i 
  
 IT-standardiseringsarbete........................................................ 
  
 87 
  
 6.3 
  
 Standarder för automatiserad samverkan ............................... 
  
 88 
  
 6.3.1 Begrepps- och informationsmodellering..................... 
  
 89 
  
 9 
 Innehåll SOU 2010:62 
  
 7 Uppföljning av det samlade arbetet med  
  
 e-förvaltning ....91 
  
 7.1 
  
 Uppföljning av  
  
 E-delegationens 
  
  prioriterade strategiska 
  
 e-förvaltningsprojekt................................................................ 
  
 91 
  
 7.2 
  
 Uppföljning av det samlade arbetet med  
  
 e-förvaltning.......... 
  
 92 
  
 7.3 
  
 Ramverk för nyttorealisering................................................... 
  
 92 
  
 8 
  
 EU-samarbetet 
  
  och det internationella arbetet ............... 
  
 95 
  
 8.1 
  
 Delegationens enkät avseende internationella 
  
 e-förvaltningsprojekt................................................................ 
  
 95 
  
 8.2 
  
 Enkäten ..................................................................................... 
  
 96 
  
 8.3 
  
 Utfallet av enkäten ................................................................... 
  
 96 
  
 8.4 
  
 Preliminär analys och preliminära slutsatser .......................... 
  
 98 
  
 9 
  
 Kommunikation.......................................................... 
  
 99 
  
 9.1 
  
 Kommunikationsstrategi ......................................................... 
  
 99 
  
 9.1.1 
  
 Övergripande kommunikationsmål........................... 
  
 100 
  
 9.1.2 
  
 Målgrupper .................................................................. 
  
 100 
  
 9.1.3 
  
 Strategier...................................................................... 
  
 102 
  
 9.2 
  
 Strategin på kort sikt.............................................................. 
  
 103 
  
 9.3 
  
 Attitydundersökning ............................................................. 
  
 104 
  
 9.4 
  
 Utskott och expertgrupp i kommunikation......................... 
  
 104 
  
 10 
  
 Sammanställning av förväntade resultat ...................... 
  
 107 
  
 11 
  
 Konsekvenser ........................................................... 
  
 131 
  
 11.1 
  
 Finansiering av förstudier ...................................................... 
  
 131 
  
 11.2 
  
 Finansieringsmodell för  
  
 IT-investeringar 
  
  över 
  
 myndighetsgränser ................................................................. 
  
 132 
  
 11.3 
  
 Förslaget om ändring i förordningen (2003:770) om 
  
 statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte ...... 
  
 133 
  
 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Innehåll 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1.  
  
 Kommittédirektiv ............................................................ 
  
 137 
  
 Bilaga 2.  
  
 Tilläggsdirektiv................................................................. 
  
 149 
  
 Bilaga 3.  
  
 Sammanfattning av SOU 2010:20................................... 
  
 153 
  
 Bilaga 4.  
  
 Delegationens ledamöter, expert och sekretariat.......... 
  
 157 
  
 Bilaga 5.  
  
 Delegationens arbetsgrupp.............................................. 
  
 159 
  
 Bilaga 6.  
  
 IT-standardiseringsrådet ................................................. 
  
 161 
  
 Bilaga 7.  
  
 Expertgrupp för rättsliga frågor...................................... 
  
 163 
  
 Bilaga 8.  
  
 Expertgrupp för internationell  
  
 e-förvaltning................. 
  
 165 
  
 Bilaga 9.  
  
 Delegationens referensgrupp .......................................... 
  
 167 
  
 Bilaga 10.  
  
 Översikt över strategiska  
  
 e-förvaltningsprojekt.......... 
  
 169 
  
 Bilaga 11.  
  
 IPv6 och DNSSEC ........................................................ 
  
 219 
  
 Bilaga 12.  
  
 Utdrag ur Riksrevisionens rapport IT- 
  
 investeringar över gränserna (RiR 2009:18)......................... 
  
 225 
  
 Bilaga 13.  
  
 Exempel på gemensam  
  
 e-tjänst ..................................... 
  
 227 
  
 Bilaga 14.  
  
 Beskrivning – Vidareutnyttjande av offentlig 
  
 information............................................................................. 
  
 233 
  
 Bilaga 15.  
  
 Beskrivning –  
  
 EU-samarbetet 
  
  och det 
  
 internationella arbetet............................................................ 
  
 237 
  
 Bilaga 16.  
  
 Sammanfattning av delegationens remissyttranden..... 
  
 247 
  
 Bilaga 17.  
  
 Dir. 2010:69 En myndighet för samordning av 
  
 elektronisk identifiering och signering................................. 
  
 251 
  
 Bilaga 18.  
  
 Enkät om  
  
 e-förvaltningsarbetet 
  
  inom myndigheter 
  
 och departement..................................................................... 
  
 263 
  
 11 
 Sammanfattning 
  
 E-delegationens 
  uppdrag är att stärka utvecklingen av  
 e-förvalt- 
  ningen och skapa goda möjligheter för samordning inom offentlig förvaltning. Målet med  
 e-förvaltning 
  är 
  
 att det blir så enkelt som möjligt för så många som möjligt att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service, 
  
 att stärka samhällets samlade utvecklingsförmåga och innova- tionskraft, 
  
 en flexibel  
  
 e-förvaltning 
  som utgår från användarnas behov. 
 Detta betänkande ger förslag till regeringen och myndigheter, kommuner och landsting samt beskriver delegationens förvalt- ningsgemensamma arbete för att driva på utvecklingen. Här följer en kort beskrivning av betänkandet  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens  
  
 e-förvaltning. 
  
 Förslag till regeringen 
 Det finns ett stort behov av att finna en  
 finansieringslösning  
 för strategiska  
 e-förvaltningsprojekt. 
  I detta betänkande finns ett förslag som bygger på den modell som finns inom staten för låne- finansiering. 
 Delegationen föreslår att regeringen 
  
 vidimerar att den föreslagna modellen kan användas, 
  
 anslår 10 miljoner kronor varje år som kan användas för finansiering av gemensamma förstudier, 
  
 tillåter myndigheter att ta ut avgifter av varandra. 
  
 Anpassning av  
 regelverk  
 är en central och avgörande parameter för att på sikt nå de mål och visioner som finns för  
 e-förvaltning. 
  
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:62 
  
 Delegationen föreslår att regeringen 
  
 skyndsamt tillsätter en utredning med uppdrag att göra en över- syn av registerförfattningarna. 
  
 Vissa  
 projekt  
 bör särskilt prioriteras eftersom de är avgörande för utvecklingen av  
 e-förvaltningen 
  och skapar stora nyttor. Ett sådant projekt är  
 Minskat uppgiftslämnande  
 med syftet att minska företagens administrativa börda, men även i förlängningen skapa lösningar för privatpersoner som lämnar uppgifter. Regeringen bör säkerställa att projektet snarast kan starta. 
 Förslag till myndigheter och kommuner 
 En viktig del i en behovsdriven  
 e-förvaltning 
  handlar om att samla in idéer, synpunkter, beröm och klagomål på ett systematiskt och ordnat sätt. Myndigheter, kommuner och landsting bör samla  
 utvecklingsidéer  
 i en idébank och hålla tillgången till idébanken öppen för så många som möjligt. 
 Eftersom  
 IP-adresserna 
  är på väg att ta slut är det viktigt att myndigheter, kommuner och landsting snarast anpassar sina webbplatser till den nya adresstandarden  
 (IPv6).  
 För att inte skada förtroendet för offentliga webbplatser behöver säkerheten ökas med hjälp av ett standardiserat tillägg  
 (DNSSEC). 
  
 Delegationens arbete 
 Strategiska projekt 
 Delegationen har under de senaste månaderna startat fyra nya projekt med hjälp av finansiering från delegationens myndigheter för att skynda på utvecklingen av  
 e-förvaltningen. 
  Projekten är prioriterade för att de förenklar, skapar nytta för många, sparar in kostnader, ger bättre kvalitet och snabbt kan ge resultat. Dessa projekt är: 
  
 Mina sidor för privatpersoner  
  
 (förstudie) 
  
 Syftet med projektet är att göra kontakten med myndigheter och kommuner enklare för privatpersoner. Förstudien ska ta fram ett övergripande förslag till lösning för Mina Sidor för 
 14 
  
 SOU 2010:62 
  
 Sammanfattning 
  
 privatpersoner, för beslut om fortsättning. Försäkringskassan ansvarar för förstudien som avrapporteras i december 2010. 
  
 E-arkiv 
  
  och  
 e-diarium 
 (förstudie) 
  
 Det ska bli enklare för privatpersoner och myndigheter att hitta och ta del av sina ärenden och annan information. Förstudien, som presenteras i december 2010, ska utreda förutsättningar för gemensam hantering av  
 e-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  inom offentlig sektor. Riksarkivet ansvarar för förstudien. 
  
 E-tjänst 
  
  över näringsidkare  
 (förstudie) 
  
 Information om näringsidkare finns på många ställen. Projektet syfte är att ta fram en samlad  
 e-tjänst 
  med grundläggande information om alla svenska näringsidkare. Därmed ska det bli enkelt för privatpersoner, företag, myndigheter och kommuner att hitta informationen. Det ska också bli enkelt för utvecklare att bygga nya  
 e-tjänster. 
  Bolagsverket ansvarar för förstudien som väntas vara klar i december 2010. 
  
 Tjänstekatalog  
  
 (pilot) 
  
 E-tjänster 
  från myndigheter och andra offentliga aktörer ska publiceras i en tjänstekatalog. Syftet är att underlätta för utvecklare i deras arbete med att ta fram bra tjänster för privat- personer, företag och offentlig sektor bland annat genom att vidareutnyttja information. Jordbruksverket ansvarar för att driva arbetet. En första prototyp levereras hösten 2010. 
 Enkät om  
 e-förvaltning 
  
 En enkät om  
 e-förvaltning 
  har besvarats av nästan 200 myndigheter under sommaren 2010. Frågorna har handlat om behovsfångst, sociala medier, internationella projekt och  
 IT-standardisering. 
  Resultatet är i korthet följande: 
 En viktig förutsättning för  
 e-förvaltning 
  är att den utgår från användarnas behov. Närmare 70 procent av alla myndigheter uppger att de har  
 e-tjänster. 
  En fjärdedel av dessa har inte genom- fört en behovsinventering vid utvecklingen av  
 e-tjänster. 
  Skälen är främst att man anser sig ha kunskap om målgruppens behov sedan tidigare, tidsbrist, brist på resurser och att behovsfångst inte är prioriterat. Nästan samtliga myndigheter uppger att de ser fördelar med att göra en inventering av målgruppernas behov. Men många ser också nackdelar som att behov som identifieras inte alltid är 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2010:62 
  
 representativt för en större grupp, tenderar att få ett alltför kort- siktigt perspektiv och att det även är viktigt att klargöra hur myndighetens verksamhet kan förbättras och effektiviseras med  
 e-tjänster. 
  
 Tio procent av myndigheterna uppger att de deltar i tillsammans i 57 internationella grupper och  
 e-förvaltningsprojekt. 
  Syftet är i de flesta fall kunskaps- och informationsutbyte eller har ett syfte att utveckla en  
 e-tjänst. 
  De flesta grupperna och projekten är inriktade mot förvaltningen. 
 Sociala medier 
 Enligt delegationens enkät uppger 44 procent av svenska myndig- heter att de använder sig av sociala medier. De medier man använ- der är främst Facebook, Shepard, YouTube och bloggar. Endast fem procent av myndigheterna uppger att de har en policy för hanter- ingen av sociala medier. 
 Delegationen har av regeringen fått i uppdrag att ta fram rikt- linjer kring myndigheternas användning av sociala medier, särskilt hur de rättsliga aspekterna ska beaktas. Anställdas privata använd- ning och frågor som är förknippade med den, t.ex. anställdas yttrandefrihet och meddelarfrihet, omfattas inte av uppdraget. Det delegationen kommer ta fasta på i riktlinjerna är bland annat 
  
 behovet av interna regler hos myndigheterna, 
  
 kravet på uppsikt över mediet, 
  
 bestämmelserna om allmänna handlingar, 
  
 behandling av personuppgifter, 
  
 informationskraven. 
  
 Delegationen avser att presentera riktlinjer för sociala medier under hösten 2010. 
 Vägledningar och andra aktiviteter 
 Delegationen arbetar med att ta fram flera vägledningar. Två av dessa är klara i en första version. För att  
 e-förvaltningen 
  ska utvecklas behöver den vara en integrerad del i varje myndighets verksamhetsplanering.  
 Vägledning för verksamhetsplanering med avseende på  
  
 e-förvaltning 
  
 beskriver vad varje myndighet bör tänka 
 16 
  
 SOU 2010:62 
  
 Sammanfattning 
  
 på i sin verksamhetsplanering vad gäller på  
 e-förvaltning. 
  Delega- tionen har också arbetat fram  
 Vägledning för kanalstrategi  
 som beskriver vad myndigheterna bör tänka på när man fattar beslut om vilka kontaktsätt myndigheterna ska använda för att leverera sina tjänster till privatpersoner och företag. Båda vägledningarna finns att läsa på delegationens webbplats. 
  
 Arbetet med att ta fram en  
 vägledning för automatiserad sam- verkan  
 pågår. Vägledningen ska i första hand ge stöd till myndig- heter i offentlig sektor i deras arbete med att förverkliga automati- serad samverkan genom elektroniskt informationsutbyte. Den kan också användas av företag och privatpersoner vid utveckling av  
  
 e-tjänster. 
  
  En första version av vägledningen beräknas vara klar vid årsskiftet 2010/2011. 
  
 Även en  
 vägledning för webbutveckling  
 är på väg att tas fram. Den ska innehålla riktlinjer så att webbaserade gränssnitt kan användas av så många som möjligt på ett så enkelt sätt som möjligt. En första version av vägledningen är klar vid halvårsskiftet 2011. 
 Delegationen har av regeringen fått i uppdrag att främja och samordna  
 vidareutnyttjandet av offentlig information.  
 Delegationen avser att genomföra möten med ett antal myndigheter, kommuner, branschföreträdare, intresseorganisationer samt andra aktörer inom näringslivet som kan berörs av  
 PSI-direktivet. 
  
 För att kunna bedriva en gemensam utveckling av svensk  
 e-förvaltning 
  behöver vi en gemensam terminologi om begrepp som till exempel  
 e-tjänst. 
  Delegationen har därför startat ett arbete för att åstadkomma en  
 katalog av termer för  
  
 e-förvaltning. 
  
 Delegationen tar under hösten 2010 fram en första version av ett ramverk för att identifiera, planera, realisera och följa upp  
 nyttor och kostnader  
 kopplade till satsningar inom  
 e-förvaltningsområdet. 
  
 Delegationen kommer att ta fram ett  
 forum för medborgarförslag.  
 Sedan våren 2010 driver delegationen även ett elektroniskt  
 forum för erfarenhetsutbyte,  
 www.edelegationen.ning.com. 
 Delegationen avser också att genomföra en  
 attitydundersökning  
 för att finna åtgärder som ökar användandet av  
 e-tjänster. 
  
 17 
 Författningsförslag 
 Förslag till 
 förordning om ändring i förordningen (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte 
 Härigenom föreskrivs att 2 § förordningen (2003:770) om statliga myndigheters informationsutbyte ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
  
 En myndighet ska i sin 
  
 En myndighet ska i sin 
  
 verksamhet främja utvecklingen 
  
 verksamhet främja utvecklingen 
  
 av ett säkert och effektivt 
  
 av ett säkert och effektivt 
  
 elektroniskt informationsutbyte 
  
 elektroniskt informationsutbyte 
  
 inom den offentliga förvalt- 
  
 inom den offentliga förvalt- 
  
 ningen. 
  
 ningen. 
  
 En myndighet som tillhanda- 
  
 håller 
  
 elektroniska 
  
 tjänster till 
  
 andra myndigheter inom offentlig 
  
 förvaltning får ta ut avgifter efter 
  
 överenskommelse med de myn- 
  
 digheter 
  
 som nyttjar tjänsten. 
  
 Avgifter får också tas ut av annan 
  
 juridisk person, som en myndighet 
  
 utövar 
  
 ett 
  
 rättsligt 
  
 bestämmande 
  
 inflytande i. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2011. 
 19 
  
 1 
  
 Delegationens uppdrag och arbete 
  
 1.1 
  
 Delegationens uppdrag 
  
 Vid regeringssammanträdet den 26 mars 2009 bemyndigade reger- ingen statsrådet Johnson att tillkalla en delegation med uppdrag att samordna myndigheternas  
 IT-baserade 
  utvecklingsprojekt och skapa goda möjligheter för myndighetsövergripande samordning. Delegationens uppdrag framgår av kommittédirektivet (dir. 2009:19),  
 bilaga 1.  
 I  
 bilaga 4  
 finns en sammanställning av delegationens leda- möter, expertgrupper och sekretariat. 
 Delegationen, som antog namnet  
 E-delegationen, 
  delredovisade i oktober 2009 sitt uppdrag i betänkandet  
 Wood för myndig- heternas arbete med  
  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2009:86). Betänkandet har remissbehandlats och en remissammanställning finns (Fi2009/6838). I mars 2010 redovisades delegationens andra betänkande  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2010:20) Betänkandets sammanfattning finns i  
 bilaga 3 
 . Den 25 mars 2010 fick delegationen ett tilläggsdirektiv som omfattar två nya uppdrag. Det ena uppdraget är att främja och samordna myndigheternas arbete med att förbättra förutsättning- arna för vidareutnyttjande av offentlig information  
 (PSI-direkti- 
  vet). Det andra uppdraget är att ta fram riktlinjer för hur myndig- heter ska använda sociala medier. Tilläggsdirektivet (dir. 2010:32) redovisas i  
 bilaga 2. 
  
 Detta betänkande,  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens  
 e-förvaltning 
 (SOU 2010:62), inne- håller delegationens tredje delredovisning av uppdraget. 
  
 En ledstjärna i genomförandet av delegationens uppdrag är 6 § andra stycket myndighetsförordningen (2007:515) som föreskriver att en myndighet ska verka för att genom samarbete med myndig- heter och andra ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda 
 21 
  
 Delegationens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2010:62 
  
 samt för staten som helhet. Ett antal projekt där myndigheter och Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) gått samman för att utveckla  
 e-tjänster 
  och där samverkan är en förutsättning för ett lyckat resultat, redovisas i detta betänkande. 
  
 1.2 
  
 Delegationens arbete 
  
 För att kartlägga arbetet med  
 e-förvaltning 
  skickade delegationen under sommaren 2010 ut en enkät till samtliga statliga myndig- heter. I enkäten ingick frågor om behovsfångst, sociala medier,  
 IT-standardisering, 
  vilka som deltar i internationella grupper m.m. En separat enkät gick ut med frågan om vilka strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  som pågår bland myndigheterna. 
 I detta betänkande beskrivs resultaten av delegationens enkäter i korthet. Undersökningen och svaren finns beskrivna i  
 bilaga 18 
 . Resultaten måste bearbetas ytterligare och kontrollfrågor måste ställas till vissa myndigheter. Delegationen avser att återkomma med förslag på åtgärder och aktiviteter. Diskussioner pågår med SKL att göra ett motsvarande enkätutskick till kommuner och landsting för att få ett helhetsgrepp kring den offentliga förvaltningen. 
 Delegationen ser det som viktigt att involvera olika grupper- ingar i sitt arbete. Delegationen arbete förankras genom att använda en arbetsgrupp, expertgrupper, referensgrupper, arbets- utskott och möten med samråds- och samverkansmyndigheter samt möten med företrädare för andra organisationer som är intressenter i  
 e-förvaltningsfrågor. 
  
 Delegationen eftersträvar också transparens i sitt arbetssätt och publicerar därför utkast till olika produkter, t.ex. vägledningar, på delegationens webbplats och erfarenhetsforum, som är öppna för synpunkter. Delegationen använder sociala medier för att nå ut med information och ta emot synpunkter på delegationens arbete. 
 Delegationen ska verka för en behovsstyrd  
 e-tjänstutveckling 
  inom förvaltningen. I avsnitt 2.2 beskrivs det fortsatta arbete med strukturerad målgruppsanalys och behovsfångst som involverar både privatpersoner och företag. 
 Sedan delegationens andra betänkande (SOU 2010:20) har delegationen haft två sammanträden. Sekretariatet har haft fem möten med den arbetsgrupp som delegationen tillkallat. Represen- tanterna i arbetsgruppen framgår av  
 bilaga 5 
 . 
 22 
  
 SOU 2010:62 
  
 Delegationens uppdrag och arbete 
  
 Delegationen har sedan tidigare tillkallat en referensgrupp som består av företrädare för näringsliv, forskare och brukare för att ta del av deras kunskaper och vidgade perspektiv på delegationens arbete. Delegationen har valt att i referensgruppen också inkludera de myndigheter med vilka delegationen ska eller bör samråda. Representanterna i referensgruppen framgår av  
 bilaga 9 
 . 
 Delegationen tillkallade senare tre expertgrupper; ett  
 IT-standardiseringsråd, 
  en expertgrupp för rättsliga frågor samt en expertgrupp för internationell  
 e-förvaltning. 
  Representanterna i expertgrupperna framgår av  
 bilagorna 6, 7 och 8 
 . 
 Sekretariatet har haft omfattande kontakter med företrädare för departement, myndigheter, kommuner och intresseorganisationer. Sekretariatet har deltagit i såväl nationella som internationella konferenser om  
 e-förvaltning 
  och  
 IT-standardisering. 
  Sekretariatet har varit med och arrangerat Offentliga Rummet, som ägde rum i Gävle och Sandviken den  
 25–27 
  maj. 
 Delegationen ska ta fram vägledningar inom ramen för sitt uppdrag. För närvarande pågår arbetet med att ta fram Vägledning för automatiserad samverkan och Vägledning för webbutveckling. 
 Vägledning för verksamhetsplanering med avseende på  
 e-förvaltning 
 och  
 Vägledning för kanalstrategi  
 är klara i en version 1.0. Alla delegationens vägledningarna publiceras löpande på delegationens webbplats. 
  
 Under våren 2010 har delegationen beslutat att prioritera fem projekt varav fyra är uppstartade. En närmare beskrivning av dessa projekt finns i avsnitt 3.1. Som en följd av detta har en av de vikti- gaste aktiviteterna för delegationens sekretariat och arbetsgrupp varit att skapa en samverkan mellan ett antal myndigheter och SKL, säkerställa finansiering och genomdriva en uppstart av dessa projekt. 
 I avsnitt 10 finns en sammanställning av delegationens pågående aktiviteter och förväntade resultat utifrån de kommittédirektiv som regeringen beslutat samt de förslag och ställningstaganden som delegationen gjort i tidigare betänkanden. 
 Vidare har delegationen svarat på fyra remisser. En samman- fattning av dessa remissvar finns i  
 bilaga 16 
 . 
 23 
  
 2 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
  
 e-förvaltningen 
  
 Delegationen ska säkerställa årlig strategisk styrning, koordinering och uppföljning inom  
 e-förvaltningsområdet 
  på förvaltnings- gemensam nivå. Finansieringsfrågor och andra principiella över- gripande frågor måste få en lösning och hindrande regelverk måste identifieras. Teknisk samverkansförmåga mellan olika system ska underlättas på förvaltningsgemensam nivå och övergång till ny teknik ska stödjas. Delegationen har också i uppgift att förvalta de vägledningar som tagits fram av Verva samt publicera egna vägled- ningar. 
 I detta avsnitt vill delegationen särskilt lyfta fram att regeringen 
  
 beaktar delegationens återkommande förslag att en utredning skyndsamt tillsätts med uppdrag att göra en översyn av registerförfattningarna med bl.a. syftet att främja  
  
 e-förvalt- 
  ningen (avsnitt 2.3), 
  
 beaktar delegationens förslag att avsätta 10 miljoner kronor årligen för finansiering av förstudier (avsnitt 2.5.1), 
  
 vidimerar att den av delegationen föreslagna finansieringsmodel- len kan användas vid förvaltningsgemensamma  
  
 IT-investeringar 
  (avsnitt 2.5.3), 
  
 genomför en författningsändring i förordning (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte och härvid skapar möjlighet att ta ut avgifter mellan myndigheter (avsnitt 2.5.6). 
  
 25 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 Delegationen vill vidare lyfta fram att 
  
 myndigheterna bör samla utvecklingsidéer på ett strukturerat sätt och hålla tillgången till idébanken öppen för så många som möjligt (avsnitt 2.2), 
  
 myndigheterna bör integrera behovsdriven  
  
 e-förvaltning 
  som en del i både lång- och kortsiktig verksamhetsplanering (avsnitt 2.4.1), 
  
 myndigheterna bör förteckna sina tjänster mot privatpersoner och företag och överväga via vilka kanaler tjänsterna ska levereras (avsnitt 2.4.2), 
  
 Ekonomistyrningsverket (ESV) bör göra en översyn av väg- ledningar och handledningar (avsnitt 2.5.13), 
  
 alla myndigheter bör genomföra en konsekvensanalys avseende ett införande av IPv6 och påbörjar ett sådant införande inklusive införande av DNSSEC (avsnitt 2.7.3), 
  
 frågan om ökad kryptografisk säkerhet för  
  
 e-legitimationer 
  och elektroniska underskrifter bör utredas omgående (avsnitt 2.7.4). 
 Delegationen vill också peka på att 
  
 myndigheterna har ett särskilt ansvar för att terminologi inom deras olika fackområden i enlighet med språklagen finns till- gänglig, används och utvecklas, 
  
 delegationen har tagit fram en vägledning för att myndigheterna ska kunna starta en gemensam ramplanering under det sista kvartalet 2010. Planeringsaktiviteten är beroende av att regeringsbeslut fattas i frågan om utvecklingsansvariga myndigheter. 
  
 Delegationen har för avsikt att 
  
 genomföra attitydundersökningar och få fram förslag på åtgärder för att öka användningen av  
  
 e-tjänsterna, 
  
 undersöka förutsättningarna för medfinansiering från privat sektor vid framtagning av  
  
 e-tjänster, 
  
 ta fram ett forum för medborgarförslag. 
  
 E-förvaltningen 
  ska bidra till att förenkla kontakterna mellan förvaltningen och privatpersoner respektive företagare. Kontakt- erna bör alltid ske utifrån användarnas behov och nytta i kombination med beräkningar av den interna produktiviteten. 
 26 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 Behovsfångst, etablera forum för erfarenhetsutbyte och möjlig- heten för privatpersoner och företagare att lämna förslag till nya eller förändrade  
 e-tjänster 
  är av högsta vikt. 
  
 2.1 
  
 Målen för  
  
 e-förvaltning 
  
 Inriktningen för det fortsatta arbetet med  
 e-förvaltning 
  bygger på regeringens mål och delegationens strategi för  
 e-förvaltning 
  (Strategi för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning, 
  SOU 2009:86). Regeringens mål finns bl.a. att läsa i handlingsplanen för  
 e-förvalt- 
  ning från 2008 (dnr Fi 2008/491), där det fastslogs att de ska vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt att tillvarata sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter. 
 Riksdagen beslutade den 2 juni 2010 i enlighet med den förvalt- ningspolitiska propositionen  
 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt  
 (prop. 2009/10:175) att det förvaltningspoli- tiska målet nu är: 
 En innovativ och samverkande statsförvaltning som är rättssäker och effektiv, har väl utvecklad kvalitet, service och tillgänglighet och som därigenom bidrar till Sveriges utveckling och ett effektivt  
 EU-arbete. 
  
 Regeringen vill ta ytterligare steg mot öppenhet och transparens. Insynen i förvaltningens verksamhet ska öka. Privatpersoner och företag ska bli delaktiga i policyprocesser. Det ska bli enklare att få tillgång till och använda sig av offentlig information. Ett steg mot ökad öppenhet är bland annat lagen (2010:566) om vidareutnytt- jande av handlingar från den offentliga förvaltningen som trädde i kraft den 1 juli 2010. Delegationen har fått i uppdrag av regeringen att främja och samordna myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av information. Delegationen ska till exempel underlätta för den intresserade att hitta vilken offentlig information som finns och hur man får åtkomst till den, i de fall den inte är integritetskänslig. 
 Delegationen avser att även på andra sätt verka för öppenhet och transparens och föregå med gott exempel. Bland annat genom att bjuda in till diskussioner och lämna synpunkter på dokument och utkast. Delegationen avser att med hjälp av personliga möten, sociala medier och andra kanaler inbjuda till dialog, kunskapssprid- ning, delaktighet och insyn i verksamheten. 
 27 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 2.2 
  
 Behovsdriven  
  
 e-förvaltning 
  
 Strategin för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning 
  (SOU 2009:86) uttrycker att  
 e-förvaltningen 
  ska vara behovsdriven. Varje myndig- het har ansvar för att tillvarata sina målgruppers behov, inklusive de behov där nyttan tillfaller tredje part (se SOU 2009:86), dvs. inte i första hand gynnar den egna myndigheten. 
 En viktig del i en behovsdriven  
 e-förvaltning 
  handlar om att samla in idéer, synpunkter, beröm och klagomål på ett systematiskt och ordnat sätt. 
 Enkät om behovsfångst 
 För att bland annat kartlägga hur myndigheterna arbetar med behovsfångst har delegationen under sommaren 2010 genomfört en enkät. I enkäten har myndigheterna svarat på hur många  
 e-tjänster 
  de kan erbjuda i dagsläget, vid hur många tillfällen en inventering av målgruppens behov gjorts vid utvecklingen av  
 e-tjänster, 
  vilken metod som använts, om man samarbetat med andra parter, vilka dessa i så fall varit och vilka skälen har varit för att inte genomföra en behovsinventering. Myndigheterna fick också lämna fritextsvar på vilka fördelar och nackdelar man ser med behovsfångst. 
 Utfallet av enkäten 
 Närmare 70 procent av de myndigheter som besvarat frågan uppger att de kan erbjuda någon typ av  
 e-tjänst. 
 E-tjänster 
  har i det här fallet beskrivits som Internettjänster som gör det möjligt för privatpersoner eller företag att hantera sina ärenden elektroniskt. Det har varit upp till myndigheterna att utifrån denna beskrivning identifiera och kvantifiera sina  
 e-tjänster. 
  Uppgiften har inte varit helt enkel eftersom det inte alltid är självklart med vad som avses med en  
 e-tjänst 
  och en gemensam definition saknas. 
 Var tredje myndighet har inga  
 e-tjänster. 
  Av dem som har  
 e-tjänster 
  uppger majoriteten, ungefär 55 procent, att de har mellan en och tio tjänster. 11 procent uppger att de har mellan 11 och 20  
 e-tjänster. 
  Av dessa är många universitet och högskolor. Av de myndigheter som har  
 e-tjänster 
  är det 45 procent som uppger att de vid samtliga tillfällen gjort en inventering av målgruppens behov inför eller under utvecklingen av  
 e-tjänsten/tjänsterna. 
  Ungefär var 
 28 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 fjärde myndighet har inte genomfört en behovsinventering vid utvecklingen av någon  
 e-tjänst. 
  I de flesta fall har dessa myndig- heter bara ett fåtal  
 e-tjänster. 
  
 De vanligaste metoderna som används vid inventering av mål- gruppernas behov är möte/nätverk som hälften av myndigheterna använder sig av, 41 procent bygger inventeringen på inkomna synpunkter medan 31 procent använder sig av fokusgrupper. Minst använd metod uppges medborgardialog vara med en procent och postal enkät med fem procent. Flertalet myndigheter har använt sig av flera olika metoder eller en kombination av olika metoder. 
 38 procent av de myndigheter som utvecklat  
 e-tjänster 
  har inte samarbetat med någon annan part vid behovsinventeringen. 27 procent av organisationerna har gjort det någon gång. I hälften av fallen har den andre samarbetspartnern varit en annan myndig- het. En dryg femtedel av myndigheterna har samarbetat med en intresseorganisation eller en branschorganisation. 16 procent har samarbetat med en kommun. 
 Av de som har uppgett att man inte genomfört en behovs- inventering, anser en femtedel att man har skaffat sig kunskap om målgruppen sedan tidigare. Andra skäl är tidsbrist och att behovs- fångst inte är prioriterat. Endast 3 procent menar att en utebliven behovsinventering beror på att finansiering saknats. 
 Nästan samtliga, 93 procent, av dem som svarat på enkäten menar att det finns fördelar med behovsinventering vid utveckling av  
 e-tjänster. 
  58 procent menar att det också finns risker med behovsinventering. Fördelarna är främst ökad användning och nytta av  
 e-tjänsterna, 
  bättre träffsäkerhet och måluppfyllelse, kunskap om efterfrågan, bättre beslutsunderlag och underlag för prioriteringar, tillgodose behov, göra det möjligt att ge bättre service, minskade kostnader. De nackdelar som uppges är bland annat att urvalet riskerar att inte vara representativt för den totala målgruppen eller att fel frågor ställs, skapar förväntningar hos målgruppen som inte kan infrias, alltför individuella och spretiga önskemål, svårt att prioritera, högre kostnader, längre leverans- tider, för kortsiktigt perspektiv och att det är minst lika viktigt att klargöra hur myndighetens verksamhet kan förbättras och effekti- viseras med  
 e-tjänster. 
  
 I bilaga 18 finns en beskrivning av enkätsvaren. 
 29 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 Analys 
 Utifrån enkätresultatet konstateras att ett mindre antal myndig- heter står för den största delen av  
 e-tjänsterna. 
  I denna grupp är man positivt inställd till behovsfångst och inventering av målgruppernas behov, även om en stor del använder sig av den kunskap som man redan anser sig ha om målgrupperna. Det finns inte heller någon metod som myndigheterna verkar föredra framför andra. De flesta verkar pröva olika metoder eller använda sig av en kombination av metoder. 
 Relativt få myndigheter samarbetar med andra parter vid utveck- lingen av  
 e-tjänster 
  och behovsinventering. Bara ett fåtal har sökt sig utanför myndighetssfären. 
 Nästan samtliga myndigheter uppger att de är positiva och ser fördelarna med att göra en inventering av målgruppernas behov. Men många ser också nackdelar som att användarna inte alltid vet bäst och att det finns en risk att behov som identifieras inte alltid är representativt för en större grupp. Intressant i det här samman- hanget är att de metoder myndigheterna uppgett att man främst använder sig av, såsom möten/nätverk, inkomna synpunkter och fokusgrupper, som i regel är resultatet av en mindre grupps tyckanden. 
 Delegationen avser att under hösten 2010 publicera enkätsvaren på delegationens webbplats så att myndigheter själva kan ta dela av resultatet och bedöma eventuella gemensamma berörings- punkter. Delegationen kommer mer i detalj bearbeta enkäten och agera utifrån resultatet av bearbetningen. 
  
 2.2.1 
  
 Forum för erfarenhetsutbyte 
  
 I takt med att förväntningarna på myndigheter, kommuner och landsting ökar vad gäller tillgänglighet, dialog, påverkan och elek- tronisk ärendehantering, ökar också behovet av att öka kunskapen, utbyta erfarenheter och bidra till innovation. Ett sätt att åstad- komma detta till låg kostnad och med god kvalitet är genom ett elektroniskt forum för erfarenheter. Delegationen har under våren 2010 tagit i bruk ett elektroniskt forum för erfarenhetsutbyte 
  
 1 
  
 . 
 Forumet vänder sig till alla som arbetar med eller är intresserade av  
 e-förvaltning. 
  Syftet är att underlätta och stärka ett kontinuerligt 
  
 1  
 www.edelegationen.ning.com 
 30 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 erfarenhetsutbyte, stimulera till dialog och bidra till öppenhet och transparens. Det finns inga restriktioner vilka som kan ta del av innehållet, men den som vill göra inlägg behöver bli medlem. I ett första skede har det varit möjligt att lämna synpunkter på utkast till olika vägledningar som delegationen avser att ta fram under 2010. Delegationen kommer fortsatt arbeta för att stimulera till en aktiv dialog och lyfta fram goda exempel. 
 Forumet har för närvarande (mitten av september 2010) runt 300 medlemmar och antalet fortsätter stadigt att växa. Målet är att minst en representant från varje kommun och större myndighet ska vara medlem i forumet och att det ska finnas en daglig aktivitet i forumet. Forumet har och kommer fortsatt att marknadsföras via delegationens upparbetade kommunikationskanaler och nätverk. 
 Delegationen kommer att utvärdera forumets innehåll och dess tekniska lösning, och kommer därefter vidta eventuella åtgärder för att utveckla såväl form som innehåll. 
  
 2.2.2 
  
 Forum för medborgarförslag 
  
 Delegationen avser att starta ett elektroniskt forum för medbor- garinflytande. Syftet är att bidra till att åstadkomma och stödja en medborgar- och behovsdriven  
 e-förvaltning. 
  
 Under hösten 2010 kommer delegationen att arbeta fram ett projektförslag och en teknisk specifikation. Lösningen kommer i en första version göra det möjligt för privatpersoner att lämna utvecklingsförslag, som delegationen för vidare till berörda myn- digheter. Denna första version ska vara i drift i början av 2011. 
  
 2.2.3 
  
 Utvecklingsansvar 
  
 Delegationen har i sitt första betänkande (SOU 2009:86) föreslagit att regeringen ska ge Bolagsverket, Skatteverket, Lantmäteriet och Transportstyrelsen ett särskilt utvecklingsansvar för  
 e-förvaltning. 
  Ansvaret innebär att leda samverkan och utveckling inom följande intressent- och målgruppsområden: företag och företagande, privatpersoner, geografisk information och fastighetsinformation samt fordon och förare. Motivet för detta är att säkerställa en behovsdriven  
 e-förvaltning. 
  Förslaget är under beredning. 
 31 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 I den förvaltningspolitiska propositionen (prop. 2009/10:175) gör regeringen bedömningen att samordningen av myndigheternas utvecklingsarbete behöver stärkas ytterligare. 
  
 2.3 
  
 Regelverksfrågor 
  
 Att lyckas med utmaningen att skapa  
 e-tjänster 
  som ska åstad- komma att det blir  
 så enkelt som möjligt för så många som möjligt att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service  
 bygger på ett antal förutsättningar: 
  
 Finansieringslösningar för att utveckla  
  
 e-tjänster. 
  
 Process- och kompetensutveckling inom förvaltningen. 
  
 Teknikutveckling och tekniklösningar 
  
 Samverkan mellan delar av förvaltning. 
  
 Anpassning av regelverken. 
  
 Anpassning av regelverk är ofta en  
 central  
 och  
 avgörande  
 parameter för att på sikt nå de mål och visioner som finns, t.ex. i regeringens handlingsplan för  
 e-förvaltning. 
  Många av dagens lagar och förord- ningar har ett antal år på nacken och teknik och samhällsutveck- lingen har växt ifrån många av de regelverk som styr myndighe- ters informationshantering och informationsutbyte. Det finns lagar som fortfarande talar om telegramhantering och  
 ADB-system. 
  Tekniskt sett är många av begreppen föråldrade. Så är också fallet när det gäller många registerförfattningar, något som hämmar myndigheterna i sin systemutveckling. Delegationen föreslog i sitt första betänkande (SOU 2009:86) att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att göra en översyn av registerförfattning- arna. I delegationens andra betänkande (SOU 2010:20) togs detta förhållande igen. Delegationen vill åter erinra om vikten av att en sådan utredning tillsätts om målet med  
 e-förvaltningen, 
  så enkelt som möjligt för så många som möjligt, ska kunna uppnås. Behovet av en sådan översyn tas också upp i  
 E-offentlighetskommitténs 
  slutbetänkande  
 Allmänna handlingar i elektronisk form – offentlighet och integritet  
 (SOU 2010:4, s. 19). Enligt delegationens mening bör utredningen tillsättas skyndsamt. 
 Ansvaret för att utredningsarbetet startar faller på regeringen (Justitiedepartementet). Delegationen har i uppdrag att vid behov lämna förslag till författningsändringar. Delegationen kan också, 
 32 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 där så är möjligt och lämpligt från bl.a. integritetssynpunkt, tolka regler för att uppnå klarhet i om de är förenliga med  
 e-förvaltningens 
  behov. Det kan emellertid inte anses falla inom ramen för delegationens uppdrag att lämna författningsförslag som kräver omfattande utredningsarbete. 
 Enligt delegationens mening är det angeläget att anpassningen av regelverken bl.a. får som mål att underlätta genomförandet av  
 e-förvaltningen. 
  Om uppgifter får lämnas till andra myndigheter utan hinder av sekretess bör det få ske i elektronisk form, under förutsättning av att skyddet för den personliga integriteten inte eftersätts. 
 Det finns nyligen beslutade registerlagar som delegationen anser inte i tillräcklig omfattning beaktar målet att underlätta genom- förandet av  
 e-förvaltningen. 
  I polisdatalagen (2010:361) finns t.ex. en bestämmelse (1 kap. 20 §) som föreskriver att endast enstaka personuppgifter får lämnas ut på medium för automatiserad behandling. Ska fler än enstaka uppgifter lämnas ut på detta elektroniska sätt förutsätter det att regeringen har föreskrivit det 
  
 2 
  
 . Bestämmelsen bygger på det tekniskt sett oklara begreppet medium för automatiserad behandling. Vidare blir den tillämplig även vid elektroniskt utbyte mellan myndigheten och det oavsett om uppgifterna är offentliga eller sekretesskyddade. Bestämmelsen hindrar inte utlämnande av samma uppgifter på papper. 
 För att nå uppställda mål och visioner och uppnå enhetlighet bör en anpassning göras även av andra regelverk än registerförfatt- ningar. Det kan t.ex. starkt ifrågasättas varför uppgifter som är offentliga hos Bolagsverket omfattas av sekretess hos Skatteverket. Förhållandet inte bara motverkar ett rationellt informationsutbyte mellan myndigheterna, det framstår också som obegripligt för allmänheten. 
 Vidare bör ökade rättsliga förutsättningar skapas för att upp- gifter som enskilda ska lämna till myndigheter i ökad utsträckning sker i elektronisk form. Det kan t.ex. övervägas om att meddela föreskrifter om att vissa kategorier av företag ska fullgöra sin upp- giftsskyldighet i elektronisk form. En i sammanhanget lika viktig parameter är att uppgifterna lämnas enligt gemensamma format och standarder. Förutsättningar för detta bör också ges i författning. 
  
 2  
 Se även 13 § studiestödsdatalagen (2009:287). 
 33 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 Slutligen vill delegationen framföra vikten av att översynen av formkrav som hindrar elektroniska förfaranden 
  
 3  
  
 fortsätter för att påskynda genomförandet av  
 e-förvaltningen. 
  
 2.4 
  
 Verksamhetsplanering 
  
 Delegationen har tagit fram en vägledning för verksamhets- utveckling med avseende på  
 e-förvaltning. 
  Skälet till detta är att i det i delegationens uppdrag ingår att koordinera de strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  som påverkar det samlade arbetet med  
 e-förvaltning 
  samt följa upp dess effekter för privatpersoner, företag och förvaltningen. Vägledningen skapar en grund för koordineringsarbetet eftersom den ger möjlighet till likartad beskrivning av  
 e-förvaltningsarbetet. 
  Delegationen har även tagit fram en vägledning för kanalstrategi, i syfte att stödja myndig- heternas 
  
 4  
  
 kanalstrategiarbete (se SOU 2009:86). 
 Arbetet har bedrivits i arbetsutskott till delegationens arbetsgrupp under ledning av delegationens sekretariat. Utkast till vägledningarna har funnits öppet publicerade 
  
 5  
  
 och beslutade version finns i sin helhet tillgängliga via delegationens webbplats. 
  
 6  
  
 Innehållet beskrivs här i korthet. 
  
 2.4.1 
  
 Vägledning för verksamhetsplanering 
  
 Vägledningen för verksamhetsplanering beskriver vad varje myndighet behöver tänka på med avseende på  
 e-förvaltning 
  när man planerar på lång och kort sikt. Även kommuner och landsting kan dra nytta av vägledningen. 
 Strategisk planering 
  
 E-förvaltning 
  bör ingå som en integrerad del av den övriga strategiska verksamhetsplaneringen. Planeringen bör utgå från bl.a. uppdraget och egna långsiktiga mål, från behov som analyserats fram och från regeringens mål med  
 e-förvaltning. 
  Planeringen bör 
  
 3 
  
 Ds 2003:29. 
  
 4 
  
 Inklusive kommuner och landsting. 
  
 5 
  
 På webbplatsen www.edelegationen.ning.com 
  
 6 
  
 www.edelegationen.se 
  
 34 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 även ta hänsyn till  
 E-delegationens 
  betänkanden och till eventuell samplanering med andra parter. Åtminstone följande dokument bör tas fram: 
  
 Strategisk utvecklingsplan 
  
 Kanalstrategi 
  
 Sourcingstrategi 
  
 Kompetensförsörjningsstrategi 
  
 Initiativen i den strategiska utvecklingsplanen bör på en övergripande nivå nyttokalkyleras, med grova uppskattningar, för att kunna styra den effekthemtagning som utvecklingen ska resultera i. 
 Verksamhetsplanering på ett år sikt 
 Verksamhetsplanen inför det kommande året bör bl.a. ta hänsyn till 
  
 mål inom  
  
 e-förvaltningsområdet 
  från EU, riksdagen, regeringen och departement, 
  
 betänkanden från  
  
 E-delegationen, 
  
 7 
  
 egna långsiktiga mål, egen strategisk planering, samt eventuell gemensam planering med andra, 
  
 behov som analyserats fram från bl.a. synpunkter och idéer. 
  
 Myndighetens ettåriga verksamhetsplan bör innehålla bl.a. en utvecklingsplan, samt kortsiktiga mål kopplat till nyckeltal inom  
 e-förvaltning, 
  exempelvis  
 e-tjänsternas 
  användningsgrad. 
  
 2.4.2 
  
 Vägledning för kanalstrategi 
  
 I den förvaltningspolitiska propositionen  
 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt  
 (prop. 2009/10:175) står det beskrivet att myndigheterna ska ta hänsyn till medborgarnas kostnad för och nytta av offentlig service. Servicen ska levereras med hjälp av internettjänster och telefon, kompletterat med personliga möten till exempel via lokala servicekontor och kontaktpunkter. 
  
 7  
 Se www.edelegationen.se/betankanden 
 35 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 Enligt  
 E-delegationens 
  strategi för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning 
  (SOU 2009:86) ska varje myndighet ha en kanal- strategi. För att underlätta det arbetet har delegationen tagit fram en vägledning som beskriver vad myndighetens kanalstrategi kan innehålla och vad man bör tänka på när man tar fram den. Vägled- ningen kan användas inom hela den offentliga förvaltningen 
  
 8  
  
 och finns i sin helhet tillgänglig på www.edelegationen.se. I korthet innebär den följande: 
 Med  
 kanal  
 menar vi det kontaktsätt som myndigheten erbjuder för en viss tjänst, dvs. hur tjänsten levereras. Kanalerna omfattar bland annat personliga möten, sociala medier,  
 e-tjänster 
  etc. 
 En  
 kanalstrategi  
 beskriver vilka kanaler myndigheten ska priori- tera för att nå sina långsiktiga mål och fullgöra sitt uppdrag. Kanalstrategin ska vara ett stöd och ett verktyg både för styrning av det dagliga kundmötet och för prioriteringen av förslag till verksamhetsutveckling. I analysen bör man ta hänsyn både till målgruppernas och myndighetens behov, inklusive ekonomiska och säkerhetsmässiga aspekter. 
 Kanalstrategin bör innehålla 
  
 övergripande strategiska ställningstaganden, 
  
 målgrupper och deras behov, 
  
 en lista över myndighetens tjänster till målgrupperna, 
  
 kanaler under de kommande åren, 
  
 övergripande prioritering mellan kanaler och 
  
 prioritering av kanaler per tjänst. 
  
 Varje myndighet har ansvar för sina tjänster och kanaler, men kan under framtagandet av kanalstrategin dra nytta av vad andra redan gjort. Exempel på kanalstrategier kommer därför att samlas och kunna nås via delegationens webbplats. 
  
 9 
  
 2.5 
  
 Finansiering 
  
 I delegationens andra betänkande (SOU 2010:20) påtalades beho- vet av att finna en finansieringslösning för strategiska  
 e-tjänst- 
  projekt på förvaltningsövergripande nivå. Behovsdriven utveckling av  
 e-tjänster 
  kommer att resultera i krav på att myndigheter inom 
  
 8 
  
 Med offentlig förvaltning avses såväl statliga myndigheter som kommuner och landsting. 
  
 9 
  
 www.edelegationen.se 
  
 36 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 offentlig förvaltning samordnar sin tjänsteutveckling för att skapa efterfrågade tjänster. Finansieringslösningarna måste utvecklas i motsvarande grad för att få till stånd förvaltningsgemensamma projekt. 
 Finansiering krävs i två etapper. Första etappen är förstudie- fasen där ett finansieringsutrymme måste skapas eftersom en för- studie inte får lånefinansieras. Den andra etappen då  
 e-tjänsten 
  realiseras och etableras ska enligt dagens regelverk lånefinansieras. 
 Delegationen ser en risk i att viktiga förvaltningsgemensamma  
 e-tjänster 
  inte kommer till stånd beroende på att inblandade myndigheter inte kan enas om en finansiering av förstudier. 
 Riksrevisionen har i rapporten  
  
 IT-investeringar 
  
  över gränserna 
  
 (RiR 2009:18) också beskrivit ovanstående förhållande. I  
 bilaga 12  
 återfinns utdrag ur denna rapport. 
  
 2.5.1 
  
 Finansiering av förstudier 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringens ska årligen avsätta 10 miljoner kronor för att finansiera de förstudieprojekt som  
 E-delegationen 
  initierar och som bedrivs av myndigheter som ingår i delegationen. 
 Skälen till delegationens förslag:  
 En avgörande faktor för att uppnå rimliga tider från idé till införande av en förvaltningsgemen- sam  
  
 e-tjänst 
  
  är att medel finns att tillgå för att snabbt kunna starta en förstudie. Medel kan realiseras på två sätt. Ett sätt är att inblan- dade myndigheter skapar ett utrymme inom egna ramar för att kunna bidra till förstudien vilket oftast blir en lång och utdragen process. Ett annat sätt, vilket delegationen ser som den långsiktiga lösningen, är att regeringen årligen avsätter medel för att finansiera förstudier. På så sätt skulle  
  
 e-tjänstprojekt 
  
  kunna startas betydligt snabbare än idag eftersom en väl genomförd förstudie är grunden för eventuellt beslut att starta ett  
  
 e-tjänstprojekt. 
  
 De förstudieprojekt som är startade inom ramen för delega- tionen och som beskrivs i avsnitt 3.1 är finansierade genom att delegationen denna gång gemensamt har bidragit med medel. Det går dock inte alltid att förutsätta att i delegationen ingående myndigheter, vid varje tillfälle, kan bidra till en finansiering av förstudier avseende en förvaltningsgemensam  
 e-tjänst. 
  
 I Danmark har regeringen avsatt 3 miljarder danska kronor i den så kallade  
 ABT-fonden 
  (användbar medborgarteknologi) för att 
 37 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 finansiera både förstudier och till stor del även själva  
 e-tjänst- 
  projekten. Genom  
 ABT-fonden 
  drivs idag 42 förvaltningsgemen- samma projekt (www.abtfonden.dk). 
  
 2.5.2 
  
 Finansiering av  
  
 IT-investeringar 
  
 Den nuvarande statliga finansieringsmodellen är utformad för ett förfarande där en myndighet lånar för att investera i informations- teknik som leder till rationalisering av den egna verksamheten, vilket skapar utrymme för att betala tillbaka lånen. Modellen förutsätter härvid projekt där nyttan tillfaller den myndighet som gör den initiala investeringen. Om nyttan i stället tillfaller tredje part t.ex. företag, privatpersoner, kommun eller annan myndighet finns få eller inga incitament att genomföra projektet. Detta leder till en prioritering av utvecklingsprojekt som skapar intern nytta och en nedprioritering av utvecklingsprojekt som t.ex. reducerar företagens administrativa börda eller förenklar vardagen för privatpersoner. 
 Den lösning som beskrivs i detta avsnitt bygger på att en myn- dighet tar ansvar för att realisera en gemensam  
 e-tjänst 
  och övriga inblandade parterna tecknar en samverkansöverenskommelse och därmed binder upp sig för att använda tjänsten. Vidare får den myndighet som levererar tjänsten genom förordning rätt att ta ut avgifter 
  
 10  
  
 från de som tecknat samverkansöverenskommelsen. Avgiften ska täcka driften och förvaltningen samt betala övriga kostnader som är förknippade med tjänsten. Myndigheten som ska realisera tjänsten gör i samverkan med  
 E-delegationen 
  en framställan till regeringen om utökning av låneramen samt att en räntekontokredit får disponeras för att överbrygga tiden fram till att tjänsten är driftsatt och avgiftsfinansieringen har kommit igång. Utökningen av låneramen ska täcka kostnaderna för att realisera och införa tjänsten. Förutom de myndigheter som från början tecknat samverkansöverenskommelsen kan ytterligare intresserade myndigheter anslutas. Riskdelningen om framtagandet av  
 e-tjänsten 
  avbryts, regleras i samverkansöverenskommelsen varvid alla inblandade parter tar ett ansvar för eventuella nedlagda kost- nader. 
  
 10  
 Statsrättsligt kan man mellan myndigheter inte ta ut avgifter utan normmässigt är det ersättningar. Praxis har blivit att även ersättningar mellan myndigheter oftast betraktas och hanteras som avgifter. Avgiftsförordningen (1992:191) regleras även enbart inomstatliga avgifter. I detta betänkandeavsnitt används begreppet avgifter. 
 38 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 2.5.3 
  
 Finansieringsmodell för  
  
 IT-investeringar 
  över myndighetsgränser 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringen ska vidimera att den inom staten etablerade lånefinansieringsmodellen även kan tillämpas vid myndighetsgemensam utveckling av  
 e-tjänster. 
  Den myndighet som sedan tar ansvar för utvecklingen och drift av  
 e-tjänst 
  ska beredas möjlighet att ta ut avgift för tjänsten av nyttjande myndig- heter. 
 Skälen till delegationens förslag:  
 Delegationen anser att den modell som finns inom staten för lånefinansiering ska användas även vid finansiering av gemensamt nyttjade  
  
 e-tjänster 
  
  där flera myndigheter är involverade. Möjlighet ska även skapas för den myndighet som etablerar den gemensamma  
  
 e-tjänsten 
  
  att ta ut avgifter från de myndigheter som använder tjänsten. Möjligheten att ta ut avgifter förknippade med leverans av  
  
 e-tjänster 
  
  beskrivs i avsnitt 2.5.6 innebärande ett förslag om författningsändring. 
  
 I delegationens andra betänkande (SOU 2010:20) påtalades behovet av att finna en finansieringslösning för strategiska  
 e-tjänstprojekt 
  på förvaltningsövergripande nivå. Behovsdriven utveckling av  
 e-tjänster 
  kommer att resultera i krav på att myndig- heter inom offentlig förvaltning samordnar sin tjänsteutveckling för att skapa efterfrågade tjänster. Finansieringslösningarna måste utvecklas i motsvarande grad för att få till stånd utvecklingsprojekt där nyttan tillfaller flera myndigheter i samverkan. Delegationen ser en risk i att viktiga förvaltningsgemensamma  
 e-tjänster 
  inte kommer till stånd om inblandade myndigheter inte kan finna en gemensam finansieringslösning. 
  
 2.5.4 
  
 Modell för etablering av gemensamma  
  
 e-tjänster 
  
 Den finansieringslösning som beskrivs i detta avsnitt bygger på att de inblandade parterna tecknar ett samverkansöverenskommelse och binder upp sig för att använda tjänsten. Vidare får den myndig- het som levererar tjänsten genom förordning rätt att ta ut avgifter för att betala avskrivningar, samt driva och förvalta tjänsten. 
 När en gemensam  
 e-tjänst 
  ska etableras inom förvaltningen kommer ett antal aktivitetssteg att genomlöpas. 
 39 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 1. 
  
 Behovsfångst och idéhantering 
  
 Myndigheter har ett ansvar att identifiera behovsdrivna  
 e-tjänster 
  genom olika kanaler för behovsfångst. 
  
 11  
  
 Idén över- lämnas till en myndighet eller om idén berör infrastrukturella tjänster, lämnas idén till delegationen för vidare hantering. 
  
 2. 
  
 Förstudie 
  
 I denna fas utreds och preciseras de tänkbara alternativen. Den mest ekonomiska lösningen ur ett livscykelperspektiv ska efter- strävas och möjligheten att köpa en tjänst på marknaden eller införa ett standardsystem ska alltid undersökas. Finansiering av förstudier sker huvudsakligen enligt förslaget i avsnitt 2.5.1. 
  
 3. 
  
 Beslut om genomförande 
  
 Visar lönsamhetsberäkningen på en nytta kan de inblandade parterna besluta att gå vidare för att realisera  
 e-tjänsten. 
  Den föreslagna finansieringsmodellen används genom att ett finansi- eringsprogram kopplas till beslutet. 
  
 4. 
  
 Realisering och införande 
  
 E-tjänsten 
  realiseras och införs och grunden nyttohemtagningen säkerställs. 
  
 5. 
  
 Förvaltning 
  
 E-tjänsten 
  förvaltas och vidare utvecklas under sin livscykel. 
 Finansieringsfrågan aktualiseras först i  
 Förstudien  
 enligt ovan 
 .  
 Förstudien har delegationen möjlighet att finansiera enligt förslaget i avsnitt 2.5.1. Finansieringen aktualiseras en andra gång i samband med  
 Beslut om genomförande.  
 Härvid ska en finansiering enligt delegationens förslag (avsnitt 2.5.3) kopplas till beslutet och den baseras på följande modell. 
  
 En av de inblandade myndigheterna tar på sig ansvaret att reali- sera och förvalta  
  
 e-tjänsten. 
  Myndigheten blir tjänsteansvarig. 
  
 Inblandade aktörer skriver en samverkansöverenskommelse som reglerar de inbördes förhållanden som ska råda för realiseringen, för avgiftsmodell, för riskdelning, för fortsatt tjänsteförvaltning och också reglera det förhållande att någon aktör vill avsluta sin samverkan under överenskommelsens giltighetstid. Vidare regleras också i samverkansöverenskommelsen hur tillkom- mande intressenter hanteras. Flera parter ökar effektiviteten och 
  
 11  
 För vidare beskrivning av behovsfångst hänvisas till avsnitt 2.2. 
 40 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 reducerar troligen de ursprungliga parternas kostnader för tjänsten. 
  
 Tjänsteansvarig myndighet tillsammans med  
  
 E-delegationen 
  tillskriver regeringen för att erhålla ett beslut om utökning av myndighetens låneram med avseende på tänkt  
 e-tjänst. 
  Beslutet gäller för hela realiseringsperioden som kan vara skild från budgetår. Vidare bemyndigas tjänsteansvarig myndighet att ta ut en avgift för tjänsten. Till det lån som myndigheten tar upp kopplas också en räntekontokredit i Riksgälden för att över- brygga tiden fram till att myndigheten kan ta ut avgift för tjänsten. Detta innebär att inga räntekostnader belastar myndig- heten under tiden tjänsten realiseras och driftsätts. Det är först när avgifter kan tas ut som myndigheten belastas med kostnader för tjänsteleveransen. Den framställan som går till regeringen innehåller som bilagor lönsamhetskalkyl och samverkans- överenskommelse mellan berörda myndigheter. 
  
 Regeringen beslutar om utökning av myndighetens låneram och myndighet realiserar och driftsätter tjänsten. Avgifter tas ut från de myndigheter som tecknat samverkansöverenskommelsen och brukar tjänsten. De aktörer som tecknat på samverkansöverens- kommelsen har full insyn i realiseringsarbetet och de beräk- ningar som ligger bakom den avgift som tas ut när tjänsten brukas. ESV har också insyn i avgiftsberäkningarna utifrån 7 § i avgiftsförordningen. 
  
 12  
  
 Den årliga revideringen av avgiften enligt samverkansöverenskommelsen tar hänsyn till förvaltningskost- nader och eventuell vidareutveckling av tjänsten. 
  
 Förutom de myndigheter som från början tecknat samverkans- överenskommelsen kan ytterligare intresserade myndigheter anslutas. 
  
 Riskdelningen om framtagandet av  
 e-tjänsten 
  avbryts, regleras i samverkansöverenskommelsen varvid alla inblandade parter tar ett ansvar för eventuella nedlagda kostnader. 
 I  
 bilaga 13  
 beskrivs exempeltjänsten Mina meddelanden. 
  
 12  
 Avgiftsförordning (1992:191). 
 41 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 2.5.5 
  
 Lånefinansiering vid  
  
 IT-investeringar 
  
 Riksdagen fastställer varje år en total ram för de lån som regeringen har möjlighet att använda för att finansiera anläggningstillgångar, vilket innefattar bland annat  
 IT-investeringar. 
  
 13 
  
 Regeringens beslut om en myndighets låneram fattas i respektive myndighets regleringsbrev. Låneramen för en myndighet kan förändras under året efter beslut av regeringen. 
 När en myndighet ska genomföra en  
 IT-investering 
  finansieras normalt sett  
 IT-investeringen 
  med lån 
  
 14  
  
 i Riksgälden. 
  
 15  
  
 Riksgälden fastställer ränta och andra lånevillkor på marknadsmässiga grunder. Lånet ska sedan betalas tillbaka med den rationaliseringsvinst som investeringen ska medföra. 
  
 16  
  
 Återbetalningen av lånen täcks normalt med kommande års anslag, avgifter eller bidrag. Detta innebär att myndigheten genom interna prioriteringar svarar för att medel finns tillgängliga för återbetalning av lån. 
 Regeringen kan styra myndigheternas  
 IT-investeringar 
  genom att precisera särskilda krav i regleringsbrev eller i särskilda beslut. Det kan exempelvis handla om hur en  
 IT-investering 
  ska finansie- ras, kostnaden för  
 IT-investeringen 
  samt tidpunkt när  
 IT-invest- 
  eringen ska vara genomförd. 
 ESV:s handledning om redovisning av immateriella anlägg- ningstillgångar vid statliga myndigheter (ESV 2002:3) ger stöd för bedömningar om vad som ska kostnadsföras och vad som ska redovisas som en tillgång i balansräkningen vid utveckling och införande av en  
 IT-tjänst. 
  
 13 
  
 20 § lagen (1996:1059) om statsbudget. 
  
 14 
  
 6 § kapitalförsörjningsförordningen (1996:1188). 
  
 15 
  
 Formellt sett får myndigheten börja redovisa anläggningstillgångar och ta lån först när myndigheten kan påvisa att ett antal kriterier för projektet är uppfyllda (se ESV:s handledning om immateriella anläggningstillgångar, ESV 2002:3). Detta kan medföra att inledande faser av projekt inte lånefinansieras utan finansieras från annan källa, till exempel förvaltningsanslag. 
  
 16 
  
 Teoretiskt ska lån betalas tillbaka med de rationaliseringsvinster som görs av en IT- investering. Det kan dock finnas situationer då  
  
 IT-investeringen 
  inte ger någon effektivitetsvinst, till exempel när investeringen görs för att uppfylla krav på förändrade regler. 
 42 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 2.5.6 
  
 Avgifter 
  
 Delegationens förslag:  
 I förordningen (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte ska ges möjlighet för en myndighet att ta ut avgifter för leverans av en  
 e-tjänst 
  där tjänsten används av andra myndigheter eller annan juridisk person i vilken en myndighet utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. 
 Skälen till delegationens förslag:  
 I förordningen (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte anges att en myndighet ska främja utvecklingen av ett säkert och effektivt elek- troniskt informationsutbyte inom den offentliga förvaltningen. Enligt  
  
 E-delegationens 
  
  mening motverkas detta syfte om inte myndigheterna samtidigt ges möjlighet att ta ut avgifter för det elektroniska informationsutbytet. Samverkan mellan myndigheter kan vara komplex och förutsätta att avgifter kan tas in från andra samverkande myndigheter för att en  
  
 e-tjänst 
  
  ska kunna komma till stånd. Formen för samverkan kan ta sig olika utryck. Därför bör avgift också kunna tas ut av annan juridisk person i vilken en myndighet utöver ett rättsligt bestämmande inflytande. 
  
 Vid utarbetning av detta förslag har delegationen övervägt att i stället föreslå författningsändringarna i avgiftsförordningen (1992:191). Det främsta skälet att inte införa förslaget är att endast vissa bestämmelser i avgiftsförordningen är tillämpliga på affärs- verket (se 1 a §). Det är svårt att hitta en naturlig plats för förslaget i den förordningen så att myndigheter, inklusive affärsverket, omfattas. 
 När myndigheter samverkar runt en  
 e-tjänst 
  enligt den i detta avsnitt beskrivna finansieringsmodellen krävs en gemensam syn på avgiftsfinansiering m.m. ESV ger härvid vägledning, framför allt i följande handledningar: 
  
 Sätt rätt pris! (ESV 2001:11) 
  
 Alla myndigheter får ta betalt, men (ESV 2002:7) 
  
 Myndigheter som är helt eller till övervägande del avgiftsfinansie- rade, exempelvis Bolagsverket, Lantmäteriet och Transport- styrelsen kan, för arbetsuppgifter som faller inom ramen för myn- dighetens instruktion, i vissa fall behöva höja sin avgift mot bakgrund av viss utvecklingsinsats eller utökad tjänsteleverans. Avsikten vid myndigheters samverkan runt  
 e-tjänstutveckling 
  är att 
 43 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 höja effektiviteten eller kvaliteten i relation till användaren av en  
 e-tjänst. 
  Användaren kan härvid se en nytta i utbyte mot en höjd avgift. Det är således av avgörande betydelse att den med utveck- lingsinsatsen avsedda effekten verifieras så att eventuell kostnads- justering träffar rätt användargrupp. 
 I det fall en myndighet inte egenutvecklar tjänsten utan den köps direkt av markanden och vidareförmedlas till andra aktörer ska också en avgift få tas ut för att täcka myndighetens självkostnad. Självkostnadsbegreppet beskrivs i ESV handledning 
 Sätt rätt pris!  
 (ESV 2001:11). 
  
 2.5.7 
  
 Privat sektor som medfinansiär 
  
 Tredje generationens  
 e-förvaltning 
  innebär en starkare samverkan mellan offentlig och privat sektor när det gäller utveckling av behovsdrivna  
 e-tjänster. 
  Följden av detta är att privat sektor kan komma ifråga som medfinansiär när  
 e-tjänsten 
  realiseras eller nyttjas. 
 Det finns inte någon särskild lag eller förordning som tydligt reglerar formerna hur medfinansiering ska hanteras, vare sig inom den privata eller den offentliga sektorn. Det finns inom vissa sektorer exempel på OPS  
 (Offentlig-Privat-Samverkan) 
  som handlar om samfinansiering, gemensam uppbyggnad av resurser m.m. där relationerna mellan parterna är reglerad genom avtal. 
 För offentliga myndigheters avgiftsbelagd verksamhet finns det särskilda regler i form av avgiftsförordningen (1992:191) som reglerar en myndighet har rätt att ta ut avgifter, hur avgiftsnivån bestäms, huruvida myndigheten har rätt att disponera avgifts- inkomsterna och hur avgiftsinkomsterna bör redovisas. 
 Delegationen avser närmare undersöka förutsättningarna för medfinansiering från privat sektor och avser återkomma i frågan. 
  
 2.5.8 
  
 Landstingens och kommunernas medverkan 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) är en sammanslutning för kommuner, landsting och regioner i Sverige, vars verksamhet bygger på den lokala och regionala demokratin. SKL är en intresse- organisation varvid möjligheten att teckna samverkansöverens- kommelse för samtliga landsting och kommuner, vara delfinansiär 
 44 
 SOU 2010:62 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 eller projektansvarig för en strategisk  
 e-tjänst 
  med intressenter utanför SKL är starkt begränsad. 
 I den mån ett landsting eller en kommun är intresserad att ansluta sig till en  
 e-tjänst 
  levererad av en myndighet eller av en myndighet i samverkan med extern part så finns inget hinder om landstinget eller kommunen godkänner samverkansöverens- kommelsen för aktuell tjänst och betalar för anslutning samt övriga avgifter som är förknippade med tjänsten. 
  
 2.5.9 
  
 Grunden för samverkan 
  
 Den viktigaste faktorn för att skapa och införa strategiska  
 e-tjänster 
  är ett stort mått av samverkan inom förvaltningen. Varje myndighet ska leva upp till kravet i 6 § myndighetsförordningen att genom samverkan med myndigheter och andra att ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet. Samverkan inom förvaltningen kan hindras av att en myndighet fokuserar på egna mål och konkurrens om resurser för egen verk- samhetsutveckling och effektivisering. 
 En frivillig samverkan mellan flera myndigheter inom förvalt- ningen och andra aktörer vid införande av en  
 e-tjänst 
  som skapar nyttor både inom och utom förvaltningen är den optimala lösningen som alltid ska eftersträvas. 
 I vissa fall kan inte den optimala lösningen uppnås utan någon form av styrning inom offentlig sektor måste komma till stånd. Regeringen har ett ansvar att genom styrning möjliggöra att angelägna  
 IT-investeringar 
  som bidrar till en effektiv statsförvalt- ning kommer till stånd. 
  
 17  
  
 Detta kan innebära att regeringen, t.ex. genom regleringsbrev eller genom ett samverkansuppdrag anmodar myndigheter att gå in i en samverkan för att införa gemensamma e- tjänster. Nyttan eller effektivitetshemtagningen kan härvid upp- komma inom samverkanssfären men i vissa fall kan nyttan endast skapas hos tredje man. 
 Detta förfarande kan t.ex. komma ifråga då det finns en myndighet som har den allra bästa möjligheten och förmågan att införa en typisk  
 e-tjänst 
  utifrån  
 IT-kunskap, 
 IT-infrastruktur 
  och kostnadseffektivitet men där ingen real nytta skapas inom själva myndigheten utan nyttan uppkommer hos de myndigheter som 
  
 17  
 1 kap. 6 § regeringsformen och 1§ budgetlagen. 
 45 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 brukar tjänsten och betalar avgift därför. Myndigheten som svarar för tjänsten kan härvid ses som en leverantör av en specifik  
 e-tjänst. 
  
 Ett annat sätt att åstadkomma samverkan är att skapa någon form av incitament för de som i ett första skede medverkar i införandet av en  
 e-tjänst 
  och som då tar en risk under etablerings- och införandeskedet. Incitamentet kan t.ex. vara i form av 
  
 att de effektiviseringsvinster som uppkommer inom myndig- heten återförs och disponeras av myndigheten, 
  
 goodwill, dvs. omnämnande i olika officiella forum. 
  
 2.5.10 
  
 Slutsatser 
  
 Den beskrivna finansieringsmodellen för  
 IT-investeringar 
  har den fördelen att endast en myndighet tar upp lån, dvs. det är inga departementsgränser inblandade i finansieringen. Inget samord- nande uppdrag behöver ges av regeringen till flera myndigheter. En utpekad myndighet tar ansvar och samverkansöverenskommelsen binder upp de övriga parterna. 
 Modellen skapar en finansiering som blir anslagsneutral tack vare räntekontokrediter på upptagna lån. Detta i väntan på att avgiftsfinansieringen kommer igång och täcker uppkomna och löpande kostnader för tjänsten. Modellen kräver en hög kvalitet på lönsamhetsbedömningen (kostnad/nytta). 
 Finansieringsmodellen bygger på att myndigheter samverkar frivilligt. Delegationen har för avsikt att följa utvecklingen för att se om ytterligare åtgärder behövs i form av starka incitament eller annan styrning. 
  
 2.5.11 
  
 Delegationens ansvar 
  
 Delegationens ansvar blir att 
  
 stödja aktörer inom offentlig förvaltning att bilda samverkans- grupper för strategiska  
  
 e-tjänster, 
  
 tillsammans med tjänsteansvarig myndighet tillskriva regeringen avseende utökning av låneram samt räntekontokredit, 
  
 följa projektet på samma sätt som delegationen följer övriga strategiska  
  
 e-förvaltningsprojekt. 
  
 46 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 2.5.12 
  
 Regeringens ansvar 
  
 Delegationen föreslog i sitt första betänkande (SOU 2009:86) att regeringen ska ge Bolagsverket, Lantmäteriet, Skatteverket och Tillväxtverket i uppdrag att i samråd med SKL ta fram samverkans- överenskommelser i  
 e-förvaltningsprojekt. 
  Remissvaren visar att den offentliga förvaltningen bejakar delegationens vilja att fram- tagandet av samverkansöverenskommelser kommer till stånd. 
  
 2.5.13 
  
 ESV:s handledningar och vägledningar 
  
 Delegationens bedömning:  
 ESV bör ser över de vägledningar och handledningar som i något avseende berör  
 e-tjänster 
  och  
 e-tjänst- 
  utveckling. Översynen är angelägen och bör ske skyndsamt. 
 Skälen till delegationens bedömning:  
 ESV:s handledningar och vägledningar som kan beröra  
  
 e-förvaltning 
  
  är till största delen framtagna för mellan fem och tio år sedan. En översyn bör göras med avseende på begreppen  
  
 e-förvaltning 
  
  och  
  
 e-tjänster. 
  
  Särskilt i det fall där  
  
 e-tjänster 
  
  utvecklas i samverkan mellan den offentliga och privata sektorn eller där olika former av delfinansiering från tredje part kan förekomma. Delegationens bedömning är att denna översyn bedrivs skyndsamt för att understödja en effektiv  
  
 e-tjänst- 
  
  utveckling. 
  
 2.6 
  
 Terminologi 
  
 Delegationen har inlett ett samarbete med Parker för att ta fram en terminologi för fackområdet  
 e-förvaltning. 
  Termino- login ska ta upp termer som används på övergripande nivå i  
 e-förvaltningsarbetet. 
  Resultatet från arbetet kommer att redovisas i kommande betänkanden samt via delegationens kanaler på Internet. 
  
 E-förvaltningen 
  är ett förhållandevis nytt fackområde där ett fackspråk håller på att utvecklas. Vi pratar om  
 e-tjänster, 
  bas- tjänster, samverkan och om  
 e-förvaltning. 
  När var och en har sin egen bild och uppfattning av vad begreppen innebär uppstår miss- förstånd. Det som en myndighet kallar  
 e-tjänst 
  kallar någon annan för bastjänst, fast det egentligen är samma sak. För att kunna 
 47 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 SOU 2010:62 
  
 bedriva en gemensam utveckling inom den svenska förvaltningen behöver vi reda ut begreppen. 
 Ett exempel är  
 interoperabilitet  
 som inom Radio- och  
 TV-verket 
  definieras som möjlighet för tittare att på ett enkelt sätt välja mellan olika leverantörer av  
 TV-tjänster 
  utan att behöva byta mottagningsutrustning, medan det i en järnvägsordlista definieras som möjlighet att framföra tåg över nations- och systemgränser utan lokbyte eller oberoende av andra tekniska eller organisatoriska hinder 
  
 18 
  
 . Inom EU slår man fast att Interoperability means the ability of information and communication technology (ICT) systems and of the business processes they support to exchange data and to enable the sharing of information and knowledge. 
  
 19 
  
 Myndigheterna har ett särskilt ansvar för att svensk terminologi inom deras olika fackområden finns tillgänglig, används och utvecklas, i enlighet med Språklagen. 
  
 20 
  
 2.7 
  
 Teknik 
  
 2.7.1 
  
 Vägledning för automatiserad samverkan 
  
 Delegationen har inlett arbetet med att ta fram en vägledning för automatiserad samverkan. 
 Vägledningen ska i första hand ge stöd till myndigheter i offentlig sektor i deras arbete med att förverkliga automatiserad samverkan genom elektroniskt informationsutbyte. Den kan också användas av företag och privatpersoner vid utveckling av  
 e-tjänster. 
  Utgångspunkten i vägledningen är en stegvis och behovsdriven utveckling av offentlig  
 e-förvaltning. 
  
 Stegvis utveckling tar till vara på redan genomförda lösningar och återanvänder dessa vid behov. I ett av delegationens priorite- rade projekt bedrivs en förstudie för att etablera en tjänstekatalog (avsnitt 3.1.5) där tjänster från myndigheter och andra anslutna offentliga aktörer i Sverige kommer att publiceras. Katalogen ska också innehålla beskrivning av informationen. 
 En behovsdriven  
 e-förvaltning 
  utgår från det omgivande samhällets behov för att reducera företagens administrativa börda och förenkla medborgarnas vardag.  
 E-förvaltning 
  ses inte enbart 
  
 18 
  
 Rikstermbanken, www.rikstermbanken.se. 
  
 19 
  
 European Interoperability Framework for  
  
 Pan-European 
  eGovernment Services, EIF 1.0. 
  
 20 
  
 Språklag (2009:600). 
  
 48 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 som en intern angelägenhet för och mellan myndigheter utan något som har stor potentiell påverkan på hela samhället. Genom att skapa tydliga och standardiserade förutsättningar kan alla samhäl- lets aktörer bjudas in för att i samverkan med myndigheter utveckla  
 e-tjänster 
  som skapar ytterligare nytta för det omgivande samhället. 
 Vägledningen tar bland annat upp frågor om arkitektur, infor- mationssäkerhet och begrepp. Delegationen samarbetar med Terminologicentrum för att ta fram en terminologi inom området (avsnitt 2.6). Terminologin ska ta upp och definiera centrala begrepp för automatiserad samverkan, t.ex.  
 e-tjänst 
  och inter- operabilitet. Relaterade juridiska frågor behandlas i ett särskilt  
 Frågor& Algorithms and Parameters for Secure Electronic Signatures; Part 1: Owen and asymmetric algorithms. 
 54 
  
 SOU 2010:62 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  
 Delegationens bedömning är att frågan om ökad kryptografisk säkerhet för  
 e-legitimationer 
  och elektroniska underskrifter bör initieras omgående. Arbetet bör ledas av MSB i samverkan med relevanta myndigheter och med Utredningen om bildande av en  
 e-legitimationsnämnd. 
  Frågan berör inte enbart förvaltningen utan också näringslivet varvid även relevanta aktörer från näringslivet bör omfattas av samverkan. 
  
 2.7.5 
  
 Miljöaspekten 
  
 E-förvaltning 
  innebär verksamhetsutveckling i offentlig förvaltning som drar nytta av IT kombinerad med organisatoriska förändringar och nya kompetenser. Utvecklingen av  
 e-förvaltningen 
  bidrar också till miljövinster. Allt fler  
 e-tjänster 
  blir tillgängliga vilket t.ex. innebär att medborgarna kan hämta information samt i vissa fall fylla i och skicka in sina blanketter elektroniskt. Denna elektro- niska hantering sparar papper, men minskar också koldioxidutsläp- pen bl.a. genom färre posttransporter. Möjligheten att deklarera på nätet är ett gott exempel, då denna  
 e-tjänst 
  utnyttjades av 57 procent av Sveriges befolkning vid 2009 års deklaration. 
 EU:s ministerkonferensen om  
 e-förvaltning 
  i Malmö hösten 2009 resulterade i en ministerdeklaration där det bl.a. framgår att  
 e-förvaltning 
  ska användas för att främja en hållbar ekonomi med låga koldioxidutsläpp. 
 Regeringen beslutade 8 juli 2010 om  
 IT för en grönare förvalt- ning – agenda för IT för miljön  
  
 2010–2015. 
  
 26 
  
 Huvudbudskapet är att IT ska användas för att minska statlig miljöbelastning. Delega- tionen kommer i sitt fortsatta arbete lyfta fram miljöaspekten i den  
 e-tjänstutveckling 
  som sker. Hänsyn ska också tas till minskad miljöbelastning i de  
 kostnads-/nyttokalkyler 
  som föregår fram- tagandet av en  
 e-tjänst. 
  
 26  
 Bilaga till regeringsbeslut den 8 juli 2010. N2009/3482/ITP (delvis). 
 55 
 3 Strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 Delegationen ska löpande samla in information om planerade och pågående  
 e-förvaltningsprojekt 
  som är av strategisk natur, dvs. projekt som påverkar förvaltningens samlade utvecklingsinriktning. Delegationen ska verka för att regeringens förvaltningspolitiska mål vägs in i planeringen och genomförandet av de viktigaste  
 e-förvaltningsprojekten 
  och verka för att dubbelarbete undviks. Delegationen ska årligen redovisa en sammanställning av myndig- heternas planerade och pågående  
 e-förvaltningsprojekt 
  samt bedöma om de projekten understödjer de förvaltningspolitiska mål som regeringen har satt upp. Delegationen ska redovisa goda före- bilder inom  
 e-förvaltningen. 
  Delegationen ska också beakta de strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  som pågår inom kommun- och landstingssektorn och söka synergieffekter. 
 I detta avsnitt vill delegationen särskilt lyfta fram att regeringen 
  
 beaktar Bolagsverkets förslag att starta projektet Minskat uppgifts- lämnande (se avsnitt 3.1.3). 
  
 Delegationen vill vidare lyfta fram att 
  
 den under våren 2010 har valt att prioritera fem strategiska  
  
 e-förvaltningsprojekt 
  (avsnitt 3.1). 
 En behovsdriven  
 e-förvaltning 
  utgår från det omgivande samhällets behov och har som mål att reducera företagens administrativa börda och förenkla medborgarnas vardag, liksom att minska förvaltningens kostnader.  
 E-förvaltning 
  ses inte enbart som en intern angelägenhet för, och mellan, myndigheter utan något som har stor potentiell påverkan på hela samhället. Privatpersoner och företag ses inte längre som enbart mottagare av myndigheternas 
 57 
  
 Strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 SOU 2010:62 
  
 service och tjänster utan ges även möjlighet att aktivt bidra till utvecklingen av  
 e-tjänster 
  och effektiv samhällsservice. Målen för  
 e-förvaltning 
  kan sammanfattas med att 
  
 det ska bli så enkelt som möjligt för så många som möjligt – en flexibel  
  
 e-förvaltning 
  utifrån användarnas behov, 
  
 kostnaderna för privatpersoner, företagare och förvaltningen ska minska, 
  
 samhällets utveckling och innovationskraft ska främjas och 
  
 öppenhet och transparens i offentlig sektor ska öka. 
  
 För att nå de av regeringen formulerade målen blir förvaltningens förmåga att bedriva gemensamt utvecklingsarbete kritiskt. I sin koordinerande roll har delegationen därför kvalificerat ett antal projekt som pågår, eller är föreslagna, och som har betydelse för det samlade arbetet med  
 e-förvaltning. 
  Dessa projekt benämns strategiska  
 e-förvaltningsprojekt. 
  
 Regeringen har beslutat om en strategi för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg, Nationell eHälsa (S2010.020), som delegationen tar hänsyn till. Två nationella strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  och ett internationellt som berör Nationell eHälsa har inkluderats i detta betänkande (avsnitt 3.2 och  
 bilaga 15 
 , epSOS). 
  
 3.1 
  
 Av delegationen prioriterade strategiska  
  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 Ansvaret för en del av  
 e-förvaltningsfrågorna 
  som behöver lösas ligger idag inte tydligt fördelat på en viss myndighet. Det är viktigt att dessa gemensamma frågor blir omhändertagna. I maj 2010 beslutade delegationen därför att prioritera fem av de strategiska  
 e-förvaltningsprojekten 
  och särskilt följa dessa. Projekten är: 
  
 1. 
  
 Mina sidor för privatpersoner (förstudie) 
  
 2. 
  
 E-arkiv 
  
  och  
 e-diarium 
  (förstudie) 
  
 3. 
  
 Minskat uppgiftslämnande (genomförande) 
  
 4. 
  
 E-tjänst 
  
  över näringsidkare (förstudie) 
  
 5. 
  
 Tjänstekatalog (pilotstudie) 
  
 Projekten är prioriterade för att de förenklar, skapar nytta för många, sparar in kostnader, ger bättre kvalitet och snabbt kan ge 
 58 
  
 SOU 2010:62 
  
 Strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 resultat. Projekten har denna gång kunnat starta tack vare att myndigheterna och Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) som ingår i delegationen kom överens om att gemensamt bidra till projektens genomförande. Bakgrunden till prioriteringen av dessa projekt är att de kräver flera myndigheters och SKL:s samlade kraft för ett genomförande med god kvalitet. De är dessutom, liksom de andra strategiska  
 e-förvaltningsprojekten, 
  viktiga hörnpelare i framtidens  
 e-förvaltning. 
  
 Nedan följer beskrivningar av de prioriterade strategiska  
 e-för- 
  valtningsprojekten. För längre redogörelser, se  
 bilaga 10 
 . För övriga strategiska  
 e-förvaltningsprojekt, 
  som tillsammans med ovanstående fem, utgör grunden för framtidens  
 e-förvaltning 
  se avsnitt 3.2 och 3.3, samt bilaga 10. 
  
 3.1.1 
  
 Mina sidor för privatpersoner 
  
 I delegationens andra betänkande (SOU 2010:20, s.  
 28–31) 
  togs Mina sidor för privatpersoner upp som en av de allra viktigaste idéerna att arbeta vidare med. Det huvudsakliga målet är att det ska bli enkelt för privatpersoner att ha kontakt med myndigheter, kommuner och landsting. Mina sidor är tänkt att samla  
 e-tjänster 
  som kräver inloggning. 
 Projektet ska ta fram en förankrad målbild och övergripande förslag till lösning för Mina Sidor för privatpersoner. Lösnings- förslaget ska baseras på en behovsanalys, som i sin tur ska bygga på intervjuer med privatpersoner m.fl. Integritets- och säkerhets- aspekterna ska särskilt beaktas och det måste också klargöras vem som är personuppgiftsansvarig för de personuppgifter som behandlas inom ramen för Mina Sidor. 
 Försäkringskassan ansvarar för förstudien, som ska levereras i december 2010. Arbetet genomförs i samråd med användar- representanter, samt med Skatteverket, Migrationsverket, SKL, Pensionsmyndigheten, Transportstyrelsen och Centrala Studie- stödsnämnden. 
  
 3.1.2 
  
 E-arkiv 
  
  och  
 e-diarium 
  
 Förstudieprojektet  
 E-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  ska utreda förutsätt- ningar för förvaltningsgemensam hantering av  
 e-arkiv 
  och 
 59 
  
 Strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 SOU 2010:62 
  
 e-diarium. 
  Det främsta målet är att bidra till ökad effektivisering. Det ska bli enklare för myndigheten att hitta och ta del av ärenden och annan information som har lagrats i arkiv. Myndigheterna behöver inte heller längre bygga upp egna verksamhetsstöd för diarium och arkiv. Projektet väntas även förenkla den komplicerade process som ett överlämnande av handlingar från en myndighet till en annan utgör idag, t.ex. vid arkivöverlämnande. 
 I ett kommande steg kan lösningen skapa  
 e-tjänster 
  till arkivet och diariet som vänder sig direkt till privatpersoner och företagare. På det sättet kan intressanta tjänster för transparens och vidarenyttjande skapas. Detta kan exempelvis ske genom att  
 e-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  kopplas samman med Mcneil sidor för privatpersoner för att möjliggöra, inte bara åtkomst till aktuella ärenden utan även åtkomst till ärenden som är överförda till arkiv. 
 Även om en myndighet enligt arkivlagen ska arkivera handlingar är det av integritetsskäl inte lämpligt om lösningen gör det möjligt för obegränsade sökningar bland alla inskannade/elektroniska handlingar som finns hos myndigheterna. Detta ska beaktas i förstudiearbetet. 
 Riksarkivet ansvarar för projektet i samverkan med Arbets- förmedlingen, Bolagsverket, Försäkringskassan, Pensionsmyndig- heten, Tillväxtverket och SKL. Förstudien ska levereras i december 2010. 
  
 3.1.3 
  
 Minskat uppgiftslämnande 
  
 Delegationen har sitt andra betänkande (SOU 2010:20) gjort bedömningen att det är av central betydelse att myndigheterna genomför den av Bolagsverket föreslagna samordningen för att kunna minska uppgiftslämnarbördan för företag. Om ett företag har lämnat en uppgift ska man slippa lämna samma uppgift till andra myndigheter. Effektiviteten inom och mellan myndigheter ska också öka genom ökad informationskvalitet och ökad process- baserad samverkan. 
 Det föreslagna innehållet i projekt Minskat uppgiftslämnande är att införa en samordningsstruktur för statliga uppgiftskrav. Ett samordningsorgan och en informationsstruktur etableras som myndigheter ska använda. Projektets resultat ska utformas så att det i ett nästa skede kan nyttjas även med avseende på kommuner och privatpersoner som uppgiftslämnare. 
 60 
  
 SOU 2010:62 
  
 Strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 Bolagsverket ansvarar och samverkar med andra myndigheter. Projektet inväntar regeringsbeslut om genomförande. 
  
 3.1.4 
  
 E-tjänst 
  
  över näringsidkare 
 En förstudie om en samlad  
 e-tjänst 
  med grundläggande informa- tion om alla svenska näringsidkare har startats. Genom denna bastjänst för informationsförsörjning är det tänkt att bli enkelt för privatpersoner, företag, myndigheter och kommuner att hitta grunddata om näringsidkare. Det ska också bli enkelt för utvecklare att bygga tjänster för privatpersoner och företagare som baseras på  
 e-tjänsten 
  över näringsidkare. Även myndigheternas effektivitet ska öka. 
 Bolagsverket, som ansvarar för uppdraget, och Skatteverket är de största registerhållarna av näringsidkare. Ett mindre antal näringsidkare driver näring i företagsformer som inte registerhålls av Bolagsverket eller Skatteverket. De finns hos Statistiska Centralbyrån, länsstyrelserna, Finansinspektionen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Kammarkollegiet och Lantmäteriet. 
 Förstudien ska levereras i december 2010. 
  
 3.1.5 
  
 Tjänstekatalog 
  
 Projektet ska beskriva utformning och införande av en tjänste- katalog, där tjänster från myndigheter och andra anslutna offentliga aktörer i Sverige ska publiceras. Syftet är att underlätta för utvecklare i deras arbete med att ta fram bra tjänster för privat- personer, företag och offentlig sektor. 
 Tjänstekatalogen och dess innehåll kommer att etableras stegvis i takt med att  
 Vägledning för automatiserad samverkan  
 tas fram. 
 Jordbruksverket leder arbetet, som sker i samarbete med Taylor mäteriet, Försäkringskassan, SKL, CSN, Migrationsverket m.fl. De första prototyperna ska levereras senast i december 2010. 
  
 3.2 
  
 Övriga strategiska  
  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 Bland den stora mängd  
 e-förvaltningsprojekt 
  som pågår eller är föreslagna, ska delegationen koordinera de  
 e-förvaltningsprojekt 
  som anses ha en strategisk betydelse för det samlade arbetet med 
 61 
  
 Strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 SOU 2010:62 
  
 e-förvaltning. 
  Hittills har delegationen identifierat följande strate- giska nationella  
 e-förvaltningsprojekt 
  som inte tidigare är om- nämnda i texten. Dessa är (ansvarig organisation inom parentes): 
  
 E-beställ 
  
  och  
 e-diarium 
  (Riksarkivet) 
  
 Effektivisera konkurshanteringsprocessen (Kronofogdemyndig- heten) 
  
 Elektronisk upphandling (Ekonomistyrningsverket) 
  
 E-migration 
  
  (Migrationsverket) 
  
 Geodataprojektet (Lantmäteriet) 
  
 Informationsväg Försäkringskassan – vården (Försäkrings- kassan) 
  
 Kringla och  
  
 K-samsök 
  (Riksantikvarieämbetet) 
  
 LEFI Online (Försäkringskassan) 
  
 Mina meddelanden (Skatteverket) 
  
 Nationell eHälsas kommande  
  
 e-tjänster 
  för tillgänglighet och medbestämmande 
  
 Nationell eHälsas program för en god äldreomsorg 
  
 Nationell skogsdatabas (Skogsstyrelsen) 
  
 Resfri (Trafikverket) 
  
 RIF etapp 1 (Justitiedepartementet) 
  
 Rättsinformationsprojektet – Lagrummet.se (Domstolsverket) 
  
 Säker identifiering av personer (central biometri) (Migrations- verket) 
  
 Utveckla och effektivisera tillhandahållandet av folkbokförings- uppgifter i samhället (Skatteverket) 
  
 Verksamt.se (Tillväxtverket) 
  
 Åtkomst egen information förare (Transportstyrelsen) 
  
 Öppna biståndet (Utrikesdepartementet) 
  
 Mer utförlig information om varje projekt finns i bilaga 10, som inleds med en översikt som bl.a. innehåller kontaktpersoner. Listan publiceras även på delegationens webbplats. 
  
 27 
  
 27  
 www.edelegationen.se 
 62 
  
 SOU 2010:62 
  
 Strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 3.3 
  
 Tidigare föreslagna projekt 
  
 3.3.1 
  
 Gemensamma administrativa verksamhetsstöd 
  
 Delegationen har i sitt första betänkande (SOU 2009:86) 
  
 28  
  
 lämnat förslag till hur en koncentration av administrativa stödprocesser bör ske. Delegationen anser att de befintliga verksamhetsstöden som finns vid Skatteverket och Rikspolisstyrelsen ska utvecklas till s.k. gemensamma administrativa verksamhetsstöd för ekonomi- och personaladministration. Därmed tas existerande kompetens och infrastruktur till vara och risker och införandekostnader minimeras. 
 Regeringens har ställt sig positiv till delegationens förslag. Ett eventuellt regeringsbeslut är att förvänta under hösten 2010. 
 Delegationens hittillsvarande arbete med frågan om gemensamma administrativa verksamhetsstöd 
 Delegationen har under våren 2010 genomfört möten med repre- sentanter för Kammarkollegiet, Rikspolisstyrelsen och Skatteverket för att skapa en bild över nyttor, effektiviseringspotential, gräns- snittsfrågor samt genomfört en enklare analys av möjliga kund- myndigheter Kontakt har också hållits med ESV om nyttokalkyle- ring och nyckeltal. ESV driver på eget initiativ ett pilotprojekt med ett  
 30-tal 
  myndigheter för att utveckla gemensamma nyckeltal för vissa stödfunktioner och lokaler som kommer att avrapporteras i början av hösten 2010. 
  
 3.3.2 
  
 E-legitimationer 
  
 Delegationen föreslog i sitt första betänkande (SOU 2009:86) att en lösning för elektronisk legitimering och signering införs som bygger på en federationslösning för att underlätta och utvidga möjligheten att använda  
 e-legitimation 
  och  
 e-tjänstelegitimation. 
  Delegationen föreslog att det inrättas en samordningsfunktion för  
 e-legitimationer, 
  elektroniska underskrifter och anknytande tjänster samt att  
 e-tjänstelegitimationer 
  utformas så att de kan användas inom hela den offentliga sektorn och näringslivet. 
  
 28  
 Avsnitt 6, s. 75 samt bilaga 6. 
 63 
  
 Strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 SOU 2010:62 
  
 Tillgång till säkra metoder för elektronisk identifiering och underskrifter är en grundförutsättning för utveckling av  
 e-tjänster 
  i förvaltningen och utgör en av de gemensamma infrastruktur- tjänsterna. 
 Regeringen har, baserat på delegationens förslag, sammanfatt- ningsvis tagit följande beslut vid regeringssammanträde den 17 juni 2010. 
  
 29 
  
 En särskild utredare ska förbereda och genomföra bildandet av en nämndmyndighet för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering  
 (e-legitimationer). 
  Nämnden ska ha Skatteverket som värd- myndighet. 
 Utredaren ska bl.a. besluta om nämndens närmare organisation och arbetssätt samt lämna förslag till författningsreglering. 
 Nämnden ska kunna inleda sin verksamhet den 1 januari 2011. Uppdraget gäller med förbehåll för riksdagens beslut i de delar det behövs. 
 Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 december 2010. 
  
 E-delegationens 
  koordinering och uppföljning 
 I enlighet med delegationens uppdrag att koordinera och följa upp det samlade arbetet med  
 e-förvaltning 
  kommer delegationen att följa det arbete som genomförs i  
 Utredningen om bildande av en  
  
 e-legitimationsnämnd. 
  
 30 
  
 Utredaren ska också enligt sina direktiv samråda med delegationen under utredningens gång. 
  
 29 
  
 Dir. 2010:69 (se  
  
 bilaga 17  
 i detta betänkande). 
  
 30 
  
 Dir. 2010:69. 
  
 64 
  
 4 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 Vid regeringssammanträde den 25 mars 2010 beslutade regeringen att utvidga  
 E-delegationens 
  tidigare uppdrag. Utöver det ursprung- liga uppdraget gavs delegationen i uppdrag 
  
 31  
  
 att främja och sam- ordna myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av handlingar. Arbetet ska ta sin utgångs- punkt i lagen (2010:566) om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen, som trädde i kraft den 1 juli 2010. 
 I detta avsnitt vill delegationen särskilt lyfta fram att 
  
 delegationen uppmanar förvaltningen, att såsom Riksarkivet föreslår, lägga ut en förteckning över tillgänglig information på myndigheters hemsida och därmed underlätta vidareutnyttjande (avsnitt 4.4). 
  
 Delegationen vill vidare beskriva 
  
 det främjande- och samordningsarbete som delegationen be- driver (avsnitt 4.1), 
  
 de frågeställningar som berör myndigheternas vidareutnyttjande och egna affärsverksamhet (avsnitt 4.2). 
  
 Bakgrundsinformation till lagen om vidareutnyttjande av hand- lingar från den offentliga förvaltningen finns i ett antal förarbe- ten 
  
 32 
  
 . Begreppet handling är väl inarbetat inom myndighetsvärlden och innefattar information, både på papper och i elektronisk form, som finns hos myndigheter och vissa andra organ som fullgör offentliga uppgifter eller finansieras av allmänna medel. 
  
 31 
  
 Dir. 2010:32. 
  
 32 
  
 Prop. 2009/10:175, bet 2009/10:FiU38, rskr. 2009/10:315, EUTL345/2003 s90. 
  
 65 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 SOU 2010:62 
  
 Det är viktigt att förbättra förutsättningarna för vidareutnytt- jande av handlingar från myndigheter för både kommersiella och ideella ändamål. I lagen avses med vidareutnyttjande användning av handlingar för andra ändamål än det ursprungliga ändamålet för vilket handlingarna behandlas av en myndighet. 
 Delegationen kan konstatera att myndighetsinformation redan i dag finns tillgänglig för vidareutnyttjande. Viss integritetskänslig information finns för vidareutnyttjande men då under väl reglerade former. Information inom offentlig förvaltning används i vissa fall också av myndigheterna själva för vidareutnyttjande och ren affärs- drivande verksamhet. Information som en myndighet tillhanda- håller i sin affärsverksamhet är undantagna från  
 PSI-direktivet. 
  Detta förhållande gör nyttjandefrågan komplicerad när gränsen mellan myndighetsuppgifter och myndighetens affärsverksamhet ska fastställas. Det finns myndigheter som har förhållandevis stora intäkter från eget vidareutnyttjande av offentlig information. 
 Det är också viktigt att skilja på den offentlighetslagstiftning som finns i Sverige med syfte att ge privatpersoner insyn i myndig- heternas verksamhet, främja en fri debatt m.m. och  
 PSI-direktivet 
  som har syftet att främja vidareutnyttjande av den offentliga information som får tillgängliggöras. I  
 bilaga 14  
 beskrivs bak- grunden till  
 PSI-direktivet 
  och den nya lagen. Vidare ges exempel på offentlig information för vidareutnyttjande och ett resonemang förs avseende självkostnad och avgifter för tillhandahållande av handlingar. 
  
 4.1 
  
 Delegationens arbete med att främja och samordna 
  
 I sitt arbete att främja och samordna myndigheters arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av information från den offentliga förvaltningen har delegationen gjort följande ansats. Offentlig information grupperas principiellt enligt följande: 
  
 1. 
  
 Information som omfattas av sekretess eller som innehåller integritetskänsliga uppgifter, 
  
 66 
  
 SOU 2010:62 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 2. 
  
 information som bedöms som öppen och ska tillhandahållas enligt offentlighetslagstiftning och där vidareutnyttjande om- fattas av  
  
 PSI-direktivet 
  och den nya lagen, 
  
 33 
  
 3. 
  
 information som bedöms som öppen men där myndighetens egna vidareutnyttjande påverkar tillhandahållandet. 
  
 Delegationen ser ingen anledning till att i nuläget vidare beröra den första informationsgruppen. Gränsen för tillåten hantering av information som omfattas av sekretess eller som innehåller integ- ritetskänsliga uppgifter fastställs i framför allt offentlighets- och sekretesslagen, personuppgiftslagen och s.k. registerförfattningar. Tillsyn över bl.a. personuppgiftslagens efterlevnad utövas av Data- inspektionen. Delegationen har genomfört ett första möte med Datainspektionen för att samråda i frågan. 
 För den information som bedöms som öppen och ska tillhanda- hållas enligt offentlighetslagstiftning och där vidareutnyttjande omfattas av  
 PSI-direktivet, 
  grupp två enligt ovan, avser delega- tionen i närtid vidtaga ett antal främjande- och samordnings- åtgärder. 
  
 Delegationen avser att genomföra möten med ett antal myndig- heter, kommuner, branschföreträdare, intresseorganisationer samt andra aktörer inom näringslivet som kan berörs av PSI- direktivet med syfte att samla in fakta för att få beskrivet de olika utmaningar som kan finnas och bedöma om speciella åtgärder behöver vidtagas. Dessa möten genomförs under hösten 2010 och erfarenheter från dessa presenteras i det betänkande delegationen lämnar i mars 2011. 
  
 Delegationen har på sin webbplats publicerat länkar till öppen information som olika myndigheter idag tillgängliggör eller i en framtid kommer att tillgängliggöra. Genom att använda länken nås respektive myndighets webb och den sida där informationen finns publicerad och eventuella villkor för vidareutnyttjande av informationen står att finna. Detta för att verka för kunskaps- spridning om goda exempel på hur information kan tillhanda- hållas. 
  
 I avsnitt 2.7.1 beskrivs delegationens arbete med vägledning för automatiserad samverkan. Denna vägledning bildar grunden för 
  
 33  
 Notera att lagen (2010:566) inte gäller vissa handlingar, se närmare  
 3-5 
  §§, bl.a. handlingar hos  
 utbildnings-, 
  forsknings- eller kulturinstitutioner. 
 67 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 SOU 2010:62 
  
 att på ett standardiserat sätt etablera tjänster för informations- utbyte. Dessa tjänster kan användas för att skapa möjlighet till automatiserade uttag av information för vidareutnyttjande. För att underlätta detta arbetar delegationen också med att ta fram en tjänstekatalog, (avsnitt 3.1.5) för den offentliga förvalt- ningen. 
  
 I samband med arbetet att ta fram vägledningen för automatise- rad samverkan kommer också delegationens expertgrupp för rättsliga frågor att analysera regelverken som fastställer förut- sättningarna för främjandearbetet, och vid behov, komma med förslag till regeltolkningar eller författningsändringar. Gruppen ska i sitt arbete vara särskilt uppmärksamma på behovet av skyddet för den personliga integriteten. 
  
 För den information som finns förvarad hos myndigheten och som bedöms som öppen och där myndigheten själv vidareutnyttjar densamma i sin affärsverksamhet, grupp tre enligt ovan, så beskrivs detta i följande avsnitt. 
  
 4.2 
  
 Vidareutnyttjande av information 
  
 Offentlig information från svenska myndigheter vidareanvänds sedan länge i betydande omfattning för både kommersiella och ideella ändamål. Informationen som finns i den offentliga förvalt- ningen har ett stort marknadsvärde och är ett viktigt utgångs- material för utvecklingen av nya produkter och tjänster, särskilt när den är elektroniskt tillgänglig. Genom lagen (2010:566) om vidare- utnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen, 
  
 34  
  
 för- bättras förutsättningarna för att använda offentlig information för att skapa positiva samhällsekonomiska effekter, t.ex. nyföre- tagande. 
 Vidareutnyttjande definieras som enskildas användning av handlingar som finns hos offentliga myndigheter för andra kommersiella eller  
 icke-kommersiella 
  ändamål än det ursprungliga ändamål för vilket handlingarna framställdes inom den offentliga verksamheten. Utbyte av handlingar mellan offentliga myndigheter som enbart sker i samband med deras offentliga verksamhet ska inte anses utgöra vidareutnyttjande. Om offentliga myndigheter samlar in, framställer, reproducerar och sprider handlingar för att 
  
 34  
 Lagen trädde i kraft den 1 juli 2010. 
 68 
  
 SOU 2010:62 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 fullgöra sin verksamhet och sedan utnyttja sådana handlingar av andra skäl utgör vidareutnyttjande. Myndigheters egna vidare- utnyttjande av informationen i sin affärsverksamhet omfattas inte av  
 PSI-direktivet, 
  däremot omfattas den grundinformation som använts vid vidareutnyttjandet 
  
 35 
  
 . Gränsen mellan att en myndighet fullgör sina offentliga uppgifter och vidareutnyttjar handlingar kan vara svår att fastställa varvid tydliga kriterier måste finnas. En myndighet kan inneha grunduppgifter som bearbetas i någon grad för fullgörande av myndighetsuppgiften. Efter bearbetningen kan slutprodukten också vidareutnyttjas inom myndighets affärsverk- samhet. 
 Frågan om att myndigheter bedriver affärsverksamhet baserat på ett informationsinnehav i konkurrens med näringslivet debatteras med jämna mellanrum.  
 PSI-direktivet 
  och den nya lagen aktua- liserar återigen frågan. Att skapa en totalbild över myndigheters affärsverksamhet är stort och omfattande arbete. Grunderna för att myndigheter bedriver affärsverksamhet varierar.  
 E-delegationen 
  anser inte att detta ingår i delegationens uppdrag. 
 Med hänsyn till den korta tid delegationen haft till sitt förfogande sedan tilläggsdirektivet 
  
 36  
  
 beslutades har de frågor som omfattas av tilläggsdirektivet inte kunnat beröras i någon större omfattning. Delegationen har för avsikt att under hösten skapa en dialog för att sedan återkomma med eventuella övergripande frågeställningar och förslag i nästa betänkande. 
  
 4.3 
  
 Delegationens uppdrag avseende vidareutnyttjande av information 
  
 Delegationen har genom tilläggsdirektiv fått i uppdrag att, med utgångspunkt i den föreslagna lagen om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen,  
 främja och samordna  
 myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av information från den offentliga förvaltningen. 
  
 35 
  
 Som framgår av skäl 9 i  
  
 PSI-direktivets 
  ingress är ett rekvisit för att en verksamhet ska vara att betrakta som affärsverksamhet att den bedrivs i konkurrens med andra marknadsaktörer och att priset sätts på affärsmässiga grunder. Verksamhet som följer av myndighets instruktion, regleringsbrev eller annan författning är däremot inte att jämställa med affärsverksamhet. Verksamheten behöver inte vara konkurrensutsatt och priset (avgiften) baseras på principen om full kostnadstäckning. 
  
 36 
  
 Dir. 2010:32. 
  
 69 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 SOU 2010:62 
  
 I sitt arbete för att förbättra förutsättningarna för vidareutnytt- jande av information ska delegationen verka för erfarenhetsutbyte och kunskapsspridning om goda exempel på hur information kan tillhandahållas. Delegationen ska undersöka hur information prak- tiskt och tekniskt kan tillhandahållas för automatiserade uttag i de fall uttag i sådan form är tillåtet och den berörda myndigheten har bedömt att utlämnande av informationen i elektronisk form är lämpligt. Delegationen ska i detta arbete särskilt uppmärksamma behovet av skydd för den personliga integriteten. När det gäller frågor om utlämnande av handlingar i elektronisk form ska delega- tionen dessutom beakta de överväganden och förslag som redovisas i  
 E-offentlighetskommitténs 
  slutbetänkande  
 Allmänna handlingar i elektronisk form – offentlighet och integritet  
 (SOU 2010:4). 
 I  
 PSI-direktivets 
  artikel 8.2 anges att myndigheterna ska upp- muntras att använda standardiserade licenser. Delegationen ska bedöma på vilka områden och för vilken typ av handlingar sådana standardiserade licenser kan behövas och vilka frågor de bör reglera. Delegationen ska, om den bedömer att det behövs, i samråd med berörda myndigheter utarbeta sådana standardiserade licenser och föreslå hur de ska hanteras i framtiden. 
 Vidare ska delegationen verka för att myndigheterna på ett ändamålsenligt sätt informerar om vilka handlingar som finns hos myndigheten och som tillhandahålls för vidareutnyttjande. Delegationen ska utveckla former för att tillgängliggöra informa- tionen om handlingar för vidareutnyttjande i en samlad form, t.ex. på en gemensam webbplats. Delegationen ska i detta arbete säker- ställa att skyddet för den personliga integriteten kan upprätthållas. 
 Delegationen ska särskilt uppmärksamma förutsättningarna för mindre och nyetablerade företag att få tillträde till marknaden för offentlig information. 
 Delegationen ska följa utvecklingen på området och bedöma behovet av ytterligare förvaltningsgemensamma insatser. Delega- tionen ska utreda om någon myndighet behöver ges stödjande, vägledande, samordnande eller andra uppgifter på området. 
 Uppdraget ska genomföras i samråd med berörda myndigheter. Delegationen ska särskilt samråda med Datainspektionen och Riks- arkivet. När det gäller arbetet att främja och samordna myndig- heternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareut- nyttjande av information ska delegationen även samråda med Ekonomistyrningsverket och Statskontoret samt på lämpligt sätt med andra aktörer t.ex. näringslivet. Delegationen ska inte föreslå 
 70 
  
 SOU 2010:62 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 ändringar i grundlag. Arbetet ska redovisas i de rapporter som delegationen enligt sina direktiv ska lämna den 20 mars och den 1 oktober varje år. 
 Vid sidan av direktivet till  
 E-delegationen 
  har Finansdeparte- mentet givit ett uppdrag till Statskontoret att kartlägga före- komsten s.k. exklusiva rätter bland svenska statliga och kommunala myndigheter. 
  
 37  
  
 Statskontoret ska kartlägga i vilken utsträckning myndigheter under regeringen och kommuner beviljat sådana exklusiva rätter som avses i artikel 11 i  
 PSI-direktivet. 
  Enligt en övergångsbestämmelse i direktivet skulle alla befintliga avtal om exklusiva rätter upphöra senast den 31 december 2008. Kartlägg- ningen ska omfatta ett urval av statliga och kommunala myndighe- ter. Om Statskontoret i övrigt upptäcker förhållanden som har betydelse för genomförandet av  
 PSI-direktivet 
  i Sverige, och för myndigheterna i dag lever upp till direktivets krav, ska dessa förhållanden redovisas. Statkontoret ska också samråda med  
 E-delegationen. 
  Uppdraget ska redovisas senast den 1 oktober 2010. 
 Delegationen förutsätter att Statskontoret definierar begreppet exklusiva rätter och på så sätt säkerställer att en grund finns för förvaltningen att bedöma förekomsten av exklusiva rätter i sin verksamhet. 
  
 4.4 
  
 Beskrivning av myndighetens allmänna handlingar 
  
 I delegationens andra betänkande (SOU 2010:20) gjordes bedöm- ningen att varje myndighet på sin webbplats bör beskriva den information och de register som myndigheten för. Beskrivningen ska innehålla uppgifter om innehåll, villkor för åtkomst och vidareutnyttjande samt vilka restriktioner som gäller för tillgången till registren. Skälen delegationen angav var: 
  
 I direktivet till delegationen framgår att näringslivet ska stödjas genom förenklingar för företagen, bl.a. när det gäller möjlig- heterna att kunna ta del av data och göra myndighetens information tillgänglig för vidareutnyttjande. 
  
 37  
 Uppdrag att kartlägga s.k. exklusiva rätter att vidareutnyttja handlingar, Fi2010/1345 (delvis). 
 71 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 SOU 2010:62 
  
 Varje myndighet är redan i dag, enligt 4 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), skyldig att upprätta en beskriv- ning som ger information om bl.a. register och förteckningar över myndighetens allmänna handlingar. 
  
 I Riksarkivets föreskrifter och allmänna råd  
  
 (RA-FS 
  2008:4) om arkiv hos statliga myndigheter finns därutöver bestämmelser som innebär att redovisningen av myndighetens allmänna hand- lingar ska baseras på myndighetens verksamhetsprocesser. 
  
 För att säkerställa att så många som möjligt kan ta del av en sådan redovisning, bör den publiceras. I anslutning till detta bör information om innehåll, villkor för åtkomst och vidareutnytt- jande samt vilka restriktioner som gäller för tillgången till regist- ren presenteras. 
  
 Delegationen uppmanar förvaltningen, att såsom Riksarkivet före- slår, publicera en förteckning över tillgänglig information på myndigheters hemsida och därmed underlätta vidareutnyttjande. Myndigheterna måste emellertid beakta de krav som finns i integritetsskyddande lagstiftning såsom i t.ex. PUL. 
  
 4.5 
  
 Standardiserade licenser 
  
 38 
  
 Artikel 8.2 i  
 PSI-direktivet 
  reglerar användningen av standardise- rade licenser. Om licenser används, åligger det medlemsstaten att se till att det finns standardiserade licenser som kan anpassas till en enskild licensansökan. Detta åliggande åvilar medlemsstaten och användning av befintliga standardlicenser är inte obligatorisk för myndigheterna. Däremot ska medlemsstaten uppmuntra använd- ning av licenserna. När standardiserade licenserna används ska de finnas tillgängliga i elektroniskt format, och ansökan ska kunna 
  
 38  
 Text från  
 PSI-direktivet 
  L345/95. 
  
 1. 
  
 Offentliga myndigheter får tillåta vidareutnyttjande av handlingar utan att ställa villkor eller får ställa villkor som omfattar relevanta frågor, när så är lämpligt genom en licens. Sådana villkor får inte i onödan begränsa möjligheterna till vidareutnyttjande och får inte användas för att begränsa konkurrensen. 
  
 2. 
  
 De medlemsstater som använder licenser skall se till att standardiserade licenser för vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga sektorn, vilka kan anpassas till varje enskild licensansökan, finns tillgängliga i digitalt format och kan behandlas på elektronisk väg. Medlemsstaterna skall uppmuntra alla offentliga myndigheter att använda de standardiserade licenserna. 
  
 72 
  
 SOU 2010:62 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
  
 behandlas elektroniskt. Enligt svensk rätt gäller inget generellt krav på att myndigheter ska använda standardiserade licenser. 
 Delegationen har gjort den preliminära bedömningen att behovet av standardiserade licenser är begränsat och eventuella licenser kan vara enkla i sin utformning, t.ex. i form av att en enkel accept görs direkt på myndighetens hemsida. Bedömningen baserar sig på att lagar och författningar redan väl reglerar hur myndig- heternas handlingar ska hanteras, t.ex. ur ett integritetsperspektiv. Licenser kan möjligen bli aktuella när det gäller frågor om upp- hovsrätt. Delegationen avser att återkomma till frågan i nästa betänkande. 
 73 
 5 Sociala medier 
 Regeringen gav i tilläggsdirektiv (dir. 2010:32) den 25 maj 2010  
 E-delegationen 
  i uppdrag att ta fram riktlinjer för statliga myndig- heters användning av sociala medier, t.ex. Facebook och Shepard. Enligt direktiven är bakgrunden den ökande internetkompetensen hos privatpersoner och företag och att myndigheterna har börjat använda sociala medier för att fånga upp användarnas behov. Delegationen ska, enligt direktiven, särskilt beakta rättsliga aspek- ter på sådan användning. Uppdraget ska genomföras i samråd med berörda myndigheter. Delegationen ska särskilt samråda med Datainspektionen och Riksarkivet. 
 Delegationen vill i detta betänkande särskilt lyfta fram 
  
 behovet av interna regler hos myndigheterna (5.3), 
  
 kravet på uppsikt över mediet (5.4), 
  
 bestämmelserna om allmänna handlingar (5.5.1) och behandling av personuppgifter (5.5.3) och 
  
 informationskraven (5.6). 
  
 Som framgår av direktiven ska riktlinjerna avse myndigheternas användning av sociala medier. Anställdas privata användning och frågor som är förknippade med den, t.ex. anställdas yttrandefrihet och meddelarfrihet, omfattas inte av uppdraget. 
 Vidare ska särskilt de rättsliga aspekterna beaktas. Delegationen har tagit fasta på det och behandlar därför inte de kanalstrategi- frågor som sociala medier kan ge upphov till, såvida det inte finns rättsliga aspekter i valet av sociala medier såsom kommunikations- kanal. 
 Direktiven anger inte någon tidpunkt för när arbetet ska vara klart. Med anledning av frågornas aktualitet avser delegationen att presentera riktlinjer under hösten 2010. De kommer att publiceras på delegationens webbplats. 
 75 
  
 Sociala medier 
  
 SOU 2010:62 
  
 Användningen av sociala medier gör det enkelt och smidigt för enskilda att kontakta myndigheterna som i sin tur kan sprida information om sin verksamhet och ge service på ett sätt som når målgrupper som annars kan vara svåra att nå. Myndigheternas användning av sociala medier är emellertid förenad med en hel del rättsliga krav. Eftersom sociala medier ofta är en ganska ny före- teelse för myndigheterna kan kraven vara obekanta för dem eller svåra att urskilja. 
 Avsikten med riktlinjerna är att stödja myndigheterna i sina bedömningar av om sociala media kan och bör användas. Det kommer att göras genom att riktlinjerna kommer att gå igenom vilka rättsliga krav som ställs, vilka rutiner som bör införas och vilka resurser som måste avsättas. 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 Arbetet inleddes genom att policies avseende användning av sociala medier inhämtades från ett antal myndigheter. De flesta av dessa behandlar frågor som mer har att göra med sociala medier som kommunikationsmedel betraktad och inte de rättsliga aspekterna som måste beaktas när sådana medier används. 
 Ett undantag är Sveriges Kommuner och Landstings (SKL) skrivelse Sociala medier och handlingsoffentligheten från den 28 april 2010. 
  
 39  
  
 Den behandlar på ett förtjänstfullt sätt, förutom frågor om anställdas yttrandefrihet, vikten av att skilja på myndig- hetens respektive anställdas privata användning, frågor om anställ- das yttrandefrihet, handlingsoffentligheten, gallring, förhållandet till förvaltningslagen (1986:223), lagen om elektroniska anslags- tavlor (1998:112) och personuppgiftslagen (1998:204). Det kan också noteras att Datainspektionen har publicerat ett informa- tionsblad om sociala medier. 
  
 40 
  
 I sammanhanget kan också nämnas att ändamålen för myndig- heternas användning av sociala medier är vidare än de som anges i direktivet – att fånga upp användarnas behov. Ett exempel är Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, som använder sociala medier för att effektivare kunna sprida krisinformation. 
  
 41 
  
 39 
  
 Se SKL:s webbplats. 
  
 40 
  
 Datainspektionens informationsblad om sociala medier från den 7 september 2010, se Datainspektionens webbplats. 
  
 41 
  
 Ett exempel på s.k. masskommunikation. 
  
 76 
  
 SOU 2010:62 
  
 Sociala medier 
  
 Delegationen har i en enkät ställt frågor om myndigheterna använder sig av sociala medier, vilka medier de i så fall använder sig av och om det finns en policy för hanteringen av sociala medier. 196 myndigheter har besvarat enkäten. Ungefär varannan myndig- het uppger att de inte medverkar i sociala medier. 42 procent använder sig av sociala medier, medan 11 procent planerar att börja använda sig av medierna. 
 De sociala medier myndigheterna främst använder sig av är Facebook (30 procent), Shepard (20 procent), YouTube (18 procent) och bloggar (18 procent). Det är vanligt att man använder sig av mer än ett socialt medium. Ett fåtal myndigheter är mycket aktiva och använder sig av ett stort antal sociala medier. Av dessa är flertalet universitet och högskolor. 
 Fem procent av myndigheterna uppger att de har en policy för hanteringen av sociala medier. Nio procent har en policy som inte ännu är beslutad, medan 42 procent planerar att ta fram en sådan. I de fall som en policy finns, beslutad eller inte, uppger 61 procent av myndigheterna att policyn innehåller vilka rättsregler som måste hanteras. Med rättsregler menas till exempel tolkningar av tryckfri- hetsförordningen, bestämmelser om allmänna handlingar, sekre- tess, behandling av personuppgifter m.m. Enkätsvaren kommer analyseras vidare under hösten 2010. 
 Riktlinjearbetet har även behandlats inom delegationens expert- grupp för rättsliga frågor. Dispositionen har diskuterats och flera av medlemmarna med specialkunskaper bidra aktivt i arbetet. 
 Som tidigare nämnts ska samråd ska ske med Datainspektionen och Riksarkivet. Formerna för detta samråd har inte bestämts, men deltagare från båda myndigheterna ingår i expertgruppen för rättsliga frågor. 
 En särskild fråga som diskuterats av expertgruppen är det för- hållande att myndigheternas användningen av sociala medier kan komma att förändras. Riktlinjer som publiceras utifrån dagens erfarenheter kan behöva ändras beroende på hur myndigheterna framdeles kommer att använda sociala medier i sin verksamhet. 
  
 5.2 
  
 Utgångspunkter för riktlinjearbetet 
  
 Begreppet sociala medier återspeglar en rik flora av olika tillämp- ningar och tjänster, även om särskilt bloggar med kommentars- funktioner, Facebook och Shepard används av ett mycket stort 
 77 
  
 Sociala medier 
  
 SOU 2010:62 
  
 antal personer. Riktlinjer bör därför ta sitt avstamp med en beskrivning av vad som avses med sociala medier. Delegationens nuvarande bedömning är att de har en viktig gemensam nämnare – kommunikationsfunktionen – men därutöver skiljer de sig från varandra i väsentliga delar. Dessutom kan ett och samma sociala medium dels anpassas, dels användas på olika sätt. Många sociala medier har t.ex. funktioner för att begränsa öppenheten på olika sätt. I andra fall kan de förenas med inloggningskrav och olika behörigheter. 
 Hur en myndigheten anpassar eller använder ett social medium är centralt för att bedöma vilka rättsliga krav som måste uppfyllas. Därför bör riktlinjerna ta sin utgångspunkt i hur ett socialt medium används och inte i vissa namngivna sociala medier. 
 Ett annat avstamp bör vara vikten av att myndigheten gör klart för sig vilka myndighetsåligganden användningen ska tillgodose. Myndigheten måste också bedöma hur det sociala mediet ska användas eftersom det påverkar vilka rättsliga krav som ställs på övervakning och andra åtgärder. Den avsedda användningen är en viktig förutsättning för att bedöma vilka resurser som måste avsättas för att uppfylla rättsliga krav och, i nästa steg, för att bedöma om myndigheten är beredd att avsätta dessa resurser. Graden av öppenhet är viktig i den bedömning som måste göras. Detsamma gäller om myndigheten disponerar det sociala mediet helt själv (t.ex. en blogg med kommentarsfunktion) eller om det sociala mediet tillhandahålls som en tjänst av en leverantör (t.ex. Facebook). 
 I det senare fallet måste avtalet med tillhandahållaren analyseras. Riktlinjerna bör innehålla stöd för en sådan analys. 
 Redan inledningsvis bör riktlinjerna också klargöra det olämp- liga i att använda sociala medier som ett led i ärendehantering. 
  
 5.3 
  
 Tydlig avgränsning mot anställdas användning av sociala medier 
  
 Även om riktlinjerna inte ska ta upp anställdas privata användning av sociala medier tangerar det ämnet två viktiga frågor som bör behandlas i riktlinjerna. 
 Den första frågan avser krav på interna regler om förutsättning- arna för när anställda använder myndighetens datorer för att privat kommunicera med omvärlden, t.ex. via sociala medier. Med sådana 
 78 
  
 SOU 2010:62 
  
 Sociala medier 
  
 regler kan myndigheten minska risken för att anställdas synpunkter oavsiktligt förknippas med myndigheten. 
 Den andra frågan avser krav på interna rutiner för när myndig- heten själv använder sociala medier. Här ryms bl.a. frågor om behö- righet, spårbarhet och uppsikt. Det är viktigt att myndigheten har kontroll över sin användning av sociala medier. Det är också viktigt att enskilda ska veta att det är en myndighet de har att göra med. 
  
 5.4 
  
 Krav på uppsikt över det sociala mediet 
  
 När en myndighet öppnar upp för kommunikation på eget social medium ställs krav på uppsikt och eventuellt även moderering. Enligt lagen (2003:389) om ansvar för elektroniska anslagstavlor måste vissa uppgifter hindras från vidare spridning. Genom att se till att kränkande personuppgifter inte publiceras i myndigheternas sociala medier kan myndigheterna undgå skadeståndsansvar enligt personuppgiftslagen (1998:204). Myndigheten kan av ytterligare skäl anse att uppgifter av viss karaktär inte ska finnas på dess sociala medium. 
 Hur myndigheten hindrar uppgifter eller inlägg i ett socialt medium från vidare spridning måste dock vara förenligt med bestämmelser om bevarande och gallring. En metod kan vara att blockera vissa inlägg (jfr 3 § personuppgiftslagen). En annan metod kan vara att föra över inlägg till ett annat medium. I båda fallen är inläggen fortfarande tillgängliga för den som vill ta del av dem med stöd av offentlighetsprincipen, men den sistnämnda metoden kan behöva stöd i en gallringsbestämmelse. 
 De närmare förutsättningarna för övervakning och moderering bör ingå i riktlinjerna. 
  
 5.5 
  
 Författningskrav bör vara kärnpunkten 
  
 De analyser och andra bedömningar som en myndighet har att göra (avsnitt 5.2) beror till största del av författningskrav av olika slag. Dessa bör vara kärnpunkten i riktlinjerna. 
 79 
  
 Sociala medier 
  
 SOU 2010:62 
  
 5.5.1 
  
 Tryckfrihetsförordningen, offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) samt arkivlagen (1990:782) 
  
 När myndigheter använder sig av sociala medier måste de bedöma om de meddelanden som förs in blir allmänna handlingar. Om så är fallet har allmänheten rätt att, efter begäran, ta del av dem med stöd av offentlighetsprincipens regler om handlingsoffentlighet. Dess- utom åläggs myndigheten bl.a. att hålla dem ordnade, och i vissa fall även registrera dem, samt se till att de bevaras eller gallras om det finns stöd för det. 
 Bestämmelserna om allmänna handlingar och om handlings- offentligheten, inklusive regler om utlämnande av allmänna hand- lingar, finns i grundlag, närmare bestämt i 2 kap. tryckfrihets- förordningen. Riktlinjerna bör ge vägledning för att bedöma när användning av sociala medier medför att allmänna handlingar anses förvarade hos myndigheten och vilka krav detta i så fall ställer. 
 Offentlighets- och sekretesslagen innehåller, förutom regler om sekretess, även bestämmelser om registrering av allmänna hand- lingar (diarieföring) och om kraven på myndigheter att åstad- komma s.k. god offentlighetsstruktur. Dessa regler får betydande konsekvenser för när en myndighet använder sociala medier och bör ingå i riktlinjerna, liksom det närmast självklara, att sekretess- skyddade uppgifter inte rimligen kan läggas ut på ett socialt medium. 
 Allmänna handlingar får endast gallras med stöd av arkivlagen samt anknytande författningar. Riktlinjerna bör innehålla underlag för att kunna bedöma vilka krav som ställs på en myndighet som vill gallra allmänna handlingar skapade genom användning av sociala medier. 
  
 5.5.2 
  
 Förvaltningslagen (1986:223) och skadeståndslagen (1972:207) 
  
 Enligt förvaltningslagen ska myndigheter tillhandahålla service till allmänheten och samverka med andra myndigheter. Inom dessa ramar kan sociala medier utnyttjas. 
 Förvaltningslagen innehåller också bestämmelser om ärende- handläggning. Det olämpliga med att använda sociala medier som led i myndighetens ärendehantering bör ingå i riktlinjerna, liksom 
 80 
  
 SOU 2010:62 
  
 Sociala medier 
  
 vilka åtgärder som behövs om ärenden ändå anhängiggörs denna väg. 
 Myndighetens rådgivning kan medföra skadeståndsansvar. Det är ett särskilt skäl för att inte använda ett socialt medium för att svara på konkreta frågor som gränsar till eller utgör ärende- handläggning. 
  
 5.5.3 
  
 Personuppgiftslagen (1998:204) 
  
 Att använda sociala medier innebär i princip alltid att personupp- gifter behandlas. För myndigheternas del är två frågor av särskilt intresse, vem eller vilka är personuppgiftsansvariga och kan den s.k. missbruksregeln (5 a §) tillämpas. 
 Personuppgiftsansvar åvilar den som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandling av personuppgifter. Beroende på utformningen och användningen av den aktuella tjänsten (sociala mediet) kan myndigheten bli personuppgiftsansvarig. Detta utesluter dock inte att även till- handahållaren av tjänsten, liksom användaren som skrivit medde- landet, blir personuppgiftsansvariga. 
 Missbruksregeln innebär att flertalet bestämmelser i person- uppgiftslagen undantas för sådan ostrukturerad vardaglig behand- ling av personuppgifter som typiskt sätt är harmlös ur ett integri- tetsskyddsperspektiv. Behandlingen får dock inte kränka den registrerades personliga integritet och den personuppgiftsansvarige kan fortfarande bli skadeståndsansvarig. 
 Datainspektionen har i två tillsynsprojekt 
  
 42  
  
 nyligen behandlat dessa båda frågor. Resultatet och en närmare analys bör ingå i rikt- linjerna. 
  
 5.6 
  
 Informationsskyldighet 
  
 Myndigheter är enligt flera lagar skyldiga att lämna information på sina webbplatser. Som exempel kan nämnas följande. 
  
 Personuppgiftslagen (1998:204). 
  
 Lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor. 
  
 Lagen om (2003:389) om elektronisk kommunikation. 
  
 42  
 Datainspektionens beslut  
 2010-07-02, 
  dnr  
 685-2010 
  och  
 686-2010. 
  
 81 
  
 Sociala medier 
  
 SOU 2010:62 
  
 Lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informa- tionssamhällets tjänster  
  
 (e-handelslagen). 
  
 Distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) (distansavtalslagen). 
  
 De tre förstnämnda är av störst intresse för riktlinjer om sociala medier. Personuppgiftslagens krav på information gäller bl.a. ändamålen med behandlingen och uppgifter som behövs för att enskilda ska kunna ta tillvara sina rättigheter. Denna information behöver emellertid inte lämnas om missbruksregeln (5 a §) kan åberopas. Lagen om elektronisk kommunikation föreskriver att den som använder s.k. cookies på sin webbplats ska informera om detta. Lagen om ansvar för elektroniska anslagstavlor blir ofta tillämpligt vid användning av sociala medier och ålägger den ansvarige att informera om sin identitet (myndigheten namn) och i vilken utsträckning inkomna meddelanden blir tillgängliga för andra användare. 
 Övriga lagar torde endast undantagsvis behöva tillämpas, t.ex. om det sociala mediet innehåller möjlighet att sälja produkter (t.ex. publikationer) eller funktionen för t.ex. onlinebetalning. 
 För en mer fullkomlig och detaljerat redogörelse hänvisas till  
 E-nämndens 
  vägledning  
 (e-nämnden 
  05:04) för information som enligt lag ska lämnas på webbplatser. 
 Även om personuppgiftslagen inte kräver att information lämnas kan det vara lämpligt att upplysa om vad myndigheten för- väntar sig av användningen av ett socialt medium som den ansvarar för. Detsamma gäller att privatpersoners inlägg kan bli allmänna handlingar och vilken information som myndigheten kan komma att ta bort från mediet. 
 Riktlinjerna bör redogöra för vilken information en myndighet är skyldig att lämna när den använder sociala medier. Redan nu framgår att följande information bör lämnas av den myndighet som öppnar upp för kommunikation på eget socialt medium: 
  
 Sin identitet, 
  
 i viken utsträckning inkomna meddelanden blir tillgängliga för andra användare, 
  
 att inkomna meddelanden blir allmänna handlingar, 
  
 ändamålet med behandlingen (vad syftet är med det sociala mediet och hur myndigheten tänker använda det). 
  
 82 
  
 SOU 2010:62 
  
 Sociala medier 
  
 Myndigheten bör också lämpligen använda logotyper och andra kännetecken för att förvissa användarna att myndigheten står bakom det sociala mediet. 
 När myndigheten agerar på någon annans sociala medium torde inte några informationskrav följa av författning. Myndigheten bör dock ändå ange sin identitet på ett så tydligt sätt som möjligt. De som läser myndighetens inlägg ska kunna lita på att myndigheten står bakom det. 
  
 5.7 
  
 Det fortsatta arbetet 
  
 Som inledningsvis nämnts anser delegationen att frågornas aktua- litet motiverar att riktlinjerna tas fram snarast. Målet är att de ska vara klara senast i december 2010. Riktlinjerna kommer att publi- ceras på delegationens webbplats. 
  
 43 
  
 Det fortsatta arbetet kommer till stor del att bedrivas inom ramen för delegationens expertgrupp för rättsliga frågor, något som påtagligt kan antas främja det samråd som ska ske med berörda myndigheter. Enligt direktiven ska delegationen särskilt samråda med Riksarkivet och Datainspektionen. Som tidigare nämnts finns deltagare från båda myndigheterna i expertgruppen. 
 Utöver presentationen av riktlinjer på delegationens webbplats kommer en närmare redogörelse för gjorda ställningstanden att lämnas i nästa betänkande. 
  
 43  
 www.edelegationen.se 
 83 
 6  
 IT-standardisering 
  
 Delegationen ska samordna förvaltningens  
 IT-standardiserings- 
  arbete avseende  
 e-förvaltning. 
  Delegationen ska se till att metod- och expertstöd i  
 IT-standardiseringsfrågor 
  inom förvaltningen tillhandahålls, också när det gäller begreppsstandarder. Arbetet ska utföras i samarbete med Sveriges Kommuner och Landsting (SKL). Samordningen av  
 IT-standardiseringsarbetet 
  ska främja använd- ningen av öppna standarder. Delegationen ska beakta det IT- standardiseringsarbete som pågår på internationell nivå. 
 Delegationen ska bistå regeringen vid beredningen av svenska ståndpunkter i EU och andra mellanstatliga organ i ärenden som rör standarder och standardisering på  
 IT-området. 
  Delegationen ska leda och samordna ett  
 IT-standardiseringsråd 
  med företrädare för de viktigaste intressenterna inom stat, kommuner och landsting samt i intresseorganisationer och företag. Delegationen ska följa utvecklingen på området och delta i diskussioner och informa- tionsutbyte om frågor som rör det internationella arbetet med standardiseringsfrågor på  
 IT-området. 
  Dessa ärenden kan beröra olika samhällssektorer och delegationens uppdrag kan i denna del komma att beröra frågor som inte enbart avser  
 e-förvaltning. 
  
 Delegationen vill i detta avsnitt särskilt lyfta fram 
  
 den kartläggning av myndigheters deltagande i  
  
 IT-standardise- 
  ringsarbete som delegationen genomfört (avsnitt 6.2). 
  
 6.1 
  
 Koordinering och samordning inom  
  
 IT-standardiseringsområdet 
  
 Delegationen fortsätter sitt arbete med att utveckla former för samordning och koordinering inom  
 IT-standardiseringsområdet. 
  
 85 
  
 IT-standardisering 
  
 SOU 2010:62 
  
 IT-standardiseringsrådet 
  (bilaga 6) granskar och lämnar syn- punkter på aktuella standardiseringsärenden som delges delega- tionen. Ärendena har hittills handlat bl.a. om tillgänglighet, elek- troniska handlingar och  
 e-legitimationer. 
  Rådet har också lämnat synpunkter på  
 EU-kommissionens 
  standardiseringsprogram inom informations- och kommunikationsteknikområdet (IKT) för perioden  
 2010–2013 
  samt deltagit i en offentlig konsultation om kommissionens standardiseringspaket. 
 Delegationen har bevakat vissa standardiseringsfrågor rörande  
 e-legitimationer 
  och  
 e-signaturer 
  inom ramen för Sveriges arbete med att implementera tjänstedirektivet. En referensgrupp med experter från Bolagsverket, Försvarsmakten, Myndigheten för samhällsskydd (MSB) och beredskap, Post- och telestyrelsen, Rikspolisstyrelsen, SKL, Skatteverket och Tillväxtverket har konsulterats vid behov. 
 Delegationen fortsätter sitt arbete med att undersöka omfatt- ningen av behovet av metod- och expertstöd i  
 IT-standardiserings- 
  frågor och formerna för hur sådant stöd bör tillhandahållas. Informations- och  
 IT-säkerhetsfrågor 
  hanteras i samråd med MSB. 
 Delegationen samverkar med SKL kring koordinering av förvaltningens  
 IT-standardiseringsarbete 
  avseende  
 e-förvaltning. 
  En kartläggning av myndigheternas engagemang har genomförts och kommer att bearbetas tillsammans med SKL:s kartläggning. 
 Under hösten kommer delegationen tillsammans med IT- standardiseringsrådet att initiera ett arbete kring öppna standarder. Resultat från detta arbete rapporteras i kommande betänkanden. 
  
 6.1.1 
  
 EU-kommissionens 
  
  standardiseringsprogram för IKT 
  
 EU-kommissionens 
  standardiseringsprogram för IKT avser perio- den  
 2010–2013. 
  Syftet är att stödja användningen av standarder som ett sätt att öka interoperabilitet mellan tjänster och applika- tioner.  
 IKT-området 
  är under snabb utveckling och kommissionen vill genom programmet uppmuntra standardiseringsorganisationer till att sätta igång aktivteter inom följande särskilt utpekade domä- ner, bl.a.  
 e-förvaltning, 
  eHälsa, eInkludering och  
 e-signaturer. 
  
 86 
  
 SOU 2010:62 
  
 IT-standardisering 
  
 6.1.2 
  
 Offentlig konsultation om kommissionens standardiseringspaket 
  
 Under senvåren 2010 bjöd  
 EU-kommissionen 
  in till en offentlig konsultation angående standardisering. Intressenter inom standar- diseringen fick då tillfälle att lämna synpunkter på det nuvarande europeiska standardiseringssystemet samt ge förslag till förbätt- ringar. Myndigheter, företag, branschorganisationer, konsument- organisationer, fackföreningar, privatpersoner m.fl. inbjöds och totalt inkom 483 svar, nästan hälften av dessa kom från Tyskland.  
 IT-standardiseringsrådet 
  lämnade sina kommentarer via UD. 
 Resultat från konsultationen visade att respondenterna överlag var nöjda med det nuvarande standardiseringssystemet. Man önskade ytterligare stöd för att säkerställa medverkan från organi- sationer, t.ex. konsumentorganisationer och fackföreningar samt från mindre och medelstora företag. Medlemsländernas möjligheter att delta och bidra var också viktigt, man uttryckte en oro för att  
 Bryssel-baserade 
  myndigheter skulle få för stort inflytande i standardiseringsarbetet. Ett annat viktigt resultat var att ytterligare betona standarders betydelse i samhället samt att standarder behöver bli mer användarvänliga och lättillgängliga. 
  
 6.2 
  
 Kartläggning av myndigheters deltagande i  
  
 IT-standardiseringsarbete 
  
 Delegationen har i en enkät till myndigheterna ställt frågor om deras engagemang i  
 IT-standardiseringsarbete 
  inom formella, nationella och internationella organisationer. Ett problem med enkäter, som även har konstaterats tidigare i liknande undersök- ningar 
  
 44 
  
 , är att  
 IT-standardiseringsfrågorna 
  kan komma att riktas mer mot teknik- och systemfrågor än myndighetens sak- verksamhet. Resultaten från enkätundersökningen ska därför ses som ett första steg till en kartläggning av myndigheters engagemang i  
 IT-standardiseringsfrågor. 
  Delegationen kommer att fortsätta kartläggningsarbetet under hösten tillsammans med bl.a. SKL, standardiseringsorganen och myndigheterna, och åter- kommer till frågan i nästa betänkande. 
  
 44  
 Den osynliga infrastrukturen – om förbättrad samordning av offentlig  
 IT-standardisering 
  
 (SOU 2007:47, bilaga 3). 
 87 
  
 IT-standardisering 
  
 SOU 2010:62 
  
 Av 196 svarande myndigheter deltog 35 i olika former av  
 IT-standardiseringsaktiviteter. 
  Svenska myndigheter medverkar i  
 IT-standardiseringsarbete 
  främst inom följande områden (sorterat efter antal svarande per kategori): 
  
 Geodata 
  
 Informationssäkerhet 
  
 E-handel 
  
 Lärande 
  
 E-tillgänglighet 
  
 E-upphandling 
  
 Information och dokumentation 
  
 Vägtrafikinformation 
  
 Ledningssystem 
  
 Telekommunikation 
  
 Tele- och radiofrågor 
  
 Identitetsfederering 
  
 Framförallt deltar man i de formella standardiseringsorganens arbeten via bl.a. ISO, CEN, SIS, IETF och OASIS. Det finns också en del annat samarbete på nationell och internationell nivå, t.ex. inom upphandling, tullväsendet och trafik. 
 Den vidare analysen av enkäten kommer att visa var det idag finns luckor i myndigheternas medverkan inom  
 IT-standard- 
  iseringen. Ett aktivt deltagande från myndigheternas sida i standardiseringsarbetet bidrar till att säkerställa att standarder som tas fram ligger i linje med behoven inom offentlig sektor och leder också till att offentlig sektor håller jämna steg med utvecklingen inom  
 IKT-området. 
  
 Denna enkät är ett första steg i delegationens arbete med att skapa en samlad förteckning över viktiga standardiserings- aktiviteter som delegationen avser att följa. 
  
 6.3 
  
 Standarder för automatiserad samverkan 
  
 IT-standardiseringsutredningen 
  
 45 
  
 konstaterade att standarder på  
 IT-området 
  till stor del handlar om interoperabilitet. Det kanske viktigaste skälet till att standardisera informationsteknik är att 
  
 45  
 Den osynliga infrastrukturen – om förbättrad samordning av offentlig  
 IT-standardisering 
 , 
  
  (SOU 2007:47, avsnitt 2.2.2). 
  
 88 
  
 SOU 2010:62 
  
 IT-standardisering 
  
 säkerställa att olika delar kan samverka. Fysiska apparater och sladdar ska fungera ihop och metoder för att överföra data måste vara oberoende av vem som tillverkat apparaterna. Utöver det behövs samstämmighet i presentation av överförda data. 
 Vägledningen för automatiserad samverkan ska bl.a. ge rekom- mendationer kring öppna standarder, hur olikheter i data, begrepp och semantik ska hanteras, format för dokumentation av begreppsmodeller och riktlinjer för elektronisk meddelande- hantering. De grundläggande principerna för värdering och klassifi- cering av information utifrån ett informationssäkerhetsperspektiv kommer att rekommenderas i enlighet med ISO  
 27000-seriens 
  standarder. 
  
 6.3.1 
  
 Begrepps- och informationsmodellering 
  
 I takt med de ökande kraven på automatiskt informationsutbyte över organisationsgränser har frågan om begrepps- och informa- tionsmodellering blivit alltmer aktuell. En kartläggning hos några myndigheter som utförts inom ramen för vägledningsarbetet visar att de till stor utsträckning genomför begrepps- och informations- modellering utifrån enskilda projekts eller enheters behov. Myndigheterna saknar organisatoriska förutsättningar för att inom myndigheten skapa samverkande modeller. Samverkan mellan myndigheter sker antingen direkt mellan myndigheterna eller t.ex. som för geodataområdet genom SIS/Stanli. Inom EU är situatio- nen likartad, ett antal länder har publicerat ett nationellt ramverk för interoperabilitet 
  
 46  
  
 men anger i dessa framförallt standarder för teknisk interoperabilitet. Det förekommer knappast några kon- kreta rekommendationer om begrepps- och informationsmodeller, förutom några skrivningar om  
 XML-syntax. 
  
 47 
  
 Informationsmodellering är centralt för att åstadkomma semantisk interoperabilitet, och därmed automatiserat informa- tionsutbyte mellan myndigheter. I mindre skala kan man fortsätta som hittills, dvs. att komma överens inom varje projekt eller område, men ett större grepp behövs för att uppnå en effektiv  
 e-förvaltning. 
  Tillgång till informationsmodeller beskrivna på ett 
  
 46 
  
 NIF – National Interoperability Framework. 
  
 47 
  
 eXtensible Markup Language, ett språk som används t.ex. för att beskriva överförings- format. 
  
 89 
  
 IT-standardisering 
  
 SOU 2010:62 
  
 standardiserat sätt har också stor betydelse för vidareutnyttjandet av offentlig information (avsnitt 4). 
 Arbetsutskottet fortsätter sin kartläggning och har för avsikt att ge rekommendationer om metoder för informationsmodellering i vägledningen för automatiserad samverkan. 
 90 
  
 7 
  
 Uppföljning av det samlade arbetet med  
  
 e-förvaltning 
  
 Delegationen ska från och med 2010, utifrån de förvaltnings- politiska målen, och de mål som regeringen kan komma att besluta på området, följa upp myndigheternas samlade arbete med  
 e-förvaltning. 
  Arbetets konsekvenser för brukarna ska beskrivas och analyseras. 
 Indikatorer för uppföljning ska utarbetas. Vid utarbetandet av indikatorer angående service, förvaltningens interna effektivitet och administrativ börda ska samråd ske med Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (TUA). Vad gäller indikatorer på andra områden ska delegationen samråda med andra berörda myndigheter. 
 Delegationen ska ta fram förslag på metoder för hur planerade besparingar i myndigheternas  
 e-förvaltningsarbete 
  i högre grad kan realiseras och tas till vara. 
 Delegationen har för avsikt att 
  
 löpande följa upp de strategiska  
  
 e-förvaltningsprojekt 
  som bedrivs av delegationens myndigheter, 
  
 publicera en referensmodell för uppföljning av  
  
 e-förvaltning 
  i slutet av första kvartalet 2011, 
  
 publicera ett ramverk för nyttorealisering första kvartalet 2011, 
  
 följa upp det samlade arbetet med  
  
 e-förvaltning. 
  
 7.1 
  
 Uppföljning av  
  
 E-delegationens 
  prioriterade strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 Under hösten 2010 kommer delegationen ta fram en process för att följa upp status på de prioriterade strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  som bedrivs av delegationens myndigheter (Mina sidor för privat- 
 91 
  
 Uppföljning av det samlade arbetet med  
 e-förvaltning 
  
 SOU 2010:62 
  
 personer,  
 E-arkiv 
  och  
 e-diarium, 
  Minskat uppgiftslämnande,  
 E-tjänst 
  över näringsidkare samt Tjänstekatalog). Läget redovisas löpande på delegationsmöten och på delegationens webbplats. 
  
 7.2 
  
 Uppföljning av det samlade arbetet med  
  
 e-förvaltning 
  
 Delegationen kommer att under hösten 2010 identifiera indikatorer och mätsystem för uppföljning av myndigheternas samlade arbete med  
 e-förvaltning. 
  Till grund för arbetet har en sammanställning och analys av befintliga modeller kopplade till uppföljning av  
 e-förvaltning 
  och  
 IT-baserad 
  verksamhetsutveckling påbörjats. Delegationen deltar också i OECD:s  
 Virtal Task Force on  
  
 E-government 
  
  indicators  
 vars syfte är att utveckla ett nytt ramverk för indikatorer kopplade till  
 e-förvaltning. 
  
 Delegationen avser att utveckla och publicera en referensmodell för uppföljning av  
 e-förvaltningens 
  konsekvenser för brukarna, servicenivåer, förvaltningens interna effektivitet och administrativa börda. En första version kommer att redovisas till nästa betän- kande, och kommer att ligga till grund för det fortsatta arbetet. 
 Ekonomistyrningsverket (ESV), Statskontoret samt Myndig- heten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser kommer att delta i arbetet. Vid behov kommer en särskild expertgrupp att knytas till projektet. 
  
 7.3 
  
 Ramverk för nyttorealisering 
  
 Delegationen kommer att utveckla en första version av ett ramverk för nyttorealisering. Ramverket kommer att tillhandahålla en process och verktyg för att identifiera, planera, realisera och följa upp de nyttor som ligger till grund för att en satsning i  
 IT-baserad 
  verksamhetsutveckling genomförs. Ramverket föreslås omfatta introduktion till nyttorealisering, förslag på klassificering av nyttor och kostnader, styrande principer, ansvarsmodell, livscykelmodell, processbeskrivningar, verktyg, fallstudier, kalkylmodeller, doku- mentmallar och ordlista. 
 Arbetet kommer att baseras på erfarenheter från svensk och internationell förvaltning, tidigare rapporter från Statskontoret, Verva och ESV, samt internationella standarder och s.k. best 
 92 
  
 SOU 2010:62 
  
 Uppföljning av det samlade arbetet med  
 e-förvaltning 
  
 practice. Kontakter har bl.a. tagits med det effektutvärderings- nätverk som finns inom statlig förvaltning. 
  
 48  
  
 Ramverket ska stödja nyttorealisering inom och mellan organisationer. 
 Delegationen kommer leda projektet. ESV, Statskontoret samt Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser kommer delta i projektets arbetsgrupp. Övriga intresserade myndigheter och organisationer är inbjudna att delta i projektets arbets- och/eller referensgrupper. En första version av ett ramverk kommer att publiceras på delegationens webbplats första kvartalet 2011. 
  
 48  
 Myndigheter som deltar i effektutvärderingsnätverket är Bolagsverket, CSN, Försäkrings- kassan, Lantmäteriet och SPV. 
 93 
  
 8 
  
 EU-samarbetet 
  
  och det internationella arbetet 
 Delegationen ska bistå regeringen i  
 EU-samarbetet 
  och i det inter- nationella arbetet med frågor om  
 e-förvaltning. 
  Delegationen kommer i denna del av uppdraget att prioritera det arbete som pågår inom  
 EU-samarbetet. 
  Vid behov kommer delegationen att följa utvecklingen inom  
 e-förvaltningsområdet 
  även i andra inter- nationella organisationer. 
 I detta avsnitt vill delegationen särskilt lyfta fram 
  
 den preliminära analys och de preliminära slutsatser delega- tionen har dragit utifrån genomförd enkät (avsnitt 8.3). 
  
 I avsnitt 8.1 redovisas översiktligt svar på den enkät som sändes ut under sommaren 2010 där ett antal frågor ställts om myndigheters deltagande i det internationella  
 e-förvaltningsarbetet. 
  
 I  
 bilaga 15  
 finns samlat beskrivningar av de  
 EU-direktiv 
  och handlingsplaner från  
 EU-kommissionen 
  samt rekommendationer från Europarådet som för närvarande är fokus för delegationens arbete. I bilagan finns också en redogörelse för  
 ISA-programmet 
  inom EU samt strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  inom EU med svensk medverkan. 
  
 8.1 
  
 Delegationens enkät avseende internationella  
  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 För att bland annat kartlägga svensk medverkan i internationella  
 e-förvaltningsprojekt 
  har delegationen genomfört en enkät. Enkät och metod finns beskriven i bilaga 18. 
 95 
  
 EU-samarbetet 
  och det internationella arbetet 
  
 SOU 2010:62 
  
 Diskussioner pågår med Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) om att genomföra en liknande kartläggning bland sina med- lemmar för att skapa en samlad bild av svenskt deltagande i inter- nationella  
 e-förvaltningsprojekt. 
  En strukturerad samordning av det svenska engagemanget skapar bättre förutsättningar för att påverka utvecklingen i det internationella  
 e-förvaltningsarbetet. 
  Delegationen avser att återkomma i frågan i nästa betänkande. 
  
 8.2 
  
 Enkäten 
  
 I enkäten fick myndigheten svara på om myndigheten deltar i en internationell grupp eller ett internationellt projekt som har till huvudsaklig uppgift att utveckla  
 e-förvaltningen. 
  
 49 
  
 Om myndig- heten deltog i ett sådant arbete fanns kompletterade frågor avse- ende den arbetsgrupp eller det projekt som avsågs och där följande svar skulle lämnas: 
  
 Officiella namnet på arbetsgruppen/projektet. 
  
 Egna myndighetens kontaktperson. 
  
 När påbörjades arbetet? 
  
 När ska arbetet vara slutfört? 
  
 Gruppens utgångspunkt (t.ex. inom EU/ESS/EFTA). 
  
 Arbetets huvudsakliga syfte (utveckla  
  
 e-tjänst, 
  pilotarbete, informationsutbyte m.m.). 
  
 Målgrupp (t.ex. privatpersoner, näringsliv, annat). 
  
 Vilket  
  
 e-förvaltningsområde 
  berörs i huvudsak av arbete  
 (e-hälsa, 
 e-upphandling, 
 e-legitimering 
  m.fl.). 
  
 Bidrar arbetet till att uppnå något av Malmödeklarationens prioriterade policyområden (t.ex. mobilitet inom EU eller användarmedverkan). 
  
 Utrymme för fritextsvar fanns för att lämna tilläggsinformation om lämpligt svarsalternativ saknades. 
  
 8.3 
  
 Utfallet av enkäten 
  
 Av de 196 myndigheter som besvarade enkäten angav 19 myndig- heter att de tillsammans deltar i 57 internationella grupper och 
  
 49  
 Se enkätsvaren i bilaga 18. 
 96 
  
 SOU 2010:62 
  
 EU-samarbetet 
  och det internationella arbetet 
  
 projekt. De flesta grupperna och projekten har lång löptid och har i många fall pågått under många år. 
 Cirka hälften av grupperna/projekten har sin utgångspunkt i EU, ESS eller EFTA. De övriga drivs inom en mellanstatlig organi- sation eller är baserade på bi- eller multilateralt samarbete. 
 Syftet med gruppen eller projektet är i de flesta fall kunskaps- och informationsutbyte eller har ett syfte att utveckla en  
 e-tjänst. 
  Övriga kategorier är policy och strategiarbete, pilotverksamhet, effektivisering av administration m.m. Under rubriken annat så nämns finansiell reglering, service till företag och privatpersoner samt att skapa infrastrukturella förutsättningar för informations- utbyte. En grupp eller ett projekt kan ha flera syften. 
 Den målgrupp som är mest i fokus för grupperna och projekten är offentlig förvaltning (EU/central/regional/lokal). 44 av de 57 grupperna/projekten har denna målgrupp. Därefter kommer näringsliv, som berörs av 33 grupper eller projekt. Privatpersoner är i fokus för 18 grupper eller projekt. Grupper eller projekt där målgruppen är området finansiell tillsyn, intern verksamhet och universitetsväsendet utgör en handfull för respektive område. En grupp eller ett projekt kan ha flera målgrupper. 
 De förvaltningsområden som huvudsakligen berörs av grupper- nas/projektens arbete har en ganska jämn fördelning över de olika förvaltningsområdena.  
 E-demokrati 
  hanteras i fyra fall,  
 e-hälsa 
  i sex fall,  
 e-integration, 
 e-legitimering/e-underskrift, 
 e-säkerhet, 
 e-upp- 
  handling m.m. i cirka 10 fall vardera. Intern administration berörs i 18 fall. Det finns också andra förvaltningsområden som berörs, såsom trafik, informationsutbyte vad gäller GIS m.m. 
 En fråga är också ställd i vilken mån gruppen/projektet bidrar till att uppnå något av Malmödeklarationens 
  
 50  
  
 prioriterade policy- områden. 
 Policyområdena Förutsättningar för implementering (key enablers; legal/technical precond.), Effektivitet och faktisk verkan (efficiency and effectivness) och Mobilitet inom EU(mobility in the Single Market) stöds av cirka 40 grupper/projekt vardera. Användarmedverkan(empowered citizens and businesses) stöds av 19 grupper/projekt. En grupp/projekt kan stödja flera policy- områden. 
 I bilaga 18 finns en sammanställning av enkätsvaren. 
  
 50  
 Malmödeklarationen är EU:s gemensamma  
 e-förvaltningsmål 
  t.o.m. 2015 som beslutades i december 2009 Sveriges  
 EU-ordförandeskap. 
  
 97 
  
 EU-samarbetet 
  och det internationella arbetet 
  
 SOU 2010:62 
  
 8.4 
  
 Preliminär analys och preliminära slutsatser 
  
 Av de myndigheter som svarat på enkäten är det 19 myndigheter som medverkar i 57 grupper eller projekt för internationell  
 e-förvaltning. 
  Huvuddelen medverkar i arbeten som berör EU, ESS och  
 EFTA-området. 
  I de flesta fall rör det sig om kunskaps- och informationsutbyte, men det finns också projekt som ska resultera i gemensamma, gränsöverskridande tjänster. 
 De flesta grupperna och projekten är inriktade mot förvalt- ningen. Därefter kommer näringsliv och privatpersoner. 
 Många sakområden är berörda, såsom  
 e-hälsa, 
 e-legitimering, 
 e-demokrati, 
  trafikområdet m.fl. Många av grupperna och projek- ten anses bidra till att uppnå något av Malmödeklarationens prio- riterade policyområden. 
 De preliminära slutsatser som kan dras av enkäten är följande: 
  
 Svenska myndigheter är representerade i ett flertal grupper och projekt. 
  
 Arbetet berör till stor del EU/ESS/EFTA. 
  
 De viktigaste målgrupperna berörs. 
  
 Många sakområden är intäckta. 
  
 Insatserna ligger i linje med Malmödeklarationen. 
  
 Delegation har inte analyserat hur deltagande myndigheter koordi- nerar sitt deltagande mellan varandra för att hantera grupp- och projektöverskridande frågor. Delegationen avser att under hösten 2010 publicera enkätsvaren på delegationens webbplats så att myndigheter själva kan ta dela av resultatet och bedöma eventuella gemensamma beröringspunkter. 
 Delegationen kommer att i mer detalj bearbeta enkäten och agera utifrån resultatet av bearbetningen. 
 98 
 9 Kommunikation 
 I delegationens uppdrag finns flera uppgifter där kommunikation är en förutsättning för att nå resultat. Som exempel inkluderar och berör delegationens arbete hela offentliga förvaltningen. En grundläggande uppgift för delegationen är därför att informera om vilket arbete som pågår och att nå ut med resultat till samtliga inom myndigheter, kommuner, landsting och näringsliv som på något sätt är berörda av  
 e-förvaltning. 
  Detta är viktigt inte minst för att inom förvaltningen skapa en gemensam målbild och idé om vad arbetet syftar till. Men också för att främja dialog med och invol- vera dem som arbetar med  
 e-förvaltning 
  för att arbetet ska vara så väl förankrat som möjligt i den faktiska verksamheten och generera så stor nytta som möjligt. 
 Kommunikation har också en stor betydelse i att lyssna in användarnas behov och att främja användandet av  
 e-tjänster. 
  
 Slutligen är kommunikation ett verktyg för att lyfta fram goda exempel och främja erfarenhetsutbyte. Genom att ta tillvara varandras kunskaper och erfarenheter blir vinsterna många, såväl i inbesparad tid och budget som i ökad kunskap. 
 Delegationen vill i detta betänkande särskilt lyfta fram, 
  
 den kommunikationsstrategi delegationen följer (avsnitt 9.1), 
  
 den attitydundersökning kring  
  
 e-förvaltning 
  riktad till privat- personer, företag, myndigheter, kommuner och landsting som delegationen avser att genomföra under  
 2010–2011 
  (avsnitt 9.3). 
  
 9.1 
  
 Kommunikationsstrategi 
  
 Delegationen har arbetat fram en kommunikationsstrategi som presenteras i korthet nedan. Kommunikationsstrategin publiceras 
 99 
  
 Kommunikation 
  
 SOU 2010:62 
  
 på delegationens webbplats. Strategin är tänkt att revideras varje år eller vid behov allt eftersom delegationens arbete utvecklas. 
 Syftet med kommunikationsstrategin är att formulera ett gemensamt angreppssätt för delegationens interna och externa kommunikation. Den ska säkerställa att delegationen kommunice- rar mot samma mål och prioriterar samma budskap samt att kommunikationsaktiviteterna är riktade mot de prioriterade mål- grupperna. 
  
 9.1.1 
  
 Övergripande kommunikationsmål 
  
 Kommunikationsmålen ska stödja och stärka arbetet med att utveckla och samordna  
 e-förvaltningen 
  och stödja de övergripande målen för  
 e-förvaltning. 
  Målen för delegationens interna och externa kommunikation är att 
  
 öka kunskapen om  
  
 e-förvaltning 
  och delegationens arbete, 
  
 stimulera till dialog och erfarenhetsutbyte om  
  
 e-förvaltning, 
  
 driva på utvecklingen av  
  
 e-förvaltningen 
  och 
  
 stimulera till en positiv attityd till  
  
 e-förvaltning. 
  
 Kvantitativa och mätbara mål sätts upp för var och en av de infor- mationsaktiviteter som ska stödja de övergripande kommunika- tionsmålen. 
  
 9.1.2 
  
 Målgrupper 
  
 Delegationens kommunikation ska fokusera på utvalda målgrupper. Bland dessa grupper finns både slutanvändare av kommunikationen och vidareförmedlare. Budskap och arbetsmetoder anpassas till målgruppernas olika utgångsläge, behov och kunskaper. 
 Privatpersoner och företag 
 Den första kategorin är slutanvändare som privatpersoner och företag, men även opinionsbildare och intresseorganisationer. Kommunikationen med privatpersoner och företag bör främst ske genom myndigheter i egenskap av vidareinformatörer till dessa grupper. En god kommunikation med privatpersoner, företag och 
 100 
  
 SOU 2010:62 
  
 Kommunikation 
  
 intresseorganisationer via de upparbetade kanaler myndigheterna och SKL förfogar över, stimulerar till dialog och påverkar utvecklingen av  
 e-förvaltning. 
  Dialog är kommunikation som påverkar attityder och beteenden, och om den är väl genomförd även stärker förtroendet för förvaltningen. 
 I denna målgrupp ingår till exempel myndigheter, kommuner och landsting med upparbetade kanaler till företag, barnfamiljer, pensionärer, ungdomar och  
 e-exkluderade 
  grupper, storstadspress, branschmedia, organisationer för funktionshindrade och demo- kratifrågor samt. 
 Förvaltningen 
 En god kommunikation mellan delegationen, Regeringskansliet och övriga förvaltningen påverkar koordineringen och effek- tiviteten av  
 e-förvaltningen. 
  Den stärker engagemanget och säkerställer att förvaltningen strävar mot samma mål och delar samma kommunikativa plattform. Kommunikationen bidrar till erfarenhetsutbyte och ökade kunskaper. 
 Målgrupper inom förvaltningen är bland annat ledningsgrupper, verksamhetsansvariga, verksamhetsutvecklare,  
 IT-ansvariga/-stra- 
  teger och kommunikationsstrateger. 
 Näringsliv och forskning 
 Den tredje kategorin är näringsliv och forskning. Till denna grupp räknas branschorganisationer och experter. En dialog med dessa aktörer stärker innovations- och utvecklingskraften. I målgruppen ingår till exempel verksamhetsutvecklare, konsulter och forskare. 
 Prioritering och strategiska val 
 Urvalet och prioriteringen av målgrupper har gjorts efter en mål- gruppsinventering och analys. Syftet har varit att identifiera de  
 nyckelpersoner/-grupper 
  som är väsentliga för delegationen för att kunna förankra, samordna och utveckla verksamheten. 
 De identifierade målgrupperna är olika prioriterade beroende på de olika faser som delegationens arbete befinner sig i. I ett första skede är kommunikation internt inom förvaltningen prioriterad. 
 101 
  
 Kommunikation 
  
 SOU 2010:62 
  
 Detta bland annat för att öka kunskapen och stärka samsyn och samordning av budskap i kommunikationen till andra målgrupper. En samordnad kommunikation internt inom förvaltningen ger mer effekt och högre måluppfyllelse. 
 I och med att delegationen hittat arbetssätt för samordning och dialog inom förvaltningen övergår kategorin opinionsbildare och användare till att bli prioriterade målgrupper. Kommunikation med dessa grupper är en förutsättning för att utveckla förvaltningen och skapa positiva attityder till  
 e-förvaltning. 
  
 Inventeringen av målgrupper är bara ett första steg. För att kunna kommunicera och föra en dialog med målgrupperna behöver delegationen mer kunskap om deras synpunkter, attityder och beteenden. Detta kommer ske bland annat genom kvalitativa och kvantitativa undersökningar. Dessa beskrivs mer utförligt i avsnitt 9.3. 
  
 9.1.3 
  
 Strategier 
  
 Kommunikationsarbetet ska följa följande strategiska vägval: 
  
 Det personliga mötet (nätverk, hearing, seminarier m.m.) och delegationens webbplatser ska vara de främsta kommunikations- kanalerna. 
  
 Delegationens kommunikation ska vara öppen, enkelt och ge förutsättningar för insyn i arbetet och dialog. 
  
 Kommunikationen ska dra nytta av samspelet mellan de myndigheter som ingår i delegationen och SKL för att sprida ett gemensamt budskap. 
  
 Delegationen ska använda sig av kunskapsförhöjande aktiviteter som bidrar till utveckling. Goda exempel ska lyftas fram i alla sammanhang. 
  
 Fokus i kommunikationen kring  
  
 e-förvaltningen 
  ska flyttas från teknik till att visa på användbarhet och knytas till privatperso- ners och företags vardag. 
  
 Sociala mediers möjlighet till transparens, dialog, erfarenhets- utbyte och medverkan ska tas tillvara och användas. 
  
 Starka, formella och informella opinionsledare som ställer sig bakom utvecklingen av  
  
 e-förvaltningen 
  ska lyftas fram. 
  
 Kommunikationen ska följa och vara föregångare för de åtgär- der, riktlinjer och liknande som delegationen föreslår (t.ex. 
  
 102 
  
 SOU 2010:62 
  
 Kommunikation 
  
 öppenhet och transparens, främja öppen data, arbeta enligt vägledningen för webbutveckling m.m.). 
  
 Dialog ska föras med de grupper som riskerar att exkluderas från  
  
 e-förvaltningen. 
  
 9.2 
  
 Strategin på kort sikt 
  
 De informationsaktiviteter som genomförts och är planerade under 2010 är – i enlighet med strategin - främst inriktade på intern kommunikation inom förvaltningen och att upparbeta kanaler till nyckelpersoner inom Regeringskansliet och förvaltningen. Grund- läggande mål är att samtliga som är involverade i  
 e-förvaltning 
  inom förvaltningen ska känna till delegationen och ha en över- gripande kunskap om arbetet. 
 Kontinuerliga möten sker i nätverk, grupper och utskott med Regeringskansliet, förvaltningen, forskar- och expertinstitutioner och intresseorganisationer. Inom kort planeras även liknande möten med näringsliv, branschorganisationer och media. En kart- läggning har gjorts över seminarier och konferenser som vänder sig till de prioriterade målgrupperna och som delegationen bör med- verka i eller ta initiativ till. 
 Delegationen använder sig aktivt av sociala medier, till exempel Facebook och Shepard och har också startat ett forum för erfaren- hetsutbyte. Dessa riktar sig främst till dem som arbetar med  
 e-förvaltning 
  och har en allt mer ökande skara gruppmedlemmar. Målsättningen är att åtminstone en person från varje myndighet och kommun som arbetar med  
 e-förvaltning 
  ska följa delegationen via sociala medier. Delegationens medverkan i sociala medier har kommunicerats till exempel genom direkt riktade mailutskick, andra sociala medier och webbplatser. Delegationen har tagit fram en policy för sin medverkan i sociala medier. Ett arbete pågår för att i än högre grad använda möjligheterna och utveckla kommun- ikationen i sociala medier. 
 Under hösten 2010 kommer delegationens webbplats att revide- ras och utvecklas. I synnerhet kommer fler goda exempel från för- valtningen att presenteras. Delegationen kommer även fortsätta bjuda in till dialog kring utkast av vägledningar, mallar m.m. Paral- lellt kommer det att pågå ett projekt att ta fram en webbplats vars syfte är att främja vidareutnyttjande av offentlig information 
 103 
  
 Kommunikation 
  
 SOU 2010:62 
  
 (öppen data). Delegationen kommer även att förbereda för ett forum för medborgardialog. 
 Kontinuerligt sker kontakter och information till media, i synnerhet i anslutning till att betänkanden presenteras. Ett presen- tationsmaterial om delegationens arbete kommer att tas fram under hösten 2010. Delegationen tar även fram ett nyhetsbrev som produceras ungefär varannan månad. 
  
 9.3 
  
 Attitydundersökning 
  
 En myndighetsgemensam mätning av kunskaperna om och attityd- erna till  
 e-förvaltning 
  som riktar till privatpersoner, företag, myn- digheter och kommuner är tänkt att genomföras under  
 2010–2011. 
  Med den ökade kunskap om målgrupperna som mätningen resulte- rar i kan det bli aktuellt att revidera kommunikationsstrategin, men även att omvandla de övergripande kommunikationsmålen till mätbara mål som följs upp årligen fram till 2014. 
 Syftet med attitydundersökningen är att mäta privatpersoners, företags och myndigheters användning, behov, beteenden och attityder till offentliga  
 e-tjänster. 
  Syftet är också att ta fram förslag på hur myndigheter och kommuner kan arbeta för att påverka attityder och beteende för att fler privatpersoner och företag ska välja att använda  
 e-tjänster. 
  
 En kombination av kvalitativa och kvantitativa metoder kommer att användas för att samla in data, till exempel fokusgruppintervjuer med privatpersoner och företag och enkäter. 
  
 9.4 
  
 Utskott och expertgrupp i kommunikation 
  
 Under hösten 2010 kommer ett arbetsutskott i kommunikation med representanter från myndigheterna och SKL att sättas sam- man. Syftet med utskottet är att 
  
 vara en ingångskanal för att sprida kunskap om delegationens mål, arbete och resultat inom förvaltningen och andra mål- grupper, 
  
 vara ett strategiskt bollplank och förankring i utformningen av delegationens kommunikationsstrategi, genomförandet av atti- tydundersökning, utformande av gemensamma budskap m.m., 
  
 104 
  
 SOU 2010:62 
  
 Kommunikation 
  
 eventuellt planera inför gemensamma informationsaktiviteter samt 
  
 utgöra referensgrupp för kommunikativa frågor som tas upp i arbetsgrupp och övriga utskott, till exempel avseende sociala medier. 
  
 Arbetsutskottet ska även till sitt stöd kunna knyta en expertgrupp i kommunikation, om ett sådant behov uppstår. Vilka frågor som står på delegationens och utskottets agenda kommer vara styrande för hur gruppen av experter i så fall ska sättas samman. 
 105 
  
 10 
  
 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 Nedan följer i tabellform en sammanställning av de resultat som ska uppnås utifrån de kommittédirektiv 
  
 51  
  
 som regeringen beslutat samt de förslag och ställningstaganden som delegationen gjort i sina två första betänkanden,  
 Wood för myndigheternas arbete med  
  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2009:86) och  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2010:20). 
 I det första betänkandet (SOU 2009:86), beskrev delegationen i bilagan 7 ett förslag till genomförandeplan. Den var baserad på att det i närtid skulle tas en hel del beslut, grupper bildas och ansvariga organisationer utses. Denna initiala process har tagit längre tid därför kan en del av tidsangivelserna i denna tabell skilja sig från det förslag till genomförandeplan som fanns i betänkandet. 
 Tabell 10.1 Resultat utifrån Kommittédirektiv för Delegationen för  
 e-förvaltning 
  (dir. 2009:19) 
  
 Nuläge 
  
 Kommentar 
  
 Delområde – Koordinering av arbetet med  
 e-förvaltning 
  
 1 
  
 Delegationen ska, så som föreslogs i betänkan- 
  
 Pågår 
  
 E-delegationen 
  har varit 
  
 det Ett stabsstöd i tiden (SOU 2008:22), i nära 
  
 föredragande när så 
  
 samspel med statssekreterargruppen för e- 
  
 varit påkallat av 
  
 förvaltning, samordna och utveckla det fort- 
  
 gruppen. 
  
 satta arbetet med  
 e-förvaltningen. 
  
 2 
  
 Delegationen ska också, så som föreslogs i 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har bildat 
  
 betänkandet Den osynliga infrastrukturen 
  
 en expertgrupp för det 
  
 (SOU 2007:47), samordna den offentliga 
  
 internationella arbetet 
  
 sektorns deltagande i det internationella IT- 
  
 och samordnat ett antal 
  
 standardiseringsarbetet avseende  
 e-förvaltning 
  
 aktiviteter såsom 
  
 51  
 Dir. 2009:19 och dir. 2010:32. 
 107 
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 enkätsvar. 
  
 3 
  
 Delegationen ska ansvara för samordningen på 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har 
  
 den myndighetsövergripande nivån. Detta inne- 
  
 färdigställt en 
  
 bär dels samordning av  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 vägledning för verk- 
  
 som är av strategisk natur, dvs. individuella 
  
 samhetsplanering som 
  
 projekt som påverkar förvaltningens samlade 
  
 säkerställer ett förvalt- 
  
 utvecklingsinriktning, dels samordning av de 
  
 ningsgemensamt 
  
 myndigheter som har ett eget ansvar att 
  
 strategiska planerings- 
  
 utveckla ett arbete eller en sektor så att 
  
 arbete varvid delega- 
  
 respektive sektor väger in intresset för staten 
  
 tionen har etablerat en 
  
 som helhet i sitt utvecklingsarbete. 
  
 grund för samordning. 
  
 Delegationen avser 
  
 också samarbeta med 
  
 de kommande utveck- 
  
 lingsansvariga myndig- 
  
 heter vad gäller sam- 
  
 ordning. 
  
 4 
  
 Delegationen ska löpande samla in information 
  
 Pågår 
  
 Enkät utsänd med sista 
  
 om planerade och pågående  
 e-förvaltnings- 
  
 svarsdatum  
 2010-05- 
  
 projekt som är av strategisk natur, dvs. projekt 
  
 20. Enkäten redovisas i 
  
 som påverkar förvaltningens samlade utveck- 
  
 detta betänkande. 
  
 lingsinriktning. En utgångspunkt i detta arbete 
  
 Regelbundna enkät- 
  
 ska vara den rapport som Verva, på uppdrag av 
  
 utskick kommer fort- 
  
 regeringen, tog fram på området – 69 myndig- 
  
 sättningsvis att göras. 
  
 heter redovisar 915 strategiska insatser för 
  
 utveckling av  
 e-förvaltning 
  (Verva 2008:14). 
  
 5 
  
 Delegationen ska utifrån denna information 
  
 Pågår 
  
 I varje betänkande finns 
  
 sammanställa och analysera myndigheternas 
  
 en sammanställning 
  
 e-förvaltningsprojekt. 
  
 och analys av strate- 
  
 giska projekt. 
  
 6 
  
 Delegationen ska verka för att regeringens 
  
 Pågår 
  
 Delegationen och 
  
 förvaltningspolitiska mål vägs in i planeringen 
  
 delegationens arbets- 
  
 och genomförandet av de viktigaste 
  
 grupp gör löpande en 
  
 e-förvaltningsprojekten 
  och verka för att 
  
 bedömning avseende 
  
 dubbelarbete undviks. 
  
 aktuella projektförslag 
  
 och gemensam bered- 
  
 ning medverkar till att 
  
 inget dubbelarbete sker. 
  
 7 
  
 Delegationen ska årligen redovisa en samman- 
  
 Pågår 
  
 I och med att projekten 
  
 ställning av myndigheternas planerade och 
  
 redovisas av delega- 
  
 pågående  
 e-förvaltningsprojekt 
  samt bedöma 
  
 tionen som ett strate- 
  
 om de projekten understöder de förvaltnings- 
  
 giskt projekt i betänk- 
  
 politiska mål som regeringen har satt upp. 
  
 anden m.m. är denna 
  
 bedömning gjord. 
  
 8 
  
 Delegationen ska vidare i sina rapporter redo- 
  
 Pågår 
  
 Sker löpande i 
  
 visa goda förebilder inom  
 e-förvaltningen. 
  
 betänkanden. 
  
 108 
  
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
 Delområde – Uppföljning av det samlade arbetet med  
 e-förvaltning 
  
 9 
  
 Delegationen ska från och med 2010, utifrån de 
  
 Initierings- 
  
 En modell för upp- 
  
 förvaltningspolitiska målen, och de mål som 
  
 fas 
  
 följning är under 
  
 regeringen kan komma att besluta på området, 
  
 framtagande. En första 
  
 följa upp myndigheternas samlade arbete med 
  
 studie av befintliga 
  
 e-förvaltning. 
  Arbetets konsekvenser för 
  
 modeller både inom och 
  
 brukarna ska beskrivas och analyseras. 
  
 utom Sverige är 
  
 genomförd. 
  
 10 
  
 Indikatorer för uppföljning ska utarbetas. Vid 
  
 Initierings- 
  
 Delegationen följer det 
  
 utarbetandet av indikatorer angående service, 
  
 fas 
  
 arbete angående 
  
 förvaltningens interna effektivitet och 
  
 nyckeltal som för 
  
 administrativ börda ska samråd ske med 
  
 närvarande pågår hos 
  
 Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar 
  
 ESV vad gäller 
  
 och analyser (TUA). Vad gäller indikatorer på 
  
 förvaltningen interna 
  
 andra områden ska delegationen samråda med 
  
 effektivitet. Delega- 
  
 andra berörda myndigheter. 
  
 tionens arbete för att 
  
 utarbeta indikatorer 
  
 påbörjas fullt ut under 
  
 hösten 2010. 
  
 11 
  
 Delegationen ska ta fram förslag på metoder för 
  
 Pågår 
  
 Tre förstudier och ett 
  
 hur planerade besparingar i myndigheternas 
  
 pilotprojekt avseende 
  
 e-förvaltningsarbete 
  i högre grad kan realiseras 
  
 strategiska  
 e-tjänster 
  är 
  
 och tas till vara. 
  
 uppstartade av 
  
 delegationen där 
  
 kvalitetssäkrade 
  
 kostnads-/nyttoanalyser 
  
 kommer att genomföras. 
  
 ESV har tagit fram 
  
 handledningen – Räkna 
  
 på lönsamhet 2004:29A 
  
 ligger till grund för den 
  
 kalkylering som kommer 
  
 att göras. Delegationen 
  
 föreslår också i detta 
  
 betänkande att ESV ska 
  
 uppdatera denna och 
  
 övriga handledningar 
  
 med avseende på e- 
  
 tjänster. 
  
 Delområde – Koordinering av  
 IT-standardiseringsarbete 
  
 12 
  
 Delegationen ska samordna den statliga 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har 
  
 förvaltningens  
 IT-standardiseringsarbete 
  
 genomfört en enkät 
  
 avseende  
 e-förvaltning. 
  
 avseende myndigheters 
  
 deltagande i olika 
  
 standardiseringsarbete. 
  
 109 
  
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 Enkäten redovisas i 
  
 detta betänkande. Det 
  
 kommande samord- 
  
 ningsarbetet grundar 
  
 sig på genomförd enkät. 
  
 13 
  
 Delegationen ska se till att metod- och 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har 
  
 expertstöd i  
 IT-standardiseringsfrågor 
  inom den 
  
 inrättat ett  
 IT-standard- 
  
 statliga förvaltningen tillhandahålls, också när 
  
 iseringsråd som 
  
 det gäller begreppsstandarder. Arbetet ska 
  
 hanterat ett antal 
  
 utföras i samverkan med SKL. Samordningen av 
  
 ärenden. 
  
 IT-standardiseringsarbetet 
  ska främja 
  
 Under hösten kommer 
  
 användningen av öppna standarder. 
  
 delegationen 
  
 tillsammans med IT- 
  
 standardiseringsrådet 
  
 att initiera ett arbete 
  
 kring öppna standarder. 
  
 Inom arbetet med att ta 
  
 fram en vägledning för 
  
 automatiserad 
  
 samverkan kommer 
  
 rekommendationer kring 
  
 standarder att tas fram. 
  
 Se avsnitt 6.3. 
  
 14 
  
 Delegationen ska beakta det IT- 
  
 Pågår 
  
 IT-standardiserings- 
  
 standardiseringsarbete som pågår på 
  
 rådet har granskat och 
  
 internationell nivå. 
  
 lämnat kommentarer på 
  
 aktuell, internationellt 
  
 standardiseringsarbete. 
  
 Se avsnitt 6.1. 
  
 Delområde – Stöd till regeringen i det internationella arbetet 
  
 15 
  
 Delegationen ska bistå regeringen i EU- 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har på 
  
 samarbetet och i det internationella arbetet 
  
 regeringens uppdrag 
  
 med frågor om  
 e-förvaltning. 
  
 deltagit bl.a. i OECD- 
  
 möten. 
  
 16 
  
 Delegationen ska bistå regeringen vid 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har genom 
  
 beredningen av svenska ståndpunkter i EU och 
  
 IT-standardiserings- 
  
 andra mellanstatliga organ i ärenden som rör 
  
 rådet bistått regeringen 
  
 standarder och standardisering på  
 IT-området. 
  
 i ett antal sådana 
  
 frågor, exempelvis 
  
 avseende  
 e-legitima- 
  
 tioner, tillgänglighet och 
  
 IKT-frågor 
  inom EU. 
  
 17 
  
 Delegationen ska leda och samordna ett IT- 
  
 Etablerat 
  
 Delegationen har 
  
 standardiseringsråd med företrädare för de 
  
 inrättat och leder ett IT- 
  
 viktigaste intressenterna i staten, kommuner 
  
 standardiseringsråd. 
  
 110 
  
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 och landsting samt i intresseorganisationer och 
  
 Experterna framgår av 
  
 företag. 
  
 bilaga 6. 
  
 18 
  
 Delegationen ska följa utvecklingen på området 
  
 Pågår 
  
 Se punkt 14 ovan. 
  
 och delta i diskussioner och informationsutbyte 
  
 om frågor som rör det internationella arbetet 
  
 med standardiseringsfrågor på  
 IT-området. 
  
 Dessa ärenden kan beröra olika 
  
 samhällssektorer och delegationens uppdrag 
  
 kan i denna del komma att beröra frågor som 
  
 inte enbart avser  
 e-förvaltning. 
  
 Delområde –  
 E-nämndens 
  och Vervas vägledningar och rapporter 
  
 19 
  
 Delegationen ska inventera och vid behov 
  
 Pågår 
  
 Ett arbete pågår att 
  
 utveckla den tidigare  
 E-nämndens 
  och 
  
 revidera vägledningen 
  
 dåvarande Vervas vägledningar och rapporter 
  
 för  
 24-timmarwebben. 
  
 på det aktuella området. 
  
 Uppdragets genomförande 
  
 20 
  
 I frågor som rör den strategiska utvecklingen av 
  
 Pågår 
  
 Delegationen föredrar 
  
 elektronisk förvaltning ska delegationen 
  
 frågor när så är 
  
 löpande rapportera till den interdepartementala 
  
 påkallat. 
  
 arbetsgruppen för elektronisk förvaltning (dnr 
  
 Fi2007/1981) och vid behov även till 
  
 statssekreterargruppen för  
 e-förvaltning. 
  
 21 
  
 Delegationen ska tillkalla en arbetsgrupp 
  
 Etablerad 
  
 Delegationen har 
  
 bestående av ansvariga för strategiska 
  
 inrättat och leder en 
  
 e-förvaltningsprojekt, 
  eller motsvarande 
  
 arbetsgrupp som 
  
 verksamhetsutvecklare, som arbetar på 
  
 genomför  
 8–10 
  
 myndigheter eller organisationer som deltar i 
  
 arbetsmöten per år. 
  
 delegationens arbete. 
  
 Deltagarna framgår av 
  
 bilaga 5. 
  
 22 
  
 Vid behov ska delegationen även tillkalla en 
  
 Etablerad 
  
 Referensgruppen 
  
 referensgrupp bestående av företrädare för 
  
 framgår av bilaga 9. 
  
 näringsliv, forskare och brukare för att ta del av 
  
 deras kunskaper och vidgade perspektiv på 
  
 delegationens arbete. 
  
 23 
  
 Det är angeläget att utvecklingsarbetet 
  
 Etablerat 
  
 SKL ingår i delegationen 
  
 avseende  
 e-förvaltningen 
  sker i samverkan med 
  
 med VD i  
 GD-gruppen 
  
 SKL. Samarbetet ska inriktas mot att nå en 
  
 och verksamhetsutveck- 
  
 samsyn mellan staten, landsting och kommuner 
  
 lare i delegationens 
  
 kring strategiskt viktiga  
 e-förvaltningsfrågor. 
  
 arbetsgrupp. Med- 
  
 arbetare från SKL ingår 
  
 också i delegationens 
  
 expertgrupper. 
  
 24 
  
 Samverkan ska också ske med näringslivet bl.a. 
  
 Pågår 
  
 De experter som finns 
  
 111 
  
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 inom standardiseringsarbetet i likhet med vad 
  
 inom  
 IT-standard- 
  
 som anges i Riktlinjerna till statssekreterar- 
  
 iseringsrådet har 
  
 gruppen för  
 e-förvaltning 
  (Fi2007/1981). 
  
 hämtas från olika 
  
 samhällssektorer bl.a. 
  
 från näringslivet. 
  
 25 
  
 I syfte att koordinera det strategiska  
 e-förvalt- 
  
 Pågår 
  
 För närvarande förs 
  
 ningsarbetet och för att stärka pågående 
  
 dialogen i huvudsak 
  
 reformer inom  
 e-förvaltningen, 
  ska delegationen 
  
 mellan myndigheter 
  
 föra en dialog kring samordning av pågående 
  
 inom delegationen. 
  
 insatser med berörda myndigheter. 
  
 Delegationens förslag 
  
 om utvecklings- 
  
 ansvariga myndigheter 
  
 som ligger på 
  
 regeringens bord 
  
 kommer att vidga 
  
 kretsen till att omfatta 
  
 större delen av 
  
 förvaltningen. 
  
 26 
  
 Delegationens arbete ska genomföras i samråd 
  
 Pågår 
  
 Nämnda myndigheter 
  
 med de myndigheter som har särskilda 
  
 finns inom delegationen 
  
 uppgifter inom  
 IT-säkerhetsområdet, 
  bl.a. MSB 
  
 eller inom de olika 
  
 samt Post- och telestyrelsen (PTS). 
  
 expertgrupperna. 
  
 Delegationen ska också samråda med MSB i 
  
 Delegationen har också 
  
 frågor om elektronisk identifiering och 
  
 aktivt deltagit aktivt, 
  
 underskrift. 
  
 t.ex. i PTS seminarium 
  
 om IPv6. Vad gäller 
  
 samråd om elektronisk 
  
 identifiering och 
  
 underskrift hanteras 
  
 samråd i regeringens 
  
 direktiv 2010:69 till en 
  
 särskild genomförande- 
  
 utredning. 
  
 Redovisning 
  
 27 
  
 Delegationen ska inledningsvis ta fram förslag 
  
 Slutfört 
  
 Delegationen 
  
 till en strategi för myndigheternas arbete med 
  
 överlämnade i oktober 
  
 e-förvaltning 
  som ska lämnas till regeringen 
  
 2009 – Wood för 
  
 senast den 30 september 2009 
  
 myndigheternas arbete 
  
 (Finansdepartementet). 
  
 med  
 e-förvaltning 
  
 (SOU 2009:86), till 
  
 regeringen. 
  
 28 
  
 Delegationen ska med början 2010 redovisa sitt 
  
 Pågår 
  
 Detta är det andra 
  
 arbete till regeringen (Finansdepartementet) 
  
 betänkandet i serien 
  
 senast den 20 mars respektive den 1 oktober 
  
 vad avser löpande 
  
 varje år 
  
 redovisning. Tidigare 
  
 112 
  
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 betänkande är 
  
 SOU 2010:20. 
  
 29 
  
 Ett förslag till hur arbetet kan föras vidare i ett 
  
 Ej initierat 
  
 Ligger längre fram i 
  
 längre perspektiv ska lämnas senast den 
  
 tiden. 
  
 20 mars 2014. 
  
 30 
  
 En slutredovisning av arbete ska lämnas senast 
  
 Ej initierat 
  
 Ligger längre fram i 
  
 den 31 december 2014. 
  
 tiden. 
  
 31 
  
 Delegationen ska, utöver vad som i 
  
 Beskrivs i 
  
 Konsekvenser redovisas 
  
 kommittéförordningen (1998:1474) föreskrivs 
  
 första hand 
  
 i avsnitt 11 i detta 
  
 om konsekvensbedömningar, beskriva 
  
 när delega- 
  
 betänkande. 
  
 konsekvenser för användare av  
 e-tjänster. 
  
 tionen 
  
 lägger 
  
 regerings- 
  
 förslag som 
  
 påverkar 
  
 samhälle 
  
 eller 
  
 avnämare. 
  
 32 
  
 Delegationen ska också redovisa till regeringen 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har till 
  
 om den i sitt arbete identifierar regelverk som 
  
 regeringen bl.a. påtalat 
  
 på ett olämpligt sätt hindrar elektroniskt 
  
 vikten av en översyn av 
  
 informationsutbyte. Vid behov ska delegationen 
  
 registerförfattningarna, 
  
 lämna förslag till författningsändringar. 
  
 SOU 2009:86, s. 17. 
  
 33 
  
 Delegationen ska hålla berörda centrala 
  
 Initierat 
  
 Delegationen har 
  
 arbetsorganisationer informerade om arbetet 
  
 erbjudit centrala 
  
 och ge dem möjlighet att framföra synpunkter. 
  
 arbetsorganisationer en 
  
 mötesordning där 
  
 information om 
  
 delegationens arbete 
  
 regelbundet lämnas och 
  
 synpunkter kan 
  
 inhämtas. Möten har 
  
 genomförts. 
  
 Tabell 10.2 Resultat utifrån delegationens förslag och ställningstaganden i SOU 2009:86 
  
 Nuläge 
  
 Kommentar 
  
 Flexibel  
 e-förvaltning 
  utifrån användarnas behov (avsnitt 3) 
  
 1 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringen ska ge 
  
 Beredning av 
  
 Frågan ligger på 
  
 Bolagsverket, Skatteverket, Lantmäteriet 
  
 ärendet pågår 
  
 regeringens bord. 
  
 och Transportstyrelsen i uppdrag att inom 
  
 inom RK. 
  
 Remissen avseende 
  
 befintliga ekonomiska ramar vara utveck- 
  
 SOU 2009:86 var 
  
 lingsansvariga myndigheter fram till och 
  
 övervägande positiv i 
  
 med 2014. 
  
 denna fråga. 
  
 113 
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 2 
  
 Delegationens ställningstagande 
 : 
  
 Pågår 
  
 Frågan är adresserad 
  
 Delegationen ska belysa frågor om 
  
 vilket framgår av avsnitt 
  
 myndigheters ansvar att utveckla 
  
 2.2 i detta betänkande. 
  
 e-tjänster. 
  
 3 
  
 Delegationens ställningstaganden 
 : 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har i en 
  
 Delegationen ska sätta upp och driva 
  
 första fas satt upp ett 
  
 elektroniska forum för behovsfångst och 
  
 forum för diskussion och 
  
 för erfarenhetsutbyte mellan verksamhets- 
  
 erfarenhetsutbyte:www.e 
  
 utvecklare i den offentliga sektorn, 
  
 delegationen.ning.com. 
  
 näringsliv och medborgare. Delegationen 
  
 Delegationen har även en 
  
 ska initiera en process för samverkan och 
  
 officiell sida på Facebook 
  
 överenskommelser med relevanta aktörer 
  
 och Shepard. Delegationen 
  
 för att åstadkomma en behovsdriven och 
  
 har inlett diskussioner 
  
 flexibel  
 e-förvaltning. 
  
 med KTH för behovs- 
  
 fångst och också tagit 
  
 fram ett första mall för 
  
 samverkansöverens- 
  
 kommelser mellan 
  
 myndigheter. 
  
 4 
  
 Delegationens förslag 
 : Regeringen ska 
  
 Regeringsbeslut 
  
 Delegationen har tagit 
  
 reglera i instruktionen för respektive 
  
 saknas 
  
 fram utkast till vägled- 
  
 utvecklingsansvarig myndighet att 
  
 ning för automatisk 
  
 myndigheten ska tillhandahålla 
  
 samverkan. Vägled- 
  
 bastjänster för informationsförsörjning 
  
 ningen förväntas vara 
  
 som följer myndighetens 
  
 utgiven senast dec 2010 
  
 informationsförsörjningsplikt och att 
  
 och därmed är grunden 
  
 myndigheten ska samordna utvecklingen 
  
 lagd för att myndigheter 
  
 av bastjänster inom sin sektor. 
  
 ska kunna etablera 
  
 standardiserade 
  
 bastjänster. Se även 
  
 punkt 1. 
  
 5 
  
 Delegationens ställningstagande och 
  
 Delegationens 
  
 Delegationen har startat 
  
 förslag:  
 Delegationen ska utveckla 
  
 arbete pågår, 
  
 arbete med att utveckla 
  
 Vägledningen24-timmarswebben 
  med 
  
 regeringsbeslut 
  
 Vägledningen 24- 
  
 utgångspunkt i standarden WCAG 2.0. 
  
 saknas vad 
  
 timmarswebben och en 
  
 Regeringen ska ge Kammarkollegiet i 
  
 gäller uppdrag 
  
 arbetsgrupp är igång. 
  
 uppdrag att redovisa krav på 
  
 till Kammar- 
  
 Vägledningen förväntas 
  
 användbarhet och tillgänglighet i 
  
 kollegiet. 
  
 kunna fastställas senast 
  
 upphandlingarna. Kammarkollegiet ska 
  
 sommaren 2011. 
  
 också få i uppdrag att delta i arbetet inom 
  
 standardiseringsprojektet Mandat 376. 
  
 114 
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
 Styrning och finansiering av en behovsdriven  
 e-förvaltningsutveckling 
  (avsnitt 4) 
  
 6 
  
 Delegationens ställningstagande och 
  
 Delegationen 
  
 Delegationen har gjort en 
  
 förslag:  
 Delegationen ska ta fram en 
  
 har initierat 
  
 studie av befintliga 
  
 modell för att beräkna nyttan av och 
  
 vissa aktiviteter 
  
 kostnads-/nyttomodeller 
  
 kostnaden för ett strategiskt utvecklings- 
  
 vad gäller nytta 
  
 inom och utom landet. 
  
 projekt. Enligt modellen ska frågor om 
  
 och kostnads- 
  
 Delegationen avser att 
  
 finansiering vid behov lyftas för avgörande 
  
 analys. Inga 
  
 under hösten 2010 
  
 av regeringen. Regeringen ska reservera en 
  
 medel har 
  
 föreslå en modell som 
  
 del av Vinnovas forsknings- och utveck- 
  
 reserverats 
  
 ska användas. Sam- 
  
 lingsmedel att användas för  
 e-förvalt- 
  
 verkan kommer att ske 
  
 ningsprojekt där nyttan beräknas tillfalla 
  
 med främst ESV. För- 
  
 tredje part eller där samverkan sker med 
  
 slaget att reservera en 
  
 tredje part. 
  
 del av Vinnovas medel 
  
 avstyrktes av ett antal 
  
 remissinstanser. 
  
 7 
  
 Delegationens ställningstaganden: 
  
 Pågår 
  
 Vägledningen är 
  
 Delegationen ska ta fram en vägledning 
  
 fastställd och publicerad. 
  
 för myndigheternas verksamhetsplanering 
  
 Delegationen arbetar 
  
 för  
 e-förvaltning. 
  Delegationen ska följa 
  
 med metod för uppfölj- 
  
 upp myndigheternas verksamhetsplaner 
  
 ningsarbetet. Därefter 
  
 för  
 e-förvaltning. 
  
 kommer ett strukturerat 
  
 uppföljningsarbete göras. 
  
 En enkät är utskickad för 
  
 att skapa en så god bild 
  
 som möjligt av nuläget 
  
 innan uppföljningsarbete 
  
 startar. Enkäten beskrivs 
  
 i bilaga 18 i detta 
  
 betänkande. 
  
 8 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringen ska ge 
  
 Delegationen 
  
 I avvaktan på ett 
  
 Bolagsverket, Lantmäteriet, Skatteverket 
  
 har genomfört 
  
 eventuellt uppdrag har 
  
 och Tillväxtverket i uppdrag att i samråd 
  
 ett förberedande 
  
 delegationen tagit fram 
  
 med SKL ta fram mallar för samverkan i 
  
 arbete. Nämnda 
  
 en första version av en 
  
 e-förvaltningsprojekt. 
  
 uppdrag för- 
  
 samverkansöverens- 
  
 väntas ingå i ett 
  
 kommelse. 
  
 eventuellt 
  
 regeringsbeslut 
  
 angående 
  
 utvecklings- 
  
 ansvariga 
  
 myndigheter. Se 
  
 punkt 1 ovan. 
  
 115 
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 9 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringen ska ge 
  
 Nämnda 
  
 utvecklingsansvariga myndigheter i 
  
 uppdrag 
  
 uppdrag att årligen samordna strategi- 
  
 förväntas ingå i 
  
 processer inom sina respektive intresse- 
  
 ett eventuellt 
  
 och målgruppsområden. 
  
 regeringens 
  
 beslut angående 
  
 utvecklings- 
  
 ansvariga 
  
 myndigheter. 
  
 Se punkt 1 
  
 10 
  
 Delegationens ställningstaganden: 
  
 Pågår 
  
 Delegationen arbetar 
  
 Delegationen ska analysera medborgarnas 
  
 med skaffa sig erfaren- 
  
 behov ur ett helhetsperspektiv och verka 
  
 heter avseende behovs- 
  
 för att de vägs in i verksamhetsplaner- 
  
 fångst för att sedan 
  
 ingen. Delegationen ska årligen koordinera 
  
 kunna återföra dessa till 
  
 en sektorsövergripande strategiprocess. 
  
 myndigheter där behoven 
  
 ska vara ingångsvärde i 
  
 strategiprocessen. 
  
 11 
  
 Delegationens ställningstagande: 
  
 Ej aktuellt för 
  
 Inga tvister är 
  
 Delegationen ska i sin redovisning av 
  
 närvarande. 
  
 identifierade i nuläget. 
  
 uppdraget till regeringen inkludera 
  
 underlag som underlättar för regeringen 
  
 att lösa tvister. 
  
 12 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringen ska i 
  
 Första delen av 
  
 förordning reglera att myndigheter under 
  
 förslaget ligger 
  
 regeringen ska främja utvecklingen av 
  
 hos Finans- 
  
 elektroniska tjänster inom sina respektive 
  
 departementet. 
  
 verksamhetsområden och samordna 
  
 Utredningen om 
  
 elektroniska tjänster som myndigheterna 
  
 bildande av en 
  
 tillhandahåller gemensamt. I förordning 
  
 e-legitimations- 
  
 ska också regleras att samordning ska ske 
  
 nämnd  
 hanterar 
  
 av elektroniska tjänster för  
 e-legitima- 
  
 frågan om 
  
 tioner. En nämnd inom Skatteverket ska få 
  
 nämnd inom 
  
 rätt att meddela föreskrifter. 
  
 Skatteverket. 
  
 13 
  
 Delegationens ställningstagande:  
 För att 
  
 Expertgrupper 
  
 För närvarande har 
  
 vidga delegationens perspektiv på arbetet 
  
 inrättade 
  
 expertgrupper för 
  
 kommer expertgrupper inrättas som ska 
  
 rättsliga frågor, 
  
 bereda underlag och på annat sätt bistå 
  
 IT-standardiseringsfrågor 
  
 delegationen. 
  
 och internationell 
  
 e-förvaltning 
  inrättas. 
  
 Ytterligare grupper 
  
 kommer att inrättas 
  
 under hösten. 
  
 116 
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 14 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringen ska 
  
 Förslaget ligger 
  
 Delegationen har påtalat 
  
 tillsätta en utredning med uppdrag att 
  
 hos regeringen. 
  
 detta förhållande även i 
  
 göra en översyn av registerförfattningarna 
  
 betänkandet SOU 2010:20. 
  
 och lämna förslag till bestämmelser som 
  
 är samordnade, enhetliga och tydliga. I 
  
 uppdraget ska ingå att lämna förslag till 
  
 hur regelkonflikter inom register- och 
  
 sekretesslagstiftningen ska lösas. 
  
 Tekniska förutsättningar för en ny flexibel infrastruktur (avsnitt 5) 
  
 15 
  
 Delegationens föreslag:  
 Att elektroniskt 
  
 Pågår 
  
 Detta förslag är 
  
 informationsutbyte mellan myndigheter 
  
 omhändertaget i den 
  
 ska baseras på standardiserad 
  
 vägledning som ut- 
  
 meddelandehantering. 
  
 arbetas. Se punkt 16 
  
 nedan. 
  
 16 
  
 Delegationens ställningstagande och 
  
 Pågår 
  
 Vägledningen förväntas 
  
 förslag:  
 Delegationen ska utveckla en 
  
 publiceras senast 
  
 vägledning för automatiserad samverkan. 
  
 december 2010. 
  
 Vägledningen ska utgöra grund för en 
  
 föreskrift. 
  
 17 
  
 Delegationens förslag:  
 Att olikheter i data, 
  
 Pågår 
  
 Omhändertas i 
  
 begrepp och semantik ska hanteras enligt 
  
 kommande vägledning, 
  
 delegationens kommande vägledning för 
  
 se punkt 16 ovan. 
  
 automatiserad samverkan. 
  
 18 
  
 Delegationen förslag:  
 Delegationens 
  
 Pågår 
  
 Omhändertas i 
  
 kommande vägledning för automatisk 
  
 kommande vägledning, 
  
 samverkan ska slå fast att öppna 
  
 se punkt 16 ovan. 
  
 standarder är förstahandsval vid val av 
  
 teknisk lösning. 
  
 19 
  
 Delegationen förslag:  
 Delegationens 
  
 Pågår 
  
 Omhändertas i 
  
 kommande vägledning för automatiserad 
  
 kommande vägledning, 
  
 samverkan ska slå fast att öppen 
  
 se punkt 16 ovan. 
  
 programvara alltid ska övervägas vid val 
  
 av lösning. 
  
 20 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringen ska ge 
  
 Uppdraget till 
  
 Delegationen förväntar 
  
 Kammarkollegiet i uppdrag att tillhanda- 
  
 kammarkollegiet 
  
 att uppdraget att sam- 
  
 hålla ett ramavtal för standardiserad 
  
 vilar i väntan på 
  
 ordna tester och genom- 
  
 meddelandehantering enligt delegationens 
  
 att vägledning- 
  
 föra erfarenhetsutbyte 
  
 kommande vägledning för automatiserad 
  
 en ska publi- 
  
 ska ingå i uppdraget till 
  
 samverkan. Regeringen ska ge utveck- 
  
 ceras. Upp- 
  
 utvecklingsansvariga 
  
 lingsansvariga myndigheter i uppdrag att 
  
 draget avseende 
  
 myndigheter. 
  
 samordna tester och erfarenhetsutbyte av 
  
 utvecklings- 
  
 teknik inom respektive sektor. 
  
 ansvariga 
  
 myndigheter se 
  
 punkten 1 ovan. 
  
 117 
  
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
 Effektivare stödprocesser (avsnitt 6) 
  
 21 
  
 Delegationens förslag och 
  
 Beredning pågår 
  
 Frågan ligger på 
  
 ställningstaganden:  
 Regeringen ska ge 
  
 inom RK. 
  
 regeringens bord. 
  
 Skatteverket och Rikspolisstyrelsen i 
  
 Remissen avseende 
  
 uppdrag att under 2010 i en försöks- 
  
 SOU 2009:86 är 
  
 verksamhet var för sig tillhandahålla 
  
 övervägande positiv. 
  
 tjänster för ekonomi- och personal- 
  
 administration i s.k. gemensamma 
  
 administrativa verksamhetsstöd. 
  
 Regeringen ska ge Ekonomistyrningsverket 
  
 (ESV) i uppdrag att parallellt med försöks- 
  
 verksamheten på ett standardiserat sätt 
  
 mäta myndigheternas kostnader inom 
  
 ekonomi- och personaladministration. 
  
 Delegationen ska följa upp försöks- 
  
 verksamheten och Kammarkollegiets 
  
 nuvarande stöd inom ekonomi- och 
  
 personaladministration samt med hänsyn 
  
 till uppföljningsresultat överväga vilka 
  
 ytterligare myndigheter som är lämpliga 
  
 att tillhandahålla gemensamma 
  
 administrativa verksamhetsstöd. 
  
 Delegationen ska skyndsamt utreda 
  
 förutsättningarna för att frikoppla ett 
  
 gemensamt administrativt verksamhets- 
  
 stöd från värdmyndigheten. 
  
 22 
  
 Delegationens ställningstagande: 
  
 Se punkt 21 
  
 Se punkt 21 ovan. 
  
 Delegationen ska koordinera och följa upp 
  
 ovan. 
  
 genomförandet av gemensamma admini- 
  
 strativa verksamhetsstöd i samråd med 
  
 ESV. 
  
 23 
  
 Delegationens förslag:  
 Regeringen ska 
  
 Förslaget ligger 
  
 Delegationen har för 
  
 ställa krav på myndigheterna att ta fram 
  
 hos regeringen. 
  
 avsikt att ta fram en 
  
 en strategi för sin försörjning av IT- 
  
 enkel mall för 
  
 tjänster, en s.k. sourcingstrategi. 
  
 sourcingstrategi. 
  
 Regeringen ska förtydliga att 
  
 Kammarkollegiets uppdrag som ansvarig 
  
 för samordningen av upphandlingen för 
  
 den offentliga förvaltningen inom området 
  
 informationsteknik innefattar att 
  
 -  
 säkerställa att planering och 
  
 genomförande av ramavtalsupphand- 
  
 lingar görs så att dessa understödjer 
  
 och stimulerar myndigheternas 
  
 strategier, 
  
 -  
 utarbeta riktlinjer avseende 
  
 118 
  
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 kravställning och nyttokalkyl för 
  
 externt köpta  
 IT-tjänster, 
  
 - 
  
 utveckla en systematisk uppföljning 
  
 av avropad volym och andra uppfölj- 
  
 ningsparametrar i ramavtalen, 
  
 - 
  
 utveckla former för och genomföra 
  
 kunskaps- och erfarenhetsutbyte inom 
  
 området, och 
  
 halvårsvis rapportera arbetet till 
  
 regeringen. 
  
 E-legitimationer 
  (avsnitt 7 
 ) 
  
 24 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Regeringen har gett en 
  
 - 
  
 En nämnd inrättas som ett själv- 
  
 utredare i uppdrag att 
  
 genomföra bildandet av 
  
 ständigt beslutande organ inom 
  
 en  
 e-legitimationsnämnd 
  
 Skatteverket med uppgift att sam- 
  
 (dir. 2010:69). Reger- 
  
 ordna myndigheternas befattning med 
  
 ingen har i detta direktiv 
  
 e-legitimationer, 
  elektroniska under- 
  
 beslutat i enlighet med 
  
 skrifter och gemensamma elektroniska 
  
 delegationens förslag. 
  
 tjänster (Nämnden för  
 e-samordning). 
  
 Utredningen, som antagit 
  
 - 
  
 Nämnden ansvarar för sin verksamhet 
  
 namnet Utredningen om 
  
 inför myndighetens ledning, men har 
  
 bildande av en  
 e-legi- 
  
 ett självständigt ansvar för de beslut 
  
 timationsnämnd, ska 
  
 som den fattar. 
  
 vara klar med sitt 
  
 uppdrag  
 2010-12-31. 
  
 Lösningar för  
 e-legitima- 
  
 tion ska finnas tillgäng- 
  
 liga från senare delen av 
  
 2011. 
  
 25 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Ingår i uppdraget ovan 
  
 - 
  
 Nämnden för  
 e-samordning 
  regleras i 
  
 enligt punkt 24. 
  
 författning. Regleringen ska i 
  
 huvudsak bygga på att Skatteverket 
  
 sluter avtal med utfärdare och andra 
  
 som tillhandahåller tjänster inom 
  
 området och att verket tillhandahåller 
  
 funktioner för identifiering åt anslutna 
  
 myndigheter. 
  
 - 
  
 Normgivningskompetens delegeras till 
  
 Nämnden för  
 e-samordning 
  
 beträffande nämndens verksamhet, 
  
 vilka tjänster för identifiering som ska 
  
 finnas och godtas av myndigheter 
  
 samt om den närmare hanteringen. 
  
 119 
  
 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 SOU 2010:62 
  
 - 
  
 Vissa beteckningar skyddas från sådan användning som kan vilseleda allmänheten. 
  
 26 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Ingår i uppdraget ovan 
  
 -  
 Samordningsfunktionen upphandlar 
  
 enligt punkt 24. 
  
 och utformar system och tjänster för 
  
 det samordnade området, föreskriver 
  
 eller annars bestämmer regler för 
  
 området, vilka  
 e-legitimationer 
  som 
  
 godtas som Svensk  
 e-legitimation, 
  
 Svensk  
 e-tjänstelegitimation, 
  Svenskt 
  
 servercertifikat och Svenskt stämpel- 
  
 certifikat och utvecklar enhetliga 
  
 användargränssnitt. Samordnings- 
  
 funktionen tillhandahåller dessutom 
  
 funktioner åt myndigheter – inom hela 
  
 den offentliga sektorn – för legitim- 
  
 ering, underskrift och stämpling. 
  
 Samtidigt ges stöd för motsvarande 
  
 utveckling inom näringslivet. 
  
 - 
  
 Lösningarna ska omfatta även den som är underårig eller saknar personnummer. Det föreslagna samordningsfunktionen ska dessutom ha tillgång till teknisk och juridisk kompetens på området och verka för att använda programvaror görs enhetliga. 
  
 - 
  
 Statliga myndigheter ska normalt använda de funktioner som samordningsfunktionen tillhanda- håller. Detsamma bör kunna gälla för kommunala och landstings- kommunala myndigheter. 
  
 27 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Ingår i uppdraget ovan 
  
 -  
 Nämnden för  
 e-samordning, 
  
 enligt punkt 24. 
  
 federationslösningen och anknytande 
  
 funktioner som delegationen föreslagit 
  
 behöver regleras i författning. Dessa 
  
 och en enhetlig terminologi behöver 
  
 närmare redovisas i de författnings- 
  
 förslag som utarbetas. 
  
 - 
  
 Nämnden för  
  
 e-samordning 
  etableras genom en ändring i förordningen (2007:780) med instruktion för Skatteverket. Där föreskrivs att 
 120 
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 Skatteverkets beslut i vissa frågor ska 
  
 fattas av en särskild nämnd. 
  
 - 
  
 I förordningen ges regler om 
  
 nämndens sammansättning och under 
  
 vilka förutsättningar den är beslutför 
  
 samt information om vissa regler i 
  
 förvaltningslagen. 
  
 28 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Ingår i uppdraget ovan 
  
 - 
  
 Genom  
 e-tjänstelegitimationer 
  kan 
  
 enligt punkt 24. 
  
 personnummer utmönstras ur 
  
 e-legitimationer 
  som används i 
  
 tjänsten. 
  
 - 
  
 Förutsättningar ges också för företag 
  
 och myndigheter att ansöka om 
  
 elektroniska legitimationshandlingar 
  
 för sina anställda och uppdrags- 
  
 tagare, förse dem med sådana 
  
 legitimationer, sätta upp ramar för 
  
 hur de får användas och vid behov 
  
 spärra dem. 
  
 - 
  
 E-tjänstelegitimationer 
  utformas så 
  
 att de kan användas inom hela den 
  
 offentliga sektorn och näringslivet. De 
  
 anpassas också för en federations- 
  
 lösning, som på sikt ska kunna ge 
  
 stöd även för juridisk behörighets- 
  
 kontroll. 
  
 29 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Riksarkivet (RA) har för 
  
 - 
  
 Riksarkivet utvecklar en strategi för 
  
 avsikt att utveckla en 
  
 strategi tillsammans 
  
 bevarande med inriktning på 
  
 med den blivande 
  
 elektroniskt underskrivna handlingar. 
  
 myndigheten för sam- 
  
 - 
  
 Riksarkivet vidareutvecklar sina 
  
 ordning av elektronisk 
  
 föreskrifter på området och tar i 
  
 identifiering och 
  
 samverkan med andra myndigheter 
  
 signering. 
  
 fram en vägledning. 
  
 RA har också för avsikt 
  
 att ta fram en allmän 
  
 vägledning om  
 e-hand- 
  
 lingar,  
 e-arkiv 
  och 
  
 elektroniskt underskrivna 
  
 handlingar. 
  
 121 
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 30 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Ingår i uppdraget ovan 
  
 - 
  
 Samordningsfunktionen 
  
 enligt punkt 24. 
  
 tillhandahåller funktioner åt anslutna 
  
 myndigheter mot ersättning. 
  
 - 
  
 Ett system motsvarande det som 
  
 tillhandahålls enligt lagen (2008:962) 
  
 om valfrihetssystem införs på området 
  
 för elektronisk identifiering. Sam- 
  
 ordningsfunktionen fyller motsvarande 
  
 reglerande och kontrollerande funktion 
  
 som en myndighet som beslutat att 
  
 tillämpa valfrihetssystem enligt lagen 
  
 om valfrihetssystem. 
  
 - 
  
 De som tillhandahåller berörda 
  
 tjänster på marknaden ska behandlas 
  
 på ett likvärdigt och  
 icke-diskrimin- 
  
 erande sätt. 
  
 - 
  
 Affärsmodellen för legitimering av 
  
 privatpersoner bör delvis skiljas från 
  
 en affärsmodell för tjänste- 
  
 legitimering. 
  
 31 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Ingår i uppdraget ovan 
  
 - 
  
 Den spridning av personnummer och 
  
 enligt punkt 24. 
  
 andra personuppgifter som nuvarande 
  
 hantering av personliga  
 e-legitima- 
  
 tioner fört med sig ska minimeras. 
  
 - 
  
 Samordningsfunktionen ska styra 
  
 identitetsintygsgivarnas hantering så 
  
 att t.ex. personnummer lämnas endast 
  
 till de myndigheter och andra aktörer 
  
 som ges rätt att få del av uppgiften. 
  
 - 
  
 En säkerhetsgranskning ska göras av 
  
 de tekniska och organisatoriska 
  
 förslagen utifrån en tydligt och 
  
 detaljerad genomförandeplan. 
  
 32 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Ingår i uppdraget ovan 
  
 - 
  
 Strategin för elektronisk legitimering 
  
 enligt punkt 24. 
  
 och elektroniska underskrifter m.m. 
  
 ska främja utbyte av information och 
  
 elektroniska tjänster över nations- 
  
 gränser. 
  
 - 
  
 Erfarenheter från pilotprojekt som 
  
 PEPPOL och STORK ska tas tillvara. 
  
 122 
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 33 
  
 Delegationens förslag: 
  
 Pågår 
  
 Ingår i uppdraget ovan 
  
 -  
 Som ett första steg etableras en 
  
 enligt punkt 24. 
  
 samordningsfunktion och en 
  
 identitetsfederation, med funktioner 
  
 för federationssamordnare och 
  
 identitetsintygsgivare (IdP), så att 
  
 identitetsintyg kan utfärdas för 
  
 användare som legitimerar sig med 
  
 personlig  
 e-legitimation 
  i 
  
 myndigheters  
 e-tjänster. 
  
 - 
  
 I ett andra steg ska skapas en anvisningstjänst (s.k. discovery service) som förenklar  
  
 e-tjänsternas 
  uppgift att hänvisa respektive användare till den för användaren mest lämpade  
 IdP-tjänsten 
  och möjliggöra en effektiv utbyggnad av en federationslösning. 
  
 - 
  
 Som ett tredje steg anpassas regelverk och affärsmodell för nya identitetsintygsgivare samtidigt som. Vidare uppdateras bl.a. de tekniska specifikationerna och standard- profilerna uppdateras så att fler identitetsintygsgivare och e- legitimationer kan anslutas. 
  
 - 
  
 I ett fjärde steg tillgodoses behoven av  
  
 e-tjänstelegitimationer 
  samtidigt som federationslösningen anpassas för sådana. 
 Tabell 10.3 Resultat utifrån delegationens ställningstaganden och övrig arbetsinriktning i SOU 2010:20 
  
 Nuläge 
  
 Kommentar 
  
 Förutsättningar för utveckling av  
 e-förvaltningen 
  (avsnitt 2) 
  
 1 
  
 Delegationen kommer att utreda 
  
 Genomfört 
  
 Ett förstudieprojekt 
  
 förutsättningarna för finansiering av 
  
 avseende Mina Sidor är 
  
 projektet  
 Mina sidor  
 för privatpersoner 
  
 finansierat och 
  
 samt en allmän finansieringsmodell för 
  
 uppstartat. I detta 
  
 strategiska utvecklingsprojekt och projekt 
  
 betänkande beskrivs 
  
 som involverar tredje part. 
  
 också en finansierings- 
  
 modell för etablering. Se 
  
 avsnitt 3.1.1 och 2.5. 
  
 123 
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 2 
  
 Delegationen avser att under 2010 starta 
  
 Initieringsfas 
  
 Förslag till forum och 
  
 en första version av elektroniskt forum för 
  
 teknisk lösning tas fram 
  
 medborgarinflytande. 
  
 under hösten 2010. 
  
 Beskrivs i avsnitt 2.2.2 i 
  
 detta betänkande. 
  
 3 
  
 Delegationen driftsätter också under våren 
  
 Genomfört 
  
 Ett elektroniskt forum för 
  
 en lösning för erfarenhetsutbyte mellan 
  
 erfarenhetsutbyte som 
  
 olika offentliga organisationer. 
  
 riktar sig till dem som är 
  
 Delegationen kommer att utvärdera 
  
 intresserade av 
  
 lösningen och arbeta vidare för att 
  
 e-förvaltning 
  finns på 
  
 utveckla den. 
  
 www.edelegationen.ning. 
  
 com 
  
 4 
  
 En första version av vägledning för 
  
 Pågår 
  
 Förväntas publiceras 
  
 automatiserad samverkan kommer att ges 
  
 under senare delen av 
  
 ut under senare delen av 2010. 
  
 2010. Utkast har 
  
 publicerats från 
  
 delegationens sida för 
  
 inhämtande av 
  
 synpunkter. 
  
 5 
  
 Vägledning för webbutveckling. Ett utkast 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har startat 
  
 med principer för webbutveckling beräknas 
  
 arbete med att utveckla 
  
 vara klart mot slutet av 2010. 
  
 Vägledningen 24- 
  
 timmarswebben och en 
  
 arbetsgrupp är igång. Ett 
  
 utkast kring principer 
  
 beräknas vara klart mot 
  
 slutet av 2010. Därefter 
  
 fortsatt beredning varvid 
  
 Vägledningen förväntas 
  
 kunna fastställas senast 
  
 sommaren 2011. 
  
 6 
  
 Delegationens ställningstagande och 
  
 Pågår 
  
 Arbetet pågår i sam- 
  
 bedömning:  
 Delegationen ska ta fram en 
  
 verkan med SKL och 
  
 grundläggande vägledning för konsek- 
  
 vägledningen kommer att 
  
 vensanalys av införande av version 6 av 
  
 publiceras under hösten 
  
 Internet 
 - 
 protokollet 
  (IPv6) och verka för 
  
 2010. Se vidare avsnitt 
  
 att myndigheter, kommuner och landsting 
  
 2.7.3 i detta betänkande. 
  
 genomför konsekvensanalyser före den 
  
 1 juli 2011. 
  
 E-förvaltningsprojekt 
  (avsnitt 3) 
  
 7 
  
 Delegationens bedömning:  
 Skatteverket 
  
 Pågår men med 
  
 En förstudie är igångsatt 
  
 bör under 2010 genomföra en förstudie för 
  
 annan ansvarig 
  
 med Försäkringskassan 
  
 e-tjänsten 
  Mina sidor för privatpersoner. 
  
 myndighet 
  
 som ansvarig myndighet. 
  
 Förstudien bör särskilt belysa tillgänglig- 
  
 Beskrivning finns i 
  
 124 
  
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 hets- och användbarhetsaspekter och utgå 
  
 avsnitt 3.1.1 och i bilaga 
  
 från privatpersonernas behov. 
  
 10 i detta betänkande. 
  
 8 
  
 Delegationens bedömning:  
 Bolagsverket 
  
 Pågår 
  
 En förstudie är igångsatt 
  
 bör tillhandahålla en samlad  
 e-tjänst 
  där 
  
 med Bolagsverket som 
  
 det går att ställa frågor om grunddata 
  
 ansvarig myndighet. 
  
 rörande alla näringsidkare. Därav följer att 
  
 Beskrivning finns i 
  
 regeringen bör ge Bolagsverket, 
  
 avsnitt 3.1.4 och i bilaga 
  
 Skatteverket, Statistiska Centralbyrån, 
  
 10 i detta betänkande. 
  
 länsstyrelserna, Finansinspektionen, 
  
 Inspektionen för arbetslöshets- 
  
 försäkringen, Kammarkollegiet och 
  
 Lantmäteriet i uppdrag att utveckla e- 
  
 tjänster som tillhandahåller register över 
  
 näringsidkare, som den samlade 
  
 e-tjänsten 
  kan använda. 
  
 9 
  
 Delegationens bedömning:  
 Skatteverket 
  
 Pågår 
  
 Delegationen tillstyrker 
  
 bör tillhandahålla en förvaltnings- 
  
 Skatteverkets förslag om 
  
 gemensam  
 e-tjänst 
  för förmedling av 
  
 att få uppdrag genom 
  
 meddelanden. 
  
 förordning att förmedla 
  
 elektroniska 
  
 meddelanden. 
  
 10 
  
 Delegationens bedömning:  
 Bolagsverket 
  
 Pågår 
  
 Bolagsverket har tagit 
  
 bör få i uppdrag att realisera en 
  
 fram och presenterat en 
  
 myndighetsgemensam  
 e-tjänst 
  som 
  
 förstudie. Finansiering 
  
 möjliggör att den av näringsidkarna 
  
 saknas för närvarande. 
  
 lämnade informationen så långt möjligt 
  
 Delegationen avser att 
  
 kan spridas direkt till berörda myndigheter 
  
 driva finansieringsfrågan 
  
 vid ett enda tillfälle. 
  
 i enlighet med den 
  
 finansieringsmodell som 
  
 finns beskriven i avsnitt 
  
 2.5.2 i detta betänkande. 
  
 11 
  
 Delegationens bedömning:  
 Varje 
  
 Detta är varje 
  
 Varje myndighet är enligt 
  
 myndighet bör på sin webbplats beskriva 
  
 myndighets 
  
 4 kap. 2 § offentlighets- 
  
 de register som myndigheten för. 
  
 ansvar 
  
 och sekretesslagen 
  
 Beskrivningen ska innehålla uppgifter om 
  
 (2009:400) skyldig att 
  
 innehåll, villkor för åtkomst och 
  
 upprätta en sådan 
  
 vidareutnyttjande samt vilka restriktioner 
  
 beskrivning. En 
  
 som gäller för tillgången till registren. 
  
 publicering av 
  
 densamma på 
  
 myndighetens webbsida 
  
 stödjer  
 PSI-direktivet 
  om 
  
 vidareutnyttjande av 
  
 offentlig data. 
  
 12 
  
 Delegationens bedömning:  
 Varje berörd 
  
 Pågår i ett 
  
 Delegationen är i 
  
 myndighet bör på ett konkurrensneutralt 
  
 första steg 
  
 slutfasen med 
  
 sätt tillhandahålla  
 bastjänster för 
  
 vägledningen för 
  
 informationsförsörjning  
 för de 
  
 automatiserad 
  
 125 
  
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 informationsresurser man har ett 
  
 samverkan. Denna 
  
 myndighetsuppdrag för och där det inte 
  
 vägledning lägger 
  
 finns särskilda skäl som förhindrar 
  
 grunden för myndigheters 
  
 tillhandahållandet. 
  
 realisering av 
  
 bastjänster. Det är sedan 
  
 varje myndighets ansvar 
  
 att realisera tjänster. 
  
 13 
  
 Delegationens bedömning:  
 Skatteverket 
  
 Skatteverket 
  
 Skatteverket har på 
  
 bör genomföra ett  
 e-förvaltningsprojekt 
  för 
  
 avvaktar ett 
  
 regeringens uppdrag 
  
 att säkra framtidens folkbokföring. 
  
 departementsbe 
  
 gjort en utredning som 
  
 slut med 
  
 innehåller projektförslag. 
  
 tillhörande 
  
 finansiering. 
  
 14 
  
 Delegationens bedömning:  
 Rikspolis- 
  
 Pågår 
  
 I denna förstudie ingår 
  
 styrelsen bör genomföra en förstudie för 
  
 frågan om central 
  
 att undersöka behovet av och kostnaderna 
  
 databas. På sikt kan 
  
 för att använda biometri, exempelvis 
  
 möjligheten att använda 
  
 fingeravtryck, som identifieringsmöjlighet 
  
 denna vid  
 e-legitimering 
  
 när en  
 e-tjänst 
  ska användas. 
  
 och  
 e-underskrift 
  komma 
  
 att bli intressant. 
  
 15 
  
 Delegationens bedömning:  
 Riksarkivet bör 
  
 Pågår 
  
 Riksarkivet har skapat 
  
 tillhandahålla statiska versioner av 
  
 tekniska förutsättningar 
  
 arkiverade myndighetswebbplatser som är 
  
 för detta och arbetar med 
  
 åtkomliga för allmänheten. Detta bör även 
  
 att ta fram en 
  
 omfatta övriga elektroniska handlingar 
  
 metodvägledning för 
  
 som är av allmänt intresse. 
  
 berörda myndigheter. 
  
 16 
  
 Delegationens bedömning:  
  
 E-legitimation 
  
 Pågår 
  
 Regeringen har givit en 
  
 är en avgörande faktor för att kunna 
  
 särskild utredare ett 
  
 utveckla och skapa sammanhållna 
  
 etableringsansvar. Se 
  
 effektiva  
 e-tjänster. 
  En lösning bör därför 
  
 vidare avsnitt 3.3.2 i 
  
 införas snarast. 
  
 detta betänkande. 
  
 IT-standardisering 
  (avsnitt 4) 
  
 17 
  
 I syfte att skapa kunskap om viktiga 
  
 Pågår 
  
 Viktiga standardiserings- 
  
 standardiseringsarbeten som pågår 
  
 arbeten finns beskrivna i 
  
 kommer delegationen under våren 2010 
  
 avsnitt 6.2 
  
 inventera pågående och planerade 
  
 standardiseringsarbete. Efter en 
  
 prioritering kommer delegationen i 
  
 kommande betänkanden att redovisa en 
  
 förteckning över viktiga standardiserings- 
  
 arbeten som delegationen avser att följa. 
  
 126 
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
 Uppföljning av det samlade arbetet med  
 e-förvaltning 
  (avsnitt 5) 
  
 18 
  
 Delegationen ska följa upp 
  
 Genomfört 
  
 Detta beskrivs i avsnitt 7 
  
 myndigheternas samlade arbete med 
  
 i detta betänkande. 
  
 e-förvaltning 
  och konsekvenserna för 
  
 brukarna ska beskrivas och analyseras. 
  
 Delegationen avser som ett första steg att 
  
 snarast genomföra en studie av redan 
  
 framtagna rapporter avseende indikatorer 
  
 och uppföljningsmodeller som finns inom 
  
 statsförvaltningen. Delegationen ska också 
  
 studera metoder som finns inom 
  
 näringslivet. 
  
 19 
  
 Initiala kontakter är också tagna med ESV 
  
 Pågår 
  
 Delegationen följer ESV:s 
  
 för att ge delegationen möjlighet att följa 
  
 arbete. 
  
 det pilotprojekt för nyckeltal och nyckel- 
  
 talsmätning som ESV har startat med 
  
 deltagare från ett  
 30-tal 
  myndigheter. 
  
 Projektet avrapporteras i början på hösten 
  
 2010 och bildar troligen grund för 
  
 delegationens arbete med att följa upp 
  
 myndigheternas interna effektivitet. 
  
 20 
  
 Delegationen ska säkerställa att nytto- 
  
 Pågår 
  
 Arbetet beskrivs i avsnitt 
  
 beräkningsmodell för förändringsprojekt 
  
 7 i detta betänkande. 
  
 tas fram, baserat till exempel på arbeten 
  
 som är genomförda vid ESV. Samverkan 
  
 ska ske med ESV och andra relevanta 
  
 myndigheter. En första fas i detta arbete 
  
 är initierad. Delegationen ska också ta 
  
 fram förslag på metoder för hur planerade 
  
 besparingar i myndigheternas  
 e-förvalt- 
  
 ningsarbete i högre grad kan realiseras 
  
 och tas till vara. För att uppnå så stor 
  
 nytta som möjligt måste en ansvarsmodell 
  
 utarbetas. Av modellen ska framgå vem 
  
 som har ansvar att realisera effekthem- 
  
 tagningen och hur det bör förankras inom 
  
 en myndighet eller mellan myndigheter. 
  
 21 
  
 En samlad sektorsvis uppföljning med 
  
 Pågår 
  
 Ett arbete med 
  
 hjälp av framtagna indikatorer avses att 
  
 kartläggning av 
  
 genomföras av delegationen i samverkan 
  
 indikatorer, olika 
  
 med ESV och i samråd med utvecklings- 
  
 metodiker effekt- 
  
 ansvariga myndigheter. Detta för att få en 
  
 utvärdering och hur 
  
 samlad bild av hur sektorns  
 e-tjänster 
  
 behovsundersökningar 
  
 möter de krav som behovs- och användar- 
  
 ska göras, är påbörjat. 
  
 undersökningar har påvisat. Målsätt- 
  
 Arbetet är omfattande 
  
 ningen är att på sikt skapa en mer 
  
 och delegationen avser 
  
 127 
  
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 generisk modell för effektivitetsutvärdering 
  
 återkomma i nästa 
  
 av  
 e-förvaltningen 
  med hjälp av fram- 
  
 betänkande med en 
  
 tagna indikatorer. En mall för årlig 
  
 återrapportering. 
  
 rapportering i delegationens betänkande 
  
 Samverkan ska ske med 
  
 kommer att tas fram. 
  
 ett antal myndigheter. 
  
 såsom ESV och 
  
 Statskontoret m. fl. 
  
 22 
  
 För myndigheter som inte omfattas av den 
  
 Pågår 
  
 Inkluderas i ovanstående 
  
 planering som utvecklingsansvariga 
  
 arbete. 
  
 myndigheter genomför kommer en 
  
 förenklad modell för verksamhets- 
  
 uppföljning att tas fram i samverkan med 
  
 ESV. Delegationen återkommer till detta i 
  
 nästa betänkande. 
  
 Tabell 10.4 Resultat utifrån Tilläggsdirektiv till  
 E-delegationen 
  (dir. 2010:32) 
  
 Nuläge 
  
 Kommentar 
  
 Vidareutnyttjande av information 
  
 1 
  
 Delegationen ges i uppdrag att, med 
  
 Pågår 
  
 Arbetsläget beskrivs i 
  
 utgångspunkt i lagen om vidare- 
  
 detta betänkande, 
  
 utnyttjande av handlingar från den 
  
 avsnitt 4. 
  
 offentliga förvaltningen, främja och 
  
 samordna myndigheternas arbete med att 
  
 förbättra förutsättningarna för vidare- 
  
 utnyttjande av information från den 
  
 offentliga förvaltningen. 
  
 2 
  
 I sitt arbete för att förbättra förutsättning- 
  
 Pågår 
  
 På delegationens 
  
 arna för vidareutnyttjande av information 
  
 webbplats finns exempel 
  
 ska delegationen verka för erfarenhets- 
  
 på myndigheters 
  
 utbyte och kunskapsspridning om goda 
  
 information och goda 
  
 exempel på hur information kan tillhanda- 
  
 exempel. 
  
 hållas. 
  
 I förstudien om 
  
 tjänstekatalog (avsnitt 
  
 3.1.5) utreds former för 
  
 tillhandahållande av 
  
 sådan information. 
  
 3 
  
 Delegationen ska undersöka hur 
  
 Pågår 
  
 I vägledningen för 
  
 information praktiskt och tekniskt kan 
  
 automatiserad 
  
 tillhandahållas för automatiserade uttag i 
  
 samverkan beskrivs 
  
 de fall uttag i sådan form är tillåtet och 
  
 standarder för 
  
 den berörda myndigheten har bedömt att 
  
 automatiska uttag och 
  
 utlämnande av informationen i elektronisk 
  
 hur dessa ska hanteras 
  
 form är lämpligt. 
  
 (avsnitt 2.7.1 och 6.3). I 
  
 förstudien om 
  
 128 
  
 SOU 2010:62 Sammanställning av förväntade resultat 
  
 tjänstekatalog (avsnitt 
  
 3.1.5) utreds former för 
  
 tillhandahållande av 
  
 sådan information. 
  
 4 
  
 Delegationen ska bedöma på vilka 
  
 Pågår 
  
 Statskontoret har ett 
  
 områden och för vilken typ av handlingar 
  
 uppdrag att undersöka 
  
 standardiserade licenser kan behövas och 
  
 exklusiva rätter och ska 
  
 vilka frågor de bör reglera. Delegationen 
  
 härvid samråda med 
  
 ska, om den bedömer att det behövs, i 
  
 delegationen. Ett första 
  
 samråd med berörda myndigheter utarbeta 
  
 samrådsmöte är genom- 
  
 sådana standardiserade licenser och 
  
 fört. Delegationens 
  
 föreslå hur de ska hanteras i framtiden. 
  
 preliminära bedömning 
  
 är att behovet av 
  
 standardlicenser är 
  
 mycket begränsat 
  
 (avsnitt 4.5.). 
  
 5 
  
 Delegationen ska verka för att 
  
 Delegationen 
  
 I delegationens förra 
  
 myndigheterna på ett ändamålsenligt sätt 
  
 har påtalat 
  
 betänkande (SOU 2010:20) 
  
 informerar om vilka handlingar som finns 
  
 detta. 
  
 beskrevs detta för- 
  
 hos myndigheten och som tillhandahålls 
  
 hållande. Det är ett 
  
 för vidareutnyttjande. 
  
 ansvar som åvilar 
  
 respektive myndighet. 
  
 6 
  
 Delegationen ska utveckla former för att 
  
 Pågår 
  
 Delegationen har på sin 
  
 tillgängliggöra informationen om 
  
 webb upprättat en första 
  
 handlingar för vidareutnyttjande i en 
  
 version av en samman- 
  
 samlad form, t.ex. på en gemensam 
  
 ställning med länkar till 
  
 webbplats. Delegationen ska i detta arbete 
  
 myndigheters handlingar 
  
 säkerställa att skyddet för den personliga 
  
 för vidareutnyttjande. 
  
 integriteten kan upprätthållas. 
  
 I ett av delegationens 
  
 prioriterade projekt 
  
 bedrivs en förstudie för 
  
 att etablera en 
  
 tjänstekatalog (avsnitt 
  
 3.1.5) där tjänster från 
  
 myndigheter och andra 
  
 anslutna offentliga 
  
 aktörer i Sverige kommer 
  
 att publiceras. Katalogen 
  
 ska också innehålla 
  
 beskrivning av 
  
 informationen, s.k. 
  
 metadata. 
  
 7 
  
 Delegationen ska särskilt uppmärksamma 
  
 Initierat 
  
 Delegationen avser att 
  
 förutsättningarna för mindre och 
  
 under hösten att träffa 
  
 nyetablerade företag att få tillträde till 
  
 representanter för olika 
  
 marknaden för offentlig information. 
  
 myndigheter, intresse- 
  
 organisationer och andra 
  
 129 
  
 Sammanställning av förväntade resultat SOU 2010:62 
  
 grupper för att skapa 
  
 förståelse för de olika 
  
 aspekter som finns och 
  
 utifrån detta lägga upp 
  
 en arbetsinriktning. 
  
 8 
  
 Delegationen ska följa utvecklingen på 
  
 Initierat 
  
 Delegationen åter- 
  
 området och bedöma behovet av ytterligare 
  
 rapporterar i kommande 
  
 förvaltningsgemensamma insatser. 
  
 betänkande i mars 2011 
  
 avseende detta. 
  
 9 
  
 Delegationen ska utreda om någon 
  
 Pågår 
  
 Delegationen åter- 
  
 myndighet behöver ges stödjande, 
  
 rapporterar i kommande 
  
 vägledande, samordnande eller andra 
  
 betänkande i mars 2011 
  
 uppgifter på området. 
  
 avseende detta. 
  
 Sociala medier 
  
 10 
  
 Delegationen ska inom ramen för sitt 
  
 Pågår 
  
 Arbetsläget beskrivs i 
  
 uppdrag att utveckla vägledningar även ta 
  
 avsnitt 5 i detta 
  
 fram riktlinjer för statliga myndigheters 
  
 betänkande. 
  
 användning av sociala medier, t.ex. 
  
 Facebook och Shepard. 
  
 Uppdragets genomförande 
  
 11 
  
 Uppdraget ska genomföras i samråd med 
  
 Pågår 
  
 Samrådsdiskussioner har 
  
 berörda myndigheter. 
  
 i ett första skede genom- 
  
 förts med Statskontoret, 
  
 Datainspektionen och 
  
 myndigheter inom 
  
 delegationen. 
  
 12 
  
 Delegationen ska särskilt samråda med 
  
 Pågår 
  
 Se ovan 
  
 Datainspektionen och Riksarkivet. 
  
 13 
  
 När det gäller arbetet att främja, leda och 
  
 Pågår 
  
 Olika samråd inom 
  
 samordna myndigheternas arbete med att 
  
 förvaltningen är genom- 
  
 förbättra förutsättningarna för vidare- 
  
 förda. Näringslivet och 
  
 utnyttjande av information ska delega- 
  
 andra aktörer kontaktas i 
  
 tionen även samråda med ESV och 
  
 samband med punkten 7 
  
 Statskontoret samt på lämpligt sätt med 
  
 ovan. 
  
 andra aktörer t.ex. näringslivet. 
  
 130 
 11 Konsekvenser 
 I avsnittet behandlas konsekvenserna av delegationens förslag i den mån dessa konsekvenser inte tydligt framgår av betänkandet i övrigt. Redovisningen sker i enlighet med  
 14–15 
  a §§ kommitté- förordningen (1998:1474). Sålunda har också  
 6–7 
  §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning beaktats. 
 Generellt sett medför delegationens förslag inte några kostnads- ökningar, bortsett förslaget i avsnitt 2.5.1 att regeringen anslår 10 miljoner kronor varje år för finansiering av gemensamma förstudier. Detta förslag behandlas i avsnitt 11.1. 
 Delegationen föreslår vidare i förslaget i avsnitt 2.5.3 att reger- ingen vidimerar att den statliga lånemodellen kan tillämpas vid myndighetsgemensam utveckling av  
 e-tjänster. 
  Detta förslag behandlas i avsnitt 11.2. Som en konsekvens av detta föreslår delegationen också i avsnitt 2.5.6 om ändring i förordningen (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informations- utbyte. En myndighet ska får rätt att ta ut avgifter för leverans av en  
 e-tjänst 
  som används av andra myndigheter eller annan juridisk person som en myndighet utövar ett rättsligt bestämmande inflytande i. Förslaget får ekonomiska konsekvenser för berörda myndigheter. Detta förslag behandlas i avsnitt 11.3. 
  
 11.1 
  
 Finansiering av förstudier 
  
 Förslaget avser finansiering av förststudier syftande till myndig- hetsgemensamma  
 e-tjänster. 
  Förslaget innebär att regeringen årligen ska avsätta 10 miljoner kronor för att finansiera förstudie- projekt som  
 E-delegationen 
  initierar och som bedrivs av myndig- heter som ingår i delegationen. Skälen till delegationens förslaget framgår av avsnitt 2.5.1. 
 131 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2010:62 
  
 Den alternativa finansieringsmodellen som idag används är att de inblandade myndigheterna gemensamt skapar ett utrymme genom att med egna medel bidra till förstudien. Detta är ingen hållbar lösning utan delegationens uppfattning. Det motverkar i stället en övergång till en effektiv  
 e-förvaltning 
  eftersom finansie- ringsprocessen riskerar att bli långvarig eller att förstudien inte kommer till stånd. Det kan helt enkelt vara för svårt att realisera en finansiering av en gemensam förstudie och konsekvensen blir att myndigheter i slutänden kan gå miste om en  
 e-tjänst 
  som kan leda till besparingar inom såväl den egna myndigheten som hos andra myndigheter och ofta även enskilda som användare av  
 e-tjänsten. 
  
 Svårigheten för myndigheter att finansiera en gemensam för- studie överensstämmer med delegationens erfarenheter inför förstudiearbetet med de prioriterade projekten som är startade, se avsnitt 3. 
 Syftet med att finansiera myndighetsgemensamma förstudier som ska leda till att ett antal projekt startar är att kunna genomföra  
 e-tjänster 
  där  
 kostnads-/nyttokalkyler 
  pekar på besparingar både ute i samhället och inom förvaltningen. Det finns därför all anled- ning att genomföra detta förslag snarast. Primärt uppkommer således en årlig kostnad om 10 miljoner kronor men denna kostnad är att se som en investering. Den leder till förstudier som initierar  
 e-tjänstutveckling 
  till nytta i samhället och inom förvaltningen som vida överstiger kostnaden för förstudien samt realiseringen och driften av  
 e-tjänsten. 
  
 11.2 
  
 Finansieringsmodell för  
  
 IT-investeringar 
  över myndighetsgränser 
 Förslaget innebär att en myndighet tar upp lån för att finansiera utvecklingen av en  
 e-tjänst 
  som sedan används av flera myndigheter mot en avgift. Förslaget finns beskrivet i detalj i avsnitt 2.5.3– 2.5.12. 
 Förslaget medför inga ökade kostnader utan framtagandet av en gemensam  
 e-tjänst, 
  där lånemodellen används, är baserad på en  
 kostnads-/nyttokalkyl 
  som fastlägger en nytta för samhället och förvaltningen. 
 Fördelen med denna finansieringsmodell är att en myndighet tar upp finansieringen och genomför utvecklingen. Den alternativa, traditionella, lösningen är i stället att flera myndigheter försöker 
 132 
  
 SOU 2010:62 
  
 Konsekvenser 
  
 dela på lånefinansieringen varvid alla inblandade myndigheter måste skapa utrymme inom sina låneramar. Det kan också vara olika departement inblandade med olika prioriteringar vad gäller låne- ram. Delegationen har redan erfarenhet av ett angeläget  
 e-tjänstprojekt 
  där en gemensam finansiering inte kan lösas bero- ende på olika prioriteringar departement emellan. Den  
 E-tjänsten 
  hade, utifrån genomförd förstudie, skapat en stor nytta inom för- valtningen. 
  
 11.3 
  
 Förslaget om ändring i förordningen (2003:770) om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte 
  
 Förslaget innebär att en myndighet får ta ut avgifter för leverans av en e  
 -tjänst 
  som används av andra myndigheter eller annan juridisk person i vilken en myndighet utövar ett rättsligt bestämmande inflytande i. 
 Genom förslaget skapas förutsättningar för att införa en  
 e-tjänst 
  som är av nytta för  
 e-förvaltningen 
  i stort men som annars inte hade varit ekonomiskt försvarbar. Kostnaderna för en enskild myndighet hade varit för höga samtidigt som vinsterna i vissa fall endast hade uppkommit hos andra myndigheter. Avsikten med förslaget är att främja utveckling av  
 e-tjänster 
  som flera myndig- heter har intresse av. Utan möjligheten att ta ut avgifter kan det innebära en så stor kostnad för den levererande myndigheten att e- tjänsten inte tas fram eller att processen med finansiering av utveckling och drift, t.ex. genom extra anslag, blir en långvarig och osäker process och nyttan förs långt fram i tiden. Genom förslaget kan inblandade parter på förhand finna en hållbar finansierings- modell. Det är till fördel för alla parter och underlättar genom- förandet av en behovsdriven  
 e-förvaltning. 
  
 Inga primära kostnader uppkommer för förvaltningen p.g.a. förslaget och de avgifter som tas ut av en myndigheter är förknip- pade med en tjänst som skapar nytta för de myndigheter som använder tjänsten. 
 Förslaget bör genomföras så snart som möjligt.  
 E-delegationen 
  har föreslagit att förändringen ska vara genomförd till den 1 mars 2011. 
 133 
 Bilagor 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Delegation för  
 e-förvaltning 
  
 Dir. 
  
 2009:19 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 26 mars 2009. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Offentliga tjänster måste kontinuerligt utvecklas för att möta nya krav och förväntningar.  
 E-förvaltningen 
  utgör en viktig del i denna utveckling. För att stärka utvecklingen av  
 e-förvaltningen 
  och skapa goda möjligheter för myndighetsövergripande samordning inrättas en delegation för  
 e-förvaltning. 
  
 Delegationens första uppgift är att utforma ett förslag till strategi för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning. 
  Förslaget ska redovisas till regeringen senast den 30 september 2009. 
 Därefter ska delegationen koordinera de statliga myndig- heternas  
 IT-baserade 
  utvecklingsprojekt samt följa upp dess effekter för medborgare, företagare och medarbetare. Delegationen ska vidare koordinera vissa  
 IT-standardiseringsfrågor 
  samt bistå regeringen i det internationella arbetet på området. 
 Delegationen ska årligen lämna delrapporter med underlag och förslag till regeringen. En slutrapport ska lämnas senast den 31 december 2014. 
 Bakgrund 
 Regeringen framhöll i budgetpropositionen för 2007 (prop. 2006/07:1 utg.omr. 2, bilaga 1, avsnitt 2) sin avsikt att stärka styrningen av den förvaltningsgemensamma utvecklingen genom att 
  
 säkerställa att förvaltningen utvecklar gemensamma principer för hur statlig registerinformation enklare ska kunna utbytas, 
  
 137 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:62 
  
 se till att myndigheter använder enhetliga format för övrig informationsöverföring och kommunikation när det krävs, 
  
 se till att statsförvaltningen i samverkan med kommuner och landsting utvecklar och tillämpar förvaltningsgemensamma metoder för säker elektronisk kommunikation och dokumenthantering, 
  
 identifiera angelägna pilotprojekt som ska samfinansieras, samt utveckla former för en sådan finansiering och fördela samordningsansvaret för dessa projekt, samt 
  
 stärka uppföljningen och granskningen av myndigheternas IT- baserade utvecklingsarbete. 
  
 Den 15 mars 2007 beslutade regeringen att tillsätta en stats- sekreterargrupp med uppgift att stärka samordningen i Regeringskansliet av frågor som är av strategisk betydelse för utvecklingen av elektronisk förvaltning, med målsättningen att förenkla företags och enskildas kommunikation med myndigheter, höja kvaliteten på myndigheternas beslut samt effektivisera användningen av varje satsad skattekrona. 
 Den 14 januari 2008 fastställde regeringen en handlingsplan för  
 e-förvaltning 
  (dnr Fi2008/491). Regeringen beslutade att handlingsplanen skulle ligga till grund för den fortsatta hanteringen och samordningen på området. 
  
 E-förvaltning 
  definieras i handlingsplanen som en del av verk- samhetsutvecklingen i offentlig förvaltning där man inte bara drar nytta av informations- och kommunikationsteknik, utan även ser till att utvecklingen på området leder till nödvändiga organisa- toriska förändringar och vidareutbildning av medarbetare. 
 Målet för  
 e-förvaltningsarbetet 
  är att det ska vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service. Där det är till fördel för medborgare och företagare samt där kvaliteten, säkerheten och produktiviteten kan höjas ska myndigheterna samverka sektorsvis. Därigenom ska Sverige återta en ledande position inom området elektronisk förvaltning. 
 För att nå detta mål måste de goda erfarenheter som gjorts inom förvaltningen tas till vara samtidigt som möjligheterna till myndig- hetsövergripande samverkan och integration förbättras. Den ökade samordningen av  
 e-förvaltningsarbetet 
  som behövs för att uppnå detta bör enligt handlingsplanen företrädesvis ske inom vissa 
 138 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 1 
  
 angivna sektorer där regeringen utser samverkansansvariga myndigheter. För närvarande finns sektorsvisa arbeten med att förbättra informationshanteringen och utöka det elektroniska informationsutbytet, t.ex. inom området geografisk information och fastighetsinformation (Geodatarådet), Rättsväsendets Infor- mationsförsörjning  
 (RIF-rådet), 
  IT i vård- och omsorgssektorn. 
 I handlingsplanen anges också att kommunernas  
 e-förvalt- 
  ningsarbete är av stor betydelse för utvecklingen av  
 e-förvaltningen 
  i stort. Det är därför viktigt att det statliga utvecklingsarbetet löpande samordnas med Sveriges Kommuner och Landsting (SKL). 
 I mars 2008 överlämnade den s.k. stabsutredningen sitt slutbetänkande Ett stabsstöd i tiden (SOU 2008:22). Utredningen föreslog bl.a. att en delegation skulle inrättas med uppgift att säkra att förvaltningens samlade resurser kommer till användning i den fortsatta utvecklingen av  
 e-förvaltningen. 
  
 IT-standardiseringsutredningen 
  överlämnade i juni 2007 sitt betänkande Den osynliga infrastrukturen – om förbättrad samor- dning av offentlig  
 IT-standardisering 
  (SOU 2007:47). I betänk- andet, som har remissbehandlats, föreslogs bl.a. att en kansli- funktion skulle inrättas för att utveckla, samordna, förankra, pub- licera och underhålla förvaltningsgemensamma kravspecifikationer samt ge metod- och expertstöd i  
 IT-standardiseringsfrågor 
  inom den offentliga förvaltningen. Vidare föreslogs att ett  
 IT-standardi- 
  seringsråd skulle inrättas i syfte att bistå regeringen när svenska ståndpunkter i internationella  
 IT-standardiseringsfrågor 
  tas fram. Förslagen har fått ett brett stöd av remissinstanserna. 
 Utredningen pekar på behovet av att använda format och tillämpningar i gemensamma strukturer samt av att tydliggöra ansvaret inom myndigheterna när det gäller informationsutbyte med andra myndigheter. Utredningen lyfter vidare fram behovet av ökad teknisk samverkansförmåga. Andra områden som behandlats av utredningen är användningen av öppna standarder i upphandling, öppna programvaror och samordning av  
 IT-upphandling. 
  
 Enligt förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) rätten att utfärda föreskrifter om ledningssystem för informationssäkerhet (LIS) enligt bl.a. standard för ledningssystem för informationssäkerhet. 
 I budgetpropositionen för 2009 (utg.omr. 2, avsnitt 3 och 5) anges att Verket för förvaltningsutveckling (Verva) ska avvecklas den 31 december 2008 och att regeringen avser att inrätta en 
 139 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:62 
  
 e-delegation 
  som ska genomföra regeringens handlingsplan för  
 e-förvaltning. 
  Som ett led i regeringens tillväxtsatsning (prop. 2008/09:01, utg.omr. 2, avsnitt 4) ska arbetet med att öka användningen av elektronisk upphandling intensifieras. Kammar- kollegiet har fått i uppdrag att utveckla arbetet inom området. 
 Behovet av en delegation 
 Myndigheterna ansvarar för att fortlöpande utveckla sin verk- samhet samt för att ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda och för staten som helhet genom samarbete med andra myndigheter och organisationer. Myndigheterna har en generell serviceskyldighet och dessutom ett ansvar för att främja utveck- lingen av ett säkert och effektivt elektroniskt informationsutbyte. 
 Det finns dock vissa styrnings- och samordningsproblem inom statsförvaltningen. Det förekommer t.ex. visst dubbelarbete när skilda myndigheter utvecklar och upphandlar olika lösningar inom likartade områden. Ibland sker utveckling utan att nyttan för användarna tydliggörs. Samverkansprojekt kan försvåras av oklara finansiella, organisatoriska och rättsliga förutsättningar. De tekniska systemens samverkansförmåga varierar. 
 För att förverkliga den förbättrings- och effektivitetspotential som en utvecklad  
 e-förvaltning 
  rymmer, krävs ett strategiskt synsätt på  
 e-förvaltning 
  som omfattar staten som helhet. Därför behövs ett myndighetsövergripande arbete i delegationsform som koordinerar enskilda myndigheters insatser. 
 Syftet med delegationen för  
 e-förvaltning 
  är mot denna bakgrund att effektivisera och utveckla arbetet med  
 e-förvaltning 
  inom den offentliga sektorn. 
 Utgångspunkter för delegationens arbete 
 Inledning 
 Samhället förändras på olika områden såväl ekonomiskt och tekniskt som demografiskt och kulturellt. Steg för steg sker en anpassning till ett integrerat Europa och ett globalt samhälle. Rörligheten av arbetskraft och kapital ökar. 
 Statsförvaltningen behöver kunna leva upp till de nya krav och villkor som denna utveckling för med sig och ha en god föränd- 
 140 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 1 
  
 ringsförmåga. En viktig aspekt i detta sammanhang är medlem- skapet i EU som gör att statsförvaltningen behöver arbeta mer sammanhållet och ta hänsyn till förändringar och krav på admini- strativt samarbete. Även kommuner och landsting berörs av denna tekniska och administrativa utveckling. Samarbetet i EU styr allt mer de krav som ställs på myndigheter, kommuner och landsting avseende elektroniskt informationsutbyte med  
 EU-kommissionen 
  och andra  
 EU-länder. 
  
 Den statliga förvaltningspolitiken syftar till att skapa bästa möjliga förutsättningar för att genomföra regeringens politik till nytta för medborgare och företag (prop. 2008/09:1, utg.omr. 2, avsnitt 3.1).  
 E-förvaltning 
  är ett viktigt verktyg för att uppnå detta. 
 Utgångspunkter 
 När delegationen utför sina uppgifter ska den basera sitt arbete på följande utgångspunkter. 
 Medborgare ska kunna utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service på ett enkelt sätt.  
 E-förvaltningen 
  ska bidra till att förenkla kontakten mellan förvaltning och medborgare och ska präglas av tillgänglighet och användbarhet. Det är mycket viktigt att denna utveckling sker med ett bibehållet starkt skydd för den personliga integriteten. Delegationen ska även beakta den utveckling som sker inom området  
 e-demokrati, 
  dvs. användning av IT i demokratiska processer. 
  
 E-förvaltningen 
  ska bidra till att minska företagens admini- strativa kostnader och även i övrigt åstadkomma en märkbar förbättring i företagens vardag. Näringslivet ska stödjas genom förenklingar för företagen, när det gäller formerna för uppgifts- lämnande och möjligheterna att kunna ta del av data från offentliga register och andra uppgifter. Delegationen ska i sin verksamhet främja konkurrens i enlighet med nationella och gemenskaps- rättsliga regler om konkurrens. Den offentliga förvaltningens e- tjänster bör i så stor utsträckning som möjligt bygga på öppna standarder samt använda sig av programvara som bygger på öppen källkod och lösningar som stegvis frigör förvaltningen från beroendet av enskilda plattformar och lösningar. 
 Elektronisk förvaltning, som syftar till att förenkla kontakten med medborgare och företagare, bör alltid ske utifrån användarnas 
 141 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:62 
  
 behov och nytta i kombination med beräkningar av den interna produktiviteten. 
 Delegationen bör beakta behovet av att tillgängliggöra offentlig information bl.a. för vidareutnyttjande. Sverige har i dag en i stora delar digitalt baserad förvaltning. En mer tillgänglig offentlig information kan bidra till utvecklingen av ekonomin, men också underlätta vardagen för medborgare och företag. 
 Det är av stor vikt att det långsiktiga digitala bevarandet stärks inom  
 e-förvaltningen, 
  både för system och enskilda handlingar. För att detta ska vara möjligt är det nödvändigt att bevarande- perspektivet beaktas när nya system byggs upp. 
 Delegationens uppdrag 
 Allmänt 
 Regeringen prioriterar  
 e-förvaltningsfrågorna 
  genom att skapa en delegation inriktad på att bl.a. bidra till genomförandet av regeringens handlingsplan för  
 e-förvaltning. 
  Delegationen ska, så som föreslogs i betänkandet Ett stabsstöd i tiden (SOU 2008:22), i nära samspel med statssekreterargruppen för  
 e-förvaltning, 
  samordna och utveckla det fortsatta arbetet med  
 e-förvaltningen. 
  Delegationen ska också, så som föreslogs i betänkandet Den osynliga infrastrukturen (SOU 2007:47), samordna den offentliga sektorns deltagande i det internationella  
 IT-standardiseringsarbetet 
  avseende  
 e-förvaltning. 
  
 Delegationen ska ansvara för samordningen på den myndighets- övergripande nivån. Detta innebär dels samordning av  
 e-förvalt- 
  ningsprojekt som är av strategisk natur, dvs. individuella projekt som påverkar förvaltningens samlade utvecklingsinriktning, dels samordning av de myndigheter som har ett eget ansvar att utveckla ett arbete eller en sektor så att respektive sektor väger in intresset för staten som helhet i sitt utvecklingsarbete. 
 Delegationen ska ha följande huvuduppdrag. 
 Utformning av en strategi för myndigheternas arbetet med e- förvaltning 
 Utifrån de utgångspunkter som angivits ovan samt de mål som lades fast i handlingsplanen för  
 e-förvaltning, 
  ska delegationen 
 142 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 1 
  
 inledningsvis lämna förslag till en strategi för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning 
  till regeringen. Strategin ska innehålla uppföljningsbara mål och delmål som ska uppnås på fem års sikt. Delegationen ska i förslaget ange de viktigaste utvecklings- projekten i statsförvaltningen som behöver prioriteras. Strategin ska innefatta följande områden: 
  
 hur samverkan mellan myndigheter, kommuner och landsting samt näringsliv och organisationer kan förbättras och hur ansva- ret mellan dessa ska fördelas, bl.a. ska sektorsvisa samverkans- ansvariga myndigheter föreslås, 
  
 hur den offentliga sektorns försörjning av elektroniska legiti- mationer, dvs. hanteringen av identifiering och underskrifter, bör genomföras i framtiden med utgångspunkt i rapporten Säkert elektroniskt informationsutbyte och säker hantering av elektroniska handlingar (Verva 2008:12), 
  
 hur teknisk samverkansförmåga mellan olika system, s.k. inter- operabilitet, kan komma till stånd på förvaltningsgemensam nivå och på sektorsnivå, 
  
 hur standardisering och eventuella systemväxlar (växlar för automatisk konvertering mellan standarder och format) bör användas vid utvecklingen av  
  
 e-förvaltning, 
  
 hur den offentliga sektorns utveckling av  
  
 e-tjänster 
  bör stödja övergången till ny teknik som t.ex. övergången till IPv6, dvs. ett nytt system för tilldelning av Internets  
 IP-adresser, 
  
 hur en koncentration av administrativa stödtjänster kan ske inom statsförvaltningen, 
  
 hur myndigheterna i framtiden bör driva, utbyta eller köpa och sälja  
  
 IT-tjänster 
  inom den statliga sektorn samt i samband med tjänsteexport, 
  
 hur samverkan kring  
  
 e-förvaltningsarbete 
  inom sektorer kan främjas, 
  
 hur fler  
  
 e-tjänster 
  för medborgare och företagare kan utvecklas, framför allt sådana tjänster som integrerar flera myndigheters processer i användarvänliga gränssnitt, och hur myndigheters servicenivå för  
 e-tjänster 
  bör regleras samt 
  
 hur  
  
 IT-utvecklingen 
  kan skapa möjligheter till förbättrad service för medborgare och näringsliv i gles- och landsbygd, med beakt- ande av lokala förutsättningar samt medborgares olika behov. 
 143 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:62 
  
 Koordinering av arbetet med  
 e-förvaltning 
  
 Delegationen ska löpande samla in information om planerade och pågående  
 e-förvaltningsprojekt 
  som är av strategisk natur, dvs. projekt som påverkar förvaltningens samlade utvecklingsinriktning. En utgångspunkt i detta arbete ska vara den rapport som Verva, på uppdrag av regeringen, tog fram på området – 69 myndigheter redovisar 915 strategiska insatser för utveckling av  
 e-förvaltning 
  (Verva 2008:14). Delegationen ska utifrån denna information sammanställa och analysera myndigheternas  
 e-förvaltningsprojekt. 
  Delegationen ska verka för att regeringens förvaltningspolitiska mål vägs in i planeringen och genomförandet av de viktigaste e- förvaltningsprojekten och verka för att dubbelarbete undviks. Delegationen ska årligen redovisa en sammanställning av myndigheternas planerade och pågående  
 e-förvaltningsprojekt 
  samt bedöma om de projekten understöder de förvaltningspolitiska mål som regeringen har satt upp. Delegationen ska vidare i sina rapporter redovisa goda förebilder inom  
 e-förvaltningen. 
  
 Uppföljning av det samlade arbetet med  
 e-förvaltning 
  
 Delegationen ska från och med 2010, utifrån de förvaltnings- politiska målen, och de mål som regeringen kan komma att besluta på området, följa upp myndigheternas samlade arbete med e- förvaltning. Arbetets konsekvenser för brukarna ska beskrivas och analyseras. 
 Indikatorer för uppföljning ska utarbetas. Vid utarbetandet av indikatorer angående service, förvaltningens interna effektivitet och administrativ börda ska samråd ske med Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (TUA). Vad gäller indikatorer på andra områden ska delegationen samråda med andra berörda myndigheter. 
 Delegationen ska ta fram förslag på metoder för hur planerade besparingar i myndigheternas  
 e-förvaltningsarbete 
  i högre grad kan realiseras och tas till vara. 
 Koordinering av  
 IT-standardiseringsarbete 
  
 Delegationen ska samordna den statliga förvaltningens  
 IT-stan- 
  dardiseringsarbete avseende  
 e-förvaltning. 
  Delegationen ska se till 
 144 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 1 
  
 att metod- och expertstöd i  
 IT-standardiseringsfrågor 
  inom den statliga förvaltningen tillhandahålls, också när det gäller begrepps- standarder. Arbetet ska utföras i samverkan med SKL. Samord- ningen av  
 IT-standardiseringsarbetet 
  ska främja användningen av öppna standarder. Delegationen ska beakta det  
 IT-standardi- 
  seringsarbete som pågår på internationell nivå. 
 Stöd till regeringen i det internationella arbetet 
 Delegationen ska bistå regeringen i  
 EU-samarbetet 
  och i det internationella arbetet med frågor om  
 e-förvaltning. 
  
 Delegationen ska bistå regeringen vid beredningen av svenska ståndpunkter i EU och andra mellanstatliga organ i ärenden som rör standarder och standardisering på  
 IT-området. 
  Delegationen ska leda och samordna ett  
 IT-standardiseringsråd 
  med företrädare för de viktigaste intressenterna i staten, kommuner och landsting samt i intresseorganisationer och företag. Delegationen ska följa utvecklingen på området och delta i diskussioner och informations- utbyte om frågor som rör det internationella arbetet med stan- dardiseringsfrågor på  
 IT-området. 
  Dessa ärenden kan beröra olika samhällssektorer och delegationens uppdrag kan i denna del komma att beröra frågor som inte enbart avser  
 e-förvaltning. 
  
 E-nämndens 
  och Vervas vägledningar och rapporter 
 Delegationen ska inventera och vid behov utveckla den tidigare E- nämndens och dåvarande Vervas vägledningar och rapporter på det aktuella området. 
 Uppdragets genomförande 
 I frågor som rör den strategiska utvecklingen av elektronisk förvaltning ska delegationen löpande rapportera till den inter- departementala arbetsgruppen för elektronisk förvaltning (dnr Fi2007/1981) och vid behov även till statssekreterargruppen för e- förvaltning. 
 Delegationen ska tillkalla en arbetsgrupp bestående av ansvariga för strategiska  
 e-förvaltningsprojekt, 
  eller motsvarande verksam- 
 145 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2010:62 
  
 hetsutvecklare, som arbetar på myndigheter eller organisationer som deltar i delegationens arbete. 
 Vid behov ska delegationen även tillkalla en referensgrupp bestående av företrädare för näringsliv, forskare och brukare för att ta del av deras kunskaper och vidgade perspektiv på delegationens arbete. 
 Det är angeläget att utvecklingsarbetet avseende  
 e-förvaltningen 
  sker i samverkan med SKL. Samarbetet ska inriktas mot att nå en samsyn mellan staten, landsting och kommuner kring strategiskt viktiga  
 e-förvaltningsfrågor. 
  Samverkan ska också ske med näringslivet bl.a. inom standardiseringsarbetet i likhet med vad som anges i Riktlinjerna till statssekreterargruppen för  
 e-förvaltning 
  (Fi2007/1981). 
 I syfte att koordinera det strategiska  
 e-förvaltningsarbetet 
  och för att stärka pågående reformer inom  
 e-förvaltningen, 
  ska delegationen föra en dialog kring samordning av pågående insatser med berörda myndigheter. 
 Delegationens arbete ska genomföras i samråd med de myndigheter som har särskilda uppgifter inom  
 IT-säkerhets- 
  området, bl.a. MSB samt Post- och telestyrelsen (PTS). Delegationen ska också samråda med MSB i frågor om elektronisk identifiering och underskrift. 
 Redovisning 
 Delegationen ska inledningsvis ta fram förslag till en strategi för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning 
  som ska lämnas till regeringen senast den 30 september 2009 (Finansdepartementet). 
 Delegationen ska med början 2010 redovisa sitt arbete till regeringen (Finansdepartementet) senast den 20 mars respektive den 1 oktober varje år. 
 Ett förslag till hur arbetet kan föras vidare i ett längre perspektiv ska lämnas senast den 20 mars 2014. 
 En slutredovisning av arbete ska lämnas senast den 31 december 2014. 
 Delegationen ska, utöver vad som i kommittéförordningen (1998:1474) föreskrivs om konsekvensbedömningar, beskriva konsekvenser för användare av  
 e-tjänster. 
  
 Delegationen ska också redovisa till regeringen om den i sitt arbete identifierar regelverk som på ett olämpligt sätt hindrar 
 146 
 SOU 2010:62 Bilaga 1 
 elektroniskt informationsutbyte. Vid behov ska delegationen lämna förslag till författningsändringar. 
 Delegationen ska hålla berörda centrala arbetsorganisationer informerade om arbetet och ge dem möjlighet att framföra syn- punkter. 
 Det är regeringens avsikt att utvärdera delegationens verk- samhet innan 2014. 
 (Finansdepartementet) 
 147 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till  
 E-delegationen 
  
 Dir. 
  
 (Fi 2009:01) 
  
 2010:32 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 25 mars 2010. 
 Utvidgning av uppdraget 
  
 E-delegationen 
  har tidigare fått i uppdrag att bl.a. koordinera de statliga myndigheternas  
 IT-baserade 
  utvecklingsprojekt. Utöver det ursprungliga uppdraget ges delegationen i uppdrag att främja och samordna myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av handlingar. Arbetet ska ta sin utgångspunkt i den lag om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen som föreslås i propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175). Delegationen ska även inom ramen för sitt uppdrag att utveckla vägledningar ta fram riktlinjer för statliga myndigheters användning av sociala medier exempelvis webbforum och bloggar. 
  
 E-delegationens 
  ursprungliga uppdrag 
 Regeringen beslutade den 26 mars 2009 att ge en kommitté i upp- drag att bl.a. koordinera de statliga myndigheternas  
 IT-baserade 
  utvecklingsprojekt samt följa upp dess effekter för medborgare, företagare och medarbetare. Ytterligare uppgifter är att koordinera vissa  
 IT-standardiseringsfrågor 
  och att bistå regeringen i det internationella arbetet på området. Syftet är att stärka utvecklingen av  
 e-förvaltningen 
  och skapa goda möjligheter för myndighets- övergripande samordning (dir. 2009:19). Kommittén har antagit namnet  
 E-delegationen 
  (Fi 2009:01). 
 149 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2010:62 
  
 Vidareutnyttjande av offentlig information 
 Information som samlas in eller framställs av myndigheter har ofta användningsområden utanför den offentliga förvaltningen. Det finns flera exempel på information hos myndigheter som kan användas kommersiellt. Väderinformation kan t.ex. användas för kommersiella vädertjänster och kartinformation och annan geo- grafisk information kan användas för t.ex.  
 GPS-tjänster. 
  Ytterligare ett exempel är den officiella statistiken. Offentlig information från svenska myndigheter vidareutnyttjas sedan länge i betydande omfattning för såväl kommersiella som ideella ändamål. Eftersom svenska myndigheter har betydande informationstillgångar av hög kvalitet i elektronisk form är potentialen för vidareutnyttjande stor. 
 Det är enligt regeringens mening viktigt att förbättra förutsätt- ningarna för vidareutnyttjande av information från myndigheter för både kommersiella och ideella ändamål. 
  
 PSI-direktivet 
  
 Europaparlamentet och rådet antog den 17 november 2003 ett direktiv (2003/98/EG) om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn  
 (PSI-direktivet) 
  
 52 
  
 . 
  Direktivet innehåller en uppsättning minimiregler för vidareutnyttjande av handlingar som finns hos myndigheter och vissa andra organ. Syftet med direktivet är att skapa förutsättningar för en europeisk informationsmarknad genom att genomföra ett minimum av harmonisering och anta en allmän ram för villkor för vidareutnyttjande av handlingar som produceras inom den offentliga förvaltningen. Direktivet skulle vara genomfört i medlemsstaterna den 1 juli 2005. Direktivet har delvis genomförts genom förordningen (2008:31) om villkor vid vidareutnyttjande av information från statliga myndigheter. 
 I propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) föreslås en lag om vidareutnytt- jande av handlingar från den offentliga förvaltningen. Genom den föreslagna lagen genomförs  
 PSI-direktivet 
  i svensk rätt. 
  
 52  
 EGT L 345, 31.12.2003, s. 90, Celex 32003L0098. 
 150 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 2 
  
 Riktlinjer för användning av s.k. sociala medier 
  
 E-delegationen 
  redogör i sitt delbetänkande Strategi för myndig- heternas arbete med  
 e-förvaltning 
  (SOU 2009:86) för den ökade internetkompetensen hos medborgare och företag. Myndigheterna har samtidigt börjat använda s.k. sociala medier för att fånga upp användarnas behov i syfte att utveckla sina tjänster. Enligt delega- tionen bör en sådan utveckling främjas. 
 Uppdraget 
 Vidareutnyttjande av information 
 Delegationen ges i uppdrag att, med utgångspunkt i den föreslagna lagen om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen, främja och samordna myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av information från den offentliga förvaltningen. 
 I sitt arbete för att förbättra förutsättningarna för vidareutnytt- jande av information ska delegationen verka för erfarenhetsutbyte och kunskapsspridning om goda exempel på hur information kan tillhandahållas. Delegationen ska undersöka hur information praktiskt och tekniskt kan tillhandahållas för automatiserade uttag i de fall uttag i sådan form är tillåtet och den berörda myndigheten har bedömt att utlämnande av informationen i elektronisk form är lämpligt. Delegationen ska i detta arbete särskilt uppmärksamma behovet av skydd för den personliga integriteten. När det gäller frågor om utlämnande av handlingar i elektronisk form ska delega- tionen dessutom beakta de överväganden och förslag som redovisas i  
 E-offentlighetskommitténs 
  slutbetänkande Allmänna handlingar i elektronisk form – offentlighet och integritet (SOU 2010:4). 
 I  
 PSI-direktivets 
  artikel 8.2 anges att myndigheterna ska upp- muntras att använda standardiserade licenser. Delegationen ska bedöma på vilka områden och för vilken typ av handlingar sådana standardiserade licenser kan behövas och vilka frågor de bör reglera. Delegationen ska, om den bedömer att det behövs, i samråd med berörda myndigheter utarbeta sådana standardiserade licenser och föreslå hur de ska hanteras i framtiden. 
 Vidare ska delegationen verka för att myndigheterna på ett ändamålsenligt sätt informerar om vilka handlingar som finns hos myndigheten och som tillhandahålls för vidareutnyttjande. 
 151 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2010:62 
  
 Delegationen ska utveckla former för att tillgängliggöra informa- tionen om handlingar för vidareutnyttjande i en samlad form, t.ex. på en gemensam webbplats. Delegationen ska i detta arbete säker- ställa att skyddet för den personliga integriteten kan upprätthållas. 
 Delegationen ska särskilt uppmärksamma förutsättningarna för mindre och nyetablerade företag att få tillträde till marknaden för offentlig information. 
 Delegationen ska följa utvecklingen på området och bedöma behovet av ytterligare förvaltningsgemensamma insatser. Delega- tionen ska utreda om någon myndighet behöver ges stödjande, vägledande, samordnande eller andra uppgifter på området. 
 Riktlinjer för användning av sociala medier 
 Delegationen ska inom ramen för sitt uppdrag att utveckla vägled- ningar även ta fram riktlinjer för statliga myndigheters användning av sociala medier, t.ex. Facebook och Shepard. Delegationen ska i detta arbete särskilt beakta rättsliga aspekter på sådan användning. 
 Uppdragets genomförande 
 Uppdraget ska genomföras i samråd med berörda myndigheter. Delegationen ska särskilt samråda med Datainspektionen och 
 Riksarkivet. När det gäller arbetet att främja, leda och samordna myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av information ska delegationen även samråda med Ekonomistyrningsverket och Statskontoret samt på lämpligt sätt med andra aktörer t.ex. näringslivet. 
 Delegationen ska inte föreslå ändringar i grundlag. 
 Arbetet ska redovisas i de rapporter som delegationen enligt sina direktiv ska lämna den 1 mars och den 1 oktober varje år. 
 (Finansdepartementet) 
 152 
 Bilaga 3 
 Sammanfattning av SOU 2010:20 
 Bakgrund 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt 
 . Så lyder det mål regeringen har satt upp för  
  
 e-förvaltningen. 
  
  Sverige ska ha en enkel, öppen, tillgänglig, effektiv och trygg  
  
 e-förvaltning. 
  
  Privatpersoner och företag ska stå i fokus. Användarnas behov ska vara styrande för utvecklingen. 
  
 E-delegationen 
  tillsattes 2009 och ska under fem års tid bidra till att nå målet och samla offentliga Sverige i en gemensam riktning. I uppdraget ingår att koordinera myndigheternas utvecklingsprojekt inom  
 e-förvaltning 
  och följa upp dess effekter för privatpersoner, företagare och medarbetare. Delegationen ska också koordinera vissa  
 IT-standardiseringsfrågor 
  och bistå regeringen i det interna- tionella arbetet. Delegationen består av myndighetscheferna från de största och mest  
 IT-intensiva 
  myndigheterna. 
 Delegationen presenterade i oktober 2009 en strategi för myndigheternas arbete med  
 e-förvaltning. 
  I denna föreslogs att några myndigheter ska utses som utvecklingsansvariga och få i uppdrag att möjliggöra en snabb och effektiv utveckling av  
 e-tjänster. 
  Vidare föreslog delegationen att en enhetlig svensk  
 e-legitimation 
  för hela den offentliga sektorn ska skapas som även kan användas av den privata sektorn. Dessutom föreslogs att gemensamma verksamhetsstöd inrättas. Betänkandet har remiss- behandlats, men regeringen har i skrivande stund inte tagit ställning till förslagen. 
 Detta betänkande är inriktat på att gemensamt ta de första stegen mot en utvecklad  
 e-förvaltning 
  –  
 från strategi till handling 
 . 
 153 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2010:62 
  
 Betänkandet i korthet 
 En gemensam strategiprocess 
 En grundförutsättning för att nå målet med  
 e-förvaltningen 
  är att arbeta efter en gemensam strategi. Enligt delegationens tidigare förslag koordinerar de utvecklingsansvariga myndigheterna strategiarbetet inom sin sektor. Delegationen koordinerar sedan på en myndighetsövergripande nivå. Till stöd och hjälp i detta strategiarbete avser delegationen att ta fram en  
 vägledning för verk- samhetsplanering  
 i  
 e-förvaltning 
  riktad till alla myndigheter. 
 Delegationen kommer att ta fram fler vägledningar och mallar som ska stötta förvaltningen i att beskriva och hitta gemensamma arbetssätt. Dessa är 
  
 - 
  
 mall för  
  
 kanalstrategi 
 , hur myndigheter kan beskriva vilka kontaktvägar man har med företag, privatpersoner och andra målgrupper, 
  
 - 
  
 mall för  
  
 sourcingstrategi 
 , hur myndigheterna ska stödja sin kärnverksamhet med tjänster, 
  
 - 
  
 vägledning för  
 automatiserad samverkan, 
  
 - 
  
 vägledning för  
  
 webbutveckling 
 , 
  
 - 
  
 vägledning för konsekvensanalys av  
  
 version 6 av Internetproto- kollet  
 (IPv6). 
 Delegationen ska följa upp myndigheternas samlade arbete med  
 e-förvaltning. 
  Delegationen ska också säkerställa att modeller för nyttoberäkning tas fram. 
 Förenkla för privatpersoner 
  
 E-förvaltningen 
  ska förenkla vardagen och frigöra tid för privatper- soner. Delegationen bedömer att en förvaltningsgemensam  
 Mina sidor  
 för privatpersoner kan bidra till detta. Syftet är att göra det enkelt för privatpersoner att hitta till tjänsterna och få en översikt över sina ärenden. På sikt ska användaren bara behöva logga in en gång på ett säkert sätt för att nå alla ärenden, oavsett vilken del av förvaltningen han eller hon har kontakt med. Det ska också gå att kommunicera med förvaltningen via  
 e-tjänsten 
 Mina meddelanden 
 . Användaren får bättre kontroll över vilken information som finns samlad om honom eller henne. Funktionen ska utformas så att den 
 154 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 3 
  
 är användbar och tillgänglig, och bidrar till att överskrida gränser mellan myndigheterna. 
 Delegationen anser att Skatteverket under 2010 bör genomföra en förstudie. I studien ingår att beskriva målgruppernas behov och göra nyttoberäkningar för att säkerställa att förslaget bidrar med avsedd nytta. 
 Förenkla företagens administration 
 Företagen lämnar i många fall samma uppgifter till olika myndig- heter. För att minska företagens administrativa börda anser delega- tionen att företagen bör föra över information vid endast ett tillfälle till en myndighet. En myndighet ska i första hand vända sig till andra myndigheter för informationsinhämtning, inom gällande regelverk, innan man vänder sig till företaget. 
 Delegationen anser att det är angeläget att Bolagsverket snarast får i uppgift att genomföra ett projekt som minskar och underlättar företagens uppgiftslämnande. 
 Spara in kostnader för förvaltningen och andra 
 Många myndigheter har tillgång till information som kan skapa nytta för andra om dessa fick ta del av informationen, så kallat vidareutnyttjande av information. 
 Delegationen anser att varje berörd myndighet bör tillhanda- hålla  
 e-tjänster 
  för att göra informationen tillgänglig så att näringslivet, förvaltningen och privatpersoner kan använda den i sina tjänster. Självfallet ska detta göras med hänsyn tagen till den personliga integriteten. 
 155 
 Bilaga 4 
 Delegationens ledamöter, expert och sekretariat 
  
 Ledamöter 
  
 Harris 
  
 Ordförande 
 , generaldirektör i 
  
 Regeringskansliet 
  
 Angeles  
 Wood 
  
 Generaldirektör, Arbetsförmedlingen 
  
 Brooks 
  
 Generaldirektör, Centrala 
  
 studiestödsnämnden 
  
 Cortez 
  
 Generaldirektör, Bolagsverket 
  
 Anderson 
  
 Generaldirektör, Migrationsverket 
  
 Williams 
  
 Generaldirektör, Skatteverket 
  
 Huff 
  
 Riksarkivarie, Riksarkivet 
  
 Giles 
  
 Generaldirektör, Lantmäteriet 
  
 Adriana Lender 
  
 Generaldirektör, Försäkringskassan 
  
 Sosa 
  
 Generaldirektör, Myndigheten för 
  
 samhällsskydd och beredskap 
  
 Farrell 
  
 Generaldirektör, Kammarkollegiet 
  
 Bates 
  
 Generaldirektör, Tillväxtverket 
  
 Robinson 
  
 Generaldirektör, Jordbruksverket 
  
 Perez 
  
 Generaltulldirektör, Tullverket 
  
 Jones 
  
 Rikspolischef, Rikspolisstyrelsen 
  
 157 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2010:62 
  
 Little 
  
 Verkställande direktör, 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting 
  
 Jones 
  
 Generaldirektör, Pensionsmyndigheten 
  
 Bush 
  
 Generaldirektör, Transportstyrelsen 
  
 Expert 
  
 West 
  
 Kansliråd, Finansdepartementet 
  
 Sekretariat 
  
 Cruz 
  
 Kanslichef 
  
 Pearson 
  
 Kanslisekreterare 
  
 Hayes 
  
 Kommittésekreterare 
  
 Newman53 
  
 Kommittésekreterare 
  
 Copeland 
  
 Kommittésekreterare 
  
 Taylor 
 54 
  
 Kommittésekreterare 
  
 Henry 
  
 Kommittésekreterare 
  
 Stewart 
 55 
  
 Kommittésekreterare 
  
 Giles 
  
 Kommittésekreterare 
  
 Powers 
  
 Kommittésekreterare 
  
 53 
  
 Tjänstledig t.o.m. 31 december 2010 för att tjänstgöra som sekreterare i Utredningen om bildande av en e legitimationsnämnd (dir. 2010:69). 
  
 54 
  
 Tillfälligt anställd till och med december 2010 för speciella uppgifter. 
  
 55 
  
 Föräldraledig t.o.m. 31 december 2010. 
  
 158 
 Bilaga 5 
 Delegationens arbetsgrupp 
  
 Representant 
  
 Myndighet/organisation 
  
 Lara 
  
 Jordbruksverket 
  
 Lester 
  
 Tullverket 
  
 Nicholson 
  
 Arbetsförmedlingen 
  
 Mejia 
  
 Bolagsverket 
  
 Moreno 
  
 Riksarkivet 
  
 Benitez 
  
 Lantmäteriet 
  
 Walker 
  
 Pensionsmyndigheten 
  
 Brown Stolt 
  
 Myndigheten för samhällsskydd 
  
 och beredskap (MSB) 
  
 Jones 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting 
  
 Wright 
  
 Centrala studiestödsnämnden (CSN) 
  
 Gentry 
  
 Skatteverket 
  
 Crawford 
  
 Migrationsverket 
  
 Reed 
  
 Tillväxtverket 
  
 Parks 
  
 Försäkringskassan 
  
 Per Ängmo 
  
 Transportstyrelsen 
  
 Curry 
  
 Rikspolisstyrelsen 
  
 Kammarkollegiet 
 56 
  
 56  
 Ny representant ska utses. 
 159 
 Bilaga 6 
  
 IT-standardiseringsrådet 
  
 Representant 
  
 Myndighet/organisation 
  
 Phillips 
  
 Myndigheten för handikappolitisk samordning 
  
 (Handisam) 
  
 Harris 
  
 Swedish Standards Institute (SIS) 
  
 Martinez 
  
 Swedish Network Users Society (SNUS) 
  
 Moreno 
  
 Riksarkivet 
  
 Rivas 
  
 NORDUNet 
  
 Gonzalez 
  
 Open Source Sweden 
  
 Evans 
  
 World Wide Web Consortium (W3C) 
  
 Lowe 
  
 Arbetsförmedlingen 
  
 Newman 
  
 3xA Security AB 
  
 Li 
  
 Ericsson AB 
  
 Jones 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) 
  
 Mcdonald 
  
 Centrum för  
 e-Hälsa 
  i samverkan (SKL) 
  
 Cruz 
  
 Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) 
  
 Alexander 
  
 Myndigheten för samhällsskydd och 
  
 beredskap (MSB) 
  
 161 
 Bilaga 7 
 Expertgrupp för rättsliga frågor 
  
 Representant 
  
 Myndighet/organisation 
  
 Hayes 
  
 E-delegationen 
  
 Mcpherson 
  
 Setterwalls Advokatbyrå 
  
 Camacho 
  
 Datainspektionen 
  
 Gallegos 
  
 Finansdepartementet 
  
 Wilson 
  
 Stockholms universitet 
  
 Short 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Efwa Manning 
  
 Riksarkivet 
  
 Stevens 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Malone 
  
 SKL 
  
 Johns 
  
 Svenskt Näringsliv 
  
 Gordon 
  
 Bolagsverket 
  
 Taylor 
  
 Lantmäteriet 
  
 163 
 Bilaga 8 
 Expertgrupp för internationell  
 e-förvaltning 
  
 Representant 
  
 Myndighet/organisation 
  
 West 
  
 E-delegationen 
  
 Diaz 
  
 Handisam 
  
 Higgins 
  
 Transportstyrelsen 
  
 West 
  
 Finansdepartementet 
  
 Adkins 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Taylor Jordan 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Lopez 
  
 Bolagsverket 
  
 Ruiz 
  
 Arbetsförmedlingen 
  
 Shepard 
  
 Kammarkollegiet 
  
 Nelson 
  
 SKL 
  
 Spears 
  
 Försäkringskassan 
  
 Moore 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Watson 
  
 Ekonomistyrningsverket 
  
 Hoover 
  
 Post- och telestyrelsen 
  
 Hammond 
  
 Vinnova 
  
 Alvarado 
  
 Lantmäteriet 
  
 Parks 
  
 Skatteverket 
  
 Campbell 
  
 Datainspektionen 
  
 57  
 Tjänstledig t.o.m. 31 december 2010 för att tjänstgöra som sekreterare i Utredningen om bildande av en e legitimationsnämnd (dir. 2010:69). 
 165 
 Bilaga 9 
 Delegationens referensgrupp 
 Branschorganisationen för revisorer och rådgivare (FAR SRS) Chalmers tekniska högskola 
 Dataföreningen 
 Datainspektionen Ekonomistyrningsverket (ESV) 
 Föreningen för en fri informationsinfrastruktur (FFII) Företagarna 
 Göteborgs universitet 
 Handelshögskolan vid Örebro universitet/Maldonado  
 IT-universitetet 
  
 Kommerskollegium Konsumenternas Bank- &margin-top:-1px;margin-right:-54px;margin-bottom:1px;" class="p531 ft22"> 
  
 10 Bilaga 
  
 Projekt 
  
 Projektmål 
  
 Huvudansvarig 
  
 Deltagande 
  
 Fas 
  
 Måldatum 
  
 Kontaktperson 
  
 172 
  
 myndighet 
  
 organisationer 
  
 Tabell 
  
 1 
  
 Mina sidor för privatpersoner 
  
 Ta fram en förankrad 
  
 Försäkringskassan 
  
 Skatteverket, 
  
 Förstudie 
  
 dec-10 
  
 Erickson 
  
 framtidsbild och 
  
 Migrationsverket, SKL, 
  
 övergripande förslag till 
  
 Pensionsmyndigheten, 
  
 lösning för Mina Sidor för 
  
 Transportstyrelsen och 
  
 privatpersoner. 
  
 CSN. 
  
 2 
  
 E-arkiv 
  och  
 E-diarium 
  
 Utreda möjligheten att 
  
 Riksarkivet 
  
 Arbetsförmedlingen, 
  
 Förstudie 
  
 dec-10 
  
 torbjorn.hornfeldt@riksarkivet.ra.se 
  
 Projektöversikt 
  
 skapa ett gemensamt e- 
  
 Bolagsverket, 
  
 arkiv och  
 e-diarium. 
  
 Försäkringskassan, 
  
 Pensionsmyndigheten, 
  
 Tillväxtverket och SKL. 
  
 3 
  
 Minskat uppgiftslämnande 
  
 Införa en samordnings- 
  
 Bolagsverket 
  
 Beslut om ytterligare 
  
 Väntar på beslut 
  
 – 
  
 Phelps 
  
 struktur för statliga 
  
 deltagande myndigheter 
  
 om genomförande 
  
 uppgiftskrav, i syfte att 
  
 kommer att tas då beslut 
  
 (oktober 2010). 
  
 minska den administrativa 
  
 om att starta projektet 
  
 bördan för näringslivet. 
  
 fattas. 
  
 4 
  
 E-tjänst 
  över näringsidkare 
  
 Utreda införandet av en 
  
 Bolagsverket 
  
 Lantmäteriet, 
  
 Förstudie 
  
 dec-10 
  
 Phelps 
  
 samlad  
 e-tjänst 
  där det går 
  
 Skatteverket, Statistiska 
  
 att ställa frågor om 
  
 Centralbyrån, 
  
 grunddata rörande alla 
  
 länsstyrelserna, 
  
 näringsidkare. 
  
 Finansinspektionen, 
  
 Inspektionen för 
  
 arbetslöshetsförsäkringe 
  
 n, Kammarkollegiet och 
  
 Lantmäteriet. 
  
 5 
  
 Tjänstekatalog 
  
 (Stegvis) etablera en 
  
 Jordbruksverket 
  
 Lantmäteriet, 
  
 Prototyp 
  
 – 
  
 Patrick 
  
 tjänstekatalog för alla 
  
 Försäkringskassan, SKLA 
  
 myndigheter i Sverige. 
  
 och Tullverket samt 
  
 utskottet som utvecklar 
  
 Vägledning för 
  
 automatiserad 
  
 samverkan. 
  
 SOU 
  
 6 
  
 E-beställ 
  
 Införa elektroniska 
  
 Ekonomistyrnings- 
  
 Samtliga myndigheter 
  
 Införande 
  
 dec-13 
  
 anders.nystrom@esv.se 
  
 beställningar i 
  
 verket 
  
 med minst femtio 
  
 statsförvaltningen. 
  
 anställda. 
  
 2010:62 
  
 7 
  
 Effektivisera 
  
 Införa en ny lösning för 
  
 Kronofogden 
  
 Bolagsverket, 
  
 Väntar på beslut 
  
 – 
  
 johan.andersson@kronofogden.se 
  
 konkurshanteringsprocessen 
  
 konkurshanterings- 
  
 länsstyrelserna och 
  
 om genomförande 
  
 processen. 
  
 Domstolsverket deltar. 
  
 (oktober 2010). 
  
 Projekt 
  
 Projektmål 
  
 Huvudansvarig 
  
 Deltagande 
  
 Fas 
  
 Måldatum 
  
 Kontaktperson 
  
 SOU 
  
 myndighet 
  
 organisationer 
  
 2010:62 
  
 8 
  
 Elektronisk upphandling 
  
 Kammarkollegiet driva 
  
 Kammarkollegiet 
  
 Det finns en 
  
 Pågående 
  
 – 
  
 birgitta.nelson@kammarkollegiet.se 
  
 utvecklingen av den 
  
 samverkansgrupp 
  
 linjearbete 
  
 elektroniska upphandlingen 
  
 bestående av 
  
 och deltar i standard- 
  
 representanter för: 
  
 iseringsarbetet på området. 
  
 Ekonomistyrningsverket 
  
 Utvecklingsarbetet 
  
 (ESV), Konkurrensverket, 
  
 organiseras över tiden i 
  
 Tillväxtverket, Sveriges 
  
 olika projekt. 
  
 Kommuner och Landsting 
  
 (SKL), Kammarkollegiets 
  
 IT-upphandling, 
  VHS- 
  
 upphandling samt 
  
 Finansdepartementet. 
  
 9 
  
 E-migration 
  
 Införa uppdaterade e- 
  
 Migrationsverket 
  
 Samarbete sker bland 
  
 Införande 
  
 Under hösten 2010 
  
 thomas.wahlberg@migrationsverket.se 
  
 tjänster, ny infrastruktur 
  
 annat med UD, 
  
 driftsätts automatisk 
  
 och elektronisk 
  
 Skatteverket, 
  
 ärendefördelning för 
  
 kommunikation med andra 
  
 Försäkringskassan, 
  
 asylprocessen 
  
 myndigheter för 
  
 Domstolsverket, 
  
 Migrationsverkets 
  
 Kronofogden, 
  
 målgrupper 
  
 Rikspolisstyrelsen och 
  
 EU. 
  
 10 
  
 Geodataprojektet 
  
 Införa en nationell 
  
 Lantmäteriet 
  
 Försvarsmakten, SCA 
  
 Införande 
  
 Produktionssättning 
  
 anders.olsson@lm.se 
  
 geodataportal som 
  
 Skog AB, Sveriges 
  
 under 2011 
  
 integrerar geodata från 
  
 geologiska undersökning 
  
 olika källor och miljöer ink. 
  
 (SGU), Sjöfartsverket, 
  
 en nationell 
  
 SMHI, Sveriges 
  
 metadatakatalog. 
  
 Kommuner och Landsting 
  
 (SKL), ULI:s 
  
 leverantörssektion och 
  
 Trafikverket 
  
 11 
  
 Informationsväg 
  
 Införa elektronisk överföring 
  
 Försäkringskassan 
  
 Inera, landstingen och 
  
 Införande 
  
 dec-10 
  
 Jordan 
  
 Försäkringskassan-vården 
  
 av medicinskt underlag 
  
 och SKL 
  
 journalsystem- 
  
 från vården (landstingen) 
  
 leverantörer. 
  
 till Försäkringskassan 
  
 12 
  
 Kringla och  
 K-samsök 
  
 Skapa en gemensam och 
  
 Riksantikvarie- 
  
 I projektet ingår även 
  
 Införande 
  
 – 
  
 lars.lundqvist@raa.se 
  
 173 
  
 enkel sökingång till 
  
 ämbetet 
  
 Riksarkivet, 
  
 information om kulturarvet 
  
 Naturhistoriska 
  
 samt utveckla en teknisk 
  
 Riksmuseet samt 
  
 infrastruktur för 
  
 museisystemet SOFIE, 
  
 samsökning av 
  
 som omfattar cirka 400 
  
 10 Bilaga 
  
 kulturarvsinformation. 
  
 museer och föreningar. 
  
 10 Bilaga 
  
 174 
  
 Projekt 
  
 Projektmål 
  
 Huvudansvarig 
  
 Deltagande 
  
 Fas 
  
 Måldatum 
  
 Kontaktperson 
  
 myndighet 
  
 organisationer 
  
 13 
  
 LEFI Online 
  
 Införa lösning för att sända 
  
 Försäkringskassan 
  
 Kronofogdemyndigheten, 
  
 Införande 
  
 – 
  
 Jordan 
  
 individrelaterade uppgifter 
  
 kommuner, (SKL och 
  
 om olika förmåner, 
  
 Sambruk), 
  
 ersättningar eller bidrag till 
  
 försäkringsbolag, 
  
 mottagare som har rätt att 
  
 Pensionsmyndigheten, 
  
 få dem. 
  
 Arbetsförmedlingen och 
  
 a-kassor 
  deltar. Fler 
  
 aktörer kan tillkomma. 
  
 14 
  
 Mina meddelanden 
  
 Införa en myndighets- 
  
 Skatteverket 
  
 Bolagsverket, 
  
 Införande (v1) 
  
 dec-10 
  
 magnus.wallstrom@skatteverket.se 
  
 gemensam lösning för 
  
 Tillväxtverket 
  
 meddelandeförmedling till 
  
 medborgare och företag. 
  
 15 
  
 Nationell eHälsas kommande 
  
 Vidareutveckling av en ny 
  
 Inera 
  
 Landstingen 
  
 Införande 
  
 – 
  
 theresa.nilsson@inera.se 
  
 e-tjänster 
  för tillgänglighet 
  
 plattform för fortsatt 
  
 och medbestämmande 
  
 utveckling av  
 e-tjänster 
  
 16 
  
 Nationell eHälsas program för 
  
 Utveckla socialtjänstens 
  
 Sveriges Kommuner 
  
 Sveriges Kommuner och 
  
 – 
  
 – 
  
 catharina.mann@skl.se 
  
 en god äldreomsorg 
  
 infrastruktur för att skapa 
  
 och Landsting 
  
 Landsting 
  
 förutsättningar för 
  
 kunskapsutveckling och 
  
 därmed ge god kvalitet 
  
 inom äldreomsorgen och 
  
 socialtjänsten. 
  
 17 
  
 Nationell skogsdatabas 
  
 Flera samverkande projekt 
  
 Skogsstyrelsen 
  
 Naturvårdsverket, 
  
 Införande 
  
 – 
  
 patrik.andre@skogsstyrelsen.se 
  
 och förvaltningsobjekt, som 
  
 Riksantikvarieämbetet, 
  
 tillsammans ska lyfta 
  
 Sveriges Lantbruks- 
  
 informationsförsörjningen i 
  
 universitet, Lantmäteriet 
  
 skogsbruket. 
  
 och länsstyrelserna. 
  
 2010:62 SOU 
  
 Projekt 
  
 Projektmål 
  
 Huvudansvarig 
  
 Deltagande 
  
 Fas 
  
 Måldatum 
  
 Kontaktperson 
  
 SOU 
  
 myndighet 
  
 organisationer 
  
 2010:62 
  
 18 
  
 Resfri 
  
 Publicera och lansera 
  
 Trafikverket 
  
 Malmö, Göteborg, Lund, 
  
 Införande 
  
 – 
  
 ulf.pilerot@trafikverket.se 
  
 handledning för de 
  
 Umeå, Norrbottens 
  
 organisationer som vill öka 
  
 Kommunförbund, 
  
 andelen resfria möten. 
  
 Sveriges Kommuner och 
  
 Landsting (SKL), samt 
  
 Logica, Sveriges 
  
 teknologiska Institut (SP) 
  
 och Vägverket. 
  
 19 
  
 RIF etapp 1 
  
 Skapa en första röd tråd i 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Rikspolisstyrelsen, 
  
 Införande 
  
 dec-11 
  
 cecilia.hegethorn-stromgren@justice.ministry.se 
  
 informationsförsörjningen i 
  
 Åklagarmyndigheten, 
  
 rättskedjan. 
  
 Domstolsverket, 
  
 Kriminalvården och 
  
 Brottsförebyggande 
  
 rådet. 
  
 20 
  
 Rättsinformationsprojektet 
  
 Samla all rättsinformation 
  
 Domstolsverket 
  
 Myndigheter som 
  
 Etablering 
  
 – 
  
 staffan.malmgren@dom.se 
  
 via en gemensam 
  
 publicerar 
  
 samlingspunkt, 
  
 rättsinformation. 
  
 www.lagrummet.se. 
  
 21 
  
 Säker identifiering av 
  
 Identifiera nyttor och 
  
 Migrationsverket 
  
 Rikspolisstyrelsen 
  
 Förstudie 
  
 mars-11 
  
 thomas.wahlberg@migrationsverket.se 
  
 personer (central biometri) 
  
 möjligheter med att 
  
 använda biometri på ett 
  
 sammanhållet sätt 
  
 vididentifiering av 
  
 personer. 
  
 22 
  
 Tillgängliggöra myndigheters 
  
 Ta fram lösning för att 
  
 Riksarkivet 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 torbjorn.hornfeldt@riksarkivet.ra.se 
  
 arkiverade webbplatser 
  
 tillhandahålla statistiska 
  
 versioner av nedlagda 
  
 myndigheters webbplatser. 
  
 23 
  
 Utveckla och effektivisera 
  
 Analys av en modell för 
  
 Skatteverket 
  
 CSN, Domstolsverket, 
  
 Väntar på beslut 
  
 – 
  
 annika.skold@skatteverket.se 
  
 tillhandahållandet av 
  
 tillhandahållande av 
  
 Kronofogden, 
  
 om genomförande 
  
 folkbokföringsuppgifter i 
  
 folkbokföringsuppgifter 
  
 Lantmäteriet, 
  
 (oktober 2010) 
  
 samhället 
  
 inklusive en  
 IT-tjänst 
  för att 
  
 Migrationsverket, 
  
 underrätta Skatteverket. 
  
 Rikspolisstyrelsen, 
  
 175 
  
 Statistiska Centralbyrån, 
  
 Transportstyrelsen och 
  
 SKL. 
  
 10 Bilaga 
  
 10 Bilaga 
  
 176 
  
 Projekt 
  
 Projektmål 
  
 Huvudansvarig 
  
 Deltagande 
  
 Fas 
  
 Måldatum 
  
 Kontaktperson 
  
 myndighet 
  
 organisationer 
  
 24 
  
 Verksamt.se 
  
 Vidareutveckla en 
  
 Tillväxtverket 
  
 Bolagsverket, 
  
 Införande 
  
 nov-10 
  
 Rogers 
  
 myndighetsgemensam 
  
 Skatteverket 
  
 webbplats för företagare, 
  
 med information och e- 
  
 tjänster kopplade till att 
  
 starta och driva företag. 
  
 25 
  
 Åtkomst egen information 
  
 Skapa enkelhet för den 
  
 Transportstyrelsen 
  
 Trafikverket 
  
 Väntar på beslut 
  
 – 
  
 maria.inghamn@transportstyrelsen.se 
  
 förare 
  
 kommande körkortstagaren, 
  
 (Förarprövning), 
  
 om genomförande 
  
 körkortsägaren etc. att 
  
 Trafikskolor (ca 80 st), 
  
 (oktober 2010) 
  
 utföra sina ärenden, följa 
  
 riskutbildare, optiker, 
  
 dessa samt få åtkomst till 
  
 läkare, kommuner, 
  
 sin egen information. 
  
 landsting, 
  
 Domstolsverket, 
  
 Åklagarmyndigheten, 
  
 polismyndigheterna, 
  
 Rikspolisstyrelsen (RPS), 
  
 Kriminalvården och 
  
 Posten. 
  
 26 
  
 Öppna biståndet 
  
 Lansera en webbaserad 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Samtliga 
  
 Införande 
  
 dec-10 
  
 ulrika.johansson-jordan@foreign.ministry.se 
  
 informationstjänst om det 
  
 biståndsmyndigheter, 
  
 samlade svenska 
  
 däribland Sida, 
  
 biståndet. 
  
 Gray, Sadev och 
  
 Davis 
  
 akademin. 
  
 2010:62 SOU 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Arbetet med  
 e-legitimationer, 
  utvecklingsansvariga myndigheter och gemensamma administrativa verksamhetsstöd är inte med i sammanställningen, eftersom  
 e-legitimationer 
  är en separat offent- lig utredning och de andra två är förslag som är under beredning. 
 Här följer beskrivningar över vart och ett av projekten i matrisen. 
 1 Mina sidor för privatpersoner 
 Uppdragets syfte är att ta fram en förankrad framtidsbild och över- gripande förslag till lösning för Mina Sidor för privatpersoner, för beslut om fortsättning. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Försäkringskassan ansvarar i samråd med Skatteverket, Migrations- verket, SKL, Pensionsmyndigheten, Transportstyrelsen och CSN. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Det ska bli enkelt för privatpersoner i deras kontakter med myndigheter, kommuner och landsting. 
 Projektleveranser 
 I december 2010 lämnas en första förstudie, som beskriver behov och avstämda konceptförslag, samt förslag till fortsatt arbete. 
 2  
 E-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  
 Förstudieprojektet  
 E-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  har som mål att i första hand utreda möjligheten att skapa ett gemensamt  
 e-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  som långtidssäkrar den digitala informationen för fram- tida generationer så att myndigheter kan placera privatpersoner och kärnverksamheten i fokus. På längre sikt ska projektets resultat också kunna användas för  
 e-tjänster 
  som vänder sig direkt till individen. Det kan t.ex. ske genom att  
 e-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  
 177 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 kopplas samman med Mina sidor för privatpersoner för att möjlig- göra inte bara åtkomst till aktuella ärenden utan även ärenden som är överförda till arkivet, vare sig detta finns hos myndigheten eller arkivmyndigheten Riksarkivet. Projektet väntas även förenkla, eller till och med, undanröja den i många stycken komplicerade process som ett överlämnande från en myndighet till en annan utgör idag. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Riksarkivet ansvarar för förstudien i samverkan med Arbets- förmedlingen, Bolagsverket, Försäkringskassan, Pensionsmyndig- heten, Tillväxtverket och SKL. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Det ska bli enklare för individen och myndigheten att söka fram och ta del av sina ärenden och annan relevant information som är av betydelse. Det ska ske genom 
  
 möjligheten att söka relevant information oavsett om det är aktuella eller äldre tidigare handlagda ärenden inom kommun, landsting och stat. 
  
 ett gemensamt  
  
 e-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  produceras till lägre kost- nad med högre kvalitet. Det samlar kompetens, frigör resurser och ökar kvaliteten 
 Ett gemensamt  
 e-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  ökar tillgängligheten till informationen i verksamhets- och ärendehanteringssystemen och gör det därmed enkelt för den enskilde (allmänheten) att följa och bevaka sina ärenden. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
  
 E-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  berör i princip alla verksamhetsprocesser hos de berörda myndigheterna. 
 178 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Leveransen utgörs i första skedet av ett beslutsunderlag för  
 E-delegationen 
  om hur det fortsatta arbetet ska genomföras. På längre sikt handlar det om själva förverkligandet av ett gemensamt  
 e-arkiv 
  och  
 e-diarium 
  för den offentliga förvaltningen med möjlig- het till besparingar som leder till att resurser i ökad utsträckning kan användas för att stödja och utveckla kärnverksamheten hos berörda myndigheter, dvs. till att förbättra kundservice. 
 Innehåll och tidpunkt för nästa projektleverans 
 Ett fördjupat och kvalitetssäkrat förstudiedirektiv tas fram i början av hösten 2010 och förstudien ska enligt den föreslagna tidplanen vara slutförd i dec 2010. 
 3 Minskat uppgiftslämnande 
 Syftet med projektet är att införa en samordningsstruktur för statliga uppgiftskrav, i syfte att minska den administrativa bördan för näringslivet. Tänkt projekt och dess resultat ska utformas så att det i ett nästa skede kan nyttjas även med avseende på kommuner och privatpersoner. 
 Ett samordningsorgan och en struktur etableras i syfte att samordna uppgiftslämnarbördan gentemot statliga myndigheter. Företagens administrativa börda kommer därmed sannolikt reduceras. Se rapporten  
 Minskat uppgiftslämnande för företag 
  
 (AD  
 62-1047/2008). 
  
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Bolagsverket ansvarar för projektet och ska samverka med andra myndigheter. Beslut om ytterligare deltagande myndigheter kommer att tas då beslut om att starta projektet fattas. 
 179 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Målet är minskad administrativ börda för företagen genom att det ska bli enklare att fullgöra informationsplikten gentemot myndig- heter. Effektiviteten inom och mellan myndigheter ska öka genom ökad informationskvalitet och ökad processbaserad samverkan mellan myndigheterna. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupper är företagare och myndigheter. Lösningen ska stödja förenklat informationslämnande till myndigheter. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Bastjänster för informationsförsörjning, som ska minska den administrativa bördan för företag, öka kvaliteten och öka effek- tiviteten, se rapport AD  
 62-1047/2008. 
  
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Tidpunkt ej bestämd. Väntar på beslut om genomförande. 
 4  
 E-tjänst 
  över näringsidkare 
 Förstudie inför eventuellt projekt som ska utveckla en samlad  
 e-tjänst 
  där det går att ställa frågor om grunddata rörande alla näringsidkare. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Bolagsverket ansvarar för uppdraget, i samverkan med Lant- mäteriet. Samråd ska även ske med Skatteverket och andra berörda parter. 
 Bolagsverket och Skatteverket är de största registerhållarna av näringsidkare. Ett mindre antal näringsidkare driver näring i företagsformer som inte registerhålls av Bolagsverket eller 
 180 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Skatteverket. De finns hos Statistiska Centralbyrån, länsstyrel- serna, Finansinspektionen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäk- ringen, Kammarkollegiet och Lantmäteriet. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Genom denna infrastrukturtjänst och bastjänst för informations- försörjning ska det bli enkelt för privatpersoner, företag, myndig- heter och kommuner att hitta grunddata gällande näringsidkare. 
 En och samma kontaktyta ger brukaren bättre tillgänglighet och ökad kvalitet. Effektivitet inom eller mellan myndigheter ska öka genom att det skapas förutsättningar för att än mer koncentrera dess resurser till kärnverksamheten, en ökad informationskvalitet samt en ökad processbaserad samverkan mellan myndigheterna. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Brukaren har endast en kontakt för att få översiktlig information om näringsidkare. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Leveransen utgörs i första skedet av en förstudie. Steget därefter är att skapa en gemensamt producerad  
 e-tjänst, 
  som ska leda till kostnadseffektivitet för brukaren och informationsgivaren, bl.a. genom att kapa ledtid i informationssökningen. Det blir även en högre grad av kvalitet genom att informationen finns tillgänglig via en och samma nod, samt en högre grad av tillgänglighet och användbarhet genom att det ges ett och samma format för bruka- ren. Slutligen skapas en myndighetstransparens, där brukaren inte behöver ha vetskap om vilken myndighet som är registerhåller för respektive företagsform och blir på så sätt inte beroende av myndigheternas uppdelning. 
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Förstudie pågår under hösten 2010 och ska vara klar innan års- skiftet. 
 181 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 5 Tjänstekatalog 
 Projektet planerar att etablera en tjänstekatalog för alla myndig- heter i Sverige. Tjänstekatalogen och dess innehåll kommer att etableras stegvis i takt med att Vägledningen för automatiserad samverkan utvecklas och förverkligas. 
 Det första steget är att i tjänstekatalogen för varje myndighet beskriva de idag existerande elektroniska tjänsterna. Under 2010 kommer detta att ske med ett antal myndigheter som piloter. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Färdledare för detta projekt är Jordbruksverket i samarbete med Lantmäteriet, Försäkringskassan, SKLA och Tullverket samt utskottet som utvecklar Vägledning för automatiserad sam- verkan. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Det första steget med en överblick av alla egenproducerade tjänster kommer att skapa ett utökat samarbete och erfarenhetsutbyte mellan myndigheter. 
 6  
 E-beställ 
  
 Projektet leder och samordnar på regeringens uppdrag införandet av elektroniska beställningar i statsförvaltningen. Målet är att statliga myndigheter ska kunna hantera sina beställningar av varor och tjänster elektroniskt senast vid utgången av 2013. 
 Införandet av elektroniska beställningar är en del av den gene- rella verksamhetsutvecklingen inom den statliga sektorn. Syftet med elektroniska beställningar är att genom förenklad hantering av administrativa förfaranden frigöra resurser så att kvalitet och service i myndigheternas verksamhet kan förbättras och att uppnå kostnadsbesparingar genom lägre inköpspriser. 
 182 
 SOU 2010:62 Bilaga 10 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Samtliga myndigheter med minst femtio anställda ska införa  
 e-beställningar 
  till utgången av 2013. 
 Ekonomistyrningsverket ansvarar för arbetet, i samverkan med  
 E-delegationen, 
  Kammarkollegiet, Sveriges Kommuner och Lands- ting (SKL), Riksarkivet. Även Konkurrensverket och Tillväxt- verket ingår i samverkansgruppen. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Effektmålet är att det ska bli enkelt för leverantörer till offentlig sektor och att effektiviteten inom myndigheter ska öka.  
 E-förvaltningsområden 
  som berörs är  
 e-upphandling/-beställning/- 
  faktura,  
 IT-standardisering 
  och öppen standard. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupperna är företagare (leverantörer till offentlig sektor), myndigheter/central förvaltning, kommuner, landsting/sjukhus och universitet/högskolor. 
 Fokus är på myndigheternas inköpsprocess, med ett strategiskt perspektiv. Processen sträcker sig från att val av leverantör gjorts, via begäran om leverans av vara eller tjänst, till det att myndigheten erhållit en faktura och behandlat den så att den är klar för betal- ning. På motsvarande sätt påverkas leverantörernas säljprocesser till myndigheterna. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Leveranserna innehåller myndighetsspecifika uppdaterande e- tjänster, gemensamt producerade  
 e-tjänster, 
  bastjänster för infor- mation och infrastrukturella  
 e-tjänster. 
  Kostnadsbesparingar, för- enklad hantering och förbättrad kvalitet och service är de huvud- sakliga nyttorna, som beskrivs mer ingående i rapporten ESV 2008:14. ESV bedömde den nuvärdesberäknade nettonyttan mellan  
 2009-2015 
  till 3,8 miljarder kronor, i den förstudie som genom- fördes år 2008 (ESV 2008:14 och 2008:20). 
 183 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Under det andra kvartalet 2010 har ett uppdaterat stödpaket för myndigheternas införande levererats. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 I arbetet med att leda och samordna införandet av  
 e-beställningar 
  i staten har ESV tagit fram ett webbaserat stöd som myndigheterna kan använda sig av vid sitt införande 
  
 59 
  
 . 
 Dessutom ingår utveckling och förvaltning av standarder för utbyte av affärstransaktioner – till exempel prislistor, order och fakturor – mellan myndigheterna och leverantörer av varor och tjänster ingår i projektet 
  
 60 
  
 . 
 Sedan tidigare finns rapporten  
 Ramverk för programstyrning av  
  
 it-baserad 
  
  verksamhetsutveckling  
 (ESV 2008:11) 
  
 61 
  
 . 
 7 Effektivisera konkurshanteringsprocessen (EKH) 
 Projektet tar fram och inför en ny lösning för konkurshanterings- processen som 
  
 1. 
  
 erbjuder konkursförvaltare och rekonstruktörer, borgenärer, gäldenärer och övriga intressenter av konkursinformation en ökad service i samband med hanteringen av konkurs- och löne- garantiärenden, 
  
 2. 
  
 ökar tillgängligheten till den information som skapas i processen, 
  
 59  
 Stödpaketet baseras på en myndighetsorienterad införandeprocess i olika faser och kommer att levereras i olika delleveranser baserat på de olika faserna. Varje fas kommer att innehålla syfte, mål, lämpliga deltagare, arbetsgång, fördjupning och exempel/mallar. Mer information och länk till stödpaketet finns publicerat på: http://www.esv.se/amnesomraden/effektivadministration/ehandel/stodpaketebestallningar. 
  
 60 
  
 Arbetet bedrivs inom ramen för Single Face To Industry (SFTI) tillsammans med Sveriges Kommuner och Landsting samt Kammarkollegiet.  
  
 SFTI-arbetet 
  baseras på öppna internationella standards (UN/CEFACT och OASIS/UBL) som sedan på olika sätt har en svensk användning inom ramen för SFTI. Samverkan sker inom hela offentlig sektor och även varu- & antingen om ett företag i egenskap av att vara gäldenär söker sig själv i konkurs eller i egenskap av att vara borgenär (banker eller andra borgenärer)söker någon annan i konkurs. 
  
 Konkursförvaltare berörs allmänt eftersom de är centrala aktö- rer i processen. 
  
 Även myndigheter/central förvaltning är målgrupp för projektet. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Den sammanlagda besparingspotentialen för de inblandade myn- digheterna uppgår till cirka 126 miljoner kronor under en hemtag- ningsperiod på fem år. Den årliga besparingspotentialen vid full hemtagning är cirka 32,6 miljoner kronor. Besparingarna utgörs till övervägande del av frigjord tid inom olika personalkategorier hos 
 185 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 de olika myndigheterna (Sveriges domstolar, Kronofogden, Bolagsverket, Länsstyrelserna och Skatteverket). 
 Innehåll och tidpunkt för nästa projektleverans 
 Projektet befann sig våren 2010 i förberedelser för genomförande. En slutrapport med effektanalys, som inkluderade programdirektiv och  
 KN-kalkyl, 
  levererades i maj 2010. Ett problem för projektet är att Domstolsverket inte kan leva upp till den tidplan som de andra myndigheterna har föreslagit, eftersom  
 RIF-projektet 
  har högre prioritet. Parterna har därför inte kunnat enas om en gemensam tidplan. Det finns även frågetecken kring hur kostnaderna ska fördelas. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Projektet kan bidra med följande goda exempel: 
  
 Myndighetssamverkan inom  
  
 e-förvaltning. 
  Ett genomförande av projektet förutsätter tät samverkan mellan Kronofogden, Bolagsverket, länsstyrelserna och Domstolsverket. Programmet skulle kunna tjäna som ett gott exempel på hur en sådan samverkan kan organiseras och genomföras. 
  
 Finansiering. Projektet föreslår investeringar som flera av myndigheterna kommer att dra nytta av och är ett typexempel på den investeringsparadox som omtalas i  
  
 e-delegationens 
  före- slagna strategi (SOU 2009:86). Den totala nettonyttan av inve- steringen är positiv medan nettonyttan för vissa enskilda myndigheter är negativ. 
  
 Samverkan med tredje part. Ett genomförande av projektet för- utsätter en tät samverkan med konkursförvaltare, banker, kreditupplysningsföretag m.fl. Programmet skulle kunna tjäna som gott exempel hur en sådan samverkan kan organiseras och genomföras. 
  
 Gemensamt producerade tjänster. Projektet föreslår gemensamt producerade tjänster gentemot konkursförvaltare, företagare och privatpersoner. Ett genomförande kommer att aktualisera problemställningar inom utveckling och förvaltning av gemen- 
  
 186 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 samt producerade tjänster och skulle därmed också kunna tjäna som exempel. 
 8 Elektronisk upphandling 
 Kammarkollegiet driva utvecklingen av den elektroniska upphand- lingen och deltar i standardiseringsarbetet på området. Syftet är att offentlig förvaltning ska tillgodogöra sig de effektivitetsvinster och andra fördelar som följer med ett elektroniskt upphandlings- förfarande, inklusive att underlätta för anbudsgivarna. Utvecklings- arbetet organiseras över tiden i olika projekt, där olika myndigheter och även anbudsgivare kan ingå. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Kammarkollegiet har huvudansvaret. Det finns en samverkans- grupp bestående av representanter för: Ekonomistyrningsverket (ESV), Konkurrensverket, Tillväxtverket, SKL, Kammarkollegiets  
 IT-upphandling, 
 VHS-upphandling 
  samt Finansdepartementet. 
 För upphandlingsstödet som helhet finns en referensgrupp bestående av representanter för Svenskt näringsliv, Företagarna, Sveriges offentliga inköpare, SKL, ESV och Finansdepartementet. 
 Vad gäller medverkan i standardiseringsarbetet på området sker detta inom ramen för samarbetsgrupperingen SFTI (Singel Face to Industri) där kommuner och landsting representeras av SKL och staten av Kammarkollegiet och ESV. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Målet är förbättrad effektivitet för upphandlande myndigheter, kommuner och landsting, samt effektivitet och enkelhet för anbudsgivare i samband med offentlig upphandling. 
 Berörda  
 e-förvaltningsområden 
  är  
 e-upphandling/-beställning/- 
  faktura,  
 IT-standardisering 
  och öppen standard. 
 187 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupper är företagare, myndigheter/central förvaltning, kommuner, landsting/sjukhus och universitet/högskolor. För företagen handlar det om verksamhetsprocessen att ta ställning till om man ska lämna anbud till en offentlig upphandling och att utforma och lämna in detta anbud. 
 Elektronisk upphandling kan i princip beröra samtliga myndig- heter, kommuner och landsting inom offentlig förvaltning och samtliga företag som är potentiella leverantörer till offentlig förvaltning. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Det är ännu inte givet att någon  
 e-tjänst 
  ska levereras. En given utgångspunkt är dock att övergång till elektroniska upphandlings- förfaranden innehåller en stor nyttopotential. 
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Underlag för regeringens ställningstagande till eventuella initiativ att införa någon form av s.k. elektronisk upphandlingsplattform, t.ex. en nationell annonsdatabas, tas fram. Beslut om genomförande väntas under senhösten 2010. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Elektroniska legitimationer för företagen är en förutsättning för elektronisk hantering av anbud och kontrakt. Elektronisk upp- handling borde därför medvetet kunna utnyttjas som en drivkraft för spridningen av  
 e-legitimationer 
  för företagen, som kan använ- das även i andra  
 e-tjänster 
  som förvaltningen erbjuder. 
 9  
 e-Migration 
  
 Projektet  
 e-Migration 
  bidrar till att göra Migrationsverket till en modern  
 e-förvaltningsmyndighet. 
  
 188 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Migrationsverket ansvarar. Samarbete sker bland annat med UD, Skatteverket, Försäkringskassan, Domstolsverket, Kronofogden, Rikspolisstyrelsen och EU. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Effektmålen är att det ska bli enkelt för privatpersoner, enkelt för kommuner eller landsting, effektivitet inom och mellan myndig- heter ska öka, kvaliteten i kärnverksamheten öka. 
  
 E-förvaltningsområden 
  som berörs är  
 e-inkludering, 
 e-identitet/ 
 -signering. 
  
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupper som berörs är privatpersoner, myndigheter/central förvaltning och kommuner. Bland annat ingår asylsökande, gäst- studerande, gästarbetare, viseringssökande, anhöriginvandring, och medborgarskapsärenden. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Projektet levererar myndighetsspecifika uppdaterande  
 e-tjänster, 
  infrastrukturella  
 e-tjänster, 
  elektronisk kommunikation med andra myndigheter. 
 Det ska leda till ökade öppettider, flexibilitet i handläggning, volymoberoende, kortare handläggningstid, utökad service, högre rättssäkerhet m.m. 
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Under hösten 2010 driftsätts automatisk ärendefördelning för asylprocessen. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Projektet har arbetat mycket med medarbetarstyrd utveckling. 
 189 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 10 Geodataprojektet 
 En nationell geodataportal byggs upp som ska underlätta för användarna att söka, hitta, titta på, omvandla och ladda ner geodata som kommer från olika källor och fysiskt ligger lagrade i olika miljöer. Geodataportalen ska också utgöra den huvudsakliga noden för Sveriges samverkan i Europa, enligt Inspiredirektivet. 
 I portalen ska en nationell metadatakatalog finnas för att ge användarna enkel åtkomst till information om tillgängliga geodata, deras kvalitet och villkor för användning. Genom portalen kan användarna också komma åt geodata som ligger lagrade som tjänster hos producenterna. 
 Genom etableringen av Geodataprojektet fördjupas formerna för samverkan på flera nivåer. En gemensam verksamhetsmodell tas fram. I den beskrivs bl.a. formerna för ledning, samordning och förvaltning av geodatasamverkan, hur tillhandahållandet av meta- data och geodataprodukter ska gå till, vilka geodataprodukter som omfattas av samverkan, villkor för nyttjande av dessa geodata- produkter samt ekonomiska förutsättningar för att ingå i geodata- samverkan. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Lantmäteriet ansvarar för projektet. Övriga deltagare är: Försvars- makten, SCA Skog AB, Sveriges geologiska undersökning (SGU), Sjöfartsverket, SMHI, SKL, ULI:s leverantörssektion och Trafik- verket. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Målsättningen är att åstadkomma ett effektivt informationsutbyte mellan myndigheter, men även förenkla för företagen, när det gäller tillgången till geodata och därmed möjligheten att skapa tjänster baserade på geodata. En god infrastruktur för geodata skapar förut- sättningar för: 
  
 enkel tillgång till geodata, 
  
 kvalitetssäkrade geodata, 
  
 leverantörer och kunder att enkelt utbyta geodata. 
  
 190 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 I arbetet ingår att analysera processerna för att tillhandahålla geo- data tex. hanteringen av avtal, prissättning av informationen m.m. 
 Projektets fokuserar på kunderna och användarna. Ett utökat samarbete mellan offentlig förvaltning och företag är en förutsätt- ning för förverkligandet av geodatastrategin och också för utveck- lingen av  
 e-förvaltningen 
  inom området. 
 Projektet ska resultera i att den tekniska infrastrukturen och verksamhetsmodellen, även kallad samverkansmodell, ska fungera tillsammans. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Uppdraget bygger på ett  
 EU-direktiv 
  och regeringsuppdrag samt på omfattande behovsanalyser. Projektet har flera målgrupper. Det ska 
  
 tillgodose att de krav som ställs i Inspiredirektivet rörande upp- byggnad av infrastruktur för hantering av geodata av betydelse för miljöarbetet, 
  
 förenkla samverkan mellan myndigheter som har informations- ansvar för olika typer av geodata, 
  
 underlätta för privatpersoner, företag och andra användare att utnyttja geodata, 
  
 minska kostnaderna både för att tillhandahålla och nyttja geo- data, 
  
 medverka till att skapa nya affärsmöjligheter och företagande inom geodataområdet, 
  
 harmonisera villkoren för nyttjande av geodata och anpassa dessa villkor till reglerna i lagen om vidareutnyttjande av hand- lingar från den offentliga förvaltningen. 
  
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Geodataprojektet skapar gemensamt producerade  
 e-tjänster 
  och bastjänster för informationsförsörjning. 
 Den huvudsakliga nyttan med projektet är att den lägger grun- den för en informationsinfrastruktur inom geodataområdet, som är till nytta för alla kategorier användare. Tillgången till geografisk information blir enklare och effektivare. 
 191 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Det har dock visat sig finnas förväntningar på att nyttorna med arbetet ska beskrivas bättre. Därför har det påbörjats ett arbete med att beskriva nyttorna uppdelat på följande tre områden: 
  
 1. 
  
 Nyttor som uppkommer i samhället som helhet. Avsikten är att hitta indikatorer som kan användas för att kvantifiera synliga nyttoeffekter av infrastrukturen i samhället. 
  
 2. 
  
 Nyttor, och kostnader, som uppstår inom kommunsektorn i syfte att involvera även dessa i uppbyggnaden av infrastruktu- ren. Förstudien har visat att nyttan för kommunerna behöver beskrivas med andra metoder och utifrån andra skäl än de som finns definierade för samhällsnyttan som helhet. 
  
 3. 
  
 Nyttor, och kostnader, som uppstår hos de myndigheterna som berörs av  
  
 Inspire-direktivet. 
  Syftet är att peka på, och kvantifi- era, de vinster som uppnås genom den samverkan som infra- strukturen medger. 
 Viktigt är också att tydliggöra att det inom projektet hanteras två utvecklingsinsatser, dvs. utvecklingen av tjänstekatalogen och av verksamhetsmodellen. Dessa två insatser är i stortsätt oberoende av varandra och levereras som separata delar. Leveranserna är: 
  
 Geodataportalen som är den myndighetsgemensamma tjänste- katalogen för myndigheter som arbetar inom geodataområdet. Portalen utgör en del av en allomfattande Tjänstekatalog för myndigheter som byggs på en federativ arkitektur. Den ingår också som en byggsten i den europeiska katalogstrukturen för geodata. Den senare har delvis annat syfte än den nationella katalogen. Den europeiska ska tillhandahålla information i enlighet med Inspiredirektivet. Den nationella är den sektors- överskridande grunden för  
  
 e-förvaltningen. 
  
 Geodatasamverkan (verksamhetsmodellen) är ett system för att i nya former styra och leda förvaltningen. Det är en konkret tillämpning av Lantmäteriets roll som samordningsansvarig myndighet. 
  
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Lösningen kommer att pilotdriftdriftsättas vid årsskiftet  
 2010–2011. 
  Där ingår även förvaltningsorganisation, inklusive hur man sluter 
 192 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 avtal mellan berörda parter och skapar en väl fungerande driftmiljö för geodataportalen. 
 Den färdiga portalen med en teknisk lösning som fungerar till- sammans med affärsmodeller och administrativa rutiner ska vara i drift år 2011. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Projektet utgör ett gott exempel på samverkan mellan olika aktörer (kommuner, statliga myndigheter och kommersiella aktörer), hur samverkansavtal och affärsmodell för tillgång till offentlig data kan utformas. 
 Projektet är även ledande vad gäller uppbyggnaden av en infor- mationsstruktur med erfarenhet av olika tekniska, legala och kultu- rella aspekter. 
 11 Informationsväg  
 Försäkringskassan-vården 
  
 Syftet med projektet är elektronisk överföring av medicinskt underlag från vården (landstingen) till Försäkringskassan, samt en funktionalitet för fråga och svar mellan landstingen och Försäk- ringskassan. Det första steget ska skapa förutsättningar för beslut om ett breddinförande inom samtliga landsting. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Försäkringskassan och SKL ansvarar för projektet. Andra deltagare är Inera, landstingen och journalsystemleverantörer. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Det ska bli enkelt för privatpersoner, företag eller andra enskilda, enkelt för kommuner eller landsting. Effektiviteten ska öka inom eller mellan myndigheter och det ska bli ökad kvalitet i kärnverk- samheten. Projektet utgår en del av satsningen sjukvårds- miljarden. 
 Tillgång till information och tillhörande tjänster skapar förut- sättningar för att kunna effektivisera Försäkringskassans och 
 193 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 landstingens arbete. Bättre beslutsunderlag från vården, samt kortare handläggningstider hos Försäkringskassan underlättar för patienter/privatpersoner och leder till lägre sjukskrivningskost- nader för samhället. 
  
 E-förvaltningsområden 
  som berörs är  
 e-hälsa, 
 e-identitet/ 
 -signering, 
 IT-standardisering, 
  öppen standard. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupperna är privatpersoner, myndigheter/central förvaltning, landsting/sjukhus. Elektronisk informationsöverföring mellan Försäkringskassan och vården följer den nationella  
 IT-strategin 
  för vård och omsorg (Nationell eHälsa). 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Projektet skapar gemensamt producerade  
 e-tjänster, 
  infrastruktu- rella  
 e-tjänster 
  med system- till systemkommunikation baserad på standard. 
 Tidigare undersökningar har visat att sjukskrivningstiden för- längs med i genomsnitt 22 dagar då Försäkringskassan begär in en komplettring av ett sjukskrivningsintyg. Även om man räknar med att bristfälliga intyg förlänger sjukskrivningen med endast halva tiden, kommer den offentliga finansieringen av socialförsäkringen att kunna reduceras med miljardbelopp vid en fullt utbyggd elek- tronisk överföring av intyg mellan vården och Försäkringskassan. Vårdens kostnader för komplettering av återsända ofullständiga intyg minskar högst avsevärt. 
 Ytterligare besparingar finns att finna beträffande handlägg- ningstiderna hos Försäkringskassan. Besparingar som med fördel skulle kunna användas för en bättre kvalitet i handläggningen. 
 Innehåll och tidpunkt för nästa projektleverans 
 Genomförande och test av elektronisk överföring av läkarintyg kommer att göras under sista kvartalet 2010. Funktionalitet för fråga/svarstjänst mellan Försäkringskassan och vården realiseras också. 
 194 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 12 Kringla och  
 K-samsök 
  
 Projektet Kringla skapar dels en gemensam och enkel sökingång till information om kulturarvet över hela landet. Fokus ligger på användarna och användbarhet. Nästa steg är att införa funktioner för användargenererat innehåll, där individen själv kan ex bidra med ny information, berika befintlig information, kvalitetshöja och länka data. 
 Projektet  
 K-samsök 
  utvecklar en teknisk infrastruktur för att möjliggöra samsökning av kulturarvsinformation. Fokus ligger på museernas samlingar, som idag ligger utlagda på respektive institu- tion och som baseras på en lång rad olika tekniska lösningar. Syftet är att fler aktörer ska kunna bygga (nyskapande)  
 e-tjänster 
  baserad på information från Riksantikvarieämbetet och museer. Projektet innebär också en samlad leveranslösning för kulturarvsinformation på  
 EU-nivå. 
  
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Riksantikvarieämbetet ansvarar. I projektet ingår även Riksarkivet, Naturhistoriska Riksmuseet samt museisystemet SOFIE, som omfattar cirka 400 museer och föreningar. 
 Information hämtas i dagsläget från: Västergötlands museum, Armémuseum, Vasamuseet, Riksantikvarieämbetet, Upplands- museet, Nordiska museet, Bohusläns museum, Göteborgs natur- historiska museum, Kulturlagret/Vänersborgs museum, Sveriges militärhistoriska arv, Dalslands fornminnes- och hembygds- förbund, Arkitekturmuseet, Statens historiska museum, Tekniska museet, Världskulturmuseet, Etnografiska museet, Sockenbilder (13 hembygdsföreningar i Hälsingland), Conley. Fler institutioner avser att bygga portar för medverkan i  
 K-samsök. 
  
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Utgångspunkten är regeringsuppdrag, med syftet att göra det enkelt för privatpersoner, företag eller andra enskilda genom att tillgängliggöra kulturarvet elektroniskt. Målen handlar även om effektivitet inom eller mellan myndigheter, ökad kvalitet i kärn- verksamheten.  
 IT-standardisering 
  och öppen standard. 
 195 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupperna är främst privatpersoner och universitet/högskolor, men även företagare, myndigheter/central förvaltning, kommuner och ideella aktörer ingår bland målgrupperna. 
 Lösningen stödjer informationsbehov kring kulturarvet, som kan omfatta en plats, en tid, en person, en händelse eller en objektstyp. Den stödjer även informationsbehov kring platser som individen har någon sorts relation till. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Projektet levererar bastjänster för informationsförsörjning inom offentlig sektor och för allmänheten (öppen data). Sökning i många datakällor samt presentation av resultatet på en enda plats, istället för ett trettiotal olika platser. Allt fler ingår i takt med att fler institutioner väljer att ansluta sig till  
 K-samsök. 
  Alternativet till en sökning i Kringla är att 1) hitta varje datakälla, 2) lära sig respektive söktjänst 3) manuellt sammanställa söksvaren. 
 Projektet öppnar för att enskilda institutioner slipper utveckla och förvalta egna lösningar. Målet är att leverera en enkel, standar- diserad och väl dokumenterad infrastruktur för att tekniskt hämta licensierad information, via öppet API. Lösningen innehåller bastjänster för informationstjänster inom offentlig sektor eller för allmänheten (öppen data. Olika samhällsaktörer (myndigheter och institutioner, forskare, föreningar, företag och enskilda) kan skapa nya intressanta  
 e-tjänster 
  som använder innehåll från olika håll och information av olika karaktär. 
 Museivärlden har genom projektet fått en operativ samverkans- plattform kring kulturarvsinformation som innehåller gemen- samma  
 e-tjänster, 
  stöd kring best practice, upphovsrättsfrågor m.m. 
 Innehåll och tidpunkt för nästa projektleverans 
 Lösningen www.kringla.nu finns driftsatt i en första version och  
 K-samsök 
  driftsattes i version 1.0 i juni 2010. I november 2010 levereras gränssnitt och en ny mappning av datakällor, samt en förstudie om användargenererat innehåll i Kringla.nu. 
 196 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Lösningens arkitektur utgör ett ledande exempel på öppen het. Portalen (www.kringla.nu) ligger helt skild ifrån datakällan, vars  
 e-tjänst 
  som även andra kan integrera mot  
 (K-samsök). 
  
 Projektet utgör även ett gott exempel på behovsdriven utveck- ling. Projektet har helt utgått från användarnyttan och inte från lokala, regionala eller institutionella perspektiv i syfte att synliggöra den egna institutionen. 
 Det är även ett exempel på hur ett tydligt uppdrag riktad till en splittrad sektor, via en iterativ utveckling, snabbt kan skapa funge- rande och hållbara lösningar, baserad på beprövad teknik. 
 13 LEFI Online 
 LEFI Online står för LEverera FörmånsInformation och är en elektronisk kanal för uppgiftsutlämnande från Försäkringskassan. LEFI Online har som uppgift att sända individrelaterade uppgifter om olika förmåner, ersättningar eller bidrag till mottagare som har rätt att få dem. 
 Projektet skapar heltäckande informationsutbytestjänster som svarar mot externa partners och andra myndigheters informations- behov och handläggningsprocesser, för att på så sätt kunna effekti- visera Försäkringskassans och dess partners arbete genom att minimera behovet av enklare manuella rutinmässiga kontakter. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Försäkringskassan ansvarar. Kronofogdemyndigheten, kommuner, (SKL och Sambruk), försäkringsbolag, Pensionsmyndigheten, Arbetsförmedlingen och  
 a-kassor 
  deltar. Fler aktörer kan till- komma. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Bakgrunden till projektet är lagkrav och att göra det enkelt för privatpersoner, företag eller andra enskilda, enkelt för kommuner eller landsting och skapa effektivitet inom eller mellan myndighe- 
 197 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 ter. Resultatet ska även leda till ökad kvalitet i kärnverksamheten i enlighet med ny lagstiftning (SOU 2007:45). 
 Projektet innehåller komponenter som rör  
 e-identitet/-signering, 
 e-säkerhet, 
 e-juridik, 
 IT-standardisering, 
  öppen standard, och in- formationsutbyte baserad på standard. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Projektet levererar uppdaterande  
 e-tjänster, 
  infrastrukturella  
 e-tjänster 
  och bastjänster för informationsutbyte. 
 Den årliga interna nyttan för Försäkringskassan beräkna till ca  
 10–15 
  miljoner per år. Nyttor uppstår även hos de externa använ- darna av LEFI Online, men dessa är ej kvantifierade. 
 Innehåll och tidpunkt för nästa leverans 
 Första delen av LEFI Online finns i produktion. Planering av fort- satt arbete pågår och exempel på innehåll är: 
  
 Utreda juridiskt stöd för elektroniskt informationsutbyte, för vidareförmedling till tredje part. 
  
 Utreda former för samfinansiering av gemensamma projekt och gemensam drift. 
  
 Standardiseringsarbete kring vy- och behörighetshantering. 
  
 Informationsmodellering för tillkommande krav från andra parter/myndigheter . 
  
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Projektet kan bidra med erfarenheter vid utveckling av: bastjänster, egenutvecklade tjänster, sammansatta tjänster för informations- förmedling, org.leg, standarder (SHS, webservices), osv. 
 14 Mina meddelanden 
 Meddelandeförmedlingen innehåller nya, säkra, öppna och standar- diserade självbetjäningstjänster som skapar förutsättningar för en utökad och mer enhetlig service till privatpersoner och företag. 
 198 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Behovet av ett effektivt stöd för förmedling av meddelanden från myndigheter till olika användare är stort. Teknikmognaden i samhället leder till ökade krav på service och elektroniska tjänster. 
 En myndighetsgemensam lösning för meddelandeförmedling som erbjuder viktiga funktioner som expediering och förmedling av meddelande, stöd för aviseringar till användaren, en säker lösning för behörighetskontroll och möjlighet att hantera mottag- ningsbevis. 
 Utvecklingen sker i ett eget projekt, men inom ramen för programmet Verksamt.se (se ovan). Meddelandena ska bl.a. vara möjliga att nå från Mina sidor för företagare, som finns på webb- platsen Verksamt.se. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Skatteverket ansvarar för projektet, som genomförs i samverkan med Bolagsverket och Tillväxtverket. Den långsiktiga planen är att många aktörer ska anslutas till lösningen. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Projektet bidrar till att uppfylla lagkrav, göra det enkelt för privatpersoner, företag och andra enskilda, öka effektiviteten inom och mellan myndigheter, bidra till  
 e-inkludering. 
  Koppling finns även till  
 e-identitet/-signering, 
 e-säkerhet, 
 e-juridik, 
 IT-standard- 
  isering och öppen standard. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupper är privatpersoner, företagare, myndigheter/central förvaltning och andra parter, där säker kommunikation med myndighet krävs. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Projektet levererar gemensamt producerade  
 e-tjänster, 
  bastjänster, och infrastrukturella  
 e-tjänster. 
  
 199 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Syftet med meddelandeförmedlingssystemet är ökad service och besparingar för myndigheterna. Nyttovärderingen för utveckling av meddelandeförmedlingssystemet som gjorts i samband med för- studien visar på betydande besparingar för myndigheterna redan från 2011. Potentialen är stor och hämtas hem genom att fler verk- samhetssystem och myndigheter ansluts. 
 Även den administrativa kostnaden för privatpersoner och företag kommer att minska när möjlighet ges att kommunicera elektroniskt med det offentliga Sverige. 
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Genomförande pågår. Under fjärde kvartalte 2010 driftsätts en första version av meddelandeförmedlingen, som innehåller möjlig- het att anmäla kontaktuppgifter för säkra meddelanden samt avise- ringar. 
  
 15 
  
 Nationell eHälsas kommande  
  
 e-tjänster 
  för tillgänglighet och medbestämmande 
 Vården på webben 
 Flera viktiga  
 e-tjänster 
  inom Nationell eHälsa (S2010.020) finns redan framme och en av dem är satsningen på  
 Vården på webben 
 , det nya 1177.se, är en av dessa och är avsedd att fungera som en modern gemensam webbplats för svensk hälso- och sjukvård. En ny plattform för fortsatt utveckling av  
 e-tjänster, 
  Nya 1177.se, är nu inne på sin fjärde etapp och ska vara klar senast vid utgången av 2010. 
 Kontaktperson: Thomas/Kommunikatör, Inera AB 
 Jämförelser och vårdval 
 Utvecklingen av en webbplats för allmänheten med information om primärvårdens enheter pågår, vilket ska underlätta jämförelser vid vårdval. 
 Kontaktperson: Thomas/Kommunikatör, Inera AB 
 200 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 16 Nationell eHälsas program för en god äldreomsorg 
 Målet för Program för en god äldreomsorg är att, genom strate- giska satsningar på socialtjänstens infrastruktur, stärka förutsätt- ningarna för kunskapsutveckling och därmed ge god kvalitet inom äldreomsorgen och socialtjänsten. 
 Ett av delprojekten utvecklar informationsförsörjningen inom socialtjänsten och skapar en organisation för erfarenhetsutbyte och samverkan kring de  
 e-tjänster 
  som är av gemensamt intresse. Del- projektet ska genom  
 e-tjänster 
  möjliggöra för kommunerna, oavsett storlek, att utveckla verksamheterna inom vård och omsorg. Fokus för delprojektet är att främja kvalitetsutvecklingen inom äldreomsorgen. 
 Många av de åtgärder som finns under delmålen omfattar emel- lertid hela socialtjänstens verksamhetsområden och det finns goda skäl att utveckla informationsförsörjningslösningar som fungerar inom och mellan olika verksamheter. I den mån det finns anledning att prioritera mellan olika verksamheter har äldreomsorgen före- träde. 
 Ett annat delprojekt tar fram informationsstruktur och standar- der för den information som dokumenteras i kommunal vård och omsorg. 
 Det finns också en teknisk infrastruktur som är utvecklad för säker inloggning och kommunikation, baserad på elektronisk identifiering. 
 En regional organisation för erfarenhetsutbyte och samverkan kring  
 IT-stöd 
  av gemensamt intresse finns etablerad i samtliga län. 
 17 Nationell skogsdatabas 
 Nationell skogsdatabas består egentligen av flera samverkande projekt och förvaltningsobjekt, som tillsammans ska lyfta informa- tionsförsörjningen i skogsbruket. Projekten heter  
 Mina sidor för skogsägare 
 ,  
 eAvverka 
 ,  
 Skogens pärlor 
 ,  
 Skogens källa 
 . Dessutom pågår upprättande av webbtjänster enligt Inspiredirektivet. Det finns även förslag om samverkande informationsförsörjning genom det gröna kuvertet och en väg in för skogsbruket. 
 201 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Skogsstyrelsen ansvarar och samverkar med Naturvårdsverket, Riksantikvarieämbetet, Sveriges Lantbruksuniversitet, Lantmäteriet och länsstyrelserna. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Det ska bli enkelt för privatpersoner och företag, enkelt för kommuner, ökad effektivitet inom eller mellan myndigheter och ökad kvalitet i kärnverksamheten. Projektet ska leda till bättre uppfyllnad av skogliga sektorsmål och nationella miljökvalitetsmål, samt till förenkling och ökad konkurrenskraft. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Privatpersoner, företagare, myndigheter/central förvaltning är berörd inom skogsbruksåtgärder på skogsmark. Skogsbruksåtgär- der inkluderar t.ex. avverkning, plantering, skogsbilvägbyggnad och röjning, samt övertagande av skogsfastighet. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Leveranserna innehåller myndighetsspecifika uppdaterande e- tjänster, informationsbastjänster, samordning, samt målgrupps- och situationsanpassning av information. 
 Nyttorna kan sammanfattas med att det blir ökad tillgänglighet till information, som sparar tid för målgrupperna. I storleksordning handlar det om 42 miljoner per år. De gröna nyttorna är främst förbättrad skogsvård som i sin tur påverkar såväl klimat, ekonomi som sysselsättning. Dessutom räknar man med bättre bevarande av värdefull natur och färre skador på fornminnen och övrigt kultur- arv. 
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Satellitbilder från de sex senaste åren över samtliga skogsfastigheter har nyligen levererats. 
 202 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Nationell skogsdatabas kan bidra med följande till andra projekt: 
  
 Helhetstänkande och målgruppsanpassning. 
  
 Metoden att stödja komplexa processer och presentera geogra- fisk information för en bred målgrupp. 
  
 18 Resfri 
 Projektet tar fram en handledning för de organisationer som vill öka andelen resfria möten. Denna handledning är webbaserad och finns på www.trafikverket.se/resfri. Effektmålen är kopplade till de transportpolitiska målen. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Trafikverket ansvarar. De som testat och utvecklat handledningen är ett antal kommuner: Malmö, Göteborg, Lund, Umeå, Norr- bottens Kommunförbund, SKL, samt Logica, Sveriges teknologiska Institut (SP)och Vägverket. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Målet är att underlätta implementering av resfria möten i samhället hos företag, myndigheter/central förvaltning, kommuner, och landsting/sjukhus. 
 Projektet vill minska de miljöstörningar transporter ger upphov till, öka trafiksäkerheten, bidra till regional utveckling, förbättra balansen mellan arbete och fritid, samt öka jämställdheten. 
 De beräkningsmodeller som finns är huvudsakligen inriktade på miljö (CO 
 2 
 ) och ekonomi. Det finns stora vinster dokumenterade i fallstudie  
 II-organisationerna. 
  
 Projektleveranser 
 Trafikverket har en lösning i pilotdrift och ordnar möten för myndighetssamarbete inom området. 
 203 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Ett webbinarium där information om Resfri ska spridas och myndighetssamarbete konsolideras. Därefter ska en utbildning för aktörssamverkan planeras och genomföras. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Införande av resfria möten på ett systematiskt sätt hos många parter. I förlängningen kan det öka sysselsättning och ge Sverige en ledande position internationellt. 
 19 RIF etapp 1 
 Projektet skapar en första röd tråd i informationsförsörjningen i rättskedjan. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Justitiedepartementet ansvarar. Rikspolisstyrelsen, Åklagarmyndig- heten, Domstolsverket, Kriminalvården och Brottsförebyggande rådet deltar. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Projektet ska bidra till ökad effektivitet inom eller mellan myndig- heter, genom elektronisk ärendehantering. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Projektet stödjer informationsutbytet inom brottmålsprocessen och berör främst myndigheter/central förvaltning. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Leveransen utgörs av elektroniskt informationsutbyte i brottmål. Tidsnyttan motsvarar 240 årsarbetskrafter och en penningnytta 
 204 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 motsvarande 20Mkr, samt en väsentlig kvalitetsnytta i verksam- heten. 
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Leverans av genomförande och test, RIF etapp 1, omfattar en första röd tråd i informationsförsörjningen i rättskedjan och plane- ras vara driftsatt den 31 december 2011. 
 20 Rättsinformationsprojektet och lagrummet.se 
 Rättsinformation består av lagar, föreskrifter, förarbeten, rättsfall och annat material som styr rättstillämpningen och förvaltningen. Den ligger till grund för allt utövande av rättigheter och fullgö- rande av skyldigheter. 
 Det finns ett stort antal myndigheter som producerar rätts- information, och varje myndighet ansvara för hundra- eller tusen- tals dokument. Idag är det upp till varje enskild myndighet på vilket sätt denna information publiceras på Internet. Det leder till att den enskilde måste leta information på över hundra olika webb- platser, med stora skillnader i gränssnitt och sökfunktioner. Rättsinformationsprojektet går ut på att standardisera hur denna information uttrycks och tillgängliggörs, så att all information kan samlas i ett rättsinformationssystem och sökas på en enhetlig webbplats, lagrummet.se. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Domstolsverket är samordningsmyndighet. Samtliga myndigheter som producerar rättsinformation (drygt 100 myndigheter) ska delta i systemet. Som pilotmyndigheter kan särskilt nämnas Boverket, Transportstyrelsen, Regeringskansliet och Domstols- verket själv. 
 Informationsansvaret i sig ändras inte, utan ligger fortfarande hos varje enskild myndighet som producerar rättsinformation. 
 205 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Målet för rättsinformationsprojektet är att skapa möjligheter att tillgängliggöra rättsinformation på ett så välstrukturerat format som möjligt, att hjälpa producenterna att realisera de möjligheterna för sin egen information och att göra det möjligt för offentliga och privata aktörer att återanvända informationen. 
 Målet för lagrummet.se är att ta den samlade rättsinformationen och göra den sökbar och lättanvänd för enskilda och den offentliga förvaltningen. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupperna är slutanvändare av rättsinformation, producenter och återanvändare. Slutanvändare är handläggare i den offentliga förvaltningen och enskilda privatpersoner. Producenter är de myn- digheter som fått uppdrag och mandat att stifta författningar, fatta vägledande beslut, utreda lagstiftningsförslag m.m. Återanvändare är offentliga och privata aktörer som vill använda rättsinformatio- nen för att bygga intressanta tjänster. 
 Det är främst producenternas verksamhetsprocesser som direkt berörs av projektet. Alla myndigheter som exempelvis producerar myndighetsföreskrifter har likartade processer för hur dessa för- bereds, utarbetas, kungörs, och publiceras på Internet. Rätts- informationsprojektet ställer krav på den sista delen i denna händelsekedja. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Rättsinformationssystemet kommer att leverera en bastjänst för information som innehåller all rättsinformation som myndig- heterna producerar. Nyttan är att innehållet i denna tjänst kommer gå att hämta med automatik, och det kommer vara möjligt att automatiskt upptäcka när nytt material tillkommer. Metadata om informationen kommer att vara enhetlig, väl specificerad och användbar för ett stort antal tänkbara vidareförädlingar. 
 Lagrummet.se kommer att leverera en slutanvändarwebbplats för enskilda och den offentliga verksamheten. Nyttan är att användare kommer kunna hitta de enskilda lagar och föreskrifter som styr deras rättigheter och skyldigheter, bläddra bland till- 
 206 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 gängligt material för att ta reda på vilken reglering som finns, eller söka bland samtliga dokument efter enskilda begrepp. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Rättsinformationssystemet är ett exempel på en bastjänst för information, och även en modell för myndighetssamverkan kring aggregering av information. Genom användande av etablerade internetstandarder (som Atom) kan varje deltagande myndighet publicera sin information i det centrala systemet utan alltför bety- dande arbetsinsatser, samtidigt som myndigheten är fri att integ- rera detta publiceringsarbete med sina befintliga publiceringsverk- tyg på det sätt man själv finner lämpligast. 
 Den begreppsmodell som ligger till grunden för metadatastan- darden är uttryckt med Semantic  
 Web-teknik, 
  och tillgänglig- görandet av metadata sker med Linked  
 Data-principer. 
  På båda dessa områden har projektet stor erfarenhet i hur datamodellering och tillgängliggörande kan göras. Det tekniska system som projektet tagit fram kan återanvändas i andra sammanhang där information ska samlas in från skilda källor på ett enhetligt sätt. 
 Genom att skilja på datalagret rättsinformationssystemet och slutanvändartjänsten lagrummet.se har en tydlig separation mellan innehåll å ena sidan, och form samt funktionalitet å andra sidan, gjorts. Uppdelningen gör det även möjligt för andra att utveckla tjänster med samma förutsättningar som rättsinformationsprojek- tet själva, och dessa återanvändare är också en prioriterad mål- grupp. 
 Projektleveranser 
 I december 2010 tas själva rättsinformationssystemet i skarp drift. Under 2011 lanseras en ny version av lagrummet.se som bygger på det datalager som rättsinformationssystemet tillhandahåller. 
 Det finns idag ingen fastslagen tidpunkt för när myndigheterna är tvungna att publicera rättsinformation enligt den standard som rättsinformationsprojektet tagit fram, men arbete med pilot- myndigheter är redan igång, och under 2011 kan förväntas att ett stort antal myndigheter deltar. Mer information om projektet och 
 207 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 de tekniska standarder som används finns på http://dev.lagrummet.se/dokumentation. 
 21 Säker identifiering av personer (central biometri) 
 I Sverige innehåller resehandlingar som ges ut av Polisen och Migrationsverket biometriska uppgifter (exempelvis ansikte och fingeravtryck). Migrationsverket kommer införa uppehålls- tillståndskort som innehåller biometri under 2011. Under samma år kommer det även att bli krav på att lämna biometri vid ansökan om visering. 
 Syftet med biometri är att använda uppgifterna vid kontroll. Möjligheterna är dock begränsade idag eftersom ett centralt regis- ter saknas. Därför startas en förstudie som ska visa på nyttor och möjligheter med att använda biometri på ett sammanhållet sätt. Syftet är att höja rättssäkerheten och kvaliteten, samt ge ökad service. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Migrationsverket ansvarar, i samråd med Rikspolisstyrelsen. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Målet är att de ska bli enkelt för privatpersoner, företag och andra enskilda, samt ökad kvalitet i kärnverksamheten. 
 Områden som berörs är  
 e-identitet/-signering, 
 e-säkerhet 
  och  
 e-service. 
  
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Förstudien levereras under vintern  
 2010–2011. 
  
 208 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 22 
  
 Tillgängliggöra myndigheters arkiverade webbplatser 
  
 Riksarkivet har i enlighet med en tidigare bedömning från delega- tionen (SOU 2010:20) beslutat att tillhandahålla statiska versioner av nedlagda myndigheters webbplatser, som ska vara åtkomliga för allmänheten. Detta bör även omfatta övriga elektroniska handlingar som är av allmänt intresse och som är kopplade till webbplatsen i arkiveringsögonblicket. 
 Bakgrunden till projektet är att den nedlagda myndighetens webbplats normalt sett stängs ned efter en viss tid, om ingen tar över ansvaret. Det ligger därför i allmänhetens intresse att webb- platsen arkiveras och tillgängliggörs. 
 Innehållet på den nedlagda myndighetens webbplats förtydligas med ett meddelande om att myndigheten har avvecklats och att materialet på webbplatsen inte längre uppdateras. Ett annat behov är att myndigheter, och andra, ofta länkar till material på andra myndigheters webbplatser. För att förvaltningen, andra organisa- tioner och privatpersoner som skapat länkar till den avvecklade myndighetens webbplats ska få god tid på sig att justera dessa bör man följa de standarder som finns för omdirigering av länkar på webben. Detta innebär att den avvecklade myndighetens webbplats automatiskt omdirigerar samtliga länkar till rätt sida i den statiska kopian. På detta sätt får olika system som till exempel sökmotorer och verktyg för länkkontroll information om att länkar bör upp- dateras. Exakt utformning av detta återstår dock att utreda och besluta. 
 Det är av stor vikt att avvecklingen av myndighetens levande webbplats sker på ett kontrollerat sätt. Syftet är bland annat att myndigheters webbplatser inte ska uppfattas som otillförlitliga eller sakna information som är nödvändig för privatpersoner och företag för att fullgöra sina skyldigheter och utöva sina rättigheter. 
 Genom att Riksarkivet tillhandahåller information enligt ovan kan förvaltningen, andra organisationer och privatpersoner åter- använda information från avvecklade myndigheter och få god tid på sig att uppdatera länkar från sina egna webbplatser. Detta minime- rar riskerna att information till allmänheten fragmenteras eller saknas. Samtidigt kan material som är till nytta för andra delar av förvaltningen enkelt återfinnas. 
 209 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 23 
  
 Utveckla och effektivisera tillhandahållandet av folkbokföringsuppgifter i samhället 
  
 Projektet TIFOS II ska göra en fördjupad analys av en modell för tillhandahållande av folkbokföringsuppgifter i samhället, som redo- visats i Skatteverkets slutrapport  
 2008-10-15 
  (FI2008/6138). 
 Projektet ska dessutom skapa en  
 IT-tjänst 
  som ska gör det möjligt för myndigheter att på en frivillig basis underrätta Skatte- verket så myndigheten har uppgifter om en person som inte stäm- mer överens med folkbokföringens uppgifter. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Skatteverket ansvarar för projektet. Andra deltagare som är identi- fierade är Centrala studiestödsnämnden, Domstolsverket, Krono- fogden, Lantmäteriet, Migrationsverket, Rikspolisstyrelsen, Statistiska Centralbyrån, Transportstyrelsen och SKL. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Projektet baseras på ett regeringsuppdrag och ska bidra till enkel- het för privatpersoner, företag eller andra enskilda, enkelhet för kommuner och landsting, förbättrad effektivitet inom eller mellan myndigheter, ökad kvalitet i kärnverksamheten och minskad kost- nad för dubbellagring av uppgifter. Det ska bli ökad tillgänglighet för andra myndigheter och därmed samhället i stort. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Samtliga folkbokföringshändelser från födelse till död för individen, ingår. Exempel är personnummertilldelning vid födelse, namnanmälan, civilståndsregistrering, registrering av relationer, bosättning, intygsutfärdande osv. 
 Projektets målgrupper är myndigheter 
 ,  
 central förvaltning, kommuner, landsting/sjukhus, universitet och högskolor och i slutänden den enskilde/företagaren. 
 210 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Leverans kommer att bestå av bastjänster för informationstjänster inom offentlig sektor eller för allmänheten. 
 Bruttonyttan av investeringen uppgår till i genomsnitt ca 33 miljoner kronor per år under nyttoperioden (fem år). Den gröna nyttan (direkt resultatpåverkande nytta) uppgår till ca 22 miljoner kronor per år, den gula nyttan (indirekt resultatpåverkande nytta) uppgår till drygt 10 miljoner kronor per år. Dessutom finns en röd nytta (svårvärderad nytta) som inte har värderats genomgående i pengar. 
 Innehåll och tidpunkt för nästa projektleverans 
 Om kostnadstäckning erhålles startas projektet med avsikt att utveckla tillhandahållandet av folkbokföringsuppgifter i samhället och utöka dessa med uppgifter utifrån inlämnade önskemål. 
 24 Verksamt.se 
 Verksamt.se utvecklar en myndighetsgemensam webbplats för företagare, med information och  
 e-tjänster 
  från myndigheter, som syftar till att göra den enklare att starta och driva företag. 
 Verksamt.se är uppbyggt efter företagandets olika faser; Fundera, Starta, Driva, Utveckla och Avveckla. Informationen och tjänsterna är samlade och strukturerade efter företagarens behov. 
 På Mina Sidor kan företagaren med hjälp av  
 e-legitimation 
  och gemensam inloggning (single sign on) se uppgifter om sitt företag och status i olika ärenden samt enkelt använda  
 e-tjänster 
  från Bolagsverket, Skatteverket och Tillväxtverket. 
 En viktigt del i projektet är att även skapa nytta för myndig- heterna. Det pågår utveckling av funktioner som kan användas av flera myndigheter, som exempelvis säker elektronisk meddelande- förmedling mellan myndigheter och företagare. Se mer information om projektet på www.verksamt.se. För information om meddelandeförmedling, se även avsnitt om projekt Mina medde- landen. 
 211 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Tillväxtverket ansvarar för projektet, i samverkan med Bolagsverket och Skatteverket. Fler deltagare planeras. Bolagsverket ansvarar för förvaltning och drift av den gemensamma portalen. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Målet är att det ska bli enklare att starta och driva företag, bl.a. genom att det ska bli 
  
 enklare att hitta information som är anpassad efter företagarens behov, 
  
 lättare att göra rätt, 
  
 snabbare och effektivare kontakt med myndigheter. 
  
 Det ska även bli en effektivare kontakt mellan företagare och myn- digheter genom 
  
 färre onödiga kontakter i myndigheternas kundtjänster, 
  
 att korrekta uppgifter lämnas i högre utsträckning. 
  
 Effektiviteten inom och mellan myndigheter ska öka.  
 E-förvalt- 
  ningsområden som berörs är  
 e-inkludering, 
 e-identitet/-signering, 
 e-säkerhet, 
 e-juridik, 
 e-utbildning 
  och  
 IT-standardisering, 
  öppen standard. 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Projektet stödjer verksamhetsprocesserna starta, driva, utveckla och avveckla företag. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Projektet realiserar myndighetsspecifika uppdaterande  
 e-tjänster, 
  gemensamt producerade  
 e-tjänster, 
  t.ex. myndighetsgemensam portal. Projektet skapar även bastjänster för informationstjänster inom offentlig sektor och för allmänheten (öppen data), och infra- strukturella  
 e-tjänster. 
  
 Exempel på beräknade nyttor är: 
 212 
 SOU 2010:62 Bilaga 10 
  
 En försiktig uppskattning genomfördes i förstudien av en effek- 
  
 tivare företagsstart. 
  
 Där identifierades en 
  
 årlig nytta på 
  
 72 miljoner kronor 
  
 och bestod av 57 procent 
  
 företagarnytta, 
  
 39 procent ökad samhällsnytta och 4 procent lägre kostnader hos myndigheterna. 
  
 Den administrativa kostnaden för företagare att ansöka om  
  
 F-skatt 
  är 21 miljoner kronor. Den uppskattade tiden att fylla i blanketten är tre timmar och den tiden kan minskas väsentligt med hjälp av Verksamt.se. 
 Innehåll och tidpunkt för nästa projektleverans 
 Under hösten 2009 och våren 2010 har Verksamt.se befunnit sig i pilotdrift och innehållit stöd innan företagsstart och möjlighet att registrera enskild firma. I juni 2010 driftsattes en mer fullständig lösning, samt funktionalitet för registrering av aktiebolag. Förbätt- ring av användargränssnittet för Mina sidor har genomförts. I november 2010 tillkommer registrering av handelsbolag, komman- ditbolag och ekonomisk Förening, samt inkludering av funktiona- litet för Mcneil meddelanden, steg 1. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Projektet kan bidra med följande goda exempel: 
  
 Användardriven utveckling. 
  
 Metoder och best practice för samverkan i utveckling, riktlinjer för gemensam förvaltning, riktlinjer/mallar för affärsmodell. 
  
 Verktygslåda för utveckling av  
  
 e-tjänster. 
  
 Juridiska utredningar runt bland annat samverkan på webben. 
  
 Utveckling av gemensamma funktioner – t.ex. meddelande- förmedling och fullmaktshantering och verktygslåda för utveckling av  
  
 e-tjänster. 
  
 25 Åtkomst egen information förare 
 Syftet är att skapa enkelhet för den kommande körkortstagaren, körkortsägaren etc. att utföra sina ärenden, följa dessa samt få åtkomst till sin egen information. Antalet samtal till kundtjänst ska 
 213 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 minska och ärendeprocessen effektiviseras. Syftet är även att erbjuda näringsliv, kommuner etc. att kunna lämna in intyg, beslut, domar etc. elektroniskt via säker elektronisk kanal. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Transportstyrelsen ansvarar för projektet. Nedanstående aktörer är berörda på olika sätt: Trafikverket (Förarprövning), Trafikskolor (ca 80 st.), riskutbildare, optiker, läkare, kommuner, landsting, Domstolsverket, Åklagarmyndigheten, polismyndigheterna, Riks- polisstyrelsen (RPS), Kriminalvården och Posten. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Det ska bli enkelt för privatpersoner, företag och andra enskilda, enkelt för kommuner eller landsting, ökad effektivitet inom eller mellan myndigheter och ökad kvalitet i kärnverksamheten.  
 E-förvaltningsområden 
  som berörs är:  
 e-identitet/-signering, 
 IT-standardisering, 
  öppen standard och olika  
 e-tjänster. 
  
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Privatpersoners och företagares körkortsfrågor ingår: 
  
 Jag ska ta körkort 
  
 Jag har körkort 
  
 Jag är handledare 
  
 Jag har blivit av med mitt körkort 
  
 Området påverkas av livshändelser (t.ex. förnyelse av körkort) samt andra livssituationer, t.ex. giftermål och namnbyte. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Leveranserna består av myndighetsspecifika uppdaterande  
 e-tjänster, 
  gemensamt producerade  
 e-tjänster, 
  bastjänster för informations- försörjning och infrastrukturella  
 e-tjänster. 
  
 Nyttorna handlar om: 
 214 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Miljö: färre pappershandlingar in, färre transporter. 
  
 Tid internt: färre samtal till kundtjänst, snabbare ärende- hantering. 
  
 Tid externt: snabbare beslut och tillstånd. 
  
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Planen är inte beslutad. 
 26 Öppna biståndet 
 Regeringens bedömning är att biståndet måste bli mer transparent och öppnas för insyn och idéer för fler. Målsättningen är att åstad- komma en så effektiv fattigdomsbekämpning som möjligt genom att använda de möjligheter som globaliseringen och den teknolo- giska utvecklingen skapar. Öppna biståndet är benämningen på regeringens nästa steg i reformeringen av det svenska biståndet. Åtgärder för att åstadkomma ett mer öppet bistånd kommer särskilt att prioriteras under 2011. 
 Öppna biståndet tar fasta på behovet av ökad öppenhet och transparens för att öka kunskapen om biståndet och förbättra förutsättningarna för ansvarsutkrävande och granskning, för att främja nytänkande och för att öka samverkan med andra delar av samhället. Avsikten är att transparens, deltagande från och samver- kan med fler ska genomsyra hela biståndet. 
 Som ett led i arbetet för att öka effektiviteten i biståndet har en  
 transparensgaranti  
 införts inom det svenska biståndet. Ambitionen är att de skattemedel som används för bistånd ska vara spårbara. Transparensgarantin innebär att det ska vara enkelt att ta del av relevant information om biståndet - det ska tydligt framgå vad som görs, när, hur och varför, för hur mycket pengar och med vem. Biståndsinformationen ska publiceras aktivt och göras snabbt till- gänglig och jämförbar i ett öppet format. 
 Ambitionen är att alla intresserade ska kunna följa hela biståndskedjan, från övergripande beslut om biståndets inriktning och fördelning, till enskilda beslut, utbetalningar, genomförande och uppföljning. Dagens digitaliserade verklighet gör det möjligt att tillämpa offentlighetsprincipen på ett mer tillgängligt sätt. I dag kan information bli tillgänglig på begäran. Ett utvecklat sätt att 
 215 
  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2010:62 
  
 tillämpa offentlighetsprincipen inom biståndsförvaltningen ska medföra att all information som inte är föremål för sekretess ska göras tillgänglig online. 
 Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer 
 Utrikesdepartementet ansvarar för närvarande för projektet. På sikt kommer hela biståndsförvaltningen, alltså samtliga biståndsmyn- digheter att aktivt delta, däribland English, Gray, Paul och Moran. 
 Effektmål och  
 e-förvaltningsområden 
  
 Det ska bli enkelt för privatpersoner, företag och andra enskilda. Effektivitet inom och mellan myndigheter ska öka, liksom kvalite- ten i kärnverksamheten. 
  
 E-förvaltningsområden 
  som adresseras är  
 e-demokrati 
  och till- gängliggörande av information (öppen data). 
 Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp 
 Målgrupper som projektet fokuserar på är privatpersoner, företa- gare, myndigheter/central förvaltning, kommuner, och universi- tet/högskolor, samt personer i det svenska biståndets mottagar- länder. 
 Verksamhets som stöds är granskning, insyn och revision av biståndet, samt utkrävande av ansvar från politikerna. Förädlande av information till nya tjänster blir en möjligt. 
 Leveransinnehåll och nyttor 
 Projektet levererar gemensamt producerade  
 e-tjänster 
  och öppen data. Nyttorna består av: 
  
 Bättre beslutsunderlag för politiskt fattade beslut. 
  
 Bättre förutsättningar för ansvarsutkrävande i Sverige och i mottagarländerna. 
  
 Stärkt fokus på biståndets resultat. 
  
 Begränsat utrymme för korruption och oegentligheter. 
  
 216 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 10 
  
 Ökad kunskap om biståndets funktionssätt. 
 Innehåll och tidpunkt för projektleverans 
 Lansering av en webbaserad informationstjänst för det samlade svenska biståndet görs under det tredje kvartalet 2010. 
 Goda exempel projektet kan bidra med 
 Projektet använder en moderniserad tillämpning av offentlighets- principen vilket innebär att vi inte kommer att vänta på att någon begär ut en handling för att den ska offentliggöras. Sekretesspröv- ning kommer därmed nu att ske "i förhand" inte på begäran. 
 Projektet har för avsikt att aktivt och online tillgängliggöra, samla och sortera all offentlig information om biståndet som inte är föremål för sekretess. 
 217 
 Bilaga 11 
 IPv6 och DNSSEC 
 Bakgrund till IPv6 och DNSSEC 
 När datorer kommunicerar med varandra över Internet används regler för kommunikationen som kallas protokoll. Det mest grundläggande av dessa heter Internetprotokollet och förkortas IP. Dagens Internet domineras fortfarande av IPv4, en version av protokollet som först togs fram 1981. 
 Det finns dock ett allvarligt problem inbyggt i IPv4. Det tillåter bara drygt fyra miljarder unika  
 IP-adresser, 
  det vill säga de nummer som används för att identifiera anslutna datorer. Begränsningen var inget problem 1981, men i takt med att världen blir alltmer upp- kopplad uppstår det helt enkelt adressbrist på Internet. En spridd uppfattning är att situationen blir kritisk under år  
 2011–2012. 
  
 Redan på  
 1990-talet 
  togs en ny  
 IP-standard 
  fram. Den kallas IPv6 och erbjuder praktiskt taget obegränsat med adresser. Men samtidigt utvecklades ett antal tekniker för att kringgå problemen i stället för att ta itu med att sjösätta en helt ny standard. Dessa gav andrum och eliminerade det omedelbara behovet av ett skifte, men löste inte det grundläggande problemet att antalet  
 IP-adresser 
  är begränsat. 
 Under det senaste decenniet har Internet snabbt spridits över världen. I dag börjar adressbristen bli akut både på grund av den snabba utvecklingen i Asiens jätteländer Kina och Indien, där en ständigt växande andel av befolkningen blir uppkopplade, och den tekniska utvecklingen som medför att allt fler tekniska prylar ansluts till Internet. Enbart världens en miljard mobiltelefoner skulle kunna ta upp en fjärdedel av  
 IP-numren 
  som finns tillgäng- liga med IPv4. Samtidigt sker en allmän konvergens mot IP i redan etablerade elektroniska kommunikationsnät. 
 Adressbristen blir snart akut och det är hög tid att påbörja skiftet till IPv6. Det är enda sättet att garantera en stabil framtida 
 219 
  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2010:62 
  
 Internetinfrastruktur och att de e tjänster som finns och kommer att utvecklas ska vara nåbara. 
 I vissa delar av världen går omställningen till IPv6 fort. Speciellt i de delar av världen där Internet var dåligt utbyggt för några år sedan. I den expansion som nu sker i dessa länder används IPv6- lösningar varvid  
 IPv4-trafik 
  inte är tillgänglig. Det kan innebära att privatpersoner och företag som befinner sig i dessa länder och vill komma åt  
 e-tjänster 
  i Sverige inte lyckas på grund av att IPv6- anpassningar saknas hos svensk förvaltning. 
 Det råder ingen som helst tvekan om att  
 IP-adresserna 
  kommer att räcka och bli över under lång tid framöver när övergången till IPv6 väl har genomförts. Med IPv6 blir  
 IP-adresserna 
  128 bitar långa i stället för 32, vilket medför att det totala antalet möjliga adresser blir i det närmaste obegränsat. Från att det med IPv4 inte ens finns en  
 IP-adress 
  per person i världen, skulle varje nu levande individ kunna få 5 x 10 upphöjt till 28 adresser var. Varje individ skulle då kunna få sina egna 50 000 000 000 000 000 000 000 000 000  
 IP-adresser. 
  
 Argumentet för att gå över till IPv6 har alltid varit och är fortfa- rande att man får fler adresser. Det är kanske den främsta orsaken till att övergången måste ske nu när adressbristen börjar bli akut. 
 Fler adresser i sig möjliggör också en massa tillämpningar som annars blir svåra att genomföra. Själva tekniken håller nu på att bli så billig att vad som helst kan kopplas upp till Internet, vilket öppnar för intressanta tillämpningar inom till exempel hemelektro- nik och telefoni. 
 Det har länge talats om smarta hus med lösningar för till exempel uppvärmning, där sensorer kan känna av värme från solljus och minska temperaturen på elementen bara i de rum som vetter mot solen. 
 Transportsektorn vill också ha kommunikation. Lastbilar, personbilar och andra typer av fordon kan samla på sig information om utnyttjande och slitage m.m. Tidbokning för service kan göras individuellt per fordon istället för att göra det med schabloner eller via ägaren. Norman, rutter och annan kommunikation kan enkelt förmedlas från en ledningscentral till chauffören. Trådlös kommu- nikation i en lastbil, på en båt eller tåg kan spåra försändelser och prognoser för ankomst etc. kan räknas fram. 
 Fastighetsägare kan koppla upp värmestyrning, porttelefoner, sensorer, kameror och styra belysning, elektroniska anslagstavlor och liknande från en central. Antalet resor kan minskas, energi- 
 220 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 11 
  
 förbrukning trimmas och servicen förbättras. Antalet individuella förbindelser för t.ex. larm i hissar, brandlarm och liknande kan minskas och effektiviseras. Tryggheten kan ökas för t.ex. äldre, hotade och funktionshindrade. 
 Alla dessa prylar kräver individuella  
 IP-adresser 
  för att kunna nås. Om detta ska åstadkommas på ett enkelt sätt så krävs en över- gång till IPv6. Bilindustrin har ett behov av 250 miljoner IP- adresser över några år. 
 Det är genom uppslagningar i domännamnssystemet (DNS) som det går att hitta fram till rätt dator på Internet när man till exempel skickar  
 e-post 
  till en viss webbadress. DNS är en gigantisk databas som översätter domännamn till  
 IP-adresser, 
  det vill säga de unika nummerserier som identifierar Internetuppkopplade datorer. Man kan likna det vid hur en telefonkatalog översätter namn till telefonnummer. 
 När DNS skapades på  
 1980-talet 
  var huvudtanken att minimera den centrala administrationen av nätverket och göra det lätt att koppla upp nya datorer till Internet. Däremot fästes inte särskilt stor vikt vid säkerheten. Bristerna på detta område har öppnat för olika typer av missbruk och attacker där svaren på  
 DNS-uppslag- 
  ningar förfalskas. På så vis kan Internetanvändare ledas fel, exempelvis i syfte att lura av användaren känslig information som lösenord och kreditkortsnummer. 
 Även om man så gott det går försöker täppa till säkerhetshål med de programverktyg som utnyttjas vid  
 DNS-uppslagningar, 
  ligger grundproblemet i hur DNS fungerar. Därför har man utvecklat säkerhetstillägg till DNS som fått beteckningen DNSSEC (DNS Security Extensions). Med DNSSEC säkras domännamnssystemet från missbruk genom att svaren på DNS- uppslagningar signeras kryptografiskt. Då säkerställs att svaren verkligen kommer från rätt källa och inte har ändrats under över- föringen. Ju fler domäner som säkras, desto säkrare och pålitligare blir Internet i sin helhet. 
 Nuvarande status för IPv6 
 Redan i dag finns ett världsomspännande, nära på heltäckande  
 IPv6-nät. 
  Alla stora operatörer har nu stöd för IPv6 och det har kunnat genomföras utan några större investeringar. Troligen har runt 80 procent av världens Internetleverantörer infört  
 IPv6-stöd 
  i 
 221 
  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2010:62 
  
 de centrala delarna av sina nät s.k. backbone eller core. I dag finns också stöd för IPv6 i det mesta bland så väl mjukvara som hårdvara. Alla uppgraderade server- och klientprogramvaror, operativsystem, moderna switchar och routrar samt brandväggar har det nödvän- diga stödet. Det finn dock alltjämt stora brister i stödet i utrust- ningen som är placerad närmast kund t.ex. i  
 DSL-routrar 
  Vidare saknas det redundansfunktion för exempelvis klustring i vissa brandväggar. På operatörsnivå saknas  
 IPv6-stöd 
  i funktioner för felsökning och övervakning. Alla dessa brister i  
 IPv6-stöd 
  kommer sannolikt att snabbt försvinna så snart efterfrågan kommer igång. 
 Nuvarande status för DNSSEC 
 .SE (Stiftelsen för Internetinfrastruktur) är en oberoende allmän- nyttig organisation som verkar för positiv utveckling av Internet i Sverige. .SE ansvarar för Internets svenska toppdomän .se, med registrering av domännamn samt administration och teknisk drift av det nationella domännamnsregistret. .SE Registry ansvarar för administration och teknisk drift av det nationella domännamn- registret. Försäljningen av domännamn sker genom återförsäljare, så kallade registrarer. 
 .SE har länge drivit på införandet av DNSSEC, tilläggen i Internets domänssystem som med hjälp av kryptografiska signatu- rer säkrar att webb- och  
 e-postadresser 
  verkligen leder rätt. I syfte att förenkla för fler att införa DNSSEC har .SE nu också varit med och utvecklat OpenDNSSEC, ett kostnadsfritt administrations- verktyg med öppen källkod som minskar all manuell hantering. OpenDNSSEC tillhandahålls också med en licensform som gör det fritt fram för tillverkare av kommersiella produkter att dra nytta av den öppna källkoden och lägga in den i sin programvara utan att själva behöva öppna upp sin kod. Målet för OpenDNSSEC- utvecklarna är att sprida användningen av DNSSEC så mycket som möjligt. 
 När .SE i februari 2007 lanserade en fullständig  
 DNSSEC-tjänst 
  var man först i världen. Sommaren 2010 införs också DNSSEC i Internets så kallade Williams, den mest grundläggande delen av domännamnssystemet. Ju fler domäner som säkras, desto säkrare och pålitligare blir Internet i sin helhet. I dag är Holland tjänst ett tillägg som erbjuds av många registrarer (återförsäljare av domännamn). Inga stora tekniska insatser behöver göras för att 
 222 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 11 
  
 införa DNSSEC. Emellertid är en faktor att betänka att den privata nyckeln som används för att signera namnposterna inte bör lämnas ut till någon utanför myndighetssfären. Detta innebär att myndig- heter själva bör administrera DNSSEC för sina domäner, eventuellt genom en samordnad administration för att uppnå fördelar såväl ekonomiskt som kvalitetsmässigt. 
 Basblock i enkel vägledning för konsekvensanalys och införande av  
 IPv6-stöd 
  
 Ett införande av  
 IPv6-stöd 
  bör ske stegvis då de två protokollen, IPv4 och IPv6 kommer att behöva användas parallellt under ganska lång tid, genom så kallad  
 dual-stack-teknik. 
  Det i sin tur innebär att en organisation kan genomföra skiftet steg för steg enligt en ganska självklar prioritering, där man går utifrån och in: 
  
 1. 
  
 Internetanslutningen och den yttre infrastrukturen 
  
 Tillse att den utrustning som används för att ansluta till Internet kan använda IPv6 parallellt med IPv4, dvs. brandväggar, switchar, routrar och så vidare. 
  
 2. 
  
 De externa tjänsterna 
  
 Tillse att förvaltningen är nåbar via IPv6. Det vill säga att alla tjänster som exponeras utåt som webbservrar,  
 e-postservrar, 
  namnservrar och så vidare får stöd för IPv6. För många organi- sationer och företag i Sverige, som är beroende av internatio- nella kontakter är det viktigt att kunna nås via IPv6. 
  
 3. 
  
 Klienterna(PC:n på arbetsplatsen) 
  
 Funktionen som här berörs är att kunna nå andra via IPv6. Här är det än så länge rekommendabelt för myndigheten att använda  
 dual-stack 
  teknik, eftersom det är det mest stabila. Myndig- heten behöver inte heller ha lika bråttom att låta klienterna köra IPv6. Det är viktigt att skapa en stabil testmiljö och börja med att introducera IPv6 på en mindre del av nätet för att sedan öka omfattningen successivt. 
  
 4. 
  
 De interna tjänsterna 
  
 För intranät, LAN och så vidare genomföra samma typ av förändringar som gäller för de externa tjänsterna. Men eftersom  
 dual-stack 
  gör att IPv4 kommer att fortsätta att fungera parallellt med IPv6 under lång tid framöver, så kan man spara uppdateringen av de interna tjänsterna till sist. 
 223 
 Bilaga 12 
 Utdrag ur Riksrevisionens rapport  
 IT-investeringar 
  över gränserna (RiR 2009:18) 
 Lånefinansiering av  
 IT-investeringar 
  – Bakgrund 
 Riksrevisionen har i sin rapport  
 IT-investeringar 
  över gränserna (RiR 2009:18), konstaterat följande: 
 Sverige har en decentraliserad ledning av förvaltningen och förvalt- ningsutvecklingen. En viktig förutsättning för detta är att regeringen är tydlig i sina krav och förväntningar på myndigheterna. Riks- revisionen kan i granskningen konstatera att regeringen i stor utsträckning överlåtit till myndigheterna själva att hantera de hinder som kan uppstå vid  
 IT-investeringar 
  som kräver samverkan. Gransk- ningen visar dock att huvudproblemen vid  
 IT-investeringarna 
  ofta är sådana som myndigheterna inte själva kan hantera. Det handlar om när samverkande parter nedprioriterar sin del i  
 IT-investeringen 
  eller att myndigheterna uppger att stöd saknas i lagstiftningen. 
 Riksrevisionen kan konstatera att en majoritet av de uteblivna IT- investeringarna sannolikt har medfört att statsförvaltningen inte tar till vara möjligheter till besparingar och effektiviseringar.  
 IT-investering- 
  arna har i de flesta fall inte enbart ett syfte, utan ändamålet med IT- investeringarna handlar ofta om en kombination av ökad service och effektiviserad kärnverksamhet inom myndigheterna. 
 Myndigheternas ansvar 
  
 62 
  
 Myndigheternas ansvar formuleras i myndighetsförordningen (2007:515) och i förordningen (2003:770) om statliga myndig- heters elektroniska informationsutbyte. Myndigheternas ansvar är att: 
  
 62  
 Texten i detta avsnitt är till stor del hämtad från  
  
 IT-investeringar 
  
  över gränserna  
 (RiR 2009:18). 
 225 
  
 Bilaga 12 
  
 SOU 2010:62 
  
 fortlöpande utveckla verksamheten (6 § myndighetsförord- ningen) samt att främja utvecklingen av ett säkert och effektivt elektroniskt informationsutbyte inom den offentliga förvalt- ningen (2 § förordningen om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte), 
  
 verka för att genom samarbete med myndigheter och andra ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet (6 § myndighetsförordningen), 
  
 uppmärksamma regeringen på de hinder som försvårar myndig- hetens åtaganden enligt ovan (3 § myndighetsförordningen). 
  
 Regeringens ansvar 
  
 63 
  
 Regeringens ansvar bygger på 1 kap. 6 § regeringsformen (1974:152) samt 1 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen). Av 1 kap. 6 § regeringsformen framgår att regeringen styr riket och är ansvarig inför riksdagen. Av budgetlagen framgår att staten ska eftersträva hög effektivitet och god hushållning i sin verksamhet (1 § budgetlagen). 
 Regeringens ansvar är att genom styrning möjliggöra att ange- lägna  
 IT-investeringar 
  som bidrar till en effektiv statsförvaltning kommer till stånd (1 kap. 6 § regeringsformen och 1 § budget- lagen). 
  
 63  
 Del av denna text är hämtad från RiR 2009:18. 
 226 
 Bilaga 13 
 Exempel på gemensam  
 e-tjänst 
  
 Exempeltjänsten Mina meddelanden 
 Ett antal länder har infört en  
 e-tjänst 
  för att sända myndighets- beslut och myndighetsinformation till privatpersoner och härvid effektivisera hanteringen men också minska kostnaden, bl.a. porto- kostnaden. Individen upplever en bättre service eftersom beslutet eller informationen når individen tidigare, oavsett tid och plats. Varje privatperson, som inte avsäger sig möjligheten 
  
 64  
  
 , har härvid en egen  
 e-postbrevlåda 
  dit all myndighetspost skickas. I t.ex. Danmark finns denna lösning och besparingen per år är  
 100-tals 
  miljoner danska kronor. 
 Nedan beskrivs ett hypotetiskt exempel, inga diskussioner är förda och inga myndigheter är vidtalade utan diskussionen förs endast för att beskriva en tänkt tillämpningen av modellen. 
 Beskrivning 
 Ett antal aktörer inom förvaltningen har tittat på den danska lösningen och har härvid gjort en första preliminär beräkning för att genomföra en förstudie. Utgångspunkten är att en fjärdedel av svenska befolkningen samt ett större antal företag är intresserade av att få förvaltningens information och beslut via en personlig eller företagsunik  
 e-postlåda 
  kallad Mcneil meddelanden. 
 Myndighet A, myndighet B, myndighet C, myndighet D och myndighet E samt ett antal kommuner bedömer att det per år och förvaltning skickas ut mellan  
 3–6 
  beslut samt minst en information till privatpersoner och företag. Det innebär minst  
 20–35 
  utskick 
  
 64  
 Huruvida det ska vara tvingande eller om det går att avsäga sig en  
 e-postlåda 
  återstår att utreda. Det kan tekniskt ordnas så att alla medborgare och företag får en  
 e-brevlåda 
  och läses inte meddelande inom t.ex. 7 dagar så sänds det automatiskt ut i pappersform till folkbokföringsadress respektive till organisationens adress. 
 227 
  
 Bilaga 13 
  
 SOU 2010:62 
  
 från förvaltningen per år. Med ca 2,5 miljoner användare av e- tjänsten och med en uppskattad utskickskostnad (tryck, kuvertering, hantering och porto) av 2 kronor så varierar den ingående kostnaden mellan 100 miljoner kronor upptill 175 miljoner kronor. Ett enda pappersutskick kostar härvid ca 5 miljoner kronor. Kostnaden att etablera tjänsten bedöms till ca 100 miljoner kronor och den årliga förvaltnings- och driftkostnaden bedöms till ca 30 miljoner kronor. 
 Den preliminära  
 e-tjänstkalkylen 
  verkar positiv och inblandade parter beslutar att genomföra en förstudie. Förstudien finansierar tillsammans och där varje intressent går in med 500kkr. Förstudien leds av en gemensam projektgrupp. 
 En väl genomarbetad förstudie inklusive en förvaltningsplan för de närmaste åren bekräftar de preliminära siffrorna och en samver- kansöverenskommelse tecknas mellan de inblandade myndighe- terna och några kommuner. Myndighet A utses till att ha rollen tjänsteansvarig och ska härvid etablera lösningen. Förutom sam- verkansformen med styrmodell m.m. ingår också en investerings- kalkyl och avgiftsmodell i samverkansöverenskommelsen. Avgifts- modellen bygger på en grundavgift och en avgift per transaktion. Samverkansöverenskommelsen är bindande för alla parter under den tid avskrivningar finns. 
 Myndighet A och delegationen tillskriver regeringen om en utökning av myndighet A:s låneram varvid lösningen presenteras, inklusive finansieringskalkyl och återbetalningsplan. Kalkylen bör räknas på en återbetalningstid om  
 3-4 
  år efter aktivering av låne- delen. Riksgälden beviljar en räntekontokredit som möter den avgiftstillväxt som förutsatts i kalkylen. Myndighet A får via författning rätt att ta ut avgift för tjänsten. (Detta kan jämföras med ESV och den avgift alla myndigheter betalar för att ESV driver Walker). 
 Myndighet A genomför projektet och upphandlar en lösning där delegationen följer projektet på samma sätt som delegationen följer upp alla strategiska projekt. Myndighet A avrapporterar också till samverkansmyndigheterna aktuell projektstatus. Avvikel- ser hanteras i en gemensam styrgrupp och vid behov justeras avgiftsmodellen. 
 Tjänsten levereras och anslutna myndigheter och kommuner betalar avgifter enligt samverkansöverenskommelsen. Myndighet A presenterar årsvis en förvaltningsplan som en del i avgiftsmodellen. En avstämning görs årsvis för justering av avgifterna enligt 
 228 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 13 
  
 principen, Öppen bok. Enligt Avgiftsförordningen 1992:191, 7§ ska myndigheten varje år samråda med ESV om de avgifter som myndigheten tar ut eller avser att ta ut. 
 De förvaltningar som ansluter sig till  
 e-tjänsten 
  i ett senare skede betalar första året en anslutningsavgift förutom de avgifter som normalt faller ut årligen för att använda tjänsten. 
 Eventuell större uppgradering eller utbyggnad av tjänsten finan- sieras på samma sätt som grundlösningen. 
 Tjänsteansvarig, i detta fall myndighet A, söker hela tiden att effektivisera tjänstelösningen och hitta nya möjligheter att sänka kostnaderna, vilket kommer alla parter tillgodo. 
 Lönsamhetskalkyl  
 (Kostnads-/nyttoanalys) 
  
 Investeringar som syftar till att utveckla myndigheters verksamhet måste grundas på ett gott beslutsunderlag. Lönsamhetskalkyler, dvs. systematiskt gjorda analyser och bedömningar av nyttor och kostnader är en nödvändig del av ett sådant underlag. 
 Delegationen avser, utifrån sitt uppdrag, att i dialog arbeta fram och publicera ett ramverk för nyttorealisering avseende i första hand  
 e-tjänster. 
  Härvid kommer samverkan att genomföras med främst ESV och Statskontoret. 
 Kostnadsbesparingar och andra nyttor 
 I en lönsamhetskalkyl kan bl.a. följande komponenter räknas in: 
  
 nyttoeffekter för privatpersoner och företag, 
  
 kostnadsbesparingar inom och mellan offentliga förvaltningen, 
  
 andra samhällseffekter. 
  
 Nyttoeffekter för privatpersoner och företag bygger oftast på kvalificerade uppskattningar för frigjord tid. Detta i form av att  
 e-tjänster 
  ersätter pappersformulär, skapar enklare förfaranden m.m. Nyttoeffekter för privatpersoner innehåller också ofta ett visst mått av kvalitetshöjning Kvalitetshöjningar i form av att individen eller företaget upplever att en  
 e-tjänst 
  underlättar, förenklar och hjälper till att skapa ett positivt klimat i relationen med den offentliga förvaltningen är svåra att värdera. Exempel: 
 229 
  
 Bilaga 13 
  
 SOU 2010:62 
  
 Kortare handläggningstider 
  
 Kortare kötider 
  
 Förbättrad tillgänglighet 
  
 Förbättrad information om tjänster och service 
  
 Förbättrad insyn i handläggningen 
  
 Förbättrad påverkansmöjlighet 
  
 Förbättrad rättssäkerhet i handläggningen 
  
 Kostnadsbesparingar inom förvaltningen är vanligtvis lättare att beräkna men är beroende av kvaliteten på den egna kostnadsredo- visningen, dvs. vilka historiska jämförelsevärden som myndigheten har. Olika samhällseffekter påverkar också kalkylen utifrån t.ex. miljövärden. Minskar pappersåtgången, minskar resandet tack vare att individen inte fysiskt besöker en myndighet. 
 Oftast visar lönsamhetsanalysen på en kombination av ovanstå- ende komponenter varvid också några av de ingående komponent- erna kan visa på ett negativt utfall. När det gäller lönsamhetskalky- lering för en  
 e-tjänst 
  måste ett helhetsperspektiv användas och nyttobedömningen göras för den samlade nyttan inom hela förvaltningen. Den största nyttan kan ibland uppkomma hos tredje part och inte hos den myndighet som är den optimala för att producera och hantera en specifik tjänst. 
 Ibland kan inte lönsamheten räknas hem utan måste ses som en ren goodwill där signaleffekten ut till privatpersoner och företag är den viktigaste komponenten. 
 Riskhantering 
 Risker finns alltid vid etablering av en  
 e-tjänst. 
  Inom förvaltningen finns beprövade verktyg och metoder för att göra riskanalyser och därmed säkerställa att riskfaktorer identifieras redan i ett tidigt skede. Riskerna ska minimeras genom att hela kedjan från  
 förstudie-projektplanering-upphandling-implementering 
  och över- lämnande till förvaltning kvalitetssäkras genom att medarbetare från inblandade parter kvalitetsgranskar alla styrande dokument. Full insyn skapas härmed. 
 Styrgruppsarbetet har som huvuduppgift att se till att  
 e-tjänsten 
  realiseras i enlighet med tecknat samverkansöverenskommelse att följa upp tidsplaner, leveranser och ekonomiskt utfall samt ytterst hantera risker. Styrgruppen kan också rekommendera att arbetet på 
 230 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 13 
  
 grund av för stora avvikelser avbryts. Ett beslut att avbryta arbetet fattas gemensamt av berörda parter i samråd med delegationen. 
 Samverkansöverenskommelsen reglerar också skyldigheter, bl.a. den ekonomiska riskdelningen, vilket innebär att alla inblandade parter tar ansvar för eventuella nedlagda kostnader om ett arbete avbryts, eller om medel ska tillföras efter särskilt beslut. 
 Ovan beskrivs de risker som är förknippade med etablering av en  
 e-tjänst. 
  Risker finns även i de följande drift- och förvaltnings- faserna men dessa hanteras inom ramen för det årliga riskhanter- ingsarbete som en myndighet är skyldig att genomföra. 
 Upphandling av  
 e-tjänst 
  på marknaden 
 Om förstudiearbetet visar på vinster med att en myndighet upp- handlar tjänsten eller delar av tjänsten på marknaden och tjänsten sedan vidareutnyttjas av flera aktörer används samma förfarande vad gäller samverkansöverenskommelse och avgiftshantering som vid en egenutvecklad tjänst. 
 231 
 Bilaga 14 
 Beskrivning – Vidareutnyttjande av offentlig information 
 Bakgrund till  
 PSI-direktivet 
  
 65 
  
 och den nya lagen 
 Den information som framställs eller samlas in i den offentliga sektorn är en samhällsresurs som är gemensam för statliga och kommunala myndigheter och samhället i övrigt. Information hos en statlig eller kommunal myndighet kan vara till nytta i en annan myndighets verksamhet. Information som samlas in eller framställs av myndigheter har också användningsområden för aktörer utanför den offentliga förvaltningen, såväl företag som organisationer och andra enskilda. Genom att förädla, sammanställa och på andra sätt använda information kan sådana aktörer skapa nya kommersiella och ideella tjänster och därmed ge förutsättningar för samhället att tillgodogöra sig det värde informationen kan ha när den används för andra ändamål än myndigheternas egen verksamhet. All infor- mation som finns hos myndigheter kan potentiellt ha nya använd- ningsområden. Det går därför inte att generellt förutse vilken information som kan vara aktuell för vidareutnyttjande. En själv- klar förutsättning för vidareutnyttjande är att informationen är offentlig och att användningen inte innebär ett intrång i skyddet för den personliga integriteten. 
 Möjligheterna att få tillgång till, att bearbeta och att sprida förvaltningens information är centralt för förvaltningens legitimitet och dess demokratiska förankring. Utöver insyn och kontroll över offentlig verksamhet, kan privatpersoner och organisationer använda informationen för sin egen kunskapsuppbyggnad, som underlag för deltagande i det offentliga samtalet och i formella politiska processer. Information från myndigheter kan också användas som underlag för att fatta välavvägda beslut när det gäller 
  
 65  
 Direktiv 2003/98/EG om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn där PSI är en förkortning av Public Sector Information. 
 233 
  
 Bilaga 14 
  
 SOU 2010:62 
  
 individuella val som rör det allmännas tjänster, t.ex. välfärdsval. Sådan information kan därför bidra till att stärka människors självstyre och förbättra förutsättningarna för utövandet av medborgerliga rättigheter. 
 Både när det gäller kommersiella och ideella tjänster kan vidare- användningen ha många former. Det kan handla om ren vidareför- medling av information, men det kan också handla om bearbetning och sammanställning av information. Genom att de svenska myndigheterna har informationstillgångar av hög kvalitet i elektro- nisk form är potentialen för vidareanvändning stor. 
 Vidareanvändning av information är en viktig fråga på europeisk nivå. Europaparlamentet och rådet antog den 17 november 2003 ett direktiv (2003/98/EG) om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn  
 (PSI- 
 direktivet)166. 
  
 Direktivet innehåller en uppsättning minimiregler för vidareutnyttjande av handlingar som finns hos myndigheter och vissa andra organ. Syftet med direktivet är att skapa förutsättningar för en europeisk informationsmarknad genom att genomföra ett minimum av harmonisering och anta en allmän ram för villkor för vidareutnyttjande av handlingar som produceras inom den offentliga förvaltningen. Direktivet skulle vara genomfört i medlemsstaterna den 1 juli 2005. Direktivet genomfördes delvis genom förordningen (2008:31) om villkor vid vidareutnyttjande av information från statliga myndigheter. 
 I propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) föreslogs en lag om vidareutnytt- jande av handlingar från den offentliga förvaltningen. Genom lagen (2010:566) om vidarenyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen som gäller från 1 juli 2010 genomförs  
 PSI-direktivet 
  i svensk rätt. 
 Tillgången till handlingar påverkas inte av direktivet utan regle- ras av medlemsstaternas nationella lagstiftning. Detsamma gäller bestämmelser om när det är tillåtet att vidareutnyttja handlingar. Nationella integritetsskyddsbestämmelser påverkas inte heller av direktivet. Dessutom ska de skyldigheter som åläggs enligt direkti- vet inte tillämpas om de är oförenliga med bestämmelser i interna- tionella överenskommelser om skydd för immateriella rättigheter. Vidare ska direktivet inte påverka immateriella rättigheter som innehas av tredje man. 
  
 66  
 EGT L 345, 31.12.2003, s. 90, Celex 32003L0098. 
 234 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 14 
  
 Lagen om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen omfattar inte för handlingar hos utbildnings- och forskningsinstitutioner eller kulturinstitutioner. 
 Exempel på offentlig information för vidareutnyttjande 
 Information som samlas in eller framställs av myndigheter har ofta användningsområden utanför den offentliga förvaltningen där den kan vidareutnyttjas. Det finns flera exempel på information hos myndigheter som kan användas kommersiellt. Väderinformation kan t.ex. användas för kommersiella vädertjänster och kart- information och annan geografisk information kan användas för t.ex.  
 GPS-tjänster. 
  Ytterligare ett exempel är den officiella stati- stiken. Offentlig information från svenska myndigheter vidareut- nyttjas sedan länge i betydande omfattning för såväl kommersiella som ideella ändamål. Eftersom svenska myndigheter har betydande informationstillgångar av hög kvalitet i elektronisk form är poten- tialen för vidareutnyttjande stor. 
 Självkostnad och avgifter för tillhandahållande av handlingar 
  
 PSI-direktivet 
  utgår från att myndigheterna enligt nationell rätt kan ta ut avgifter för vidareutnyttjande av handlingar. För de svenska statliga myndigheterna finns bestämmelser om avgifter för tillgång till handlingar i avgiftsförordningen och i andra författningar. Där- utöver finns i åtskilliga fall särskilda bemyndiganden att ta ut avgifter 
 I lagen (2010:566) om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen berörs avgiftsbegreppet i följande paragrafer. 
 Avgifter 
  
 7 §  
 Om en myndighet får ta ut avgifter för vidareutnyttjande, får de samlade intäkterna från sådana avgifter tillsammans med de sam- lade intäkterna från avgifter för handlingar som myndigheten till- handahåller inte överstiga de totala kostnaderna för insamling, framställning, reproduktion och spridning av handlingarna, inklu- sive en rimlig avkastning på investeringar. 
 235 
  
 Bilaga 14 
  
 SOU 2010:62 
  
 Övriga villkor 
  
 8 §  
 Villkor för vidareutnyttjande ska vara relevanta och icke- diskriminerande för jämförbara kategorier av vidareutnyttjande. Villkoren får inte i onödan begränsa möjligheterna till vidareut- nyttjande. 
  
 9 §  
 Om en myndighet vidareutnyttjar handlingar i sin affärsverk- samhet ska samma avgifter och andra villkor för tillhandahållande av handlingarna tillämpas för denna verksamhet som för andra som vidareutnyttjar handlingar. 
 Information om villkor 
  
 11 §  
 En myndighet ska informera om avgifter och andra villkor för vidareutnyttjandet. Denna information ska lämnas elektroniskt om det är möjligt och lämpligt. 
 Myndigheten ska på begäran ange beräkningsgrunden för avgif- terna. 
 Lagen kräver att myndigheter ska kunna ange beräkningsgrunderna för de avgifter som tas ut för att lämna ut offentlig information för vidareutnyttjande. 
 Sättet att beräkna avgifter utifrån självkostnadsprincipen måste klargöras både vad gäller myndigheter, kommuner och landsting. Grunderna för självkostnadsberäkningarna kan vara olika inom förvaltningen. I delegationens arbete med att främja och samordna myndigheternas arbete för förbättra förutsättningarna för vidare- utnyttjande av information ska delegationen samråda med Ekonomistyrningsverket (ESV) och Statskontoret samt på lämpligt sätt med andra aktörer. För att ensa begrepp och synsätt samt klarlägga sättet att beräkna självkostnad kommer delegationen att föra dialog med ESV och Statskontoret och i nästa betänkande återkomma till frågan. 
 236 
 Bilaga 15 
 Beskrivning –  
 EU-samarbetet 
  och det internationella arbetet 
  
 EU-direktiv 
  
 De är framförallt fyra  
 EU-direktiv 
  som har allmän betydelse för  
 e-förvaltningen 
  i Sverige. Direktiven redovisas kortfattat nedan. Det finns omfattande unionslagstiftning i övrigt som påverkar svensk  
 e-förvaltning, 
  men som inte behandlas i detta betänkande. 
 Tjänstedirektivet 
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden, Tjänste- direktivet, har som syfte att skapa en gemensam marknad för tjänster. Tjänstedirektivet har i svensk rätt genomförts i huvudsak genom lagen (2009:1079) om tjänster på den inre marknaden. I förarbetena till lagen (prop. 2008/09:187) anges att det är viktigt att utvecklingen av en kontaktpunkt för tjänster är förenlig med den långsiktiga  
 e-förvaltningsinriktningen 
  och  
 E-delegationens 
  arbete. 
  
 PSI-direktivet 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG av den 17 november 2003 om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn,  
 PSI-direktivet, 
  har till syfte att myndigheter ska främja vidareutnyttjande av offentlig information och därigenom bidra till informationsmarknadens utveckling. Direktivet har i svensk rätt genomförts framförallt genom Lag (2010:566) om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen 
 237 
  
 Bilaga 15 
  
 SOU 2010:62 
  
 som trädde i kraft 1 juli 2010 och därmed anses  
 PSI-direktivet 
  vara genomfört i svensk rätt. 
 Inspiredirektivet 
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG av den 14 mars 2007 om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen, Inspiredirektivet, syftar till att inrätta en europagemensam infrastruktur och gemensamma bestämmelser som rör utbyte, delning, tillgång och utnyttjande av offentliga rumsliga data och datatjänster som har förmåga att samverka. Informationen ska vara avsedd att användas för gemenskapens miljöpolitik samt för politik och verksamheter som kan påverka miljön. Infrastruktur definieras i direktivet som metadata, rumsliga datamängder och tjänster, nättjänster och nätteknik, avtal om delning, tillgång och utnyttjande samt mekanismer, processer och förfaranden för samordning och övervakning. En handlingsplan för genomförande av direktivet i svensk rätt har tagits fram i samver- kansprojektet  
 Geodata  
 (Lantmäteriet, diarienummer  
 505-2009/374). 
  
 Dataskyddsdirektivet 
 Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, Dataskyddsdirektivet, har till syfte att skydda fysiska personers grundläggande fri- och rättigheter, särskilt rätten till privatliv, i samband med behandling av personuppgifter. Direktivet är tillämpligt på sådan behandling av personuppgifter som helt eller delvis företas på automatisk väg liksom på manuell behandling av personuppgifter som ingår i eller kommer att ingå i ett register. I direktivet finns bl.a. generella regler om vilka krav som ställs vid behandling av personuppgifter, när sådan behandling är tillåten, information till den registrerade, rättelse av personuppgifter och säkerheten vid behandlingen. Direktivet innehåller bl.a. de s.k. ändamåls- och finalitetsprinciperna enligt vilka personuppgifter endast får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berätti- gade ändamål. Senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Direktivet har i Sverige genomförts 
 238 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 15 
  
 genom personuppgiftslagen (1998:204), men även genom författ- ningar som reglerar behandling av personuppgifter inom särskilda verksamhetsområden. 
  
 EU-kommissionens 
  handlingsplaner 
 Handlingsplan för  
 e-förvaltning 
  
 EU-kommissionens 
  handlingsplan för  
 e-förvaltning 
  inom ramen för initiativet i2010 [KOM(2006) 173] antogs 2006 i syfte att påskynda utveckling av  
 e-tjänster 
  som är till nytta för alla. Hand- lingsplanen för  
 e-förvaltningen 
  slår fast att fram till 2010 ska 
  
 ingen lämnas utanför 
 : bättre inkludering med stöd av  
 e-förvalt- 
  ning så att privatpersoner kan dra nytta av säkra, innovativa tjänster enkelt tillgängliga för alla, 
  
 effektivitet och nytta vara en realitet 
  
 : betydligt högre användar- tillfredsställelse, transparens och ansvarstagande samt lättare administrativ börda och effektivitetsvinster, 
  
 verkningsfulla nyckeltjänster för privatpersoner och företag realise- ras 
  
 : 100 procent av de offentliga upphandlingarna ska vara elektroniskt tillgängliga och minst 50 procent av offentliga upphandlingar över tröskelvärdet genomförs elektroniskt, 
  
 de avgörande förutsättningarna vara på plats 
  
 : möjliggör för privatpersoner och företag att få del av praktisk, säker, samordnad och tillförlitlig tillgång till tjänster i Europa, och 
  
 deltagande och demokratiskt beslutsfattande stärkas 
  
 : använd verk- tyg för effektiv allmän debatt och deltagande i demokratiskt beslutsfattande. 
  
 Arbete pågår nu inom kommissionen med att ta fram en ny hand- lingsplan för tiden fram till 2015. Utgångspunkten för arbetet är den ministerdeklaration om  
 e-förvaltning 
  som antogs den 18 november 2009 i Malmö under det svenska ordförandeskapet i EU. I deklarationen slås fast att prioriterade områden fram till 2015 är att 
  
 privatpersoner och företag stöds av  
  
 e-förvaltningstjänster 
  som är anpassade utifrån användarens behov och utvecklade i sam- 
 239 
  
 Bilaga 15 
  
 SOU 2010:62 
  
 arbete med tredje parter liksom av utökad tillgång till offentlig information, förbättrad transparens och verksamma medel för att involvera berörda parter i processen, 
  
 rörligheten inom EU är återinrättad genom gränsöverskridande  
  
 e-förvaltningstjänster 
  för att starta och bedriva affärsverksamhet samt för att studera, arbeta, bo och pensionera sig varsomhelst inom EU, 
  
 effektivitet och nytta görs möjligt genom kontinuerliga åtgärder för tillämpning av  
  
 e-förvaltning 
  för att minska den administra- tiva bördan, förbättra organisatoriska processer och stödja en hållbar, koldioxidsnål ekonomi, och 
  
 implementeringen av de prioriterade områdena görs möjligt genom nödvändiga nyckelinsatser och rättsliga och tekniska förutsättningar. 
  
 Enligt ministerdeklarationen ska alla nödvändiga åtgärder vidtas för att nå målen med deklarationen och för att se till att nationella strategier och handlingsplaner reflekterar deklarationens priorite- ringar. I ministerdeklarationen föreslås också att en koordinerings- grupp etableras för att följa arbetet med den handlingsplan som kommissionen ska ta fram. 
 Handlingsplan för  
 e-signaturer 
  och  
 e-legitimation 
  
 EU-kommissionen 
  har tagit fram en handlingsplan för bättre  
 e-signaturer 
  och  
 e-legitimation 
  för att förenkla tillhandahållandet av gränsöverskridande offentliga tjänster på den inre marknaden [KOM(2008) 798]. Handlingsplanen innehåller åtgärder på över- siktlig nivå för att förbättra den gränsöverskridande driftskompati- biliteten för  
 e-signaturer 
  och  
 e-legitimation. 
  
 Handlingsplan för IPv6 
  
 EU-kommissionen 
  har antagit en handlingsplan för införandet av version 6 av Internetprotokollet (IPv6) i Europa [KOM(2008) 313]. Enligt kommissionen bör EU sätta upp som mål att IPv6 ska införas senast 2010 och att minst 25 procent av användarna bör kunna koppla upp sig mot  
 IPv6-Internet 
  och nå sina viktigaste 
 240 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 15 
  
 leverantörer av innehåll och tjänster utan att märka någon större skillnad jämfört med IPv4. Enligt handlingsplanen kommer kommissionen tillsammans med medlemsstaterna verka för att främja införande av IPv6 på offentliga sektorns webbplatser. 
 Europarådets rekommendationer 
 Rekommendation om  
 e-förvaltning 
  
 Europarådets rekommendation om elektronisk förvaltning  
 (e-förvaltning) 
  [Rec(2004) 15] från 2004 är avsedd att utgöra stöd för medlemsländerna vid framtagande av strategier för  
 e-förvaltning. 
  Den behandlar principer som berör bl.a. tillgänglig- het, inkludering, behov, användbarhet, förtroende, effektivitet och interoperabilitet genom öppna standarder samt öppna källkods- lösningar.  
 E-tjänster 
  behandlas i ett särskilt avsnitt. I det föreskrivs att när offentliga organ tillhandahåller offentlig information och tjänster med stöd av informationsteknologi bör 
  
 det vara tydligt vilken information och vilka tjänster som är till- gänglig/a samt hur och var den/de kan hittas, 
  
 e-tjänsterna 
  
  kunna anpassas av användarna med hänsyn till deras behov, 
  
 informationen vara korrekt, autentisk och uppdaterad samt tjänsterna vara säkra, 
  
 informationen och tjänsterna vara så lätt/a att förstå som möj- ligt med hänsyn till innehåll, sammanhang och presentation, 
  
 tjänsternas utseende ( 
  
 interface 
 ) och presentationen av infor- mationen av olika offentliga organ vara harmoniserad, 
  
 jämn tjänstekvalité och en sömlös tjänst över flera tjänste- områden och tillgångssätt, vare sig det är traditionella kanaler eller informationsteknologi, tillförsäkras, och 
  
 kompetent rådgivning för användare av  
  
 e-tjänster 
  som är anpas- sad efter användarnas olika karaktäristika tillhandahållas. 
 I ett bifogat memorandum finns förklaringar till rekommenda- tionen och i vissa fall exempel från verkligheten. I memorandumet står bl.a. att sättet för att tillhandahålla användaranpassade tjänster är att aktivt söka engagemang och deltagande från användare i utformningen av  
 e-tjänsten 
  och att användartester bör vara en viktig fas i utvecklingen av nya  
 e-tjänster. 
  Singapore, Hongkong, 
 241 
  
 Bilaga 15 
  
 SOU 2010:62 
  
 Kanada och Australien anges som exempel på länder vilka till- handahåller  
 e-tjänster 
  på ett sätt som reflekterar användarnas behov snarare än den funktionella strukturen av den offentliga förvalt- ningen. 
 Rekommendation om  
 e-demokrati 
  
 Europarådet har antagit en rekommendation om elektronisk demokrati  
 (e-demokrati 
 ) 
  
 [CM/Rec (2009)1]. Enligt de principer om  
 e-demokrati 
  som redovisas i ett appendix till rekommen- dationen är det huvudsakliga syftet med  
 e-demokrati 
  att vara ett elektroniskt stöd för demokratin. Vidare anges att  
 e-demokrati 
  omfattar framförallt sektorerna  
 e-parlament, 
 e-lagstiftning, 
 e-rätts- 
  väsende,  
 e-medling, 
 e-miljö, 
 e-val, 
 e-folkomröstning, 
 e-initiativ, 
 e-röstning, 
 e-samråd, 
 e-hemställan, 
 e-kampanj, 
 e-omröstning 
  och  
 e-kartläggning. 
  
 I de fall delegationen enligt direktivet ska beakta den utveckling som sker inom området  
 e-demokrati 
  kommer den att utgå från ovanstående definition av begreppet. 
 Rekommendation om interoperabilitet 
 Europarådet har utfärdat en rekommendation om interoperabilitet av informationssystem inom rättsväsendet [Rec (2003)14E]. I rekommendation anges bl.a. vad som bör beaktas i en strategi för informationsteknologi inom rättsväsendet. 
  
 ISA-programmet 
  inom EU 
 Genom ett gemensamt beslut (922/2009/EG) av Europarlamentet och rådet den 16 september 2009 om lösningar för att uppnå inter- operabilitet mellan europeiska offentliga förvaltningar inrättades programmet ISA ( 
 Interoperability Solutions for European Public Administrations 
 ).  
 ISA-programmet 
  påbörjades den 1 januari 2010 och ersatte därmed  
 IDABC-programmen 
  ( 
 Interoperable Delivery of European eGovernment Services to public Administrations, Business and Citizens 
 ).  
 ISA-programmet 
  sträcker sig fram till 2015. Syftet är att stödja samarbetet mellan europeiska offentliga förvaltningar genom att underlätta en effektiv gräns- och sektorsöverskridande 
 242 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 15 
  
 elektronisk samverkan mellan sådana förvaltningar för att kunna tillhandahålla elektroniska offentliga tjänster som stöder genom- förandet av gemenskapens politik och verksamheter. 
  
 ISA-programmet 
  ska stödja och främja 
  
 a) 
  
 inrättande och förbättringar av gemensamma ramar som stöder gräns- och sektorsöverskridande interoperabilitet, 
  
 b) 
  
 bedömning av konsekvenserna av informations- och kommuni- kationsteknik (IKT) av föreslagen eller antagen gemen- skapslagstiftning liksom planering för att införa  
  
 IKT-system 
  till stöd för genomförandet av gemenskapslagstiftningen, 
  
 c) 
  
 drift och förbättringar av befintliga gemensamma tjänster liksom inrättande, industrialisering, drift och förbättringar av nya gemensamma tjänster, inklusive interoperabiliteten mellan infrastrukturer för kryptering med öppen nyckel (PKI), och 
  
 d) 
  
 förbättringar av befintliga återanvändningsbara allmänna verk- tyg liksom inrättande, tillhandahållande och förbättringar av nya återanvändningsbara allmänna verktyg. 
  
 I genomförandet av  
 ISA-programmet 
  ska  
 EU-kommissionen 
  biträ- das av kommittén för interoperabilitetslösningar mellan europeiska offentliga förvaltningar  
 (ISA-kommittén). 
  Delegationen bidrar i detta arbete med representanter i de nybildade arbetsgrupper som leds av  
 ISA-kommittén. 
  Arbetsgrupperna kommer att driva aktivi- teter och projekt inom följande områden: 
  
 Trusted information exchange 
  
 Interoperability and architecture 
  
 Exchange of best practice 
  
 Internationella  
 e-förvaltningsprojekt 
  
 Delegationen ska koordinera den svenska medverkan i strategiska  
 e-förvaltningsprojekt 
  inom framförallt  
 EU-samarbetet. 
  Nedan redovisas strategiska internationella  
 e-förvaltningsprojekt 
  som delegationen följer i det här skedet. 
 243 
  
 Bilaga 15 
  
 SOU 2010:62 
  
 STORK 
 Det storskaliga paneuropeiska projektet STORK ( 
 Secure Identity Across Borders Linked)  
 syftar till att etablera en europeisk sam- verkansplattform för elektronisk identifiering som gör det möjligt att använda nationella elektroniska legitimationer för identifiering i ett annat europeiskt land. För närvarande bedrivas flera pilotverk- samheter som bygger på de principer som har utvecklats i STORK- projektet. Sverige genom Skatteverket deltar i ett pilotprojekt som ska göra det möjligt för privatpersoner att delge adressändringar mellan medlemsstaterna. 
  
 Projektslut 
 : 
  
 Maj 2011 
  
 Svensk medverkan: 
  
 Skatteverket 
  
 Webbplats: 
  
 www.eid-stork.eu 
  
 PEPPOL 
 Visionen med projektet PEPPOL ( 
 Pan European Public Procure- ment Online 
 ) är att alla företag inom EU ska kunna kommunicera elektroniskt med alla  
 EU-institutioner 
  för hela inköpsprocessen. Syftet med projektet är att etablera en paneuropeisk pilotlösning som i samverkan med existerande nationella system stödjer en samverkande offentlig elektronisk hantering av hela inköpsproces- sen i EU. 
  
 Projektslut: 
  
 November 2011 
  
 Svensk medverkan: 
  
 Ekonomistyrningsverket 
  
 Webbplats: 
  
 www.peppol.eu 
  
 SPOCS 
  
 Projektet SPOCS ( 
 Simple Procedures Online for  
 Cross-border 
  Services 
 ) är ett pilotprojekt som lanserats av  
  
 EU-kommissionen 
  
  i syfte att undanröja administrativa hinder som europeiska företag möter när de vill erbjuda sina tjänster i ett annat land. Projektet kommer att genomföras i olika faser. Utveckling av allmänna specifikationer och lösningar för  
  
 e-tjänster, 
  
  så som teknisk och semantisk interoperabilitet samt  
  
 e-dokument, 
  
  kommer att priorite- ras. 
  
 244 
 SOU 2010:62 Bilaga 15 
  
 Projektslut: 
  
 Ej fastställt 
  
 Svensk medverkan: 
  
 Tillväxtverket 
  
 Webbplats: 
  
 www.eu-spocs.eu 
  
 eJustice 
  
 E-juridikprojektet 
  är ett arbete för att på europeisk nivå utveckla användningen av informations- och kommunikationsteknik inom juridiken, framför allt genom att skapa en europeisk  
 e-juridikportal 
  på Internet. Syftet med arbetet är att förbättra medborgarnas till- gång till rättsväsendet genom att göra det enklare att söka infor- mation samt rationalisera och förenkla rättsliga förfaranden. 
  
 Projektslut: 
  
 2013 
  
 Svensk medverkan: 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Webbplats: 
  
 https://e-justice.europa.eu/home.do 
  
 MilesDet övergripande målet med projektet EESSI ( 
 Electronic Exchange of Social Security Information 
 ) är att effektivisera samordningen av social- och arbetslöshetsförsäkringarna så att den fria rörligheten för arbetstagare underlättas till nytta både för den enskilde och för arbetsgivare. Projektet sätter upp en paneuropeisk infrastruktur för elektroniskt informationsutbyte mellan myndigheter på socialför- säkrings- och arbetsmarknadsområdet. Infrastrukturen ska vara färdig under 2011. Från och med den 1 maj 2012 ska allt informa- tionsutbyte ske elektroniskt. Den nationella delen av den gemen- samma infrastrukturen, den s.k. kontaktpunkten, sätts i Sverige upp av Försäkringskassan. Övriga svenska myndigheter/organisa- tioner som berörs är Pensionsmyndigheten, Arbetsförmedlingen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och arbetslöshets- kassorna. 
  
 Projektslut: 
  
 April 2012 
  
 Svensk medverkan: 
  
 Försäkringskassan 
  
 Webbplats: 
  
 Cruz 
  
 245 
  
 Bilaga 15 
  
 SOU 2010:62 
  
 epSOS 
 EU kommissionen beslutade år 2007 att godkänna förslaget till projektplan för projektet Smart Open Services for European Patients, epSOS. Det övergripande syftet är att utveckla en funktionell modell och  
 IT-infrastruktur 
  som gör det möjligt att skapa säker åtkomst till patienters kliniska information, med särskilt fokus på en basal patientöversikt och eRecept, mellan de europeiska sjukvårdssystemen. 
 Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) har ansvaret för projektkoordinationen av epSOS och har även, tillsammans med Socialdepartementet ansvar för det svenska deltagandet i projektet. 
 Svensk medverkan:  
 SKL 
  
 Webbplats:  
 http://www.epSOS.eu 
 246 
 Bilaga 16 
 Sammanfattning av delegationens remissyttranden 
 Leveransplikt för elektroniska dokument (Ds 2009:61) 
  
 E-delegationen 
  har den 21 december 2009 lämnat synpunkter på departementspromemorian Leveransplikt för elektroniska doku- ment (Ds 2009:61). 
 Delegationen har granskat förslagen utifrån de perspektiv som är relevanta med hänsyn till delegationens uppdrag. Ur allmän synvinkel är delegationen positiv till en författningsreglering som leder till att det långsiktiga digitala bevarandet stärks. Delegationen anser dock att en reglering principiellt sett bör utgå från en rätt för Kungl. biblioteket att kräva in visst material i elektronisk form i stället för att ålägga enskilda och offentliga organ en vidsträckt skyldighet att lämna pliktexemplar av materialet. Det är vidare av stor vikt att en reglering av denna karaktär innehåller ett starkt skydd för den personliga integriteten. 
 Sammanfattning 
 Delegationen anser att den föreslagna nya lagen innehåller brister i fråga om tydlighet och rättssäkerhet. Lagen bör inledningsvis inne- hålla bestämmelser som beskriver syftet med regleringen. Vidare bör lagens tillämpningsområde framgå tydligt och knyta an till bestämmelserna i yttrandefrihetsgrundlagen. Det finns risk för att den föreslagna definitionen av begreppet elektroniskt dokument (1 §) skapar oklarhet eftersom det har annan innebörd i annan lagstiftning. Av bl.a. rättssäkerhetsskäl bör även begreppet nätverk (2 §) definieras. 
 Delegationen är tveksam till att det i lagen (10 §) regleras att ett pliktexemplar ska lämnas på en databärare och ställer sig frågande 
 247 
  
 Bilaga 16 
  
 SOU 2010:62 
  
 till om det förfarandet för att lämna pliktexemplar ska utgöra huvudregeln. 
 Delegationen ifrågasätter i sig behovet av vite (13 §) som en sanktion för att uppnå det avsedda syftet med lagen. 
 En bestämmelse till skydd för den personliga integriteten bör uttryckligen ange vem som berörs av förbudet mot att samtidigt söka igenom flera elektroniska dokument och tydligt beskriva vad som är förbjudet. Ett förbud bör dessutom vara förenat med en sanktion vid överträdelse av bestämmelsen. 
 Se medborgarna  
 -  
 för bättre offentlig service (SOU 2009:92) 
  
 E-delegationen 
  har den 15 april 2010 lämnat synpunkter på  
 Se medborgarna  
  
 - 
  
 för 
  
  bättre offentlig service  
 (SOU 2009:92). 
 Delegationen valde att kommentera utredningens förslag som berör delegationen på området teknikstödd service (avsnitt 5). Delegationen avstyrkte de förslag där delegationen skulle vara delaktiga i teknik- eller stödsystem till servicecentrum. 
 Sammanfattning 
 Delegationen tillstyrker utredningens förslag om att en robust och enkel  
 e-legitimation 
  bör utvecklas och att Min sida blir ett prioriterat utvecklingsprojekt för delegationen. 
 Delegationen avstyrker att Arbetsförmedlingen knyts till försöksverksamhet med gemensamma administrativa verksamhets- stöd på  
 e-området 
  eftersom det rör sig om teknikstödd distans- service och inte personal- eller ekonomiadministration. Delega- tionen avstyrker förslaget att Arbetsförmedlingen ges i uppdrag att i samråd med  
 E-delegationen 
  inventera vilket teknik- och system- stöd som personalen vid servicecentrumen behöver ha. 
 Delegationen avstyrker även att delegationen borde utreda och lämna förslag till hur en telefontjänst med ett nationellt telefon- nummer för offentlig service ska utformas. Delegationen anser dessutom att om en kampanj för att främja medborgarnas använd- ning av  
 e-tjänster 
  ska genomföras, bör ansvaret för att sprida information om olika  
 e-tjänster 
  främst ligga på myndigheterna 
 248 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 16 
  
 eftersom de har de direkta kontakterna med medborgarna och företagen. 
 Allmänna handlingar i elektronisk form – offentlighet och integritet (SOU 2010:4) 
  
 E-delegationen 
  har den 18 juni 2010 lämnat synpunkter på  
 E-offentlighetskommitténs 
  betänkande Allmänna handlingar i elektronisk form – offentlighet och integritet (SOU 2010:4). 
  
 E-delegationen 
  välkomnande förslaget i stort men ansåg bl.a. att utlämnande i elektronisk form inte skulle bli tillräckligt reglerat när det gällde personuppgifter. I sammanhanget erinrade delegationen om vikten av att en allmän översyn av gällande registerförfattningar genomförs. 
 Sammanfattning 
  
 E-delegationen 
  (Fi 2009:01) välkomnar förslagen i stort men har synpunkter i vissa delar. 
 Förslaget om utlämnande i elektronisk form blir, enligt delega- tionens uppfattning, inte tillräckligt reglerat när det gäller behand- ling av personuppgifter, vilket kan äventyra förslaget i sin helhet. 
 Delegationen anser att frågan om hur den s.k. finalitetsprincipen förhåller sig till lagförslaget om utlämnande i elektronisk form, som går utöver den grundlagsskyddade rätten att få ut allmänna handlingar i form av utskrift, bör kommenteras i det fortsatta lagstiftningsarbetet. 
 Förutsättningarna för avgiftsuttag vid utlämnande av allmänna handlingar i elektronisk form bör, enligt delegationens mening, ses över. 
 Vidare lämnas synpunkter om vikten att tillmötesgå en begäran om utlämnande i visst format samt det angelägna att det sker en allmän översyn av gällande registerförfattningar och begreppsbild- ningen på området. 
 249 
  
 Bilaga 16 
  
 SOU 2010:62 
  
 Utredning om hur länsstyrelsernas interna administrativa verksamhet kan organiseras (Fi2009/6991) 
  
 E-delegationen 
  har den 9 augusti 2010 lämnat synpunkter på Utredningen om hur länsstyrelsernas interna administrativa verk- samhet kan organiseras (Fi 2009/6991). 
  
 E-delegationen 
  avstyrker utredningens förslag och anför att det i stället finns möjlighet för länsstyrelser att t.ex. via en nämnd- myndighetslösning ansluta sig till de gemensamma administrativa verksamhetsstöd som  
 e-delegationen 
  föreslår i sitt första betän- kande (SOU 2009:86). 
 Sammanfattning 
  
 E-delegationen 
  avstyrker utredningen förslag att inrätta en admi- nistrativ stödmyndighet, Länsstyrelsernas servicemyndighet. 
 Delegationen anser att förslaget med en servicemyndighet begränsar möjligheterna till att hitta flexibla lösningsalternativ och hindrar en koppling till det förändringsarbete som påbörjats inom  
 e-förvaltningsområdet. 
  Volymen på de  
 IT-, 
  löne- och  
 EA-uppgifter 
  som myndigheten ska utföra är för liten för att skapa tillräckliga effektivitetsvinster. 
 Delegationen förordar en lösning där det inrättas ett Länsstyrel- sernas administrativa råd i form av en nämndmyndighet. Nämnden ska meddela administrativa verkställighetsföreskrifter och ge admi- nistrativt stöd och service till länsstyrelserna samt inneha strate- giska beställar- och samordningsfunktioner samt viss administrativ specialistkompetens. Nämndens uppgift bör bestå i att samordna och beställa administrativa stödtjänster inom främst  
 EA-, 
 IT-, 
  HR- området. En nämndmyndighetslösning skapar flexibilitet för fram- tida alternativa lösningar. 
 250 
 Bilaga 17 
 Kommittédirektiv 
  
 En myndighet för samordning av elektronisk 
  
 Dir. 
  
 identifiering och signering 
  
 2010:69 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 17 juni 2010 
 Sammanfattning 
 En särskild utredare ska förbereda och genomföra bildandet av en nämndmyndighet för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering  
 (e-legitimationer). 
  Nämnden ska ha Skatteverket som värdmyndighet. 
 Utredaren ska bl.a. besluta om nämndens närmare organisation och arbetssätt samt lämna förslag till författningsreglering. 
 Nämnden ska kunna inleda sin verksamhet den 1 januari 2011. Uppdraget gäller med förbehåll för riksdagens beslut i de delar det behövs. 
 Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 december 2010. 
 Bakgrund 
 Nuvarande system för elektronisk identifiering och signering 
 För många  
 e-tjänster 
  som statliga myndigheter och kommuner tillhandahåller behöver motparten identifieras elektroniskt på ett säkert sätt. Det behövs också metoder för att signera handlingar elektroniskt, så att det kan avgöras vem handlingen härrör från och att den inte förvanskats. Tillgång till säkra metoder för elektronisk identifiering och signering är därför en grundförutsättning för utveckling av  
 e-tjänster 
  i förvaltningen och en del av en gemensam infrastruktur för  
 e-förvaltning. 
  
 Statens och kommunernas användning av metoder för identifie- ring och signering i samband med  
 e-tjänster 
  bygger på samordnade ramavtalsupphandlingar. Kammarkollegiet genomför ramavtals- 
 251 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:62 
  
 upphandlingar, från vilka statliga myndigheter och anslutna kommuner kan göra avrop. Nuvarande ramavtal (Eid 2008) löper ut den 30 juni 2011 och kan förlängas till den 30 juni 2012. Ett leveransavtal som upprättas efter avrop på befintliga ramavtal kan ha samma avtalslängd som det ursprungliga ramavtalets avtals- period. Ett avrop från nuvarande ramavtal (Eid 2008) kan således ske senast den 30 juni 2012 och gälla under fyra år, som längst till den 30 juni 2016. 
 Det nuvarande systemet med ramavtalsupphandlingar av ett fåtal tjänsteleverantörer har varit utformat i första hand för att få till stånd en snabb utveckling av  
 e-tjänster. 
  En förutsättning har därför bl.a. varit att tjänsteleverantörerna har ett stort antal redan identifierade kunder. 
 Det nuvarande systemet, som används av ett antal myndigheter och kommuner, har utsatts för viss kritik. Det har framförts att debiteringssystemet leder till höga kostnader för vissa små myndigheter och kommuner samt att kostnaderna är oförutsäg- bara. Myndigheter har också anfört att det är komplicerat att sluta avtal med flera leverantörer, vilket krävs om  
 e-tjänster 
  ska kunna tillhandahållas oavsett vilken  
 e-legitimation 
  den enskilde använder. Systemet har också skapat svårigheter för nya aktörer att få tillträde till marknaden genom att ett fåtal leverantörer valts ut genom ramavtal. De tekniska lösningarna har också kritiserats för bristande användarvänlighet och tillgänglighet. 
 I lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer finns bestämmelser om säkra anordningar för signaturframställning, om kvalificerade certifikat för elektroniska signaturer och om utfär- dande av sådana certifikat. Post- och telestyrelsen utövar enligt lagen tillsyn över utfärdare av kvalificerade certifikat till allmän- heten. I dag finns en certifikatutfärdare anmäld. 
  
 E-delegationens 
  förslag 
  
 E-delegationen 
  har i sitt delbetänkande Strategi för myndigheter- nas arbete med  
 e-förvaltning 
  (SOU 2009:86) lämnat förslag till hur förvaltningens framtida arbete med  
 e-legitimationer 
  kan organise- ras. Delegationens förslag har sin utgångspunkt i de förslag som redovisas i en rapport från dåvarande Verket för förvaltnings- utveckling, Verva, Slutrapport om säkert elektroniskt informa- 
 252 
 SOU 2010:62 Bilaga 17 
 tionsutbyte och säker hantering av elektroniska handlingar (Rapport 2008:12). 
 Delegationen föreslår att det inrättas en nämnd med uppgift att fastställa gemensamma krav för myndigheternas användning av e- legitimationer. Nämnden föreslås också få ansvar för att säkerställa att förvaltningen har tillgång till tjänster för elektronisk identifie- ring och signering samt s.k. identitetsintyg. Enligt förslaget ska samordningsfunktionen också tillhandahålla en identitetsintygs- tjänst till myndigheter och kommuner om det behövs. Delega- tionen föreslår att nämnden inrättas i form av ett särskilt besluts- organ inom Skatteverket. Förslaget syftar till att förenkla för medborgare och företag, att underlätta för myndigheterna och att öppna för fler leverantörer. 
 Riksrevisionens iakttagelser 
 I rapporten  
 E-legitimation 
  – en underutnyttjad resurs (RiR 2009:19) har Riksrevisionen granskat om systemet för  
 e-legitima- 
  tion är rättssäkert, tillgängligt, kostnadseffektivt och teknikneutralt samt om regeringen och ansvariga myndigheter har agerat i enlighet med riksdagens intentioner på området. Riksrevisionens bedöm- ning är att systemet för  
 e-legitimationer 
  har haft en positiv effekt på utvecklingen av  
 e-förvaltningen 
  och att det till stora delar upp- fyller de krav på rättssäkerhet, tillgänglighet, kostnadseffektivitet och teknikneutralitet som riksdagen har uttalat. I rapporten fram- hålls dock mindre brister i nämnda avseenden. Riksrevisionen anför att  
 E-delegationens 
  förslag i delbetänkandet Wood för myndig- heternas arbete med  
 e-förvaltning 
  (SOU 2009:86) innebär att flera av de påpekade bristerna skulle kunna avhjälpas genom att reger- ingen och myndigheterna får förutsättningar för att få till stånd den styrning och uppföljning som krävs för att tillgodose riksdagens önskemål om ökad rättssäkerhet, användbarhet och teknik- neutralitet. 
 2010 års förvaltningspolitiska proposition 
  
 Regeringen har i propositionen  
 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt  
 gjort bedömningen att statens långsiktiga försörjning av elektroniska legitimationer bör bygga på lösningar 
  
 253 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:62 
  
 som utvecklas av marknaden (prop. 2009/10:175 s. 70 f.). De bör uppfylla krav på hög säkerhet och tillgänglighet samt teknisk samverkansförmåga. Regeringen uttalade vidare att hanteringen av  
 e-legitimationer 
  bör samordnas och styras i större utsträckning än hittills. 
 Uppdrag att inordna inköpsverksamheter inom den statliga inköpssamordningen 
 Regeringen har den 6 maj 2010 uppdragit åt Kammarkollegiet att förbereda och genomföra inordnandet av upphandlingsverksam- heterna som sker genom ramavtal och som avser statlig inköps- samordning vid vissa myndigheter (dnr Fi2010/2733). Uppdraget ska vara genomfört senast den 1 januari 2011. 
 En myndighet för samordning av elektronisk identifiering och signering 
 Behovet av en myndighet 
 Tillgång till säkra och effektiva metoder för elektronisk signering och identifiering är en förutsättning för utvecklingen av nya och mer avancerade  
 e-tjänster 
  hos myndigheter och kommuner. Den lösning för samordning av hanteringen av elektronisk identifiering och signering, som  
 E-delegationen 
  föreslagit, syftar till att samtliga  
 e-legitimationer 
  som uppfyller de uppställda kraven ska kunna användas av medborgare och företag när de använder förvaltning- ens  
 e-tjänster. 
  Lösningen kan också förväntas leda till en effektivi- sering av arbetssätt hos myndigheter och kommuner, bland annat genom att behovet av specialistkompetens vid den enskilda myndigheten eller kommunen bör minska. Detta är viktigt inte minst för små myndigheter och kommuner. 
 Den föreslagna lösningen möjliggör vidare att samtliga leveran- törer som har en lösning som uppfyller de uppställda kraven kan få tillträde till marknaden. En sådan lösning kan därmed förväntas förbättra förutsättningarna för en fungerande konkurrens på marknaden för elektronisk identifiering och signering. Remiss- instanserna stödjer i stort utredningens förslag till förbättring av samordningen genom att inrätta en nämnd. 
 254 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 17 
  
 Regeringen delar uppfattningen att dessa övergripande syften är väsentliga för den fortsatta utvecklingen på området. Regeringen bedömer också, i likhet med ett flertal av de remissinstanser som uttalar sig i frågan, att  
 E-delegationens 
  förslag kan förväntas leda till att dessa syften uppfylls bättre än i dag. Eftersom metoder för elektronisk identifiering och signering är en del av en infrastruktur som är gemensam för statlig och kommunal förvaltning är det enligt regeringens mening rimligt att staten tar ett övergripande ansvar för att en sådan infrastruktur kommer till stånd. Mot denna bakgrund anser regeringen att det bör inrättas en myndighet för samordning av elektronisk identifiering och signering. 
 Syftet med myndigheten 
 Myndighetens verksamhet bör ha följande övergripande syften: 
  
 - 
  
 Privatpersoner och företag ska kunna använda en och samma  
  
 e-legitimation 
  vid nyttjande av alla  
 e-tjänster 
  som tillhandahålls av statliga myndigheter och kommuner. 
  
 - 
  
 Konkurrensen och förutsättningarna för utveckling av nya tjänster för elektronisk identifiering och signering ska för- bättras. 
  
 - 
  
 Myndigheternas och kommunernas kostnader ska minska genom att färre kompetenser och funktioner behöver finnas hos varje organisation när fler funktioner är centralt samordnade eller upphandlas på marknaden. 
  
 Myndighetens uppgifter 
 Myndigheten ska samordna statens och kommunernas arbete med och användning av metoder och tjänster för elektronisk identifie- ring och signering  
 (e-legitimationer) 
  samt, om det behövs, till- handahålla myndigheter och kommuner tjänster inom området. I detta ingår 
  
 - 
  
 att fastställa de krav som ska vara gemensamma för de statliga myndigheternas användning av elektronisk identifiering och signering, och 
  
 - 
  
 att myndigheten ska säkerställa att nödvändiga tjänster och funktioner (t.ex. identitetsintygsgivare, anvisningstjänster samt 
  
 255 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:62 
  
 register över godkända identitetsintygsgivare, anvisningstjänster och  
 e-tjänsteleverantörer) 
  finns tillgängliga för förvaltningen. 
 Även i fortsättningen bör förvaltningen använda sig av tjänster och metoder som utvecklas och tillhandahålls av aktörer på marknaden. I detta sammanhang ska lagen (2007:1091) om offentlig upphand- ling beaktas. Myndigheten ska på lämpligt sätt välja ut och godkänna leverantörer av sådana tjänster. Om det krävs för att säkerställa behovet av nödvändiga tjänster och funktioner ska myndigheten sluta avtal med identitetsintygsgivare och med leverantörer av tjänster för identifiering och signering. Om det är nödvändigt ska myndigheten i egen regi tillhandahålla tjänster för identitetsintyg till anslutna myndigheter. 
 Det är viktigt att myndighetens organisation och verksamhet utformas på ett sådant sätt att goda förutsättningar ges för konkur- rens och för utveckling av tjänster på marknaden. 
 Myndigheten bör därför tillhandahålla tjänster till myndigheter och kommuner endast om det är nödvändigt för att säkerställa förvaltningens tillgång till elektronisk identifiering och signering under de förutsättningar och med de mål som angivits. Utförandet av sådana tjänster bör i normalfallet upphandlas på marknaden. Detta gäller såväl identitetsintygstjänster som tjänster för identifie- ring och signering. Myndigheten ska emellertid inte, om det inte finns särskilda skäl, utföra uppgifter som faller inom den statliga inköpssamordningen som Kammarkollegiet ansvarar för (se även ovannämnda uppdrag till Kammarkollegiet). 
 Utöver dessa löpande uppgifter ska myndigheten ansvara för att på ett övergripande plan följa utvecklingen inom området. Detta avser exempelvis frågor om organisationslegitimationer och anlitande av ombud vid elektroniska kontakter med myndig- heterna. Myndigheten ska följa utvecklingen såväl i Sverige som internationellt när det gäller tekniska och administrativa lösningar för elektronisk identifiering och signering. Myndigheten ska också delta i internationellt samarbete i dessa avseenden. 
 Myndighetens verksamhet ska ge marknaden förutsättningar att utveckla de lösningar som krävs för förvaltningens behov. Verksamheten bör organiseras på ett sådant sätt att myndighetens informationsresurser och tjänster så långt som möjligt kan utgöra utgångspunkt för kommersiella tjänster. 
 256 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 17 
  
 Myndighetens organisation 
 Elektronisk identifiering och signering är centrala funktioner för  
 e-förvaltningen 
  och för samhället i övrigt. Det är viktigt att myndigheten har ett högt förtroende och en hög legitimitet i hela den offentliga förvaltningen och hos näringslivet. Det är vidare angeläget att verksamheten bedrivs med en stor grad av självständighet gentemot de myndigheter som använder nämndens tjänster eller vars verksamhet i övrigt påverkas av dess beslut. Förslaget att placera nämnden vid Skatteverket har tillstyrkts av en majoritet av de remissinstanser som uttalat sig i frågan. Några remissinstanser framhåller dock att det är viktigt att inte värdmyndighetens egna behov tillåts styra utvecklingen. 
 Regeringen anser att den samordning som myndigheten ska ansvara för bör bedrivas med en hög grad av självständighet. Verksamheten ska därför organiseras i form av en nämndmyndig- het. Nämndens ordförande och övriga ledamöter ska utses av regeringen. Skatteverket ska tillhandhålla kansliresurser och administrativt stöd till nämnden. Personalen ska vara anställd i Skatteverket. Nämnden ska ansvara för arbetsledning avseende personalens arbete med nämndens uppgifter. 
 Finansiering av verksamheten 
 Statliga myndigheters och kommuners användning av tjänster för identifiering och signering ska, liksom nu, finansieras av respektive myndighet eller kommun. När en statlig myndighet eller kommun använder nämndens tjänster ska myndigheten eller kommunen betala en avgift. De samlade avgiftsintäkterna ska helt finansiera de samlade kostnader som nämnden har för användning av upphand- lade tjänster för identifiering, signering och tillhandahållande av identitetsintyg. Avgiftsfinansieringen bör leda till lägre totala kostnader för såväl varje statlig myndighet och kommun som förvaltningen som helhet. 
 Därutöver bör nämndens verksamhet på sikt i så stor utsträck- ning som möjligt täckas av avgiftsintäkter. 
 257 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:62 
  
 Uppdraget 
 En särskild utredare ska förbereda och genomföra bildandet av en nämnd för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering (e- legitimationer). Nämnden ska ha Skatteverket som värdmyndighet. Utredaren ska utgå från vad regeringen ovan angett om nämndens verksamhetsområde. Utredaren ska bedriva sitt arbete så att nämnden kan inleda sin verksamhet den 1 januari 2011. 
 Utredaren ska lämna förslag på nämndens ansvarsområde, finan- sieringsform och mål för verksamheten. Förslagens verksamhets- mässiga, ekonomiska och personella konsekvenser samt konse- kvenser för företag ska redovisas. Utredaren ska särskilt uppmärk- samma konsekvenserna för statligt och kommunalt ägda bolag och hur dessas deltagande i samordningen förhåller sig till bestämmel- serna om offentlig upphandling. Utredaren ska lämna förslag till instruktion för nämnden och andra författningsändringar som bildandet av nämnden föranleder. 
 Nämndens organisation 
 Utredaren ska föreslå lämpliga arbetsformer för verksamheten samt en arbetsordning, en arkivplan och en verksamhetsplan för nämnden. 
 Verksamhetsplanen ska avse perioden  
 2011–2013 
  och innefatta en tidsplan för genomförandet av olika delar av nämndens verksamhet. Av verksamhetsplanen ska det framgå på vilka områden standarder och liknande krav ska fastställas samt när och i vilken ordning detta kan göras. 
 I förberedelserna ingår att bedöma vilken kompetens som är nödvändig för nämndens verksamhet samt så långt som möjligt förbereda anställning av den personal som behövs vid kansliet. 
 Utredaren ska analysera om någon verksamhet vid en befintlig myndighet bör överföras till nämnden. 
 Nämndens finansiering 
 Utredaren ska närmare analysera förutsättningarna för att finansi- era verksamheten till större delen med avgifter. Hur och i vilken utsträckning en övergång till avgiftsfinansiering kan ske ska redo- 
 258 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 17 
  
 visas i utredarens slutredovisning. Utredaren ska lämna förslag till de författningsändringar och reglering i övrigt som krävs för avgiftsfinansiering av verksamheten. 
 Nämndens tjänster åt andra myndigheter 
 Utredaren ska analysera vilka tjänster nämnden ska tillhandahålla andra myndigheter. Verksamhetsplanen ska ange vilka tjänster som nämnden ska tillhandahålla myndigheter och kommuner, om tjänsterna ska upphandlas på marknaden samt en tidsplan för när dessa tjänster kan tillhandahållas. 
 Utredaren bör i första hand överväga om ansvaret för eventuella upphandlingar bör överlåtas till Kammarkollegiets inköpssamord- ningsverksamhet i syfte att åstadkomma samordnade avtal för statliga myndigheter och kommuner. I detta sammanhang bör regeringens ovannämnda beslut av den 6 maj 2010 beaktas (dnr Fi2010/2733). 
 Förberedelser för nämndens verksamhet 
 Utredaren ska förbereda nämndens verksamhet genom att påbörja arbetet med underlag för de krav som ska vara gemensamma för de statliga myndigheternas användning av elektronisk identifiering och signering. Utredaren ska analysera i vilken mån sådana krav bör fastställas i föreskrifter. 
 I uppdraget ingår att analysera hur förvaltningens behov av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering kan tillgodoses utan att onödiga investeringar görs i infrastruktur. 
 Om utredaren bedömer att det finns behov av att upphandla tjänster och produkter för samordningsfunktionens verksamhet i de delar som omfattar tillhandahållande av tjänster till andra myndigheter, ska utredaren påbörja arbetet med att ta fram specifi- kationer och underlag för sådana upphandlingar. 
 Utredaren ska också finna former för hur utvärdering av tekniska lösningar och val av leverantörer ska ske i samband med upphandling. 
 259 
  
 Bilaga 17 
  
 SOU 2010:62 
  
 Nämndens samverkan med andra aktörer 
 Utredaren ska bedöma vilket behov det finns av samverkan mellan nämnden och övriga statliga myndigheter, kommuner samt näringslivet och dess organisationer. Utredaren ska finna former för sådan samverkan. 
 Utredaren ska analysera hur myndigheten på ett ändamålsenligt sätt ska delta i internationellt samarbete. 
 Integritetsfrågor 
 Såväl i  
 E-delegationens 
  ovan nämnda delbetänkande som i några remissyttranden framhålls vikten av att integritetsfrågorna hanteras på ett ansvarsfullt sätt. Samordningsfunktionen kan, såsom fram- hålls i betänkandet, styra hanteringen av elektronisk identifiering och signering så att integriteten skyddas på ett ändamålsenligt sätt. Felaktigt utformat skulle ett system för samordning av elektronisk identifiering och signering kunna leda till risker för den personliga integriteten, t.ex. om uppgifter om en enskilds alla kontakter med myndigheterna skulle samlas på samma ställe, eller om överflödig information om t.ex. innehållet i kommunikationer skulle behand- las av andra än berörda myndigheter. Det är viktigt att nämndens verksamhet utformas på ett sådant sätt att onödig behandling av personuppgifter och andra integritetsrisker undviks. 
 Utredaren ska därför särskilt uppmärksamma att nämndens verksamhet organiseras på ett sådant sätt att den nödvändiga behandlingen av personuppgifter minimeras och de registrerade på ett effektivt sätt kan utöva sina rättigheter. Utgångspunkten ska vara att personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelser ska gälla. Utredaren ska dock överväga om det krävs särskild reglering av nämndens hantering av personuppgifter, t.ex. sekretessreglering eller reglering i en registerförfattning. 
 Uppdragets genomförande och tidsplan 
 Samråd 
 Uppdraget ska genomföras i samråd med Arbetsförmedlingen, Bolagsverket, Centrala studiestödsnämnden, Datainspektionen, Domstolsverket, Försäkringskassan, Jordbruksverket, Kammar- 
 260 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 17 
  
 kollegiet, Konkurrensverket, Lantmäteriet, Migrationsverket, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Pensions- myndigheten, Post- och Telestyrelsen, Riksarkivet, Rikspolis- styrelsen, Skatteverket, Tillväxtverket, Transportstyrelsen, Tull- verket,  
 E-delegationen 
  (Fi 2009:01) samt Sveriges Kommuner och Landsting (SKL). Vidare ska utredaren samråda med andra statliga myndigheter, kommuner, organisationer och med näringslivets aktörer i den utsträckning som behövs. 
 Myndigheterna ska efter samråd med utredaren lämna utredaren det underlag som utredaren och myndigheten bedömer behövs för att genomföra uppdraget. 
 Redovisning 
 Utredaren ska senast den 1 september 2010 lämna förslag till instruktion för nämnden samt förslag till andra författningsänd- ringar som krävs för att myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet den 1 januari 2011. 
 Senast den 1 november 2010 ska utredaren lämna förslag till verksamhetsmål och verksamhetsplan för  
 2011–2013. 
  
 Det står utredaren fritt att lämna även andra förslag som behövs för nämndens verksamhet. 
 Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 december 2010. 
 (Finansdepartementet) 
 261 
 Bilaga 18 
 Enkät om  
 e-förvaltningsarbetet 
  inom myndigheter och departement 
 Sammanfattning 
  
 E-delegationen 
  har för att få en samlad bild av  
 e-förvaltningen 
  under sommaren 2010 distribuerat en enkät ställd till samtliga statliga myndigheter. Frågorna har handlat om behovsfångst, sociala medier, internationella projekt och  
 IT-standardisering. 
  Resultatet är i korthet följande: 
 En viktig förutsättning för  
 e-förvaltning 
  är att den utgår från användarnas behov. Närmare 70 procent av alla myndigheter uppger att de har  
 e-tjänster. 
  En fjärdedel av dessa har inte genom- fört en behovsinventering vid utvecklingen av  
 e-tjänster. 
  Av dessa är det en femtedel som anser att man har skaffat sig kunskap om målgruppen sedan tidigare. Andra skäl är tidsbrist, brist på resurser och att behovsfångst inte är prioriterat. Nästan samtliga myndig- heter uppger att de ser fördelar med att göra en inventering av målgruppernas behov. Men många ser också nackdelar som att behov som identifieras inte alltid är representativt för en större grupp, tenderar att få ett alltför kortsiktigt perspektiv och att det även är viktigt att klargöra hur myndighetens verksamhet kan förbättras och effektiviseras med  
 e-tjänster. 
  
 Enligt delegationens enkät uppger 44 procent av svenska myndigheter att de använder sig av sociala medier. Facebook, Shepard, YouTube och bloggar är de vanligaste sociala medierna myndigheterna använder. Endast fem procent av myndigheterna uppger att de har en policy för hanteringen av sociala medier. 
 Tio procent av myndigheterna uppger att de deltar i tillsammans 57 internationella grupper och  
 e-förvaltningsprojekt. 
  Syftet är i de flesta fall kunskaps- och informationsutbyte eller har ett syfte att 
 263 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 utveckla en  
 e-tjänst. 
  De flesta grupperna och projekten är inriktade mot förvaltningen. 
 35 myndigheter deltar i olika  
 IT-standardiseringsaktiviteter. 
  Myndigheterna deltar framförallt i de formella standardiserings- organens arbeten via bl.a. ISO, CEN, SIS, IETF och OASIS. Det finns också en del annat samarbete på nationell och internationell nivå, t.ex. inom upphandling, tullväsendet och trafik. 
 Endast en liten del av tillfrågade myndigheter har infört eller ska införa IPv6 och DNSSEC inom de närmaste åren. Konsekvenserna kan bli kostsamma för myndigheterna. 
 Om undersökningen 
 Enkäten om myndigheters arbete med  
 e-förvaltning 
  har ställts till 259 statliga myndigheter under regeringen och departement och skickades ut den 11 juni 2010. Utskicket skedde i form av en webbenkät. Den skickades till registrator för vidare distribution till en person med övergripande kunskap om organisationens arbete med  
 e-förvaltning. 
  Statistiska Centralbyrån (SCB) har genomfört utskick, samt insamling och sammanställning av enkätdata. SCB:s myndighetsregister har använts för utskicket. 
 196 svar hade inkommit när enkäten stängdes den 15 augusti 2010. Det ger en svarsfrekvens på 76 procent. Bortfallsanalys har i skrivande stund ännu inte gjorts. 
 Delegationen kommer att mer i detalj bearbeta och analysera resultaten av enkäterna och avser att återkomma med förslag på åtgärder och aktiviteter. 
 264 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Del A Internationellt  
 e-förvaltningsarbete 
  
 Fråga 2 Deltar ni i en internationell grupp/projekt som har till huvudsaklig uppgift att utveckla  
 e-förvaltningen? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Fråga 2. Sammanfattande kommentar 
 Av de 196 myndigheter som besvarade enkäten angav 19 myndig- heter att de tillsammans deltar i 57 internationella grupper och projekt avseende  
 e-förvaltning. 
  De flesta grupperna och projekten har lång löptid och i många fall pågått under många år. 
 265 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 6 
  
 Har gruppen/projektet sin utgångspunkt i: 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Mellanstatlig organisation 
  
 Ideel organisation 
  
 EU /ESS /EFTA 
  
 Bi- eller multilateralt samarbete 
  
 Annat 
  
 Fråga 6. Sammanfattande kommentar 
 Cirka hälften av grupperna/projekten har sin utgångspunkt i EU, ESS eller EFTA. De övriga drivs inom en mellanstatlig organisation eller är baserade på bi- eller multilateralt samarbete. 
 266 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 7 
  
 Vad är gruppens/projektets huvudsakliga syfte? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Kunskaps- och informations- 
  
 utbyte 
  
 Genomföra rättsakt/ handlingsplan 
  
 Pilot-verksamhet 
  
 Utveckla  
 e-tjänst 
  
 Intern administration/ 
  
 effektivitet 
  
 Annat 
  
 På grund av att de svarande kan ange flera olika svarsalternativ överstiger procentsumman 100. 
 Fråga 7 Sammanfattande kommentar 
 Syftet med gruppen eller projektet är i de flesta fall kunskaps- och informationsutbyte eller har ett syfte att utveckla en  
 e-tjänst. 
  Övriga kategorier är policy och strategiarbete, pilotverksamhet, effektivisering av administration m.m. Under rubriken annat så nämns finansiell reglering, service till företag och privatpersoner samt att skapa infrastrukturella förutsättningar för informations- utbyte. En grupp eller ett projekt kan ha flera syften. 
 267 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 8 
  
 Vilken är gruppens/projektets målgrupp? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Privatpersoner 
  
 Näringsliv 
  
 Förvaltning (EU/central/ regional/lokal) 
  
 Intern verksamhet 
  
 Annat 
  
 På grund av att de svarande kan ange flera olika svarsalternativ överstiger procentsumman 100. 
 Fråga 8. Sammanfattande kommentar 
 Den målgrupp som är mest i fokus för grupperna och projekten är offentlig förvaltning (EU/central/regional/lokal). 44 av de 57 grupperna/projekten har denna målgrupp. Därefter kommer näringsliv, som berörs av 33 grupper eller projekt. Privatpersoner är i fokus för 18 grupper eller projekt. Grupper eller projekt där målgruppen är området finansiell tillsyn, intern verksamhet och universitetsväsendet utgör en handfull för respektive område. En grupp eller ett projekt kan ha flera målgrupper. 
 268 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 9 
  
 Vilket  
 e-förvaltningsområde 
  berörs i huvudsakligen av 
  
 gruppens/projektets arbete? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 e-demokrati 
  
 e-juridik 
  
 e-miljö 
  
 e-hälsa 
  
 administration 
  
 e-integration/ 
 e-inkludering 
  
 e-legitimering/ 
 e-underskrift 
  
 e-säkerhet 
  
 e-utbildning 
  
 e-upphandling 
  
 Annat 
  
 Intern 
  
 På grund av att de svarande kan ange flera olika svarsalternativ överstiger procentsumman 100. 
 Fråga 9. Sammanfattande kommentar 
 De områden som berörs av gruppernas/projektens arbete har en ganska jämn fördelning över de olika förvaltningsområdena.  
 E-demokrati 
  hanteras i fyra fall,  
 e-hälsa 
  i sex fall,  
 e-integration, 
 e-legitimering/e-underskrift, 
 e-säkerhet, 
 e-upphandling 
  m.m. i cirka 10 fall vardera. Intern administration berörs i 18 fall. Andra förvaltningsområden berörs också, t.ex. trafik, informationsutbyte GIS m.m. 
 269 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 10 Bidrar gruppen/projektet till att uppnå något av 
 Malmödeklarationens prioriterad policyområde? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Effektivitet och faktisk 
  
 Användarmedverkan 
  
 Förutsättningar för 
  
 implementering 
  
 verkan 
  
 Mobilitet inom EU 
  
 Inget 
  
 På grund av att de svarande kan ange flera olika svarsalternativ överstiger procentsumman 100. 
 Fråga 10. Sammanfattande kommentar 
 Policyområdena Förutsättningar för implementering (key enablers; legal/technical precond.), Effektivitet och faktisk verkan (effici- ency and effectivness) och Mobilitet inom EU(mobility in the Singe Market) stöds av ca 40 grupper/projekt vardera. Användar- medverkan (empowered citizens and businesses) stöds av 19 grup- per/projekt. En grupp/projekt kan stödja flera policyområden. 
 270 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Del B  
 IT-standardisering 
  
 Fråga 11 Deltar ni i nationell och/eller internationell grupp/projekt som har till huvudsaklig uppgift att utveckla  
 IT-standardiseringen? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Fråga 11. Sammanfattande kommentar 
 Av 196 svarande myndigheter deltog 35 i olika former av  
 IT-standardiseringsaktiviteter. 
  
 271 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 12 Deltar gruppen/projektet i  
 IT-standardiseringsarbete 
  inom ISO/CEN/SIS? 
  
 Procent 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 Informations- 
  
 IT-standarder 
  för lärande 
  
 Lednings-system 
  
 Vägtrafikinformation 
  
 e-handel 
  
 e-tillgänglighet 
  
 e-upphandling 
  
 Finansiella system 
  
 Geodata 
  
 Hälso- och sjukvårdsinformatik 
  
 ID-kort 
  
 Information och dokumentation 
  
 Annat 
  
 säkerhet 
  
 Tele-kommunikation 
  
 Forbes 
  
 Telenäts-samverkan 
  
 ITU, tele och radiofrågor 
  
 Annat 
  
 Notera att skalan på diagrammet inte går till 100. 
 Fråga 12 och 14. Sammanfattande kommentar 
 Myndigheterna deltar framförallt i de formella standardiserings- organens arbeten via bl.a. ISO, CEN, SIS, IETF och OASIS. Det finns också en del annat samarbete på nationell och internationell nivå, t.ex. inom upphandling, tullväsendet och trafik. 
 273 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Del C IPv6 och DNSSEC 
 Fråga 20 När planerar myndigheten att införa IPv6 i extern kommunikation? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Vet ej 
  
 redan infört IPv6 
  
 2010 
  
 2011 
  
 Ej fastställt 
  
 Vi har 
  
 Fråga 20. Sammanfattande kommentar 
 Endast en liten del av tillfrågade myndigheter har infört eller ska införa IPv6 inom de närmaste åren. 
 Konsekvensen av den låga införandegraden kan bli att myndig- heter som väntar med sina förberedelser, till slut måste forcera ett införande av IPv6 med risk för onödigt höga konsultkostnader och i värsta fall störningar i myndighetens  
 IT-miljö. 
  
 274 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 21 När planerar myndigheten att införa DNSSEC? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 2010 
  
 2011 
  
 Vet ej 
  
 Redan infört 
  
 DNSSEC 
  
 Ej fastställt 
  
 Fråga 21. Sammanfattande kommentar 
 Endast en liten del av tillfrågade myndigheter har infört eller ska införa DNSSEC inom de närmaste åren. 
 Att avvakta med införandet av DNSSEC innebär att myndig- heten har en högre exponering för internetrelaterade hot än en myndighet som redan har infört DNSSEC. 
 275 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 22 
  
 Hur många  
 e-tjänster 
  kan myndigheten erbjuda i dagsläget? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 1-10 
  
 11-20 
  
 21-30 
  
 31-40 
  
 Inga 
  
 därutöver 
  
 41 och 
  
 Fråga 22. Sammanfattande kommentar 
 Närmare 70 procent av de myndigheter som besvarat frågan uppger att de kan erbjuda någon typ av  
 e-tjänst. 
 E-tjänster 
  har i det här fallet beskrivits som Internettjänster som gör det möjligt för privatpersoner eller företag att hantera sina ärenden elektroniskt. Det har varit upp till myndigheterna att utifrån denna beskrivning identifiera och kvantifiera sina  
 e-tjänster. 
  Uppgiften har inte varit helt enkel eftersom det inte alltid är självklart med vad som avses med en  
 e-tjänst 
  och det i dagsläget saknas en gemensam definition. 
 Var tredje myndighet har inga  
 e-tjänster. 
  Av dem som har e- tjänster uppger majoriteten, ungefär 55 procent, att de har mellan en och tio tjänster. 11 procent uppger att de har mellan 11 och 20  
 e-tjänster. 
  Av dessa är många universitet och högskolor. 
 276 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 23 Av dessa  
 e-tjänster, 
  vid hur många tillfällen gjordes en inventering av målgruppens behov inför eller under utvecklingen av  
 e-tjänsten/tjänsterna? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 3/4-delar 
  av tjänsterna 
  
 Hälften av tjänsterna 
  
 1/4 del av tjänsterna 
  
 Samtliga tjänster 
  
 Ingen av tjänsten/ 
  
 tjänsterna 
  
 Fråga 23. Sammanfattande kommentar 
 Av de myndigheter som har  
 e-tjänster 
  är det 45 procent som upp- ger att de vid samtliga tillfällen gjort en inventering av målgruppens behov inför eller under utvecklingen av e- tjänsterna. Var fjärde myndighet har inte genomfört en behovsinventering vid utveck- lingen av någon  
 e-tjänst. 
  I de flesta fall har dessa myndigheter ett fåtal  
 e-tjänster. 
  
 277 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 24 Vilken metod har myndigheten använt sig av vid inventeringen av målgruppens behov? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Möte/nätverk 
  
 Personas 
  
 Panel 
  
 Medborgar-dialog 
  
 Synpunkter i daglig verk. 
  
 Djupintervju 
  
 Fokusgrupper 
  
 Telefon-intervjuer 
  
 Postal enkät 
  
 Webbenkät 
  
 Förslagslåda webb 
  
 Annan 
  
 På grund av att de svarande kan ange flera olika svarsalternativ överstiger procentsumman 100. 
 Fråga 24. Sammanfattande kommentar 
 De vanligaste metoder som används vid behovsinventering är möte/nätverk som hälften av myndigheterna använder sig av, 41 procent bygger inventeringen på inkomna synpunkter medan 31 procent använder sig av fokusgrupper. Minst använd metod uppges medborgardialog vara med en procent och postal enkät med fem procent. Flertalet myndigheter har använt sig av flera olika metoder eller en kombination av olika metoder. 
 278 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 25 Har inventeringen skett tillsammans med någon annan part (annan myndighet, kommun, intresseorganisation m.fl.)? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Ja, i merparten av 
  
 Nej, inte alls 
  
 Ja, i samtliga fall 
  
 fallen 
  
 Ja, i något av fallen 
  
 Fråga 25. Sammanfattande kommentar 
 38 procent av de myndigheter som utvecklat  
 e-tjänster 
  har inte samarbetat med någon annan part vid behovsinventeringen. 27 procent av organisationerna har gjort det någon gång. 
 279 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 26 Om ja vilken/vilka har de andra parterna varit? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Kommun 
  
 Landsting 
  
 Intresseorganisation 
  
 Branchorganisation 
  
 Annan myndighet 
  
 Annat 
  
 På grund av att de svarande kan ange flera olika svarsalternativ överstiger procentsumman 100. 
 Fråga 26. Sammanfattande kommentar 
 Av de som har samarbetat med en annan part har det i hälften av fallen varit en annan myndighet. En dryg femtedel av myndig- heterna har samarbetat med en intresseorganisation eller en branschorganisation. 16 procent har samarbetat med en kommun. 
 280 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 27 Vilken är anledningen till att myndigheten inte gjort en inventering av målgruppens behov? 
  
 Procent 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 Finansiering saknas 
  
 Kunskapsbrist 
  
 behoven sedan tidigare 
  
 Tidsbrist 
  
 Resursbrist 
  
 Ej prioriterat 
  
 Finns kunskap om 
  
 Övrigt 
  
 På grund av att de svarande kan ange flera olika svarsalternativ överstiger procentsumman 100. 
 Fråga 27. Sammanfattande kommentar 
 Av de myndigheter som uppgett att de inte genomfört en behovs- inventering, anser en femtedel att man har skaffat sig kunskap om målgruppen sedan tidigare. Andra skäl är tidsbrist, brist på resurser och att behovsfångst inte är prioriterat. Endast 3 procent menar att en utebliven behovsinventering beror på att finansiering saknats. 
 281 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 28 Finns det några fördelar med behovsinventering vid utveckling av  
 e-tjänster? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Fråga 28. Sammanfattande kommentar 
 Nästan samtliga, 93 procent, av dem som svarat på enkäten menar att det finns fördelar med behovsinventering vid utveckling av e- tjänster. Fördelarna är främst ökad användning och nytta av e- tjänsterna, bättre träffsäkerhet och måluppfyllelse, kunskap om efterfrågan, bättre beslutsunderlag och underlag för prioriteringar, tillgodose behov, göra det möjligt att ge bättre service, minskade kostnader. 
 282 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 29 Finns det några risker med behovsinventering? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Fråga 29. Sammanfattande kommentar 
 58 procent av respondenterna menar att det också finns risker med behovsinventering. De nackdelar som uppges är bland annat att urvalet riskerar att inte vara representativt för den totala målgrup- pen eller att fel frågor ställs, skapar förväntningar hos målgrup- pen som inte kan infrias, alltför individuella och spretiga önskemål, svårt att prioritera, högre kostnader, längre leveranstider, för kort- siktigt perspektiv och att det är minst lika viktigt att klargöra hur myndighetens verksamhet kan förbättras och effektiviseras med  
 e-tjänster. 
  
 283 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Del E Sociala medier 
 Fråga 30 Använder sig myndigheten av sociala medier (Facebook, Shepard eller liknande) 
 Procent 
 100 
 90 
 80 
 70 
 60 
 50 
 40 
 30 
 20 
 10 
 0 
  
 Ja 
  
 vi planerar 
  
 börja 
  
 Nej 
  
 men 
  
 att 
  
 Nej, 
  
 Fråga 30. Sammanfattande kommentar 
 Knappt varannan myndighet uppger att de inte medverkar i sociala medier. 44 procent använder sig av sociala medier, medan 11 procent planerar att börja använda medierna. 
 284 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 31 Vilket av följande sociala medier använder sig myndigheten av? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Facebook 
  
 Blogg 
  
 YouTube 
  
 Davis 
  
 SlidesShare 
  
 Wiki 
  
 Annan 
  
 Shepard 
  
 Ochoa 
  
 På grund av att de svarande kan ange flera olika svarsalternativ överstiger procentsumman 100. 
 Fråga 31. Sammanfattande kommentar 
 De sociala medier myndigheterna främst använder är Facebook (30 procent), Shepard (20 procent), YouTube (18 procent) och bloggar (18 procent). Det är vanligt att man använder sig av mer än ett socialt medium. Ett fåtal av myndigheter är mycket aktiva och använder ett stort antal sociala medier. Många av dem är universi- tet, högskolor och museer. 
 285 
  
 Bilaga 18 
  
 SOU 2010:62 
  
 Fråga 32 Har myndigheten en policy för hanteringen av sociala medier? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja, men den är ännu 
  
 inte beslutad 
  
 Nej, men vi planerar 
  
 att ta fram en 
  
 Fråga 32. Sammanfattande kommentar 
 Fem procent av myndigheterna uppger att de har en policy för hanteringen av sociala medier. Nio procent har en policy som inte ännu är beslutad, medan 42 procent planerar att ta fram en sådan. 
 286 
  
 SOU 2010:62 
  
 Bilaga 18 
  
 Fråga 33 I de fall en policy finns eller ännu inte är beslutad, innehåller den vilka rättsregler som måste hanteras? 
  
 Procent 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Fråga 33. Sammanfattande kommentar 
 I de fall som en policy finns, beslutad eller inte, uppger 61 procent av myndigheterna att policyn innehåller vilka rättsregler som måste hanteras. Med rättsregler menas till exempel tolkningar av tryckfri- hetsförordningen, bestämmelser om allmänna handlingar, sekre- tess, behandling av personuppgifter m.m. 
 287 
  
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Lätt att göra rätt 
  
 – 
  
 om förmedling av brottsskadestånd. Ju. 
  
 2. 
  
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. Ju. 
  
 3. 
  
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. M. 
  
 4. 
  
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
  
 – 
  
 offentlighet och integritet. Ju. 
  
 5. 
  
 Skolgång för alla barn. U. 
  
 6. 
  
 Kunskapslägesrapport på kärnavfalls- området 2010 
  
 – 
  
 utmaningar för slutförvarsprogrammet. M. 
  
 7. 
  
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättig- heter och möjligheter – ett systematiskt målinriktat arbete på tre samhälls- områden. IJ. 
  
 8. 
  
 En myndighet för havs- och vatten- miljö. M. 
  
 9. 
  
 Den framtida organisationen för vissa fiskefrågor. Jo. 
  
 10. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställdhet i skolan. U. 
  
 11. 
  
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. Ku. 
  
 12. 
  
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. Ku. 
  
 13 
  
 Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Fi. 
  
 14. 
  
 Partsinsyn enligt rättegångsbalken. Ju. 
  
 15. 
  
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. Ju. 
  
 16. 
  
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärds- stat, vardagsliv. IJ. 
  
 17. 
  
 Prissatt vatten? M. 
  
 18. 
  
 En reformerad budgetlag. Fi. 
  
 19. 
  
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. U. 
  
 20. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
  
 e-förvaltning. 
  Fi. 
  
 21. 
  
 Bättre marknad för tjänstehundar. Jo. 
  
 22. 
  
 Krigets Lagar – centrala dokument om folkrätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. Fö. 
  
 23. 
  
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutredningsdirektivet, IMO:s olycksutredningskod. N. 
  
 24. 
  
 Avtalad upphovsrätt. Ju. 
  
 25. 
  
 Viss översyn av verksamhet och organisa- tion på informationssäkerhetsområdet. Fö. 
  
 26. 
  
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. A. 
  
 27. 
  
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. N. 
  
 28. 
  
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. U. 
  
 29. 
  
 En ny förvaltningslag. Ju. 
  
 30. 
  
 Tredje inre marknadspaketet för el och naturgas. Fortsatt europeisk harmoni- sering. N. 
  
 31. 
  
 Första hjälpen i psykisk hälsa. S. 
  
 32. 
  
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. UD. 
  
 33. 
  
 Kvinnor, män och jämställdhet i läro- medel i samhällskunskap. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställd- het i skolan. U. 
  
 34. 
  
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. Ku. 
  
 35. 
  
 Kunskap som befrielse? En metanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
  
 1969–2009. 
  U. 
  
 36. 
  
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. U. 
  
 37. 
  
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottagandet. IJ. 
  
 38. 
  
 Mutbrott. Ju. 
  
 39. 
  
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. S. 
  
 40. 
  
 Cirkulär migration och utveckling 
  
 – 
  
 kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. Ju. 
  
 41. 
  
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. S. 
  
 42. 
  
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårds- lag. Jo. 
  
 43. 
  
 Förundersökningsbegränsning. Ju. 
  
 44. 
  
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. Ju. 
  
 45. 
  
 Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. S. 
  
 46. 
  
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
  
 EU-perspektiv. 
  N. 
  
 47. 
  
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? 
  
 En systematisk litteraturöversikt. S. 
  
 48. 
  
 Multipla hälsoproblem bland personer över 60 år. En systematisk litteratur- översikt om förekomst, konsekvenser och vård. S. 
  
 49. 
  
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
  
 1999–2008. 
  Ju. 
  
 50. 
  
 Försvarsmaktens helikopterresurser. Fö. 
  
 51. 
  
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker. U. 
  
 52. 
  
 Biologiska faktorer och könsskillnader 
  
 i skolresultat. Ett diskussionsunderlag för Delegationen för jämställdhet i skolans arbete för analys av bakgrunden till pojkars sämre skolprestationer jämfört med flickors. U. 
  
 53. 
  
 Pojkar och skolan: Ett bakgrunds- dokument om "pojkkrisen". Översättning på svenska av engelsk rapport: Boys and School: A Background Paper on the "Boy Crisis". + Engelsk rapport. U. 
  
 54. 
  
 Förbättrad återbetalning av studie- skulder. U. 
  
 55. 
  
 Romers rätt 
  
 – 
  
 en strategi för romer i Sverige. IJ. 
  
 56. 
  
 Innovationsupphandling. N. 
  
 57. 
  
 Effektivare planering av vägar och järn- vägar. N. 
  
 58. 
  
 Rehabiliteringsrådets delbetänkande. S. 
  
 59. 
  
 Underhållsskyldighet i internationella situationer – Underhållsförordningen, 2007 års Haagkonvention och 2007 års Haagprotokoll + Bilagedel. Ju. 
  
 60. 
  
 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskrimi- nering. IJ. 
  
 61. 
  
 Driftskompatibilitet och enheter som ansvarar för underhåll inom EU:s järn- vägssystem. N. 
  
 62. 
  
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – fram- tidens  
  
 e-förvaltning. 
  Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2010 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Lätt att göra rätt 
 – om förmedling av brottsskadestånd. [1] 
 Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. [2] 
 Allmänna handlingar i elektronisk form 
 – offentlighet och integritet. [4] Partsinsyn enligt rättegångsbalken. [14] 
 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. [15] 
 Avtalad upphovsrätt. [24] En ny förvaltningslag. [29] Mutbrott. (38) 
 Cirkulär migration och utveckling 
 – kartläggning av cirkulära rörelsemönster och diskussion om hur migrationens ut- vecklingspotential kan främjas. [40] 
 Förundersökningsbegränsning. [43] 
 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol. [44] 
 Förbud mot köp av sexuell tjänst. En ut- värdering  
 1999–2008. 
  [49] 
 Underhållsskyldighet i internationella situationer – Underhållsförordningen, 2007 års Haagkonvention och 2007 års Haagprotokoll + Bilagedel. [59] 
 Utrikespartementet 
 Utrikesförvaltning i världsklass. En mer flexibel utrikesrepresentation. [32] 
 Försvarsdepartementet 
 Krigets Lagar – centrala dokument om folk- rätten under väpnad konflikt, neutralitet, ockupation och fredsinsatser. [22] 
 Viss översyn av verksamhet och organisation på informationssäkerhetsområdet. [25] 
 Försvarsmaktens helikopterresurser. [50] 
 Socialdepartementet 
 Första hjälpen i psykisk hälsa. [31] 
 Ny ordning för nationella vaccinations- program. [39] 
 Kompensationstillägg – om ersättning vid försenade utbetalningar. [41] 
 Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Förslag till ny lag. [45] 
 Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? En systematisk litteraturöversikt. [47] 
 Multipla hälsoproblem bland personer 
 över 60 år. En systematisk litteraturöversikt om förekomst, konsekvenser och vård. [48] 
 Rehabiliteringsrådets delbetänkande. [58] 
 Finansdepartementet 
 Upphandling på försvars- och säkerhets- området. [13] 
 En reformerad budgetlag. [18] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för  
 e-förvaltning. 
  [20] 
 Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens  
 e-förvaltning. 
  [62] 
 Utbildningsdepartementet 
 Skolgång för alla barn. [5] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av 
 Delegationen för jämställdhet i skolan. [10] 
 Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv. [19] 
 Vändpunkt Sverige – ett ökat intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. [28] 
 Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i samhällskunskap. En granskning på upp- drag av Delegationen för jämställdhet i skolan. [33] 
 Kunskap som befrielse? En metaanalys av svensk forskning om jämställdhet och skola  
 1969–2009. 
  [35] 
 Svensk forskning om jämställdhet och skola. En bibliografi. [36] 
  
 Könsskillnader i skolprestationer – idéer om orsaker. [51] 
 Biologiska faktorer och könsskillnader i skol- resultat. Ett diskussionsunderlag för Delegationen för jämställdhet i skolans arbete för analys av bakgrunden till pojkars sämre skolprestationer jämfört med flickors. [52] 
 Pojkar och skolan: Ett bakgrundsdokument om pojkkrisen. Översättning på svenska av engelsk rapport: Boys and School: A Back- groundpaper on the "Boy Crisis". 
 + Engelsk rapport.[53] 
 Förbättrad återbetalning av studieskulder. [54] 
 Jordbruksdepartementet 
 Den framtida organisationen för vissa fiske- frågor. [9] 
 Bättre marknad för tjänstehundar. [21] 
 Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag. [42] 
 Miljödepartementet 
 Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. [3] 
 Kunskapslägesrapport på kärnavfallsom- rådet 2010 – utmaningar för slutförvars- programmet. [6] 
 En myndighet för havs- och vattenmiljö. [8] Prissatt vatten? [17] 
 Näringsdepartementet 
 Tredje sjösäkerhetspaketet. Klassdirektivet, Klassförordningen, Olycksutrednings- direktivet, IMO:s olycksutredningskod. [23] 
 Gemensamt ansvar och gränsöverstigande samarbete inom transportforskningen. [27] 
 Tredje inre marknadspaketet för el och natur- gas. Fortsatt europeisk harmonisering. [30] 
 Utländsk näringsverksamhet i Sverige. 
 En översyn av lagstiftningen om utländska filialer i ett  
 EU-perspektiv. 
  [46] 
 Innovationsupphandling. [56] 
 Effektivare planering av vägar och järnvägar. [57] 
 Driftskompatibilitet och enheter som ansvarar för underhåll inom EU:s järnvägssystem. [61] 
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter – ett systematiskt mål- inriktat arbete på tre samhällsområden. [7] 
 Sverige för nyanlända. Värden, välfärdsstat, vardagsliv. [16] 
 Sverige för nyanlända utanför flykting- mottandet. [37] 
 Romers rätt – en strategi för romer i Sverige. [55] 
 Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering. [60] 
 Kulturdepartementet 
 Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. [11] 
 I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. [12] 
 På väg mot en ny roll – överväganden och förslag om Riksutställningar. [34] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Flyttningsbidrag och unionsrätten. [26]