sou 2023 41  
  
 Förutsättningarna för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Delbetänkande av Förutsättningsutredningen 
  
 –en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring Stockholm 2023 
  
 SOU 2023:41 
  
 SOU och Ds finns på regeringen.se under Rättsliga dokument. 
  
 Svara på remiss – hur och varför 
  
 Statsrådsberedningen, SB PM 2021:1. 
  
 Information för dem som ska svara på remiss finns tillgänglig på regeringen.se/remisser. 
  
 Layout: Kommittéservice, Regeringskansliet 
  
 Omslag: Diaz 
  
 Tryck och remisshantering: Diaz, Stockholm 2023 
  
 ISBN  
 978-91-525-0675-2 
  (tryck) 
  
 ISBN  
 978-91-525-0676-9 
  (pdf) 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för Arbetsmarknadsdepartementet 
  
 Regeringen beslutade den 26 augusti 2021 att tillkalla en särskild utre- dare avseende förutsättningarna för en ny kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring (dir. 2021:64). Överdirektör King förordnades fr.o.m. den 1 december 2021 som särskild utredare. Ut- redningen har antagit namnet Förutsättningsutredningen – en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring (A 2021:06). 
  
 Utredaren Rowe förordnades som sekreterare fr.o.m. den 1 januari 2022. Utredaren Woods förordnades som sekre- terare och enhetschefen Hensley som huvudsekreterare fr.o.m. den 1 april 2022. Woods entledigades den 13 december 2022. Utredaren Mays förordnades som sekreterare fr.o.m. den 13 februari 2023. Departementssekreteraren Hayden förord- nades som sekreterare fr.o.m. den 16 maj 2023 t.o.m. 30 juni 2023. 
  
 Som referensgrupp till utredningen förordnades fr.o.m. den 25 april 2022 välfärdsekonomen Butler,  
 LO-ekonomen 
  Williams, stabschefen Young,  
 LO-ekonomen 
  Christian, avdelningschefen Hudson, förhandlaren Booker, biträdande förhandlingschefen Pitts Erickson, förbunds- juristen Patterson och förhandlingschefen Glover. 
  
 Ämnesrådet Martin, numera kanslirådet Delgado och ämnesrådet Martinez förordnades att som sakkunniga ingå i utredningen fr.o.m. den 9 maj 2022. 
  
 Chefjuristen Garcia, biträdande kassaföreståndaren Williams, rättsliga experten Anderson, utredaren Coleman, biträdande generaldirektören tillika enhetschefen Vaughn och kvalificerade handläggaren Robinson förordnades att bi- träda utredningen som experter fr.o.m. den 5 september 2022. 
  
 Den 8 november 2022 entledigades experten Vaughn och från och med samma dag förordnades enhetschefen Nguyen som expert i utredningen. 
  
 Den 7 februari 2023 entledigades experten Robinson och från och med samma dag förordnades kvalificerade handläggaren Miller att vara expert i utredningen. 
  
 Den 27 juni 2023 entledigades experten Garcia och sakkun- nige Delgado. Samma dag förordnades departementssekretera- ren Roberts att biträda utredningen som expert. 
  
 Härmed överlämnar utredningen delbetänkandet Förutsättningarna för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring (SOU 2023:41). 
  
 Stockholm i augusti 2023 
  
 King 
  
 Patterson 
  
 Rowe 
  
 Mays 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 19 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande.............................. 
  
 25 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag............................................................ 
  
 25 
  
 1.2 
  
 Genomförandet av utredningen............................................. 
  
 25 
  
 1.3 
  
 Utredningens arbete ............................................................... 
  
 27 
  
 1.4 
  
 Delbetänkandets disposition.................................................. 
  
 30 
  
 2 
  
 Arbetsmarknaden ...................................................... 
  
 31 
  
 2.1 
  
 Grundläggande förhållanden på arbetsmarknaden................ 
  
 31 
  
 2.1.1 
  
 Arbetskraftens storlek och antalet sysselsatta....... 
  
 32 
  
 2.1.2 
  
 Genomsnittlig arbetstid .......................................... 
  
 32 
  
 2.1.3Antal inskrivna på Arbetsförmedlingen 
  
 och antal ersättningstagare i 
  
 arbetslöshetsförsäkringen ....................................... 
  
 34 
  
 2.1.4Medlemskap i arbetslöshetskassor bland 
  
 inskrivna på Arbetsförmedlingen ........................... 
  
 34 
  
 2.1.5 
  
 Vilka får ersättning från 
  
 arbetslöshetsförsäkringen? ..................................... 
  
 36 
  
 2.2Kollektivavtalens täckningsgrad och andelen fackligt 
  
 anslutna.................................................................................... 
  
 37 
  
 2.2.1 
  
 Antalet arbetstagare som arbetar på 
  
 arbetsplatser som omfattas av kollektivavtal ......... 
  
 38 
  
 2.2.2Antalet arbetsplatser och arbetstagare med 
  
 hängavtal .................................................................. 
  
 40 
  
 2.2.3Medlemskap i fackförbund och antalet 
  
 tecknade kollektivavtal ............................................ 
  
 41 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2023:41 
  
 2.2.4 
  
 Vilka branscher/företag saknar kollektivavtal? ..... 
  
 43 
  
 2.3 Redovisning av specialbeställd statistik från AKU............... 
  
 45 
  
 2.3.1Heltidsarbetande efter fackföreningsanslutning/huvudorganisation......... 46 
  
 2.3.2Heltidsarbetande – skillnader baserat på 
  
 demografiska förhållanden ..................................... 
  
 49 
  
 2.3.3 
  
 Deltidsarbetande ..................................................... 
  
 51 
  
 2.3.4 
  
 Deltidsanställda som är undersysselsatta............... 
  
 54 
  
 3 
  
 Arbetslöshetskassornas och 
  
 arbetslöshetsförsäkringens bakgrund............................ 
  
 57 
  
 3.1 
  
 Thomas 
  bildade de första arbetslöshetskassorna .......... 
  
 59 
  
 3.2 
  
 Arbetslöshetsförsäkringens utbyggnad................................. 
  
 60 
  
 3.2.1Erfarenheter från kompletterande 
  
 inkomstförsäkring................................................... 
  
 63 
  
 3.2.2Erfarenheter från takhöjningen från 25 000 
  
 till 33 000 kronor ..................................................... 
  
 64 
  
 3.3 
  
 Tidigare finansiering av arbetslöshetsförsäkringen .............. 
  
 65 
  
 3.4 
  
 Tidigare utredningar om arbetslöshetsförsäkringen ............ 
  
 68 
  
 3.5 
  
 Kompletterande inkomstförsäkring ...................................... 
  
 70 
  
 3.6 
  
 Kollektivavtalade omställningsavtal ...................................... 
  
 72 
  
 4 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens 
  
 arbetslöshetsförsäkring............................................... 
  
 75 
  
 4.1 
  
 Arbetslöshetskassornas uppgifter och verksamhet .............. 
  
 75 
  
 4.2 
  
 Bestämmelser om arbetslöshetskassan .................................. 
  
 78 
  
 4.2.1 
  
 Arbetslöshetskassornas verksamhetsområden ...... 
  
 79 
  
 4.2.2 
  
 Arbetslöshetskassornas samverkan........................ 
  
 81 
  
 4.2.3 
  
 Tillsynen över arbetslöshetskassorna .................... 
  
 82 
  
 4.3 
  
 Finansiering av arbetslöshetsförsäkringen ............................ 
  
 82 
  
 4.4 
  
 Statens uttag av avgifter och skatter enligt 
  
 socialavgiftslagen samt lagen om allmän löneavgift ............. 
  
 84 
  
 4.5 
  
 Arbetslöshetskassornas ekonomi .......................................... 
  
 85 
  
 6 
  
 SOU 2023:41 
  
 Innehåll 
  
 4.6 
  
 Arbetslöshetskassornas medlemsavgifter.............................. 
  
 88 
  
 5 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats 
  
 tidigare .................................................................... 
  
 91 
  
 5.1Staten ville finansiera arbetslöshetsförsäkringen utanför 
  
 budgeten .................................................................................. 
  
 91 
  
 5.2Hög arbetslöshet ledde till flera förändringar under 
  
 kort tid ..................................................................................... 
  
 93 
  
 5.2.1Arbetsmarknadsfonden gick från överskott till 
  
 underskott under  
 1990-talet ................................... 
  
 95 
  
 5.2.2Arbetsmarknadsavgiften skulle baserat på en hypotetisk beräkning ha behövt variera mellan 1 procent och 8,9 procent under 
  
 åren  
 1990–1995 ........................................................ 
  
 96 
  
 5.2.3Mellan  
 1990–2022 
  skulle arbetsmarknadsavgiften behövt uppgå till 
  
 i genomsnitt 3,6 procent ......................................... 
  
 97 
  
 5.3Arbetsmarknadsfonden framstår som svårförenlig med 
  
 den budgetlag som sedermera infördes 
  
 ................................. 99 
  
 6 
  
 Dagens regler och villkor för att få 
  
 arbetslöshetsersättning ............................................ 
  
 101 
  
 6.1Kort om det regelverk som styr 
  
 arbetslöshetsförsäkringen..................................................... 
  
 101 
  
 6.2Tre villkor som ska uppfyllas för att få ersättning från 
  
 arbetslöshetsförsäkringen..................................................... 
  
 102 
  
 6.2.1 
  
 Uppfyllda allmänna villkor ................................... 
  
 103 
  
 6.2.2 
  
 Ett uppfyllt arbetsvillkor....................................... 
  
 104 
  
 6.2.3 
  
 Ett uppfyllt medlemsvillkor.................................. 
  
 105 
  
 6.3 Ersättningsperiodens längd .................................................. 
  
 106 
  
 6.4Ersättningsnivån – inkomstrelaterad ersättning eller 
  
 grundbelopp .......................................................................... 
  
 106 
  
 6.5Företagares rätt till arbetslöshetsersättning samt 
  
 beräkning av ersättningsrätten för företagare ..................... 
  
 108 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2023:41 
  
 6.6 
  
 Sanktionssystemet i arbetslöshetsförsäkringen .................. 
  
 110 
  
 7 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar 
  
 och önskemål .......................................................... 
  
 111 
  
 7.1 
  
 Ett etablerat samarbete mellan parterna.............................. 
  
 111 
  
 7.1.1 
  
 Parternas förhandlingar om anställningsskydd 
  
 och omställning ..................................................... 
  
 112 
  
 7.1.2Parternas tidigare rapporter 
  
 om arbetslöshetsförsäkringen .............................. 
  
 112 
  
 7.1.3 
  
 Parternas önskemål om en utredning .................. 
  
 113 
  
 7.2 
  
 Förhandlingsprotokollen till huvudavtalet ......................... 
  
 114 
  
 7.3 
  
 De förslagsställande parternas önskemål ............................ 
  
 115 
  
 7.3.1Stabilitet i och förstärkning 
  
 av arbetslöshetsförsäkringen ................................ 
  
 116 
  
 7.3.2 
  
 Parterna vill stärka kollektivavtalsmodellen ........ 
  
 117 
  
 7.3.3 
  
 Arbetsgivarna vill minska kostnaderna ................ 
  
 119 
  
 7.3.4 
  
 Parterna förespråkar en buffertfond .................... 
  
 119 
  
 7.3.5Riskutjämning mellan olika kollektiv är viktig 
  
 för parterna ............................................................ 
  
 120 
  
 7.3.6 
  
 Parterna vill bilda en gemensam 
  
 kollektivavtalsstiftelse........................................... 
  
 121 
  
 8 
  
 Vissa rättsliga överväganden...................................... 
  
 123 
  
 8.1En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring utgör en avtalsförsäkring och bör fungera som andra 
  
 avtalsförsäkringar.................................................................. 
  
 123 
  
 8.1.1Hur avtalsförsäkringen påverkas av 
  
 den statliga försäkringen....................................... 
  
 124 
  
 8.1.2En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör omfatta även arbetstagare på kollektivavtal 
  
 som inte är fackföreningsmedlemmar.................. 
  
 125 
  
 8.1.3Kollektivavtalet kommer i huvudsak inte att 
  
 medföra utkrävbara rättigheter för de 
  
 arbetslösa och kan ändras även retroaktivt.......... 
  
 126 
  
 8 
  
 SOU 2023:41 
  
 Innehåll 
  
 8.1.4En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring utgör inte en försäkringsrörelse och omfattas därför inte av några särskilda regler för att 
  
 säkra dess utbetalningar ........................................ 
  
 129 
  
 8.1.5En kollektivavtalad försäkrings förmåga till framtida utbetalningar behöver säkerställas på 
  
 frivillig basis ........................................................... 
  
 130 
  
 8.2En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring torde 
  
 förutsätta ändringar i skattelagstiftningen .......................... 
  
 132 
  
 8.2.1Den kollektivavtalade försäkringen bör jämställas med nuvarande dagpenning från 
  
 arbetslöshetsförsäkringen ..................................... 
  
 132 
  
 8.2.2Arbetsgivare bör kunna dra av vad de betalar 
  
 för den kollektivavtalade försäkringen ................. 
  
 135 
  
 8.2.3Skatteregler för kollektivavtalsstiftelser kan 
  
 behöva anpassas ..................................................... 
  
 136 
  
 8.2.4Även andra skattefrågor behöver utredas vidare inom ramen för arbetet med 
  
 slutbetänkandet...................................................... 
  
 138 
  
 8.3Rätten till fri rörlighet inom unionen bör tillämpas även 
  
 i den kollektivavtalade försäkringen .................................... 
  
 139 
  
 8.3.1Det finns flera olika relevanta  
 EU-rättsregler 
  
 om fri rörlighet ...................................................... 
  
 139 
  
 8.3.2Det är inte helt klart men inte heller avgörande huruvida en kollektivavtalad 
  
 arbetslöshetsförsäkring omfattas av 
  
 förordning 883/2004/EG ...................................... 
  
 140 
  
 8.3.3Den kollektivavtalade ersättningen bör få tas 
  
 med utomlands vid arbetssökande inom EU 
  
 och EES .................................................................. 
  
 141 
  
 8.4En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring väcker 
  
 statsstöds- snarare än konkurrensfrågor ............................. 
  
 143 
  
 8.4.1Det är inte nödvändigtvis avgörande huruvida den kollektivavtalade försäkringen är 
  
 en ekonomisk verksamhet..................................... 
  
 143 
  
 8.4.2Omställningsstödet bedömdes 
  
 inte utgöra statsstöd .............................................. 
  
 144 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2023:41 
  
 8.4.3Befintliga kollektivavtalade tjänstepensionssystem har inte erhållit statliga 
  
 medel...................................................................... 
  
 145 
  
 8.4.4En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring behöver analyseras ytterligare i förhållande till 
  
 statsstödsreglerna.................................................. 
  
 145 
  
 8.4.5Statsstödsfrågan ligger integrerad i de olika alternativ utredningen presenterar eftersom 
  
 dessa innefattar olika omfattning och 
  
 inriktning av statliga medel................................... 
  
 146 
  
 8.5Sveriges internationella förpliktelser i övrigt bedöms 
  
 inte lägga hinder i vägen ....................................................... 
  
 147 
  
 8.5.1 
  
 Föreningsfriheten påverkas inte........................... 
  
 147 
  
 8.5.2 
  
 ILO-konventionen 
  utgör inte ett hinder............. 
  
 148 
  
 8.5.3 
  
 Europeiska balken om social trygghet 
  
 tillgodoses.............................................................. 
  
 150 
  
 9 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden................ 
  
 151 
  
 9.1Det behövs en flexibel lösning som är hållbar över tid 
  
 oavsett vilka organisationer som tecknar kollektivavtal 
  
 om arbetslöshetsförsäkring.................................................. 
  
 152 
  
 9.1.1Ingen del av arbetsmarknaden bör tvingas in i 
  
 modellen ................................................................ 
  
 153 
  
 9.1.2En kollektivavtalad försäkring får inte 
  
 medföra ett moturval ............................................ 
  
 154 
  
 9.2Nuvarande arbetslöshetskassor bör administrera 
  
 den kollektivavtalade försäkringen ...................................... 
  
 155 
  
 9.2.1De medlemsbaserade arbetslöshetskassorna 
  
 bör betala ut kollektivavtalad ersättning till 
  
 sina medlemmar..................................................... 
  
 156 
  
 9.2.2Den kompletterande arbetslöshetskassan bör betala ut kollektivavtalad ersättning till övriga 
  
 (icke-medlemmar)................................................. 
  
 158 
  
 9.2.3Om nuvarande arbetslöshetskassor bör göra 
  
 utbetalning medför det vissa krav på 
  
 enhetlighet även om parterna helt själva sätter 
  
 nivåerna.................................................................. 
  
 159 
  
 10 
  
 SOU 2023:41 
  
 Innehåll 
  
 9.2.4Arbetslöshetskassornas beslut om ersättning bör vara överklagbara i förvaltningsdomstol 
  
 precis som i dag...................................................... 
  
 160 
  
 9.2.5Förhållandet mellan kollektivavtalsstiftelse och arbetslöshetskassor behöver utredas 
  
 vidare ...................................................................... 
  
 161 
  
 9.3 Finansieringen bör delas mellan stat och parter.................. 
  
 162 
  
 9.3.1Risk för utspädningseffekt vid en generell 
  
 sänkning av arbetsgivaravgiften ............................ 
  
 162 
  
 9.3.2Risk för moturval vid differentierad 
  
 arbetsgivaravgift..................................................... 
  
 163 
  
 9.3.3Eventuell statlig finansiering bör så långt möjligt 
  
 betalas direkt till arbetslöshetskassorna ............... 
  
 164 
  
 9.3.4Indexering är en avgörande fråga för parterna 
  
 men är inte avgörande för valet mellan 
  
 utredningens olika alternativ................................. 
  
 166 
  
 9.3.5 
  
 Arbetstagarnas avgifter till 
  
 arbetslöshetsförsäkringen bör fungera 
  
 i huvudsak som i dag.............................................. 
  
 168 
  
 9.3.6 
  
 En engångsöverföring till en buffertfond 
  
 bedöms inte vara i linje med budgetlagen 
  
 och dess intentioner .............................................. 
  
 170 
  
 9.3.7Budgetlagen hindrar inte att en kollektivavtalad försäkring placeras utanför 
  
 statsbudgeten ......................................................... 
  
 170 
  
 9.4Utredningen tar sin utgångspunkt i SOU 2020:37 
  
 och dess förslag men på nuvarande högre taknivå .............. 
  
 172 
  
 9.4.1 
  
 Arbetsvillkoret blir ett inkomstvillkor................. 
  
 172 
  
 9.4.2 
  
 Den nu gällande statliga taknivån ligger fast........ 
  
 173 
  
 9.4.3 
  
 Lika villkor oavsett familjesituation ..................... 
  
 174 
  
 9.4.4 
  
 Ersättningsnivån trappas ned successivt .............. 
  
 174 
  
 9.4.5Grundersättningen blir inkomstbaserad 
  
 men på en lägre nivå............................................... 
  
 175 
  
 9.5 Eventuella avsteg från förslagen i SOU 2020:37................. 
  
 175 
  
 9.5.1 
  
 Förslaget om olika maximalt antal 
  
 ersättningsdagar ..................................................... 
  
 176 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2023:41 
  
 9.5.2Förslaget om inkomstvillkorets 
  
 undantagsregel....................................................... 
  
 177 
  
 9.5.3 
  
 Förslaget om ett halvt medlemsvillkor ................ 
  
 178 
  
 9.6Sammanfattning av utredningens modell för 
  
 en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ........................ 
  
 178 
  
 10 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av 
  
 en ny försäkring....................................................... 
  
 181 
  
 10.1 
  
 Utredningen använder uppgifter både från SCB 
  
 och från Lewis......................................................................... 
  
 182 
  
 10.2 
  
 En mindre del av arbetsgivarna omfattas 
  
 av kollektivavtal .................................................................... 
  
 183 
  
 10.2.1 Omkring 14 procent av alla offentliga 
  
 och privata arbetsgivare hade kollektivavtal ........ 
  
 184 
  
 10.2.2 Andelen privata arbetsgivare med 
  
 kollektivavtal varierade mellan olika branscher... 185 
  
 10.2.3I privat sektor hade 10 procent av mikroföretagen men 91 procent av de stora 
  
 företagen kollektivavtal ........................................ 
  
 186 
  
 10.3 Merparten av anställda omfattas av kollektivavtal .............. 
  
 187 
  
 10.3.186 procent av anställda i privat och offentlig sektor arbetar hos en arbetsgivare med 
  
 kollektivavtal ......................................................... 
  
 187 
  
 10.3.2I privat sektor omfattas 95 procent av anställda inom tillverkningsindustri av 
  
 kollektivavtal ......................................................... 
  
 188 
  
 10.3.3Bland privatanställda finns tydliga skillnader 
  
 avseende kollektivavtal baserat på företagets 
  
 storlek .................................................................... 
  
 189 
  
 10.4 Tre av fyra anställda uppfyllde medlemsvillkoret 
  
 i en arbetslöshetskassa.......................................................... 
  
 190 
  
 10.4.1Var fjärde anställd i privat och offentlig sektor uppfyllde inte medlemsvillkoret 
  
 i en arbetslöshetskassa .......................................... 
  
 191 
  
 12 
  
 SOU 2023:41 
  
 Innehåll 
  
 10.4.2 Andelen privatanställda som uppfyllde 
  
 medlemsvillkoret varierade mellan olika 
  
 branscher ................................................................ 
  
 192 
  
 10.4.3 Privatanställda hos relativt mindre företag 
  
 uppfyllde i lägre utsträckning 
  
 medlemsvillkoret ................................................... 
  
 193 
  
 10.5 Hur samvarierar uppfyllande av medlemsvillkoret med 
  
 arbete på respektive utanför kollektivavtal?........................ 
  
 194 
  
 10.5.1 Två tredjedelar av alla anställda omfattades 
  
 av kollektivavtal samtidigt som de uppfyllde 
  
 medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa............. 
  
 194 
  
 10.5.2 Bland privatanställda i tillverkningsindustrin 
  
 uppfyllde mer än fyra av fem anställda 
  
 medlemsvillkoret samtidigt som de arbetade 
  
 på kollektivavtal ..................................................... 
  
 196 
  
 10.5.3Bland privatanställda finns väsentliga men inte entydiga skillnader mellan företag av olika 
  
 storlek..................................................................... 
  
 197 
  
 10.6 Andel av arbetstagare som skulle erhålla högsta möjliga 
  
 ersättningsnivå....................................................................... 
  
 198 
  
 10.6.1 Två tredjedelar av alla anställda skulle få rätt 
  
 till högsta möjliga ersättning relativt sin 
  
 inkomst .................................................................. 
  
 199 
  
 10.6.26 av 10 privatanställda skulle få rätt till högsta möjliga ersättning i förhållande till sin 
  
 inkomst .................................................................. 
  
 200 
  
 10.7Såväl kollektivavtalens täckningsgrad som den andel vilka uppfyller ett medlemsvillkor ökar med högre 
  
 inkomster............................................................................... 
  
 201 
  
 10.7.1Nästan hälften av alla anställda i privat sektor 
  
 tjänar mindre än den befintliga statliga 
  
 taknivån på 33 000 kronor/månad ........................ 
  
 202 
  
 10.7.2Nästan två tredjedelar av anställda i privat 
  
 sektor tjänar mindre än 38 500 kronor/månad .... 203 
  
 10.7.3Tre av fyra anställda i privat sektor tjänade 
  
 mindre än 43 500 kronor/månad........................... 
  
 204 
  
 13 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2023:41 
  
 10.7.4Drygt 80 procent av alla anställda i offentlig sektor hade en inkomst under 43 500 kronor 
  
 per månad .............................................................. 
  
 205 
  
 10.8Vilken bransch en anställd arbetar i respektive arbetsgivarens storlek kan påverka nyttan med 
  
 en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ........................ 
  
 206 
  
 11 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad 
  
 arbetslöshetsförsäkring............................................. 
  
 209 
  
 11.1 
  
 Flera alternativa utformningar ............................................. 
  
 209 
  
 11.1.1 
  
 Taknivån 38 500 kronor........................................ 
  
 210 
  
 11.1.2 
  
 Taknivån 43 500 kronor........................................ 
  
 212 
  
 11.1.3Taknivån 33 000 kronor för de som inte 
  
 omfattas av en kollektivavtalad 
  
 arbetslöshetsförsäkring......................................... 
  
 214 
  
 11.1.4En eventuell statlig delfinansiering av 
  
 den kollektivavtalade arbetslöshetslöshetsförsäkringen ......................... 214 
  
 11.1.5Riskerna i arbetslöshetsförsäkringen kan inte 
  
 jämställas med andra försäkringsrisker ................ 
  
 215 
  
 11.1.6Parterna får inflytande även vid en eventuell 
  
 statlig delfinansiering ............................................ 
  
 216 
  
 11.2 Redovisning av utredningens fyra alternativ....................... 
  
 217 
  
 11.2.1Alternativ 1 – ett måttligt höjt tak genom kollektivavtal utan en statlig delfinansiering 
  
 av arbetslöshetsersättningen................................. 
  
 217 
  
 11.2.2Alternativ 2 – ett kraftigt höjt tak genom 
  
 kollektivavtal utan statlig delfinansiering ............ 
  
 220 
  
 11.2.3Alternativ 3 – ett måttligt höjt tak genom 
  
 kollektivavtal med en statlig delfinansiering ....... 
  
 223 
  
 11.2.4 Alternativ 4 – ett kraftigt höjt tak genom 
  
 kollektivavtal med en statlig delfinansiering ....... 
  
 225 
  
 11.3Ersättning till personer som endast delvis har haft inkomster från en arbetsgivare med kollektivavtal 
  
 om arbetslöshetsförsäkring.................................................. 
  
 227 
  
 11.4 Hur ersättning och kostnader i modellen beräknas ........... 
  
 231 
  
 14 
  
 SOU 2023:41 
  
 Innehåll 
  
 12 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad 
  
 arbetslöshetsförsäkring ............................................ 
  
 235 
  
 12.1 
  
 Hur beräkningarna har utförts............................................. 
  
 236 
  
 12.1.1  
 FASIT-modellen 
  har använts................................ 
  
 236 
  
 12.1.2 En utvecklad modul för 
  
 arbetslöshetsersättningen har inarbetats .............. 
  
 237 
  
 12.1.3 Några antaganden för utredningens 
  
 beräkningar ............................................................ 
  
 238 
  
 12.2 
  
 Antal ersättningsmottagare är samma i utredningens 
  
 fyra alternativ ........................................................................ 
  
 239 
  
 12.3 
  
 Beräkningar avseende utredningens olika alternativ ........... 
  
 240 
  
 12.3.1 Alternativ 1 – tak 38 500 kronor utan statlig 
  
 delfinansiering av den kollektivavtalade 
  
 försäkringen ........................................................... 
  
 241 
  
 12.3.2 Alternativ 2 – tak 43 500 kronor utan statlig 
  
 delfinansiering av den kollektivavtalade 
  
 försäkringen ........................................................... 
  
 243 
  
 12.3.3 Alternativ 3 – tak 38 500 kronor med en 
  
 statlig delfinansiering av den kollektivavtalade 
  
 försäkringen ........................................................... 
  
 244 
  
 12.3.4 Alternativ 4 – tak 43 500 kronor med en 
  
 statlig delfinansiering av den kollektivavtalade 
  
 försäkringen ........................................................... 
  
 246 
  
 12.4 
  
 Effekter om offentlig sektor står utanför 
  
 en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ........................ 
  
 248 
  
 12.4.1 Om hela den offentliga sektorn står utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet minskar 
  
 parternas utgifter för arbetslöshetsersättning 
  
 med 1,9 miljarder kronor ...................................... 
  
 249 
  
 12.4.2 Om kommuner och regioner står utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet beräknas 
  
 parternas utgifter för 
  
 arbetslöshetsersättningen minska med 
  
 1,6 miljarder kronor............................................... 
  
 251 
  
 12.4.3 Små skillnader om kommunala bolag står 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet................. 
  
 252 
  
 15 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2023:41 
  
 12.4.4Om statlig sektor står utanför det kollektivavtalade systemet minskar parternas utgifter för arbetslöshetsersättning med 
  
 300 miljoner kronor .............................................. 
  
 254 
  
 12.5 Effekter om vissa branscher står utanför 
  
 en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ........................ 
  
 255 
  
 12.5.1Om byggbranschen (SNI  
 41–43) 
  står utanför det kollektivavtalade systemet minskar 
  
 parternas kostnader med nästan 
  
 1 miljard kronor .................................................... 
  
 256 
  
 12.5.2Om hotell och restaurang (SNI  
 45–47) 
  står utanför det kollektivavtalade systemet minskar parternas kostnader med 
  
 1 miljard kronor .................................................... 
  
 257 
  
 12.5.3Om finansiell verksamhet m.m. (SNI  
 64–82) 
  står utanför det kollektivavtalade systemet minskar parternas kostnader med nästan 
  
 2 miljarder kronor ................................................. 
  
 259 
  
 12.6 Effekter av eventuella avsteg i förhållande till förslagen 
  
 i SOU 2020:37 ...................................................................... 
  
 261 
  
 12.6.1300 dagar ersättning åt alla som uppfyller ett skärpt inkomstvillkor ger högre kostnader för 
  
 både parterna och för staten ................................. 
  
 262 
  
 12.6.2Ingen ny undantagsregel för inkomstvillkoret medför lägre utgifter för staten – parternas 
  
 förblir oförändrade................................................ 
  
 263 
  
 12.6.3Inget halvt medlemsvillkor medför lägre 
  
 kostnader för parterna .......................................... 
  
 265 
  
 12.6.4Tillsammans medför de nu beräknade eventuella anpassningarna att utgifterna för det kollektivavtalade systemet minskar 
  
 samtidigt som de ökar för staten.......................... 
  
 266 
  
 12.7 Kostnaderna för höjd taknivå i det kollektivavtalade 
  
 systemet avtar med taknivån................................................ 
  
 268 
  
 16 
  
 SOU 2023:41Innehåll 
  
 13 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta 
  
 utredningsarbetet .................................................... 
  
 271 
  
 13.1 
  
 Utredningens iakttagelser .................................................... 
  
 271 
  
 13.1.1 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 skulle i praktiken innebära en riktad 
  
 takhöjning .............................................................. 
  
 272 
  
 13.1.2 Det framstår som osäkert vilka effekterna 
  
 skulle bli för kollektivavtalsmodellen................... 
  
 272 
  
 13.1.3 Vilka som ska teckna kollektivavtal behöver 
  
 ytterst tydliggöras av parterna själva .................... 
  
 273 
  
 13.1.4 Det är inte självklart att systemets legitimitet 
  
 eller stabilitet ökar bara för att det omfattar 
  
 fler grupper ............................................................ 
  
 273 
  
 13.2 
  
 Några allmänna principer inför arbetet 
  
 med slutbetänkandet............................................................. 
  
 274 
  
 13.2.1 Transparensen för den enskilde 
  
 bör inte minska ...................................................... 
  
 274 
  
 13.2.2 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 bör vara lätt att kontrollera och administrera ...... 
  
 275 
  
 13.2.3 Staten har ett behov av 
  
 arbetslöshetsförsäkringen som ett 
  
 stabiliseringspolitiskt verktyg............................... 
  
 276 
  
 13.3 
  
 Alternativa utformningar kan behöva belysas 
  
 inom ramen för konsekvensbeskrivningen ......................... 
  
 277 
  
 13.4 
  
 Den lämpliga gränsdragningen mellan staten 
  
 och parterna behöver utredas vidare .................................... 
  
 278 
  
 13.4.1 Parterna vill ha ett större inflytande över 
  
 ersättningsnivåerna i 
  
 arbetslöshetsförsäkringen ..................................... 
  
 278 
  
 13.4.2 Den av parterna förordade 
  
 kollektivavtalsstiftelsen ......................................... 
  
 279 
  
 13.4.3 Former för kompensation till arbetsgivarna ........ 
  
 280 
  
 13.5 
  
 Några övriga behov av vidare utredning .............................. 
  
 280 
  
 13.5.1 
  
 Arbetslöshetskassornas handläggning m.m. ........ 
  
 281 
  
 13.5.2 En eventuell speciallösning för företagare ........... 
  
 282 
  
 17 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2023:41 
  
 13.5.3Effekter på andra delar av arbetsmarknadspolitiken och på 
  
 socialförsäkringar etc. ........................................... 
  
 283 
  
 13.5.4 Skattelagstiftning .................................................. 
  
 283 
  
 13.5.5Tillsynsmyndighetens roll och kostnaden för 
  
 tillsyn ..................................................................... 
  
 283 
  
 Bilaga 
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv 2021:64........................................... 
  
 285 
  
 18 
  
 Sammanfattning 
  
 Bakgrund 
  
 Svenskt Näringsliv, Förhandlings- och samverkansrådet PTK, Industrifacket Metall och Svenska Kommunalarbetareförbundet har tillsammans lämnat förslag om att utreda förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som kan stärka partsmodellen och värna förutsägbarheten inom arbetslöshetsförsäkringen. 
  
 I ett särskilt protokoll har de förslagsställande parterna angivit sina förväntningar på en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som att den ska ge ett påtagligt bättre skydd till den försäkrade än vad den statliga försäkringen ger i utgångsläget: 
  
 •att fler löntagare med låga eller oregelbundna inkomster, men som bidrar till finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen, kan kvalificera sig för ersättning, 
  
 •att flertalet löntagare har minst 80 procent av lönen försäkrad och att denna nivå sedan avtrappas, 
  
 •att åstadkomma en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som innebär en kostnadsreducering för arbetsgivarna. 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Regeringen har ansett att det finns ett behov av att utreda förutsätt- ningarna samt för- och nackdelar med en ny kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring. I uppdraget ingår som ett första steg att kartlägga och analysera vilka skäl som ligger till grund för parternas förslag samt att kartlägga och redovisa vilka centrala, rättsliga och andra, frågeställningar och avvägningar som uppkommer med anledning av detsamma. 
  
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningen kan sammanfattningsvis sägas ha till uppdrag att undersöka i vilken utsträckning det finns förutsättningar för den föreslagna lösningen och har antagit namnet Förutsättningsutredningen 
  
 –en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Utredningen har i sitt arbete utgått från det befintliga regel- verket, från den tidigare remissbehandlade utredningen om en ny arbetslöshetsförsäkring (SOU 2020:37) och från nuvarande organi- sation av administrationen – dock med den högre taknivå som nu- mera har permanentats. 
  
 En kollektivavtalad försäkring bör omfatta samtliga arbetstagare på en arbetsplats med kollektivavtal 
  
 Om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring införs, bör den om- fatta samtliga arbetstagare på arbetsplatser med kollektivavtal, alltså även de som inte är medlemmar i den avtalsslutande organisationen. Enligt utredningen bör den utformas som en avtalsförsäkring med de konsekvenser det medför. Det hindrar inte att den kollektiv- avtalade försäkringen får den statliga arbetslöshetsförsäkringen som ett slags golv. En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring torde förutsätta ändringar bl.a. i skattelagstiftningen. 
  
 En kollektivavtalad försäkring bör vara frivillig och inte leda till moturval 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör utformas så att den inte i praktiken tvingar in någon del av arbetsmarknaden – t.ex. offentlig sektor – i systemet. Det behöver även säkras att det inte uppkommer ett s.k. moturval som hotar försäkringens hållbarhet. Med det avses t.ex. risken att endast kollektivavtalsområden med relativt hög arbetslöshetsrisk skulle komma att anslutas till försäk- ringen. 
  
 20 
  
 SOU 2023:41 
  
 Sammanfattning 
  
 De flesta arbetstagare skulle potentiellt sett kunna omfattas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Under 2021 omfattades cirka 86 procent av alla anställda av ett kollektivavtal (inklusive s.k. hängavtal). I privat sektor (där omkring 6 av 10 anställda arbetade 2021) omfattades en något mindre andel, drygt 77 procent, av kollektivavtal. 
  
 75 procent av alla anställda uppfyllde medlemsvillkoret i arbets- löshetsförsäkringen. 
  
 Arbetslöshetskassornas roll kan bevaras om en kollektivavtalad försäkring införs 
  
 De nuvarande medlemsbaserade arbetslöshetskassorna bör i en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring – utöver statlig arbetslös- hetsersättning – även betala ut kollektivavtalad ersättning till sina medlemmar. De som inte är medlemmar i en sådan arbetslöshets- kassa bör erhålla sin ersättning från den kompletterande arbetslös- hetskassan (Arbetslöshetskassan Alfa). 
  
 Dagens krav på den försäkrade kan behållas 
  
 De förslagsställande parterna har i sina rapporter angivit att den försäkrade för att omfattas måste vara arbetslös, arbetsför, oför- hindrad att ta ett arbete och i övrigt ska stå till arbetsmarknadens förfogande vilket motsvarar villkoren i nuvarande arbetslöshets- försäkring. Det utgör även en förutsättning för att arbetslöshets- kassorna ska kunna hantera utbetalningen av kollektivavtalad ersätt- ning. 
  
 Fyra alternativa utformningar 
  
 Utredningen förutsätter att en eventuell kollektivavtalad försäkring kommer att ha viss enhetlighet när det gäller definitioner och ut- formning av villkor även om parterna helt själva sätter nivåerna. En självklar utgångspunkt när det gäller ett kollektivavtalat tak är att det bör vara högre än det statliga taket. 
  
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningen har tagit fram flera olika alternativ varav några även innefattar en statlig delfinansiering av den kollektivavtalade delen av ersättningarna. Alternativen utgår i övrigt från de diskussioner som utredningen fört med de förslagsställande parterna och utredningens uppdrag som det framgår av direktivet. Alternativen utgår från två olika exempelnivåer för det kollektivavtalade taket (38 500 kronor respektive 43 500 kronor). Fyra alternativ utkristalliserar sig genom att de bägge taknivåerna kombineras med förekomsten respektive avsaknaden av en statlig delfinansiering. 
  
 Med nuvarande statliga taknivå på 33 000 kronor/månad utanför det kollektivavtalade systemet och kollektivavtal innebärande en tak- nivå på 38 500 kronor/månad prognosticerar utredningen att utgift- erna för kollektivavtalad och statlig arbetslöshetsersättning tillsam- mans skulle uppgå till 14,7 miljarder kronor under 2024. 
  
 Jämfört med en statlig arbetslöshetsersättning där alla har nuvar- ande taknivå på 33 000 kronor/månad skulle det i så fall medföra ökade kostnader med 700 miljoner kronor. 
  
 Parternas utgifter för kollektivavtalad arbetslöshetsersättning skulle utan en statlig delfinansiering uppgå till cirka 11 miljarder kronor sam- tidigt som statens utgifter för de individer som helt eller delvis arbetar utanför kollektivavtal skulle uppgå till omkring 3,6 miljarder kronor. 
  
 En finansiering av arbetslöshetsförsäkringen utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 En finansiering av arbetslöshetsförsäkringen utanför statens budget har prövats tidigare i form av den s.k. Arbetsmarknadsfonden, Fonden som skapades i slutet av  
 1980-talet 
  avvecklades redan 1995 på grund av att dess ekonomiska situation blivit ohållbar. 
  
 Utredningen redovisar en simulering av vad det skulle ha medfört i höjda avgifter att behålla fonden under den dåvarande lågkonjunk- turen. 
  
 Om Arbetsmarknadsfonden inte hade upphört innan den nya budgetlagen infördes är det enligt utredningens bedömning rimligt att anta att den inte skulle ha bedömts som förenlig med sagda lag. 
  
 22 
  
 SOU 2023:41 
  
 Sammanfattning 
  
 Förutsättningarna för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Utredningsarbetet hittills visar att det kan finnas förutsättningar för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Den behöver i så fall ut- formas i enlighet med vad som skisseras i delbetänkandet. Flera olika alternativa utformningar kan dock vara möjliga. Utredningen gör i nuläget inte något ställningstagande till huruvida en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring är att förorda – inte heller vilken av de pre- senterade alternativen som i så fall vore att föredra. De presenterade alternativen är heller inte uttömmande. 
  
 Sveriges internationella förpliktelser bedöms däremot inte lägga hinder i vägen för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen väcker frågor om fören- ligheten med statsstödsreglerna och dessa frågor växer ju mera offent- liga medel som tillförs. De kan endast hanteras som en integrerad del av den fortsatta utformningen av ett eventuellt förslag. 
  
 Den kollektivavtalade ersättningen bör enligt utredningen kunna tas med utomlands vid arbetssökande inom EU/EES. 
  
 I arbetet med slutbetänkandet planerar utredningen att utgå från att transparensen för den enskilde inte bör minska, från att en kollek- tivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör vara lätt att kontrollera och administrera samt från att staten har ett fortsatt behov av arbetslös- hetsförsäkringen som ett stabiliseringspolitiskt verktyg. 
  
 Ett antal frågor kommer att behöva hanteras inom ramen för arbetet med slutbetänkandet, däribland den lämpliga gränsdragningen mellan staten och parterna, frågor om den kollektivavtalsstiftelse som part- erna förordat samt formerna för kompensation till arbetsgivare. Till detta kommer ett flertal frågor om handläggning, beskattning etc. 
  
 Former för kompensation till arbetsgivare 
  
 Ett införande av en kollektivavtalad försäkring skulle innebära ökade kostnader för arbetsgivare och det bör därför tas ställning till hur arbetsgivarna eventuellt bör kompenseras. 
  
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2023:41 
  
 En kompensation till arbetsgivarna genom en statlig engångs- överföring till en buffertfond, i enlighet med de förslagsställande parternas ursprungstanke, anser utredningen inte vara förenlig med budgetlagen. 
  
 Inte heller är det enligt utredningen ändamålsenligt med en kom- pensation till arbetsgivarna genom en generell sänkning av arbets- givaravgiften eftersom det skulle innebära att arbetsgivare kan få en kompensation utan att behöva ingå ett avtal om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Det är även svårt att genomföra en differentierad arbetsgivar- avgift vilken även skulle medföra en uppenbar risk för moturval i försäkringen. 
  
 I första hand bör i stället prövas om en kompensation till arbets- givarna kan lämnas som statsbidrag till arbetslöshetskassorna för vidare utbetalning direkt till arbetstagare och i andra hand genom den modell som redan tillämpas inom ramen för omställningsstödet. 
  
 Enligt de förslagsställande parterna är en indexering av ersätt- ningsnivåerna i en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring av central betydelse. Frågan om en indexering kommer liksom frågan om kom- pensation till arbetsgivare att behandlas vidare i utredningens slut- betänkande. 
  
 24 
  
 1Uppdraget och dess genomförande 
  
 1.1Utredningens uppdrag 
  
 Utredningens uppdrag framgår av dess kommittédirektiv (dir. 2021:64): En särskild utredare ska kartlägga, analysera och redovisa förutsättningarna för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Bakgrund till uppdraget är att Svenskt Näringsliv, Förhandlings- och samverkansrådet PTK, Industrifacket Metall och Svenska Kommunal- arbetareförbundet tillsammans har lämnat ett förslag om att utreda förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som kan stärka den svenska partsmodellen och värna förutsägbarheten inom arbetslöshetsförsäkringen. 
  
 Eftersom parterna har föreslagit att arbetslöshetsförsäkringen ska göras om för att delvis vara kollektivavtalad har regeringen sett ett behov av att utreda förutsättningarna samt för- och nackdelar med ett sådant förslag. 
  
 Av utredningens direktiv framgår att regeringen anser att arbets- löshetsförsäkringen ska vara ändamålsenligt utformad, effektiv och anpassas till nya förutsättningar på arbetsmarknaden. För att skapa en långsiktigt ändamålsenlig arbetslöshetsförsäkring förutsätts en- ligt direktivet en bred legitimitet. 
  
 1.2Genomförandet av utredningen 
  
 Av utredningens direktiv framgår att det behöver utredas brett kring förutsättningarna för, och konsekvenserna av, en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Av direktivet framgår även att utredaren ska samråda med en referensgrupp bestående av företrädare för arbets- marknadens parter och med företrädare för de små- och medelstora 
  
 25 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2023:41 
  
 företagen. Utredningen ska även föra en dialog med andra relevanta organisationer och myndigheter. 
  
 Under arbetets gång har utredningen haft biträde av en expertgrupp samt av sakkunniga. Utredningen har under arbetet haft kontakt med olika myndigheter och intresseorganisationer. Ett omfattande statis- tiskt underlagsmaterial har beställts från Statistiska centralbyrån (SCB) och Fora försäkringscentral AB (Fora)1 har därvid också tillgänglig- gjort nödvändiga uppgifter för att kunna fördjupa bearbetningen så att den besvarar de frågor uppdraget aktualiserar. 
  
 Expertgrupp och sakkunniga 
  
 Expertgruppen med företrädare för Skatteverket, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Medlingsinstitutet, Sveriges  
 a-kassor, 
  Ar- betsförmedlingen och Lewis utsågs den 13 september 2022. Dess sam- mansättning framgår av betänkandets missiv. Under utredningen har sammanträden med expertgruppen hittills ägt rum vid sex tillfällen. 
  
 Tre sakkunniga har förordnats av arbetsmarknadsministern från och med den 9 maj 2022. Utredningen har sammanträtt med dessa i samband med expertgruppens möten men också vid några tillfällen i övrigt. 
  
 Referensgrupp 
  
 Referensgruppen förordnades av arbetsmarknadsministern den 25 april 2022 och har varit sammansatt av deltagare från arbetstagarorganisa- tioner och arbetsgivarorganisationer. Arbetstagarorganisationerna har företrätts av representanter från de fackliga centralorganisationerna LO, TCO och Saco samt förhandlingskartellen PTK. Arbetsgivarorga- nisationerna har företrätts av representanter för Svenskt Näringsliv, Sveriges Kommuner och Regioner samt Arbetsgivarverket. Referens- gruppen har hittills sammanträtt vid sex tillfällen. 
  
 1Fora ägs gemensamt av Svenskt Näringsliv och LO samt administrerar försäkringar för cirka 
  
 4miljoner individer. 
  
 26 
  
 SOU 2023:41 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 1.3Utredningens arbete 
  
 För att tydliggöra utredningens arbetssätt bör det inledningsvis näm- nas att det av utredningsdirektivet framgår att ett motiv till att utred- ningen tillsatts är vad som framförts av de förslagsställande parterna. Eftersom utredningen ska utreda förutsättningarna för en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring har det för utredningen framstått som ofruktbart att fokusera sitt arbete på sådana lösningar som det kan antas saknas förutsättningar för parterna att senare vilja teckna kol- lektivavtal om. Parternas ställningstaganden har därför utgjort en yttre ram för utredningsarbetet även om utredningen inom denna ram förhållit sig relativt fritt till de konkreta lösningarna. 
  
 Vidare har utredningen ansett att en helt principiell eller teoretisk ansats – där för- respektive nackdelar med en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring ställs mot varandra – inte hade varit tillräckligt bely- sande. Det hänger samman med att utredningsuppdraget tar sin ut- gångspunkt i en idéskiss snarare än i en direkt bedömningsbar ut- formning. Det är inte möjligt att uttala sig om förutsättningarna för att genomföra en så stor förändring av arbetslöshetsförsäkringen utan att kunna räkna på konsekvenserna i olika dimensioner. Förut- sättningarna beror naturligtvis även på vilken konkret utformning som väljs. 
  
 Utredningens ansats har därför varit att först ta ställning till vil- ken övergripande utformning av en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring som bäst tar om hand de förslagsställande parternas utgångspunkter inom ramen för olika inte minst rättsliga förutsätt- ningar (kapitel 8 och 9) samt därefter bedöma förutsättningarna för en sådan lösning genom att konkret räkna på vilka effekter det skulle få vid olika alternativa genomföranden (avsnitt 11 och 12). 
  
 Den modell som utredningen tagit fram och som presenteras i delbetänkandet innehåller fyra alternativ som har beräknats så långt möjligt utan att utredningen i delbetänkandet gör något ställnings- tagande till om ett genomförande är att förorda eller inte. Detta stämmer också bäst med det syfte som utredningen har; att låta par- ternas förslag utredas grundligt och utan onödiga låsningar. 
  
 27 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens övergripande metod 
  
 Under första halvåret 2022 tog utredningen fram olika underlag om den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen och förhållanden på arbets- marknaden. Vidare kartlades skälen till parternas förslag och motiv för införandet av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Flera inter- vjuer och studiebesök genomfördes under denna fas. 
  
 Under ledning av den särskilda utredaren genomförde utredningen i oktober 2022 ett rundabordssamtal för att genomlysa och diskutera en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring med olika intressenter inom området. 
  
 Under hösten 2022, gjordes successivt ställningstaganden angå- ende olika aspekter av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som efter hand stämdes av med referens- och expertgrupp. Utifrån dessa ställningstaganden gjordes under inledningen av 2023 en för- djupad kartläggning av olika rättsliga förutsättningar. Inte minst de  
 EU-rättsliga 
  aspekterna diskuterades med olika forskare. Under denna fas gjordes också flera kompletterande kunskapsinhämtande inter- vjuer. 
  
 Därefter har under 2023 fokus i hög grad legat på att säkra slutlig tillgång till nödvändig statistik och göra beräkningar av olika alter- nativa utformningar. 
  
 Det ligger i sakens natur att utredningens angreppssätt inlednings- vis har haft ett individperspektiv snarare än ett systemperspektiv. Systemeffekterna kan nämligen endast bedömas med utgångspunkt i ett konkret regelverk. I ett regelstyrt system för arbetslöshetsförsäk- ring blir summan av utbetalningar beroende av regelverket som styr individens ersättning. 
  
 Redogörelse för de statistikkällor som utredningen använt 
  
 I arbetet har statistik från Arbetsförmedlingen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Medlingsinstitutet och Statistiska central- byrån använts, varav en del redovisas i figurer och tabeller i framför allt kapitel 2 men även i andra kapitel. SCB har även använt underlag från Lewis. Utredningen har i huvudsak valt att avgränsa sig till statistik som avser 2021 och 2022 även om särskilt det förstnämnda året kan ha påverkats av den tidigare Covid  
 19-pandemin 
  (jfr avsnitt 3.2.2). 
  
 28 
  
 SOU 2023:41 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 Utredningens externa kontakter 
  
 Utredningen träffade ledande företrädare för LO, PTK, Svenskt Näringsliv och Almega vid ett möte i mars 2022. Vidare har utred- ningen träffat de förslagsställande parternas utredare av en kollek- tivavtalad arbetslöshetsförsäkring, Hart, vid två tillfällen. Utredningen har träffat författargruppen till parternas bägge rap- porter om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring både i grupp och enskilt. 
  
 Utredningen träffade Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Medlingsinstitutet och Sveriges  
 a-kassor 
  under våren och försommaren 2022. Vidare genomfördes studiebesök på Unionens  
 a-kassa, 
  Akade- mikernas  
 a-kassa, 
  Byggnads  
 a-kassa 
  och Callahan  
 a-kassa 
  (samordnat besök hos de bägge sistnämnda) samt Arbetslöshetskassan Alfa. Utredningen hade också möten med professor Duarte, Waller och professor Turner, Lunds universitet. 
  
 Iseptember 2022 deltog utredningen vid Sveriges  
 a-kassors 
  kon- ferens för arbetslöshetskassornas försäkringsansvariga och i sam- band med detta delade utredningen ut en enklare enkät som de försäkringsansvariga fyllde i. Utredningen deltog också i några andra sammanhang genom att informera om utredningen hos arbets- löshetskassor i samband med dessa kassors egna arrangemang. 
  
 Utredningen träffade Företagarna under november månad 2022 samt har även haft vissa kontakter med organisationen Svensk Försäk- ring. Under september 2022 intervjuade utredningen Frey, Unionen Medlemsförsäkring och Folksam Sak om kompletterande inkomst- försäkringar. Vidare träffade utredningen under  
 oktober–november 
  2022 de fyra största omställningsorganisationerna (Trygghetsrådet, Trygghetsfonden, Trygghetsstiftelsen och Omställningsfonden) för att intervjua dem om deras verksamhet. 
  
 Utredningen träffade Medlingsinstitutet under sommaren 2022, Kammarkollegiet i början av 2023 samt Finansinspektionen under hösten 2022 och återigen under 2023. Under perioden  
 januari–april 
  2023 har utredningen träffat ett flertal forskare inom rättsvetenskap med olika för utredningen relevanta specialområden, nämligen docent Fitzgerald, Stockholms universitet, jur. Rodriguez. h.c. Cole, Stockholms universitet, docent Davis, Uppsala universitet och jur. Rodriguez. Vega, Uppsala universitet. 
  
 29 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2023:41 
  
 1.4Delbetänkandets disposition 
  
 Betänkandet inleds med en bakgrundsbeskrivning av förhållandena på den svenska arbetsmarknaden i kapitel 2. Beskrivningen innefattar en redogörelse för arbetskraftens storlek, förekomsten av deltidsarbete, arbetslöshetens sammansättning och vilka som får arbetslöshetsersätt- ning. Beskrivningen är kortfattad och syftar till att ge tillräcklig infor- mation om de storheter som utmärker arbetsmarknaden. 
  
 I syfte att visa varför arbetslöshetsförsäkringen ser ut som den gör finns i kapitel 3 en övergripande beskrivning av bakgrunden till arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens tillkomst. Sedan följer en nulägesbeskrivning av arbetslöshetskassornas roll i admi- nistrationen av arbetslöshetsförsäkringen samt en beskrivning av hur finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen ser ut i dag (kapitel 4). I kapitel 5 finns en beskrivning av varför den s.k. arbetsmarknads- fonden infördes i slutet av  
 1980-talet 
  och varför den måste upplösas redan under  
 1990-talet. 
  I kapitel 6 finns en sammanfattande beskriv- ning av dagens regler och villkor för att få ersättning från arbetslös- hetsförsäkringen. 
  
 I kapitel 7 finns en redogörelse för de förslagsställande parternas förhandlingar, motiv och önskemål avseende en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Vissa av utredningens rättsliga överväganden finns i kapitel 8 efter- följt av utredningens inledande ställningstaganden och utgångspunk- ter vilka redovisas i kapitel 9. Sammantaget återspeglar dessa bägge kapitel den enda modell som utredningen anser genomförbar om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ska tillskapas. 
  
 Därefter redovisas i kapitel 10 hur många arbetstagare som potentiellt sett skulle kunna komma att omfattas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. I kapitel 11 finns en redogörelse för fyra olika utformningar och i kapitel 12 beräknas de ekonomiska konsekvens- erna för stat och parter av dessa fyra alternativ. 
  
 I kapitel 13 sammanfattas vad som återstår att utreda i slutbetän- kandet och görs en övergripande redovisning av hur utredningen planerar att göra detta. 
  
 30 
  
 2 Arbetsmarknaden 
  
 I detta kapitel finns en bakgrundsbeskrivning av förhållandena på den svenska arbetsmarknaden. I avsnitt 2.1 finns en kortare redo- görelse för arbetskraftens storlek, förekomsten av deltidsarbete, arbetslöshetens sammansättning och vilka som får arbetslöshets- ersättning. I avsnitt 2.2 finns en beskrivning av kollektivavtalens täckningsgrad och organisationsgraden för arbetstagare respektive arbetsgivare baserat på rapporter från Medlingsinstitutet samt pro- fessor Turner. I avsnitt 2.3 redogörs för anställda och arbetslösa efter fackföreningsanslutning och demografi. Statistiken i det sistnämnda avsnittet är särskilt framtagen från Statistiska central- byråns (SCB) arbetskraftsundersökningar (AKU) för utredningens räkning. 
  
 2.1Grundläggande förhållanden på arbetsmarknaden 
  
 Uppgifterna om arbetskraftens storlek, förekomsten av deltidsarbete, arbetslöshetens sammansättning och vilka som får arbetslöshetsersätt- ning är hämtade från SCB, Arbetsförmedlingen och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) där den sistnämnda myndigheten hämtar sina registeruppgifter från arbetslöshetskassornas och Arbetsförmedlingens register. 
  
 De tre myndigheternas metoder för att inhämta (och redovisa) sta- tistiska uppgifter skiljer sig åt. SCB:s uppgifter kommer från månatlig datainsamling (genom telefonintervjuer) och Arbetsförmedlingens från dess register. Även IAF:s statistik bygger på registerdata. 
  
 Det bör framhållas att AKU, som görs av SCB, är en urvals- undersökning. Till följd av olika metoder för uppgiftsinsamling redovisar AKU och Arbetsförmedlingen olika antal arbetslösa. De 
  
 31 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 har också olika definitioner för vem som är arbetslös. Arbetsför- medlingens definition avser de som är inskrivna på Arbetsförmed- lingen medan AKU definierar alla som uppger att de söker arbete – och som kan ta arbete – som arbetslösa. 
  
 2.1.1Arbetskraftens storlek och antalet sysselsatta 
  
 Det fanns 2022 enligt AKU i genomsnitt knappt 5,6 miljoner per- soner i arbetskraften i åldern  
 15–74 
  år. Av dessa var drygt 5,1 miljo- ner sysselsatta, medan drygt 400 000 var arbetslösa. Av de sysselsatta var drygt 500 000 företagare eller medhjälpare i familjeföretag. 
  
 Downs 2.1 finns en fördelning av de sysselsatta på respektive bransch samt den genomsnittliga överenskomna arbetstiden per vecka (som beskrivs närmare under 2.1.2) enligt  
 SNI-standarden. 
  Standarden för svensk näringsgrensindelning (SNI) används för att klassificera före- tag och arbetsställen efter vilken verksamhet de bedriver. Den högsta nivån benämns avdelning och omfattar 21 olika branscher. Eftersom redovisningen av den publika delen av AKU utgår från denna nivå används den i utredningens redogörelse.1 
  
 2.1.2Genomsnittlig arbetstid 
  
 I normalfallet innebär en heltidstjänst 40 timmars arbetsvecka. Inom flera branscher finns emellertid avtalat om en kortare arbetstid. Enligt AKU var den genomsnittliga överenskomna veckoarbetstiden 37,2 timmar 2022. Två branscher, personliga och kulturella tjänster samt hotell- och restaurang, hade enligt AKU en genomsnittligt över- enskommen arbetstid som var 34 timmar eller lägre 2022. Av AKU framgår också att över en femtedel av de sysselsatta i sex branscher hade en genomsnittlig arbetstid på 34 timmar eller lägre i veckan. Flest deltidsarbetande, relativt sett, fanns inom hotell- och restaurang där 33 procent arbetade 34 timmar eller mindre. Denna bransch följdes av personliga och kulturella tjänster där 30 procent arbetade 34 timmar eller mindre. 
  
 1Nio branscher redovisas inte i AKU p.g.a. för få observationer. Sysselsättningen i dessa branscher har slagits samman med andra närliggande branscher i redovisningen. 
  
 32 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 Tabell 2.1 Totalt antal sysselsatta i Sverige (inklusive företagare och medhjälpare i familjeföretag) samt genomsnittligt överenskommen arbetstid per vecka fördelat på bransch och kön  
 (15–74 
  år), tusental, 2022 
  
 Bransch 
  
 Antal 
  
 Genomsnittl. 
  
 Genomsnittl. 
  
 Genomsnittl. 
  
 sysselsatta 
  
 varav 
  
 varav 
  
 arbetstid 
  
 arbetstid 
  
 arbetstid 
  
 (tusental) 
  
 sysselsatta 
  
 sysselsatta 
  
 (båda könen) 
  
 (kvinnor) 
  
 (män) 
  
 kvinnor 
  
 män 
  
 Jordbruk, 
  
 skogsbruk o 
  
 fiske 
  
 88,9 
  
 19,4 
  
 69,5 
  
 39,5 
  
 34,5 
  
 40,8 
  
 Tillverkning o 
  
 utvinning, 
  
 energi o miljö 
  
 557,3 
  
 140,8 
  
 416,4 
  
 38,6 
  
 37,8 
  
 39,1 
  
 Byggverksamhet 
  
 329,3 
  
 36,9 
  
 292,4 
  
 40,0 
  
 36,9 
  
 40,4 
  
 Handel 
  
 527,8 
  
 218,2 
  
 309,6 
  
 35,5 
  
 32,9 
  
 37,2 
  
 Transport 
  
 199,8 
  
 43,2 
  
 156,7 
  
 38,2 
  
 36,6 
  
 38,7 
  
 Hotell och 
  
 restaurang 
  
 156,9 
  
 77,9 
  
 79,0 
  
 33,6 
  
 30,4 
  
 36,4 
  
 Information och 
  
 kommunikation 
  
 309,4 
  
 86,6 
  
 222,9 
  
 38,7 
  
 38,1 
  
 38,9 
  
 Finansiell 
  
 verksamhet, 
  
 företagstjänster 
  
 969,1 
  
 414,4 
  
 554,7 
  
 37,5 
  
 36,9 
  
 38,0 
  
 Offentlig 
  
 förvaltning 
  
 m.m. 
  
 418,6 
  
 253,0 
  
 165,6 
  
 38,2 
  
 37,9 
  
 38,6 
  
 Utbildning 
  
 574,6 
  
 417,7 
  
 157,0 
  
 37,6 
  
 37,5 
  
 37,8 
  
 Vård och 
  
 omsorg 
  
 758,4 
  
 571,3 
  
 187,1 
  
 35,6 
  
 35,3 
  
 36,4 
  
 Personliga och 
  
 kulturella 
  
 tjänster 
  
 244,8 
  
 144,8 
  
 100,0 
  
 33,1 
  
 32,3 
  
 34,2 
  
 Uppgift saknas 
  
 12,8 
  
 4,7 
  
 8,1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Totalt 
  
 5 147,8 
  
 2 429,0 
  
 2 718,8 
  
 Källa: SCB. 
  
 Inom vård och omsorg, handel samt jordbruk, skogsbruk och fiske arbetade cirka en fjärdedel 34 timmar eller mindre. Vård och omsorg var den bransch som flest deltidsarbetande fanns inom i absoluta tal, knappt 190 000 personer. 
  
 33 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 Hotell- och restaurangbranschen hade inte bara den relativt högsta andelen deltidssysselsatta utan också relativt flest sysselsatta som arbetade 19 timmar eller färre med knappt 13,5 procent. Även inom personliga och kulturella tjänster arbetade mer än 10 procent 19 tim- mar eller färre. 
  
 Bland sysselsatta kvinnor arbetade 22 procent deltid, medan mot- svarande siffra för män var 12 procent. Personer med lägre utbild- ningsnivå (förgymnasial utbildning) arbetade i högre grad deltid än personer med högre utbildningsnivå (eftergymnasial utbildning). 
  
 2.1.3Antal inskrivna på Arbetsförmedlingen och antal ersättningstagare i arbetslöshetsförsäkringen 
  
 Av Arbetsförmedlingens månadsstatistik för februari 2023 framgick att 341 000 personer var inskrivna vid Arbetsförmedlingen som arbetslösa den 1 februari 2023. Av dessa var 158 000 öppet arbetslösa och 183 000 i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Det i särklass van- ligaste programmet var Jobb- och utvecklingsgarantin, med 115 000 deltagare. 
  
 Utöver de som var inskrivna som arbetslösa var ytterligare 193 000 personer inskrivna vid Arbetsförmedlingen i februari trots att de inte var arbetslösa. Om man summerar de sistnämnda med de som var inskrivna som arbetslösa var 534 000 personer inskrivna vid Arbetsförmedlingen. 
  
 Enligt statistik från IAF fick 75 000 personer ersättning från arbets- löshetsförsäkringen under februari månad 2023. Av de som fick arbets- löshetsersättning fick 19 000 personer ersättning på deltid. 
  
 2.1.4Medlemskap i arbetslöshetskassor bland inskrivna på Arbetsförmedlingen 
  
 Utredningen har beräknat andelen inskrivna medlemmar för respek- tive arbetslöshetskassa utifrån Arbetsförmedlingens statistik över inskrivna medlemmar kompletterat med antalet medlemmar från IAF:s statistik. Enligt dessa beräkningar var Arbetslöshetskassan Alfa den arbetslöshetskassa som hade störst andel anslutna (medlemmar) som i februari 2023 var inskrivna på Arbetsförmedlingen. Knappt 30 procent av denna arbetslöshetskassas anslutna var inskrivna på 
  
 34 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 Arbetsförmedlingen. Knappt en femtedel av Hotell- och restaurang- anställdas arbetslöshetskassas medlemmar var inskrivna på Arbets- förmedlingen. Drygt 10 procent av medlemmarna hos Fastighets respektive Sveriges Arbetares arbetslöshetskassor var inskrivna som arbetslösa på Arbetsförmedlingen. Akademikernas arbetslöshets- kassa hade den lägsta andelen inskrivna medlemmar med 2 procent. 
  
 Den genomsnittliga andelen arbetslösa medlemmar hos arbets- löshetskassor närstående  
 LO-förbund 
  var 8,5 procent medan den för  
 TCO-förbund 
  närstående arbetslöshetskassor var 3,6 procent. Knappt en tredjedel av de inskrivna på Arbetsförmedlingen var inte medlemmar i någon arbetslöshetskassa. 
  
 Den genomsnittliga andelen arbetslösa som var medlemmar i en arbetslöshetskassa och inskrivna i någon form av arbetsmarknads- politiskt program var 46 procent. 42 procent av medlemmarna var öppet arbetslösa, medan resterande 12 procent var inskrivna som deltidsarbetslösa eller tillfälligt timanställda. Ledarnas arbetslöshets- kassa hade den högsta andelen öppet arbetslösa bland sina arbetslösa medlemmar med en andel på 63 procent medan Kommunals arbetslöshetskassa hade den lägsta andelen på 31 procent. Generellt sett var en något lägre andel av de som inte tillhörde en arbets- löshetskassa inskrivna i någon form av arbetsmarknadspolitiskt program, med en andel på 41 procent att jämföra med 46 procent för de som var medlemmar i en arbetslöshetskassa. 
  
 I genomsnitt 4,6 procent av de arbetslösa som var medlemmar i en arbetslöshetskassa var deltidsarbetslösa. Den totala andelen del- tidsanställda av de inskrivna på Arbetsförmedlingen var 3,8 procent. Flest inskrivna deltidsarbetslösa medlemmar hade Lärarnas arbets- löshetskassa med en andel på 12,5 procent medan Elektrikernas arbets- löshetskassa hade den lägsta andelen deltidsarbetslösa medlemmar med 0,7 procent. 
  
 De arbetslösa som hade en tillfällig timanställning utgjorde 6,5 procent av de inskrivna på Arbetsförmedlingen. Journalisternas arbetslöshetskassa hade den högsta andelen med 13,1 procent av medlemmarna medan Elektrikernas arbetslöshetskassa hade den lägsta andelen med 3,1 procent av medlemmarna. De som inte tillhörde någon arbetslöshetskassa var i låg utsträckning deltidsarbetslösa (1,7 procent) och timanställda (3,2 procent). 
  
 35 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 2.1.5Vilka får ersättning från arbetslöshetsförsäkringen? 
  
 Något fler män än kvinnor fick ersättning från arbetslöshetsför- säkringen 2022, det gäller både totalt och för samtliga ålderskate- gorier utom  
 45–49 
  år. Flest personer fick ersättning i ålderskategorin  
 35–39 
  år och minst antal i ålderskategorin upp till 24 år, se tabell 2.2 nedan. 
  
 Tabell 2.2 Antal arbetslösa som fått ersättning under 2022 per ålderskategori och kön 
  
 Ålderskategori 
  
 Antal som beviljats en 
  
 ersättningsperiod 
  
 varav kvinnor 
  
 varav män 
  
 –24 
  år 
  
 11 060 
  
 4 572 
  
 6 488 
  
 25–29 
  år 
  
 24 932 
  
 11 582 
  
 13 350 
  
 30–34 
  år 
  
 17 084 
  
 16 739 
  
 17 429 
  
 35–39 
  år 
  
 31 144 
  
 15 471 
  
 15 673 
  
 40–44 
  år 
  
 27 609 
  
 13 659 
  
 13 950 
  
 45–49 
  år 
  
 25 208 
  
 12 714 
  
 12 494 
  
 50–54 
  år 
  
 24 308 
  
 12 093 
  
 12 215 
  
 55–59 
  år 
  
 25 381 
  
 12 338 
  
 13 043 
  
 60-år 
  
 23 856 
  
 10 756 
  
 13 100 
  
 Totalt 
  
 227 666 
  
 109 924 
  
 117 742 
  
 Källa: IAF (uttaget gjort i april 2023). 
  
 De allra flesta (89 procent) som beviljades en ny period med arbets- löshetsersättning 2022 fick den baserat på den s.k. huvudregeln, d.v.s. att den ersättningssökande under en period av 12 månader innan arbetslösheten och enligt de regler som gäller sedan mars 2020 har arbetat minst 60 timmar per månad under sex av dessa månader. De som var upp till 24 år hade den högsta andelen med 95 procent. 3 procent av de upp till 24 år beviljades en ersättningsperiod enligt alternativregeln, vilket var den högsta andelen. Alla andra ålders- grupper hade en sådan andel på cirka 1 procent. De äldsta ålders- grupperna hade en relativt högre andel som beviljades ersättning enligt de skyddsregler som finns för personer som upparbetar ett arbetsvillkor under tiden i arbetslöshet.2 
  
 2I skrivande stund saknas helårssiffror för 2022. 
  
 36 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 Ju äldre den arbetslöse är desto högre dagpenning har han eller hon. Kvinnor har något lägre dagpenning än män i samtliga ålders- kategorier, se tabell 2.3. 
  
 Tabell 2.3 Medeldagpenning per ålderskategori och kön (andra halvåret 2022), kronor per dag 
  
 Ålderskategori 
  
 Medeldagpenning 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 –24 
  år 
  
 771 
  
 773 
  
 801 
  
 25–29 
  år 
  
 822 
  
 786 
  
 854 
  
 30–34 
  år 
  
 846 
  
 812 
  
 881 
  
 35–39 
  år 
  
 856 
  
 823 
  
 891 
  
 40–44 
  år 
  
 Banks 
  
 835 
  
 901 
  
 45–49 
  år 
  
 877 
  
 852 
  
 907 
  
 50–54 
  år 
  
 891 
  
 Banks 
  
 918 
  
 55–59 
  år 
  
 905 
  
 Banks 
  
 928 
  
 60– år 
  
 905 
  
 884 
  
 928 
  
 Totalt 
  
 870 
  
 842 
  
 898 
  
 Källa: IAF (uttaget gjort i mars 2023). 
  
 De flesta som får arbetslöshetsersättning har en beräknad normal- arbetstid3 som indikerar att de tidigare har haft en heltidsanställning. Män har generellt en något högre normalarbetstid än kvinnor enligt denna statistik. Både bland män och kvinnor är det ålderskategorin upp till 24 år som har lägst normalarbetstid. 
  
 2.2Kollektivavtalens täckningsgrad och andelen fackligt anslutna 
  
 I detta avsnitt finns en redogörelse för hur stor del av arbetskraften som omfattas av kollektivavtal och hur stor del av arbetskraften som är fackligt ansluten. Redogörelsen utgår från uppgifter hämtade från Medlingsinstitutets senaste årsrapporter (avseende 2021 och 2022)4 
  
 3Den genomsnittliga arbetstiden under den sökandes ramtid beräknad enligt 23 b § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 4Avtalsrörelsen och lönebildningen 2021, Medlingsinstitutet, 2022 samt Avtalsrörelsen och löne- bildningen 2022, Medlingsinstitutet, 2023. 
  
 37 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 och från rapporter författade av professor Turner vid Lunds universitet på uppdrag av tankesmedjan Arena Idé.5 
  
 I vissa delar är uppgifterna redovisade med en lägre detaljerings- nivå än i andra fall, vilket beror både på källornas bristande tillgång till adekvat bakgrundsmaterial samt på att det i vissa fall har saknats relevanta uppdaterade uppgifter. Även skillnader som går att utläsa i förhållande till utredningens egna och relativt mera detaljerade upp- gifter som presenteras i kapitel 10, och sedermera ligger till grund för utredningens egna beräkningar, får betraktas mot den bakgrunden. 
  
 2.2.1Antalet arbetstagare som arbetar på arbetsplatser som omfattas av kollektivavtal 
  
 En arbetstagare kan omfattas av kollektivavtal antingen genom att arbetsgivaren är medlem i en kollektivavtalsslutande arbetsgivarorga- nisation eller genom att arbetsgivaren själv tecknar ett kollektivavtal direkt med berörda fackliga organisationer (se vidare avsnitt 2.2.2). 
  
 Enligt Medlingsinstitutet omfattas omkring nio av tio löntagare i Sverige av kollektivavtal. Antalet arbetstagare som omfattas av ett kollektivavtal är stabil och det finns för närvarande cirka 650 kol- lektivavtal. De senaste tillgängliga uppgifterna som tagits fram av Turner visar att 87 procent av de anställda mellan  
 15–74 
  år omfattades av kollektivavtal 2021.6 
  
 Enligt uppgifter som tagits fram av Medlingsinstitutet med hjälp av en ny variabel i Lönestrukturstatistiken omfattades 87,5 procent av de anställda av kollektivavtal år 2022.7 
  
 I offentlig sektor anses i princip samtliga arbetstagare omfattas av kollektivavtal.8 
  
 I tabell 2.4 redovisas Medlingsinstitutets uppgifter om antalet medlemsföretag hos Svenskt Näringsliv. Omkring hälften av de an- 
  
 5Se framför allt Montgomery, Den svenska modellen i en oviss tid – Fack, arbetsgivare och kollektivavtal på en föränderlig arbetsmarknad, Arena Idé, Stockholm, 2020. Se även Montgomery, Den svenska modellen ur ett nordiskt perspektiv – Facklig anslutning och nytt huvud- avtal, Arena Idé, Stockholm, 2023 och Montgomery, Kollektivavtalens täckningsgrad samt organisationsgraden hos arbetsgivarförbund och fackförbund, Rev. 2023 Sociologiska institutio- nen, Lunds universitet. 
  
 6Kjellberg Estrada, Kollektivavtalens täckningsgrad samt organisationsgraden hos arbetsgivar- förbund och fackförbund, Rev. 2023 Sociologiska institutionen, Lunds universitet, s. 160. 
  
 7Medlingsinstitutets pressmeddelande den 20 juni 2023, Nya variabler i statistiken. 
  
 8Medlingsinstitutets årsrapport 2022, s. 150. Uppenbarligen beror emellertid slutsatsen på hur offentlig sektor definieras. 
  
 38 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 ställda i Svenskt Näringslivs medlemsföretag arbetade under 2022 i företag med mellan  
 1–249 
  anställda. 
  
 Tabell 2.4 Svenskt Näringslivs medlemmar fördelade på medlemsföretagens antal anställda vid årsskiftet 2022/23 
  
 Anställda i företaget 
  
 Antal företag 
  
 Antal anställda 
  
 0/okänt 
  
 9 424 
  
 - 
  
 1–9 
  
 28 296 
  
 117 132 
  
 10–49 
  
 16 919 
  
 360 409 
  
 50–249 
  
 4 534 
  
 453 607 
  
 250–499 
  
 583 
  
 201 271 
  
 500– 
  
 480 
  
 733 247 
  
 Totalt 
  
 60 236 
  
 1 865 666 
  
 Källa: Medlingsinstitutets årsrapport 2022, s. 139. 
  
 De offentliga arbetsgivarna organiseras i huvudsak av Sveriges Kom- muner och Regioner, vars medlemmar har 1,2 miljoner anställda, och Arbetsgivarverket, som företräder 250 myndigheter, affärsverk och arbetsgivare med anknytning till det statliga området som tillsam- mans har cirka 270 000 anställda. 
  
 Fremia organiserar företag och organisationer inom bl.a. koopera- tion, civilsamhälle samt medarbetar- eller partnerägda företag samt Sobona kommun- och regionägda aktiebolag, handelsbolag, stiftel- ser, och kommunalförbund. Dessa utgör de största arbetsgivar- organisationerna utanför Svenskt Näringsliv, Arbetsgivarverket och Sveriges Kommuner och Regioner9 (se tabell 2.5). Utöver dessa finns ett antal mindre fristående arbetsgivarorganisationer. I Medlings- institutets årsrapport (2022) ges följande exempel: Folkbildnings- förbundet, Teatercentrum, Danscentrum, Arbetarrörelsens förhand- lingsorganisation, Socialdemokratiska Ungdomsrörelsens Arbetsgivar- organisation (SUA) och Sveriges Skorstensfejaremästares Riksför- bund. 
  
 Inget hindrar att en person kan vara anställd av flera företag eller myndigheter som sinsemellan kan tillhöra olika arbetsgivarorgani- sationer, vilket i så fall kan medföra en dubbelräkning. 
  
 9Medlingsinstitutets årsrapport 2022, s. 141. 
  
 39 
  
 ArbetsmarknadenSOU 2023:41 
  
 Tabell 2.5 
  
 Större arbetsgivarorganisationer utanför Svenskt Näringsliv 
  
 Organisation 
  
 Antal företag 
  
 Antal anställda 
  
 Arbetsgivaralliansen* 
  
 3 263 
  
 47 012 
  
 BAO** 
  
 155 
  
 46 172 
  
 Fastigo*** 
  
 910 
  
 23 600 
  
 Fremia 
  
 5 319 
  
 154 112 
  
 Frisörföretagarna 
  
 3 367 
  
 3 885 
  
 Sinf**** 
  
 539 
  
 15 600 
  
 Sobona 
  
 1 044 
  
 92 000 
  
 Svenska kyrkans arbetsgivarorganisation 
  
 610 
  
 23 000 
  
 Svensk Scenkonst 
  
 117 
  
 12 200 
  
 Totalt 
  
 15 324 
  
 417 581 
  
 Källa: Medlingsinstitutets årsrapport 2022, s. 141. 
  
 *Arbetsgivarorganisation för ideella och idéburna organisationer. 
  
 **Bankinstitutens arbetsgivarorganisation. 
  
 ***Fastighetsbranschens arbetsgivarorganisation. 
  
 ****Arbetsgivarorganisation för ägarledda mindre och medelstora företag. 
  
 2.2.2Antalet arbetsplatser och arbetstagare med hängavtal 
  
 Ett hängavtal är en kollektivavtalsbindning mellan en facklig orga- nisation och en enskild arbetsgivare. Skillnaden ligger i att häng- avtalet på arbetsgivarsidan inte tillkommer genom medlemskap i en arbetsgivarorganisation. Däremot är vanligen utgångspunkten att hängavtalet knyts till de villkor som överenskommits i ett annat kollektivavtal, som har träffats mellan organisationer på bägge sidorna. 
  
 Av naturliga skäl är det fackförbunden som har bäst kännedom om vilka företag som har tecknat hängavtal. I slutet av 2022 stod dessa enligt uppgifter från Turner och baserat på uppgifter från fackförbunden för knappt 4 procentenheter av kollektivavtalens totala täckningsgrad i privat sektor.10 
  
 LO-förbunden 
  har tecknat flest hängavtal och totalt har de tecknat hängavtal med 30 700 företag. Flest företag med hängavtal finns inom den privata tjänstesektorn (inklusive handeln), där cirka 13 300 företag tecknat hängavtal. Därefter följer byggbranschen med cirka 10 300 tecknade hängavtal och därefter industrin där cirka 7 100 företag har tecknat hängavtal. 
  
 10Medlingsinstitutets årsrapport 2022, s. 149. 
  
 40 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 Antalet företag med hängavtal med tjänstemannafack är betydligt lägre och totalt har ungefär 3 300 företag tecknat sådana avtal. 
  
 Sammanlagt finns det ungefär 34 000 företag med hängavtal. King ran är dock inte helt rättvisande eftersom ett företag kan ha häng- avtal med flera fackförbund och dessutom arbetsgivare med flera arbetsställen kan vara dubbelräknade samtidigt som vissa företag med hängavtal de facto saknar anställda.11 
  
 Medlingsinstitutet redovisar i sina årsrapporter även uppgifter om antal hängavtalsanslutningar hämtat från Foras register. Även dessa baseras på inrapportering från fackförbunden men avser alla anslutningar som varit registrerade någon gång under året, d.v.s. även de som upphört. Även vid sammanslagningar av organisationer och vid namnbyten kan flera registreringar uppkomma. Det gör att upp- gifterna inte är jämförbara med de som redovisats ovan. Enligt Foras uppgifter fanns det under 2022 cirka 66 000 hängavtalsanslutningar. Det var något färre än under 2021. 
  
 När det gäller hur många arbetstagare som varit anställda i företag som endast är bundna av hängavtal avser senaste tillgängliga upp- gifter år 2021 och det finns bara uppgifter för arbetstagare som om- fattas av hängavtal med  
 LO-förbund. 
  År 2021 var antalet arbets- tagare som omfattades av hängavtal med  
 LO-förbund 
  cirka 186 500, vilket var något fler än 2020.12 
  
 I kapitel 10 redovisar utredningen uppgifter från sina egna samman- ställningar som utvisar antalet arbetstagare hos företag som bedöms vara bundna av kollektivavtal endast genom att ha tecknat hängavtal. 
  
 2.2.3Medlemskap i fackförbund och antalet tecknade kollektivavtal 
  
 Det finns omkring 55 fackliga organisationer i Sverige och av dessa är knappt 50 medlemmar i de tre stora fackliga centralorganisationerna. Andelen fackligt anslutna på den svenska arbetsmarknaden har stabi- liserat sig på närmare 70 procent. Motsvarande siffror i grannländerna Danmark och Finland är  
 60–65 
  procent.13 
  
 11a. a. 
  
 12a. a. s. 36. 
  
 13a. a. s. 148. 
  
 41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 Andelen fackligt anslutna, den s.k. fackliga organisationsgraden, har på en totalnivå varit stabil de senaste tio åren och variationen har endast varit någon procentenhet upp eller ned. Det finns dock en tydlig skillnad mellan arbetare och tjänstemän. Arbetarnas fackliga organisationsgrad har sjunkit medan den hos tjänstemännen i stället har ökat under tioårsperioden. 
  
 När covid  
 19-pandemin 
  började 2020 steg både arbetarnas och tjänstemännens fackliga organisationsgrad. Sammantaget ökade arbe- tarnas fackliga organisationsgrad från 60 till 62 procent mellan 2019 och 2021 och tjänstemännens från 72 till 74 procent under pandemi- åren 2020 och 2021.14 Mellan 2021 och 2022 sjönk organisations- graden bland både arbetare och tjänstemän.15 
  
 De 14  
 LO-förbunden 
  hade 1 202 000 yrkesaktiva medlemmar (vid slutet av 2022) och hade tecknat sammanlagt cirka 240 olika kollek- tivavtal. Det  
 LO-förbund 
  som tecknat flest kollektivavtal var Kom- munal (53 avtal) följt av Transport (29 avtal) och IF Metall (26 avtal).16 De 12  
 TCO-förbunden 
  hade 982 000 yrkesaktiva medlemmar (vid slutet av 2022) och hade tecknat sammanlagt cirka 170 olika kollektivavtal. Ett kollektivavtal var tecknat via förhandlingskar- tellen OFR (med Arbetsgivarverket). Unionen hade tecknat flest kollektivavtal (87 avtal) följt av Vision (29 avtal) och Scen- och film 
  
 (19 avtal).17 
  
 De 22  
 Saco-förbunden 
  hade 740 000 yrkesaktiva medlemmar (vid slutet av 2022) och hade tecknat sammanlagt cirka 130 olika kollektiv- avtal. Via Akademikeralliansen, som är en organisation för förhand- lingssamverkan mellan 16 Sacoförbund i regioner, kommuner och kommunala företag, har tecknats två olika kollektivavtal med Sverige Kommuner och Regioner samt åtta med Sobona. Inom Akademiker- förbunden samarbetar 13 Sacoförbund inom handels- och tjänste- området. Akademikerförbunden har tecknat totalt 32 olika kollektiv- avtal. Inom  
 Saco-S 
  samverkar 19 fackförbund inom staten. De har tecknat ett kollektivavtal med Arbetsgivarverket. Sammanlagt finns därmed 156 olika kollektivavtal inom  
 Saco-området.18 
  
 Collins, Den svenska modellen ur ett nordiskt perspektiv: facklig anslutning och nytt huvudavtal, 2023, s. 216. 
  
 15Kjellberg Estrada, Kollektivavtalens täckningsgrad samt organisationsgraden hos arbetsgivar- förbund och fackförbund, Rev. 2023, s. 150. 
  
 16Medlingsinstitutets årsrapport 2022, s.  
 144–145 
  samt Medlingsinstitutets dokument ”Samtliga gällande kollektivavtal på förbundsnivå” (läst i april 2023). 
  
 17a. a. 
  
 18a. a. 
  
 42 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 Det finns ett antal fackliga organisationer som inte är medlemmar i någon centralorganisation. Bland dessa kan nämnas bl.a. Brand- männens riksförbund, Ledarna, Svensk pilotförening, Säljarnas riksförbund, Svenska hamnarbetarförbundet och Sveriges Arbetares Centralorganisation, SAC (syndikalisterna). I särklass störst bland dessa organisationer är Ledarna som också hade tecknat flest kollek- tivavtal (65 kollektivavtal).19 
  
 2.2.4Vilka branscher/företag saknar kollektivavtal? 
  
 Utifrån egna register samt kompletterande data från Lewis har Houston tistiska centralbyrån (SCB) tagit fram underlag till utredningen över organisationsgraden bland arbetsgivare och kollektivavtalens täck- ningsgrad bland anställda enligt bl.a. SNI (se kapitel 10). Uppdel- ningen i SNI är emellertid inte alltid tillräckligt belysande och det finns inte minst därför anledning att redogöra även kvalitativt för vad som sedan tidigare är känt om vilka branscher som saknar kollektiv- avtal. 
  
 Enligt Turner har tidigare saknats tillförlitlig bransch- uppdelad statistik över hur stor andel av arbetstagarna som finns på arbetsplatser som saknar kollektivavtal. Han har ändå försökt att göra en sammanställning utifrån olika källor för att i vart fall skapa en uppfattning om i vilka branscher kollektivavtal har en svag ställning. Inom handeln är den fackliga anslutningsgraden relativt låg (cirka 52 procent) och många företag saknar kollektivavtal. Inom hotell- och restaurangbranschen är den fackliga anslutningsgraden 27 procent bland arbetare och andelen arbetsgivare med kollektiv- avtal är också låg. Även inom byggbranschen är anslutningen till fackliga organisationer låg och har dessutom sjunkit relativt kraftigt under senare år. Framför allt beror detta på en ökande användning av utstationerade arbetare som tas in via internationella beman- ningsföretag, här finns också inslag av osjälvständiga uppdrags- tagare.20 
  
 När det gäller snävare avgränsade branscher med både låg andel kollektivavtal och låg facklig anslutningsgrad är taxibranschen ett exempel. I denna bransch tar de stora taxibolagen i mycket hög ut- 
  
 19a. a. 
  
 20Kjellberg Estrada, Den svenska modellen i en oviss tid – Fack, arbetsgivare och kollektivavtal på en föränderlig arbetsmarknad, s.  
 93–105. 
  
 43 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 sträckning in små företag som underentreprenörer. I flyttbranschen är både den fackliga anslutningsgraden låg och antalet kollektivavtal få. Budbilsbranschen beskrivs av Turner som i princip oreglerad med en låg organisationsgrad både på arbetstagarsidan och arbetsgivarsidan. Även städbranschen (inklusive fönsterputs, golv- vård, fruktkorgar, kaffeservice etc.) beskrivs av Turner som en bransch med få kollektivavtal och stort inslag av under- entreprenörer. I de två sistnämnda branscherna förekommer ett stort antal anställda med olika former av statliga lönesubventioner och i samtliga dessa branscher är det heller inte ovanligt med osjälv- ständiga uppdragstagare.21 
  
 Inom medie- och  
 it-branschen 
  är anslutningen till arbetsgivar- organisationer låg bland arbetsgivarna och antalet kollektivavtal få. Turner nämner bl.a. att nästan inga av de högst rankade tillväxtbolagen i  
 it-branschen 
  har tecknat kollektivavtal. Detsamma gäller för de flesta spelutvecklingsbolag. Även bland  
 TV-produk- 
  tionsbolag är antalet kollektivavtal få. Inom  
 e-handel 
  har antalet företag med kollektivavtal varit få, men en ökning har skett under senare år.22 
  
 Advokatfirmor, revisionsfirmor och konsultföretag är exempel på företag där få har tecknat kollektivavtal. Även bland jord- och skogsbruksföretagen är antalet med kollektivavtal få. Branschen kännetecknas av en hög andel säsongsanställd utländsk arbetskraft. 
  
 Bland frisörföretagare sjunker andelen tecknade kollektivavtal främst till följd av att de flesta företagen inte har någon anställd eller bara någon enstaka anställd. Den närliggande skönhetssalongsbran- schen saknar en central arbetsgivarorganisation och därmed ett cen- tralt kollektivavtal. Förekomsten av utländsk arbetskraft är hög.23 
  
 Noterbart är också att små företag i Stockholms län har tecknat kollektivavtal i betydligt lägre utsträckning än i resten av Sverige. Det gäller utöver företag inom ”övriga tjänster” även företag inom handel, hotell- och restaurang och transporter samt i viss utsträck- ning inom byggbranschen.24 
  
 21a. a. 
  
 22a. a. 
  
 23a. a., s.  
 93–105. 
  
 24a. a., s.  
 87–89. 
  
 44 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 Enligt Företagarna saknar närmare 2 av 3 företag med mellan 1– 
  
 49 anställda kollektivavtal och denna andel är växande sedan 2005. Dessa företag har tillsammans över 800 000 anställda.25 
  
 2.3Redovisning av specialbeställd statistik från AKU 
  
 Utredningen har gjort en beställning av specialbearbetad statistik från Statistiska centralbyråns (SCB) arbetskraftsundersökningar (AKU) i syfte att fördjupa bakgrundskunskapen om ett antal faktorer på arbetsmarknaden. Beställningen har för att överensstämma med vilka åldersgrupper som kan erhålla arbetslöshetsersättning endast omfattat personer i åldrarna  
 20–66 
  år och avser år 2022.26 
  
 På en övergripande nivå omfattar beställningen anställda efter arbetad tid27 samt arbetslösa som önskar arbeta hel- eller deltid. I av- snittet redogör utredningen för relationen mellan antalet anställda och arbetslösa. Det finns dock begränsningar eftersom grupperna (an- ställda och arbetslösa) selekteras på olika sätt. Kopplingen mellan arbetslösa och anställda har i huvudsak gjorts genom att de arbetslösa anses arbetslösa inom samma område etc. och med samma arbetstid som de tidigare varit verksamma. 
  
 Det ska i sammanhanget framhållas att personer med subventio- nerade anställningar som erhåller lön från arbetsgivaren betecknas som anställda i AKU, och inte går att skilja ut från andra anställda i dessa tabeller. Över huvud taget syftar redovisningen inte till att belysa arbetslöshetens nivå utan endast till att belysa skillnader i nivå mellan olika grupper etc. Utredningen tillmäter således inte bety- delse till de absoluta nivåerna utan primärt till inbördes skillnader mel- lan dessa. Av intresse för utredningen är inte minst de implicita skill- nader i risk som man kan ana sig till, och som kan påverka förutsätt- 
  
 25Så många småföretag har kollektivavtal – maj 2022, Företagarnas redovisning av den s.k. små- företagsbarometern, baserad på 4 000 telefonintervjuer. Undersökningsföretaget Novus har genomfört själva undersökningen. Inkom  
 2022-12-06 
  (utredningens aktbilaga 44). 
  
 26SCB har till utredningen även levererat data avseende 2021 men eftersom det inte var några större skillnader mellan åren, på en övergripande nivå, redovisas endast underlag för 2022. 
  
 27Anställda som arbetar  
 1–34 
  timmar arbetar deltid medan de som arbetar 35 timmar eller mer arbetar heltid. 
  
 45 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 ningarna att få en bred och stabil anslutning till en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring.28 
  
 I tabellerna förekommer i huvudsak uppgifter om anställda, arbets- lösa, sådana arbetslösa som också är inskrivna på Arbetsförmedlingen och slutligen om inskrivna på Arbetsförmedlingen som också fick arbetslöshetsersättning. I analysen har Förutsättningsutredningen framför allt tittat på följande i de olika tabellerna: 
  
 •Andelen arbetslöshet. Förhållandet mellan antalet heltidsanställda och antalet arbetslösa som önskar arbeta heltid, mätt som en kvot. Eftersom arbetslösa sätts i relation endast till antalet an- ställda är kvoten inte jämförbar med sedvanliga arbetslöshetstal och heller inte avsedd för jämförelser med sådana. 
  
 •Andelen inskrivna. Andelen av dessa arbetslösa som är inskrivna på Arbetsförmedlingen. 
  
 •Andel med arbetslöshetsersättning. Andelen av inskrivna arbets- lösa som även anger att de erhåller arbetslöshetsersättning. 
  
 2.3.1Heltidsarbetande efter fackföreningsanslutning/huvudorganisation 
  
 Av tabell 2.6 på nästa sida framgår andelen arbetslöshet (med avse- ende på personer som önskar arbeta heltid) i olika centralorga- nisationer, hur stor andel av dessa som också är inskrivna på Arbetsförmedlingen (andel inskrivna) samt hur många av de som är inskrivna som anger att de får arbetslöshetsersättning (andel med ersättning).29 
  
 28Underlagen i beställningen finns även på finare nivåer, t.ex. avseende tidsbegränsat anställda, privat- respektive offentliganställda, olika åldrar och yrkeskoder etc., men blir då frekvent 
  
 ”prickad” med hänsyn till lågt antal observationer eller liknande. Osäkerheten ökar ju mer man delar upp statistiken, vilket har varit begränsande för utredningens analyser. 
  
 29Observera att andel inskrivna beräknas endast i förhållande till arbetslösa samt att andel med arbetslöshetsersättning beräknas endast i förhållande till inskrivna. De tre måtten summerar alltså inte till 100%. 
  
 46 
  
 Tabell 2.6 Heltidsanställda, arbetslösa som vill arbeta heltid, inskrivna arbetslösa vid Arbetsförmedlingen och inskrivna som erhållit arbetslöshetsersättning, allt i åldern  
 20–66 
  år. Fördelade efter fackföreningsanslutning/huvudorganisation (antal i tusental), 2022 
  
 Facklig 
  
 Anställda 
  
 Arbetslösa 
  
 huvudorg. 
  
 (heltidsanställda) 
  
 (som vill 
  
 varav 
  
 varav erhåller 
  
 arbeta heltid) 
  
 inskrivna 
  
 arbetslöshets- 
  
 arbetslösa 
  
 ersättning 
  
 Antal tusental 
  
 Antal tusental 
  
 Andel 
  
 Antal tusental 
  
 Andel inskrivna 
  
 Antal tusental 
  
 Andel med 
  
 arbetslöshet 
  
 ersättning 
  
 LO 
  
 623,5 
  
 33,5 
  
 5% 
  
 28,5 
  
 85% 
  
 23,1 
  
 81% 
  
 TCO 
  
 975,8 
  
 21,6 
  
 2% 
  
 17,0 
  
 79% 
  
 14,0 
  
 82% 
  
 Saco 
  
 567,5 
  
 7,6 
  
 1% 
  
 3,8 
  
 50% 
  
 - 
  
 75%* 
  
 Övriga 
  
 128,6 
  
 Ej anslutna 
  
 959,8 
  
 148,4 
  
 15% 
  
 114,7 
  
 77% 
  
 63,0 
  
 55% 
  
 Uppgift saknas 
  
 8,1 
  
 Totalt 
  
 3 263,3 
  
 216,5 
  
 7% 
  
 167,7 
  
 77% 
  
 105,4 
  
 63% 
  
 Källa: SCB. 
  
 * Uppgiften avser 2021 eftersom uppgift saknas för 2022. 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 På en totalnivå är, som framgår av tabell 2.6 på föregående sida, cirka 77 procent av de som uppger att de är arbetslösa även inskrivna vid Arbetsförmedlingen (andel inskrivna). Omkring 63 procent av de inskrivna erhåller även ersättning (andel med ersättning). 
  
 Nedan redovisas några observationer som utredningen bedömer vara särskilt relevanta efter genomgång av tabell 2.6 på föregående sida: 
  
 •Andel arbetslöshet är högre i  
 LO-gruppen 
  jämfört med hos övriga organiserade, men påtagligt lägre i förhållande till gruppen oorga- niserade. 
  
 •Andel inskrivna är markant lägre i Sacogruppen än bland övriga, såväl organiserade som oorganiserade. 
  
 •Andelen med arbetslöshetsersättning är högre för de organiserade än för de oorganiserade (i förhållande till Sacoanslutna baseras uppgiften på siffror för 2021, eftersom det saknas en jämförbar siffra för 2022). 
  
 De som är oorganiserade är, oavsett hur man räknar, den största gruppen bland de arbetslösa. De utgör nästan 70 procent av det totala antalet arbetslösa som önskar arbeta heltid. De utgör en mot- svarande andel av inskrivna på Arbetsförmedlingen men en något lägre andel av de som faktiskt får ersättning, cirka 60 procent. De oorganiserade är alltså lika benägna som andra att anmäla sig på Arbetsförmedlingen när de saknar arbete men får i något mindre utsträckning ersättning när de gjort en sådan anmälan. 
  
 Situationen är den motsatta för  
 TCO-medlemmar. 
  Dessa utgör 
  
 10 procent av de arbetslösa (som önskar arbeta heltid), 10 procent av de som skriver in sig på Arbetsförmedlingen men 13 procent av de som får ersättning. 
  
 LO-medlemmar 
  utgör 15 procent av de arbetslösa (som önskar arbeta heltid), 17 procent av de inskrivna samt 22 procent av de som erhåller ersättning. De är alltså både mer benägna att anmäla sig på Arbetsförmedlingen än andra grupper och får i något högre utsträck- ning ersättning när de har gjort det. 
  
 Saco-medlemmar 
  utgjorde drygt 3 procent av de arbetslösa (som önskar arbeta heltid) och närmare 2 procent av de som skrev in sig på Arbetsförmedlingen. Som framgår av tabellen saknas det uppgift från 2022 avseende i vilken utsträckning de  
 Saco-medlemmar 
  som 
  
 48 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 skrev in sig fick ersättning men detta har tidigare inte avvikit markant från hur det sett ut för övriga organiserade. 
  
 2.3.2Heltidsarbetande – skillnader baserat på demografiska förhållanden 
  
 Vid en jämförelse med avseende på kön framgår i tabell 2.7 på nästa sida att andelen arbetslöshet är jämförbar men att däremot män förefaller något mera benägna att anmäla sig som arbetssökande på Arbetsförmedlingen när de är arbetslösa (andel inskrivna) samt då även får ersättning i något högre utsträckning (andel med ersättning). 
  
 Vid en jämförelse avseende familjeförhållanden och försörjnings- börda för barn framgår att andelen arbetslöshet var lägre bland per- soner som var gifta eller sammanboende. 
  
 I viss mån men inte lika tydligt gällde motsvarande även alla som har barn. 
  
 Personer som är gifta eller sammanboende och/eller har barn framstår också som inskrivna på Arbetsförmedlingen i större ut- sträckning vid arbetslöshet. De som är gifta eller sambo får även med något högre sannolikhet ersättning från arbetslöshetsförsäkringen när de är anmälda på Arbetsförmedlingen. Det är svårt att uttala sig om i vilken riktning orsakssambanden går. 
  
 Vid en jämförelse baserat på ålder kan konstateras att benägen- heten att anmäla sig på Arbetsförmedlingen liksom chansen att vid en sådan anmälan erhålla arbetslöshetsersättning ökar med åldern och att detta samband är förhållandevis tydligt. 
  
 49 
  
 Tabell 2.7 Heltidsanställda, arbetslösa som vill arbeta heltid, inskrivna arbetslösa vid Arbetsförmedlingen och inskrivna som erhållit arbetslöshetsersättning, allt i åldern  
 20–66 
  år. Fördelade efter kön, civilstånd, ålder och barn (antal i tusental), 2022 
  
 Demografiska 
  
 Anställda 
  
 Arbetslösa 
  
 förhållanden 
  
 (heltidsanställda) 
  
 (som vill 
  
 varav inskrivna 
  
 varav erhåller 
  
 arbeta 
  
 arbetslösa 
  
 arbetslöshetsersättning 
  
 heltid) 
  
 (heltidsarbetande) 
  
 Antal tusental 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Antal tusental 
  
 Andel 
  
 Antal tusental 
  
 Andel 
  
 tusental 
  
 arbetslöshet 
  
 inskrivna 
  
 med 
  
 ersättning 
  
 Kvinnor 
  
 1430,7 
  
 96,9 
  
 7% 
  
 73,1 
  
 75% 
  
 43,5 
  
 60% 
  
 Män 
  
 1 832,7 
  
 119,6 
  
 7% 
  
 94,5 
  
 79% 
  
 61,9 
  
 66% 
  
 Gift/sambo 
  
 2 324,5 
  
 111,5 
  
 5% 
  
 90,9 
  
 82% 
  
 59,5 
  
 65% 
  
 Ensamstående 
  
 933,7 
  
 103,7 
  
 11% 
  
 75,6 
  
 73% 
  
 45,5 
  
 60% 
  
 Alla med barn 
  
 1 408,4 
  
 79,9 
  
 6% 
  
 68,2 
  
 85% 
  
 42,3 
  
 62% 
  
 Alla utan barn 
  
 1 849,8 
  
 135,3 
  
 7% 
  
 98,3 
  
 73% 
  
 62,7 
  
 64% 
  
 Ålder  
 20–24 
  
 198,5 
  
 31,5 
  
 16% 
  
 16,1 
  
 51% 
  
 7,3 
  
 45% 
  
 Ålder  
 25–39 
  
 1 255,5 
  
 80,3 
  
 6% 
  
 57,6 
  
 72% 
  
 34,7 
  
 60% 
  
 Ålder  
 40–54 
  
 1 179,9 
  
 67,1 
  
 6% 
  
 59,1 
  
 88% 
  
 36,6 
  
 62% 
  
 Ålder  
 55–66 
  
 629,5 
  
 37,6 
  
 6% 
  
 34,8 
  
 93% 
  
 26,8 
  
 77% 
  
 Totalt  
 20–66 
  
 3 263,3 
  
 216,5 
  
 7% 
  
 167,7 
  
 77% 
  
 105,4 
  
 63% 
  
 Källa: SCB. 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 2.3.3Deltidsarbetande 
  
 Relativt sett finns flest deltidsanställda inom kommunal sektor, 260 000 att sätta i relation till antalet heltidsanställda inom sektorn 751 000 personer (motsvarande 26 procent deltidsanställda). I privat sektor fanns 458 000 deltidsanställda att sätta i relation till 2 191 000 heltidsanställda (motsvarande 17 procent deltidsanställda). 
  
 Av tabell 2.8 på nästa sida framgår antalet deltidsanställda, arbets- lösa som önskar arbeta deltid, hur många av dessa som uppger sig vara arbetslösa som också är inskrivna på Arbetsförmedlingen och hur många av de som är inskrivna som uppger att de får arbetslöshets- ersättning. 
  
 Endast LO har tillräckligt många medlemmar som är deltidsarbets- lösa för att Förutsättningsutredningen ska kunna erhålla uppgifter från SCB om både inskrivning vid Arbetsförmedlingen och eventuellt er- hållande av arbetslöshetsersättning. Dessa deltidsarbetande är mindre benägna att anmäla sig på Arbetsförmedlingen men när de väl gör det erhåller de arbetslöshetsersättning i samma utsträckning som andra arbetslösa  
 LO-medlemmar. 
  
 Situationen ser liknande ut för oorganiserade vilka utgör en rela- tivt stor andel av de deltidsanställda. 
  
 Demografiska skillnader mellan deltidsanställda och arbetslösa framgår av tabell 2.9. Sammanfattningsvis finns här delvis samma typer av samband som gäller för heltidsanställda. 
  
 Vid en jämförelse med avseende på kön framgår t.ex. att män förefaller något mera benägna att anmäla sig som arbetssökande på Arbetsförmedlingen när de är arbetslösa (andel inskrivna). Vid en jämförelse med avseende på familjeförhållanden och försörjnings- börda för barn framgår att den som är gift eller sambo alternativt har barn har en lägre risk för arbetslöshet, om den mäts på detta sätt. De är också mera benägna att anmäla sig på Arbetsförmedlingen. I denna tabell verkar de däremot få ersättning i lägre utsträckning när de väl har gjort en sådan anmälan. Det är som redan framhållits svårt att uttala sig om i vilken riktning orsakssambanden går. 
  
 51 
  
 Tabell 2.8 Deltidsanställda, arbetslösa som vill arbeta deltid, inskrivna arbetslösa vid Arbetsförmedlingen (som vill arbeta deltid) och inskrivna som erhållit arbetslöshetsersättning, allt i åldern  
 20–66 
  år. Fördelade efter fackföreningsanslutning/huvudorganisation (antal i tusental), 2022 
  
 Facklig 
  
 Deltidsanställda 
  
 Arbetslösa 
  
 huvudorg. 
  
 (som vill ha 
  
 varav 
  
 varav erhåller 
  
 deltidsarbete) 
  
 inskrivna 
  
 arbetslöshetsersättning 
  
 arbetslösa 
  
 Antal tusental 
  
 Antal tusental 
  
 Andel 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Antal tusental 
  
 Andel med 
  
 arbetslöshet 
  
 tusental 
  
 inskrivna 
  
 ersättning 
  
 LO 
  
 163,6 
  
 9,0 
  
 6% 
  
 6,2 
  
 69% 
  
 5,0 
  
 81% 
  
 TCO 
  
 165,6 
  
 8,1 
  
 5% 
  
 3,9 
  
 48% 
  
 Saco 
  
 104,8 
  
 Övriga 
  
 10,3 
  
 Ej anslutn. 
  
 314,0 
  
 52,8 
  
 17% 
  
 28,2 
  
 53% 
  
 13,1 
  
 46% 
  
 Uppg saknas 
  
 Totalt 
  
 762,4 
  
 76,2 
  
 10% 
  
 40,0 
  
 52% 
  
 21,7 
  
 54% 
  
 Källa: SCB. 
  
 Tabell 2.9 Deltidsanställda, arbetslösa som vill arbeta deltid, inskrivna arbetslösa vid Arbetsförmedlingen (som vill arbeta deltid) och inskrivna som erhållit arbetslöshetsersättning, allt i åldern  
 20–66 
  år. Fördelade efter kön, ålder, civilstånd, och barn (antal i tusental), 2022 
  
 Demografiska 
  
 Deltidsanställda 
  
 Arbetslösa 
  
 förhållanden 
  
 (som vill ha 
  
 varav inskrivna 
  
 varav erhåller 
  
 deltidsarbete) 
  
 arbetslösa 
  
 arbetslöshetsersättning 
  
 Antal tusental 
  
 Antal tusental 
  
 Andel 
  
 Antal tusental 
  
 Andel 
  
 Antal tusental 
  
 Andel med 
  
 arbetslöshet 
  
 inskrivna 
  
 ersättning 
  
 Kvinnor 
  
 535,3 
  
 50,4 
  
 9% 
  
 25,4 
  
 50% 
  
 13,8 
  
 54% 
  
 Män 
  
 227,0 
  
 25,9 
  
 11% 
  
 14,5 
  
 56% 
  
 7,9 
  
 54% 
  
 Gift/sambo 
  
 495,2 
  
 37,1 
  
 7% 
  
 21,7 
  
 58% 
  
 11,1 
  
 51% 
  
 Ensamstående 
  
 265,5 
  
 38,7 
  
 15% 
  
 18,0 
  
 47% 
  
 10,5 
  
 58% 
  
 Alla med barn 
  
 288,4 
  
 22,9 
  
 8% 
  
 14,7 
  
 64% 
  
 7,3 
  
 50% 
  
 Alla utan barn 
  
 474,4 
  
 53,3 
  
 11% 
  
 25,2 
  
 47% 
  
 14,4 
  
 57% 
  
 Ålder  
 20–24 
  
 123,9 
  
 20,3 
  
 16% 
  
 5,0 
  
 25% 
  
 Ålder  
 25–39 
  
 263,1 
  
 27,3 
  
 10% 
  
 14,4 
  
 53% 
  
 7,6 
  
 53% 
  
 Ålder  
 40–54 
  
 202,0 
  
 15,7 
  
 8% 
  
 11,3 
  
 72% 
  
 6,1 
  
 54% 
  
 Ålder  
 55–66 
  
 173,2 
  
 12,9 
  
 7% 
  
 9,3 
  
 72% 
  
 6,1 
  
 66% 
  
 Totalt  
 20–66 
  
 762,4 
  
 76,2 
  
 10% 
  
 40,0 
  
 52% 
  
 21,7 
  
 54% 
  
 Källa: SCB. 
  
 Arbetsmarknaden 
  
 SOU 2023:41 
  
 2.3.4Deltidsanställda som är undersysselsatta 
  
 Personer som samtidigt uppbär arbetslöshetsersättning och lön med- för att särskilda frågor uppkommer både när det gäller beräkningen av arbetslöshetsersättningen och möjligheterna att kontrollera riktig- heten i det som utbetalas samt att personen verkligen står till arbets- marknadens förfogande för arbete i högre utsträckning än som utförs. 
  
 De undersysselsatta utgör en delmängd av de sysselsatta. I tabellerna nedan sätts undersysselsatta i relation till anställda som arbetar deltid, d.v.s. samma mängd som utgör bas för beräkningarna i 2.3.3. 
  
 Som framgår av tabell 2.10 fanns undersysselsatta i samtliga huvud- organisationer även om de var särskilt många i LO och då motsvarar andelen bland oorganiserade. Det är endast dessa som utredningen kan redogöra fullständigt för baserat på statistiken från SCB. Den visar att en väldigt låg andel av de undersysselsatta enligt AKU skriver in sig på Arbetsförmedlingen, endast omkring var fjärde. Av dessa erhåller mindre än hälften arbetslöshetsersättning. 
  
 Som framgår av tabell 2.11 var andelen undersysselsatta högre bland män samt bland yngre, bland personer utan barn samt bland ensamstående. Skillnaderna i benägenhet att skriva in sig hos Arbets- förmedlingen är dock relativt små och motsvarar vad som fram- kommit av materialet i övrigt. 
  
 Kvinnor, sammanboende eller gifta, personer utan barn och äldre personer förefaller i något större utsträckning erhålla ersättning när de har anmält sig på Arbetsförmedlingen. 
  
 54 
  
 Tabell 2.10 Deltidsanställda, undersysselsatta, inskrivna undersysselsatta och undersysselsatta som erhållit arbetslöshetsersättning, allt i åldern  
 20–66 
  år efter fackföreningsanslutning/huvudorganisation (antal i tusental), år 2022 
  
 Demografiska 
  
 Deltidsanställda 
  
 Undersys- 
  
 förhållanden 
  
 selsatta 
  
 varav 
  
 varav erhåller 
  
 inskrivna 
  
 arbetslöshets- 
  
 arbetslösa 
  
 ersättning 
  
 Antal tusental 
  
 Antal tusental 
  
 Andel under- 
  
 Antal 
  
 Andel inskrivna 
  
 Antal tusental 
  
 Andel med 
  
 sysselsatta 
  
 tusental 
  
 ersättning 
  
 LO 
  
 163,6 
  
 33,9 
  
 21% 
  
 8,9 
  
 26% 
  
 4,4 
  
 49% 
  
 TCO 
  
 165,6 
  
 15,0 
  
 9% 
  
 3,5 
  
 23% 
  
 Saco 
  
 104,8 
  
 9,3 
  
 9% 
  
 Övriga 
  
 10,3 
  
 Ej anslutn. 
  
 314,0 
  
 65,9 
  
 21% 
  
 16,8 
  
 25% 
  
 7,1 
  
 42% 
  
 Uppg saknas 
  
 Totalt 
  
 762,4 
  
 126,5 
  
 17% 
  
 32,0 
  
 25% 
  
 16,0 
  
 50% 
  
 Källa: SCB. 
  
 Anm. Andel undersysselsatta har beräknats på samma sätt som andel arbetslöshet i tidigare tabeller. 
  
 Tabell 2.11 Deltidsanställda, undersysselsatta, inskrivna undersysselsatta och undersysselsatta som erhållit arbetslöshetsersättning, allt i åldern  
 20–66 
  år efter kön, ålder, civilstånd, och barn (antal i tusental), 2022 
  
 Demografiska 
  
 Deltidsanställda 
  
 Undersys- 
  
 förhållanden 
  
 selsatta 
  
 varav inskrivna 
  
 varav erhåller 
  
 arbetslösa 
  
 arbetslöshets- 
  
 ersättning 
  
 Antal tusental 
  
 Antal tusental 
  
 Andel under- 
  
 Antal tusental 
  
 Andel 
  
 Antal tusental 
  
 Andel med 
  
 sysselsatta 
  
 inskrivna 
  
 ersättning 
  
 Kvinnor 
  
 535,3 
  
 82,0 
  
 15% 
  
 19,6 
  
 24% 
  
 10,1 
  
 52% 
  
 Män 
  
 227,0 
  
 44,5 
  
 20% 
  
 12,5 
  
 28% 
  
 5,9 
  
 47% 
  
 Gift/sambo 
  
 495,2 
  
 68,8 
  
 14% 
  
 17,6 
  
 26% 
  
 10,0 
  
 57% 
  
 Ensamstående 
  
 265,5 
  
 57,5 
  
 22% 
  
 14,4 
  
 25% 
  
 5,9 
  
 41% 
  
 Alla med barn 
  
 288,4 
  
 41,4 
  
 14% 
  
 12,0 
  
 29% 
  
 5,2 
  
 43% 
  
 Alla utan barn 
  
 474,0 
  
 85,2 
  
 18% 
  
 20,0 
  
 23% 
  
 10,7 
  
 54% 
  
 Ålder  
 20–24 
  
 123,9 
  
 29,8 
  
 24% 
  
 4,7 
  
 16% 
  
 Ålder  
 25–39 
  
 263,1 
  
 51,6 
  
 20% 
  
 12,2 
  
 24% 
  
 4,8 
  
 39% 
  
 Ålder  
 40–54 
  
 202,0 
  
 27,9 
  
 14% 
  
 8,7 
  
 31% 
  
 4,9 
  
 56% 
  
 Ålder  
 55–66 
  
 173,2 
  
 17,3 
  
 10% 
  
 6,5 
  
 38% 
  
 4,6 
  
 71% 
  
 Totalt  
 20–66 
  
 762,4 
  
 126,5 
  
 17% 
  
 32,0 
  
 25% 
  
 16,0 
  
 50% 
  
 Källa: SCB, egna beräkningar. 
  
 Anm. Andel undersysselsatta har beräknats på samma sätt som andel arbetslöshet i tidigare tabeller. 
  
 3Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 I detta kapitel finns en genomgång av varför den svenska arbets- löshetsförsäkringen administreras av arbetslöshetskassor och en beskrivning av hur arbetslöshetsförsäkringen utvecklats historiskt. 
  
 Av utredningens direktiv framgår som en utgångspunkt att de nuvarande arbetslöshetskassorna fortsatt ska administrera arbetslös- hetsförsäkringen även om utredningen har möjlighet att pröva andra lösningar. Ett skäl till detta torde vara vidmakthållandet av den s.k.  
 Gent-modellen. 
  Från och med 1908 när den första riksdagsmotionen om en statsunderstödd ersättning vid arbetslöshet väcktes och fram till att statsstödet till arbetslöshetskassor infördes gjordes flera statliga utredningar för att undersöka möjligheterna till en offentligt finansierad arbetslöshetsförsäkring, som med olika konstruktioner redan hade införts i flera andra europeiska länder. I belgiska Gent infördes en modell med offentligt understödda fristående arbets- löshetskassor redan kring sekelskiftet.1 
  
 När det offentliga stödet till arbetslöshetskassor infördes i Sverige kom  
 Gent-modellen 
  att tjäna som en viktig inspirationskälla.2 Ut- redningen noterar att administrationen av arbetslöshetsförsäkringen genom arbetslöshetskassor kan härledas till historiska orsaker kopp- lat till arbetskraftens tidiga organisering. Vissa bedömare3 framhåller än i dag den positiva effekten för facklig organisering genom att arbetslöshetskassor närstående fackliga organisationer betalar ut 
  
 1Se SOU 1922:59, SOU 1928:9 och SOU 1931:20. 
  
 2Se t.ex. SOU 2020:37, s. 114. 
  
 3Se t.ex. Montgomery, Den svenska modellen i en oviss tid – Fack, arbetsgivare och kollek- tivavtal på en föränderlig arbetsmarknad, 2020, Arena idé, Stockholm, s.  
 40–45. 
  
 57 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 SOU 2023:41 
  
 arbetslöshetsersättning. En fackligt administrerad arbetslöshetsför- säkring finns i dag bara i ett fåtal andra länder i Europa. 
  
 Stödet reglerades inledningsvis i förordningar. Nästa stora för- ändring i utvecklingen av arbetslöshetsförsäkringen var när den reglerades i en särskild lag 1973, samtidigt som ett statligt kontant arbetsmarknadsstöd (KAS) infördes för dem som inte var berätti- gade att få ersättning från en arbetslöshetskassa. 
  
 År 1989 infördes en buffertfond (den s.k. arbetsmarknadsfonden, som beskrivs mer utförligt i kapitel 5) vilken finansierades genom en höjning av arbetsmarknadsavgiften. Tanken med fonden var att överskott som genererades i goda tider skulle finansiera underskott under sämre tider.4 Försöket att finansiera arbetslöshetsförsäkringen utanför statsbudgeten genom fondering av arbetsgivaravgifter fick emellertid avbrytas bl.a. till följd av svårigheten att förutsäga arbets- löshetens storlek och därmed dess kostnader. Efter några år med över- skott i arbetsmarknadsfonden slog den ekonomiska krisen till och fonden fick avvecklas 1995 med ett underskott på 87 miljarder kro- nor.5 
  
 År 1998 infördes den nuvarande lagen (1997:238) om arbetslös- hetsförsäkring samtidigt som bestämmelserna om arbetslöshetskas- sornas organisation och förvaltning skiljdes ut till lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. I samband med detta fasades också KAS ut samtidigt som den kompletterande arbetslöshetskassan (Arbetslös- hetskassan Alfa) skapades. Syftet med att skapa Arbetslöshetskassan Alfa var att den skulle betala ut grundersättning till de som inte var medlemmar i en arbetslöshetskassa samt vara ett alternativ för dem som inte ville vara medlem i en fackligt närstående arbetslöshets- kassa.6 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen har utretts vid ett flertal tillfällen även under den nuvarande lagstiftningens bestånd. Många utredningar har inte resulterat i några stora förändringar. 
  
 Nedan följer en kort historik om arbetslöshetskassornas till- komst och den s.k.  
 Gent-modellen 
  (3.1), arbetslöshetsförsäkringens utveckling fram till 1998 (3.2), tidigare finansiering av arbets- löshetsförsäkringen (3.3) och en kortfattad redogörelse för tidigare utredningar om arbetslöshetsförsäkringen (3.4). Kapitlet innehåller 
  
 4Prop. 1987/88:114, s. 38. 
  
 5SOU 1996:51, s.  
 111–112. 
  
 6Prop. 1996/97, s.  
 126–128. 
  
 58 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 också ett avsnitt om kompletterande inkomstförsäkring (3.5) och om kollektivavtalade omställningsavtal (3.6). 
  
 3.1 
 LO-förbund 
  bildade de första arbetslöshetskassorna 
  
 Framväxten av arbetslöshetskassor är tätt sammankopplad med den fackliga organiseringen av arbetskraften.7 Svenska bleck- och plåtsla- gareförbundet bildade en arbetslöshetskassa 1900, Måleriförbundet 1916 och Svenska elektriska arbetareförbundet 1928. Flera andra  
 LO-förbund 
  övervägde att bilda arbetslöshetskassor men avstod till följd av finansieringsproblem. Arbetslöshetskassorna finansierades helt av medlemsavgifter och ersättningen var därför låg och reglerna för att få ersättning restriktiva.8 
  
 Från 1901 tillämpades det ett system med kommunala bidrag till frivilliga arbetslöshetskassor bildade av arbetare i den belgiska staden Gent.9 Det brukar ofta refereras till att den svenska arbetslöshets- försäkringen hanteras enligt den s.k.  
 Chang modellen är i dag, som det får förstås, tänkt att bidra till stabilitet på arbetsmarknaden genom att arbetslöshetskassorna bidrar till en hög facklig organisationsgrad. En hög organisationsgrad är i sin tur tänkt att skapa mer jämbördiga förhållanden mellan löntagare och arbets- givare, vilket ska leda till stabilitet på arbetsmarknaden. 
  
 Enligt utredningen har den offentliga finansieringen alltid utgjort en oundgänglig komponent i  
 Gent-modellen 
  som den har imple- menterats i Sverige. Avgörande har således varit inte bara utbetal- ningen genom fackligt närstående medlemsorganisationer i form av arbetslöshetskassor utan även den offentliga finansieringen, som sett över en längre period i huvudsak har varit ökande. 
  
 Med  
 Gent-modellen 
  bör därför avses ett system där från staten fristående (frivilliga) medlemsorganisationer i form av arbetslös- hetskassor, som i de flesta fall är närstående fackliga organisationer, handhar arbetslöshetsersättning och för detta får statsbidrag till den ersättning som betalas ut. 
  
 7SOU 1971:42, s.  
 68–69. 
  
 8SOU 1971:42, s. 69 och SOU 2008:54, s. 83. 
  
 9SOU 1922:59, s.  
 50–51. 
  
 10SOU 2020:37, s. 114. 
  
 59 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 SOU 2023:41 
  
 3.2Arbetslöshetsförsäkringens utbyggnad 
  
 Den statsunderstödda arbetslöshetsförsäkringen som infördes 1935 utvecklades successivt och allt fler grupper kom över tid att omfat- tas. I början av  
 1940-talet 
  tillkom den första arbetslöshetskassan för tjänstemän. Ett viktigt motiv för att ge statligt stöd till arbetslös- hetsförsäkringen var inledningsvis den ojämnt fördelade risken för arbetslöshet mellan olika branscher och grupper. Möjligheterna för vissa grupper med hög risk för arbetslöshet att själva finansiera en egen arbetslöshetskassa bedömes vara små. Initialt avsåg detta arbe- tare men över tid har det offentliga eftersträvat att allt större grupper på arbetsmarknaden ska omfattas av arbetslöshetsförsäkringen. 
  
 Under  
 1940-talet 
  gjordes arbetslöshetsförsäkringen mer generös. I slutet av  
 1940-talet 
  hade arbetslöshetskassorna över en miljon med- lemmar men sedan mattades medlemsutvecklingen av under 1950- talet. Möjligheten för företagare att få arbetslöshetsersättning utöka- des 1956. På  
 1960-talet 
  tillkom arbetslöshetskassor som organiserade stora grupper med förhållandevis liten arbetslöshetsrisk, bl.a. grundades Akademikernas erkända arbetslöshetskassa 1969. I slutet av  
 1960-talet 
  fanns 43 arbetslöshetskassor som organiserade de flesta branscher och i början  
 1970-talet 
  omfattades huvuddelen av arbetskraften av arbets- löshetsförsäkringen. 
  
 Ibörjan av  
 1970-talet 
  infördes det kontanta arbetsmarknads- stödet (KAS) för dem som inte var medlemmar i en arbetslöshets- kassa. Arbetslöshetsförsäkringens tillväxttakt borde enligt 1974 års utredning om arbetslöshetsförsäkring bl.a. sättas i relation till de generösare villkor som beslutats under perioden från att den stats- understödda försäkringen infördes fram till  
 1970-talet.11 
  
 Från och med 1989 togs de karensdagar som funnits i arbetslös- hetsförsäkringen sedan dess införande bort samtidigt som både arbets- löshetsförsäkringens högsta dagpenning och  
 KAS-ersättningen 
  höj- des. För att finansiera arbetslöshetsförsäkringen inrättades den s.k. arbetsmarknadsfonden (se kapitel 5).12 
  
 11SOU 1948:39, s.  
 91–104, 
  SOU 1971:42, s.  
 72–79 
  och SOU 1978:45, s.  
 58–59. 
  
 12SOU 1987:56, s.  
 10–18 
  och SOU 1996:51, s.  
 34–35. 
  
 60 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 Tabell 3.1 Högsta ersättningsnivå i arbetslöshetsförsäkringen i fasta (2022 års) respektive löpande priser och tillämpad procentuell ersättningsnivå. Kronor per dag respektive procent 
  
 År 
  
 Högsta ersättning i 
  
 Ersättnings- 
  
 Högsta ersättning i 
  
 MI/SCB 
  
 löpande priser per dag 
  
 nivå % 
  
 fasta priser (2022 
  
 löneindex 
  
 års) per dag 
  
 (se anm.) 
  
 Inkomst- 
  
 Grund- 
  
 Inkomst- 
  
 Grund- 
  
 baserad 
  
 ersättning 
  
 baserad 
  
 ersättning 
  
 ersättning 
  
 ersättning 
  
 1980 
  
 195 
  
 75 
  
 92% 
  
 1 163 
  
 447 
  
 39 
  
 1981 
  
 210 
  
 75 
  
 92% 
  
 1 148 
  
 410 
  
 43 
  
 1982 
  
 230 
  
 80 
  
 92% 
  
 1 183 
  
 411 
  
 46 
  
 1983 
  
 280 
  
 100 
  
 92% 
  
 1 352 
  
 483 
  
 49 
  
 1984 
  
 300 
  
 100 
  
 92% 
  
 1 342 
  
 447 
  
 53 
  
 1985 
  
 315 
  
 100 
  
 92% 
  
 1 311 
  
 416 
  
 56 
  
 1986 
  
 360 
  
 120 
  
 92% 
  
 1 380 
  
 460 
  
 61 
  
 1987 
  
 400 
  
 140 
  
 92% 
  
 1 441 
  
 504 
  
 65 
  
 1988 
  
 425 
  
 149 
  
 90% 
  
 1 438 
  
 504 
  
 69 
  
 1989 
  
 450 
  
 158 
  
 90% 
  
 1 386 
  
 487 
  
 76 
  
 1990 
  
 495 
  
 174 
  
 90% 
  
 1 389 
  
 488 
  
 84 
  
 1991 
  
 543 
  
 191 
  
 90% 
  
 1 441 
  
 507 
  
 89 
  
 1992 
  
 564 
  
 198 
  
 90% 
  
 1 444 
  
 507 
  
 92 
  
 1993 
  
 564 
  
 198 
  
 80% 
  
 1 403 
  
 493 
  
 94 
  
 1994 
  
 564 
  
 245 
  
 80% 
  
 1 370 
  
 595 
  
 97 
  
 1995 
  
 564 
  
 245 
  
 80% 
  
 1 325 
  
 576 
  
 100 
  
 1996 
  
 564 
  
 230 
  
 75,0% 
  
 1 250 
  
 510 
  
 106 
  
 1997 
  
 580 
  
 240 
  
 80% 
  
 1 230 
  
 509 
  
 111 
  
 1998 
  
 580 
  
 240 
  
 80% 
  
 1 186 
  
 491 
  
 115 
  
 1999 
  
 580 
  
 240 
  
 80% 
  
 1 147 
  
 475 
  
 119 
  
 2000 
  
 580 
  
 240 
  
 80% 
  
 1 105 
  
 457 
  
 123 
  
 2001 
  
 680 
  
 270 
  
 80%* 
  
 1 241 
  
 493 
  
 129 
  
 2002 
  
 730 
  
 320 
  
 80% 
  
 1 280 
  
 561 
  
 134 
  
 2003 
  
 730 
  
 320 
  
 80% 
  
 1 237 
  
 542 
  
 139 
  
 2004 
  
 730 
  
 320 
  
 80% 
  
 1 198 
  
 525 
  
 143 
  
 2005 
  
 730 
  
 320 
  
 80% 
  
 1 162 
  
 509 
  
 148 
  
 2006 
  
 730 
  
 320 
  
 80% 
  
 1 127 
  
 494 
  
 152 
  
 61 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrundSOU 2023:41 
  
 År 
  
 Högsta ersättning i 
  
 Ersättnings- 
  
 Högsta ersättning i 
  
 MI/SCB 
  
 löpande priser per dag 
  
 nivå % 
  
 fasta priser (2022 
  
 löneindex 
  
 års) per dag 
  
 (se anm.) 
  
 Inkomst- 
  
 Grund- 
  
 Inkomst- 
  
 Grund- 
  
 baserad 
  
 ersättning 
  
 baserad 
  
 ersättning 
  
 ersättning 
  
 ersättning 
  
 2007 
  
 680 
  
 320 
  
 80% 
  
 1 016 
  
 478 
  
 157 
  
 2008 
  
 680 
  
 320 
  
 80% 
  
 975 
  
 459 
  
 164 
  
 2009 
  
 680 
  
 320 
  
 80% 
  
 942 
  
 443 
  
 170 
  
 2010 
  
 680 
  
 320 
  
 80% 
  
 919 
  
 432 
  
 174 
  
 2011 
  
 680 
  
 320 
  
 80% 
  
 897 
  
 422 
  
 178 
  
 2012 
  
 680 
  
 320 
  
 80% 
  
 871 
  
 410 
  
 183 
  
 2013 
  
 680 
  
 320 
  
 80% 
  
 850 
  
 400 
  
 188 
  
 2014 
  
 680 
  
 320 
  
 80% 
  
 827 
  
 389 
  
 193 
  
 2015 
  
 910 
  
 365 
  
 80% 
  
 1 080 
  
 433 
  
 198 
  
 2016 
  
 910 
  
 365 
  
 80% 
  
 1 055 
  
 423 
  
 203 
  
 2017 
  
 910 
  
 365 
  
 80% 
  
 1 031 
  
 413 
  
 207 
  
 2018 
  
 910 
  
 365 
  
 80% 
  
 1 005 
  
 403 
  
 213 
  
 2019 
  
 910 
  
 365 
  
 80% 
  
 980 
  
 393 
  
 218 
  
 2020 
  
 1 200 
  
 510 
  
 80% 
  
 1 266 
  
 538 
  
 223 
  
 2021 
  
 1 200 
  
 510 
  
 80% 
  
 1 233 
  
 524 
  
 229 
  
 2022 
  
 1 200 
  
 510 
  
 80% 
  
 1 200 
  
 510 
  
 235 
  
 2023 
  
 1 200 
  
 510 
  
 80% 
  
 n.a 
  
 n.a. 
  
 i.u. 
  
 Källa: Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (april 2023). 
  
 Anm: Index har hämtats från Medlingsinstitutet/SCB och återspeglar genomsnittlig nominell lön per timme i hela ekonomin (beräknad med nationalräkenskaperna  
 1980–1992, 
  därefter med konjunkturlönestatistiken). Åren  
 2001–2023 
  avses högsta ersättning de första 100 dagarna. Uppgifterna om ersättningsnivå avser den 31 december respektive år. 
  
 Efter ett utredningsförslag13 samordnandes hanteringen av arbetslös- hetsersättningen. Det kontanta arbetsmarknadsstödet avskaffades 1998 och hanteringen samordnades med arbetslöshetsförsäkringen i en ny gemensam lag14. Den kompletterande arbetslöshetskassan, arbets- löshetskassan Alfa, bildades för utbetalning av grundersättning till de som inte var medlemmar i någon arbetslöshetskassa. Ärenden om arbetslöshetsersättning handlades därefter bara av arbetslöshetskas- sor och länsarbetsnämndernas roll i hanteringen avvecklades. För- säkringsbestämmelserna skärptes och arbetslöshetsförsäkringens roll som en omställningsförsäkring förtydligades. I samband med att den 
  
 13SOU 1996:150, den s.k.  
 ARBOM-utredningen. 
  
 14Lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (ALF). 
  
 62 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 nya lagen om arbetslöshetsförsäkring (som fortfarande gäller) in- fördes tillkom också en separat lag om arbetslöshetskassornas verksamhet, lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK). Den tidigare inkomstbaserade arbetslöshetsförsäkringen, som fortsatt krävde medlemskap i en arbetslöshetskassa, benämndes härefter inkomstbortfallsförsäkring.15 
  
 3.2.1Erfarenheter från kompletterande inkomstförsäkring 
  
 Det finns omfattade debatt och forskning kring utformning av vill- koren i arbetslöshetsförsäkring även internationellt.16 Här intas ett mera praktiskt perspektiv baserat på att ett förväntat huvudinnehåll i en kollektivavtalad försäkring tänks vara ett höjt tak. 
  
 Från de försäkringsbolag som i dag erbjuder kompletterande in- komstförsäkring (se vidare avsnitt 3.5) i motsvarande inkomstskikt har utredningen inhämtat att ett negativt samband mellan inkom- stens nivå och risken för arbetslöshet anses föreligga. Kostnaderna för att höja taket i de kompletterande inkomstförsäkringarna är såle- des generellt sett låga medan kostnaderna för att förlänga ersätt- ningsperioden generellt sett är höga. 
  
 Det antas bl.a. vara detta som förklarar att vissa förbund med lågt löneläge har haft svårt att få till stånd en bärkraftig inkomst- försäkring. De första 100 dagarna är också märkbart billigare att försäkra eftersom den allmänna ersättningen är högre. Det är även av mycket stor betydelse hur trygghetsavtalen ser ut.17 
  
 15Prop. 1996/97:107. 
  
 16För två olika perspektiv se t.ex. Baxter, Vilken roll spelar arbetslöshetsförsäkringen i samhällsekonomin?, LO, Stockholm, 2022 s. 10 respektive Watts, Hur bör arbets- löshetsförsäkringen utformas? – Några personliga reflektioner kring alliansens arbetslöshetsförsäkring, Underlagsrapport till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, Stockholm 2011, s.  
 35–37. 
  
 17Utredningens anteckningar från möten med försäkringsbolag som erbjuder kompletterande inkomstförsäkringar, daterade  
 2022-12-21, 
  aktbilaga 51. 
  
 63 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 SOU 2023:41 
  
 3.2.2Erfarenheter från takhöjningen från 25 000 till 33 000 kronor 
  
 Det är här även av intresse att studera effekterna av den takhöjning som gjordes från 25 000 till 33 000 kronor i samband med covid 19- pandemin, en höjning som numera har permanentats. Som underlag för detta har utredningen använt IAF:s statistik samt dividerat de totala kostnaderna med antalet ersättningsdagar, avseende inkomst- baserad respektive annan ersättning. 
  
 Det framkommer därvid att den genomsnittliga dagpenningen för ersättningstagare utan inkomstbaserad ersättning var 271 kronor  
 pre-covid 
  19 (2017) och under 2022 låg på en nivå runt 376 kronor. Den genomsnittliga dagpenningen har alltså ökat med 39 procent samtidigt som den genomförda höjningen av taket motsvarar 40 pro- cent (510/365=1,40). Det höjda taket har alltså för ersättningstagare utan inkomstbaserad ersättning i princip haft fullt genomslag på kostnaderna i försäkringen. 
  
 Tabell 3.2 Ersättningstagare med grundersättning  
 2017–2022 
  
 År 
  
 Ersättnings- 
  
 Ersättnings- 
  
 Genomsnitt 
  
 Ersättningstak 
  
 Kommentar 
  
 tagare, 
  
 dagar 
  
 dagpenning, 
  
 kr/dag 
  
 tusental 
  
 miljoner 
  
 kronor 
  
 2017 
  
 23 
  
 1,4 
  
 271 
  
 365 
  
 Pre-covid 
  19 
  
 2018 
  
 22 
  
 1,5 
  
 270 
  
 365 
  
 Pre-covid 
  19 
  
 2019 
  
 27 
  
 1,9 
  
 289 
  
 365 
  
 Pre-covid 
  19 
  
 2020 
  
 43 
  
 3,4 
  
 371 
  
 Höjt under året 
  
 Svårtolkat 
  
 2021 
  
 27 
  
 1,8 
  
 378 
  
 510 
  
 Covid 19 
  
 2022 
  
 23 
  
 1,5 
  
 376 
  
 510 
  
 Post-covid 
  19 
  
 Källa: IAF och utredningens egna beräkningar. 
  
 När det gäller personer med inkomstrelaterad ersättning (i praktiken de som även uppfyller ett medlemsvillkor) var den genomsnittliga dagpenningen 712 kronor  
 pre-covid 
  19 (2017) och har ökat till 
  
 858kronor  
 post-covid 
  19 (2022). Den genomsnittliga dagpenningen har ökat med 21 procent. Takhöjningen från 25 000 till 33 000 kro- nor motsvarade däremot en höjning med hela 32 procent. 
  
 Dagpenningen har således ökat väsentligt mindre än takhöj- ningen. Det beror bl.a. naturligtvis på att personer som slog i taket 
  
 64 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 redan före höjningen inte erhåller högre ersättning trots takhöj- ningen. 
  
 Tabell 3.3 Ersättningstagare med inkomstrelaterad ersättning  
 2017–2022 
  
 År 
  
 Ersättnings- 
  
 Ersättnings- 
  
 Genomsnitt 
  
 Ersättningstak 
  
 Kommentar 
  
 tagare, 
  
 dagar, 
  
 dagpenning, 
  
 tkr/månad 
  
 tusental 
  
 miljoner 
  
 kronor 
  
 2017 
  
 205 
  
 16,6 
  
 712 
  
 25 
  
 Pre-covid 
  19 
  
 2018 
  
 205 
  
 17,3 
  
 718 
  
 25 
  
 Pre-covid 
  19 
  
 2019 
  
 214 
  
 18,9 
  
 728 
  
 25 
  
 Pre-covid 
  19 
  
 2020 
  
 306 
  
 28,9 
  
 810 
  
 Höjt under året 
  
 Svårtolkat 
  
 2021 
  
 290 
  
 24,5 
  
 843 
  
 33 
  
 Covid 19 
  
 2022 
  
 207 
  
 16,0 
  
 858 
  
 33 
  
 Post-covid 
  19 
  
 Källa: IAF och utredningens egna beräkningar. 
  
 Mycket pekar också på att 2022 i hög grad liknar ett normalt år för arbetslöshetsförsäkringen som framgår av nu redovisade tidsserier. Under åren  
 2017–2019 
  varierade, om samtliga ersättningstagare beak- tas (bägge tabellerna ovan) antalet ersättningstagare mellan 227 000– 241 000 och antalet ersättningsdagar mellan  
 18,0–20,8 
  miljoner enligt IAF:s statistik. År 2022 var antalet ersättningstagare 230 000 och antalet ersättningsdagar 17,5 miljoner, vilket inte kraftigt avviker från tiden före pandemin. Åren däremellan  
 2020–2021 
  varierade däremot antalet ersättningstagare mellan 290  
 000–306 
  000 och antalet ersätt- ningsdagar mellan  
 24,5–28,9 
  miljoner. 
  
 3.3Tidigare finansiering av arbetslöshetsförsäkringen 
  
 Som nämnts ovan har arbetslöshetskassorna fått statliga bidrag för finansieringen av arbetslöshetsersättningen sedan 1935. Den statliga ersättningen har varierat över tid. Till en början täckte de statliga bidragen ungefär en tredjedel av den ersättning som betalades ut. De delar som inte täcktes av statsbidraget stod arbetslöshetskassornas medlemmar och fackliga organisationer för. 
  
 Ett statsbidrag uppdelat på en proportionell del och en progressiv del infördes i början av  
 1960-talet. 
  Det sistnämnda bidraget var knu- tet till antalet utbetalda ersättningsdagar och var ett sätt att utjämna 
  
 65 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 SOU 2023:41 
  
 medlemsavgifterna mellan arbetslöshetskassorna. Vid denna tid- punkt betalades statsbidraget ut årsvis och i efterskott.18 
  
 Det statliga åtagandet för finansieringen av arbetslöshetsförsäk- ringen tilltog allt mer och i mitten av  
 1970-talet 
  bestod drygt tre fjärdedelar av den utbetalda arbetslöshetsersättningen av statliga bi- drag. I syfte att finansiera en del av arbetslöshetsersättningen, där statens andel dittills finansierats direkt över statsbudgeten, infördes 1974 en arbetsmarknadsavgift.19 
  
 I början av  
 1980-talet 
  höjdes grundbidraget (det proportionella statsbidraget) till arbetslöshetskassorna för att motsvara minst 80 pro- cent av utbetald ersättning. Det progressiva statsbidraget till de arbets- löshetskassor som hade högst arbetslöshet höjdes också.20 Under  
 1980-talet 
  ökade statens andel av den utbetalda arbetslöshetsersätt- ningen från 91 procent i början av  
 1980-talet 
  till 95 procent i mitten av  
 1980-talet.21 
  
 Utmärkande för perioden  
 1970–1989 
  var att staten successivt finansierade en allt större del av den arbetslöshetsersättning som betalades ut och att arbetslöshetskassornas medlemmar under perio- den finansierade en allt mindre andel. Antalet arbetslösa medlemmar hos den enskilda arbetslöshetskassan fick också en allt mindre betydelse för dennas finansiering under perioden. Av tabellen nedan framgår utvecklingen av statens andel av utbetald arbetslöshets- ersättning under åren  
 1974–1988. 
  
 Fram till 1989 betalades statsbidragen ut månadsvis med en sum- ma som motsvarade föregående utbetalda ersättning. Månadsbelop- pet var preliminärt och en gång per år gjordes en slutavräkning mellan Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) och arbetslöshetskassorna. Denna ersättningsmodell krävde att arbetslöshetskassorna höll egna fonder för att klara av stigande ersättningskostnader vid högre arbets- löshet. Kravet på fondering hade ursprungligen tillkommit redan på  
 1930-talet 
  när statsstödet till arbetslöshetskassorna infördes. Ur- spungskapitalet till fonderna kom från de organisationer som bildade arbetslöshetskassorna. Fonderna fick bara tas i anspråk om med- lemsavgifterna inte täckte kostnaderna för arbetslöshetskassans verksamhet. Under  
 1970-talet 
  mildrades fonderingskravet vid två tillfällen. Efter ytterligare en sänkning av fonderingskravet i början 
  
 18SOU 1991:57, s.  
 46–47. 
  
 19a. bet. 
  
 20a. bet. s.  
 47–51. 
  
 21a. bet. s.  
 47–51 
  och s.  
 111–114. 
  
 66 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 av  
 1980-talet 
  motsvarade kravet tre månaders totala kostnader för arbetslöshetskassan. I det fall någon arbetslöshetskassas fond inte räckte till tvingades Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) att göra en extra utbetalning. 
  
 Tabell 3.4 
  
 Statens andel av utbetald arbetslöshetsersättning  
 1974–1988 
  
 År 
  
 Andel 
  
 1974 
  
 77,4% 
  
 1975 
  
 77,3% 
  
 1976 
  
 79,3% 
  
 1977 
  
 87,3% 
  
 1978 
  
 90,2% 
  
 1979 
  
 90,9% 
  
 1980 
  
 90,8% 
  
 1981 
  
 92,4% 
  
 1982 
  
 89,3% 
  
 1983 
  
 94,9% 
  
 1984 
  
 95,3% 
  
 1985 
  
 95,0% 
  
 1986 
  
 95,1% 
  
 1987 
  
 94,9% 
  
 1988 
  
 94,0% 
  
 Källa: Prop. 1996/97:107, s. 220. 
  
 Efter att en ny modell för utbetalning av statsbidrag infördes 1989 fick arbetslöshetskassorna inte längre avsätta medel till fonder. Fon- derna upplöstes därför och de medel som fanns i dessa tillföll de respektive organisationer som tagit initiativ till bildandet av de olika arbetslöshetskassorna.22 Det nya utbetalningssystemet för stats- bidraget som infördes 1989 innebar att arbetslöshetskassorna där- efter fick ersättning med hela den utbetalda arbetslöshetsersätt- ningen redan när denna betalades ut. Eftersom denna hantering ökade kostnaderna för statsbidraget infördes en finansieringsavgift som arbetslöshetskassorna fick betala in till staten.23 
  
 På grund av flera mindre förändringar av arbetslöshetsförsäk- ringen och ett ökande utnyttjande av densamma beroende på struk- turella förändringar i arbetskraften under  
 1980-talet 
  höjdes arbets- 
  
 22SOU 1991:57, s.  
 47–53. 
  
 23Prop. 1987/88:114, s. 2. 
  
 67 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 SOU 2023:41 
  
 marknadsavgiften vid ett flertal tillfällen under detta decennium. Höjningen av arbetsmarknadsavgiften täckte dock inte kostnads- ökningarna och staten fick allt oftare ta andra budgettitlar i anspråk för att täcka kostnaderna. I mitten av  
 1980-talet 
  tillsattes en utred- ning för att se över behovet av olika förändringar i arbetslöshetsför- säkringen. På grund av de ökade kostnaderna fick utredningen också i uppdrag att se över finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen. Ut- redningens förslag ledde senare till införandet av den s.k. arbets- marknadsfonden som beskrivs mer utförligt i kapitel 5.24 
  
 3.4Tidigare utredningar om arbetslöshetsförsäkringen 
  
 På  
 1920-talet 
  initierades flera utredningar om statsunderstödda arbets- löshetskassor. I utredningarna återfinns bl.a. en genomgång av de system med offentligt understödda arbetslöshetskassor som då hade inrättats i Belgien. Även andra länders organisation och finansiering av en offentlig arbetslöshetsförsäkring behandlas, bl.a. den obligato- riska arbetslöshetsförsäkring som hade införts i Storbritannien 1910.25 Ingen av utredningarna resulterade i något riksdagsbeslut. 
  
 1932 tillsattes en ny utredning som utmynnade i ett förslag om en frivillig arbetslöshetsförsäkring för lönearbetare. Försäkringen skulle finansieras genom statsbidrag, medlemsavgifter och arbets- givaravgifter. Regeringen lade fram en proposition om en stats- understödd arbetslöshetsförsäkring 1933 som dock avslogs. Efter att regeringen återkommit med ett omarbetat förslag fattade dock riks- dagen beslut om statsunderstödda arbetslöshetskassor 1934.26 
  
 Sedan den statsunderstödda arbetslöshetsförsäkringen infördes 1935 har det gjorts ett flertal offentliga utredningar som innefattar arbetslöshetsförsäkringen.27 De flesta av dessa utredningar har be- handlat frågor om hur fler ska omfattas av arbetslöshetsförsäkringen, hur den ska finansieras samt hur generös den ska vara, t.ex. taket 
  
 24a. prop. s.  
 38–39. 
  
 25SOU 1922:59 och SOU 1928:29. 
  
 26Arbetslöshetskassornas samorganisation: Arbetslöshetsförsäkringen i Sverige  
 1935–1980 
  och SOU 1996:51, s.  
 31–32. 
  
 27Se t.ex. SOU 1948:39, SOU 1955 :27, SOU 1963:40, SOU 1967:66, SOU 1971:42, SOU 1978:45, SOU 1987:56, SOU 1991:57, SOU 1993 :52, SOU 1996 :51, SOU 1996 :150, SOU 2008 :53, SOU 2015 :21, SOU 2020:37 och SOU 2020:46. 
  
 68 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 m.m.för ersättningsnivåer och kompensationsgraden i procent av tidigare inkomster. 
  
 Flera av de utredningar som gjorts om arbetslöshetsförsäkringen har delvis behandlat frågan om en obligatorisk arbetslöshetsförsäk- ring och en utredning behandlar enbart denna fråga. Frågan skulle kunna sorteras i fyra delfrågor: 
  
 •Hur ska en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring administreras? 
  
 •Vilka behöver en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring? 
  
 •Vilka har en sådan (varaktig) anknytning till arbetsmarknaden att de bör omfattas av en obligatorisk försäkring? 
  
 •Hur undviker man överförsäkring vid en obligatorisk försäkring? 
  
 I samband med senare års utredningar har även frågan om hur en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring skulle påverka systemet med  
 Gent-modellen 
  varit framträdande. Detta till följd av arbetskraftens sjunkande organisationsgrad. 
  
 Den senaste utredningen om arbetslöshetsförsäkringen är utred- ningen om ett nytt regelverk för arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2020:37) som presenterades i juni 2020. De huvudsakliga förslagen i utredningen kan sammanfattas enligt följande: 
  
 •Den nuvarande lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (ALF) med tillhörande förordning (1997:835) om arbetslöshets- försäkring ska ersättas av en ny lag respektive en ny förordning. Flertalet av dagens bestämmelser ska föras över till det nya regel- verket med mindre redaktionella och språkliga justeringar, sam- tidigt som ett antal nya materiella bestämmelser tillkommer. 
  
 •Kvalificeringen till arbetslöshetsförsäkringen ska grundas på in- komster. Till följd av detta ersätts dagens arbetsvillkor med ett inkomstvillkor. 
  
 •Ersättningsperiodens längd ska vara differentierad utifrån den sökandes förankring på arbetsmarknaden mätt utifrån förvärvs- inkomster. Ersättningens storlek ska bestämmas utifrån sökandens tidigare inkomster och medlemstid (anslutningstid till Arbetslös- hetskassan Alfa). 
  
 69 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 SOU 2023:41 
  
 •Ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen ska trappas ned för alla med tiden i arbetslöshet. 
  
 •Beräkningsreglerna ska ändras från en dag- och veckobaserad för- säkring till en månadsbaserad försäkring. 
  
 Frågan om genomförandet av förslagen i SOU 2020:37 bereds i skri- vande stund fortfarande i Regeringskansliet. Remissomgången är sedan länge avslutad. Det framgår av Förutsättningsutredningens direktiv att utredningen ska förhålla sig till den pågående reformer- ingen av arbetslöshetsförsäkringen.28 Utredningens förhållningssätt till förslagen i SOU 2020:37 redovisas fortsatt i avsnitt 9.4. 
  
 3.5Kompletterande inkomstförsäkring 
  
 Den första individuella inkomstförsäkringen erbjöds enligt uppgift under sent  
 1990-tal. 
  Denna försäkringsprodukt finns fortsatt kvar på marknaden även om det handlar om ett litet bestånd. Avgiften är differentierad baserat på vilken arbetslöshetskassa man tillhör. Det innebär att även denna individuellt tecknade produkt är kopplad till arbetslöshetskassorna i visst avseende och i praktiken nyttjar dess handläggningsresurser. De kompletterande inkomstförsäkringarna är beroende av arbetslöshetskassornas handläggning genom att arbetslöshetskassans beslut utgör underlag för försäkringsbolaget, även om den kompletterande försäkringen är frikopplad från den offentliga arbetslöshetsförsäkringen.29 
  
 De kompletterande inkomstförsäkringarna löser vissa problem, särskilt problemet med moturval, genom att alla medlemmar i fack- föreningen ansluts. En sammantagen bedömning ger vid handen att de kompletterande inkomstförsäkringarna har kommit till baserat på önskemål och behov på arbetstagarsidan och att fackföreningarnas medverkan för sådana försäkringars framväxt och fortbestånd har varit avgörande. Det har däremot inte förekommit utbudstryck från försäkringsbolag. Snarare har fackföreningar måst ta till extraordi- nära åtgärder, t.ex. gå in med eget ägande av försäkringsbolag, för att produkterna skulle komma till stånd. 
  
 28Dir. 2021:64, s. 6. 
  
 29Genom en särskild regel i 31 § ALF reduceras dock arbetslöshetsersättningen om den totala ersättningen skulle komma att överstiga 80 procent av den tidigare inkomsten. 
  
 70 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 Praxis avseende skatt vid kompletterande inkomstförsäkring (se avsnitt 8.2.1) har också varit en förklaring till att försäkringarna har fått sådan stor omfattning som de har i dag. Dessa försäkringar är, som berörda försäkringsbolag konstaterar, väldigt viktiga för fack- föreningarnas medlemsrekrytering, men för försäkringsbolagen är de fortsatt en lite ”udda” produkt. 
  
 Det var på tjänstemannasidan som de första inkomstförsäkringarna med automatisk anslutning tillkom. Dåvarande Svenska Industri- tjänstemannaförbundet (SIF) var först ut med att erbjuda komplet- terande inkomstförsäkring som ingick i medlemskapet. SIF analyse- rade olika verksamhetsformer bl.a. att driva försäkringsverksamheten direkt inom ramen för själva fackförbundet, men kraven på tillsyn etc. gjorde att man valde att bilda ett särskilt sakförsäkringsbolag år 2001. Ett år senare beslutade det första  
 Saco-förbundet, 
  att ansluta sina med- lemmar automatiskt till en inkomstförsäkring. Antalet  
 Saco-förbund 
  med sådan anslutning växte sedan efter hand. Ytterligare några år senare tecknade de första  
 LO-förbunden 
  kompletterande inkomst- försäkringar. 
  
 Det har inom fackföreningsrörelsen funnits tveksamheter kring vilket som är det bästa sättet att hantera arbetslöshetsförsäkringen. Det fanns inledningsvis en stor tvekan till att erbjuda komplette- rande inkomstförsäkringar eftersom det ansågs vara ett offentligt ansvar att erbjuda en tillräckligt generös arbetslöshetsförsäkring. Valet 2006 och de förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som det medförde anses dock allmänt ha lett till att inkomstförsäkringarna togs till heders av ytterligare fackförbund och det går att se ett tidsmässigt samband med att  
 LO-förbund 
  började erbjuda inkomst- försäkring efter dessa förändringar. 
  
 Den allmänna bedömningen är att inkomstförsäkringarna är uppenbart viktiga för förbunden inte minst i konkurrensen om med- lemmar och i deras medlemserbjudande och detta återspeglas också i försäkringens utformning. Det är varje fackförbund som styr ut- formningen och normalt eftersträvar de så generösa ersättnings- villkor som möjligt för att kunna konkurrera med andra fackförbund om medlemmar. 
  
 Skadekostnaderna utgör begränsningen och restriktiviteten där- vidlag hamnar i praktiken ofta på försäkringsbolaget att uppmärk- samma behovet av. Generellt sett har taken höjts över tid, vilket också gäller för antalet ersatta dagar. Man har inte analyserat eller 
  
 71 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 SOU 2023:41 
  
 anpassat taken i förhållande till inflationen utan dessa upplevs pri- märt ha styrts av konkurrensen mellan fackföreningarnas respektive erbjudanden. 
  
 Flera  
 LO-förbund 
  har inget tak i sina basförsäkringar vilket illustrerar att det inte finns så många medlemmar med höga inkom- ster. I övrigt är det generellt så att de förbund som har lägst arbetslöshetsrisk har bäst villkor. Vad gäller taknivåerna har förbund med få höginkomsttagare möjlighet att billigt höja nivån samtidigt som detta då riskerar att sticka i ögonen på merparten av förbundets medlemmar. Motsatt har förbund med många höginkomsttagare svårt att höja taken av kostnadsskäl men hålls inte på samma sätt tillbaka av att det sticker i ögonen på andra medlemmar. 
  
 Sammantaget upplever flera intervjuade att detta leder till ungefär likvärdiga önskemål mellan förbunden. De kompletterande inkomst- försäkringarna varierar framför allt med avseende på tak och antal ersättningsdagar. Ovanpå detta försäkringsskydd för alla medlemmar erbjuder försäkringsbolagen tilläggsförsäkringar som kan se mera olika ut och har större likheter med andra försäkringsprodukter. 30 
  
 3.6Kollektivavtalade omställningsavtal 
  
 Arbetsmarknadens parter började teckna omställningsavtal i början av  
 1970-talet31. 
  Först omfattades i huvudsak privatanställda tjänste- män. Antalet omställningsavtal har sedan blivit allt flera och finns nu inom de flesta avtalsområden. För att vara berättigad till omställ- ningsstöd ska personen enligt huvudregeln vara uppsagd p.g.a. arbets- brist. 
  
 Enligt en av parternas underlagsrapporter inför de fortsatta för- handlingarna om anställningsskydd och omställning tillkom omställ- ningsavtalen bl.a. på grund av kritik mot Arbetsförmedlingens funktion och prioriteringar.32 Omställningsorganisationerna (som handhar den verksamhet som omställningsavtalen omfattar) arbetar därför i huvud- sak med olika stödinsatser till den som blir arbetslös. 
  
 30Utredningens anteckningar från möten med försäkringsbolag som erbjuder kompletterande inkomstförsäkringar, daterade  
 2022-12-21, 
  aktbilaga 51. 
  
 31Omställningsorganisationerna regleras i kollektivavtal och finansieras genom att arbetsgivaren avsätter en procentuell andel av lönesumman till dessa. 
  
 32Rapport från parternas arbetsgrupper inför förhandlingarna om anställningsskydd och omställ- ning – Ett förstärkt system för omställning. LO, PTK och Svenskt Näringsliv 2020, s. 106. 
  
 72 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas och arbetslöshetsförsäkringens bakgrund 
  
 Omställningsavtalen för tjänstemän i privat sektor och offent- liganställda ger också kompletterande ersättning avseende den delen av lönen som överstiger takbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen. Denna ersättning brukar kallas för avgångsersättning (AGE). Den AGE som betalas ut från omställningsorganisationerna avlastar in- komstförsäkringarna och en takhöjning i arbetslöshetsförsäkringen innebär att kostnaderna för AGE minskar. För arbetare i privat sektor erbjuds i stället för AGE ett engångsbelopp, avgångsbidrag (AGB), som anses vara ett slags skadestånd för att anställningen upphört. AGB avlastar inte inkomstförsäkringarna och påverkas inte av en takhöjning. 
  
 Avsättningarna från arbetsgivarna till de olika omställningsavtalen skiljer sig åt när det gäller storleken. Generellt är avsättningarna lägre för offentliga arbetsgivare, vilket kan förmodas spegla att risken för arbetslöshet är högre i privat sektor. Storleken på de totala AGE- utbetalningarna är relativt sett betydligt större för dem som arbetar som tjänstemän i privat sektor. Detta beror rimligtvis både på högre arbetslöshet och högre löner för dessa tjänstemän i förhållande till de statligt och kommunalt anställda som blir arbetslösa. 
  
 73 
  
 4Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 Den allmänna arbetslöshetsförsäkringen handläggs, liksom när den infördes 1935, av arbetslöshetskassor. Sedan 1998 regleras arbetslös- hetskassornas verksamhet och arbetslöshetsförsäkringen i två sepa- rata lagar, lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK) respektive lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (ALF) med tillhörande förordningar och föreskrifter. 
  
 Till följd av att det finns två olika regelkomplex beskrivs dessa i varsitt kapitel. I detta kapitel finns en redogörelse för arbetslös- hetskassornas verksamhet och struktur (4.1) samt regleringen i LAK (4.2). Kapitlet innehåller också en redogörelse för den nuvarande finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen (4.3). Vidare behandlas statens uttag av avgifter och skatter enligt socialavgiftslagen samt lagen om allmän löneavgift (4.4) liksom arbetslöshetskassornas eko- nomi (4.5) och medlemsavgifter (4.6). Först i kapitel 6 finns en genomgång av regelverket för att få ersättning från arbetslöshets- försäkringen samt för reglerna i ALF. 
  
 4.1Arbetslöshetskassornas uppgifter och verksamhet 
  
 Arbetslöshetskassorna handlägger ärenden om ersättning från arbets- löshetsförsäkringen och betalar ut densamma. Arbetslöshetskas- sorna är medlemsorganisationer där medlemskapet är frivilligt. De är formellt fristående från fackförbund eller branschorganisationer men delar ofta namn, historia och i viss utsträckning styrelsefunk- tionärer med sådana organisationer. Administrativt samarbete före- kommer också i olika utsträckning vilket beskrivits i olika rapporter 
  
 75 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 från Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen.1 Den som är med- lem i en arbetslöshetskassa behöver dock inte vara medlem i en när- stående facklig organisation. 
  
 Det finns för närvarande 24 registrerade arbetslöshetskassor in- klusive den kompletterande arbetslöshetskassan. Arbetslöshetskas- sorna är huvudsakligen organiserade efter yrken och/eller branscher. 
  
 Den kompletterande arbetslöshetskassan, Arbetslöshetskassan Alfa, handlägger ärenden om ersättning för de ersättningssökande som inte är medlemmar i någon arbetslöshetskassa. Det är möjligt för enskilda att (bransch- och yrkesoberoende) ansluta sig till Ar- betslöshetskassan Alfa och på så sätt få samma rättigheter när det gäller ersättningsrätten som medlemmar i andra arbetslöshetskassor. Arbetslöshetskassan Alfa har dock bara en enda medlem, nämligen arbetslöshetskassornas service- och intresseorganisation, Sveriges a- kassor. Att vara ansluten till Arbetslöshetskassan Alfa medför såle- des inga rättigheter som normalt följer av ett medlemskap, såsom möjligheten att delta i val av ombud till föreningsstämman.2 
  
 Antalet arbetslöshetskassor har minskat under  
 2000-talet. 
  I slutet av  
 1990-talet 
  fanns drygt 40 arbetslöshetskassor.3 Minskningen av an- talet arbetslöshetskassor hänger samman med och återspeglas även i arbetslöshetskassornas verksamhetsområden (se avsnitt 4.2.1). Arbets- löshetskassorna har genom fusioner blivit allt större. Fastän arbets- löshetskassorna fortfarande är en slags föreningar utför de förvalt- ningsuppgifter som omfattar myndighetsutövning. Genom reglering och praxis har de också kommit att jämställas med statliga myndig- heter i allt fler avseenden (se avsnitt 9.2). 
  
 Medlemmarna i arbetslöshetskassorna är inte jämnt fördelade mellan de olika arbetslöshetskassorna. Den största arbetslöshetskas- san, Akademikernas arbetslöshetskassa, hade nästan 760 000 med- lemmar medan den minsta, Säljarnas arbetslöshetskassa, hade knappt 8 000 medlemmar i december 2022. I tabell 4.1 på nästa sida finns en fördelning av arbetslöshetskassornas medlemmar på respektive arbets- löshetskassa i december 2022. 
  
 1Se t.ex. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF), Rapport 2018:2. 
  
 2Den kompletterande arbetslöshetskassan regleras i  
 85–87 
  b §§ LAK. 
  
 3SOU 1996:51, s. 76. 
  
 76 
  
 SOU 2023:41Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 4.1 
  
 Medlemsantal och öppet arbetslösa i respektive 
  
 arbetslöshetskassa (december 2022) 
  
 Arbetslöshetskassa 
  
 Antal medlemmar 
  
 Varav öppet 
  
 arbetslösa 
  
 Akademikernas 
  
 759 744 
  
 7 835 
  
 Unionens 
  
 728 635 
  
 16 110 
  
 Kommunalarbetarnas 
  
 603 943 
  
 18 461 
  
 IF Metalls 
  
 275 005 
  
 6 481 
  
 Handelsanställdas 
  
 188 067 
  
 5 802 
  
 Arbetslöshetskassan Alfa 
  
 155 202* 
  
 20 053 
  
 Lärarnas 
  
 153 541 
  
 1 558 
  
 Vision 
  
 147 288 
  
 2 180 
  
 Byggnadsarbetarnas 
  
 131 649 
  
 4 758 
  
 Småföretagarnas 
  
 104 027 
  
 2 813 
  
 Transportarbetarnas 
  
 97 176 
  
 3 704 
  
 Hotell- och restauranganställdas 
  
 86 589 
  
 5 832 
  
 Ledarnas 
  
 78 659 
  
 1 045 
  
 Sekos 
  
 77 667 
  
 2 276 
  
 Russell 
  
 76 597 
  
 819 
  
 Finans- och försäkringsbranschens 
  
 49 030 
  
 516 
  
 Fastighets 
  
 46 474 
  
 2 296 
  
 GS 
  
 45 432 
  
 1 349 
  
 Elektrikernas 
  
 30 980 
  
 358 
  
 Livsmedelsarbetarnas 
  
 29 443 
  
 1 031 
  
 Pappersindustriarbetarnas 
  
 12 692 
  
 269 
  
 Journalisternas 
  
 9 899 
  
 208 
  
 Sveriges arbetares 
  
 8 858 
  
 421 
  
 Säljarnas 
  
 7 591 
  
 299 
  
 Totalt 
  
 3 904 198 
  
 155 719 
  
 *Gäller antalet anslutna eftersom Arbetslöshetskassan Alfa bara har en medlem, Sveriges  
 a-kassor. 
  Källa: Inspektionen för Arbetslöshetsförsäkringen (IAF) och Arbetsförmedlingen. 
  
 Tabellen innehåller också information om hur många av arbets- löshetskassans medlemmar som var inskrivna på Arbetsförmed- lingen som öppet arbetslösa i december 2022. Eftersom arbetslös- heten kan variera under året ska detta ses som en ögonblicksbild över fördelningen av arbetslösa på respektive arbetslöshetskassa. 
  
 77 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 4.2Bestämmelser om arbetslöshetskassan 
  
 Ärenden om arbetslöshetsersättning hanteras enligt 1 § LAK av arbetslöshetskassor. En förening som vill verka som arbetslöshets- kassa måste enligt 7 § LAK vara registrerad hos Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF). Eftersom handläggningen av ären- den om arbetslöshetsersättning innefattar myndighetsutövning har arbetslöshetskassorna delegerats uppgiften att administrera arbets- löshetsförsäkringen med beaktande av 12 kap. 4 § regeringsformen (RF). Överlämnandet till arbetslöshetskassorna har skett genom 5 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (ALF). 
  
 Arbetslöshetskassans högsta beslutande organ är föreningsstäm- man. På föreningsstämman väljer arbetslöshetskassans medlemmar, genom valda ombud, en styrelse som är ansvarig för arbetslöshets- kassans verksamhet. Styrelsen utser en kassaföreståndare, som är an- svarig chef för den löpande verksamheten på arbetslöshetskassan. Det finns särskilda bestämmelser som reglerar styrelsens arbete och vilka krav som ställs på de personer som ska väljas till styrelseleda- möter.4 
  
 En arbetslöshetskassa har endast till uppgift att handlägga ären- den om arbetslöshetsersättning och får inte bedriva annan verksam- het.5 Arbetslöshetskassans företagsnamn ska innehålla ordet arbets- löshetskassa och endast arbetslöshetskassor som är registrerade enligt LAK får använda detta ord i sitt företagsnamn.6 
  
 Arbetslöshetskassan har rätt till statsbidrag för de kostnader den har för att betala ut arbetslöshetsersättning. Sådan ersättning betalas ut enligt bestämmelserna i lagen (1997:238) om arbetslöshetsför- säkring (ALF). Det finns särskilda regler för hur en arbetslöshets- kassa får bildas och för hur verksamheten ska bedrivas. För att en arbetslöshetskassa ska kunna registreras krävs att den har till ända- mål att ge sina medlemmar arbetslöshetsersättning och antalet med- lemmar ska vara minst 10 000 vid registrering av en ny arbetslös- hetskassa. Arbetslöshetskassan ska vidare ha antagit stadgar, utsett en styrelse och revisorer.7 
  
 Det finns krav på stadgarnas innehåll i LAK, men undantag från dessa får beviljas av tillsynsmyndigheten (IAF) om det finns sär- 
  
 4 
 15–33 
  §§ LAK. Begreppet företagsnamn har här ersatt det tidigare använda begreppet firma. 
  
 56 § LAK. 
  
 64 § LAK. 
  
 73 § LAK. 
  
 78 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 skilda skäl.8 Enligt uppgift från IAF har några sådana undantag inte gjorts.9 Arbetslöshetskassan ska anmäla stadgeändringar som tas av föreningsstämman till IAF, som ska pröva anmälan. Kassan ska löpande också bl.a. anmäla de personer som har utsetts till styrelse- ledamöter, kassaföreståndare, suppleanter, firmatecknare och revisorer. Även hur arbetslöshetskassans firma tecknas ska anmälas till IAF.10 
  
 För att bli medlem i en arbetslöshetskassa ska personen som an- söker om medlemskap vid ansökningstillfället förvärvsarbeta och uppfylla villkoren i arbetslöshetskassans stadgar om arbete inom dess verksamhetsområde. Den som vid ansökningstillfället inte arbe- tar har rätt att bli medlem, om denne uppfyllde villkoren när han eller hon arbetade senast. Det är inte tillåtet att vara medlem i flera arbetslöshetskassor samtidigt.11 
  
 4.2.1Arbetslöshetskassornas verksamhetsområden 
  
 Enligt LAK ska en arbetslöshetskassa ha ett avgränsat verksamhets- område. Ett verksamhetsområde ska enligt LAK omfatta en viss yrkeskategori eller bransch eller vissa närbesläktade sådana.12 Vidare framgår att en förutsättning för att bevilja ändring av arbetslös- hetskassans verksamhetsområde är att verksamhetsområdet inte helt eller delvis sammanfaller med det registrerade verksamhetsområdet för en annan arbetslöshetskassa13, en regel som däremot inte tillämpas för redan befintliga överlappande verksamhetsområden. Detta krav gäller heller inte för den kompletterande arbetslöshetskassan, Arbetslöshetskassan Alfa.14 Flertalet av de verksamhetsområden som arbetslöshetskassorna har i dag blev registrerade långt innan reglerna i LAK tillkom. 
  
 Nedan finns en beskrivning av hur arbetslöshetskassornas verk- samhetsområden är avgränsade och hur de överlappar varandra.15 De flesta arbetslöshetskassor har verksamhetsområden som omfattar en bransch eller flera angränsande branscher som deras medlemmar ver- kar inom. Några få arbetslöshetskassor har fortfarande verksam- 
  
 85 § LAK. 
  
 9Enligt  
 e-post 
  från IAF den 12 december 2022, aktbilaga 46. 
  
 10 
 9–14 
  §§ LAK. 
  
 1134 § LAK. 
  
 121 § andra stycket LAK. 
  
 138 § LAK. 
  
 1487 § andra stycket LAK. 
  
 15Uppgifterna är hämtade från arbetslöshetskassornas stadgar (som finns registrerade hos IAF). 
  
 79 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 hetsområden som omfattar vissa yrkeskategorier. Till följd av fusio- ner mellan arbetslöshetskassor omfattar verksamhetsområdena i vissa fall en mycket stor mängd branscher. I vissa fall är arbetslös- hetskassornas verksamhetsområden inte helt logiskt utformade och innehåller också i några fall små grupper, som får anses vara långt ifrån arbetslöshetskassans huvudsakliga verksamhetsområde. Arbetslöshets- kassor har också fusionerats utan att närstående fackliga organisa- tioner har gjort det. 
  
 Några arbetslöshetskassor har verksamhetsområden som om- fattar påtagligt många eller till och med flertalet arbetstagare. Bland dessa återfinns Akademikernas arbetslöshetskassa vars verksamhets- område utgår från utbildning i stället för från branschtillhörighet – verksamhetsområdet begränsas av kravet på att medlemmen ska vara akademiker. Begreppet akademiker definieras dock inte. 
  
 Ett antal arbetslöshetskassor har verksamhetsområden som är avgränsade till en mer begränsad del av arbetsmarknaden och flera av dessa arbetslöshetskassor har dessutom verksamhetsområden som inte medger att företagare blir medlemmar. Detta utmärker främst de tolv arbetslöshetskassor som är närstående till fackliga organisa- tioner inom LO. 
  
 Även de fem arbetslöshetskassor som är närstående fackliga orga- nisationer inom TCO har mer avgränsade verksamhetsområden i förhållande till de arbetslöshetskassor som organiserar företagare och akademiker. 
  
 De 22  
 Saco-förbunden 
  är närstående Akademikernas arbetslös- hetskassa liksom  
 TCO-anslutna 
  Vårdförbundet.16 
  
 Arbetslöshetskassor för företagare 
  
 En majoritet av arbetslöshetskassorna har verksamhetsområden som inte bara omfattar anställda utan också företagare. Flera av de tidi- gare renodlade företagarkassorna har däremot upphört genom fusion. Den mest renodlade företagarkassan är nu Småföretagarnas arbetslöshetskassa som har ett verksamhetsområde vilket i princip omfattar företagare inom alla verksamhetsområden på arbetsmark- 
  
 16Från hösten 2021 tillhörde Lärarförbundet (som tidigare var ett  
 TCO-förbund) 
  Lane. Detta förbunds närstående arbetslöshetskassa har inte fusionerats med Akademikernas arbetslös- hetskassa när Lärarförbundet och Lärarnas riksförbund sedermera fusionerades och blev Sveriges Lärare den 1 januari 2023. 
  
 80 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 naden. Även Unionens arbetslöshetskassa har många företagarmed- lemmar bl.a. till följd av en tidigare fusion med Svensk Handels arbetslöshetskassa. 
  
 Några av de arbetslöshetskassor som främst organiserar anställda har verksamhetsområden som i formell mening skulle kunna om- fatta de flesta företagare. Ytterligare några andra har verksamhets- områden där det tydligt framgår att de organiserar företagare inom det egna verksamhetsområdet (i något fall också koncentrerat till en mycket specifik grupp). Drygt hälften av arbetslöshetskassorna har stadgereglerade verksamhetsområden där det huvudsakligen framgår att verksamhetsområdet bara omfattar anställda, men i några av dessa fall finns ändå skrivningar om att verksamhetsområdet innefattar grupper av företagare. I det sistnämnda fallet har verksamhetsområ- denas något motsägelsefulla omfattning formulerats i samband med fusioner. 
  
 4.2.2Arbetslöshetskassornas samverkan 
  
 Det framgår av lagen om arbetslöshetskassor att arbetslöshetskas- sorna ska samverka i frågor om administration, service, information, utbildning och utveckling av arbetslöshetskassornas verksamhet.17 I förarbetena till lagen motiveras kravet på samverkan med att den leder till effektiviseringar, kostnadsbesparingar och en enhetligare tillämpning av regelverket.18 
  
 Samverkan sker i stor utsträckning via organisationen Sveriges a- kassor (tidigare Arbetslöshetskassornas samorganisation) som är en ideell förening i vilken samtliga arbetslöshetskassor är medlemmar. Värt att notera är att denna organisation inte är reglerad i LAK och att den inte står under statlig tillsyn. 
  
 1788 § LAK. 
  
 18Prop. 1996/97:107, s. 125. 
  
 81 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 4.2.3Tillsynen över arbetslöshetskassorna 
  
 Sedan 2004 ansvarar Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) för den offentliga tillsynen över arbetslöshetskassorna och arbetslöshetsförsäkringen. Tillsynen regleras i  
 89–92 
  §§ LAK och preciseras i förordningen (2007:906) med instruktion för Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen. 
  
 4.3Finansiering av arbetslöshetsförsäkringen 
  
 ARBOM-utredningen19 
  som presenterades 1996 ligger till grund för utformningen av arbetslöshetsförsäkringens nuvarande finansiering. Arbetsmarknadsavgiften skulle enligt utredningens förslag fortsatt utgöra den största delen i finansieringen av arbetslöshetsförsäk- ringen. Tillfälliga underskott borde enligt utredningen täckas med allmänna budgetmedel medan tillfälliga överskott borde tillfalla staten.20 Arbetslöshetskassornas administrativa kostnader skulle även fortsättningsvis täckas av dess medlemmar. 
  
 Utredningen föreslog också att arbetslöshetskassornas medlem- mar i högre utsträckning än tidigare skulle bidra till finansieringen.21 Enligt förslaget i betänkandet skulle därför inkomstbortfallsdelen i arbetslöshetsförsäkringen till största delen finansieras av arbets- marknadsavgiften medan resterande del skulle täckas av avgifter från arbetslöshetskassornas medlemmar. Det i utredningen föreslagna grundbeloppet skulle däremot i sin helhet täckas av arbetsmark- nadsavgiften. Till följd av utredningens förslag skulle medlemsavgif- terna till arbetslöshetskassorna behöva höjas för att medlemmarna på så sätt skulle öka sitt direkta bidrag till finansieringen.22 
  
 Fördelningen av kostnaderna för finansieringen mellan staten och arbetslöshetskassorna har varierat ganska kraftigt under den senaste  
 20-årsperioden 
  (se tabell 4.2 på nästa sida). Under perioden  
 2007–2013 
  införde den dåvarande regeringen först en förhöjd finansieringsavgift 2007 och sedan en arbetslöshetsavgift som fanns åren  
 2008–2013. 
  Syftet med bägge dessa avgifter var att medlems- avgiften hos arbetslöshetskassorna skulle spegla arbetslöshetsnivån 
  
 19SOU 1996:150. 
  
 20a. prop., s. 308. 
  
 21År 1995 var arbetslöshetskassornas bidrag till finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen i genomsnitt tre procent av utbetald ersättning (a. prop., s. 289). 
  
 22a. prop., s. 308. 
  
 82 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 hos respektive arbetslöshetskassa. Avgiftsändringarna ledde till att statens andel av finansieringen minskade medan arbetslöshetskassor- nas andel (genom höjda medlemsavgifter) ökade. 
  
 Tabell 4.2 Arbetslöshetskassornas finansieringsavgifter och utbetald arbetslöshetsersättning  
 2002–2022 
  
 År 
  
 Total 
  
 Utbetald 
  
 Finansieringsavgiftens 
  
 finansieringsavgift 
  
 arbetslöshetsersättn. 
  
 andel av utbetald ersättn./ 
  
 (mkr) 
  
 (mkr) 
  
 statens andel 
  
 2002 
  
 2 817 
  
 22 677 
  
 12% 
  
 / 88% 
  
 2003 
  
 3 010 
  
 28 465 
  
 11% 
  
 / 89% 
  
 2004 
  
 3 068 
  
 32 614 
  
 9% 
  
 / 91% 
  
 2005 
  
 3 102 
  
 31 189 
  
 10% 
  
 / 90% 
  
 2006 
  
 3 132 
  
 26 918 
  
 12% 
  
 / 88% 
  
 2007 
  
 11 3111 
  
 19 438 
  
 59% 
  
 / 41% 
  
 2008 
  
 8 391** 
  
 13 592 
  
 62% 
  
 / 38% 
  
 2009 
  
 7 749** 
  
 19 561 
  
 38% 
  
 / 62% 
  
 2010 
  
 6 239** 
  
 17 615 
  
 35% 
  
 / 65% 
  
 2011 
  
 4 958** 
  
 13 112 
  
 38% 
  
 / 62% 
  
 2012 
  
 5 193** 
  
 13 710 
  
 38% 
  
 / 62% 
  
 2013 
  
 5 521** 
  
 14 633 
  
 38% 
  
 / 62% 
  
 2014 
  
 2 851*** 
  
 13 385 
  
 21% 
  
 / 79% 
  
 2015 
  
 2 997 
  
 12 738 
  
 24% 
  
 / 76% 
  
 2016 
  
 3 365 
  
 12 517 
  
 24% 
  
 / 76% 
  
 2017 
  
 3 438 
  
 12 245 
  
 28% 
  
 / 72% 
  
 2018 
  
 3 495 
  
 12 826 
  
 27% 
  
 / 73% 
  
 2019 
  
 3 559 
  
 14 318 
  
 25% 
  
 / 75% 
  
 2020 
  
 4 159 
  
 24 595 
  
 17% 
  
 / 83% 
  
 2021 
  
 4 488 
  
 21 369 
  
 21% 
  
 / 79% 
  
 2022 
  
 4 601 
  
 14 398 
  
 32% 
  
 / 68% 
  
 1Inklusive den förhöjda finansieringsavgiften som infördes 2007. 
  
 **Inklusive arbetslöshetsavgiften som ersatte den förhöjda finansieringsavgiften 2008. 
  
 ***Arbetslöshetsavgiften avskaffades den 31 december 2013. 
  
 Källa: IAF samt ESV (uppgiften om finansieringsavgiften  
 2002–2005). 
  
 Statens andel sjönk från cirka 90 procent till cirka 40 procent åren  
 2007–2008 
  för att sedan öka till cirka 60 procent under åren fram till dess att arbetslöshetsavgiften avskaffades 2014. Därefter ökade åter sta- tens andel medan arbetslöshetskassornas andel av finansieringen sjönk. Detta fick till följd att arbetslöshetskassornas medlemsavgifter sänktes. 
  
 83 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Sedan 2014 har statens andel av finansieringen legat mellan 72 och 
  
 79 procent. Under pandemiåret 2020 sjönk arbetslöshetskassornas andel av finansieringen p.g.a. att utbetalningarna av arbetslöshets- ersättning ökade kraftigt till följd av hög arbetslöshet och att ersätt- ningstaket i arbetslöshetsförsäkringen höjdes. Detta skedde trots att antalet medlemmar i arbetslöshetskassorna ökade och fick till följd att finansieringsavgiften visserligen ökade i absoluta tal men att den relativa andelen sjönk p.g.a. att utbetalningarna av ersättning ökade ännu mer. Efter att pandemieffekterna på arbetsmarknaden avtagit har finansieringsavgifternas andel av finansieringen åter ökat 
  
 En sammanfattande slutsats som torde kunna dras baserat på ovanstående är att utbetald arbetslöshetsersättning varierar påtagligt kraftigare än finansieringsavgifterna vilket i sin tur förklarar varför statens andel av kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen varierar så kraftigt upp och ned mellan enskilda år. 
  
 4.4Statens uttag av avgifter och skatter enligt socialavgiftslagen samt lagen om allmän löneavgift 
  
 I socialavgiftslagen (2000:980) finns bestämmelser om avgifter för finansiering av systemen för social trygghet. Socialavgifter utgörs av bl.a. arbetsgivaravgifter. Arbetsgivarna betalar arbetsgivargifter som något förenklat beräknas på den anställdes lönesumma. De arbetsgivare som betalar arbetsgivaravgifter enligt socialavgiftslagen ska varje år också betala en allmän löneavgift enligt 1 § lagen (1994:120) om allmän löneavgift. Av tabellen nedan framgår procentsatserna för de avgifter som arbetsgivarna betalar.23 
  
 23Uppgifterna i tabellen avser de avgifter som arbetsgivarna betalar enligt huvudregeln, för t.ex. yngre personer under 18 år och äldre personer över 65 år betalas en lägre avgift. 
  
 84 
  
 SOU 2023:41Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 4.3 
  
 Arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift i procent av 
  
 lönesumman 
  
 Avgift/skatt 
  
 % 
  
 Arbetsgivaravgifter 
  
 19,80 
  
 varav sjukförsäkringsavgift 
  
 3,55 
  
 varav föräldraförsäkringsavgift 
  
 2,60 
  
 varav ålderspensionsavgift 
  
 10,21 
  
 varav efterlevandepensionsavgift 
  
 0,60 
  
 varav arbetsmarknadsavgift 
  
 2,64 
  
 varav arbetsskadeavgift 
  
 0,20 
  
 Allmän löneavgift 
  
 11,62 
  
 Summa 
  
 31,42 
  
 Arbetsmarknadsavgiften är den del av arbetsgivaravgiften som är tänkt att finansiera arbetslöshetsförsäkringen och regleras i socialavgiftslagen (2000:980) och i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. Där framgår att arbetsmarknadsavgiften utöver arbetslöshetsersättningen också ska finansiera aktivitetsstödet, tillsyn över arbetslöshetsförsäk- ringen, kostnader enligt lönegarantilagen och statliga ålderspensions- avgifter på ovanstående. Eventuellt överskott från arbetsmarknadsavgif- ten fonderas inte utan används löpande till andra kostnader som staten har medan ett eventuellt underskott absorberas av statsbudgeten.24 
  
 4.5Arbetslöshetskassornas ekonomi 
  
 Arbetslöshetskassorna tar ut avgifter från medlemmarna, vilka be- skrivs mer utförligt i avsnitt 4.6. Till detta kommer viss mindre avkast- ning på eget kapital. Sammanlagt uppgick medlemsavgifterna till 6,5 miljarder kronor under 2022.25 
  
 Arbetslöshetskassornas administration bekostas med det ekono- miska överskott som uppstår givet övriga transaktioner. Hur stora medel som behöver disponeras för administrationen har varit tämligen stabilt och följt den allmänna prisutvecklingen under den senaste tioårsperioden, förutom i samband med covid  
 19-pandemin 
  då medel som togs i anspråk för administrationen steg snabbare. 
  
 24Jfr förslagen i den s.k.  
 ARBOM-utredningen, 
  SOU 1996:150, s. 308. 
  
 25IAF. 
  
 85 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Nödvändiga medel för administration uppgick till knappt 2 miljarder kronor under 2022. I tabellen 4.4 nedan finns som jämförelse en sammanställning av arbetslöshetskassornas administrationskostnader i förhållande till utbetald ersättning för den senaste femårsperioden. 
  
 Tabell 4.4 Arbetslöshetskassornas administrationskostnader i förhållande till utbetald ersättning  
 2017–2021 
  
 År 
  
 Utbetald arbets- 
  
 Adm. kostnad (mkr) 
  
 Andel av utbet. 
  
 löshetsersättning 
  
 ersättn. (%) 
  
 2017 
  
 12 200 
  
 1 600 
  
 13 
  
 2018 
  
 12 800 
  
 1 600 
  
 13 
  
 2019 
  
 14 300 
  
 1 600 
  
 11 
  
 2020 
  
 24 600 
  
 1 800 
  
 7 
  
 2021 
  
 21 400 
  
 1 900 
  
 9 
  
 Källa: IAF. Siffrorna är avrundade. 
  
 Storleken på uttaget av finansieringsavgift från respektive arbetslös- hetskassa regleras i LAK och beror på antal medlemmar och den in- komstrelaterade ersättningens genomsnittliga nivå per månad i samma arbetslöshetskassa.26 Det är IAF som fakturerar arbetslöshetskassorna för finansieringsavgiften varje månad och som ser till att avgiften betalas in till staten. Finansieringsavgifterna från arbetslöshetskassorna upp- gick till sammanlagt 4,6 miljarder kronor under 2022.27 
  
 Under 2022 betalade arbetslöshetskassorna ut sammanlagt 14,4 mil- jarder kronor i arbetslöshetsersättning.28 Statsbidraget täcker till fullo kassornas kostnader för utbetald ersättning och erhålls i direkt anslutning till att arbetslöshetsersättningen betalas ut till den ersätt- ningsberättigade. Arbetslöshetskassorna behöver alltså inte hålla egna medel för utbetalningen av arbetslöshetsersättningen. 
  
 Förenklat kan sägas att processen kring utbetalningen av stats- bidraget till arbetslöshetskassorna genomförs i fem steg: 
  
 1.Sedan medlemmen i arbetslöshetskassan ansökt om ersättning och beviljats sådan skickas information till utbetalande bank från arbetslöshetskassan om hur mycket ersättning den sökande ska få utbetald. 
  
 2648 § LAK. 
  
 27IAF. Se även avsnitt 4.6 för en närmare analys av finansieringsavgiftens bestämningsfaktorer. 
  
 28IAF, dock Ekonomistyrningsverket avseende finansieringsavgiften  
 2002–2005. 
  
 86 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 2.Arbetslöshetskassan ansöker om statsbidrag för ersättningen i ett särskilt system29 hos Arbetsförmedlingen. 
  
 3.Arbetsförmedlingen får en fil30 från utbetalande bank med upp- gifter enligt punkt 1 för avstämning. 
  
 4.Arbetsförmedlingen betalar ut statsbidraget till arbetslöshetskas- sans bankkonto i utbetalande bank. 
  
 5.Utbetalande bank betalar ut arbetslöshetsersättningen till den ersättningssökande med medel från arbetslöshetskassans konto. 
  
 I figur 4.1 nedan finns en sammanställning av arbetslöshetskassornas ekonomi som överskådligt visar flödet mellan staten, arbetslöshets- kassorna och deras medlemmar. 
  
 Figur 4.1 Arbetslöshetskassornas ekonomi år 2022, bruttoflöden (till vänster) respektive nettoflöden (till höger) 
  
 Källa: IAF. 
  
 Av figuren framgår sammanfattningsvis att staten vid en nettoberäkning tillförde 9,8 miljarder kronor till arbetslöshetskassorna som sedan med- lemsavgifterna räknats av netto betalade ut 7,9 miljarder kronor till sina medlemmar år 2022. Skillnaden däremellan motsvarar i huvudsak de medel som arbetslöshetskassorna behöver för sin administration, vilket motsvarar ett påslag på 13 procent på utbetalda ersättningar. Denna 
  
 29Systemet i fråga kallas för ”Stark”. 
  
 30Swedbank benämner denna  
 ”SUS-fil”. 
  
 87 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 andel varierar som sagt kraftigt beroende på hur mycket arbetslöshets- ersättning som betalas ut under året. 
  
 4.6Arbetslöshetskassornas medlemsavgifter 
  
 Medlemsavgifterna varierar mellan de olika arbetslöshetskassorna och den genomsnittliga medlemsavgiften var 145 kronor i månaden i december 2022. Arbetslöshetskassornas medlemsavgifter ska god- kännas av IAF.31 Det är tillåtet för arbetslöshetskassorna att ta ut olika avgifter för olika medlemskategorier.32 Denna möjlighet tillämpas emellertid sparsamt och då inte baserat på varierande risk för arbets- löshet. Fyra arbetslöshetskassor tar ut olika avgifter för de som inte är medlemmar i en närstående facklig organisation. Två av dessa arbets- löshetskassor tar ut 9 kronor mer i månaden och två arbetslöshets- kassor tar ut 10 kronor mer i månaden. 
  
 Medlemsavgiftens storlek beror på vilka medel som behövs för arbetslöshetskassans administration och på finansieringsavgiften. Den sistnämnda påverkas kraftigt vid höjningar av inkomsttaket i arbetslöshetsförsäkringen men är inte direkt beroende av arbetslös- hetens omfattning varken på totalnivå eller för den enskilda arbets- löshetskassan. 
  
 Arbetslösheten bland arbetslöshetskassans medlemmar och olika långa arbetslöshetsperioder för arbetslöshetskassornas medlemmar absorberas fullt ut av statskassan och påverkar således inte finansier- ingsavgiften. Inte heller antalet medlemmar som finansieringsavgif- ten ska spridas ut på förändrar inte finansieringsavgiften beräknad per medlem. Skillnader i arbetslöshetsnivån mellan arbetslöshets- kassorna kan dock ha en påverkan på vilka medel som behövs för administrationen utslaget per medlem. 
  
 I tabell 4.5 på nästa sida finns en sammanställning av arbetslöshets- kassornas ianspråktagna medel för administration och finansierings- avgifter, i bägge fallen utslaget per medlem. Av tabellen framgår också medlemsavgiften för respektive arbetslöshetskassa samt genomsnitt- ligt utbetald dagpenning. 
  
 3143 § LAK. 
  
 3241 § LAK. 
  
 88 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 4.5 Arbetslöshetskassornas administrationskostnader, finansieringsavgifter, medlemsavgifter och genomsnittlig dagpenning, kronor 
  
 Arbetslöshetskassa 
  
 Adm.kostn. 
  
 Adm.kostn. 
  
 Fin.avg. 
  
 Medlemsavg. 
  
 Genom- 
  
 /medlem 
  
 /ersättn. 
  
 /medlem 
  
 /månad 
  
 snittl. 
  
 per år 
  
 tagare per 
  
 per år 
  
 dag- 
  
 år 
  
 penning 
  
 Akademikernas 
  
 265 
  
 7 462 
  
 1 312 
  
 130 
  
 997 
  
 Alfa 
  
 895 
  
 6 293 
  
 1 015 
  
 150 
  
 770 
  
 Byggnadsarbetarnas 
  
 547 
  
 5 868 
  
 1 203 
  
 146 
  
 917 
  
 Elektrikernas 
  
 486 
  
 11 824 
  
 1 205 
  
 140 
  
 919 
  
 Fastighets 
  
 674 
  
 5003 
  
 1 011 
  
 130 
  
 765 
  
 Finans- och 
  
 Försäkringsbranschens 
  
 380 
  
 11 707 
  
 1 315 
  
 140 
  
 989 
  
 GS 
  
 840 
  
 9 901 
  
 1 187 
  
 170 
  
 890 
  
 Handelsanställdas 
  
 752 
  
 7 648 
  
 1 089 
  
 145 
  
 829 
  
 Hotell- och 
  
 Restauranganställdas 
  
 952 
  
 3 630 
  
 1 026 
  
 157 
  
 771 
  
 IF Metalls 
  
 405 
  
 6 083 
  
 1 189 
  
 139 
  
 900 
  
 Journalisternas 
  
 634 
  
 6 810 
  
 1 297 
  
 165 
  
 975 
  
 Kommunalarbetarnas 
  
 475 
  
 5 100 
  
 994 
  
 120 
  
 758 
  
 Ledarnas 
  
 338 
  
 7 328 
  
 1 393 
  
 150 
  
 1 049 
  
 Livsmedelsarbetarnas 
  
 470 
  
 4 728 
  
 1 161 
  
 145 
  
 873 
  
 Lärarnas 
  
 324 
  
 8 688 
  
 1 228 
  
 130 
  
 928 
  
 Pappersindustriarbetarnas 
  
 822 
  
 17 061 
  
 1 334 
  
 170 
  
 997 
  
 Sekos 
  
 595 
  
 7 006 
  
 1 197 
  
 157 
  
 911 
  
 Småföretagarnas 
  
 719 
  
 9 229 
  
 1 087 
  
 159 
  
 818 
  
 STs 
  
 399 
  
 10 449 
  
 1 234 
  
 135 
  
 934 
  
 Sveriges arbetares 
  
 576 
  
 4 432 
  
 1 048 
  
 135 
  
 826 
  
 Säljarnas 
  
 744 
  
 6 954 
  
 1 274 
  
 155 
  
 950 
  
 Transportarbetarnas 
  
 529 
  
 4 169 
  
 1 144 
  
 130 
  
 870 
  
 Unionens 
  
 448 
  
 5 384 
  
 1 228 
  
 140 
  
 932 
  
 Vision 
  
 403 
  
 8 502 
  
 1 192 
  
 135 
  
 906 
  
 Medel 
  
 570 
  
 7 571 
  
 1 182 
  
 145 
  
 895 
  
 *Avgift för anslutna. 
  
 **Lägre avgift för medlemmar i närstående fackförbund. 
  
 Källa: IAF:s uttag från sin statistikdatabas  
 2023-06-26 
  samt egna beräkningar. 
  
 Sammanfattningsvis förefaller en viktig förklaring till variationer i avgifter vara skillnader i arbetslöshetskassornas egna administra- tionskostnader. Det illustreras i figur 4.2 på nästa sida. 
  
 89 
  
 Arbetslöshetskassornas roll i dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Figur 4.2 Arbetslöshetskassornas administrativa kostnad per medlem/år och medlemsavgift/år, kronor 
  
 Källa: IAF:s uttag från sin statistikdatabas  
 2023-06-26 
  samt egna beräkningar. 
  
 Som framgår av figur 4.3 nedan styrs dock finansieringsavgiften fram- för allt av den genomsnittliga dagpenningen, vilket är helt i enlighet hur avgiftens beräkning görs. 
  
 Figur 4.3 Arbetslöshetskassornas genomsnittliga dagpenning och finansieringsavgift per medlem/år, kronor 
  
 Källa: IAF:s uttag från sin statistikdatabas  
 2023-06-26 
  samt egna beräkningar. 
  
 90 
  
 5En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 I detta kapitel finns en redogörelse för den s.k. Arbetsmark- nadsfonden som skapades i slutet av  
 1980-talet 
  för att finansiera sta- tens åtaganden för arbetslöshetsförsäkringen utanför statens budget. Fonden avvecklades redan 1995 p.g.a. att dess ekonomiska situation blivit ohållbar och Förutsättningsutredningen redovisar därför också en simulering av vad det skulle ha kostat att behålla fonden. 
  
 5.1Staten ville finansiera arbetslöshetsförsäkringen utanför budgeten 
  
 Finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen gjordes om 1989. Ambi- tionen var att skapa ett slutet system där arbetslöshetsförsäkringen (och permitteringslönesystemet, som införts 1985) finansierades utan- för statens budget. För att trygga den långsiktiga finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen m.m. skapades Arbetsmarknadsfonden1. Tanken med fonden var att i goda tider bygga upp ett överskott i syste- met som kunde användas i sämre tider utan att det påverkade statens budget. Samtidigt skulle statens kostnader för kontant arbetsmark- nadsstöd (KAS) samt utbildningsbidragen vid arbetsmarknadsutbild- ning och yrkesinriktad rehabilitering finansieras helt genom anslag. 
  
 Den nya finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen skulle enligt vad som framgick av regeringens proposition bekostas av arbets- marknadsavgiften2 till 65 procent och till resterande 35 procent av finansieringsavgifter från arbetslöshetskassorna. Finansieringsavgif- ten skulle fastställas utifrån ett genomsnitt på den utbetalade ersätt- ningen i respektive arbetslöshetskassa. 
  
 1I praktiken var fonden ett konto hos Riksgäldskontoret (SOU 1996:51, s. 111). 
  
 2Arbetsmarknadsavgiften infördes 1974 (SOU 1991:57, s. 47). 
  
 91 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 SOU 2023:41 
  
 I samband med förändringarna gjordes arbetslöshetsförsäkringen också generösare genom att de fem karensdagarna togs bort, dagpen- ningen höjdes och den högsta kompensationsnivån fastställdes till 90 procent av tidigare lön. Från och med 1990 infördes en slags indexering genom en årligen återkommande anpassning av den högsta dagpenningen till löneutvecklingen för vuxna industriarbetare.3 
  
 Regeringen ville utöver vad som nämnts också bl.a. skapa en mer lätthanterlig finansieringsordning avseende statsbidragen. Den nya ordningen som infördes innebar att statsbidraget betalades ut direkt till arbetslöshetskassan i samband med utbetalning av ersättning till den ersättningssökande. Därmed försvann också kopplingen mellan arbetslöshetens storlek och arbetslöshetskassans egna kostnader för utbetald ersättning. Kravet på arbetslöshetskassorna att fondera medel för att möta stigande arbetslöshet togs bort och de fonder som kassorna hade upplöstes 1989.4 Utöver detta infördes också en utjämningsavgift för arbetslöshetskassorna som var tänkt att åstad- komma en utjämning av skillnaderna i medlemsavgift mellan arbets- löshetskassorna. Avgiften betalades rent tekniskt in till Arbetsmark- nadsfonden, och staten bestämde sedan hur inbetalda medel skulle betalas ut till de arbetslöshetskassor som hade högst kostnader. 5 
  
 De argument som framfördes för att motivera införandet av Arbets- marknadsfonden var främst budgettekniska. Bland annat exemplifie- rades behovet av förändring med att den gällande finansieringsord- ningen hade visat sig vara olämplig i ett budgettekniskt perspektiv. Kostnaderna för statsbidraget till arbetslöshetskassorna ansågs vara svårt att beräkna p.g.a. faktorer som osäkerheten i bedömningen av förändringar i det allmänna löneläget och arbetslöshetens omfattning. Det framhölls att även mycket små förändringar av arbetslösheten kunde innebära kraftiga ökningar eller minskningar av kostnaderna och att det under de senaste åren hade gjorts stora överskridanden av anslaget för bidragen till arbetslöshetsersättningen.6 
  
 För att finansiera olika förbättringar av arbetslöshetsersättningen samt p.g.a. ökande kostnader för ett ökande utnyttjande av arbets- 
  
 3Prop. 1987/88:114, s.  
 1–2 
  och s.  
 38–42. 
  Denna finansieringslösning omfattade dock inte permitteringslönesystemet, som i sin helhet skulle finansieras via arbetsmarknadsavgiften. Se i sammanhanget även Ds A 1987:4 och SOU 1987:56. 
  
 4Den 31 december 1988 innehöll fonderna 2,3 miljarder kronor. När fonderna upplöstes tillföll de medel som fanns i dessa de organisationer som bildat respektive arbetslöshetskassa (SOU 1991:57, s. 53). 
  
 5Prop. 1987/88:114, s.  
 38–40 
  och SOU 1991:57  
 (ALFI-utredningen) 
  s. 12. 
  
 6Prop. 1987/88:114, s. 38. 
  
 92 
  
 SOU 2023:41 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 löshetsförsäkringen hade arbetsmarknadsavgiften, som nämnts ovan, fått höjas vid flera tillfällen under  
 1980-talet. 
  Trots detta hade inkommande avgifter inte räckt för att täcka löpande utgifter och medel hade därför fått överföras från andra inkomsttitlar i statens budget för att täcka kostnaderna. 
  
 Ansvarigt statsråd konstaterade att situationen vid tiden för propositionens framläggande hade förbättrats och att hon räknade med att alla upplånade medel skulle vara återbetalade under nästa budgetår. Enligt statsrådet var dock nämnda problem en anledning till att finna en enklare och mer lätthanterlig finansieringsmodell för arbetslöshetsersättningen. Ett sådant system borde enligt henne bygga på att varje utgiftsslag skulle finansieras ur bara en källa. Dess- utom ansåg hon att de kostnader som påverkades mest av förhål- landen som parterna på arbetsmarknaden rådde över borde finan- sieras genom arbetsgivaravgifter.7 
  
 A-kassekommittén8 
  hade föreslagit att allt över- eller underskott av avgiftsmedel borde balanseras mot statens budget. Statsrådet höll dock inte med om detta utan framhöll i stället att variationer i ut- betalningsbehovet skulle hanteras inom det nya finansieringssyste- met. För att klara detta skulle överskottsmedel behållas inom syste- met för att sedan nyttjas vid ökade kostnader. Till systemet skulle dessutom knytas en rörlig kredit om högst 1 miljard kronor, som skulle få användas om befintliga medel inte räckte för att täcka utgif- terna. En sådan kredit skulle, enligt statsrådet, undanröja behovet av snabba justeringar av arbetsmarknadsavgiften.9 
  
 5.2Hög arbetslöshet ledde till flera förändringar under kort tid 
  
 De första åren utvecklades saldot i Arbetsmarknadsfonden positivt10 och det beslutades därför att även kostnaderna för kontant arbets- marknadsstöd (KAS) samt utbildningsbidragen vid arbetsmark- nadsutbildning och yrkesinriktad rehabilitering (för de som skulle ha varit berättigade till arbetslöshetsersättning) skulle överföras från 
  
 7a. prop., s.  
 38–39. 
  
 8SOU 1987:56. 
  
 9Prop. 1987/88:114, s. 39. 
  
 10Arbetsmarknadsavgiften var då 2,16 procent av lönesumman. 
  
 93 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 SOU 2023:41 
  
 statens budget till Arbetsmarknadsfonden.11 Den svenska ekonomin började dock försämras mycket snabbt och kostnaderna för arbets- löshetsförsäkringen och KAS började stiga kraftigt 1991. 
  
 Mot bakgrund av detta uppstod snabbt ett underskott i Arbetsmarknadsfonden och regeringen ansåg att det var nödvändigt att komma till rätta med kostnadsutvecklingen. Den första föränd- ringen som genomfördes för att minska kostnaderna var en för- dubbling av finansieringsavgiften till 70 procent av den genom- snittligt utbetalda ersättningen i respektive arbetslöshetskassa12. Ändringen genomfördes från den 1 januari 1992 och fick till följd att den genomsnittliga månadsavgiften till arbetslöshetskassorna steg med 15 kronor från 37 till 52 kronor. Höjningen av finansieringsavgiften motiverades med att arbetsmarknadens parter själva skulle få bära ansvaret vid allt för stora löneförhöjningar genom indirekta ekonomiska incitament att hålla tillbaka löneökningarna.13 
  
 I den s.k. kompletteringspropositionen (prop. 1992/93:150) för- slogs ytterligare ett antal åtgärder för att dämpa kostnadsutveck- lingen: 
  
 •en karens liknande den som fanns innan 1989 skulle återinföras, 
  
 •modellen för uppräkning av ersättningen skulle avskaffas (det föreslogs att regeringen i stället skulle bemyndigas att fastställa dessa belopp), 
  
 •en sänkning av högsta kompensationsnivån från 90 procent till 80 procent av tidigare inkomst skulle genomföras, 
  
 •högsta dagpenning och KAS skulle sänkas.14 
  
 Förutom den sista punkten genomfördes ovannämnda förslag under 1993. För att förstärka Arbetsmarknadsfonden infördes från den 1 januari 1994 en obligatorisk egenavgift på en procent av lönesum- man samtidigt som arbetslöshetskassornas finansieringsavgift togs bort.15 
  
 11SOU 1993:52, s. 115. 
  
 12Förslaget hade lagts fram som en del av en ökad egenfinansiering i  
 ALFI-utredningen 
  (SOU 1991:57). 
  
 13Prop. 1991/92:98, s.  
 12–13 
  och SOU 2008:54, s. 90. 
  
 14Prop. 1991/92:98, s.  
 12–13. 
  
 15Prop. 1993/94:80, s. 29. 
  
 94 
  
 SOU 2023:41 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 Den 1 januari 1995 avskaffades egenavgiften samtidigt som arbets- marknadsavgiften höjdes kraftigt. Arbetslöshetskassornas finansier- ingsavgift återinfördes också. För finansiera underskottet i Arbets- marknadsfonden fick Riksgäldskontoret rätt att särskilt låna upp pengar för att finansiera underskottet. Slutligen avskaffades Arbets- marknadsfonden den 30 juni 1995, då med ett underskott på nära 87 miljarder kronor (vilket i dagens penningvärde motsvarar knappt 137 miljarder kronor).16 
  
 Till följd av det stora upplåningsbehovet för Arbetsmark- nadsfonden (som alltså låg utanför statens budget) hade skillnaderna mellan statens budgetsaldo och statens lånebehov ökat. Detta för- svårade ställningstagandet till budgetförslaget och var en av anled- ningarna till att regeringen i budgetpropositionen för år 1995/96 föreslog en övergång till bruttoredovisning. Arbetsmarknadsfonden avskaffades och det som redovisats hos fonden redovisades därefter i stället brutto på budgetens inkomsttitlar och anslag.17 
  
 5.2.1Arbetsmarknadsfonden gick från överskott till underskott under  
 1990-talet 
  
 I tabell 5.1 på nästa sida redovisas bl.a. Arbetsmarknadsfondens inkomster (arbetsmarknadsavgiften) och utgifter (arbetslöshets- ersättning, kontant arbetsmarknadsstöd/KAS, m.m.) för budgetåren  
 1989/90–1994/95. 
  
 Mellan budgetåren  
 1989/90–1991/92 
  redovisade Arbetsmark- nadsfonden totalt sett ett överskott, trots att inkomsterna från arbetsmarknadsavgiften understeg utgifterna under budgetåret 1991/92. Mellan budgetåren  
 1992/93–1994/95 
  redovisade Arbets- marknadsfonden i stället ett underskott. 
  
 16SOU 1996:51, s.  
 111–112. 
  
 17Dir. 2021:64, s. 4. 
  
 95 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 SOU 2023:41 
  
 Tabell 5.1 Arbetsmarknadsfondens inkomster och utgifter budgetåren  
 1989/90–1994/95 
  (miljoner kronor) 
  
 Totala 
  
 Totala 
  
 Fondens 
  
 Fondens 
  
 Arbetsmarknads- 
  
 inkomster 
  
 utgifter 
  
 över- 
  
 ackumulerade 
  
 avgift (%) 
  
 /underskott 
  
 saldo 30 juni 
  
 1989/90 
  
 12 581 
  
 5 607 
  
 6 974 
  
 11 188 
  
 2,16 
  
 1990/91 
  
 14 589 
  
 7 897 
  
 6 692 
  
 17 880 
  
 2,16 
  
 1991/92 
  
 14 268 
  
 25 130 
  
 -10 
  844 
  
 7 036 
  
 2,16 
  
 1992/93 
  
 13 153 
  
 36 817 
  
 -23 
  654 
  
 -16 
  618 
  
 2,12 
  
 1993/94 
  
 11 527 
  
 43 177 
  
 -36 
  650 
  
 -53 
  268 
  
 2,12 
  
 1994/95 
  
 21 209 
  
 49 431 
  
 -33 
  422 
  
 -86 
  690 
  
 2,12/4,32 
  
 Källa: ESV, Statens finanser 1995, s. 68. 
  
 Av tabellen framgår att inkomsterna från arbetsmarknadsavgiften uppgick till 21,2 miljarder kronor för budgetåret 1994/95. Samtidigt uppgick utgifterna till nästan 50 miljarder kronor, vilket genererade ett underskott på drygt 33 miljarder kronor för perioden. Som tidi- gare beskrivits ökade arbetsmarknadsavgiften från 2,12 procent till 4,32 procent under budgetåret. 
  
 5.2.2Arbetsmarknadsavgiften skulle baserat på 
  
 en hypotetisk beräkning ha behövt variera mellan 
  
 1 procent och 8,9 procent under åren  
 1990–1995 
  
 I tabell 5.2 på nästa sida redovisar utredningen räkneexempel för att illustrera en hypotetiskt nödvändig arbetsmarknadsavgift för att saldot i Arbetsmarknadsfonden inte skulle blivit negativt. Det hade i så fall behövt innebära att för budgetåren 1989/90 och 1990/91 skulle arbetsmarknadsavgiften varit lägre för att sedan varit högre (jämfört med faktisk nivå). Räkneexemplen är statiska och tar ingen hänsyn till beteendeeffekter som kan uppstå till följd av att reglerna ändras. Exempelvis skulle en ökad arbetsmarknadsavgift kunna med- föra att företag blir mindre benägna att anställa. 
  
 För att täcka utgifterna under budgetåren 1989/90 och 1990/91 hade inkomsterna från arbetsmarknadsavgiften behövt uppgå till cirka 5,6 respektive 7,9 miljarder kronor, vilket motsvarat en arbets- marknadsavgift på knappt 1 procent respektive 1,2 procent. Det kan jämföras med arbetsmarknadsavgifter på nästan 8,9 procent respek- 
  
 96 
  
 SOU 2023:41 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 tive 8,3 procent för att täcka utgifterna budgetåren 1993/94 respek- tive 1994/95, d.v.s. en kraftig höjning hade i så fall behövt göras under den s.k.  
 1990-talskrisen 
  vilket i sin tur torde ha medfört en svårare arbetsmarknad p.g.a. högre kostnader för att ha anställda. 
  
 Tabell 5.2 Arbetsmarknadsfondens inkomster och utgifter budgetåren  
 1989/90–1994/95 
  samt arbetsmarknadsavgift respektive hypotetiskt nödvändig arbetsmarknadsavgift, miljoner kronor 
  
 Arbets- 
  
 Arbets- 
  
 Arbets- 
  
 Faktiskt 
  
 Hypotetiskt 
  
 marknads- 
  
 marknads- 
  
 marknads- 
  
 tillämpad 
  
 nödvändig 
  
 fondens 
  
 fondens 
  
 fondens 
  
 arbets- 
  
 arbetsmark- 
  
 inkomster, 
  
 utgifter, mkr 
  
 över/ 
  
 marknads- 
  
 nads- 
  
 mkr 
  
 underskott, 
  
 avgift (%) 
  
 avgift (%) 
  
 mkr 
  
 1989/90 
  
 12 581 
  
 5 607 
  
 6 974 
  
 2,16 
  
 0,96 
  
 1990/91 
  
 14 589 
  
 7 897 
  
 6 692 
  
 2,16 
  
 1,17 
  
 1991/92 
  
 14 268 
  
 25 130 
  
 -10 
  844 
  
 2,16 
  
 3,80 
  
 1992/93 
  
 13 153 
  
 36 817 
  
 -23 
  654 
  
 2,12 
  
 5,93 
  
 1993/94 
  
 11 527 
  
 48 177* 
  
 -36 
  650 
  
 2,12 
  
 8,86 
  
 1994/95 
  
 21 209 
  
 54 631** 
  
 -33 
  422 
  
 3,2*** 
  
 8,29 
  
 *Utgiften för budgetåret 1993/94 omfattar även 5 miljarder kronor för att finansiera vissa utbildningsbidrag under Arbetsmarknadsdepartementet. 
  
 **Utgiften för budgetåret 1994/95 omfattar även 5,2 miljarder kronor för att finansiera vissa utbildningsbidrag under Arbetsmarknadsdepartementet. 
  
 ***För budgetåret 1994/95 har utredningen antagit att arbetsmarknadsavgiften var 3,2 procent (2,1+4,3)/2=3,2). 
  
 Källa: ESV, Statens finanser 1995, s. 68. och egna beräkningar. 
  
 5.2.3Mellan  
 1990–2022 
  skulle arbetsmarknadsavgiften behövt uppgå till i genomsnitt 3,6 procent 
  
 I figur 5.1 på nästa sida redovisas en längre tidsserie över vad den hypotetiska arbetsmarknadsavgiften skulle behövt uppgå till mellan  
 1990–2022 
  för att Arbetsmarknadsfondens intäkter skulle motsvara dess utgifter. Underlagen som används är hämtade från ESV samt IAF. Utredningen vill understryka att underlagen nedan ska tolkas med för- siktighet då ingen hänsyn tagits till vare sig konjunkturförändringar, regelförändringar eller förändringar i arbetsmarknadspolitiken. Tids- serien omfattar bl.a. såväl finanskrisen som covid  
 19-pandemin 
  där staten betalade ut diverse stöd i syfte att upprätthålla sysselsättningen. 
  
 97 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 SOU 2023:41 
  
 I SOU 2022:30 beskrivs att stödet vid korttidsarbete bidrog till att hålla sysselsättningen uppe samt till att hålla nere arbetslösheten.18 
  
 Tidsserien omfattar även  
 1990-talskrisen 
  som, enligt Konjunktur- institutet, hanterades med mycket stram såväl penning- som finans- politik vilket sannolikt bidrog till att återhämtningen på arbetsmark- naden dröjde länge.19 
  
 Figur 5.1 
  
 Hypotetiskt nödvändig (år för år respektive genomsnittligt) 
  
 respektive faktiskt tillämpad arbetsmarknadsavgift 1990– 
  
 2022, procent av avgiftsunderlaget 
  
 20 
  
 Hypotetisk arbetsmarknadsavgift 
  
 18 
  
 16 
  
 Genomsnittlig hypotetisk 
  
 arbetsmarknadsavgift 
  
 14 
  
 Faktisk arbetsmarknadsavgift 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 2 
  
 0 
  
 1990 
  
 1992 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2002 
  
 2004 
  
 2006 
  
 2008 
  
 2010 
  
 2012 
  
 2014 
  
 2016 
  
 2018 
  
 2020 
  
 2022 
  
 Källa: ESV  
 (1989–1994), 
  SOU 1996:150 (1996), 1995 se not under tabell 5.2,  
 1997–1999 
  antaget utifrån avgiften år 2000 Ekonomifakta (2000- ) samt utredningens egna beräkningar. 
  
 Som illustreras av figur 5.1 närmast ovan skulle den hypotetiska arbetsmarknadsavgiften behövt uppgå till 3,6 procent för att intäkterna skulle ha täckt utgifterna mellan  
 1990–2022. 
  De största variationerna i den hypotetiska arbetsmarknadsavgiften hade blivit nödvändiga i början av  
 1990-talet. 
  
 18SOU 2022:30, s. 153 och 161. Utredningen har ingen möjlighet att bedöma på vilket sätt utgifterna för arbetslöshetsersättning, aktivitetsstöd samt lönegarantin skulle påverkats om exempelvis stödet vid korttidsarbete inte betalats ut under covid  
 19-pandemin. 
  
 19Konjunkturinstitutet, Fördjupning i konjunkturläget juni 2009 Varaktiga sysselsättnings- 
  
 effekter av krisen, s. 80. 
  
 98 
  
 SOU 2023:41 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 5.3Arbetsmarknadsfonden framstår som svårförenlig med den budgetlag som sedermera infördes 
  
 Imitten av  
 1990-talet 
  fanns ett behov av att strama upp budget- processen p.g.a. den ditintills dåliga budgetdisciplinen som lett till stora underskott i statens finanser. Den svenska statens finanser utmärktes vid tidpunkten av en av de högsta skuldsättningarna bland jämförbara  
 OECD-länder. 
  Som en bland flera åtgärder tillsattes budgetlagsutredningen20 och i denna konstaterades att utvecklingen av statsskulden kunde karaktäriseras som ohållbar.21 
  
 Eftersom vissa utgifter enligt dåvarande förfaringssätt hanterades utanför statens budget fanns en skillnad mellan budgetunderskottet och statens lånebehov, där det första var mindre än det senare. Arbetsmarknadsfonden som hanterades utanför statens budget var, p.g.a. sina underskott och därmed tillkommande upplåningsbehov, enligt nämnda utredning den faktor som bidrog mest till skillnaden mellan budgetunderskottet och lånebehovet. Sedan fondens ställ- ning blivit ohållbar och denna fått avvecklas vid halvårsskiftet 1995 började dock utgifterna för arbetslöshetsförsäkringen i budgeten för budgetåret 1995/96 redovisas som ett särskilt anslag och inkomst- erna från avgifterna på en inkomsttitel.22 
  
 Riksdagen antog under 1996 lagen (1996:1059) om statsbudge- ten.23 Införandet av den s.k. budgetlagen var ett av flera olika medel i strävandena att strama upp budgetprocessen. Med budgetlagen till- kom en sammanhållen och tydlig reglering på finansmaktens område som tidigare saknats, vilket gav förutsättningar för att stärka budget- disciplinen. En av de viktigaste åtgärderna ansågs vara bestämmelserna om utgiftstak i lagen.24 
  
 Andra syften med budgetlagen var att skapa en tydligare och mer transparent bild av statens åtaganden samt bättre överensstämmelse mellan det redovisade budgetsaldot och statens lånebehov. Reger- ingens skyldighet att till riksdagen överlämna prognoser angående statens inkomster, utgifter och lånebehov samt en tidig utfallsredo- visning stärktes också. Det skulle leda till en omsorgsfullare beräk- 
  
 20Fi 1995:08. 
  
 21SOU 1996:14, s. 74. 
  
 22a. bet., s. 174. 
  
 23Har senare ersatts av Budgetlagen (2011:203). 
  
 24Jfr Kirby, Budgetlag (2011:203) Karnov (JUNO), besökt 24 april 2023. 
  
 99 
  
 En finansiering utanför statens budget har prövats tidigare 
  
 SOU 2023:41 
  
 ning av statens inkomster och utgifter och till att korrigerande åtgär- der vid behov kunde vidtas snabbare än tidigare.25 
  
 Om Arbetsmarknadsfonden inte likväl hade upphört innan bud- getlagen infördes är det enligt utredningens bedömning rimligt att anta att den inte skulle ha bedömts som förenlig med sagda lag. 
  
 25Prop. 1995/96, s.  
 21–31. 
  
 100 
  
 6Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 I kapitel  
 3–5 
  finns en genomgång av arbetslöshetskassornas verk- samhet, struktur och reglering samt finansieringen av arbetslöshets- försäkringen. I detta kapitel finns en genomgång av regler och villkor för att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Bestämmelserna om detta finns i huvudsak i lagen (1997:238) om arbetslöshetsför- säkring (ALF). Kompletterande bestämmelser finns i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) utövar som tidigare har angivits tillsyn över arbetslöshetskassorna och kan även utfärda närmare föreskrifter om vissa bestämmelser i ALF och till- hörande förordning, d.v.s. avseende vissa sådana materiella regler som avser rätten till ersättning. 
  
 6.1Kort om det regelverk som styr arbetslöshetsförsäkringen 
  
 Sedan i juni 2020 bereds ett förslag till grundläggande förändringar av den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen1 i Regeringskansliet. Förslaget har fått stöd bland de flesta remissinstanserna och innebär bl.a. att arbetsvillkoret föreslås ersättas av ett inkomstvillkor. Inkomstvillkoret är föreslaget att beräknas på inkomstuppgifter från Skatteverket i stället för på uppgifter från den sökandes arbetsgivare om arbetad tid (se vidare avsnitt 3.4). 
  
 I samband med att covid  
 19-pandemin 
  utbröt 2020 infördes ett antal tillfälliga bestämmelser i ALF. Dessa bestämmelser gjorde att det blev lättare att uppfylla såväl arbetsvillkoret som medlemsvill- 
  
 1SOU 2020:37. 
  
 101 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 SOU 2023:41 
  
 koret och att karenstiden förkortades från 6 till 2 dagar. Vidare in- fördes en tillfällig möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från lagens begränsning av företagares möjlighet att få arbetslöshets- ersättning vid upprepade uppehåll i näringsverksamheten, den s.k. femårsregeln. Regeringen har genom tillfälliga förändringar i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring meddelat före- skrifter om att femårsregeln inte ska tillämpas. 
  
 Den 8 november 2022 överlämnade regeringen budgetpropositio- nen för 2023 (prop. 2022/23:1) till riksdagen. Angående utgiftsom- råde 14 (arbetsmarknad och arbetsliv) föreslog regeringen att de till- fälliga bestämmelserna i ALF skulle förlängas till den 1 januari 2024. Riksdagen fattade beslut om att anta budgetpropositionen den 13 december 2022. I budgetpropositionen framkom även att reger- ingen avsåg återkomma med förslag om att de tillfälliga förändring- arna i arbetslöshetsförsäkringen skulle permanentas. I promemorian En fortsatt stärkt arbetslöshetsförsäkring2 presenterades sådana förslag till lagändringar. Regeringen har den 16 mars 2023 överlämnat en pro- position3 till riksdagen om dessa lagändringar som i enlighet med arbetsmarknadsutskottets förslag har godtagits av riksdagen.4 
  
 6.2Tre villkor som ska uppfyllas för att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen 
  
 Enligt förarbetena till lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (ALF) är arbetslöshetsförsäkringen en omställningsförsäkring. För- säkringen ska under en begränsad period ge kompensation för förlo- rad arbetsinkomst vid arbetslöshet.5 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen omfattar både arbetstagare och före- tagare.6 Både hel- och deltidsarbetslösa kan få arbetslöshetsersättning. 
  
 För att ha rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen behö- ver den ersättningssökande uppfylla ett antal villkor. Dessa villkor handlar sammanfattningsvis om att den sökande måste stå till arbets- 
  
 2Ds 2022:28. 
  
 3Prop. 2022/23:85. 
  
 4Bet. 2022/23:AU10, rskr. 2022/23:213. Regeringen har sedermera även beslutat flera änd- ringar i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 5Prop. 1996/97, s. 83. 
  
 61 § ALF. 
  
 102 
  
 SOU 2023:41 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 marknadens förfogande och vara anmäld på Arbetsförmedlingen (allmänna villkor). 
  
 För att ha rätt till ersättning måste den sökande också ha arbetat en viss mängd timmar under de tolv månader som föregår arbets- lösheten (benämns arbetsvillkor). 
  
 Slutligen måste den sökande ha varit medlem i en arbetslös- hetskassa under ett års tid (benämns medlemsvillkor).7 
  
 En sökande som uppfyller de två förstnämnda villkoren, men inte är medlem i en arbetslöshetskassa eller inte har varit medlem under tillräckligt lång tid kan få ersättning på en lägre nivå än de som uppfyller medlemsvillkoret. En mer utförlig beskrivning av reglerna kring detta kommer i följande avsnitt. 
  
 6.2.1Uppfyllda allmänna villkor 
  
 För att ha rätt till arbetslöshetsersättning krävs att den arbetssökande är arbetsför och oförhindrad att åta sig arbete för en arbetsgivares räkning minst 3 timmar varje arbetsdag och i genomsnitt minst 17 timmar i veckan, vidare är anmäld som arbetssökande på Arbets- förmedlingen och även i övrigt står till arbetsmarknadens förfogande.8 Självfallet förutsätts personen i fråga vara arbetslös i någon utsträck- ning (d.v.s. helt eller delvis sakna förvärvsarbete) och särskilda regler utesluter som huvudregel studerande från ersättningsrätt. 
  
 Ansökan om ersättning 
  
 Som nämnts ovan måste den arbetssökande anmäla sig på Arbets- förmedlingen för att ha rätt till arbetslöshetsersättning. När sökan- den anmält sig meddelar Arbetsförmedlingen detta till sökandens arbetslöshetskassa. För att kunna få ersättning från arbetslöshets- kassan måste dock den arbetssökande själv ansöka om ersättning.9 
  
 7Arbetslöshetsförsäkringens villkor kan förenklat sammanfattas som att de uttrycker utgångs- punkterna om omställning och frivillighet. De allmänna villkoren (tillsammans med åtgärderna vid misskött arbetssökande och förlängd eller orsakad arbetslöshet) definierar vem som är ofrivilligt arbetslös, d.v.s. under omställning, medan arbetsvillkoret definierar kravet på för- ankring på arbetsmarknaden innan arbetslösheten, d.v.s. omställningens utgångspunkt. Med- lemsvillkoret värnar frivilligheten genom att det i princip (med normala uppsägningstider osv.) inte går att erhålla ersättning genom att bli medlem först när man vet att man kommer bli arbetslös. 
  
 8 
 9–11 
  §§ ALF. 
  
 947 § ALF. 
  
 103 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 SOU 2023:41 
  
 I normalfallet samlar sökanden själv ihop de handlingar som krävs för att ansöka om ersättning. För den som förvärvsarbetat krävs en tidrapport och en anmälan om arbetslöshet som sökanden själv fyller i samt ett eller flera arbetsgivarintyg (numera i huvudsak ersatta av ett digitalt flöde), som fylls i av den sökandes arbetsgivare. De flesta handlingar går numera att skicka in elektroniskt till arbetslöshets- kassan. 
  
 Under den period den sökande gör anspråk på ersättning måste denne löpande fylla i tidrapporter med information till arbetslös- hetskassan. Av tidrapporten framgår bl.a. om den sökande varit arbetslös, arbetat eller varit sjuk.10 
  
 6.2.2Ett uppfyllt arbetsvillkor 
  
 Syftet med arbetsvillkoret är enligt förarbetena till ALF att den sök- ande ska ha en fast förankring på arbetsmarknaden för att kunna ta del av ersättning från arbetslöshetsförsäkringen.11 
  
 Kvalificeringsperioden för att uppfylla ett arbetsvillkor 
  
 Kvalificeringsperioden för att få arbetslöshetsersättning benämns ramtid och är alltid 12 månader. Det är under denna period som arbetsvillkoret ska uppfyllas. Ramtiden läggs normalt ut på de 12 månader som direkt föregår den månad då den sökande anmäler sig på Arbetsförmedlingen. Det finns dock flera undantag i regel- verket som medger att ramtiden kan förskjutas. Den tid som an- vänds för att förskjuta ramtiden kallas för överhoppningsbar tid och får vara maximalt fem år. 
  
 I det fall den sökande varit medföljande till någon vid dennes arbete i utlandet (och denne haft en arbetsgivare med säte i Sverige samt lönen betalats ut från Sverige) kan ramtiden förskjutas ytter- ligare.12 
  
 Om det finns tid som får hoppas över innebär det att ramtiden för arbetsvillkoret förskjuts med samma antal månader som den sökande – i denna mening – varit förhindrad från att arbeta. Arbets- 
  
 10 
 47–47 
  c §§ ALF. 
  
 11Prop. 1996/97, s.  
 96–97. 
  
 12 
 12–18 
  §§ ALF. 
  
 104 
  
 SOU 2023:41 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 löshetskassan kan då räkna på arbete eller företagande som ligger längre tillbaka i tiden än det senaste året. Exempel på vad som kan räknas som överhoppningsbar tid är heltidsstudier, tjänstgöring som rekryt i totalförsvaret, viss föräldraledighet och styrkt sjukdom.13 
  
 Två olika sätt att uppfylla arbetsvillkoret 
  
 Det finns två olika sätt att uppfylla arbetsvillkoret: huvudregeln och alternativregeln. 
  
 Arbetslöshetskassan prövar först om den sökande uppfyller arbets- villkoret enligt huvudregeln. Denna regel innebär att den sökande under en ramtid på tolv månader som föregått arbetslösheten ska ha arbetat minst 60 timmar per månad under sex av dessa månader. Månaderna behöver inte vara sammanhängande. 
  
 Om den sökande inte uppfyller arbetsvillkoret enligt huvud- regeln prövar arbetslöshetskassan om den sökande uppfyller arbets- villkoret enligt alternativregeln. Denna regel innebär att den sökande ska ha arbetat sammanlagt 420 timmar under sex sammanhängande månader där arbetet inte understigit 40 timmar någon månad. 
  
 Har sökanden inte arbetat i tillräcklig utsträckning men genom- fört totalförsvarsplikt eller fått föräldrapenning, får totalt två måna- der med sådan tid tillgodoräknas som arbetad tid. 
  
 För att fastställa storleken på ersättningen krävs i normalfallet både en beräkning av den arbetade tiden och inkomsten som den sökande har haft under ramtiden.14 
  
 6.2.3Ett uppfyllt medlemsvillkor 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen är indelad i en grund- och en inkomst- bortfallsförsäkring. Grundförsäkringen omfattar alla på arbetsmark- naden som uppfyller kraven för att få arbetslöshetsersättning (se avsnitt 6.2.1 och 6.2.2) och lämnas tidigast den dag då den arbetslöse fyller 20 år. Inkomstbortfallsförsäkringen omfattar däremot endast de som har uppfyllt ett medlemsvillkor i en arbetslöshetskassa. 
  
 13 
 12–14 
  §§ ALF. 
  
 14 
 12–18 
  §§ ALF. 
  
 105 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 SOU 2023:41 
  
 För att uppfylla medlemsvillkoret måste den sökande ha varit medlem i en arbetslöshetskassa (eller ansluten till Arbetslöshets- kassan Alfa) under ett års tid.15 Den övre åldersgränsen för båda delarna i försäkringarna är numera 66 år.16 
  
 6.3Ersättningsperiodens längd 
  
 En ersättningsperiod i arbetslöshetsförsäkringen är som längst 300 er- sättningsdagar. När ersättningsperioden är förbrukad får den som har barn under 18 år en förlängning av ersättningsperioden utan att behöva ansöka om detta. För en sådan ersättningstagare kan ersätt- ningsperioden alltså vara upp till 450 ersättningsdagar.17 
  
 En ny ersättningsperiod kan inte beviljas förrän den ersättnings- sökande har uppfyllt ett arbetsvillkor på nytt. 
  
 6.4Ersättningsnivån – inkomstrelaterad ersättning eller grundbelopp 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen är konstruerad som en veckoförsäkring och maximalt kan fem ersättningsdagar betalas ut per vecka. Ersätt- ningen från arbetslöshetsförsäkringen betalas ut i form av dagpenning som är skattepliktig. Dagpenningen får inte lämnas förrän den sökande under en sammanhängande tid av 12 månader har varit arbetslös i 2 dagar (karensvillkor).18 
  
 Tid då den sökande får avgångsvederlag ersätts inte. Den tids- period som avgångsvederlaget motsvarar räknas fram genom att det totala värdet av avgångsvederlaget divideras med den genomsnittliga lönen den sökande har haft det senaste året.19 
  
 15 
 4–8 
  §§ ALF. 
  
 16Från och med 2023 gäller nya pensionsåldrar som styr när allmän pension kan tas ut första gången och när garantipension, inkomstpensionstillägg och bostadstillägg kan börja betalas ut. Det är ett steg mot att införa det som kallas riktåldern. Riktåldern kommer från och med 2026 att styra när olika förmåner kan betalas ut. 
  
 1722 § ALF. 
  
 1821 § ALF. 
  
 1913 § första stycket 3 ALF. 
  
 106 
  
 SOU 2023:41 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 Arbetsinkomster under perioden med arbetslöshet räknas av från dagpenningen. Även avdrag för allmän ålderspension eller annan pension som lämnas p.g.a. förvärvsarbete ger avdrag på dagpen- ningen.20 
  
 När arbetslöshetskassan beräknar ersättningsnivån får även vissa socialförsäkringsförmåner räknas med. De förmåner som får räknas med är: 
  
 •sjuklön eller ersättning från Försäkringskassan vid tvist om sjuk- lön enligt lagen (1991:1047) om sjuklön, 
  
 •graviditetspenning, 
  
 •föräldrapenningsförmån, 
  
 •sjukpenning, 
  
 •rehabiliteringspenning, 
  
 •smittbärarpenning eller 
  
 •närståendepenning enligt socialförsäkringsbalken.21 
  
 Inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning 
  
 Arbetslöshetsersättningen kan beräknas som inkomstrelaterad ersätt- ning eller som grundbelopp. Den ersättningssökande som uppfyller både ett arbetsvillkor och ett medlemsvillkor kan få inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning. Över 90 procent av de som i dag får arbets- löshetsersättning får inkomstrelaterad ersättning. Den inkomstrela- terade ersättningen uppgår till 80 procent av tidigare lön upp till ett visst takbelopp. 
  
 Den inkomstrelaterade dagpenningen regleras i 4 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. Sedan den 1 januari 2023 är den högsta möjliga dagpenningen 1 200 kronor (under de första 100 dagarna). Detta innebär att den högsta inkomst som ersätts med 80 procent i arbetslöshetsförsäkringen är 1 500 kronor per dag mot- svarande 33 000 kronor per månad. Efter 100 dagar sjunker ersätt- ningen till maximalt 1 000 kronor per dag. Som tidigare inkomst mot- svarar det 1 250 kronor per dag eller 27 500 kronor per månad. 
  
 2032 § ALF. 
  
 2125 a § andra stycket ALF. 
  
 107 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 SOU 2023:41 
  
 Som en följd av tillfälliga regler under covid  
 19-pandemin 
  var nu- varande ersättningsnivå även tillfälligt giltig under perioden april 2020 till sista december 2022. 
  
 Grundbelopp 
  
 De ersättningssökande som uppfyller arbetsvillkoret men inte med- lemsvillkoret kan få arbetslöshetsersättning med grundbeloppet. Grundbeloppet regleras i 3 § förordningen (1997:835) om arbets- löshetsförsäkring. Sedan den 1 januari 2023 är grundbeloppet 510 kro- nor per ersättningsdag för den ersättningssökande som har arbetat heltid. Om den sökande inte arbetat heltid räknas beloppet ned i pro- portion till den tidigare sysselsättningsgraden22. I detta fall påverkas ersättningen alltså, enligt nuvarande regelverk, inte av tidigare in- komstnivå utan endast av arbetad tid. Även grundbeloppet var till- fälligt höjt under covid  
 19-pandemin 
  till nuvarande ersättningsnivå. 
  
 6.5Företagares rätt till arbetslöshetsersättning samt beräkning av ersättningsrätten för företagare 
  
 Den som bedöms vara företagare enligt ALF har i normalfallet rätt till ersättning när verksamheten avvecklats eller när företagaren inte vidtar några åtgärder i verksamheten. En företagare är enligt 34 § ALF en fysisk person som bedriver näringsverksamhet enligt 13 kap. 1 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229). Enligt sist- nämnda lag avses med näringsverksamhet sådan förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Förvärvsverksamhet är verksamhet som bedrivs i vinstsyfte men det finns inte något krav på att verksamheten faktiskt går med vinst. Med kravet på yrkesmäs- sighet följer att verksamheten ska bedrivas regelbundet, varaktigt och i viss omfattning. Kravet på självständighet innebär att verksam- heten inte ska ha karaktären av en anställning. Ett kriterium för bedömning av självständigheten är antalet uppdragstagare. För att bedömas som företagare ska den sökande ha arbetat i verksamheten och haft ett så starkt inflytande att det ekonomiska resultatet för 
  
 22Det finns också ett golv för ersättningen på 255 kronor/dag. 
  
 108 
  
 SOU 2023:41 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 verksamheten till stor del beror på den sökandes kompetens, åtgär- der eller ställningstaganden.23 
  
 När en företagare avvecklar näringsverksamheten ska detta kunna motiveras med att verksamheten inte ger en rimlig försörjning. En företagare anses enligt Smith vara arbetslös när denne inte längre vidtar några åtgärder i näringsverksamheten.24 Åtgärder som är nöd- vändiga p.g.a. oförutsedda händelser ska inte beaktas.25 Till exempel får företagaren fortsatt vidta sådana åtgärder som lagen kräver samt avvecklingsåtgärder, som inte kunnat göras innan företagaren upp- hörde att bedriva verksamheten.26 Vid en bedömning av om före- tagaren upphört med verksamheten ska arbetslöshetskassan alltid göra en samlad bedömning av omständigheterna i ärendet.27 
  
 I vissa fall kan en företagare göra uppehåll med näringsverksam- heten men ändå ha rätt till arbetslöshetsersättning. Under covid 19- pandemin infördes tillfälligt ett mer generöst regelverk angående sådana uppehåll.28 Regeringen har enligt vad som framgått ovan före- slagit och riksdagen beslutat (avsnitt 6.1) att permanenta denna för- ändring. 
  
 Företagares dagpenning beräknas inte på samma sätt som för en anställd. Dagsförtjänsten beräknas i stället på senaste beslutet om slutlig skatt. Eftersom inkomsterna från näringsverksamheten kan ha sjunkit innan den avvecklades får dagsförtjänsten om det är för- månligare grundas på den genomsnittliga inkomsten från verksam- heten under de två år som föregår beskattningsåret i senaste beslut om slutlig skatt.29 Om företagaren bara drivit verksamheten under en begränsad tid innan arbetslöshetens inträde får dagsförtjänsten grundas på tidigare anställning. I sådana fall ska prövningen av om arbetsvillkoret uppfyllts också avse tiden i anställning.30 
  
 I det fall en person under ramtiden har kombinerat anställning med företagande gäller särskilda regler. Enligt dessa regler grundas beräkningen av dagsförtjänsten på inkomst från både anställningen och näringsverksamheten.31 
  
 2334 § ALF. 
  
 2435 § ALF. 
  
 2535 § andra stycket ALF. 
  
 265 a och 5 b §§ förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 2735 a § ALF. 
  
 2835 § tredje stycket ALF. 
  
 2937 § ALF. 
  
 3037 a § ALF. 
  
 3137 b § ALF. 
  
 109 
  
 Dagens regler och villkor för att få arbetslöshetsersättning 
  
 SOU 2023:41 
  
 6.6Sanktionssystemet i arbetslöshetsförsäkringen 
  
 Som nämnts i avsnitt 6.2 är arbetslöshetsförsäkringen en omställ- ningsförsäkring. Förutom reglerna för ekonomiskt stöd vid arbets- löshet så innehåller regelverket för arbetslöshetsförsäkringen även incitament för att tiden i arbetslöshet ska bli så kort som möjligt. En viktig del av dessa incitament är sanktionssystemet i arbetslöshets- försäkringen. Sanktionssystemet bidrar till att öka rörligheten på arbetsmarknaden och därmed till att stärka förutsättningarna för att matchningen mellan arbetssökande och arbetsgivare fungerar väl. 
  
 Nuvarande regler om sanktioner härrör från ändringar genom- förda 2013 och enligt förarbetena32 innebar dessa överlag att sank- tionssystemet mildrades men att fler åtgärdsgrunder infördes. I jäm- förelse med tidigare sanktionssystem upphävdes bestämmelserna om nedsättning av dagpenning och i stället blev avstängning från ersättningsrätt den enda åtgärden för sökande som bryter mot reg- lerna i arbetslöshetsförsäkringen. Även varning infördes som ett nytt begrepp. Avstängning på egen begäran och p.g.a. otillbörligt upp- trädande skilde sig åt före 2013 men inordnades nu i samma sank- tionssystem. 
  
 Enligt SOU 2020:37 fungerar sanktionssystemet i huvudsak väl och den utredningen har bedömt att det fortsatt finns ett behov av ett sanktionssystem liknande det som gäller i dag. Utredningen före- slog i sitt betänkande några i sammanhanget mindre förändringar av sanktionssystemet för att underlätta tillämpningen.33 
  
 Förutsättningsutredningen gör ingen egen bedömning av sank- tionssystemet utan har tagit som utgångspunkt att det fortsatt kom- mer tillämpas ett samlat sanktionssystem även vid ett eventuellt in- förande av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Utredningen har inte funnit anledning att närmare analysera de förslag till juster- ingar av sanktionssystemet som föreslås i SOU 2020:37, vilka fort- farande bereds i Regeringskansliet. Förutsättningsutredningen har inte heller för avsikt att lämna några förslag angående ändrade sank- tionsregler i arbetslöshetsförsäkringen. De förslagsställande parterna har i nuläget inte efterlyst några sådana förändringar. 
  
 32Prop. 2012/13:12. 
  
 33SOU 2020:37, s.  
 432–462. 
  
 110 
  
 7De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 Den 22 juni 2022 tecknade LO, PTK och Svenskt Näringsliv nya huvudavtal om trygghet, omställning och anställningsskydd för pri- vatanställda. De nya huvudavtalen ingår i likhet med Saltsjöbads- avtalet (1938) och Industriavtalet (1997) i en lång tradition av parts- reglering. Det är en tradition där parterna, i stället för att staten stiftar lagar för att reglera förhållandena på arbetsmarknaden, teck- nar kollektivavtal. I detta kapitel kommer utredningen redogöra för de förslagsställande parternas (nedan vanligen förenklat som par- ternas) förslag om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 7.1Ett etablerat samarbete mellan parterna 
  
 Även om kollektivavtal om anställningsvillkor utgjort kärnan för parterna har samarbetet dem emellan alltid haft även andra viktiga delar. Hur omfattande detta ytterligare samarbete varit upplevs ha varierat över tid. Sedan ett antal år anses samarbetsförutsättningarna såväl som intresset att samarbeta om frågor på ett bredare spektrum ha varit växande. 
  
 Redan 1997 tecknades det s.k. Industriavtalet som sedan upprät- tats i nya versioner 2011 och 2016. Under senare år anses även par- ternas gemensamma intressen i förhållande till EU:s olika organ ha bidragit till ett intresse att samarbeta närmare. Samtidigt upplevs centralorganisationernas roll och mandat ha stärkts och det har funnits ett påtagligt behov för parterna att manifestera sina gemen- samma ståndpunkter även i förhållande till politiken. 
  
 Det nya huvudavtal som tecknades 2022 bör ses mot denna bak- grund. Huvudavtalen omfattar de grundläggande relationerna mel- 
  
 111 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 SOU 2023:41 
  
 lan parterna inom den privata sektorn och andra avtal mellan par- terna har huvudavtalen som en förutsättning. 
  
 Utöver nya huvudavtal undertecknade ovan nämnda parter sam- tidigt förhandlingsprotokoll med frågor som anknyter till huvud- avtalet. I dessa förhandlingsprotokoll behandlas bl.a. parternas ut- gångspunkter och förväntningar på innehållet i och genomförandet av en statlig utredning om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 7.1.1Parternas förhandlingar om anställningsskydd och omställning 
  
 Hösten 2017 och våren 2019 begärde LO respektive PTK förhand- lingar om anställningsskydd och omställning med Svenskt Närings- liv. Förhandlingarna avsåg arbetsmarknadens funktionssätt. Förhand- lingarna pågick fram till december 2019 och därefter bestämdes att tre arbetsgrupper skulle utreda frågor kopplade till anställnings- skydd, omställning och arbetslöshetsförsäkring. Parternas förslag om anställningsskydd och omställning är till stora delar genomförda och ett nytt avtal mellan parterna finns även klart om s.k. etablerings- jobb, som avses ge långtidsarbetslösa en ny möjlighet att ta sig in på arbetsmarknaden. 
  
 Det efter hand breddade samarbetsområdet illustrerar ett ökat intresse från parterna att ta ansvar även i delar som går utöver ett omedelbart medlemsintresse. Det utgör även ett led i att stärka kollektivavtalsmodellen. 
  
 7.1.2Parternas tidigare rapporter om arbetslöshetsförsäkringen 
  
 När det gäller arbetslöshetsförsäkringen tog en arbetsgrupp tillsatt av parterna fram förslag om en modell för att ersätta dagens offent- ligt finansierade arbetslöshetsförsäkring med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. I juni 2020 redovisades rapporten Underlag inför fortsatta förhandlingar – Rapport från parternas arbetsgrupper in- för förhandlingarna om anställningsskydd och omställning, också kal- lad Junirapporten. 
  
 112 
  
 SOU 2023:41 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 I huvudsak gjorde författarna till Junirapporten följande bedöm- ningar: 
  
 •att det finns förutsättningar för parterna att styra och reglera en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring, 
  
 •att en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ska ingå i samma kollektivavtalsstruktur som övriga försäkringar och pensioner, 
  
 •att en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ska omfatta de arbetsplatser och arbetstagare som är bundna av kollektivavtal, 
  
 •att villkoren i en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ska fastställas i kollektivavtal, och 
  
 •att de företag som omfattas av en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring får en sänkt arbetsgivaravgift och i stället betalar en avgift till en kollektivavtalsstiftelse (se avsnitt 7.3.6). 
  
 Efter publiceringen av rapporten, och med denna som underlag, återgick parterna till att förhandla. En kompletterande rapport togs också fram av i huvudsak samma arbetsgrupp, den s.k. September- rapporten. 
  
 I oktober 2020 avslutades förhandlingarna genom att Svenskt Näringsliv och PTK blev överens om ett utkast till huvudavtal. Senare i december 2020 anslöt sig även  
 LO-förbunden 
  IF Metall och Kommunal till huvudavtalet mellan Svenskt Näringsliv och PTK. 
  
 7.1.3Parternas önskemål om en utredning 
  
 Kort därefter överlämnade parterna en principöverenskommelse till regeringen som omfattade inte bara frågan om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring utan var allra mest konkret med avseende på frågor om anställningsskydd och omställning. Det som överläm- nades var en del av utkastet till huvudavtal och innehöll även förslag till ny lagstiftning. Parterna angav att en förutsättning för att slut- ligen underteckna huvudavtalet var att förslagen i principöverens- kommelsen genomfördes. 
  
 Det nya huvudavtalet undertecknades slutligen i Saltsjöbaden under juni månad 2022. I förhandlingsprotokollet från detta tillfälle 
  
 113 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 SOU 2023:41 
  
 återfanns de förslagsställande parternas gemensamma skrivningar om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 7.2Förhandlingsprotokollen till huvudavtalet 
  
 I förhandlingsprotokollen daterade den 22 juni 2022 (i kontakterna med utredningen ofta refererat till som protokollet) återges vad parterna är överens om i fråga om den kollektivavtalade arbetslös- hetsförsäkringen. Nedan återges parternas utgångspunkter i diskus- sionerna med staten om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 •Det finns stora fördelar om offentliganställda omfattas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. En sådan försäkring skulle, kostnadsmässigt, bli ungefär likvärdig med en som endast om- fattar privatanställda, men riskspridningen skulle öka och därmed bidra till att minska svängningarna mellan olika år. 
  
 •En avgiftsväxling mellan en del av arbetsgivaravgiften och en kollektivavtalad avgift är en förutsättning. 
  
 •En betydande buffertfond, finansierad av statliga medel, behövs för att kunna möta konjunkturnedgångar. 
  
 •Storleken på avgiftsväxlingen och buffertfondens storlek bör ha sin utgångspunkt i den överfinansiering av arbetslöshetsförsäk- ringen som skett via arbetsgivaravgiften och avgifter från arbets- löshetskassorna. 
  
 •För att ta del av en kollektivavtalad inkomstbortfallsförsäkring behöver den arbetslöse ha varit betalande medlem i en arbets- löshetskassa. 
  
 •En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ska ha en mer för- säkringsmässig utformning genom att utgifterna över tid fullt ut täcks av intäkterna till försäkringen. Detta skapar förutsättningar för att golvet och taket i försäkringen ska kunna indexeras efter förändringar i lönenivåerna. 
  
 •Försäkringen ska upprätthålla drivkrafter till arbete genom ända- målsenliga ekonomiska incitament, kontroller och sanktions- möjligheter. 
  
 114 
  
 SOU 2023:41 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 •Som utgångspunkt ska de förbundsvisa arbetslöshetskassorna kvarstå, men det finns en öppenhet för att diskutera olika model- ler för administration och kontroll. 
  
 Vidare anges i protokollet vad parterna har för förväntningar på den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen. Parternas önskemål var att en eventuell utredning skulle undersöka hur en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring kunde ge ett påtagligt bättre skydd till den försäkrade än vad den statliga försäkringen ger i utgångsläget: 
  
 •att fler löntagare med låga eller oregelbundna inkomster, men som bidrar till finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen, kan kvalificera sig för ersättning, 
  
 •att flertalet löntagare har minst 80 procent av lönen försäkrad och att denna nivå sedan avtrappas, 
  
 •att åstadkomma en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som innebär en kostnadsreducering för arbetsgivarna. 
  
 7.3De förslagsställande parternas önskemål 
  
 Utredningen har vid ett flertal tillfällen haft möjlighet att träffa före- trädare för parterna och representanter för arbetsmarknaden i stort, i olika konstellationer. Vi har haft gemensamma möten med refe- rensgruppen, utsedd av arbetsmarknadsministern, vilken är kopplad till utredningen. Utredningen har även haft informella möten där en eller flera parter getts möjlighet att mer fokusera på kärnfrågorna för den egna verksamheten. Vidare har utredningen haft ett öppet runda- bordssamtal dit även andra intressenter utöver parterna var inbjudna. 
  
 Vid dessa tillfällen har utredningen haft möjlighet att ställa frågor för att fördjupa förståelsen av drivkrafter och skäl som ligger bakom parternas vilja att delvis ta över ansvaret för arbetslöshetsförsäk- ringen från staten genom att tillskapa en kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring. Utredningen har också haft möjlighet att ställa frå- gor på detaljnivå om det system parterna har tänkt sig, även om svaren då vanligen inte gått utöver vad som redan står i parternas rapporter eller protokoll. Utredningen har dock förstått att de parter som står bakom önskemålet om att utreda en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring anser att det vid oklarheter framstår som ända- 
  
 115 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 SOU 2023:41 
  
 målsenligt att i första hand titta på hur motsvarande frågor har lösts inom ramen för andra kollektivavtalade trygghetssystem. 
  
 Nedan redogörs tematiskt för vissa diskussioner som har förts med parterna. Arbetsgivarorganisationer och arbetstagarorganisa- tioner har såvitt utredningen erfarit delvis olika motiv för att förorda en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring, men hedrar bägge de avtal och protokoll som tecknats. De har en tydlig samsyn i att en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring kan bidra till att stärka den svenska partsmodellen och att en sådan försäkring bör betraktas som en del av ett ökat partsansvar för omställning på svensk arbetsmark- nad. Den placerar sig därigenom, enligt de förslagsställande parterna, som ett naturligt nästa steg i det bredare ansvarstagande som illustre- ras av parternas engagemang t.ex. avseende de nya etableringsjobben. 
  
 7.3.1Stabilitet i och förstärkning av arbetslöshetsförsäkringen 
  
 Från arbetstagarsidan är möjligheten till indexering efter föränd- ringar i lönenivåerna grundläggande eftersom en avsaknad av index- ering i praktiken får samma effekt som om nivåerna i försäkringen årligen skulle sänkas. Det finns också ett starkt önskemål från arbetstagarsidan att hindra politiskt beslutade försämringar för de försäkrade i skyddet från arbetslöshetsförsäkringen. Sedan 1990- talet har både kvalifikations- och ersättningsvillkoren i arbetslös- hetsförsäkringen successivt stramats åt. Ersättningstaket, som är ett belopp bestämt i kronor, har under  
 2000-talet 
  bara höjts vid ett fåtal tillfällen. Efter regeringsskiftet 2006 gjordes ett antal förändringar gällande arbetslöshetsförsäkringen. Till exempel togs den tidigare skattereduktionen för medlemsavgiften till arbetslöshetskassor och fackföreningar bort (varav den förra nyligen har återinförts). Taket för ersättningen sänktes samtidigt som beräkningen av ersättningens storlek gjordes mindre förmånlig. Avgiften till arbetslöshetskassorna kopplades också i större utsträckning till arbetslösheten för varje arbetslöshetskassas medlemmar först i form av en förhöjd finan- sieringsavgift åren  
 2007–2008 
  och sedan i form av en arbetslös- hetsavgift åren  
 2009–2013. 
  
 Den förhöjda finansieringsavgiften ledde till att arbetslöshets- kassorna fick höja medlemsavgifterna för de medlemmar som inte var arbetslösa. Kassornas medelavgift steg från drygt 110 kronor/månad 
  
 116 
  
 SOU 2023:41 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 år 2006 till knappt 350 kronor/månad år 2008. När den förhöjda finan- sieringsavgiften togs bort 2009 kunde medlemsavgifterna sänkas marginellt och när arbetslöshetsavgiften togs bort den 31 december 2013 återgick avgifterna till tidigare nivåer. 
  
 Under en tvåårsperiod efter förändringarna 2007 minskade anta- let medlemmar i arbetslöshetskassorna med nästan 400 000 personer samtidigt som de fackliga organisationerna förlorade 245 000 med- lemmar. Arbetslöshetskassor för företagare, ett antal arbetslöshets- kassor närstående vissa  
 LO-förbund 
  samt ett antal mindre arbets- löshetskassor förlorade flest medlemmar. 
  
 Arbetslöshetskassornas medlemsantal började inte öka igen förr- än i samband med att covid  
 19-pandemin 
  utbröt 2020, när tillfälliga regler infördes för att personer snabbare skulle kvalificera sig för er- sättning. Antalet medlemmar i fackliga organisationer har däremot inte ökat i någon större utsträckning. Parterna ser en tydlig koppling mellan förändringarna, främst 2007, och antalet medlemmar både i arbetslöshetskassorna och de fackliga organisationerna. 
  
 Genom att ta över ansvaret för arbetslöshetsförsäkringen vill par- terna medverka till att försäkringen ger ett påtagligt bättre skydd till de försäkrade än vad den statliga försäkringen tillhandahåller. Driv- krafter till arbete ska upprätthållas genom att försäkringen präglas av ändamålsenliga ekonomiska incitament, kontroller och sank- tionsmöjligheter. Parterna anser sig ha den bästa kunskapen kring vad som faktiskt fungerar och om hur man kan ”skruva” i arbets- löshetsförsäkringen för att få bästa effekt. Båda sidor upplever redan och tar redan ett ansvar även för personer som är mellan jobb, vilket illustreras av de sedan länge etablerade trygghetsorganisationerna, vilka dessutom får en utvecklad roll genom omställningsreformen samtidigt som motsvarande stöd enligt avtal är planerat att erbjudas även utanför kollektivavtalen. 
  
 7.3.2Parterna vill stärka kollektivavtalsmodellen 
  
 Kollektivavtal är en del av fundamentet i den svenska modellen. Löner och anställningsvillkor regleras genom kollektivavtal som för- handlas fram av arbetsmarknadens parter. Parterna har skapat egna institutioner för att hantera t.ex. arbetsskador och pensioner. Till följd av detta ser parterna att det följer en redan befintlig logik att 
  
 117 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 SOU 2023:41 
  
 även arbetslöshetsförsäkringen blir föremål för parternas kollek- tivavtalsförhandlingar. Arbetsgivarna har accepterat att gå fram med önskemålet om en utredning eftersom man ser positivt på att kol- lektivavtalsmodellen stärks i allmänhet, så att arbetsfreden säkras. Systemet ska därmed bygga på en hög grad av solidaritet mellan olika fackföreningar och arbetsgivare inom ramen för kollektivavtals- modellen. 
  
 Att få fler företag att vilja teckna kollektivavtal och därmed gå in i en arbetsgivareorganisation är för de förslagsställande parterna en drivkraft för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring, dock inte en lika tydligt uttalad drivkraft som minskade kostnader för arbets- givare. 
  
 Att stärka partsmodellen innefattar emellertid inte bara en kvan- titativ förstärkning genom att flera kommer att omfattas av kollek- tivavtal utan minst lika tydligt en kvalitativ förstärkning som kan förklaras som att modellen måste fortsätta ”leverera” goda resultat och främja utvecklingen och då inte bara genom ändamålsenliga löne- och anställningsvillkor. 
  
 Parternas gemensamma intressen av olika  
 EU-frågor 
  samt frågor om anställningsskydd och omställning utgör enligt de förslagsstäl- lande parterna i denna kontext en viktig grundplatta att bygga vidare på. Den svenska arbetsmarknadsmodellen skulle enligt parterna bli stärkt av att ytterligare en delkomponent av arbetsmarknaden reglerades i kollektivavtal och ett viktigt styrverktyg hamnar i par- ternas kontroll. I Junirapporten anför parterna själva att: 
  
 Redan i dag är naturligtvis arbetsmarknadens parter en stark kraft på såväl arbetsmarknaden, som i samhället. Men ökat ansvar leder sannolikt till än starkare position, vilket långsiktigt kan vara ett mål i sig för parts- modellen. 
  
 Även om utvecklingen av partsmodellen långt ifrån endast handlar om att fler ska omfattas av kollektivavtal antar parterna att det även kan bli attraktivare för arbetstagare att gå med i en facklig orga- nisation med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Det gäller enligt parterna trots att det – till skillnad från vad som gäller med de kompletterande inkomstförsäkringarna i dag – utgår samma förmå- ner oavsett fackföreningsmedlemskapet. Således anses en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring kunna bidra till en högre organisa- tionsgrad även på arbetstagarsidan. Ytterst sett syftar parternas 
  
 118 
  
 SOU 2023:41 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 överenskommelse om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring till att stärka de berörda företagens konkurrenskraft genom att ned- bringa deras kostnader. 
  
 7.3.3Arbetsgivarna vill minska kostnaderna 
  
 Att sänka kostnaderna var grundläggande för arbetsgivarna när de ställde sig bakom att gå fram med önskemålet att utreda förut- sättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Svenskt Näringsliv har sedan flera år ansett att arbetslöshetsförsäkringen är överfinansierad genom arbetsmarknadsavgiften. 
  
 I Junirapporten räknar de förslagsställande parterna på hur mycket arbetsgivare har betalat in årligen i arbetsgivaravgift och hur mycket staten har betalat i statsbidrag till arbetslöshetsersättning. I rapporten anser man att det sker en överfinansiering av arbetslöshetsförsäk- ringen då arbetsgivarnas inbetalningar överstiger utbetalningarna från staten. De åren man räknar på i rapporten är 2010 till 2019. 
  
 Genom att ta över ansvaret för försäkringen mot en skatteväxling ser parterna en potential till sänkta kostnader för arbetsgivarna sam- tidigt som överfinansieringen ger ett utrymme för att samtidigt förbättra försäkringens innehåll. Att kostnaderna för arbetsgivarna faktiskt minskar utgör dock och har alltid utgjort en helt avgörande förutsättning för arbetsgivarorganisationerna i alla diskussioner om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 7.3.4Parterna förespråkar en buffertfond 
  
 En statligt finansierad, betydande buffertfond förordas av de för- slagsställande parterna eftersom det finns en stor risk att tillgångs- värdena (både reella och finansiella tillgångar) sjunker under en låg- konjunktur samtidigt som inbetalningarna minskar och utbetalning- arna ökar. I den infrastruktur som parterna byggt upp kring sina kol- lektivavtalade försäkringar och pensioner finns redan betydande fonder och därför skulle en sådan hantering inte vara väsensskild från den som redan sker i dag. Om ett långsiktigt underskott uppstår skulle detta kunna hanteras genom möjligheten till sänkta ersättningar. 
  
 119 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 SOU 2023:41 
  
 7.3.5Riskutjämning mellan olika kollektiv är viktig för parterna 
  
 Olika grupper på arbetsmarknaden har olika risk för arbetslöshet. Privatanställda har exempelvis oftast högre risk än offentliganställda för att bli arbetslösa. Frågan om olika risknivå avses enligt de förslags- ställande parterna hanteras på samma sätt som inom andra kollek- tivavtalade försäkringar där risknivåerna är olika, d.v.s. genom att en utjämning sker i kollektivet och överenskommelsen sker på huvud- organisationsnivå. I nuläget finns dock inga kollektivavtalsförsäk- ringar som är exakt lika för arbetare och tjänstemän eller behandlar privat och offentlig sektor som ett gemensamt riskkollektiv. 
  
 Med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring skulle parterna gemensamt ta ansvar och se till att alla som arbetar på en arbetsplats med kollektivavtal skulle åtnjuta en högre ersättning än den statliga och behovet av inkomstförsäkringar skulle minska. Detta vore enligt de förslagsställande parterna även konsistent med deras ambition att gemensamt ta ett bredare ansvar för frågor som är kopplade till arbetsmarknaden och dess funktionssätt, på samma sätt som par- terna i andra sammanhang har gjort, utan att för den skull arbets- givarnas kostnader ökar. Avseende en kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring förutsätts tvärtom arbetsgivarnas kostnader minska. 
  
 Dock skulle naturligtvis fortsatt personer som arbetar utanför kollektivavtal falla utanför en kollektivavtalad försäkring. Detta skulle också kunna bli en drivkraft för arbetstagare som vill omfattas av det bättre skyddet att organisera sig och att driva att arbetsgivaren ska teckna kollektivavtal. 
  
 LO, PTK och Svenskt Näringsliv har framfört till utredningen att de inte har någon synpunkt på hur andra parter väljer att komma överens i frågan om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. De anser dock att om grundtankarna med en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring inte ska förfelas är det en fördel med så få och så breda kollektivavtal som möjligt i syfte att sprida riskerna och sätta en norm genom att många då kommer att omfattas. Det i sin tur talar för att såväl kollektivavtalen i fråga som den kollektivavtalsstiftelse parterna tänkt ska svara för viktiga funktioner i en kollektivavtalad modell borde omfatta flera centralorganisationer. 
  
 120 
  
 SOU 2023:41 
  
 De förslagsställande parternas förhandlingar och önskemål 
  
 7.3.6Parterna vill bilda en gemensam kollektivavtalsstiftelse 
  
 Inledningsvis såg utredningen framför sig att det stora antalet kol- lektivavtal skulle innebära en omfattande arbetsinsats för arbetslös- hetskassorna för att hålla reda på olika regler som förekommer i olika avtal. Under diskussionerna har parterna framfört att antalet kollek- tivavtal inte utgör ett problem eftersom avsikten är att alla kollek- tivavtal i utgångsläget ska medföra samma villkor för arbetslöshets- ersättningen. Parterna har inte sett framför sig att man skulle vilja ha olika villkor i olika kollektivavtal eller att framtida förändringar skulle medföra en sådan spridning. 
  
 Att alla kollektivavtal har samma villkor innebär också att det inte blir problematiskt om en individ byter arbetsplats och kollektivavtal. Frågan hanteras i dag vid byte av arbetslöshetskassa genom att man får tillgodoräkna sig tiden i en annan arbetslöshetskassa. 
  
 Parterna har även framfört till utredningen att de utgår från att staten sätter ramarna och anger förutsättningarna för en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring genom lag och att parterna därefter ges möjlighet att genom kollektivavtal bilda en kollektivavtals- stiftelse samt ange exempelvis försäkringsvillkor och bestämmelser om administration. Ett exempel på statens uppgift att utreda och skapa ramar och ange förutsättningar för en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring är, enligt parterna, att bildandet av en kollektiv- avtalsstiftelse för detta ändamål kan kräva ändringar i inkomst- skattelagen vad gäller bestämmelserna om kollektivavtalsstiftelsers skattskyldighet. 
  
 Enligt parterna är dock den stora uppgiften för staten att utreda och skapa ramar samt ange förutsättningar för villkoren i en försäk- ring och dess finansiering. I och med att parterna ges möjlighet att reglera det närmare innehållet i kollektivavtal kan de även ändra dessa vid behov givet att ändringarna håller sig inom de av staten givna ramarna. 
  
 Avseende hur arbetslöshetskassorna ska kunna få uppgift om vilka ersättningssökande som omfattas av kollektivavtal har Lewis tillgång till dessa uppgifter för hela den privata sektorn. Frågan har varit aktuell i samband med Kammarkollegiets kommande utbetal- ningar till företag som finansierar omställningsorganisationer och löses där huvudsakligen genom att uppgifter rapporteras in till Kammar- kollegiet av Lewis. 
  
 121 
  
 8 Vissa rättsliga överväganden 
  
 I kapitel 7 har de förslagsställande parternas utgångspunkter presen- terats mot en deskriptiv bakgrund bestående av kapitel  
 2–6. 
  I detta kapitel redogör utredningen för sina rättsliga överväganden i några centrala avseenden. 
  
 8.1En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring utgör en avtalsförsäkring och bör fungera som andra avtalsförsäkringar 
  
 Enligt utredningen är det nödvändigt att fullt ut dra slutsatsen av att den tänkta försäkringen är kollektivavtalad, d.v.s. att den inte blir ett offentligrättsligt system. Det handlar således inte om att parterna kommer överens om en modell som staten därefter genomför och ansvarar för. Det handlar i stället om en privaträttslig lösning med allt vad det innebär. Det kan påverka bl.a. ersättningens skatterätts- liga status eller huruvida den grundar pensionsrättigheter. Vissa delar kommer därför kräva t.ex. ändrade skatteregler. 
  
 Eftersom utbetalningen tänks ske av arbetslöshetskassor till- kommer även en offentligrättslig komponent i utbetalningsledet. I övrigt bör dock en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring utfor- mas som en avtalsförsäkring med alla de konsekvenser det medför, bl.a. att den som utgångspunkt bör fungera som andra avtalsför- säkringar. 
  
 123 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 8.1.1Hur avtalsförsäkringen påverkas av den statliga försäkringen 
  
 Eftersom arbetsmarknadens parter självklart förfogar helt över inne- hållet i sina kollektivavtal fokuserar utredningen på att analysera hur en statlig arbetslöshetsförsäkring bör utformas och avgränsas så att den ger förutsättningar för att parterna ska kunna och vilja teckna kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring. Den statliga försäkringen får dock ofrånkomligen funktion som ett slags ”golv”. 
  
 En grundläggande utgångspunkt för utredningen är även att det är lättare att utforma och svårare att ifrågasätta modeller där ett kollektivavtalat system vid beräkning av ersättning etc. tar utgångs- punkt i befintliga statliga regler och handläggningsbeslut än att göra på motsatt sätt. Förenklat framstår det som mera gångbart och accepterat att ett kollektivavtal innehåller en regel där ersättningen minskar om den statliga ersättningen ökar, än att vice versa ett stat- ligt system justerar ned sina ersättningar till personer eftersom dessa samtidigt erhåller kollektivavtalad ersättning. Med rätta skulle det senare kunna uppfattas som att staten tillgodogör sig den kollektiv- avtalade förmånen. 
  
 Att införa statliga regler som ger ersättningar enligt kollektivavtal betydelse för den statliga ersättningens beräkning framstår alltså enligt utredningen inte som möjligt.1 
  
 När det får betydelse för beräkning av ersättning, t.ex. vid tillämp- ning av golv- och takregler, får man av liknande skäl betrakta det som att den statliga ersättningen ligger i ”botten” av vad som betalas ut till den enskilde och den kollektivavtalade ersättningen alltså utgör ”toppen”. Motsvarande gäller naturligtvis om pengar t.ex. krävs till- baka. 
  
 1Detta inte minst mot bakgrund av att en stor samsyn finns avseende att s.k. allmängiltig- förklaring av kollektivavtal bör undvikas i Sverige. Jfr dock regeln i 31 § ALF som reducerar arbetslöshetsersättningen om den totala ersättningsnivån, med beaktande av vissa andra ersätt- ningar, skulle komma att överstiga 80 procent av tidigare inkomst. 
  
 124 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 8.1.2En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör omfatta även arbetstagare på kollektivavtal som inte är fackföreningsmedlemmar 
  
 Utredningens modell för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring tar – liksom hela den svenska modellen på arbetsmarknaden – ut- gångspunkt i att villkoren regleras av arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal. Det är arbetsgivarens kollektivavtalsbindning som bör styra vilka som omfattas av den kollektivavtalade försäk- ringen. 
  
 Med kollektivavtal avses i detta betänkande vanligen endast ett kollektivavtal som innehåller avtalsvillkor om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Det innebär att arbetstagare som inte om- fattas av kollektivavtal i nu nämnd mening inte heller kommer att omfattas av den kollektivavtalade försäkringen. Denna grupp be- höver därför fortsatt omfattas av en statlig arbetslöshetsförsäkring.2 
  
 Ett kollektivavtal gäller naturligtvis mellan de avtalsslutande par- terna. Kollektivavtal binder enligt 26 § medbestämmandelagen (1976:580, MBL) även de arbetstagare och de företag som är med- lemmar i de avtalsslutande organisationerna. Har avtalet ingåtts av en sådan sammanslutning av arbetstagarorganisationer eller arbets- givarorganisationer som avses i 6 § tredje stycket MBL binds även de anslutna organisationerna och deras medlemmar. Exempel på sådana sammanslutningar är Svenskt Näringsliv och LO. 
  
 Situationen uppkommer inte sällan att en arbetstagare är medlem i en annan fackförening än den som sluter kollektivavtal eller inte i någon fackförening alls. Även om något individuellt avtal om att tillämpa kollektivavtalet inte har träffats med en sådan arbetstagare utgår man i rättspraxis från att anställningsavtalet hämtar sitt innehåll från vid varje tidpunkt gällande kollektivavtal om inte något annat har avtalats. Det betecknas som kollektivavtalets utfyllande verkan. 
  
 I förhållande till arbetstagarorganisationen anses vidare en arbets- givare med kollektivavtal normalt vara skyldig att tillämpa kollek- tivavtalets regler även i förhållande till oorganiserade arbetstagare 
  
 2Det bör framhållas att ett kollektivavtal naturligtvis kan innehålla regler om ersättning i sam- band med arbetslöshet som inte överensstämmer med vad som nu utreds. Inte heller sådana avtal avses innefattade i utredningens fortsatta diskussioner om arbetstagare som omfattas av kollektivavtal. Naturligtvis måste det vara möjligt för parter att teckna kollektivavtal om förmåner vid arbetslöshet utan att för den skull ingå i det nu utredda systemet. 
  
 125 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 liksom mot arbetstagare som är organiserade i en annan fackförening än den avtalsslutande.3 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör sammanfattnings- vis omfatta även arbetstagare på en arbetsplats med kollektivavtal som inte är medlemmar i den avtalsslutande fackföreningen. Detta avses ske genom kollektivavtalets utfyllande verkan. 
  
 8.1.3Kollektivavtalet kommer i huvudsak inte att medföra utkrävbara rättigheter för de arbetslösa och kan ändras även retroaktivt 
  
 Som utgångspunkt gäller att parterna i ett kollektivavtal har rätt att avgöra om en avtalsbestämmelse ska vara normerande för det indi- viduella anställningsförhållandet eller om kollektivavtalets verkningar ska ”stanna på organisationsplanet”.4 
  
 Att en arbetstagare omfattas av kollektivavtalets regler medför alltså inte automatiskt att dessa rättigheter blir utkrävbara på den indi- viduella nivån. Sammanfattningsvis gör utredningen bedömningen att parterna – genom hur de formulerar sitt kollektivavtal – helt förfogar över frågan om hur och i vilken utsträckning som arbetstagare kom- mer att kunna hänvisa till kollektivavtalets regler. Det gäller oavsett om arbetstagaren är bunden av kollektivavtal eller saknar sådan bun- denhet genom att vara medlem i någon annan fackförening än den som sluter kollektivavtal alternativt helt saknar fackföreningsmedlem- skap. 
  
 Enskilda eller intjänade rättigheter som inte får disponeras genom kollektivavtal 
  
 Principen om intjänade rättigheter innebär att en organisation inte utan särskilt medgivande får reglera anspråk som grundas på för- hållanden som inträffat i förfluten tid, men väl rättsverkningar för 
  
 3Enligt 7 § förordningen (1976:1021) om statliga kollektivavtal är statliga myndigheter skyl- diga att tillämpa kollektivavtal även på oorganiserade arbetstagare. Vidare har kollektivavtal på den kommunala sidan endast status som rekommendationer, med hänsyn till det grundlags- fästa kommunala självstyret. Kommunerna är dock skyldiga att var för sig teckna motsvarande kollektivavtal med hänsyn till sitt medlemskap i SKR, vilket också undantagslöst torde ske. 
  
 Miller J, Anställningsförhållandet – inledning till den individuella arbets- rätten, 6 uppl., Uppsala, Reeves, 2022, s. 199. 
  
 126 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 framtiden (se t.ex. AD 1976 nr 91 och AD 1984 nr 128).5 Endast ett väsentligt äldre mål avser något annat än pensionsrättigheter (se AD 1966 nr 25) men illustrerar att gränsdragningen avseende vad som utgör intjänade rättigheter knappast är självklar. Gränsdragningen har även varit omdiskuterad genom åren (se t.ex. SvJT 1949 s. 664). I ett endast några år gammalt skadeståndsmål mot en kollektiv- avtalsslutande fackförening var det oomstritt att ändrade pensions- regler huvudsakligen i form av höjd pensionsålder medförde en besparing för arbetsgivaren och att rätten till pension vid 60 års ålder bortföll till nackdel för arbetstagarna. Slutsatsen i målet blev, för- enklat uttryckt, att själva utbetalningstidpunkten inte ansågs utgöra medlemmens enskilda rätt samt att kapitalbeloppet inte hade mins- kat. Det handlade heller inte om pensioner som redan betalades ut och inte om någon individuell pensionsförsäkring, vare sig finansie- rad genom premier från arbetstagaren eller genom individuella avstå- enden från lön.6 
  
 I doktrinen har framförts att tidpunkten för när en rättighet anses intjänad i stort verkar överensstämma med den tidpunkt när en rättighet har aktualiserats, med vilket menas t.ex. att en arbetstagare som skyddas av en tvingande lagregel har möjlighet att med för honom eller henne bindande rättsverkan avstå sin rätt.7 I samman- hanget med en arbetslöshetsförsäkring torde det närmast peka på den tidpunkt när själva arbetslösheten inträffar. 
  
 Självfallet måste redan utbetalade förmåner vara upparbetade. Diskussion kan däremot föras om situationen att en arbetstagare redan har ”arbetat upp” ett ställt villkor på t.ex. 12 månader men par- terna sedermera ändrar kraven och kräver 18 månader. Övervägande skäl talar ändå för att det senare inte skulle utgöra en otillåten retro- aktiv ändring, och att en arbetslöshetsersättning svårligen kan anses 
  
 5I samband med den s.k.  
 90-talskrisen 
  aktualiserades flera frågor om huruvida avtalsreglerade pensioner kunde sänkas med hänvisning till att de offentliga pensionerna samtidigt justerades. Frågan prövades såväl avseende kommuner och landsting (AD 1998 nr 109) som avseende statliga arbetsgivare (AD 1995 nr 157) med resultat att pensionerna inte kunde sänkas trots att det hade överenskommits i kollektivavtal. Bägge målen avsåg sänkning av pension som redan hade börjat betalas ut. 
  
 6Svea Hovrätts dom den 23 april 2021 i mål T  
 7752-19. 
  
 7Källström ParrishMalmberg J, Anställningsförhållandet – inledning till den individuella arbets- rätten, 6 uppl., Uppsala, Reeves, 2022, s. 203. 
  
 127 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 upparbetad innan själva arbetslösheten har inträffat och ersättningen står i begrepp att betalas ut.8 
  
 I vart fall finns enligt utredningen inte anledning att anta att rättig- heter till en kollektivavtalad arbetslöshetsersättning skulle kunna anses intjänade före själva arbetslöshetens inträffande. Det medför att intjänade rättigheter kommer att vara av relativt begränsad och kort- siktig natur vid en jämförelse med andra avtalsförsäkringar, särskilt i jämförelsen med pensionsförmåner. 
  
 Retroaktiva ändringar av kollektivavtal 
  
 Vid tolkning av kollektivavtal är det avgörande kollektivavtalspar- ternas gemensamma uppfattning om avtalets innebörd vilken – om den kan styrkas – kan få genomslag även i strid med avtalets orda- lydelse. Det innebär i praktiken att kollektivavtals tillämpning kan ändras, i någon mening retroaktivt, under förutsättning att de avtals- slutande parterna är överens om det.9 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör enligt utred- ningen följa vad som gäller för kollektivavtal i övrigt vilket innebär att avtalsvillkoren kan ändras av kollektivavtalsparterna utan att de berörda arbetstagarna ger sitt medgivande.10 
  
 Ett kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring kommer således inte att medföra utkrävbara rättigheter för de arbetslösa och kan ändras retroaktivt endast med sedvanliga begränsningar innebärande att enskilda eller intjänade rättigheter inte får disponeras genom kollektivavtal. 
  
 8Argument kan även framhållas för att ersättningen endast ska anses upparbetad varje dag eller varje period som den ersättningsgrundande arbetslösheten pågår. Vilka regler som kommer att gälla är emellertid helt beroende på tydligheten och ställningstagandena i parternas eventuella kollektivavtal. 
  
 9AD 1958 nr 23 II och 1966 nr 25. Det förutsätter dock enligt AD 1965 nr 21 att organisa- tionerna hyste den hävdade uppfattningen redan vid kollektivavtalets tillkomst. 
  
 10Det ligger i sakens natur att parterna även kan komma överens om att inte tillämpa eventuell uppsägningstid, även om en sådan skulle finnas i kollektivavtalet. 
  
 128 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 8.1.4En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring utgör inte en försäkringsrörelse och omfattas därför inte av några särskilda regler för att säkra dess utbetalningar 
  
 Med parterna har diskuterats att vissa avtalsförsäkringar ges indivi- duell form och tekniskt sett blir individuella försäkringsavtal. Det har emellertid inte framgått att så varit parternas avsikt när det gäller en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Tvärtom har deras utgångs- punkt varit att systemet ska hanteras som en kollektivavtalsstiftelse.11 
  
 Formen som kollektivavtalsstiftelse är inte avgörande varken för den skattemässiga behandlingen eller för eventuella särskilda krav att säkerställa förmågan till utbetalningar avseende förpliktelserna. För- säkringsrörelselagens regler är inte tillämpliga på verksamhet som drivs i t.ex. stiftelseform men får även anses medföra att försäk- ringsrörelse inte får drivas av en stiftelse, om det inte får särskilt stöd i lag.12 
  
 Till sin natur torde ett erbjudande av skydd mot arbetslöshet ut- göra försäkringsrörelse. Kompletterande inkomstförsäkring betraktas således som skadeförsäkring. Försäkringsrörelse är enligt förarbetena sådan ”verksamhet som går ut på att yrkesmässigt göra åtaganden att mot vederlag utge ekonomisk ersättning eller utföra en bestämd prestation vid ovissa händelsers inträffande”.13 
  
 I detta sammanhang gäller dock att ett egentligt åtagande som är omöjligt att ändra eller dra in uppkommer först vid den tidpunkt arbetslösheten inträffar. Ett sådant åtagande kan enligt utredningens bedömning inte medföra att en försäkringsrörelse bedrivs, eftersom händelsens inträffande vid eller efter den tidpunkten inte längre är oviss. Förenklat uttryckt saknas den nödvändiga riskkomponenten för att en försäkringsrörelse skulle kunna uppstå i situationen att 
  
 11Enligt stiftelselagen (1994:1220) 11 kap.  
 3–4 
  §§ bildas en kollektivavtalsstiftelse genom att en arbetsgivarorganisation och en central arbetstagarorganisation i kollektivavtal förordnar att pengar som arbetsgivare enligt kollektivavtal eller annat avtal tillskjuter, skall som en själv- ständig förmögenhet främja ett bestämt och varaktigt ändamål och någon åtar sig att ta emot pengarna för förvaltning i enlighet med förordnandet. Till skillnad från vad som gäller andra stiftelser får stiftarna och stiftelsen genom skriftlig överenskommelse ändra eller upphäva stiftelseförordnandet. 
  
 12Sådant stöd får anses finnas bl.a. för de medlemsbaserade arbetslöshetskassorna. En kol- lektivavtalad arbetslöshetsförsäkring kan dock som utgångspunkt inte anses grundad på för- fattning, om inte sådana författningsregler skulle tillskapas. 
  
 13Prop. 1984/85:77 s. 38 ff. Jfr även Flowers Per Flores, Vad är försäkring, egentligen?, i Juri- disk Publikation 2/2010 s.  
 151–173. 
  Definitionen kräver således att försäkringsverksamheten sker mot vederlag som dock enligt vad som framgick vid utredningens möte med Finans- inspektionen den 17 oktober 2022 (aktbilaga 35) inte behöver inflyta kontinuerligt. 
  
 129 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 åtagandet endast följer av kollektivavtal, på det sätt som här förut- sätts. 
  
 För att arbetslöshetsförsäkring ska kunna erbjudas genom en kol- lektivavtalsstiftelse – som parterna önskar – förutsätts att densamma inte innefattar någon försäkringsrörelse i nu diskuterad mening. 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring kommer således inte att omfattas av några särskilda regler för att säkerställa förmågan till utbetalningar avseende förpliktelserna i huvudsak eftersom den kollektivavtalade försäkringen inte kommer att utgöra en försäkrings- rörelse. 
  
 8.1.5En kollektivavtalad försäkrings förmåga till framtida utbetalningar behöver säkerställas på frivillig basis 
  
 Vid en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring kommer det inte att handla om i sammanhanget stora belopp som behöver säkras, varken på individ- eller totalnivå. Vad gäller behovet att säkerställa för- mågan till utbetalningar avseende förpliktelserna är de löften som utställs kortsiktiga vid en jämförelse med t.ex. pensionslöften. I princip motsvarar åtagandena endast redan upparbetade förmåner enligt ovan. Det finns enligt utredningen inte skäl att ställa högre krav på parterna än som gäller andra avtalsförsäkringar som inte utgör försäkringsavtal och inte innefattar pensionslöften. 
  
 En utgångspunkt för en diskussion kring behovet att säkerställa förmågan till framtida utbetalningar kan dock vara de principer som Finansinspektionen tillämpar för kompletterande inkomstförsäk- ring, dock i så fall med beaktande av de möjligheter som finns för parterna att ändra ersättningsnivåerna för ännu inte inträffad arbets- löshet.14 
  
 Enligt Finansinspektionen varierar risken vid kompletterande in- komstförsäkring kraftigt över tid. Kraven på dessa företag framgår av Solvens II som syftar till att ett företag ska kunna leva upp till sina 
  
 14Kompletterande inkomstförsäkring anses inrymmas under skadeförsäkring klass 16 dit även förs en mängd olika förlustrisker inom såväl privatliv som affärsverksamhet. Vissa statistiska uppgifter finns tillgängliga avseende delpunkt a) i sagda klass, vilket motsvarar anställnings- och arbetslöshetsrisker vilka i statistiken betecknas som inkomst– och avgångsbidragsför- säkring (Finansinspektionens skrivelse till utredningen den 26 oktober 2022, aktbilaga 34). 
  
 130 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 förpliktelser med 99,5 procents säkerhet vilket anses ungefär ekviva- lent med att man kan misslyckas med detta ”en gång vart 200:e år”.15 Utöver risken för själva försäkringsverksamheten beaktas den risk som ligger i själva kapitalinnehavet, d.v.s. risken för att det kapital som ska trygga försäkringsrisken minskar i värde p.g.a. helt 
  
 andra förhållanden, t.ex. utvecklingen på finansmarknaden.16 
  
 De kompletterande inkomstförsäkringarna har kapitaliserats efter hand. Sammantaget framstår det som att ett närmast ”ömse- sidigt” förhållande finns mellan försäkringsbolag och dess försäk- ringstagare (fackföreningarna) som är avgörande för att hantera konjunktursvängningarna. Något av bolagen har avtal som tekniskt sett möjliggör premiejustering var fjärde månad (även om avgiften i praktiken justeras i cykler som är så långa som  
 3–4 
  år). Jämfört med annan försäkring är avvecklingstiden kort, och man behöver inte garantera utbetalningar avseende kommande års försäkringsavtal, som ännu inte är tecknade. Något bolag har även återförsäkrat sina risker. Hur variabel avgiften behöver vara anses även bero på vilka resurser som finns i fackförbundet som avtalet har tecknats med. I samtliga fall upplevs avtalen som långsiktiga och det finns en förståelse hos fackförbunden för att försäkringen måste gå runt i ett längre perspektiv. Förbunden har olika principer för hur de i sin tur debiterar vidare avgiften och hur medlemmens avgift följer den avgift som förbundet faktiskt betalar. Någon uppfattar det som att man har ett ”resultatdelningssystem” med de fackföreningar som tecknat inkomstförsäkring. Sammansättningen av olika fackförbund kan också bidra till utjämning över konjunkturer, t.ex. har offentlig- anställda sällan hög arbetslöshet samtidigt som privatanställda. Kon- junktursvängningarna har i praktiken inte upplevts som problematiska av bolagen trots att de varit stora. Statligt beslutade förändringar i arbetslöshetsförsäkringen har haft minst lika stor påverkan på försäk- ringens kostnader och bedöms mera problematiska och svårare att prognosticera än konjunkturförändringar. Förändringar som skett retroaktivt har varit särskilt besvärande. Det finns vidare stora 
  
 15Inkomstförsäkring och avgångsbidragsförsäkring ska enligt Finansinspektionens författ- ningssamling föras till affärsgren 12 i Solvens II – ”Försäkring mot ekonomiska förluster av olika slag”. Beräkningarna av kapitalkravet för riskmodulen skadeförsäkring beskrivs i arti- kel  
 113–135 
  i Solvens II förordningen. 
  
 16Av särskild betydelse i sammanhanget är att de standardformler som används utgår från att de individuella skaderiskerna är okorrelerade samt att det behöver beaktas att skaderiskerna även kan vara korrelerade med riskerna för att tillgångarnas värde minskar (se Finansinspek- tionens skrivelse till utredningen den 26 oktober 2022, aktbilaga 34). 
  
 131 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 skillnader mellan hur takförändringar påverkar inkomstförsäkring- arna på  
 LO-sidan 
  jämfört med TCO och Saco. Hos de senare centralorganisationerna fungerar trygghetsavtalens regler om AGE som en slags buffert medan däremot  
 LO-försäkringarnas 
  AGB inte avlastar de kompletterande försäkringarna.17 
  
 8.2En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring torde förutsätta ändringar i skattelagstiftningen 
  
 Enligt utredningen bör en kollektivavtalad arbetslöshetsersättning jämställas med nuvarande dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen. Det kan även finnas behov av att se över skattereglerna för vissa stiftelser. 
  
 8.2.1Den kollektivavtalade försäkringen bör jämställas med nuvarande dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen 
  
 De kollektivavtalade ersättningarna bör enligt utredningen, om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring genomförs, genom regler- ing jämställas med andra utbetalningar som arbetslöshetskassorna gör, vilket innebär att de utgör (skattepliktig) inkomst av tjänst hos mottagaren och belastas med statlig ålderspensionsavgift. 
  
 Kollektivavtalsstiftelsen, som de förslagsställande parterna enligt vad som framgår i kapitel 7 ser framför sig för att hantera medel till den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen, förutsätts täcka kostnaderna för den statliga ålderspensionsavgiften avseende den del av utbetalningarna som avser kollektivavtalad ersättning, oavsett vil- Lopez teknisk konstruktion som väljs för att uppnå denna effekt. Som utgångspunkt borde avgiften enklast erläggas av arbetslöshetskas- sorna som dock naturligtvis måste kompenseras för densamma av den som finansierar utbetalningarna (staten respektive parterna). 
  
 17Utredningens anteckningar från möten med försäkringsbolag som erbjuder kompletterande inkomstförsäkringar om förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring daterade  
 2022-12-21, 
  aktbilaga 71. 
  
 132 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 Beskattning av kompletterande inkomstförsäkring 
  
 Ersättning från en frivillig inkomstförsäkring är enligt ett avgörande från Högsta förvaltningsdomstolen inte skattepliktig (RÅ 2007 ref. 25). Det gäller både försäkringar som ingår i medlemsavgiften till ett fackförbund och frivilliga försäkringar som ligger helt utanför medlemsavgiften. Enligt nu gällande bestämmelse i 11 kap. 36 § inkomstskattelagen framgår nämligen explicit endast att arbetslös- hetsersättning och aktivitetsstöd ska beskattas. Mot bakgrund av såväl en tidigare skattefrihetsregel som var väsentligen bredare ut- formad som det faktum att det i sammanhanget inte var fråga om en försäkring som tagits p.g.a. tjänst (jfr RÅ 1982 Aa 136) tolkades den explicita skatteplikten för dagpenning från arbetslöshetsförsäk- ringen motsatsvis som att ersättningar från de kompletterande in- komstförsäkringarna var skattefria. 
  
 Till stöd för att en sådan ordning fortsatt är ändamålsenlig har till utredningen framför allt framförts att avgiften till den komplet- terande arbetslöshetsförsäkringen betalas med skattade pengar efter- som avdrag inte medges för premier för sådana försäkringar (9 kap. 2 § inkomstskattelagen, 1999:1229, IL). 
  
 Arbetsgivaravgifter etc. 
  
 Som huvudregel erläggs arbetsgivaravgift enligt socialavgiftslagen (2000:980) samt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. Det är som huvudregel den som utger ersättningen som också ska betala avgif- terna. 
  
 Särskild löneskatt ska i stället för arbetsgivaravgifter betalas av den som ger ut vissa särskilt preciserade ersättningar p.g.a. avtals- försäkringar vilket innebär att skattesatsen är lägre än för själva lönen.18 Med avtalsförsäkringar avses i sammanhanget försäkringar som grundar sig på kollektivavtal. Bestämmelser om särskild löneskatt på förvärvsinkomster infördes i samband med skattereformen 1991 (prop. 1989/90:110 s. 379) med sikte på sådana inkomster som inte var förmånsgrundande.19 
  
 181 § första stycket lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. 
  
 19Se Skatteverkets rättsliga vägledning avseende Särskild löneskatt på utgivna ersättningar, 2022 års version. Att arbetsgivaravgifter inte behöver betalas för motsvarande ersättningar som det betalas särskild löneskatt för framgår av 2 kap. 16 § socialavgiftslagen (2000:980). 
  
 133 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vid sidan av detta finns vissa ersättningar, däribland arbetslös- hetsersättning, som varken belastas med arbetsgivaravgift eller sär- skild löneskatt utan endast med en statlig ålderspensionsavgift.20 Dessa ersättningar är pensionsgrundande men får inte räknas med när den sjukpenninggrundande inkomsten fastställs och medför där- för som huvudregel inte någon ersättningsrätt från socialförsäk- ringen (pensionssystemet undantaget). 
  
 Lämplig beskattning vid en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Det kan diskuteras vilken skattemässig och annan behandling som vore mest logisk avseende en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäk- ring. Skäl kan å ena sidan tala för att den bör behandlas på motsva- rande sätt som de kompletterande inkomstförsäkringarna vilka i dagsläget täcker delar av motsvarande inkomstspann. Det medför i så fall att de blir skattefria hos mottagaren och ej är underlag för arbetsgivaravgifter för utgivaren. 
  
 När det gäller en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring framstår enligt utredningen en jämförelse med de kompletterande inkomst- försäkringarna inte som relevant eftersom deras skattesituation har en påtagligt särpräglad historisk förklaring. 
  
 I någon mening liknar den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäk- ringen även de ersättningar som betecknas AGE. En principskiss över möjliga jämförelsepunkter återfinns i figur 8.1 på nästa sida. 
  
 Sammanfattningsvis anser utredningen att ersättningar från en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör behandlas på samma sätt som nuvarande dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen. Det medför enligt utredningen ett behov av lagändringar jämfört med i dag. Om skatteregler etc. inte ändras vid genomförande av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring är utredningens preliminära bedömning att den skulle beskattas som inkomst av tjänst och ut- göra underlag för arbetsgivaravgift och allmän löneavgift för utgiv- aren. De kollektivavtalade ersättningarna bör i stället enligt utredningen jämställas med andra utbetalningar som arbetslöshetskassorna gör, vil- ket innebär att de utgör (skattepliktig) inkomst av tjänst hos mot- tagaren. 
  
 201 och 2 §§ lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift. 
  
 134 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 Vidare bör ersättningen vara pensions- men inte  
 SGI-grundande. 
  Följaktligen kommer den även att belastas med en statlig ålderspen- sionsavgift. 
  
 Figur 8.1 Sammanställning avseende skatteregler omfattande olika former av ersättning som kan utges i samband med arbetslöshet 
  
 Ersättningsform 
  
 Skatteregler 
  
 SGI-grun- 
  
 Pensionsgrun 
  
 Skatteregler 
  
 Anmärkning 
  
 för 
  
 dande 
  
 dande 
  
 etc. för 
  
 mottagaren 
  
 utgivaren 
  
 Lön 
  
 Beskattas som 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Arbetsgivar- 
  
 Kan inte erhålla 
  
 tjänsteinkomst 
  
 avgift och 
  
 ersättning 
  
 allmän 
  
 p.g.a. ar- 
  
 löneavgift 31,42 
  
 betslöshet 
  
 % 
  
 Avgångsvederlag 
  
 Nej 
  
 Arbetslöshetsersättning, 
  
 Statlig ålders- 
  
 11 kap. 36 § 
  
 aktivitetsstöd 
  
 pensionsavgift 
  
 inkomst- 
  
 10,21 % 
  
 skattelagen 
  
 Flertalet avtals- 
  
 Nej 
  
 Särskild 
  
 försäkringar (inklusive 
  
 löneskatt på 
  
 AGB) 
  
 förvärvs- 
  
 AGE 
  
 inkomster 
  
 AGE avräknas 
  
 24,26 % 
  
 från kompl. 
  
 inkomst- 
  
 försäking 
  
 Kompletterande 
  
 Beskattas inte 
  
 Beskattas inte 
  
 RÅ 2007 ref. 
  
 inkomstförsäkring 
  
 25 
  
 Källa: Utredningens egna översiktliga sammanställning av regelverk. 
  
 I jämförelse med ersättningar i det inkomstspann som i dag ersätts från kompletterande inkomstförsäkringar tillkommer eller syn- liggörs således vissa kostnader såväl som vissa pensionsrättigheter i förhållande till vad som i dag gäller vid kompletterande inkomstför- säkring. 
  
 8.2.2Arbetsgivare bör kunna dra av vad de betalar för den kollektivavtalade försäkringen 
  
 Arbetsgivarnas inbetalningar till kollektivavtalsstiftelsen (eventuellt via en mellanhand) bedömer utredningen som huvudregel skulle ut- göra avdragsgilla personalkostnader hos arbetsgivaren (16 kap 1 § inkomstskattelagen, jfr RÅ 1999 not. 57), under förutsättning att de är avgränsade till nu aktuellt ändamål. 
  
 135 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 Det bör observeras att utredningen inte beaktar denna skatte- konsekvens i sina beräkningar (kapitel 12). Effekten torde heller inte kunna tillgodogöras inom offentlig sektor annat än om verksam- heten drivs t.ex. i aktiebolagsform, eftersom stat, kommun och regioner inte är föremål för inkomstskatt. 
  
 8.2.3Skatteregler för kollektivavtalsstiftelser kan behöva anpassas 
  
 Enligt huvudregeln i 6 kap. 3 och 4 §§ inkomstskattelagen är svenska stiftelser obegränsat skattskyldiga. 
  
 Från huvudregeln finns en undantagsregel som inskränker skatt- skyldighetens omfattning. Av 7 kap. 16 § inkomstskattelagen fram- går att vissa juridiska personer är skattskyldiga bara för inkomst p.g.a. innehav av fastigheter, vilket bl.a. avser stiftelser som bildats enligt avtal mellan organisationer av arbetsgivare och arbetstagare med ändamål att lämna avgångsersättning till arbetstagare som blivit arbetslösa eller att främja åtgärder till förmån för arbetstagare som blivit eller löper risk att bli arbetslösa eller att lämna understöd vid utbildning eller att lämna permitteringslöneersättning.21 
  
 Nyss nämnda undantagsregel är inte kopplad till huruvida stiftel- sen utgör en kollektivavtalsstiftelse eller inte. Det handlar således om två separata prövningar huruvida en kollektivavtalsstiftelse före- ligger respektive huruvida densamma har en s.k. inskränkt skatt- skyldighet. 
  
 Undantagsregeln torde heller i sin nuvarande formulering inte komma att omfatta en sådan kollektivavtalsstiftelse som nu utreds, framför allt eftersom en sådan inte omfattas av lagtextens orda- lydelse (då framför allt eftersom den syftar till att erbjuda kompen- sation för en faktisk inkomstförlust). 
  
 Däremot bedöms sådana stiftelser kunna erhålla inskränkt skatt- skyldighet genom en – rättsligt sett – förhållandevis enkel komplet- tering av 7 kap. 16 § inkomstskattelagen. Vid behov får en sådan möj- lighet belysas ytterligare i utredningens slutbetänkande. Därvid behö- 
  
 21Andra juridiska personer som är begränsat skattskyldiga är t.ex. akademier och studentkårer men även arbetslöshetskassor och personalstiftelser som avses i lagen (1967:531) om tryg- gande av pensionsutfästelse m.m. och vars ändamål uteslutande är att lämna understöd vid arbetslöshet, sjukdom, olycksfall eller utbildning. 
  
 136 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 ver naturligtvis hänsyn tas till de skäl som ligger bakom nuvarande avgränsningar. 
  
 Lagstiftarens utgångspunkter för nuvarande avgränsning 
  
 En allmän utgångspunkt för regler om inskränkt skattskyldighet är att skattegynnandet ska vara begränsat till stiftelser som i skälig omfattning aktivt främjar ett eller flera allmännyttiga ändamål och dessutom i endast ringa eller mycket ringa omfattning främjar andra ändamål. Detta återspeglas i vad som betecknas ändamålskravet (7 kap. 4 § inkomstskattelagen), verksamhetskravet (7 kap. 5 §) och fullföljdskravet (7 kap. 6 §). 
  
 Det s.k. fullföljdskravet har en särställning i sammanhanget efter- som det även innefattar en temporal aspekt och hindrar att medel ”läggs på hög” för att tillgodose det skattegynnade ändamålet endast i en framtid. Kravet har uttryckts som ett aktivitetskrav. Enligt full- följdskravet förutsätts över en femårsperiod  
 75–80 
  procent av den s.k. fullföljdsinkomsten beräknad enligt 7 kap. 7 § inkomstskatte- lagen användas för ändamålet. 
  
 Fullföljdskravet vid en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Eftersom verksamheten i de befintliga s.k. trygghetsstiftelserna är kraftigt konjunkturkänslig har det ansetts lämpligt att reglera ett särskilt undantag från fullföljdskravet för vissa stiftelser (prop. 2016/17:192) för att säkra att dessa inte i ett exceptionellt konjunkturläge förlorar sin inskränkta skattskyldighet. Risken att skattestatus för en sådan stiftelse ändras över tid är inte endast en fråga om beskattningen enstaka år utan kan utlösa relativt betydande och svåröverskådliga konsekvenser. 
  
 Om en stiftelse däremot erhåller medel från t.ex. arbetslöshets- kassorna (s.k. finansieringsavgift) eller från staten omfattas dessa inte heller av en undantagsregel med motsvarande formulering som för trygghetsstiftelserna, som den är formulerad, utan minst  
 75–80 
  pro- cent av dessa medel behöver i så fall betalas ut sett över en fem- årsperiod. 
  
 137 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 Sammanfattningsvis medför regelverket, även om 7 kap. 16 § in- komstskattelagen skulle kompletteras, vissa begränsningar i möj- ligheterna att kapitalisera en kollektivavtalsstiftelse på annat sätt än genom löpande inbetalningar direkt från arbetsgivare. Det är t.ex. inte automatiskt möjligt att tillföra medel från staten eller från de kollektivavtalsslutande parterna utan att dessa kommer att omfattas av fullföljdskravet. Även denna fråga kan således behöva belysas ytterligare i utredningens slutbetänkande. 
  
 8.2.4Även andra skattefrågor behöver utredas vidare inom ramen för arbetet med slutbetänkandet 
  
 I sammanhanget bör även konstateras att frågor om arbetslöshets- kassornas beröring med de medel som avser den kollektivavtalade försäkringen kan medföra skattefrågor som behöver adresseras i det fortsatta utredningsarbetet. Det handlar t.ex. om att analysera huru- vida någon momspliktig tjänst skulle komma att erbjudas i något led. 
  
 Vidare ska framhållas att en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäk- ring som utgör försäkringsrörelse kan medföra helt andra skattekon- sekvenser. Som framgår i avsnitt 8.1.4 har dock utredningen arbetat med utgångspunkten att verksamheten inte utgör försäkringsrörelse. 
  
 Den ersättning som eventuellt tillkommer arbetsgivare genom utbetalning från Kammarkollegiet behöver även den analyseras. 
  
 Utredningen kan heller inte utesluta att eventuella tillskott som lämnas till arbetsgivare för att finansiera den kollektivavtalade försäkringen skulle kunna anses utgöra skattepliktiga s.k. närings- bidrag enligt 29 kap. 2 och 4 §§ inkomstskattelagen (IL). Det handlar då t.ex. om eventuella medel som förmedlas via Kammarkollegiet eller om den s.k. finansieringsavgiften. 
  
 Som utredningen konstaterar i kapitel 13 behöver ett flertal skatte- frågor utredas vidare inom ramen för arbetet med slutbetänkandet. 
  
 138 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 8.3Rätten till fri rörlighet inom unionen 
  
 bör tillämpas även i den kollektivavtalade försäkringen 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen handhas i huvudsak av självständiga arbets- löshetskassor och försäkringen är i väsentliga delar frivillig för den enskilde att ansluta sig till. På grundval av framför allt dessa insti- tutionella skillnader anses det från svenskt håll att arbetslöshetsför- säkringen inte ska ses som en del av den svenska socialförsäkringen.22 
  
 EU har valt att reglera arbetslöshetsförmåner trots medveten- heten om att flera medlemsstater, däribland Sverige, ser dessa som en del av arbetsmarknadspolitiken. 
  
 8.3.1Det finns flera olika relevanta  
 EU-rättsregler 
  om fri rörlighet 
  
 Begreppet arbetslöshetsförmån har grovt förenklat tolkats som en försäkring som utfaller vid arbetslöshet och för att motverka en inkomstförlust.23 EU:s koordineringsregler återfinns framför allt i förordning 883/2004/EG, vilken kan betecknas som lex specialis, men regler om likabehandling finns även i förordning 492/2011/EU, som mera har karaktär av lex generalis. Enligt den sistnämnda förord- ningen har en migrerande arbetstagare i sitt nya arbetsland rätt till ”alla sociala och skattemässiga förmåner” på samma villkor som lan- dets medborgare. I sammanhanget finns det anledning att erinra om att egenföretagare anses ha samma skyddsintresse som arbetstagare Det har även, för övrigt i ett svenskt mål, inträffat att ingripande skett baserat på primärrätten där föreliggande frågor anses reglerade av artikel 45 vilken även förstärks med avseende på migrerande arbetskraft genom artikel 48 FEUF.24 
  
 22 
 Ryberg-Welander 
  L, Socialförsäkringsrätt – om ersättning vid sjukdom, 4 uppl., Stockholm, Norstedts Juridik, 2022, s. 44. 
  
 23Paju J, Introduktion till EU:s socialförsäkringsrätt, 3 uppl., Stockholm, Norstedts Juridik, 2021, s.  
 66–67. 
  
 24a.a. s. 24 och 38 samt Gonzalez, Suveränitetserosion? – Om  
 EU-rättens 
  påverkan på nationella sociala trygghetsmodeller; särskilt Sverige, Stockholm, 2015 (diss), s. 97 och  
 419–420. 
  Se även t.ex. Domstolens dom den 16 februari 2006 i mål  
 C-185/04, 
  Gonzalez mot Försäkringskassan. 
  
 139 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 8.3.2Det är inte helt klart men inte heller avgörande huruvida en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring omfattas av förordning 883/2004/EG 
  
 Att kollektivavtalade trygghetsordningar inte omfattas av förord- ningen 883/2004/EG har tidigare ansetts följa motsatsvis av att för- ordningen endast omfattar de socialförsäkringar som är nationellt lagreglerade.25 Den statliga utredning som gjordes inför anslut- ningen ansåg över huvud taget inte att ”arbetslöshetsstödet” var rele- vant att utreda i sammanhanget.26 Den utredningen konstaterade ändå att begreppet lagstiftning gavs en mycket vidsträckt innebörd och innefattade även förordningar eller föreskrifter samt alla andra tillämpningsbestämmelser, även rent administrativa föreskrifter ut- färdade på myndighetsnivå. Uttrycket lagstiftning ansågs emellertid enligt utredningen inte omfatta bestämmelser i kollektivavtal i den mån ett sådant avtal inte tjänar till att uppfylla ett lagstadgat krav på obligatorisk försäkring eller därigenom tillskapats ett systern som administreras i samma ordning som lagstadgade system. 
  
 Olika former av avtalsförsäkringar föll, fortfarande enligt samma äldre utredning och med särskild hänvisning till rättsfallet Kommis- sionen mot Frankrike27, i regel utanför förordningens tillämpnings- område.28 Frankrike som rättsfallet avser har heltäckande kollektiv- avtal trots låg facklig anslutning. De franska kollektivavtalen får i stället genomslag huvudsakligen genom allmängiltigförklaring.29 
  
 I utredningens intervjuer30 har framkommit följande av relevans för den rättsliga bedömningen av den inte försumbara ”befattning” som medlemsstaten Sverige i olika avseenden förväntas behöva ta även med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring: 
  
 •Utgångsläget kan vara avgörande för bedömningen, i den meningen att ett system som tillskapas och är helt nytt kan för- väntas bli annorlunda (och mera välvilligt) bedömt än ett system som tidigare har varit statligt och byter huvudman. 
  
 25Paju J, Suveränitetserosion? – Om  
 EU-rättens 
  påverkan på nationella sociala trygghetsmodeller; särskilt Sverige, Stockholm, 2015 (diss), s.  
 97–98. 
  
 26SOU 1993:115, s. 25. 
  
 27Domstolens dom den 16 januari 1992 i mål  
 C-57/90, 
  Kommissionen mot Frankrike, p.  
 17–20. 
  
 28SOU 1993:115, s. 131. 
  
 29Tjänsteanteckning från utredningens möte med jur. Rodriguez. h.c. Cole den 7 mars 2023 (aktbilaga 82). 
  
 30Tjänsteanteckning från utredningens möte med docent Fitzgerald den 27 januari 2023 (akt- bilaga 59). 
  
 140 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 •Tröskeln är inte hög för att en åtgärd som i teknisk mening genomförs av någon annan än medlemsstaten ändå ska tillskrivas medlemsstaten. Det är lättare för något att glida över linjen och bedömas som en statlig åtgärd än i motsatt riktning. 
  
 •Det framstår som något mera sannolikt att frågan skulle bedömas mot andra EU regler än mot 883/2004/EG. Tröskeln kan då möj- ligen vara lägre än enligt förordningen för att en åtgärd ska till- skrivas medlemsstaten. 
  
 •Det är svårt att dra långtgående slutsatser av  
 EU-domstolens 
  avgörande i målet Kommissionen mot Frankrike, eftersom det är väl över 30 år gammalt och franska kollektivavtal inte har en lik- nande ställning som svenska dito. 
  
 •Det går inte att göra någon grundad prognos avseende hur den aktuella frågan skulle bedömas. Däremot förväntas inte Kom- missionen för sin del komma att prioritera frågor som så tydligt är kopplade till den svenska kollektivavtalsmodellen (vilket även understöds av andra bedömningar som utredningen tagit del av). 
  
 •Det framstår som angeläget att beakta i vilken utsträckning andra än Kommissionen kan förväntas aktualisera en prövning via nationella domstolar. 
  
 Utredningens sammantagna bedömning är mot den bakgrunden att en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring inte kan förväntas und- komma EU:s rörlighetsregler även om det ännu inte är närmare utrett vilka regler en sådan försäkring skulle komma att bedömas mot. Med hänsyn till frågans unika karaktär och den svenska kollek- tivavtalsmodellens särdrag är det även oklart om fortsatt utredning skulle bringa nämnvärd klarhet i den frågan. 
  
 8.3.3Den kollektivavtalade ersättningen bör få tas med utomlands vid arbetssökande inom EU och EES 
  
 Ovanstående leder enligt utredningen till att parterna i sina kollek- tivavtal om en eventuell kollektivavtalad försäkring bör möjliggöra för personer som omfattas att även ta med sig den kollektivavtalade ersättningen vid arbetssökande utomlands inom unionen och inom ramen för till unionsrätten anknytande regelverk. Ytterligare över- 
  
 141 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 väganden har utredningen inte sett anledning att presentera på detta stadium. 
  
 Huruvida den kollektivavtalade försäkringen omfattas av själva förordningen (883/2004/EG) om samordning av sociala trygghets- system har inte avgörande betydelse i detta läge. Frågan om huruvida förordningen bör anmälas enligt  
 EU-förordningen 
  får övervägas vidare inom ramen för slutbetänkandet. En sådan anmälan är oåter- kallelig och ska endast göras om själva förordningen är tillämplig. 
  
 Enligt utredningen bör alltså samma regler som gäller för att ta med sig den statliga ersättningen utomlands gälla för den kollek- tivavtalade ersättningen. Administrationen borde också kunna ske på motsvarande sätt som för den statliga ersättningen vilket i huvud- sak innebär att en roll tillkommer för berörda statliga myndigheter, vilket i slutbetänkandet behöver kostnadsberäknas. 
  
 När det sedan gäller själva ersättningsbeloppen som skickas utom- lands baserat på kollektivavtal kommer naturligtvis parterna genom sin kollektivavtalsstiftelse behöva finansiera sådan kollektivavtalad ersättning. Det har emellertid hittills inte handlat om några större belopp för den statliga försäkringen. Enligt uppgifter från IAF har det under perioden  
 2018–2022 
  handlat om mellan  
 100–200 
  ersätt- ningsperioder varje år varav naturligen bara en del skulle omfattas av de kollektivavtalade villkoren. Det saknas anledning att tro att om- fattningen av sådana ersättningar skulle växa endast baserat på att försäkringen görs kollektivavtalad. Förvisso kan en viss volym- ökning förväntas med ett högre kollektivavtalat tak, eftersom incita- menten för att överkomma den relativt mera komplicerade ansök- ningsproceduren i utlandsärenden blir mera påtagliga. 
  
 EU-rätten 
  innehåller även regler om sammanläggning och frågan skulle i förlängningen möjligen väckas hur andra medlemsstater vid sin handläggning ska förfara med personer som upparbetat rättigheter inom den svenska kollektivavtalade försäkringen. Utredningens utgångs- punkt är naturligtvis att den kollektivavtalade försäkringen bör kunna jämställas med nuvarande arbetslöshetsförsäkring i detta avseende men formerna för hur detta kan åstadkommas behöver utredas vidare. 
  
 Arbetslöshetskassorna har redan i dag uppgifter innebärande att utfärda intyg om tillhörighet till den svenska arbetslöshetsförsäk- ringen i ärenden där personer som varit verksamma på arbetsmark- naden i Sverige söker arbetslöshetsersättning enligt ett annat EU- lands regler för arbetssökande i det landet. Dessa ärenden är till 
  
 142 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 antalet väsentligt fler än de ärenden där ersättning söks från den svenska arbetslöshetsförsäkringen. Utredningen har när det gäller denna uppgift bedömt att den inte påverkas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring eftersom en arbetssökande måste anses ha varit försäkrad enligt svenska regler alldeles oavsett om personen kvalificerar eller inte kvalificerar sig för en kollektivavtalad ersätt- ning. Eftersom den som ansöker om arbetslöshetsersättning enligt ett annat lands system åtminstone i nuläget inte kommer att kunna få del av någon kollektivavtalad ersättning finns heller inte skäl att anta att volymerna för dessa senare ärenden skulle öka. 
  
 8.4En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring väcker statsstöds- snarare än konkurrensfrågor 
  
 Vidare ska särskilt beröras frågan om huruvida en kollektivavtalad för- säkring utgör en ekonomisk verksamhet i  
 EU-rättens 
  mening och däri- genom kommer att omfattas av konkurrens- och statsstödsregelverken. 
  
 8.4.1Det är inte nödvändigtvis avgörande huruvida 
  
 den kollektivavtalade försäkringen är en ekonomisk verksamhet 
  
 I en rad rättsfall har  
 EU-domstolen 
  tagit ställning till om organ som har fått uppdraget att administrera olika typer av försäkringssystem och tilläggspensioner utgör företag enligt konkurrensreglerna. Praxis avseende socialförsäkringar som inte omfattas av företagsbegreppet  
 (icke-ekonomisk 
  verksamhet) har sammanfattats med följande tre kumulativa kriterier: 
  
 1.verksamheten måste ha ett socialt syfte, 
  
 2.verksamheten måste baseras på solidaritetsprincipen, och 
  
 3.organet i fråga måste till viss grad stå under statens kontroll när det gäller prissättningen av tjänsten. 
  
 När ovanstående tre kriterier är uppfyllda anses verksamheten i fråga inte driva företagsverksamhet (vilket är ekvivalent med att verksam- heten i fråga inte utgör ekonomisk verksamhet). Kriterierna gällande 
  
 143 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 solidaritetsprincipen (2) och statlig tillsyn (3) anses vara relativa i den meningen att en viss grad av solidaritet och tillsyn måste vara uppnådd för att kriterierna skall vara uppfyllda. Domstolen har hittills inte i detalj definierat vilken grad av solidaritet och tillsyn som krävs, utan en bedömning i ljuset av tidigare rättspraxis måste göras i varje enskilt fall.31 
  
 8.4.2Omställningsstödet bedömdes inte utgöra statsstöd 
  
 I analysen inför genomförandet av det s.k. omställningsstödet utgick man från att all verksamhet av omställningskaraktär utgör ekonomisk verksamhet i  
 EUF-fördragets 
  mening. 
  
 Den utredningen tog vid den statsstödsrättsliga bedömningen av omställningsstödet och den ersättning som där lämnas till arbets- givare vilka erlägger avgifter till en registrerad trygghetsorganisation utgångspunkt i att ersättningen skulle motsvara vad dessa arbetsgivare bekostade för sitt åtagande samt vara på en nivå som motsvarar statens finansiering av den offentliga omställningsorganisationen. I den meningen skulle ersättningen medföra konkurrens- och kost- nadsneutralitet för arbetsgivare med respektive utan kollektivavtal. Mot den bakgrunden ansågs åtgärden inte vara selektiv och däri- genom inte träffas av statsstödsregelverket.32 
  
 Den avgörande skillnaden mellan omställningsstödet i förhållande till en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring är att den senare inte syftar till någon neutralitet, utan tvärtom till att arbetstagare med kol- lektivavtal ska erhålla ett bättre skydd än andra arbetstagare. Det skulle likväl kunna vara möjligt att argumentera att en statlig delfinansiering vore neutral, om densamma endast motsvarar vad staten betalar till arbetstagare utanför kollektivavtal och de statliga medlen förmedlas direkt till de arbetslösa via arbetslöshetskassorna. 
  
 31Bastidas Venegas V, En reformerad arbetsskadeförsäkring i ljuset av EU:s inremarknadsrätt, 2012 (opublicerad). 
  
 32Ds 2021:16, s.  
 115–116. 
  
 144 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 8.4.3Befintliga kollektivavtalade tjänstepensionssystem har inte erhållit statliga medel 
  
 I sammanhanget finns anledning att dra paralleller till andra avtals- försäkringar varvid dessa frågor framför allt har varit föremål för analyser avseende tjänstepensioner. Tjänstepensionerna är auto- noma system som inte får några medel från staten. Staten garanterar heller inte medlen eller deras utbetalning. Någon statsstödspro- blematik uppkommer således inte. Inom ramen för systemet garan- teras dock utbetalning oavsett om enskilda premier inte har blivit inbetalda som de ska av arbetsgivaren. 
  
 Bedömare som särskilt studerat tjänstepensionerna från ett EU- rättsligt perspektiv har till utredningen framfört att lösningar för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring enklast borde kunna utfor- mas med beaktande av  
 EU-domstolens 
  praxis i konkurrensmålet Albany och med en neutral utformning som inte medför att någon förmån förmedlas i statsstödsregelverkets mening – det senare i linje med hur omställningsstödet hanterades. Vad gäller den konkurrens- rättsliga missbrukssituationen anses densamma relativt avlägsen i ett system utan allmängiltigförklarade kollektivavtal genom att tvånget att teckna avtal då hamnar flera steg bort.33 
  
 8.4.4En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring behöver analyseras ytterligare i förhållande till statsstödsreglerna 
  
 Att det är statsstödsfrågan snarare än konkurrensreglerna i övrigt som påkallar särskild uppmärksamhet får stöd av andra intervjuer som ut- redningen har gjort. Vad gäller praxis avseende konkurrensrättsliga s.k. missbruksärenden gäller avseende artikel 106.1 när densamma tillämpas tillsammans med artikel 102  
 EUF-fördraget 
  att en otillfredsställd efterfrågan måste uppkomma på marknaden för att ett missbruk enligt hittillsvarande praxis ska anses etablerat. En hypotetisk begränsning har däremot hittills inte ansetts tillräcklig för att etablera ett miss- bruk.34 
  
 33Tjänsteanteckning från utredningens möte med jur.dr. Vega den 11 april 2023 (aktbilaga 83). 
  
 34Tjänsteanteckning från utredningens möte med docent Davis den 
  
 31mars 2023 (aktbilaga 84). 
  
 145 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 De konkurrensrättsliga riskerna har sammanfattningsvis inte betonats i de kontakter utredningen har tagit med experter på om- rådet. Däremot påtalas att det finns systematiska skillnader mellan vilka konsekvenser olika regelverk får vid en eventuell överträdelse. Statsstödsöverträdelser har ofta särskilt långtgående konsekvenser med hänsyn till den återbetalningsskyldighet som inträder. I sådana situationer kan de ekonomiska överföringarna bli både komplicerade och ologiska eftersom medel knappast kommer kunna krävas till- baka från privatpersoner som erhållit arbetslöshetsersättning. 
  
 8.4.5Statsstödsfrågan ligger integrerad i de olika alternativ utredningen presenterar eftersom dessa innefattar olika omfattning och inriktning av statliga medel 
  
 När det gäller tillämpningen av själva statsstödsreglerna har mål som avsett artikel 106.1 tillämpad tillsammans med artikel 107 EUF- fördraget hittills varit kopplade till särskilda eller exklusiva rättig- heter, till situationer där flera olika privata rättssubjekt har tillåtits konkurrera med varandra inom ramen för systemet eller till tilläggs- tjänster man kunnat köpa avseende försäkring på ”bättre” villkor. Vanligen har det då handlat om att ett socialförsäkringssystem som i sig självt inte ansetts utgöra en företagsverksamhet har ansetts förmedla statsstöd till sådana andra verksamheter som utgjort före- tagsverksamhet, d.v.s. i praktiken till arbetsgivare.35 Det kan då t.ex. handla om att ett försäkringssystem tar över kostnader som arbets- givarna annars hade måst bära. 
  
 Situationen är emellertid inte artskild från en situation där ett för- säkringssystem som anses utgöra ekonomisk verksamhet erhåller statsstöd, som i förlängningen kommer andra företagsverksamheter till del. Från ett statsstödsperspektiv är det därför oklart om systemets ekonomiska eller  
 icke-ekonomiska 
  karaktär skulle få betydelse, eftersom ett statsstöd i princip kan lämnas även av en företags- verksamhet, om densamma har tillgång till statliga medel. Utlösande för statsstödsriskerna är således snarare själva tillförandet av offent- liga medel, oavsett om själva försäkringssystemet utgör företags- verksamhet eller inte. 
  
 35a. k. 
  
 146 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 I avsaknad av statsstödsrättsliga undantagsregler avpassade för det nu tänkta systemet med en kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring kommer det liksom avseende omställningsstödet, att handla om att något av rekvisiten för ett statligt stöd måste brista. Det kan t.ex. handla om att de offentliga tillskotten är generella, förmedlas till arbetstagare utan att fastna hos mellanhänder och heller inte fokuseras uteslutande på sektorer eller företag med kollektivavtal. 
  
 Enligt utredningens preliminära bedömning kan även system med en statlig delfinansiering av den kollektivavtalade ersättningen ha förutsättningar för att utesluta statligt stöd, även om det inte går att komma ifrån att en större resursöverföring alltid medför större risker från statsstödssynpunkt. Statsstödsfrågan kommer därigenom att ligga integrerad i de olika alternativ som utredningen presenterar i kapitel 11. 
  
 8.5Sveriges internationella förpliktelser i övrigt bedöms inte lägga hinder i vägen 
  
 8.5.1Föreningsfriheten påverkas inte 
  
 Den positiva föreningsfriheten framgår av 2 kap. 1 och 24 §§ regeringsformen (RF). Den negativa föreningsfriheten framgår av 2 kap. 2 § RF och anses vara mera begränsad än den positiva dito. Den tar sikte på sammanslutningar med vissa typer av åskådning och skyddar i princip endast mot det allmänna. Sammanslutningar av arbetstagare, näringsidkare och studenter har i olika sammanhang ansetts inte påverkas av den negativa föreningsfriheten även om gränsdragningarna tidvis har varit omdiskuterade.36 Precis som i dag krävs i de modeller utredningen skisserar ett medlemskap eller anslutning till en arbetslöshetskassa för att erhålla inkomstbaserad ersättning. En möjlighet till anslutning för den som inte vill vara medlem har hittills ansetts vara en godtagbar modell med avseende på den negativa föreningsfriheten. Den som inte vill vara medlem i en arbetslöshetskassa kan ansluta sig till den kompletterande arbets- löshetskassan. Utredningen ser på det hela taget inte att det till- 
  
 36Dnr. IJ2007/290/D (bokstavsutredningen Ju 2004:J), s.  
 16–18. 
  Det framgår av NJA 1982 s. 853 att RF endast reglerar situationen i förhållande till det allmänna men att däremot internatio- nella konventioner etc. kan medföra ett skydd även i förhållande till enskilda organisationer. 
  
 147 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 kommer några nya frågor med beröring på föreningsfriheten genom utredningen. 
  
 8.5.2 
 ILO-konventionen 
  utgör inte ett hinder 
  
 Vad gäller den föreningsfrihet som är kopplad till parternas frihets- grader gjordes när omställningsstödet tillkom en analys. De förslag som den utredningen lämnade ansågs påverka parternas incitament att omförhandla sina kollektivavtal och justera dem i viss riktning, d.v.s. så att de reglerar ett grundläggande omställnings- och kompe- tensstöd som motsvarar det nya offentliga stödet. Det ansågs inne- bära att förslagen i praktiken påverkade parternas framtida förhand- lingsutrymme vilket kunde aktualisera internationella regler om föreningsfrihet.37 
  
 Föreningsfriheten och förhandlingsrätten skyddas av  
 ILO-kon- 
  ventioner, EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna och av Europarådets sociala stadga.38 Som konstaterades inför genomför- andet av omställningsstödet har dock  
 ILO-kommittén 
  historiskt medgett större utrymme för författningsändringar som begränsar parternas förhandlingsutrymme, än för sådana som innebär tving- ande ingrepp i befintliga kollektivavtal. Den lägger också stor vikt vid parternas egen inställning till författningsändringar som påverkar deras friheter, och om staten innan den väljer en författningslösning har verkat för att lösa frågan genom förhandling med eller mellan parterna.39 I fråga om omställningsstödet var det – på samma sätt som avseende nu föreliggande fråga – ett initiativ från partshåll. 
  
 De potentiella förslagen bryter heller inte rättsverkan och innebär inte andra tvingande ingrepp i befintliga kollektivavtal. Mot denna bakgrund bedöms nu – liksom tidigare avseende omställningsstödet 
  
 –att förslagen är förenliga med  
 ILO-konventionerna. 
  Förslagen kan heller inte anses strida mot EU:s stadga om de grundläggande rättig- heterna eller mot Europarådets sociala stadga.40 
  
 37Jfr Ds 2021:16, s.  
 180–181. 
  
 38Se t.ex. 1949 års  
 ILO-konvention 
  (nr 98) om tillämpningen av principerna för organisations- rätten och den kollektiva förhandlingsrätten, 1981 års  
 ILO-konvention 
  (nr 154) om främjande av kollektiva förhandlingar, artikel 28 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 5 och 6 i Europarådets sociala stadga. 
  
 39ILO (2006). Digest of decisions and principles of the Freedom of Association Committee of the Governing Body of the ILO, p.  
 1019–1029, 
  5 ed. 
  
 40Jfr Ds 2021:16, s.  
 180–181. 
  
 148 
  
 SOU 2023:41 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 Utredningen har, utöver den fråga om föreningsfrihet som be- handlats ovan, analyserat huruvida Sverige lever upp till sitt ansvar att tillhandahålla en arbetslöshetsförsäkring om detta sker kollektiv- avtalsbaserat. Det torde i huvudsak vara  
 ILO-konvention 
  nr 16841 som kommer i fråga i detta sammanhang, då främst artikel 11 (om personkretsens storlek), artikel 14 (om ersättningens periodicitet) och artikel 15 (om ersättningens storlek). Enligt konventionen ska varje medlemsstat vidta lämpliga åtgärder för att samordna sitt system för skydd vid arbetslöshet och sin sysselsättningspolitik. Skyddet vid arbetslöshet och i synnerhet sättet för att lämna ersätt- ning vid arbetslöshet, bör vara utformat så att det bidrar till att främja full, produktiv och fritt vald sysselsättning och inte ta bort incitamenten för att arbeta och erbjuda arbete. 
  
 Av artikel 11 framgår att den skyddade personkretsen ska omfatta minst 85 procent av alla arbetstagare, vilket alla utredningens alter- nativ förväntas göra. Periodicitetskravet i artikel 14 innebär att ersättningen ska betalas ut genom periodiska ersättningar så att de ger den arbetslöse en partiell och övergående ersättning. Detta krav torde också vara uppfyllt. Angående förmånens storlek framgår av artikel 15 att ersättningen ska fastställas till minst 50 procent av den tidigare inkomsten, då arbetslösheten motsvarar heltid och förmå- nen grundas på avgifter eller tidigare inkomst. När det gäller utred- ningens olika alternativ medför dessa inledningsvis ersättning med minst 50 procent av tidigare inkomst vilket uppfyller konventionens krav. Nedtrappningen av ersättningen kan sedan motiveras på mot- svarande sätt som görs i SOU 2020:37 (s. 727) med hänsyn till god tillgång till ett försäkringsskydd över den lägsta nivån och att alla har möjlighet att bli medlemmar i en arbetslöshetskassa. 
  
 Det tillkommer sammanfattningsvis inga nya frågor kopplade till  
 ILO-konventionen 
  med utredningens presenterade alternativ. Fler- talet personer som inte är medlemmar i en arbetslöshetskassa har lägre ersättning i dag än de skulle få med utredningens olika alter- nativ, som i och för sig trappas ned snabbare. Redan i dag finns per- soner som inte erhåller någon ersättning alls, eftersom de inte upp- fyller kvalifikationsvillkoren. Frågan blir avslutningsvis om det spelar någon roll ur konventionernas synvinkel om vissa personer erhåller medel endast från ett kollektivavtalat system och inte i någon del från staten. Sverige tillämpar dock redan i dag ett system som anses vara 
  
 41Konventionen i fråga antogs 1988 och ratificerades av Sverige 1990 (prop. 1989/90:64). 
  
 149 
  
 Vissa rättsliga överväganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 frivilligt och fristående från staten varför det är svårt att se någon avgörande komplikation som tillkommer med utredningens alter- nativ. Möjligen skulle den ligga i att alla kan ansluta sig till en arbets- löshetskassa men inte kan hamna under kollektivavtal med mindre än att de byter jobb. Denna fråga kan svårligen omhändertas av utredningen eftersom dess uppdrag är att utreda just en kollektiv- avtalad modell. Det ligger i sakens natur att personer med kollektiv- avtal får ett försteg genom en sådan modell. 
  
 8.5.3Europeiska balken om social trygghet tillgodoses 
  
 The European Code of Social Security med tillhörande protokoll är antagna av Europarådet 1964. På svenska benämns den som Europe- iska balken om social trygghet (”balken”). Balken innehåller minimi- regler om social trygghet.42 Arbetslöshetsförsäkringen regleras i artiklarna  
 19–24. 
  Av intresse i detta sammanhang är åtminstone arti- kel 21 (personkretsens storlek) och artikel 24 (ersättningsperiodens längd). Av protokollet till artikel 21 framgår att minst 55 procent av arbetskraften ska omfattas av en arbetslöshetsförsäkring, vilket alla utredningens alternativ som presenteras i kapitel 11 torde medföra. 
  
 När det gäller artikel 24 framgår av protokollet att ersättnings- perioden i genomsnitt inte ska understiga 21 veckor. Även detta krav får anses vara uppfyllt med god marginal. Redan i dagsläget avtrappas ersättningen efter 100 dagar vilket motsvarar 20 veckor. Liksom av- seende våra förpliktelser i förhållande till ILO är det framför allt om en kollektivavtalad försäkring skulle bedömas annorlunda än den nuvarande statliga dito som frågor kopplade till den s.k. balken skulle kunna aktualiseras med anledning av utredningens förslag. 
  
 42The revised European Code of Social Security. Sverige ratificerade balken avseende bl.a. arbetslöshetsförsäkring 1965, men har inte ratificerat uppdateringen från 1990. 
  
 150 
  
 9Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 I detta kapitel redogör utredningen för de ställningstaganden som sammantaget utgör den modell utredningen förordar om en kollek- tivavtalad arbetslöshetsförsäkring ska genomföras. Dessa ställnings- taganden eller modellen ligger i sin tur till grund för utformningen av de alternativ som presenteras i kapitel 11. 
  
 De ställningstaganden som görs i detta kapitel utgör förutsätt- ningar för samtliga i kapitel 11 presenterade alternativ men innebär däremot inte något ställningstagande för något av dessa alternativ framför de övriga. Samtliga i kapitel 11 presenterade alternativ be- döms förenliga med de ställningstaganden som görs i detta kapitel. Ställningstagandena i detta kapitel leder däremot inte med någon automatik till just de nivåer avseende varken ersättning eller krav- ställande som återfinns i alternativen. Dessa utgör räkneexempel som utredningen, dock i dialog med parterna, har utformat. 
  
 I praktiken utgör befintliga regelverk och organisationslösningar som utredningen behöver beakta en grundstruktur som enligt utred- ningens bedömning bör vara utgångspunkt i den fortsatta diskus- sionen kring en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Utredning- ens ställningstaganden utgör en helhet som tillsammans avgränsar den möjliga utformningen av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Ställningstagandena utgör inte pusselbitar som kan bytas ut hur som helst utan pekar på en viss utformning av en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring och utesluter andra utformningar, baserat på den bedömning av genomförbarhet som utredningen har gjort under arbetet med delbetänkandet. 
  
 Det kan här avslutningsvis tilläggas att utredningen i dessa delar har upplevt sina praktiska frihetsgrader som mera begränsade efter- som det i mångt och mycket handlat om att ”kryssa” mellan olika 
  
 151 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 hinder och önskemål som gör sig gällande. Därvid kan t.ex. fram- hållas parternas respektive utgångspunkter, befintlig nationell lag- stiftning på skatteområdet och inom arbetsrätten, de befintliga medlemsbaserade  
 a-kassornas 
  förutsättningar och  
 EU-rättens 
  krav. Även om det alltid är en subjektiv bedömning vad som är möjligt att ändra eller inte anser utredningen sig ha arbetat relativt förutsätt- ningslöst inom ramen för uppdraget. 
  
 9.1Det behövs en flexibel lösning som är hållbar över tid oavsett vilka organisationer som tecknar kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring 
  
 De förslagsställande parterna har till utredningen uttryckt sin ambi- tion att ett eventuellt kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring ska träffas på så hög nivå som möjligt för att erhålla så bred anslutning som möjligt, inte minst för att motverka ett ogynnsamt urval (s.k. moturval). Arbetsgivarorganisationerna inom offentlig sektor har tvärtom haft sådana önskemål att utredningen antar att de – om de över huvud taget vill ingå i en kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring – kan förväntas ställa krav på anpassade villkor baserat på den egna sektorns behov och förutsättningar, vilket rimligen leder till flera olika kollektivavtal med delvis varierande villkor. 
  
 Huvudorganisationerna har enligt reglerna i medbestämmande- lagen (1976:580, MBL) möjlighet att träffa sådana avtal som medför bundenhet för samtliga anslutna organisationer och deras individu- ella medlemmar. Detta står inte i motsättning till det faktum att de överenskommelser på arbetsmarknaden som har träffats på denna högsta nivå nästan undantagslöst konstrueras på ett sådant sätt att de endast binder sammanslutningen (huvudorganisationen) direkt och medlemsförbunden först efter antagande i särskild ordning. Att dessa avtal inte omedelbart binder samtliga medlemsförbund beror på att avtalen är utformade på sådant sätt.1 
  
 1Se i denna del förarbetena till MBL (prop. 1975/76:105 s. 342) där det framgår att reglerna avsågs vara tillämpliga även när flera organisationer är sammanslutna till en gemensam organi- sation av övergripande natur. I sådana fall skall de regler i lagen, som tar sikte på arbetsgivar- organisation eller arbetstagarorganisation gälla för den övergripande organisationen och de regler som är avfattade att äga tillämplighet på organisationsmedlemmar, gälla för såväl de an- slutna organisationerna som deras medlemmar. 
  
 152 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 Det finns således en skillnad mellan de regler i MBL som i och för sig ger huvudorganisationerna möjlighet att binda sina förbund och å andra sidan den praxis och de interna regler och förhållanden inom dessa organisationer, bl.a. stadgarna, som medför att detta van- ligen inte sker. 
  
 Det har i utredningen inte framkommit att det rättsliga mandat som framgår av MBL skulle komma att användas fullt ut för att säkra en bred anslutning till en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Utredningen behöver därför hitta ett flexibelt upplägg där vilka kollektivavtal som omfattar arbetslöshetsersättning kan variera över tid och olika parter kan välja att gå in och ur sådana avtal efter hand utan att modellens hållbarhet äventyras. 
  
 9.1.1Ingen del av arbetsmarknaden bör tvingas in i modellen 
  
 I utredningens möten med referensgruppen har särskilt från före- trädare för offentliga arbetsgivare uppmärksammats behovet av att inte i praktiken tvinga in någon del av arbetsmarknaden i modellen. Offentlig sektor har från arbetsgivarhåll varit skeptiska till huruvida dessa kan och vill ingå i en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Arbetsgivarparterna i offentlig sektor har konstaterat att parterna i privat sektor har förhandlat fram en lösning som indirekt upplevs påverka hela arbetsmarknaden. Situationen har liknats vid att man endast får möjlighet att sluta ”hängavtal” om den försäkringslösning som redan förhandlats fram för privatanställda. 
  
 Från kommunsektorns håll har framförts att en långsiktigt ända- målsenlig arbetslöshetsförsäkring förutsätter en bred legitimitet vilket inte blir resultatet om lagstiftning införs och utformas enligt begäran av en delmängd av arbetsmarknadens parter. Lagstiftning med krav på vad kollektivavtal ska innehålla är enligt Sveriges Kommuner och Regioner problematisk särskilt om kraven är detaljerade.2 
  
 De flesta statliga avtalsförsäkringar bygger vidare på principen  
 ”pay-as-you-go” 
  med hantering inom ramen för statsbudgeten (t.ex. förmånsbestämda pensioner) eller direkt genom arbetsgivaren (t.ex. sjukpenningtillägg).3 Argumentet att stärka kollektivavtalets roll fram- 
  
 2SKR:s skrivelse till utredningen den 19 maj 2023 (aktbilaga 92). 
  
 3Staten utgör vidare, som framhållits av Arbetsgivarverket, en och samma juridiska person och Arbetsgivarverket har mandat att teckna bindande avtal, inte bara rekommendationer av 
  
 153 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 står heller inte som relevant för den statliga sektorn eftersom alla statliga myndigheter redan är bundna av kollektivavtal.4 
  
 En viktig orsak till de offentliga arbetsgivarnas reservationer är att såväl risken för arbetslöshet som behoven av stöd och insatser till personer som blivit eller riskerar att bli arbetslösa anses se annor- lunda ut i offentlig sektor, med bl.a. stora möjligheter att byta jobb inom en och samma kommun, vilket sätter ett relativt större fokus på behovet av kompetensutvecklingsinsatser. Det finns också far- hågor om att den långsiktiga kompetensförsörjningen skulle kunna bli lidande om villkoren i denna del avviker från vad som gäller i den privata sektorn. Detta inte minst genom att rekrytering från den privata sektorn skulle försvåras. 
  
 Utredningen är sammanfattningsvis angelägen att parter som tecknar avtal om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring gör det av fri partsvilja och inte i praktiken blir ”intvingade” i en modell som inte passar deras förutsättningar. 
  
 Av vad parterna har framfört är det inte klarlagt om berörda par- ter i offentlig sektor kommer att välja att ingå i en kollektivavtalad modell eller inte. Detta accentuerar behovet av att hitta en flexibel modell som klarar olika omfattning på anslutningen. 
  
 9.1.2En kollektivavtalad försäkring får inte medföra ett moturval 
  
 Vilka parter som i slutändan tecknar kollektivavtal kan inte förut- sägas fullt ut samtidigt som de olika parterna måste ha möjlighet att välja om de ska teckna kollektivavtal eller inte. Det avser såväl den offentliga sektorns arbetsgivare som privata arbetsgivare. 
  
 Även om samtliga arbetsgivare inom Svenskt Näringsliv skulle teckna avtal finns sådana organisationer för privata arbetsgivare som inte utgör en del av Svenskt Näringsliv, bl.a. inom banksektorn och den ideella sektorn. Även därför behövs en modell som inte är bero- ende av vilka parter som sedermera väljer att ansluta sig till den- 
  
 olika slag för medlemmarna. Det kan därför inte undvikas att frågan om arbetslöshetsför- säkring kan tas upp som en fråga i avtalsrörelser om lön och andra anställningsvillkor för statligt anställda, vilket framhålls som en skillnad i förhållande till den privata sektorn. Frågor om kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring kan därigenom påverka själva löneförhandling- arna på ett annat sätt i statlig sektor än i privat sektor. 
  
 4Arbetsgivarverkets skrivelse till utredningen den 22 mars 2023 (aktbilaga 71). 
  
 154 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 samma, eller för den del som väljer att lämna den kollektivavtalade modellen i en framtid. 
  
 Det finns en ambition hos parterna att tillskapa likadana villkor avseende arbetslöshetsersättning i samtliga kollektivavtal. Det skulle naturligtvis avsevärt förenkla administrationen men utredningen konstaterar också att det i befintliga kollektivavtal inte finns några helt enhetliga villkor mellan t.ex. arbetare och tjänstemän när det gäller avtalsförsäkringar. 
  
 Enligt utredningen är det av central betydelse att utformningen av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring inte bör riskera att medföra ett moturval som hotar försäkringens hållbarhet. Med mot- urval menas en situation där branscher med hög risk för arbetslöshet tar in villkor om arbetslöshetsförsäkring i sina kollektivavtal medan branscher med lägre arbetslöshet avstår. 
  
 I praktiken medför det att avgifter och kompensationsmetoder till företag etc. som ansluter sig till en kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring sannolikt inte kan vara alltför schabloniserade utan i hög grad måste innefatta en ersättning för faktiska kostnader, t.ex. på liknande sätt som staten i dag genom statsbidraget ersätter a- kassorna för deras kostnader för faktiskt utbetalda ersättningar. 
  
 9.2Nuvarande arbetslöshetskassor bör administrera den kollektivavtalade försäkringen 
  
 Av utredningens direktiv framgår som en utgångspunkt att de nuvarande  
 a-kassorna 
  fortsatt ska administrera arbetslöshetsförsäk- ringen även om utredningen har möjlighet att pröva andra lösningar. Ett skäl till detta torde vara den s.k.  
 Gent-modellen. 
  
 Detta angreppssätt har inte varit okontroversiellt i utredningens referensgrupp. Sveriges Kommuner och Regioner har ansett ett det normala för en kollektivavtalad försäkring är att den administreras helt och hållet av parterna. Organisationen ser risker för rättsosäker- het dels genom att flera olika arbetslöshetskassor kommer att han- tera samma kollektiv av försäkrade och ett antal olika kollektivavtal 
  
 ien föränderlig kollektivavtalsmateria.5 Arbetsgivarverket har kon- staterat att arbetslöshetskassorna i dag har en stordriftsfördel genom likvärdiga (samma) villkor samtidigt som sammanslagningar m.m. 
  
 5SKR:s skrivelse till utredningen den 19 maj 2023 (aktbilaga 92). 
  
 155 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 har medfört att en och samma arbetslöshetskassa kan ha verksamhet inom skilda arbetsmarknadssektorer. Sammanfattningsvis har Arbets- givarverket många frågor kring arbetslöshetskassorna som administra- törer av en kollektivavtalad arbetslöshetskassa, däribland avseende att kollektivavtalsparterna inte kommer att kunna påverka egenavgifterna, som tvärtom kan bli olika trots samma kollektivavtal beroende på medlemskap i en arbetslöshetskassa.6 
  
 Enligt utredningen är detta dock inte tillkommande problem med en kollektivavtalad försäkring eftersom avgifter finns redan i dag. Vad gäller avgifter från medlemmar avser dessa naturligen endast det extra skydd som följer av medlemskap i en arbetslöshetskassa och avser således inte själva anslutningen till den kollektivavtalade för- säkringen, även om medlemmar skulle erhålla relativt större utbetal- ningar därifrån. 
  
 I ljuset av den allmänna ambition som speglar förslaget om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring har utredningen inte ansett det näraliggande att utan ett trängande och uppenbart behov föreslå åtgärder som försvagar kopplingen till kollektivavtalsmodellen. Sam- manfattningsvis ser utredningen möjligheter att hantera den kollek- tivavtalade modellen inom ramen för befintliga  
 a-kassor. 
  Det hindrar i och för sig inte att utredningen – som framgår redan av direktivet och som SKR har förordat7 – kan komma att överväga även andra modeller, vilket dock inte har ansetts varken nödvändigt eller önskvärt i delbetänkandet. 
  
 9.2.1De medlemsbaserade arbetslöshetskassorna bör betala ut kollektivavtalad ersättning till sina medlemmar 
  
 De medlemsbaserade  
 a-kassornas 
  rättsliga status belystes närmare som en följd av att lagstiftningen för ekonomiska föreningar gjordes om under sent  
 1980-tal.8 
  
 A-kassorna 
  har genom reglering och praxis kommit att jämställas med statliga myndigheter i flertalet avseenden. De omfattas t.ex. i delar av offentlighetsprincipen och deras beslut överklagas till 
  
 6Arbetsgivarverkets skrivelse till utredningen den 22 mars 2023 (aktbilaga 71). 
  
 7SKR:s skrivelse till utredningen den 19 maj 2023 (aktbilaga 92). 
  
 8Se Ds 1990:66, En översyn av de föreningsrättsliga bestämmelserna av lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkringen. Genom förslag i propositionen 1990/91:160 reglerades arbetslöshets- kassorna huvudsakligen i särskild lagstiftning som trädde i kraft den 1 januari 1992 och senare fördes i sak oförändrade över till den nu gällande lagen om arbetslöshetskassor (LAK). 
  
 156 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 allmän förvaltningsdomstol. Precis som myndighetsanställda står a- kassornas handläggare under straffansvar vid tjänstefel eller brott mot tystnadsplikten.  
 A-kassornas 
  verksamhet omfattas av JO:s och JK:s tillsyn i den utsträckning verksamheten avser myndighetsut- övning. Lagrådet har uttalat att  
 a-kassorna 
  ska betraktas som före- trädare för det allmänna vid prövningen av rätt till ersättning, samt att de med den uppdelning i enskilt respektive allmänt som görs i 8 kap. regeringsformen bör räknas till det allmänna.9 I RÅ 2003 ref. 45 menade domstolen att karaktären av socialförsäkring hade stärkts ytterligare genom 1997 års lag om arbetslöshetsförsäkring.  
 A-kassorna 
  har sammanfattningsvis efter hand fått en allt tydligare offentligrättslig prägel.10 
  
 A-kassorna 
  får i dag inte befatta sig med annan verksamhet än den som framgår av lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK). De stadgar för arbetslöshetskassor som utredningen studerat baserat på ett urval gjort av IAF innehåller en skrivning om att föremålet för verk- samheten är att betala ut eller utge ersättning till medlemmarna i enlighet med lagen om arbetslöshetsförsäkring. Således behövs såväl stadgeändringar som lagändringar om  
 a-kassorna 
  ska kunna betala ut ersättning till andra än sina egna medlemmar.11 
  
 Även om de medlemsbaserade  
 a-kassorna 
  har uttryckt en kon- struktiv vilja att anpassa sig för att kunna betala ut ersättning även till  
 icke-medlemmar 
  måste en sådan lösning enligt utredningen vara mindre lämplig, framför allt eftersom det undergräver hela tanken med att ha medlemsbaserade  
 a-kassor. 
  Till detta kommer att det inte vore självklart till vilken arbetslöshetskassa  
 icke-medlemmar 
  skulle söka sig och vilka effekter sådana sidouppdrag skulle få för servicen till de egna medlemmarna. 
  
 Ovanstående leder sammantaget till att de medlemsbaserade arbets- löshetskassorna bör hantera utbetalning även av kollektivavtalad er- sättning men endast till sina medlemmar. 
  
 9Prop. 2000/01:129, bilaga 5, s. 132. 
  
 10En relevant jämförelse kan utgöras av de numera avvecklade allmänna försäkringskassorna. 
  
 11För stadgeändring ställs i de studerade stadgarna kvar på kvalificerad majoritet (tre fjärde- delar) men däremot inte på behandling vid flera föreningsstämmor. 
  
 157 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 9.2.2Den kompletterande arbetslöshetskassan bör betala ut kollektivavtalad ersättning till övriga  
 (icke-medlemmar) 
  
 Sedan 1997 finns en kompletterande arbetslöshetskassa, Arbets- löshetskassan Alfa. 
  
 Eftersom kollektivavtalad ersättning även bör lämnas till perso- ner som inte är medlemmar i en arbetslöshetskassa faller det sig enligt utredningen naturligt att den kompletterande arbetslöshets- kassan betalar ut dessa ersättningar. Om den kompletterande arbets- löshetskassan inte får möjlighet att administrera den kollektivavta- lade ersättningen kan invändningar även uppkomma avseende den negativa föreningsfriheten för arbetstagare (se avsnitt 8.5.1).12 
  
 Utan att slutföra någon analys av den närmare statusen på den kompletterande arbetslöshetskassan får det i vart fall anses uteslutet att de åtgärder som vidtas av eller de system som administreras av den kompletterande arbetslöshetskassan skulle kunna undgå att tillskrivas medlemsstaten t.ex. vid en  
 EU-rättslig 
  prövning. Slutsatsen baseras på att kassan enligt sedvanliga nationella civilrättsliga regler inte hade uppfyllt kraven för att ha rättskapacitet, eftersom den endast har en enda medlem.13 
  
 Med en lösning där den kompletterande arbetslöshetskassan invol- veras i utbetalningar inom ramen för det kollektivavtalade systemet kan det därför med fog hävdas att det kollektivavtalade systemet måste jämställas med ett statligt system när det gäller möjligheterna att ta med sig sin ersättning för att söka arbete i ett annat  
 EU-land. 
  Det gäller enligt utredningens bedömning oavsett om den särskilda förordningen (883/2004/EU) om samordning av sociala trygghetssystem skulle vara tillämplig eller inte. 
  
 12Ett alternativ i detta sammanhang – som inte belyses här men delvis har tangerats i parternas tidigare rapporter – är att parterna själva svarar för utbetalning av kollektivavtalad ersättning till  
 icke-medlemmar 
  i de medlemsbaserade arbetslöshetskassorna, innefattande i så fall även anslutna till den kompletterande arbetslöshetskassan. 
  
 13Enligt förslag i SOU 2020:37 ska vidare den kompletterande arbetslöshetskassan fullgöra andra arbetslöshetskassors förpliktelser vid behov. 
  
 158 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 9.2.3Om nuvarande arbetslöshetskassor bör göra utbetalning medför det vissa krav på enhetlighet även om parterna helt själva sätter nivåerna 
  
 Parterna har i sina rapporter angivit att den försäkrade för att om- fattas måste vara arbetslös, arbetsför, oförhindrad att ta ett arbete och i övrigt ska stå till arbetsmarknadens förfogande vilket mot- svarar villkoren i nuvarande arbetslöshetsförsäkring. För att erhålla ersättning på en relativt högre nivå behöver den arbetslöse dessutom ha varit betalande medlem i en arbetslöshetskassa sedan ett år, också det i enlighet med vad parterna har föreslagit. Utredningen har inte sett någon anledning att ifrågasätta parternas utgångspunkter i någon av dessa delar utan betraktar dem som utgångspunkter för utredningsuppdraget. Det utgör även en förutsättning för att befint- liga arbetslöshetskassor ska kunna hantera utbetalningen av kollek- tivavtalad ersättning. 
  
 Under utredningsarbetet har från de förslagsställande parterna framförts att man fullt ut vill styra såväl teknisk konstruktion som nivåer avseende ersättning och krav i den kollektivavtalade arbetslös- hetsförsäkringen. Det är emellertid för utredningen inte klart vilka konkreta anpassningar parterna ser framför sig och några konkreta exempel har inte lämnats till utredningen. Det vore enligt utredningen inte rimligt att anta att  
 a-kassorna 
  skulle kunna administrera vilket system parterna än avtalar om. De förslagsställande parterna har också tagit tydlig utgångspunkt i nu gällande förutsättningar för att erhålla ersättning och om avsikten är att långsiktigt utveckla en helt annor- lunda modell skapar det andra utgångspunkter än de utredningen har haft att arbeta med. Frågan bör i så fall belysas bredare innefattande även den fortsatta rollen för nuvarande arbetslöshetskassor som är medlemsbaserade och inte följer kollektivavtalsområdena. 
  
 Baserat på erfarenheter från de kompletterande inkomstförsäk- ringarna bedömer utredningen att det är troligt att det främst är tak- nivåerna samt ersättningsperiodens längd som kommer att varieras i en kollektivavtalad försäkring. 
  
 En självklar utgångspunkt när det gäller det kollektivavtalade taket är att det måste vara högre än det statliga taket. I utformningen ligger även en grundprincip innebärande att kollektivavtalen styr taknivån medan medlemskap i en arbetslöshetskassa styr den procentuella andel som ersätts i förhållande till tidigare inkomst. Denna ordning 
  
 159 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 har förordats av de förslagsställande parterna framför en ordning där taknivån är gemensam och endast procentsatserna varierar. 
  
 9.2.4Arbetslöshetskassornas beslut om ersättning bör vara överklagbara i förvaltningsdomstol precis som i dag 
  
 Parterna har i sina tidigare rapporter aviserat önskemål att tillämpa skiljeklausul för tvister avseende den kollektivavtalade försäkringen, i linje med vad som redan gäller för vissa andra avtalsförsäkringar. Sims anses emellertid inte nödvändigtvis få utfyllande ver- kan i förhållande till oorganiserad arbetskraft.14 Till stöd för att en skiljeklausul inte blivit en del av anställningsavtalet har AD t.ex. beaktat att arbetstagaren hade anställts redan innan kollektivavtal träffades, att det saknades uttrycklig hänvisning till kollektivavtalet samt att det inte fanns något bruk på arbetsplatsen som innebar att skiljeförfarande tillämpades i tvister av det aktuella slaget.15 
  
 Även om det inte kan uteslutas att en skiljeklausul i något sam- manhang med framgång skulle kunna ifrågasättas får ändå kon- stateras att modellen utan några kända problem tillämpas avseende andra avtalsförsäkringar. Därvid har kostnaderna för den enskilde arbetstagaren nedbringats i förhållande till vad som gäller i skilje- förfaranden mera generellt. 
  
 När skiljeavtal ifrågasätts sker det vanligen med utgångspunkt från ett slags oskälighetsresonemang med hänsyn till de höga kost- nader som inom den allmänna avtalsrätten vanligen följer med så- dana förfaranden. Sims anses därför ibland oskäliga i för- hållande till svagare avtalsparter. 
  
 Något absolut hinder mot att föreskriva skiljeförfarande avse- ende rättigheter i kollektivavtal som även tillkommer andra än med- lemmarna i den kollektivavtalsslutande organisationen torde således inte finnas och risken för att ett sådant stadgande skulle komma att anses oskäligt att tillämpa behöver inte överdrivas. 
  
 Utredningens slutsats är emellertid att det vore olyckligt att till- skapa flera parallella system inte minst utifrån den enskildes per- spektiv. För den enskilde vore det besvärande att överklagande av arbetslöshetsersättning ska ske i olika form beroende på om kollek- 
  
 14Källström ParrishMalmberg J, Anställningsförhållandet – inledning till den individuella arbets- rätten, 6 uppl, Uppsala, Reeves, 2022, s. 207. 
  
 15AD 2002 nr. 137. 
  
 160 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 tivavtal finns eller inte. Frågan om den egna anställningen omfattas av kollektivavtal eller inte är över huvud taget inte en fråga som alla arbetstagare kan besvara på rak arm. 
  
 Utredningen konstaterar att det borde vara möjligt att låta en förvaltningsdomstol pröva frågor om kollektivavtalad arbetslöshets- ersättning medan däremot den motsatta lösningen – att låta en skilje- nämnd pröva statlig arbetslöshetsersättning – förefaller omöjlig. 
  
 Därför anser utredningen att samtliga överklaganden avseende rätt till ersättning från en arbetslöshetskassa bör prövas av förvaltnings- domstol, även när det gäller kollektivavtalade förmåner. Även om en sådan lösning i och för sig framstår som avvikande är redan utgångs- läget med prövning av arbetslöshetskassornas beslut i förvaltnings- domstol särpräglad och det saknas inte helt förebilder i annan lag- stiftning. T.ex. utgör underhållsstöd och lönegaranti offentligrättsliga uttryck för i grunden civilrättsliga underliggande förpliktelser. 
  
 9.2.5Förhållandet mellan kollektivavtalsstiftelse och arbetslöshetskassor behöver utredas vidare 
  
 Enligt utredningen bör  
 a-kassorna 
  betala ut den kollektivavtalade ersättningen och få ersättning för dessa utbetalningar från kollek- tivavtalsstiftelsen (se avsnitt 7.3.6) på ungefär samma sätt som staten betalar pengar till  
 a-kassorna 
  i dag. Den rättsliga statusen eller beräkningen av parternas betalningar till  
 a-kassorna 
  har inte närmare övervägts. 
  
 Vad gäller ersättningens storlek ligger i sakens natur att detta till- skott kommer att vara större ju fler arbetslösa medlemmar i en arbets- löshetskassa som har arbetat på en arbetsplats med kollektivavtal. 
  
 Inget hindrar att kollektivavtalsstiftelsens utbetalningar till  
 a-kas- 
  sorna kan få prövas med skiljeförfarande. I detta sammanhang förut- sätts emellertid att praxis avseende tolkningen kommer att följa utvecklingen av förvaltningsdomstolarnas praxis för utbetalning till de enskilda, så att inte arbetslöshetskassorna tvingas betala ut pengar till enskilda som de sedan inte blir ersatta för av kollektivavtalsstiftelsen. 
  
 Det befintliga statsbidraget från staten till arbetslöshetskassorna kommer naturligtvis fortsatta betalas ut för att täcka kostnaderna för den statliga delen av försäkringen. Det har fortsatt offentligrättslig karaktär. Även beräkningen av detta bidrag kommer behöva utredas och utformas närmare inom ramen för slutbetänkandet. 
  
 161 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 9.3Finansieringen bör delas mellan stat och parter 
  
 Finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen bör delas mellan stat och parter genom att parterna svarar för den del av kostnaderna som följer av kollektivavtal och staten för övriga delar, exklusive arbets- tagarnas egenavgifter vilka till sin form tänks se ut som i dag. Frågan om den exakta gränsdragningen för finansieringsansvaret har arbe- tats in i de olika alternativ som presenteras i kapitel 11 och behandlas således inte här. 
  
 Däremot behandlas här – så långt möjligt i denna fas av utred- ningen – frågor som är kopplade till de rättsliga och praktiska möj- ligheterna att växla medel mellan stat och parter i situationen att parterna tar över kostnader som i utgångsläget bars av staten. 
  
 9.3.1Risk för utspädningseffekt vid en generell sänkning av arbetsgivaravgiften 
  
 Inledningsvis ska erinras om att det är svårt att hålla isär frågor om potentiella kostnadsreduceringar inom arbetslöshetsförsäkringen – som endast kan belysas genom att göra konkreta beräkningar – från frågan om möjligheterna att lämna kompensation via arbetsgivar- avgifter – som utredningen i detta avsnitt hanterar. Diskussionerna här handlar således inte om hur omfattande det eventuella kompen- sationsbehovet är utan endast om vilka former en sådan kompen- sation skulle eller inte skulle kunna ta. 
  
 En generell sänkning av arbetsgivaravgiften medför inte full kom- pensation till de arbetsgivare som tecknar kollektivavtal om arbets- löshetsförsäkring eftersom den kommer alla arbetsgivare till del. Detta betecknar utredningen som en utspädningseffekt. En sådan utspädningseffekt går tvärtemot parternas ambition att främja kol- lektivavtalsmodellen eftersom man då kan åka ”snålskjuts” på kol- lektivavtalen utan att teckna sådana.16 
  
 I en situation där närmast fullständig anslutning till en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring kunde förväntas hade utspädnings- effekten i sammanhanget blivit obetydlig. Baserat på utredningens bedömningar föreligger emellertid inte en sådan situation utan det är 
  
 16Jfr även tidigare utredning av snarlik fråga, Ds 2021:16, s. 152. 
  
 162 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 tvärtom sannolikt att inte obetydliga delar av arbetsmarknaden kan förväntas stå utanför en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Ett avgörande problem med önskemålet om en generell sänkning av arbetsgivaravgifterna som kompensation är även att dessa, även om själva avgiften framgår av lag, i praktiken fastställs år för år i budgetpropositionen och att det inte finns någon verksam modell att binda upp framtida skattebeslut på det sätt som skulle förutsättas. Därtill framstår det inte som särskilt verksamt ur företagens kost- nadsperspektiv att fokusera diskussionen uteslutande kring en av flera avgiftsposter bland arbetsgivaravgifterna, eftersom en höjning i så fall samtidigt skulle kunna ske av andra arbetsgivaravgifter för att täcka statens finansieringsbehov på detta eller andra områden. Att arbetsgivaravgifterna som helhet skulle bli en årlig förhand- lingsfråga mellan staten och arbetsmarknadens parter framstår slut- ligen inte som kompatibelt med den budgetprocess som tillämpas och som varit viktig för att åstadkomma långsiktigt stabila spelregler (se vidare avsnitt 8.5). 
  
 9.3.2Risk för moturval vid differentierad arbetsgivaravgift 
  
 Både i principöverenskommelsen och i sitt förhandlingsunderlag avseende det s.k. omställningsstödet förespråkade de avtalsslutande parterna en riktad sänkning av arbetsgivaravgiften för arbetsgivare som är bundna av kollektivavtal. Sänkningen skulle uppgå till en viss andel av lönesumman och måste förstås som en differentierad arbetsgivaravgift. 
  
 Differentiering av socialavgifter har genom åren bl.a. skett base- rat på den anställdes ålder, arbetets geografiska belägenhet samt avseende vissa nyanställda (först anställda i riktigt små företag).17 
  
 Utredningen har efter överväganden bedömt att det inte framstår som ändamålsenligt med en differentierad arbetsgivaravgift, d.v.s. olika nivå beroende på huruvida ett företag har eller inte har kollektivavtal som omfattar arbetslöshetsförsäkring. Den tidigare utredningen avse- ende omställningsstödet har utförligt redogjort för ett flertal skäl i detta avseende.18 
  
 17Riksrevisionens rapport, Enhetlig beskattning?, RiR 2010:11, s.  
 37–40. 
  
 18Den utredningen bedömde bl.a. att en selektiv nedsättning av arbetsgivaravgifterna inte vore förenlig med principerna bakom skattesystemet. En lösning där beskattningen styrs av före- 
  
 163 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 Ett avgörande problem som gör sig särskilt gällande inom en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring är också risken för s.k. mot- urval om kompensation för en kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring lämnas med schablonbelopp i stället för baserat på vilka kostnader som faktiskt uppstår i systemen. Det försvårar i hög grad att arbeta med generella ersättningar för att kompensera arbetsgivare som åtar sig att teckna kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 De förslagsställande parterna har haft som utgångspunkt att en bred anslutning till en kollektivavtalad modell är närmast självklar vil- ket inte minst baserat på vad som framkommit i utredningens refe- rensgrupp måste ifrågasättas. Det skulle framstå som mindre ända- målsenligt om utredningen inte tog hänsyn till vad som framkommit i utredningsarbetet med hänvisning endast till att detta avviker från vad de förslagsställande parterna ex ante förutsåg. 
  
 Mot differentierade arbetsgivaravgifter talar även att processen för att erhålla acceptans för en sådan lösning i förhållande till stats- stödsreglerna inte kan förväntas bli okomplicerad eller snabb19 och att utfallet av en sådan process är svårt att prognosticera. Genom- förandet av en kollektivavtalad modell skulle därigenom bli helt beroende av besked från EU även när det gäller genomförandetid- punkt. Utredningen avseende omställningsstöd bedömde att en differentierad arbetsgivaravgift med stor sannolikhet skulle utgöra statligt stöd enligt EU:s regler. Där gjordes bedömningen att en generell sänkning av arbetsgivaravgifterna inte är selektiv i stats- stödsreglernas mening medan däremot en sänkning av arbetsgivar- avgifterna för vissa arbetsgivare normalt sett är det.20 
  
 9.3.3Eventuell statlig finansiering bör så långt möjligt betalas direkt till arbetslöshetskassorna 
  
 Av resonemangen i avsnitt 9.3.2 följer att såväl en generell som en riktad sänkning av arbetsgivaravgifterna bedöms som mindre lämp- liga former för kompensation till arbetsgivarna. 
  
 komsten av kollektivavtal eller annat civilrättsligt avtal med en omställningsorganisation skulle enligt den utredningen över huvud taget vara främmande för hur skattesystemet är uppbyggt. Dessutom vore det praktiskt komplicerat, då arbetsgivaravgifterna hanteras i ett automatiskt förfarande som inte innehåller uppgifter om kollektivavtal (Ds 2021:16 s. 153). 
  
 19Se t.ex. Kommissionens beslut (2001/690/EG) av den 21 december 2000 om stödordningen för nedsättning av socialavgifter som anmälts av Sverige. 
  
 20Ds 2021:16, s. 35. 
  
 164 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 Från utredningens perspektiv finns andra och bättre sätt att hantera frågan om eventuell kompensation till arbetsgivare som finansierar en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Det handlar då framför allt om att statens eventuella bidrag till en kollektivav- talad arbetslöshetsförsäkring lämpligen går direkt till de  
 a-kassor 
  som ska betala ut ersättningarna vilket tydliggör att ersättningarna inte går till själva företagen. Därutöver finns behov av att förmedla medlemmarnas egenavgifter som i dag delvis tillfaller staten genom den s.k. finansieringsavgiften till parterna i den utsträckning dessa avgifter avser den kollektivavtalade delen. 
  
 För sådana ändamål kommer det vid tidpunkten för ett eventuellt genomförande av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring att finnas upparbetade system hos Kammarkollegiet i och med myndig- hetens ansvar för omställningsstödet. Utredningen ser sammanfatt- ningsvis en möjlighet att kombinera den utbetalningsmodell till före- tag med kollektivavtal som används för omställningsstödet med ändrade beräkningsprinciper för det redan befintliga statsbidraget till  
 a-kassorna. 
  Detta skulle kunna riktas på ett sådant sätt att någon utspädningseffekt inte uppkommer, vilket gör modellen överlägsen en generell sänkning av arbetsgivaravgiften. Kammarkollegiet skulle inom ramen för en sådan modell även kunna ta om hand andra ekonomiska korrigeringar som vore påkallade, även om det i delbetänkandet inte går att närmare fastställa vilka dessa skulle vara eller om sådana över huvud taget behövs. 
  
 Enligt utredningen bör man dock så långt möjligt använda det befintliga statsbidraget till  
 a-kassorna 
  för att kanalisera statens medel till arbetslöshetsförsäkringen, för att inte en relativt mera kompli- cerad fördelningsmodell hos Kammarkollegiet ska bli onödigtvis belastad. Det är även utifrån ett statsstödsperspektiv angeläget att tydliggöra att statens eventuella tillskott huvudsakligen förmedlas direkt till de arbetslösa. 
  
 I utredningens referensgrupp har från arbetsgivarhåll funnits vissa farhågor för om en modell likt den för omställningsstödet kan vara ändamålsenlig i sammanhanget. Det skulle kunna få effekten att arbetsgivarna tvingas ligga ute med stora summor pengar, med hänsyn till att  
 a-kassornas 
  volymer är så mycket större än inom systemet för omställning. Dessa farhågor avser utredningen adressera närmare i slutbetänkandet. Motsvarande gäller frågan om beskatt- ning av ett sådant tillskott till arbetsgivare mot bakgrund av att 
  
 165 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 utredningen preliminärt har bedömt att sådana skulle kunna komma att bedömas som skattepliktiga s.k. näringsbidrag för mottagaren, med hänvisning till 29 kap. 2 och 4 §§ inkomstskattelagen (se av- snitt 8.2.4). 
  
 9.3.4Indexering är en avgörande fråga för parterna 
  
 men är inte avgörande för valet mellan utredningens olika alternativ 
  
 Vad beträffar frågan om indexering har utredningen inledningsvis gjort bedömningen att densamma trots frågans stora betydelse och sprängkraft inte påverkar själva tekniken eller beräkningarna kring olika utformning av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Orsaken är enkelt uttryckt att varje utformning blir långsiktigt dyrare med en indexering men att det inte torde avgörande förändra de olika alternativens relativa kostnader eller hållbarhet. 
  
 De förslagsställande parterna har emellertid i referensgruppen framfört till utredningen hur central de anser att frågan om index- ering är och förordat att utredningen behandlar densamma redan i delbetänkandet. Utredningen tar därför upp frågan i den utsträck- ning det får anses möjligt på detta stadium. 
  
 En direkt indexerad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Inledningsvis ska sägas att parterna utan några särskilda ställnings- taganden från utredningen har möjlighet att indexera ersättningarna i en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Detta följer direkt av att de fastställer taknivåerna, som alltså skulle kunna knytas till ett index. Som utredningen har tolkat de förslagsställande parterna anses en indexering av den kollektivavtalade ersättningen närmast utgöra en omistlig del i en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring och man kan snarast ha som utgångspunkt att en kollektivavtalad försäkring för att genomföras måste vara indexerad. 
  
 Frågan reduceras därigenom till frågan om huruvida också den statliga arbetslöshetsförsäkringen bör vara indexerad. Om den stat- liga ersättningen inte är indexerad växer efter hand en spännvidd mellan de personer som omfattas av kollektivavtalad försäkring och övriga. Denna spännvidd finns redan i utgångsläget i form av en 
  
 166 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 högre ersättningsnivå med kollektivavtal men utan en indexering av den statliga ersättningen kan spännvidden förväntas öka med tiden. 
  
 Som Sveriges Kommuner och Regioner har konstaterat kan det naturligtvis medföra en urholkning av ersättningen i sektorer utan kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring jämfört med anställda som omfattas av ett kollektivavtal.21 Sett från det kollektivavtalades syste- mets och de förslagsställande parternas synvinkel skulle detta när- mast medföra ett tilltagande tryck på berörda företag utan kollek- tivavtal att söka sig till den kollektivavtalade modellen. Det är svårt att i en sådan situation se ett behov för den kollektivavtalade för- säkringen att även den statliga bör indexeras, även om naturligtvis en snabb tillströmning av nya kollektivavtal i branscher med en relativt större arbetslöshetsrisk skulle kunna utgöra en utmaning för det kollektivavtalade systemet. 
  
 En indirekt metod för indexering 
  
 I det principförslag som de förslagsställande parterna tidigare enat sig kring uppkom ett slags de facto indexering av arbetslöshetsför- säkringen genom att kompensationen till arbetsgivare tänktes utgöra en procentandel av lönesumman. Detta eftersom arbetsgivaravgift- erna är uttryckta i procent av lönesumman. Som företrädare för de förslagsställande parterna har uttryckt det byggde deras förslag på att när lönesumman växer blir det också mer pengar till arbetslös- hetsförsäkringen, vilket skapar utrymme för en indexerad arbetslös- hetsförsäkring. Detta genom att arbetsgivarnas avgifter till försäk- ringen ökar samtidigt som värdet av för samma arbetsgivare bort- fallande arbetsgivaravgifter ökar. 
  
 Som utredningen har angivit ovan bedömer utredningen inte att en sådan indirekt koppling via arbetsgivaravgifterna är möjlig. En av flera skäl till det är risken för moturval vid en ersättningsmodell som kopplas till en procent av lönesumman. Avgörande för svårigheterna i denna del är att en bred anslutning till en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring inte kan garanteras (se vidare avsnitt 9.1). 
  
 Den ersättningsmodell hos Kammarkollegiet som tillämpas för omställningsstödet innefattar också en koppling till lönesumman. Kammarkollegiet utbetalar en kostnadsbaserad ersättning med ut- 
  
 21SKR:s skrivelse till utredningen den 19 maj 2023 (aktbilaga 92). 
  
 167 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 gångspunkt från de avgifter som erläggs till trygghetsorganisatio- nerna med en takregel som är kopplad till lönesumman. En fråga blir därför om det skulle vara möjligt att replikera de grundprinciper som de förslagsställande parterna har eftersträvat med Kammarkollegiets nuvarande modell för inbetalningar till i detta sammanhang aktuella kollektivavtalsstiftelser? 
  
 Tekniskt sett vore detta naturligtvis en möjlig modell men den hanterar inte riskerna för moturval, om inte kollektivavtalsstiftel- serna genomför en kraftig differentiering av sina avgifter, som i och för sig fortsatt skulle kunna vara baserade på en procent av löne- summan. Om en bred anslutning till den kollektivavtalade försäk- ringen kan garanteras och/eller beredvillighet för differentierade avgifter i en kollektivavtalsstiftelse framkommer kan frågan lämp- ligen hanteras i slutbetänkandet. 
  
 Det ska dock redan här konstateras att det finns avgörande skillnader mellan omställningsstödet och den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen. En avgörande skillnad ligger i utgångs- läget, som är ett helt annat avseende den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen. Med omställningsstödet handlade det om en lösning – trygghetsavtal – som redan erbjöds arbetstagare med kollektivavtal men nu skulle tillkomma alla arbetstagare. Vad gäller den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen handlar det i stället om en utbyggnad från en enhetlig nivå riktad endast till arbetstagare som omfattas av kollektivavtal. Att motsvarande villkor inte ska tillkomma arbetstagare utan kollektivavtal är själva den bärande inne- börden av förslaget om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring.22 
  
 9.3.5Arbetstagarnas avgifter till arbetslöshetsförsäkringen bör fungera i huvudsak som i dag 
  
 Arbetstagarnas avgifter tänks fungera som i dag vilket innebär att de består endast i avgifter till respektive arbetslöshetskassa. Det kom- mer i huvudsak att handla om medlemsavgifter bortsett från att den kompletterande arbetslöshetskassan har en avvikande avgiftsstruk- tur. 
  
 22Själva kompensationsbehovet blir ändå snarlikt eftersom detta avser just de arbetsgivare som gör insatser i enlighet med kollektivavtal. Här bör anmärkas att den  
 EU-rättsliga 
  bedömningen etc. inte nödvändigtvis blir densamma. 
  
 168 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 Fråga kan ställas om avgifterna i högre grad borde differentieras baserat på att personer med kollektivavtal erhåller högre ersättning. Sådan differentiering bedöms dock potentiellt kunna ifrågasättas. I sammanhanget bör erinras om att Sverige i ett mål om s.k. gransk- ningsavgifter ansågs ha brutit mot artikel 1 om skyddet för egendom i tilläggsprotokoll 1 till Europakonventionen för de mänskliga rättig- heterna (EKMR) genom att tillåta ett fackförbund att i kollektivavtal med arbetsgivarorganisation ta ut en avgift från oorganiserade arbets- tagare.23 
  
 Utredningen anser mot den bakgrunden att det fortsatt och huvudsakligen är det högre och mera förmånliga skyddet som följer av medlemskap i en arbetslöshetskassa som bör föranleda egen- avgifter. 
  
 Vad gäller nivån på arbetstagarnas avgifter kommer dessa precis som i dag att fastställas av respektive arbetslöshetskassa och därefter prövas och i tillämpliga fall även godkännas av Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. Precis som i dag förväntas variationer i avgift mellan  
 a-kassor 
  huvudsakligen bero på skillnader i administra- tionskostnader i olika kassor och i någon mån på skillnader mellan de försäkrade kollektiven. Hur en närmare utformning bör se ut får lämnas till slutbetänkandet. I delbetänkandets beräkningar (kapi- tel 12) har på en totalnivå beaktats avgifter på nuvarande nivå utan att det tagits närmare hänsyn till hur dessa skulle komma att fördelas mellan olika  
 a-kassor 
  och i förlängningen deras medlemmar. 
  
 Vid en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring tänks de even- tuella s.k. finansieringsavgifter som indirekt härrör från medlemmar i arbetslöshetskassor fördelas till arbetsgivarna via Kammarkollegiet i den utsträckning avgiften belöper på den kollektivavtalade försäk- ringen. Det kommer emellertid som i dag vara staten som fastställer grunderna för hur finansieringsavgiften beräknas. Den närmare ut- formningen får även här lämnas till slutbetänkandet.24 
  
 23Europadomstolens dom den 13 februari 2007 i målet Dixon and Others ./. Sweden. Målet prövades endast i förhållande till äganderätten och domstolen ansåg det med utgången inte nödvändigt att pröva avgifterna bl.a. i förhållande till den negativa föreningsfriheten. Följakt- ligen kan man knappast av målet dra slutsatsen att lägre eller mera transparenta avgifter med nödvändighet hade varit tillåtliga. 
  
 24Eftersom finansieringsavgiften närmast utgör en återhämtning av utbetalade bidrag till a- kassorna har utredningen heller inte uteslutit att finansieringsavgiften skulle kunna ersättas med en nettoberäkning. Medlemsavgifterna som sådana redovisas inte i dag på statsbudgeten och det handlar således inte om en sådan nettoredovisning som normalt inte ska förekomma enligt budgetlagens regler. 
  
 169 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 9.3.6En engångsöverföring till en buffertfond bedöms inte vara i linje med budgetlagen och dess intentioner 
  
 I de förslagsställande parternas tänkta utformning av en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring ska staten göra en engångsöver- föring till en buffertfond som disponeras av parterna. Utredningen har analyserat om en engångsöverföring till en buffertfond är fören- lig med lagen (2011:203) om statsbudgeten, den s.k. budgetlagen. 
  
 Enligt budgetlagen ska statens lånebehov avgöra vad som skall ingå i statsbudgeten och syftet med detta krav är att säkerställa att statsbudgeten blir fullständig.25 
  
 Som parterna angivit anser de att en engångsöverföring av medel kan motiveras mot bakgrund av att de anser att arbetslöshetsför- säkringen över en längre tid har varit överfinansierad (se vidare kapitel 7.3.3). Som framgår av utredningens tidigare redovisning, särskilt figur 5.1, beror dock slutsatsen om en överfinansiering på att ett relativt kort tidsperspektiv anlägges. 
  
 Utredningen anser även att en sådan engångsöverföring av medel (en s.k. statligt finansierad buffertfond) knappast vore förenlig med budgetlagen och dess intentioner. Om en sådan engångsöverföring likväl blir aktuell förutsätter det särskild behandling i riksdagen och borde i så fall möjligen föranleda ändringar i budgetlagen, vilket utredningen anser ligger utanför dess uppdrag. 
  
 Ytterligare ett argument mot en sådan engångsöverföring är att parterna när som helst kan ändra sådana löften om arbetslöshets- ersättning som de har utställt i ett kollektivavtal medan däremot en statlig engångsöverföring framstår som oåterkallelig. 
  
 9.3.7Budgetlagen hindrar inte att en kollektivavtalad försäkring placeras utanför statsbudgeten 
  
 Även om utredningen presenterar alternativ där staten i någon form bidrar till finansieringen av en kollektivavtalad försäkring, tänks ett eventuellt sådant inslag utformas så att det inte får andra kon- sekvenser för budgetarbetet än nuvarande modell. Att kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen varierar kraftigt med arbetslöshetens nivå är inte något som tillkommer med utredningens olika alternativ. 
  
 25Prop. 1995/96:220, s.  
 91–94. 
  
 170 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 Utredningen har heller inte tänkt att dessa kontracykliska inslag bör öka jämfört med i dag. 
  
 Utredningen ser inte framför sig att staten skulle åta sig att svara för parternas förpliktelser i ett kollektivavtalat system26, lika lite av- seende en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som avseende andra avtalsförsäkringar. Det är över huvud taget svårt att tänka sig att någon 
  
 –staten, parterna eller någon annan – i formell mening skulle kunna formellt svara för det kollektivavtalade systemets förpliktelser på ett sätt som blir rättsligt orubbligt. Det är nämligen så att kollektivavtal disponeras av parterna som anses kunna ändra dessa även retroaktivt. 
  
 Om det kollektivavtalade systemet blir tillräckligt stort uppkom- mer naturligtvis en förväntan på staten att gripa in vid fallissemang. Detta är inte artskilt från vad som gäller på alla andra områden. Det är omöjligt att komma runt en sådan förväntan om en kollektivavtalad modell genomförs och utredningen hanterar frågan framför allt genom att presentera olika alternativ där fördelningen av det ekono- miska ansvaret mellan parterna och staten ser olika ut. Budgetlagens regler tillämpas naturligtvis även i en sådan hypotetisk situation. 
  
 Kort sagt innefattar parternas idé om en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring per definition att själva försäkringen inte ska ligga inom ramen för statsbudgeten. De åtaganden de kollektiv- avtalsslutande parterna förväntas göra inom ramen för en kollektiv- avtalad försäkring är till sin natur inte sådana att de påverkar statens lånebehov, vilket enligt reglerna i såväl nu gällande som tidigare gällande budgetlag är avgörande för om redovisning ska ske på stats- budgeten. Bakgrunden till och syftet med att låta statens lånebehov avgöra vad som skall ingå i statsbudgeten är att säkerställa att den blir fullständig i detta avseende.27 
  
 Att den kollektivavtalade delen av arbetslöshetsförsäkringen ham- nar utanför statsbudgeten står således enligt utredningen inte i motsats- ställning till budgetlagens regler även om de intentioner som ligger bakom budgetlagen naturligtvis kan anses tala för att modeller av sådant slag borde undvikas. I den mån offentliga medel tillskjuts kan nämligen – åtminstone i praktiken – möjligheterna begränsas att år för år pröva olika utgifter mot varandra inom ramen för den årliga budget- processen. 
  
 266 kap.  
 3–4 
  §§ budgetlagen (2011:2013). 
  
 27Prop. 1995/96:220, s.  
 91–94. 
  
 171 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 9.4Utredningen tar sin utgångspunkt i SOU 2020:37 och dess förslag men på nuvarande högre taknivå 
  
 Förslagen i SOU 2020:37 bereds fortsatt i Regeringskansliet samtidigt som det framgår av Förutsättningsutredningens direktiv att utred- ningen ska förhålla sig till den pågående reformeringen av arbetslös- hetsförsäkringen (se avsnitt 3.4). Utan närmare information om beredningen är det inte möjligt för utredningen att förhålla sig till något annat än utredningens framlagda förslag. 
  
 Nedan följer en redogörelse för några centrala förslag i den tidi- gare utredningen om ett nytt regelverk för arbetslöshetsförsäk- ringen (SOU 2020:37) som Förutsättningsutredningen har bedömt det lämpligt att ta sin utgångspunkt i. Dessa förslag utgör även ut- gångspunkt för merparten av utredningens beräkningar. 
  
 Eftersom en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ofrånkom- ligen komplicerar hanteringen i olika avseenden och med hänsyn till behovet av transparens i förhållande till enskilda ser utredningen det som angeläget att den tidigare utredningens förslag om en inkomst- baserad beräkning (d.v.s. övergång från ett arbetsvillkor till ett in- komstvillkor) först genomförs, om en kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring ska kunna genomföras. 
  
 Det är endast i vissa delar som utredningen har sett ett behov av att även analysera mindre avsteg från de förslag som lämnades i SOU 2020:37 (se nedan avsnitt 9.5) och resultatet av dessa analyser redovisas då separat från utredningens övriga beräkningar (se nedan avsnitt 12.6). 
  
 9.4.1Arbetsvillkoret blir ett inkomstvillkor 
  
 Utredningen bedömer att en allmän förenkling av handläggningen av arbetslöshetsförsäkringen är helt nödvändig om en kollektivavta- lad arbetslöshetsförsäkring – vilken i sig oundvikligen komplicerar hanteringen – ska kunna genomföras. Förutsättningsutredningen bejakar därför införandet av ett inkomstvillkor enligt vad som före- slås i SOU 2020:37. Den utredningen har anfört att en övergång från dagens arbetsvillkor till ett inkomstvillkor skulle 
  
 •underlätta administrationen av arbetslöshetsförsäkringen, 
  
 172 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 •bidra till en förenkling av regelverket, samt 
  
 •bidra till att transparensen för de enskilda ersättningstagarna skulle öka. 
  
 Inkomstvillkoret skulle ersätta det nuvarande arbetsvillkoret. Arbets- villkoret är komplicerat att tillämpa, svårt för individen att både förstå och visa uppfyllnaden av samt därtill administrativt betungande för arbetsgivarna. Med inkomstvillkoret skulle arbetslöshetskassorna an- vända sig av de uppgifter om inkomst som arbetsgivarna på månadsbasis lämnar till Skatteverket, i stället för att som i dag utgå från uppgifter som inhämtas från den ersättningssökande och dennes arbetsgivare. 
  
 Innebörden av inkomstvillkoret 
  
 Ersättningen baseras alltså på ett inkomstvillkor som ersätter det befintliga arbetsvillkoret. Beräkningen utgår från de inkomstupp- gifter28 som arbetsgivarna lämnar till Skatteverket. 
  
 Inkomstvillkoret bör som föreslaget i SOU 2020:37 innebära en miniminivå för de sammanlagda inkomsterna under ramtiden samt för ett visst antal enskilda månader. 
  
 I SOU 2020:37 föreslås att den lägsta inkomsten som krävs för att uppfylla ett inkomstvillkor ska vara 120 000 kronor/år och att inkomsten därutöver måste uppgå till minst 10 000 kronor/månad avseende ett visst antal kalendermånader. 
  
 9.4.2Den nu gällande statliga taknivån ligger fast 
  
 Den tidigare utredningens taknivå framstår som överspelad p.g.a. senare politiska beslut. I SOU 2020:37 föreslås att den högsta in- komsten som ger 80 procent av tidigare lön ska vara 25 000 kronor.29 Som tidigare nämnts utgick förslagen i denna utredning från att de skulle vara budgetneutrala. 
  
 Kort innan utredningens förslag presenterades i juni 2020 gjorde den dåvarande regeringen en tillfällig höjning av taket i arbetslös- hetsförsäkringen till 33 000 kronor (vilket motsvarar en årsinkomst 
  
 28Enligt förslaget i SOU 2020:37 (s. 277) får endast sådana inkomster som en utbetalare är skyldig att betala arbetsgivaravgifter för beaktas. 
  
 29a. bet., s. 260. 
  
 173 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 på 396 000 kronor) som sedan permanentats av den nuvarande regeringen sedan den 1 januari 2023. 
  
 Förutsättningsutredningen har tagit den nya nivån som utgångs- punkt för den statliga arbetslöshetsförsäkring som fortsatt ska till- komma personer som arbetat på en arbetsplats som saknar kollektiv- avtal om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Ramtiden om 12 månader har i huvudsak inte ifrågasatts. Inte heller har det ifrågasatts att ersättningen enligt förslaget i SOU 2020:37 i huvudsak baseras på den genomsnittliga inkomsten under hela ram- tiden, även om inkomstvillkoret har uppfyllts på en kortare tid. 
  
 9.4.3Lika villkor oavsett familjesituation 
  
 Enligt förslaget i SOU 2020:37 utgår ingen arbetslöshetsersättning efter 300 dagar. Det innebär en förändring jämfört med att vissa föräldrar i dag kan få ersättning i upp till 450 dagar. Redan när denna regel skulle införas kritiserades den i remissförfarandet av LO och Lane eftersom de bl.a. ansåg att den stred mot principen om arbets- löshetsförsäkringen som en omställningsförsäkring.30 I SOU 2020:37 anges även att regeln inte är ändamålsenlig eftersom en biologisk förälder som inte har vårdnaden om ett barn ändå kan åberopa barnet för att få en förlängning av ersättningsperioden medan en styvförälder som har den faktiska vårdnaden om barnet inte kan göra det.31 Förutsättningsutredningen bedömer mot den bakgrunden, i linje med den tidigare utredningen, att regeln inte bör finnas med i en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 9.4.4Ersättningsnivån trappas ned successivt 
  
 Enligt förslaget i SOU 2020:37 ska arbetslöshetsersättningen trappas ned med 10 procentenheter efter 100 ersättningsdagar och med ytter- ligare 5 procentenheter efter 200 ersättningsdagar. Även de förslags- ställande parterna har angivit att ersättningen ska trappas ned utan att precisera hur mycket. Eftersom inget annat framlagts har Förutsätt- ningsutredningen utgått från de avtrappningsnivåer som presenteras i SOU 2020:37. 
  
 30Prop. 2006/2007:89, s. 57. 
  
 31SOU 2020:37, s. 359 och s. 375. 
  
 174 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 9.4.5Grundersättningen blir inkomstbaserad men på en lägre nivå 
  
 De som inte är medlemmar i en arbetslöshetskassa eller inte uppfyl- ler medlemsvillkoret föreslås i SOU 2020:37 få en ersättning på 
  
 50procent av tidigare inkomst.32 Dessa regler ersätter den nuvarande grundersättningen per dag, som för närvarande är som högst 510 kro- nor. Även grundersättningen för de som inte uppfyller med- lemsvillkoret, blir alltså inkomstbaserad och beräknad i procent av den tidigare inkomsten. Således kommer den tidigare grundersätt- ningen, som inte berodde på individens inkomst utan endast på arbetstiden, ersättas av att individen inledningsvis erhåller 50 pro- cent av sina tidigare inkomster under ramtiden. Som tidigare har angivits trappas detta efter hand ned. Nivåerna överensstämmer med vad som föreslogs i SOU 2020:37 men det kan även konstateras att de förefaller rimligt anpassade både uppåt med hänsyn till den s.k. riksnormen33 och nedåt med hänsyn till internationella konventioner (se avsnitt 8.5.2). 
  
 9.5Eventuella avsteg från förslagen i SOU 2020:37 
  
 Utredningen har tagit som sin utgångspunkt vid alla sina beräk- ningar den utformning av arbetslöshetsförsäkringen som föreslogs i betänkandet SOU 2020:37 – dock med ett höjt tak i enlighet med vad staten nyligen har beslutat om för den befintliga arbetslöshets- försäkringen. I SOU 2020:37 föreslogs taket således sättas till 25 000 kronor/månad medan det i våra beräkningar i stället är satt till 33 000 kronor/månad (se avsnitt 9.4.2). 
  
 Inga andra villkor är annars förändrade i förhållande till den tidi- gare utredningen, således inte heller det s.k. inkomstvillkoret. 
  
 Vid Förutsättningsutredningens beräkningar kommer initialt att analyseras effekterna av att tillämpa ett relativt högre kollektivavtalat tak, om dessutom alla arbetstagare som omfattas av kollektivavtal skulle anslutas till det kollektivavtalade systemet (avsnitt 12.3). 
  
 32SOU 2020:37, s. 359 och s. 375. 
  
 33Riksnormen för försörjningsstöd 2023 för ensamstående uppgår till 3 490 kronor och för sammanboende 6 300 kronor. Till dessa belopp tillkommer tillägg för hushållskostnader med cirka 1 200 kronor per månad och beloppen är obeskattade. Med hemmavarande barn tillkom- mer ytterligare tillägg i riksnormen. 
  
 175 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 Med dessa beräkningar som utgångspunkt kommer sedan paral- lellt analyseras vilka effekterna skulle bli om offentlig sektor står utanför modellen (avsnitt 12.4), om enskilda branscher skulle avstå från att teckna kollektivavtal gällande arbetslöshetsförsäkring (av- snitt 12.5) och slutligen vilka effekterna skulle bli med vissa anpass- ningar i förhållande till det förslag som presenterades i SOU 2020:27 (avsnitt 12.6). 
  
 Att beräkningarna görs parallellt innebär att slutsatser om effekterna av flera komponenter – t.ex. att offentlig sektor och därtill en viss bransch inom privat sektor, står utanför modellen – får göras vid sidan av utredningens redovisning avseende delkomponenterna. Antalet kombinationer är för stort för att kunna belysa frågorna på något annat sätt. 
  
 Motsvarande gäller de eventuella anpassningar i förhållande till förslagen i SOU 2020:37 som utredningen analyserar. Dessa anpass- ningar utkristalliserades initialt i förenklingssyfte men har bedömts vara av intresse att få belysta även inom ramen för beräkningarna (se avsnitt 12.6). De är emellertid inte inarbetade i utredningens övriga beräkningar (avsnitt  
 12.1–12.5). 
  
 9.5.1Förslaget om olika maximalt antal ersättningsdagar 
  
 I SOU 2020:37 föreslås att det maximala antalet ersättningsdagar, 100, 200 eller 300, ska vara beroende av hur många kalendermånader den arbetslöse har haft inkomster över 10 000 kronor.34 En sådan modell kan anses ha begränsade förutsättningar att på ett riktigt sätt mäta förankringen på arbetsmarknaden. Dessutom förstärker för- slaget de komponenter i förslaget som har kritiserats; nämligen att lönenivån blir avgörande inte bara för ersättningens belopp utan även för hur länge dessa förmåner utfaller. Det kan uppfattas som en dubblerad konsekvens i vissa lägre inkomstlägen som är svår att förklara. 
  
 En månadsinkomst på 10 000 kronor kan uppenbart innebära väl- digt olika arbetsmarknadsförankring beroende på lönenivån. Därför vill Förutsättningsutredningen i delbetänkandet belysa även en modell där alla som kvalificerar sig för ersättning får 300 ersättningsdagar men fortsatt med en successiv avtrappning med avseende på den 
  
 34SOU 2020:37, s. 260. 
  
 176 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 procentuella ersättningsnivån. Avtrappningen föreslås följa den takt som framgår av SOU 2020:37 (se vidare avsnitt 9.4.4). 
  
 Vad som motsvarar en rimlig förankring på arbetsmarknaden är en avvägningsfråga (vilket också konstateras i SOU 2020:37). Enligt förslaget i SOU 2020:37 skulle fyra (icke sammanhängande) kalen- dermånader med en lägsta månadsinkomst räcka för att kvalificera för ersättning. Nu gällande krav på arbete som hänför sig till sex olika kalendermånader har dock gällt sedan lång tid. Kravet innebär heller inte att det måste vara sex sammanhängande månader. I kom- bination med ett större antal ersättningsdagar anser Förutsättnings- utredningen det motiverat att kraven för att kvalificera sig för ersättning i detta avseende inte sänks enbart för att övergång sker från ett arbetsvillkor till ett inkomstvillkor. Utredningen kombinerar därför beräkningar med fler ersättningsdagar med ett krav att inkomsten under sex (eller fler) kalendermånader, som inte behöver vara sammanhängande, måste uppgå till minst 10 000 kronor (och sammanlagt till 120 000 kronor under hela ramtiden). 
  
 9.5.2Förslaget om inkomstvillkorets undantagsregel 
  
 I SOU 2020:37 föreslås en särskild undantagsregel från inkomst- villkoret. Den innebär att den sökande som inte uppfyller kravet på en minsta totalinkomst enligt huvudregeln har rätt till arbetslöshets- ersättning om denne under fyra sammanhängande månader inom ramtiden uppfyllt kravet på en minsta månadsinkomst enligt huvud- regeln. Villkoret enligt undantagsregeln får tillämpas högst två gånger efter varandra, utan att ett inkomstvillkor enligt huvudregeln däremel- lan har uppfyllts (SOU 2020:37, s. 267). Undantagsregeln uppges om- fatta 3 procent av ersättningstagarna. 
  
 Kraven i undantagsregeln kan i princip uppfyllas med fyra måna- ders arbete på mindre än 30 procents arbetstid för en person med en för hela arbetsmarknaden genomsnittlig lönenivå. Utöver att inklu- dera personer med påtagligt begränsad arbetsmarknadsanknytning är det enligt Förutsättningsutredningen oklart vad undantagsregeln tillför som inte kan åstadkommas genom att vid behov justera nivåerna i huvudregeln, vilket vore mera transparent och lättbegrip- ligt för de ersättningssökande. Således analyseras även vilka effek- terna skulle bli utan den föreslagna undantagsregeln. 
  
 177 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 SOU 2023:41 
  
 9.5.3Förslaget om ett halvt medlemsvillkor 
  
 Det s.k. halva medlemsvillkoret innebär att ersättningen enligt förslagen i SOU 2020:37 ska bestämmas till 65 procent av den ersättningsgrundande inkomsten om den sökande har varit medlem i eller ansluten till en arbetslöshetskassa under minst sex men inte tolv månader inom ramtiden (SOU 2020:37, s. 335). Förutsättnings- utredningen har emellertid inte fått några indikationer på att med- lemsvillkoret skulle utgöra ett avgörande hinder för stora grupper att erhålla arbetslöshetsersättning. Det mesta tyder i stället på att det i huvudsak är arbetsvillkoret som upplevs vara begränsande. 
  
 Parterna har i sina rapporter arbetat med utgångspunkten att med- lemsvillkoret ska vara kvar på 12 månader. Ett system där allt fler går med i arbetslöshetskassan bara när deras arbetslöshetsrisk är påtaglig bör inte främjas. 
  
 Förutsättningsutredningen har heller inte uppfattat att det från referensgruppen eller i andra dialoger som utredningen fört med arbetsmarknadens parter har funnits något önskemål om ett halvt medlemsvillkor. Således presenterar utredningen även beräkningar där det halva medlemsvillkoret inte tillämpas. Det medför i så fall i praktiken att kravet på 12 månaders medlemskap i en arbetslöshets- kassa för att kunna erhålla högsta möjliga ersättning kvarstår på samma sätt som i dag. 
  
 9.6Sammanfattning av utredningens modell för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Utifrån vad som framkommit kan utredningens förslag till modell för den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen – om en sådan försäkring ska genomföras – sammanfattas enligt följande: 
  
 •Den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen bör omfatta samt- liga anställda vars arbetsgivare är bundna av kollektivavtal (även hängavtal) om arbetslöshetsförsäkring och vara oberoende av arbetstagarens fackföreningsmedlemskap. Anställda som arbetar i företag eller organisationer som saknar kollektivavtal om arbets- löshetsförsäkring samt företagare bör, som i dag, endast omfattas av den statliga arbetslöshetsförsäkringen. 
  
 178 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens inledande ställningstaganden 
  
 •Den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen bör i varje situa- tion vara mera eller minst lika förmånlig som den statliga arbetslöshetsersättningen och bör utgöra en avtalsförsäkring. 
  
 •Både den kollektivavtalade och den statliga arbetslöshetsförsäk- ringen bör administreras av medlemsbaserade arbetslöshetskas- sor. Det innebär att den s.k.  
 Gent-modellen 
  kvarstår. Den kompletterande arbetslöshetskassan bör behålla sitt uppdrag för de som inte är medlemmar. 
  
 •Ersättningen från den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen bör beskattas som inkomst av tjänst hos ersättningstagaren och beläggas med statlig ålderspensionsavgift. Den kollektivavtalade ersättningen bör kunna tas med vid arbetssökande inom unionen. 
  
 •Villkoren för den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen bör vara oförändrade från den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen när det gäller att den försäkrade för att omfattas måste vara arbetslös, arbetsför, oförhindrad att ta ett arbete och i övrigt. 
  
 •Utgångspunkt för en kollektivavtalad försäkring bör i huvudsak vara förslagen i SOU 2020:37 men med nuvarande högre taknivå. 
  
 179 
  
 10Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 Utifrån egna register samt kompletterande data från Lewis har Houston tistiska centralbyrån (SCB) tagit fram underlag över organisations- graden bland arbetsgivare och kollektivavtalens täckningsgrad bland anställda. 
  
 Med organisationsgrad avses här andelen arbetsgivare som är med- lem i en arbetsgivarorganisation (i kapitel 2 användes organisations- grad framför allt för att beskriva arbetstagarnas anslutning till fack- föreningar).1 
  
 Hur talrikt organiserade arbetsgivarna är får stor betydelse för kollektivavtalens täckningsgrad, d.v.s. hur många anställda som om- fattas av ett kollektivavtal. 
  
 Kapitlet inleds med en övergripande metodbeskrivning av de underlag som presenteras i kapitlet (10.1). Därefter följer en beskriv- ning av såväl organisationsgraden bland arbetsgivare (10.2) som täckningsgraden bland anställda efter olika sektorer (offentligt, pri- vat etc.), SNI samt företagens storlek (10.3). Därpå ges en beskriv- ning av anställdas medlemskap i arbetslöshetskassor (10.4). 
  
 Huruvida en arbetstagare omfattas av kollektivavtal och uppfyller medlemsvillkoret i arbetslöshetskassan bör enligt utredningen till- sammans vara avgörande för vilken ersättning som utgår vid en kollektivavtalad försäkring. Därför görs en samtidig analys av kollektivavtalens täckningsgrad tillsammans med uppgifter om i vilken utsträckning anställda med respektive utan kollektivavtal är anslutna till och uppfyller medlemsvillkoret i arbetslöshetskassor (10.5). Mot bakgrund av den går det att översiktligt redovisa hur stora grupper som skulle erhålla olika ersättningsnivåer i förhållande 
  
 1I sammanhanget bör anmärkas att det finns företag som är medlemmar i en arbetsgivarorga- nisation men ändå inte omfattas av kollektivavtal, t.ex. inom handeln. 
  
 181 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 till sin inkomst med en kollektivavtalad försäkring (10.6). Beroende på om dessa personer slår i taket eller inte blir konsekvenserna i olika branscher och arbetsmarknadssektorer ändå delvis olika (10.7) och avslutningsvis dras några övergripande slutsatser av underlagen i kapitlet (10.8). 
  
 10.1Utredningen använder uppgifter både från SCB och från Fora 
  
 På uppdrag av utredningen har SCB gjort en specialkörning där myndighetens register har matchats med underlag från Lewis (se vidare avsnitt 1.2) där uppgifter om arbetsgivare samt kollektivavtal finns.2 
  
 Underlagen som redovisas i kapitlet avser arbetsgivare respektive anställda. Populationen för arbetsgivare utgörs av företag som är registrerade för arbetsgivaravgift samt har en eller flera anställda. För att klassificeras som anställd har SCB utgått från definitionen som används i den registerbaserade arbetsmarknadsstatistiken (RAMS). I RAMS är den centrala variabeln sysselsättningsstatus vilken anger om personen är förvärvsarbetande eller inte. Personer som har en inkomst3 som överstiger 99 kronor i november, alternativt har dekla- rerat för aktiv näringsverksamhet, anses vara förvärvsarbetande. Den förra gruppen klassificeras sedan som anställda medan den senare gruppen klassificeras som företagare.4 I kapitlet redovisas underlag över anställda vilket innebär att företagare är exkluderade. 
  
 Utifrån dessa underlag har SCB tagit fram ett antal tabeller med vilka utredningen har som syfte att bl.a. beskriva hur orga- nisationsgraden bland arbetsgivare ser ut samt kollektivavtalens täckningsgrad bland anställda. SCB har matchat individens arbets- givares organisationsnummer med organisationsnummer hos Lewis. 
  
 2Delvis särredovisar utredningen arbetsgivare som endast binds av kollektivavtal genom ett s.k. hängavtal. Redovisningen är dock på företagsnivå och ett företag som är medlem i en arbetsgivarorganisation anses vara bunden därigenom, oavsett om företaget dessutom har ett eller flera hängavtal. Enligt uppgift förekommer arbetsgivare som exempelvis omfattas av kol- lektivavtal för arbetare genom medlemskap i arbetsgivarorganisation men sedan endast har hängavtal för tjänstemän, eller vice versa. Uppgifterna ger dock vid handen att sådana arbets- givare var få (0,3 procent) och de har därför inte särredovisats alls i delbetänkandet. 
  
 3Inkomst definieras som (löneinkomst+sjukpenning+graviditetspenning +smittbärarpen- ning+rehabiliteringspenning+närståendepenning+föräldrapenning)/12 och hämtas från in- komst- och taxeringsregistret (IoT). 
  
 4I de fall en person både har löneinkomst och har deklarerat för aktiv näringsverksamhet avgör högsta löneinkomsten/överskottet om personen är företagare eller anställd. 
  
 182 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 I de fall en individ har fler än en arbetsgivare används den arbets- givare som högst inkomst härrör från. I tabellerna har även använts uppgifter om medlemskap i arbetslöshetskassor under 2021 som funnits tillgängliga hos SCB. 
  
 Eftersom såväl organisationsgraden som täckningsgraden bland anställda i offentlig sektor kan antas vara 100 procent omfattar stora delar av tabellunderlagen endast privat sektor.5 Det har i dessa delar inte alltid varit meningsfullt att tabellera offentlig sektor. I många fall bedöms även den samlade redovisningen av t.ex. regionanställda ge en bättre bild av var personerna arbetar än SNI. Offentliga arbetsgivare har således inte tagits med i de tabeller som använder bransch eller företagsstorlek. 
  
 Om uppgift saknats i Foras register har SCB antagit att kollektiv- avtal finns när en arbetsgivare varit offentlig. Detta eftersom Foras uppgifter om offentliga arbetsgivare inte är fullständiga. 
  
 Avgränsningen av vilka arbetsgivare som anses tillhöra offentlig sektor har gjorts utifrån underlag i SCB:s register.6 Utredningen har inte haft inflytande på hur kategoriseringen har gjorts av SCB utan en befintlig äldre kategorisering har använts.7 
  
 Tabellunderlagen i kapitlet redovisas med tre olika tabellhuvuden (tabellstrukturer). 
  
 10.2En mindre del av arbetsgivarna omfattas av kollektivavtal 
  
 Vid en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring fastställs villkoren av arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal. För att erhålla ersätt- ning från försäkringen måste arbetstagaren arbeta på en arbetsplats där han eller hon omfattas av kollektivavtal. 
  
 I detta avsnitt redovisas organisationsgraden bland arbetsgivare (10.2) samt därefter kollektivavtalens täckningsgrad bland anställda (10.3). 
  
 5Medlingsinstitutet, Parternas organisationsgrad och kollektivavtalens utbredning 2022 (s. 150). 
  
 6Indelningen har av SCB gjorts med hjälp av information om respektive arbetsgivares insti- tutionella sektorkod, juridiska form samt ägarkategori. Dessa tre uppgifter har sedan kombi- nerats för att indela materialet i följande sju kategorier av offentliga arbetsgivare: statlig förvaltning, statliga affärsverk, primärkommunal förvaltning, region, övriga offentliga institu- tioner, statligt ägt företag eller organisation respektive kommunalt samt regionalt ägt företag eller organisation. Till privat sektor har förts de tre kategorierna: aktiebolag ej offentligt ägt, övriga företag ej offentligt ägt samt övrig organisation. 
  
 7I kapitel 12 har däremot individens huvudsakliga arbetsgivares organisationsnummer använts för att klassificera efter sektor (se avsnitt 12.1.2). 
  
 183 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetsgivare som tecknat kollektivavtal direkt med en facklig organi- sation (s.k. hängavtal) utan att vara medlem i en arbetsgivarorganisation omfattas av redovisningen, även om de delvis särredovisas. 
  
 Således illustrerar tabellerna hur många arbetstagare som poten- tiellt sett skulle kunna bli omfattade av en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring. Det förutsätter i så fall att samtliga kollektiv- avtalsslutande parter tar in villkor om kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring i sina respektive avtal. Resterande arbetstagare skulle däremot omfattas endast av en statlig arbetslöshetsförsäkring. 
  
 10.2.1Omkring 14 procent av alla offentliga och privata arbetsgivare hade kollektivavtal 
  
 I tabell 10.1 redovisas antalet arbetsgivare i olika sektorer efter kollek- tivavtalsanslutning. Under 2021 fanns nästan 710 000 arbetsgivare. Av dessa hade drygt 100 000 arbetsgivare kollektivavtal. I offentlig sektor uppgår organisationsgraden som synes till 100 procent.8 I respektive kolumn nedan redovisas följande: 
  
 •Kollektivavtal totalt (1) motsvarar summan av posterna reguljära kollektivavtal och endast hängavtal. 
  
 •Reguljära kollektivavtal (2) omfattar arbetsgivare som är bundna genom medlemskap i arbetsgivarorganisation (även om dessa före- tag har ett eller flera hängavtal). Här ingår således även företag som har reguljära kollektivavtal för arbetare men endast hängavtal för tjänstemän, eller vice versa. 
  
 •Endast hängavtal (3) består av arbetsgivare som inte är medlem i en arbetsgivarorganisation men som helt eller delvis är bundna av kollektivavtal genom kollektivavtal direkt med en fackförening (s.k. hängavtal). 
  
 •Inget kollektivavtal (4) avser arbetsgivare som varken är medlem i en arbetsgivarorganisation eller har ett eller flera hängavtal. 
  
 •Totalt (5) avser summan av posterna kollektivavtal totalt samt inget kollektivavtal och motsvarar totala populationen. 
  
 8I offentlig sektor ingår statlig förvaltning, statliga affärsverk, primärkommunal förvaltning, region, övriga offentliga institutioner, statligt ägt företag eller organisation, kommunalt samt regionalt ägt företag eller organisation. I privat sektor ingår aktiebolag ej offentligt ägt, övriga företag ej offentligt ägt samt övriga organisationer. 
  
 184 
  
 SOU 2023:41Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 Tabell 10.1 Antalet arbetsgivare efter sektor samt kollektivavtalstäckning, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Kollektiv- 
  
 Inget 
  
 Totalt 
  
 avtal totalt 
  
 varav reguljära 
  
 varav 
  
 kollektiv- 
  
 (1)+(4) 
  
 (2)+(3) 
  
 kollektivavtal* 
  
 endast 
  
 avtal 
  
 hängavtal** 
  
 Statlig förvaltning 
  
 211 
  
 211 
  
 0 
  
 0 
  
 211 
  
 Statliga affärsverk 
  
 3 
  
 3 
  
 0 
  
 0 
  
 3 
  
 Primärkommunal förvaltning 
  
 290 
  
 290 
  
 0 
  
 0 
  
 290 
  
 Region 
  
 20 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 20 
  
 Övriga offentliga institutioner 
  
 35 
  
 35 
  
 0 
  
 0 
  
 35 
  
 Aktiebolag, ej offentligt ägt 
  
 78 599 
  
 50 874 
  
 27 725 
  
 206 408 
  
 285 007 
  
 Övrigt företag ej offentligt ägt 
  
 11 142 
  
 4 314 
  
 6 828 
  
 368 327 
  
 379 469 
  
 Statligt ägt företag eller 
  
 organisation 
  
 267 
  
 262 
  
 5 
  
 0 
  
 267 
  
 Kommunalt eller regionalt ägt 
  
 företag eller organisation 
  
 1 330 
  
 1 306 
  
 24 
  
 0 
  
 1 330 
  
 Övrig organisation 
  
 8 479 
  
 6 079 
  
 2 400 
  
 25 062 
  
 33 541 
  
 Uppgift saknas 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 8 793 
  
 8 794 
  
 Totalt 
  
 100 377 
  
 63 394 
  
 36 983 
  
 608 590 
  
 708 967 
  
 *Bundenhet genom medlemskap i kollektivavtalsslutande arbetsgivarorganisation (reguljärt kollektivavtal). 
  
 **Bundenhet endast genom kollektivavtal direkt med fackförening (s.k. hängavtal). 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext ovan. 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.2.2Andelen privata arbetsgivare med kollektivavtal varierade mellan olika branscher 
  
 I privat sektor fanns knappt 700 000 arbetsgivare under 2021 och organisationsgraden uppgick även här till runt 14 procent.9 
  
 Organisationsgraden skiljer sig dock åt mellan olika branscher, vilket framgår av tabell 10.2 där underlag över antal arbetsgivare i privat sektor efter bransch (SNI 2007) redovisas. I branscher som transportindustri, tillverkningsindustri samt offentlig förvaltning uppgick organisationsgraden till 38 procent10, 33 procent respektive 36 procent samtidigt som den var 4 procent i jordbruk, skogsbruk och fiske och 5 procent i information och kommunikation. 
  
 9Som framgår av Medlingsinstitutets årsrapport 2022 kan man genom att ta bort företag med bara en anställd anse att organisationsgraden är dubbelt så hög, 29 procent (s. 151). 
  
 108 500/22 500=0,38. 
  
 185 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkringSOU 2023:41 
  
 Tabell 10.2 Antal arbetsgivare i privat sektor efter bransch (SNI 200711) samt kollektivavtalstäckning, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Kollektiv- 
  
 Inget 
  
 Totalt 
  
 avtal totalt 
  
 varav 
  
 varav 
  
 kollektiv- 
  
 (1)+(4) 
  
 (2)+(3) 
  
 reguljära 
  
 endast 
  
 avtal 
  
 kollektivavtal* 
  
 hängavtal** 
  
 Jordbruk, skogsbruk o fiske 
  
 (01–03) 
  
 4 952 
  
 2 812 
  
 2 140 
  
 115 936 
  
 120 888 
  
 Tillverkning o utvinning, energi 
  
 o miljö  
 (05–33, 
  
 35–39) 
  
 11 194 
  
 6 571 
  
 4 623 
  
 22 904 
  
 34 098 
  
 Tillverkning av verkstadsvaror 
  
 (därav  
 25–30, 
  33) 
  
 5 671 
  
 3 249 
  
 2 422 
  
 9 921 
  
 15 592 
  
 Byggverksamhet  
 (41–43) 
  
 21 565 
  
 11 429 
  
 10 136 
  
 55 221 
  
 76 786 
  
 Handel  
 (45–47) 
  
 15 956 
  
 10 169 
  
 5 787 
  
 54 238 
  
 70 194 
  
 Transport  
 (49–53) 
  
 8 457 
  
 6 017 
  
 2 440 
  
 14 052 
  
 22 509 
  
 Hotell och restaurang  
 (55–56) 
  
 7 572 
  
 4 372 
  
 3 200 
  
 17 383 
  
 24 955 
  
 Information och kommunikation 
  
 (58–63) 
  
 1 638 
  
 1 226 
  
 412 
  
 33 060 
  
 34 698 
  
 Finansiell verksamhet, 
  
 företagstjänster  
 (64–82) 
  
 12 306 
  
 8 194 
  
 4 112 
  
 148 326 
  
 160 632 
  
 Offentlig förvaltning m.m. 
  
 (84, 99) 
  
 123 
  
 113 
  
 10 
  
 218 
  
 341 
  
 Utbildning (85) 
  
 2 160 
  
 1 876 
  
 284 
  
 11 666 
  
 13 826 
  
 Vård och omsorg  
 (86–88) 
  
 2 851 
  
 2 384 
  
 467 
  
 18 127 
  
 20 978 
  
 Personliga och kulturella 
  
 tjänster  
 (90–98) 
  
 9 402 
  
 6 082 
  
 3 320 
  
 62 399 
  
 71 801 
  
 Uppgift saknas 
  
 44 
  
 22 
  
 22 
  
 46 267 
  
 46 311 
  
 Totalt 
  
 98 220 
  
 61 267 
  
 36 953 
  
 599 797 
  
 698 017 
  
 *Bundenhet genom medlemskap i kollektivavtalsslutande arbetsgivarorganisation. 
  
 **Bundenhet endast genom kollektivavtal direkt med fackförening (s.k. hängavtal). Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.2.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.2.3I privat sektor hade 10 procent av mikroföretagen men 91 procent av de stora företagen kollektivavtal 
  
 Det är inte bara olika sektorer och branscher som uppvisar skillnader i organisationsgrad – även den privata arbetsgivarens storlek påver- kar. Under 2021 uppgick organisationsgraden bland mikroföretag (10 anställda eller färre) till 10 procent samtidigt som den var 91 pro- cent bland stora företag (250 anställda eller fler). Små företag respektive medelstora företag redovisade en organisationsgrad på 68 procent respektive 83 procent. 
  
 11Svensk näringsgrensindelning (SNI), se beskrivning i avsnitt 2.1.1. 
  
 186 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 Drygt 9 av 10 arbetsgivare i privat sektor hade 10 eller färre an- ställda (mikroföretag) samtidigt som cirka 5 procent av arbetsgivarna var små företag och 1 procent var medelstora företag. 
  
 Tabell 10.3 Antal arbetsgivare i privat sektor efter företagens storlek samt kollektivavtalstäckning, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Kollektivavtal 
  
 Inget 
  
 Totalt 
  
 totalt (2)+(3) 
  
 varav reguljära 
  
 varav endast 
  
 kollektiv- 
  
 (1)+(4) 
  
 kollektivavtal* 
  
 hängavtal** 
  
 avtal 
  
 Mikroföretag ( 
  
 anställda) 
  
 68 317 
  
 35 844 
  
 32 473 
  
 587 715 
  
 656 032 
  
 Små företag  
 (11–49 
  
 anställda) 
  
 23 046 
  
 18 866 
  
 4 180 
  
 10 767 
  
 33 813 
  
 Medelstora företag 
  
 (50–249 
  anställda) 
  
 5 691 
  
 5 407 
  
 284 
  
 1 202 
  
 6 893 
  
 Stora företag (>250 
  
 anställda) 
  
 1 166 
  
 1 150 
  
 16 
  
 113 
  
 1 279 
  
 Totalt 
  
 98 220 
  
 61 267 
  
 36 953 
  
 599 797 
  
 698 017 
  
 *Bundenhet genom medlemskap i kollektivavtalsslutande arbetsgivarorganisation. 
  
 **Bundenhet endast genom kollektivavtal direkt med fackförening (s.k. hängavtal). Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.2.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.3Merparten av anställda omfattas av kollektivavtal 
  
 Även om andelen arbetsgivare som omfattas av kollektivavtal är be- gränsad arbetar det absoluta flertalet anställda i företag som faktiskt omfattas av kollektivavtal. Tabellstrukturerna närmast nedan motsva- rar den som använts ovan men det är antalet anställda som redovisas i tabellerna i stället för antalet arbetsgivare. 
  
 10.3.186 procent av anställda i privat och offentlig sektor arbetar hos en arbetsgivare med kollektivavtal 
  
 I tabell 10.4 redovisas antal anställda efter sektor och kollektiv- avtalsanslutning. Av tabellen framgår att 86 procent12 anställda arbe- tar hos en arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal. I privat sektor (där 6 av 10 anställda arbetar) omfattas något mindre andel, drygt 77 procent, av ett kollektivavtal. 
  
 123 771 000/4 410 000=0,86. 
  
 187 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkringSOU 2023:41 
  
 Tabell 10.4 
  
 Antal anställda efter sektor samt kollektivavtalstäckning, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Kollektivavtal 
  
 Inget kollektivavtal 
  
 Totalt 
  
 totalt (2)+(3) 
  
 varav reguljära 
  
 varav endast 
  
 (1)+(4) 
  
 kollektivavtal* 
  
 hängavtal** 
  
 Statlig 
  
 förvaltning 
  
 261 319 
  
 261 319 
  
 0 
  
 0 
  
 261 319 
  
 Statliga 
  
 affärsverk 
  
 3 381 
  
 3 381 
  
 0 
  
 0 
  
 3 381 
  
 Primärkommunal 
  
 förvaltning 
  
 854 724 
  
 854 724 
  
 0 
  
 0 
  
 854 724 
  
 Region 
  
 269 171 
  
 269 171 
  
 0 
  
 0 
  
 269 171 
  
 Övriga offentliga 
  
 institutioner 
  
 1 345 
  
 1 345 
  
 0 
  
 0 
  
 1 345 
  
 Aktiebolag, ej 
  
 offentligt ägt 
  
 2 002 803 
  
 1 842 966 
  
 159 837 
  
 539 363 
  
 2 542 166 
  
 Övrigt företag ej 
  
 offentligt ägt 
  
 55 814 
  
 47 825 
  
 7 989 
  
 44 185 
  
 99 999 
  
 Statligt ägt 
  
 företag eller 
  
 organisation 
  
 110 826 
  
 110 559 
  
 267 
  
 0 
  
 110 826 
  
 Kommunalt eller 
  
 regionalt ägt 
  
 företag eller 
  
 organisation 
  
 96 549 
  
 95 072 
  
 1 477 
  
 0 
  
 96 549 
  
 Övrig 
  
 organisation 
  
 115 563 
  
 105 757 
  
 9 806 
  
 50 075 
  
 165 638 
  
 Totalt 
  
 3 771 495 
  
 3 592 119 
  
 179 376 
  
 633 623 
  
 4 405 118 
  
 *Bundenhet genom medlemskap i kollektivavtalsslutande arbetsgivarorganisation. 
  
 **Bundenhet endast genom kollektivavtal direkt med fackförening. 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.2.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.3.2I privat sektor omfattas 95 procent av anställda inom tillverkningsindustri av kollektivavtal 
  
 I likhet med organisationsgraden skiljer sig även kollektivavtalens täckningsgrad åt mellan branscher i privat sektor. I tillverknings- industrin uppgick kollektivavtalens täckningsgrad till 95 procent. Det innebär att 95 procent av anställda i tillverkningsindustrin skulle omfattas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Inom bygg- branschen och transportindustrin uppgick kollektivavtalens täcknings- grad till 87 procent vilket ungefär motsvarar genomsnittet (av offent- ligt och privat anställda) för hur stor andel som potentiellt sett skulle kunna omfattas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 188 
  
 SOU 2023:41Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 Tabell 10.5 Antal anställda i privat sektor efter bransch (SNI 2007) samt kollektivavtalstäckning, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Kollektiv- 
  
 Inget 
  
 Totalt 
  
 avtal totalt 
  
 varav 
  
 varav 
  
 kollektiv- 
  
 (1)+(4) 
  
 (2)+(3) 
  
 reguljära 
  
 endast 
  
 avtal 
  
 kollektivavtal* 
  
 hängavtal** 
  
 Jordbruk, skogsbruk o fiske 
  
 (01–03) 
  
 19 847 
  
 15 545 
  
 4 302 
  
 7 179 
  
 27 026 
  
 Tillverkning o utvinning, energi 
  
 o miljö  
 (05–33, 
  
 35–39) 
  
 496 470 
  
 463 076 
  
 33 394 
  
 27 179 
  
 523 649 
  
 Tillverkning av verkstadsvaror 
  
 (därav  
 25–30, 
  33) 
  
 409 464 
  
 382 600 
  
 26 864 
  
 19 521 
  
 428 985 
  
 Byggverksamhet  
 (41–43) 
  
 246 622 
  
 194 442 
  
 52 180 
  
 35 957 
  
 282 579 
  
 Handel  
 (45–47) 
  
 385 035 
  
 356 429 
  
 28 606 
  
 115 876 
  
 500 911 
  
 Transport  
 (49–53) 
  
 141 386 
  
 131 850 
  
 9 536 
  
 20 853 
  
 162 239 
  
 Hotell och restaurang  
 (55–56) 
  
 87 594 
  
 77 785 
  
 9 809 
  
 37 136 
  
 124 730 
  
 Information och kommunikation 
  
 (58–63) 
  
 99 685 
  
 96 861 
  
 2 824 
  
 92 432 
  
 192 117 
  
 Finansiell verksamhet, 
  
 företagstjänster  
 (64–82) 
  
 394 398 
  
 373 715 
  
 20 683 
  
 190 392 
  
 584 790 
  
 Offentlig förvaltning m.m. 
  
 (84, 99) 
  
 1 169 
  
 680 
  
 489 
  
 1 805 
  
 2 974 
  
 Utbildning (85) 
  
 75 527 
  
 74 211 
  
 1 316 
  
 23 769 
  
 99 296 
  
 Vård och omsorg  
 (86–88) 
  
 140 729 
  
 137 273 
  
 3 456 
  
 41 981 
  
 182 710 
  
 Personliga och kulturella 
  
 tjänster  
 (90–98) 
  
 85 679 
  
 74 663 
  
 11 016 
  
 36 408 
  
 122 087 
  
 Uppgift saknas 
  
 39 
  
 18 
  
 21 
  
 2 656 
  
 2 695 
  
 Totalt 
  
 2 174 180 
  
 1 996 548 
  
 177 632 
  
 633 623 
  
 2 807 803 
  
 *Bundenhet genom medlemskap i kollektivavtalsslutande arbetsgivarorganisation. 
  
 **Bundenhet endast genom kollektivavtal direkt med fackförening. 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.2.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.3.3Bland privatanställda finns tydliga skillnader avseende kollektivavtal baserat på företagets storlek 
  
 Som tidigare beskrivits är organisationsgraden högre bland företag med fler anställda – det gäller även kollektivavtalens täckningsgrad. 
  
 I tabell 10.6 redovisas antal anställda i privat sektor efter företagens storlek och efter kollektivavtalstäckning. Bland stora och medelstora företag uppgår kollektivavtalens täckningsgrad till 93 procent respek- tive 84 procent. Det kan jämföras med 43 procent bland mikroföretag. I små företag, med  
 11–49 
  anställda, omfattas drygt 7 av 10 anställda av ett kollektivavtal. Det medför att anställda hos större arbetsgivare 
  
 189 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 skulle omfattas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring i större utsträckning än anställda hos mindre arbetsgivare. 
  
 Tabell 10.6 Antal anställda i privat sektor efter företagens storlek samt kollektivavtalstäckning, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Kollektiv- 
  
 Inget 
  
 Totalt 
  
 avtal totalt 
  
 varav reguljära 
  
 varav endast 
  
 kollektiv- 
  
 (1)+(4) 
  
 (2)+(3) 
  
 kollektivavtal* 
  
 hängavtal** 
  
 avtal 
  
 Mikroföretag ( 
  
 anställda) 
  
 200 278 
  
 122 586 
  
 77 692 
  
 268 812 
  
 469 090 
  
 Små företag  
 (11–49 
  
 anställda) 
  
 450 723 
  
 382 530 
  
 68 193 
  
 184 814 
  
 635 537 
  
 Medelstora företag 
  
 (50–249 
  anställda) 
  
 529 677 
  
 506 963 
  
 22 714 
  
 104 042 
  
 633 719 
  
 Stora företag (>250 
  
 anställda) 
  
 993 502 
  
 984 469 
  
 9 033 
  
 75 955 
  
 1 069 457 
  
 Totalt 
  
 2 174 180 
  
 1 996 548 
  
 177 632 
  
 633 623 
  
 2 807 803 
  
 *Bundenhet genom medlemskap i kollektivavtalsslutande arbetsgivarorganisation. 
  
 **Bundenhet endast genom kollektivavtal direkt med fackförening. 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.2.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.4Tre av fyra anställda uppfyllde medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa 
  
 Som beskrivits ovan uppgår kollektivavtalens täckningsgrad till cirka 86 procent bland anställda totalt. Utöver att arbeta hos en arbets- givare med kollektivavtal påverkar, vid en kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring, även medlemskap i en arbetslöshetskassa storleken på den ersättning som utbetalas. I detta avsnitt redogörs för hur medlemskapet i en arbetslöshetskassa ser ut i olika grupper. Av- sikten är att beskriva hur stor andel av de anställda som skulle upp- fylla ett så kallat medlemsvillkor varför det som redovisas avser personer som varit medlemmar vid såväl årets början som vid dess slut.13 Först i avsnitt 10.5 belyses den samlade effekten när med- lemsvillkoret tillämpas i kombination med kollektivavtalen. 
  
 13Av uppgifter som utredningen erhållit från SCB framgår att om personer som endast var med- lemmar vid kalenderårets slut beaktades uppgår antalet medlemmar i arbetslöshetskassor till cirka 
  
 3900 000, vilket ungefär motsvarar de uppgifter som Sveriges  
 a-kassor 
  redovisar. 
  
 190 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 10.4.1Var fjärde anställd i privat och offentlig sektor uppfyllde inte medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa 
  
 Av tabell 10.7 framgår att drygt 3 290 000 anställda, eller 75 pro- cent14, uppfyllde medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa 2021. I privat sektor var det omkring 74 procent att jämföra med 75 pro- cent i offentlig sektor. Några större skillnader mellan offentlig och privat sektor går således inte att urskilja. 
  
 Tabell 10.7 Antal anställda efter sektor som uppfyllt medlemsvillkor i en arbetslöshetskassa, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 Antal anställda, 
  
 totalt (2)+(3) 
  
 varav uppfyller 
  
 varav uppfyller 
  
 medlemsvillkoret 
  
 inte medlems- 
  
 i en  
 a-kassa 
  
 villkoret i en 
  
 a-kassa 
  
 Statlig förvaltning 
  
 261 319 
  
 188 695 
  
 72 624 
  
 Statliga affärsverk 
  
 3 381 
  
 2 815 
  
 566 
  
 Primärkommunal förvaltning 
  
 854 724 
  
 664 894 
  
 189 830 
  
 Region 
  
 269 171 
  
 178 254 
  
 90 917 
  
 Övriga offentliga institutioner 
  
 1 345 
  
 1 028 
  
 317 
  
 Aktiebolag, ej offentligt ägt 
  
 2 542 166 
  
 1 902 140 
  
 640 026 
  
 Övrigt företag ej offentligt ägt 
  
 99 999 
  
 65 357 
  
 34 642 
  
 Statligt ägt företag eller organisation 
  
 110 826 
  
 89 309 
  
 21 517 
  
 Kommunalt eller regionalt ägt företag eller 
  
 organisation 
  
 96 549 
  
 75 704 
  
 20 845 
  
 Övrig organisation 
  
 165 638 
  
 122 183 
  
 43 455 
  
 Uppgift saknas 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Totalt 
  
 4 405 118 
  
 3 290 379 
  
 1 114 739 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext närmast nedan. 
  
 Källa: SCB. 
  
 I tabellen ovan är strukturen densamma som för närmast följande tabel- ler. Det enda som skiljer respektive tabell åt är vad som studeras (raderna), exempelvis branscher (SNI), sektor och så vidare. I kolum- nerna återfinns följande: 
  
 •Antal anställda, totalt (1) omfattar samtliga anställda enligt den registerbaserade arbetsmarknadsstatistikens (RAMS) definition, d.v.s. den totala populationen. 
  
 •Varav uppfyller medlemsvillkoret i arbetslöshetskassan (2) består av anställda som varit medlem i en arbetslöshetskassa hela året, 
  
 143 290 000/4 405 000=0,75. 
  
 191 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 d.v.s. vid årets start (1/1) och årets slut (31/12).15 Anslutning till den kompletterande arbetslöshetskassan har jämställts med med- lemskap i en arbetslöshetskassa. 
  
 •Varav inte uppfyller medlemsvillkoret i arbetslöshetskassan (3) omfattar anställda som inte varit medlem i en arbetslöshetskassa hela året.16 
  
 10.4.2Andelen privatanställda som uppfyllde medlemsvillkoret varierade mellan olika branscher 
  
 Under 2021 var drygt 2 100 000 anställda i privat sektor medlemmar i en arbetslöshetskassa vilket motsvarar cirka 74 procent. 
  
 Tabell 10.8 Antal anställda i privat sektor efter bransch (SNI 2007) som uppfyllt medlemsvillkor i en arbetslöshetskassa, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 Antal anställda, 
  
 totalt (2)+(3) 
  
 varav uppfyller 
  
 varav uppfyller inte 
  
 medlemsvillkoret 
  
 medlemsvillkoret 
  
 i en  
 a-kassa 
  
 i en  
 a-kassa 
  
 Jordbruk, skogsbruk o fiske  
 (01–03) 
  
 27 026 
  
 15 698 
  
 11 328 
  
 Tillverkning o utvinning, energi o miljö 
  
 (05–33, 
  
 35–39) 
  
 523 649 
  
 454 125 
  
 69 524 
  
 Tillverkning av verkstadsvaror (därav 25– 
  
 30, 33) 
  
 270 988 
  
 237 354 
  
 33 634 
  
 Byggverksamhet  
 (41–43) 
  
 282 579 
  
 211 987 
  
 70 592 
  
 Handel  
 (45–47) 
  
 500 911 
  
 372 195 
  
 128 716 
  
 Transport  
 (49–53) 
  
 162 239 
  
 121 015 
  
 41 224 
  
 Hotell och restaurang  
 (55–56) 
  
 124 730 
  
 71 630 
  
 53 100 
  
 Information och kommunikation  
 (58–63) 
  
 192 117 
  
 144 939 
  
 47 178 
  
 Finansiell verksamhet, företagstjänster 
  
 (64–82) 
  
 584 790 
  
 416 747 
  
 168 043 
  
 Offentlig förvaltning m.m. (84, 99) 
  
 2 974 
  
 2 379 
  
 595 
  
 Utbildning (85) 
  
 99 296 
  
 71 170 
  
 28 126 
  
 Vård och omsorg  
 (86–88) 
  
 182 710 
  
 121 785 
  
 60 925 
  
 Personliga och kulturella tjänster  
 (90–98) 
  
 122 087 
  
 84 691 
  
 37 396 
  
 Uppgift saknas 
  
 2 695 
  
 1 319 
  
 1 376 
  
 Totalt 
  
 2 807 803 
  
 2 089 680 
  
 718 123 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.4.1). 
  
 Källa: SCB. 
  
 15Beräkningsmetoden utgör en approximation. Uppgifter om medlemskap avseende år 2021 har använts. Uppfyllande av medlemsvillkoret vid prövning av rätten till arbetslöshetsersätt- ning ställer inte krav på medlemskap ett helt kalenderår. 
  
 16En arbetstagare som går ur men sedan återinträder under året har i beräkningen ansetts som medlem även under tiden däremellan. Felkällan bedöms vara av begränsad betydelse. 
  
 192 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 I många branscher uppgick andelen medlemmar i en arbetslöshets- kassa till mellan  
 70–80 
  procent. I branscher som hotell och restau- rang samt jordbruk, skogsbruk och fiske var andelen emellertid lägre, 57 procent respektive 58 procent. 
  
 10.4.3Privatanställda hos relativt mindre företag uppfyllde i lägre utsträckning medlemsvillkoret 
  
 På samma sätt som organisationsgraden (avsnitt 10.2.3) och kollek- tivavtalens täckningsgrad (avsnitt 10.3.3) var högre bland arbets- givare med fler anställda var även andelen som uppfyllde medlems- villkoret i en arbetslöshetskassa högre bland anställda i sådana företag. 
  
 Av tabell 10.9 framgår att omkring 64 procent av alla anställda i mikroföretag var medlemmar i en arbetslöshetskassa, vilket kan jäm- föras med 73 procent i små företag. Bland anställda i medelstora och stora företag var omkring 78 procent medlemmar i en arbetslöshets- kassa. 
  
 Tabell 10.9 Antal anställda i privat sektor efter företagens storlek som uppfyllt medlemsvillkor i en arbetslöshetskassa, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 Antal anställda, 
  
 totalt (2)+(3) 
  
 varav uppfyller 
  
 varav uppfyller inte 
  
 medlemsvillkoret 
  
 medlemsvillkoret 
  
 i en  
 a-kassa 
  
 i en  
 a-kassa 
  
 Mikroföretag 
  
 ( 
  
 469 090 
  
 298 641 
  
 170 449 
  
 Små företag 
  
 (11–49 
  anställda) 
  
 635 537 
  
 462 209 
  
 173 328 
  
 Medelstora företag (50– 
  
 249 anställda) 
  
 633 719 
  
 489 053 
  
 144 666 
  
 Stora företag 
  
 (>250 anställda) 
  
 1 069 457 
  
 839 777 
  
 229 680 
  
 Totalt 
  
 2 807 803 
  
 2 089 680 
  
 718 123 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.4.1). 
  
 Källa: SCB. 
  
 193 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 10.5Hur samvarierar uppfyllande av medlemsvillkoret med arbete på respektive utanför kollektivavtal? 
  
 I tidigare avsnitt redovisades organisationsgraden bland arbetsgivare (10.2), kollektivavtalens täckningsgrad bland anställda (10.3) och medlemskap i en arbetslöshetskassa bland anställda (10.4). 
  
 I detta avsnitt gör utredningen en analys av kombinationen mellan kollektivavtalens täckningsgrad tillsammans med medlem- skapet i en arbetslöshetskassa. Vid en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring blir nämligen dessa två faktorer tillsammans avgörande för hur hög ersättningen blir. 
  
 Inledningsvis kan konstateras att samvariationen mellan de bägge faktorerna inte framstår som påtagligt stark. Eftersom på en total- nivå 86 procent arbetar på kollektivavtal och 75 procent uppfyller medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa skulle – i situationen att dessa var helt okorrelerade – 64,5 procent samtidigt uppfylla bägge villkoren (75 procent×86 procent=64,5 procent). I stället framgår bl.a. av tabell 10.10 samt av figur 10.1 att 66 procent samtidigt arbe- tar på kollektivavtal och uppfyller medlemsvillkoret. 
  
 10.5.1Två tredjedelar av alla anställda omfattades av kollektivavtal samtidigt som de uppfyllde medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa 
  
 I nedanstående tabellstruktur används en kombination av vad som tidigare tillämpats. Här särredovisas inte längre posten endast häng- avtal – framför allt för att skapa utrymme för att i stället redovisa upp- fyllnaden av medlemsvillkoret i samma tabell. Således redovisas samlat kollektivavtalstäckning och hur denna sammanhänger med anställdas medlemskap i arbetslöshetskassa. 
  
 Som tidigare beskrivits omfattas alla anställda i offentlig sektor av ett kollektivavtal eller ett hängavtal. I privat sektor uppgår mot- svarande siffra till 77 procent. Bland anställda i privat sektor arbetade cirka 60 procent på en arbetsplats med kollektivavtal eller hängavtal samtidigt som de också uppfyllde medlemsvillkoret i en arbets- löshetskassa. Omkring 14 procent bland anställda i privat sektor arbetade på en arbetsplats utan kollektivavtal eller hängavtal sam- tidigt som de också uppfyllde medlemsvillkoret i en arbetslöshets- 
  
 194 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 kassa. Som även framgår av figur 10.1 nedan är det två tredjedelar av alla anställda som samtidigt uppfyller bägge kraven. 
  
 Tabell 10.10 Antal anställda efter kollektivavtalstäckning och sektor som uppfyllt medlemsvillkor i en arbetslöshetskassa, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Antal 
  
 anställda, 
  
 varav med 
  
 varav med 
  
 varav utan 
  
 varav utan 
  
 totalt 
  
 kollektivavtal 
  
 kollektivavtal och 
  
 kollektiv- 
  
 kollektivavtal 
  
 (2)+(4) 
  
 uppfyllt 
  
 avtal 
  
 och uppfyllt 
  
 medlemsvillkor i 
  
 medlemsvillkor 
  
 a-kassa 
  
 i  
 a-kassa 
  
 Statlig förvaltning 
  
 261 319 
  
 261 319 
  
 188 695 
  
 0 
  
 0 
  
 Statliga affärsverk 
  
 3 381 
  
 3 381 
  
 2 815 
  
 0 
  
 0 
  
 Primärkommunal 
  
 förvaltning 
  
 854 724 
  
 854 724 
  
 664 894 
  
 0 
  
 0 
  
 Region 
  
 269 171 
  
 269 171 
  
 178 254 
  
 0 
  
 0 
  
 Övriga offentliga 
  
 institutioner 
  
 1 345 
  
 1 345 
  
 1 028 
  
 0 
  
 0 
  
 Aktiebolag, ej 
  
 offentligt ägt 
  
 2 542 166 
  
 2 002 803 
  
 1 558 788 
  
 539 363 
  
 343 352 
  
 Övrigt företag ej 
  
 offentligt ägt 
  
 99 999 
  
 55 814 
  
 40 598 
  
 44 185 
  
 24 759 
  
 Statligt ägt företag 
  
 eller organisation 
  
 110 826 
  
 110 826 
  
 89 309 
  
 0 
  
 0 
  
 Kommunalt eller 
  
 regionalt ägt företag 
  
 eller organisation 
  
 96 549 
  
 96 549 
  
 75 704 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrig organisation 
  
 165 638 
  
 115 563 
  
 87 432 
  
 50 075 
  
 34 751 
  
 Uppgift saknas 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Totalt 
  
 4 405 118 
  
 3 771 495 
  
 2 887 517 
  
 633 623 
  
 402 862 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext närmast ovan. 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 Det enda som varierar i efterföljande tabeller är vad som studeras (raderna), exempelvis branscher (SNI), sektor och så vidare. Inne- hållet i kolumnerna är som följer: 
  
 •Antal anställda, totalt (1) omfattar samtliga anställda enligt regis- terbaserade arbetsmarknadsstatistiken (RAMS) definition, d.v.s. den totala populationen som studeras. 
  
 •Varav med kollektivavtal (2) avser anställda som arbetar hos en arbetsgivare som är bunden av kollektivavtal, oavsett om före- taget binds genom medlemskap i en arbetsgivarorganisation eller 
  
 195 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 endast genom ett s.k. hängavtal. Här ingår således även arbets- givare som inte är medlemmar i någon arbetsgivarorganisation. 
  
 •(3) Varav med kollektivavtal och uppfyller medlemsvillkoret i ar- betslöshetskassan består av anställda som redovisats i kolumn (2) och som dessutom har varit medlem i en arbetslöshetskassa hela året, d.v.s. vid årets start (1/1) och årets slut (31/12). 
  
 •(4) Varav utan kollektivavtal omfattar anställda som arbetar hos en arbetsgivare som inte är bunden av kollektivavtal, ej heller genom ett eller flera s.k. hängavtal. 
  
 •(5) Varav utan kollektivavtal och uppfyller medlemsvillkoret i ar- betslöshetskassan omfattar anställda som redovisats i kolumn (4) och som dessutom har varit medlem i en arbetslöshetskassa hela året, d.v.s. vid årets start (1/1) och årets slut (31/12). 
  
 10.5.2Bland privatanställda i tillverkningsindustrin uppfyllde mer än fyra av fem anställda medlemsvillkoret samtidigt som de arbetade på kollektivavtal 
  
 Av tidigare tabeller framgår att såväl kollektivavtalens täckningsgrad (avsnitt 10.3.2) som medlemskapet i en arbetslöshetskassa (av- snitt 10.4.2) varierar mellan olika branscher. Det gäller naturligtvis även när kollektivavtalens täckningsgrad kombineras med med- lemskapet i en arbetslöshetskassa, vilket framgår av tabell 10.11 nedan. 
  
 I tillverkningsindustrin arbetade drygt 8 av 10 privatanställda på en arbetsplats som var bunden av kollektivavtal samtidigt som de även uppfyllde medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa. Det kan jämföras med privatanställda i hotell och restaurang där 42 procent arbetade på ett kollektivavtal samtidigt som de uppfyllde medlems- villkoret i en arbetslöshetskassa. 
  
 196 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 Tabell 10.11 Antal anställda i privat sektor efter SNI (2007) och kollektivavtalstäckning som uppfyllt medlemsvillkor i en arbetslöshetskassa, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Antal 
  
 anställda, 
  
 varav med 
  
 varav med 
  
 varav utan 
  
 varav 
  
 totalt 
  
 kollektivavtal 
  
 kollektiv- 
  
 kollektiv- 
  
 utan 
  
 (2)+(4) 
  
 avtal och 
  
 avtal 
  
 kollektiv- 
  
 uppfyllt 
  
 avtal och 
  
 medlems- 
  
 uppfyllt 
  
 villkor i 
  
 medlems- 
  
 a-kassa 
  
 villkor i 
  
 a-kassa 
  
 Jordbruk, skogsbruk o fiske 
  
 (01–03) 
  
 27 026 
  
 19 847 
  
 12 618 
  
 7 179 
  
 3 080 
  
 Tillverkning o utvinning, energi 
  
 o miljö  
 (05–33, 
  
 35–39) 
  
 523 649 
  
 496 470 
  
 435 863 
  
 27 179 
  
 18 262 
  
 Tillverkning av verkstadsvaror 
  
 (därav  
 25–30, 
  33) 
  
 270 988 
  
 257 029 
  
 227 767 
  
 13 959 
  
 9 587 
  
 Byggverksamhet  
 (41–43) 
  
 282 579 
  
 246 622 
  
 192 301 
  
 35 957 
  
 19 686 
  
 Handel  
 (45–47) 
  
 500 911 
  
 385 035 
  
 293 256 
  
 115 876 
  
 78 939 
  
 Transport  
 (49–53) 
  
 162 239 
  
 141 386 
  
 108 445 
  
 20 853 
  
 12 570 
  
 Hotell och restaurang  
 (55–56) 
  
 124 730 
  
 87 594 
  
 52 476 
  
 37 136 
  
 19 154 
  
 Information och kommunikation 
  
 (58–63) 
  
 192 117 
  
 99 685 
  
 82 031 
  
 92 432 
  
 62 908 
  
 Finansiell verksamhet, 
  
 företagstjänster  
 (64–82) 
  
 584 790 
  
 394 398 
  
 296 003 
  
 190 392 
  
 120 744 
  
 Offentlig förvaltning m.m. 
  
 (84, 99) 
  
 2 974 
  
 1 169 
  
 985 
  
 1 805 
  
 1 394 
  
 Utbildning (85) 
  
 99 296 
  
 75 527 
  
 54 861 
  
 23 769 
  
 16 309 
  
 Vård och omsorg  
 (86–88) 
  
 182 710 
  
 140 729 
  
 94 996 
  
 41 981 
  
 26 789 
  
 Personliga och kulturella 
  
 tjänster  
 (90–98) 
  
 122 087 
  
 85 679 
  
 62 961 
  
 36 408 
  
 21 730 
  
 Uppgift saknas 
  
 2 695 
  
 39 
  
 22 
  
 2 656 
  
 1 297 
  
 Totalt 
  
 2 807 803 
  
 2 174 180 
  
 1 686 818 
  
 633 623 
  
 402 862 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.5.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.5.3Bland privatanställda finns väsentliga men inte entydiga skillnader mellan företag av olika storlek 
  
 Bland anställda som saknade kollektivavtal eller hängavtal var det vanligare att vara medlem i en arbetslöshetskassa ju mindre arbets- givaren var. 
  
 197 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Tabell 10.12 Antal anställda i privat sektor efter kollektivavtalstäckning och företagens storlek som uppfyllt medlemsvillkor i en arbetslöshetskassa, 2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Antal 
  
 anställda, 
  
 varav med 
  
 varav med 
  
 varav utan 
  
 varav utan 
  
 totalt 
  
 kollektivavtal 
  
 kollektivavtal 
  
 kollektiv- 
  
 kollektivavtal 
  
 (2)+(4) 
  
 och uppfyllt 
  
 avtal 
  
 och uppfyllt 
  
 medlemsvillkor 
  
 medlemsvillkor 
  
 i  
 a-kassa 
  
 i  
 a-kassa 
  
 Mikroföretag ( 
  
 anställda) 
  
 469 090 
  
 200 278 
  
 139 760 
  
 268 812 
  
 158 881 
  
 Små företag  
 (11–49 
  
 anställda) 
  
 635 537 
  
 450 723 
  
 337 792 
  
 184 814 
  
 124 417 
  
 Medelstora företag 
  
 (50–249 
  anställda) 
  
 633 719 
  
 529 677 
  
 418 302 
  
 104 042 
  
 70 751 
  
 Stora företag (>250 
  
 anställda) 
  
 1 069 457 
  
 993 502 
  
 790 964 
  
 75 955 
  
 48 813 
  
 Totalt 
  
 2 807 803 
  
 2 174 180 
  
 1 686 818 
  
 633 623 
  
 402 862 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.5.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 Omkring 34 procent av anställda i mikroföretag arbetade utan kol- lektivavtal eller hängavtal samtidigt som de uppfyllde medlemsvill- koret i en arbetslöshetskassa. Motsvarande siffra bland anställda i stora företag uppgick till 5 procent. 
  
 Bland anställda med kollektivavtal eller hängavtal gällde det om- vända – fler uppfyllde medlemsvillkoret ju större arbetsgivaren var. Bland anställda i mikroföretag som omfattades av ett kollektivavtal uppfyllde omkring 43 procent medlemsvillkoret i en arbetslöshets- kassa, vilket kan jämföras med 93 procent bland anställda i stora företag. 
  
 10.6Andel av arbetstagare som skulle erhålla högsta möjliga ersättningsnivå 
  
 För att tydligare illustrera vilka antal och andelar av anställda som skulle påverkas på olika sätt av en kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring har utredningen tagit fram figurerna nedan. De samman- fattar hur många som arbetar på en arbetsplats med kollektivavtal eller ett hängavtal respektive hur många som inte gör det. På samma gång visar figurerna hur många av dessa anställda som är medlemmar 
  
 198 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 i en arbetslöshetskassa respektive inte är det. Figurerna har tagits fram för privat- och offentliganställda (10.6.1) respektive endast för privatanställda (10.6.2). 
  
 10.6.1Två tredjedelar av alla anställda skulle få rätt till högsta möjliga ersättning relativt sin inkomst 
  
 Av figur 10.1 framgår att omkring 66 procent av alla anställda arbetar på en arbetsplats med ett kollektivavtal eller ett hängavtal samtidigt som de uppfyller medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa. Det inne- bär att 66 procent av alla anställda – om en fullständig anslutning till en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring åstadkoms – vid arbets- löshet skulle erhålla 80 procent av sin lön upp till en kollektivavtalad taknivå dag  
 1–100. 
  
 Figur 10.1 Andel och antal anställda som skulle erhålla olika ersättningsnivåer i relation till sin inkomst 
  
 Källa: SCB, Lewis samt egna beräkningar. Antal anställda uppgick till cirka 4 410 000 under 2021. 
  
 Omkring 20 procent av alla anställda skulle – vid arbetslöshet – erhålla 50 procent av sin lön upp till en kollektivavtalad taknivå dag  
 1–100. 
  Omkring 9 procent skulle erhålla 80 procent av sin lön upp till den statliga taknivån (f.n. 33 000 kronor) dag  
 1–100 
  samtidigt som om- kring 5 procent skulle erhålla 50 procent av sin lön upp till samma statliga taknivå. 
  
 199 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 10.6.26 av 10 privatanställda skulle få rätt till högsta möjliga ersättning i förhållande till sin inkomst 
  
 I figur 10.2 redovisas hur många anställda i privat sektor som kan om- fattas av olika ersättningsnivå i relation till sin inkomst vid en kol- lektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Av figuren framgår att omkring 60 procent av anställda i privat sektor arbetade på en arbetsplats med ett kollektivavtal samtidigt som de uppfyllde medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa. Detta är en något lägre siffra än som presenterats ovan avseende samtliga anställda, vilket illustrerar att denna situation är något vanligare för offentlig- än för privatanställda. 
  
 Omkring 60 procent av alla privatanställda skulle alltså – vid arbetslöshet – erhålla 80 procent av sin lön upp till en kollektiv- avtalad taknivå dag  
 1–100. 
  
 Figur 10.2 Andel och antal anställda i privat sektor som skulle erhålla olika ersättningsnivåer i relation till sin inkomst 
  
 Källa: SCB, Lewis samt egna beräkningar. Antal anställda i privat sektor uppgick till cirka 2 810 000 under 2021. 
  
 Omkring 17 procent av alla anställda skulle – vid arbetslöshet – erhålla 50 procent av sin lön upp till en kollektivavtalad taknivå dag  
 1–100. 
  Omkring 14 procent skulle erhålla 80 procent av sin lön upp till den statliga taknivån (f.n. 33 000 kronor) dag  
 1–100 
  sam- tidigt som omkring 8 procent skulle erhålla 50 procent av sin lön upp till samma statliga taknivå. 
  
 200 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 10.7Såväl kollektivavtalens täckningsgrad som 
  
 den andel vilka uppfyller ett medlemsvillkor ökar med högre inkomster 
  
 För bedömningen av vilka effekterna blir är det naturligtvis, med hänsyn till att takregler tillämpas, av betydelse vilka inkomstnivåer som faktiskt gäller i olika grupper. Detta redovisas närmast nedan. Observera att tabellerna inte är avgränsade till sådana personer som faktiskt blir arbetslösa. Beräkningarna i kapitel 12 som görs med hjälp av mikrosimuleringsmodellen FASIT ska dock bättre ta om hand sådana hänsynstaganden. 
  
 I nedanstående avsnitt redovisas offentlig och privat sektor för sig Inledningsvis redovisas underlag över anställda i privat sektor efter bransch, kollektivavtalstäckning samt inkomst (avsnitt 10.7.1– 10.7.3). Avslutningsvis redovisas även underlag över anställda i offentlig sektor efter inkomst och kollektivavtalstäckning (10.7.4). 
  
 Som sedermera kommer att redovisas i avsnitt 11.1 ligger två olika exempelnivåer avseende den kollektivavtalade taknivån (38 500 samt 43 500 kronor) till grund för utredningens alternativ för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring, vilket kan jämföras med dagens taknivå som uppgår till 33 000 kronor. 
  
 Tabellerna i detta avsnitt följer respektive taknivå med syfte att illustrera hur många av de anställda i respektive bransch eller arbets- marknadssektor som får direkt nytta av en takhöjning.17 
  
 Tabellerna medför i förlängningen en viss möjlighet att diskutera vilka branscher etc. som inte nödvändigtvis kan förväntas ansluta sig till den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen – om endast de egna medlemmarnas privatekonomiska intressen skulle beaktas. 
  
 17Observera att tabellerna redovisar aggregerade antal. Personer som har inkomst lägre än 
  
 33000 omfattas t.ex. även av tabelleringen avseende personer med inkomst under 38 500 och så vidare. 
  
 201 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 10.7.1Nästan hälften av alla anställda i privat sektor tjänar mindre än den befintliga statliga taknivån på 33 000 kronor/månad 
  
 I tabell 10.13 redovisas antal anställda med en inkomst på 33 000 kro- nor eller mindre i privat sektor efter bransch. Av tabellen framgår att med dagens statliga taknivå slog drygt varannan (51 procent18) anställd i taket, motsvarande över 1 400 000 personer. 
  
 Tabell 10.13 Antal anställda i privat sektor med en inkomst på 33 000 kronor 
  
 eller mindre per månad efter bransch (SNI 2007), kollektivavtalstäckning och medlemskap i  
 a-kassa, 
  2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Antal 
  
 anställda, 
  
 varav med 
  
 varav med 
  
 varav utan 
  
 varav 
  
 totalt 
  
 kollektivavtal 
  
 kollektiv- 
  
 kollektiv- 
  
 utan 
  
 (2)+(4) 
  
 avtal och 
  
 avtal 
  
 kollektiv- 
  
 uppfyllt 
  
 avtal och 
  
 medlems- 
  
 uppfyllt 
  
 villkor i a- 
  
 medlems- 
  
 kassa 
  
 villkor i 
  
 a-kassa 
  
 Jordbruk, skogsbruk o fiske 
  
 (01–03) 
  
 18 313 
  
 12 339 
  
 7 150 
  
 5 974 
  
 2 545 
  
 Tillverkning o utvinning, energi 
  
 o miljö  
 (05–33, 
  
 35–39) 
  
 186 934 
  
 172 226 
  
 140 246 
  
 14 708 
  
 8 858 
  
 Tillverkning av verkstadsvaror 
  
 (därav  
 25–30, 
  33) 
  
 90 324 
  
 83 948 
  
 69 274 
  
 6 376 
  
 3 826 
  
 Byggverksamhet  
 (41–43) 
  
 97 037 
  
 74 221 
  
 49 116 
  
 22 816 
  
 11 058 
  
 Handel  
 (45–47) 
  
 290 234 
  
 221 584 
  
 154 651 
  
 68 650 
  
 42 030 
  
 Transport  
 (49–53) 
  
 92 525 
  
 77 967 
  
 55 810 
  
 14 558 
  
 7 916 
  
 Hotell och restaurang  
 (55–56) 
  
 108 694 
  
 74 989 
  
 42 644 
  
 33 705 
  
 16 945 
  
 Information och kommunikation 
  
 (58–63) 
  
 42 267 
  
 18 574 
  
 11 809 
  
 23 693 
  
 12 108 
  
 Finansiell verksamhet, 
  
 företagstjänster  
 (64–82) 
  
 269 693 
  
 187 125 
  
 120 130 
  
 82 568 
  
 42 471 
  
 Offentlig förvaltning m.m. 
  
 (84, 99) 
  
 1 391 
  
 494 
  
 371 
  
 897 
  
 651 
  
 Utbildning (85) 
  
 62 538 
  
 45 243 
  
 30 445 
  
 17 295 
  
 11 190 
  
 Vård och omsorg  
 (86–88) 
  
 120 350 
  
 91 851 
  
 60 717 
  
 28 499 
  
 17 474 
  
 Personliga och kulturella 
  
 81 207 
  
 53 940 
  
 35 876 
  
 27 267 
  
 14 483 
  
 tjänster  
 (90–98) 
  
 Uppgift saknas 
  
 1 805 
  
 24 
  
 11 
  
 1 781 
  
 758 
  
 Totalt 
  
 1 372 988 
  
 1 030 577 
  
 708 976 
  
 342 411 
  
 188 487 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.5.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 18Under 2021 uppgick antalet anställda i privat sektor till cirka 2 810 000. Av tabell 10.16 framgår att cirka 1 373 000 i privat sektor tjänade 33 000 eller mindre vilket medför att omkring 
  
 51procent av alla anställda slog i taket ((2 810  
 000-1 
  373 000)/2 810 000)=0,51). 
  
 202 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 Det råder dock skillnader mellan branscher där nästan 8 av 10 anställda slog i taket inom information och kommunikation samtidigt som nästan två tredjedelar gjorde det inom tillverkningsindustri. I hotell och restaurang tjänade 13 procent mer än 33 000 kronor i månaden. 
  
 10.7.2Nästan två tredjedelar av anställda i privat sektor tjänar mindre än 38 500 kronor/månad 
  
 Av tabell 10.14 framgår att drygt 1 800 000 privatanställda tjänade 38 500 kronor eller mindre i månaden under 2021. 
  
 Tabell 10.14 Antal anställda i privat sektor med en inkomst på 38 500 kronor 
  
 per månad eller mindre efter bransch (SNI 2007), kollektivavtalstäckning och medlemskap i  
 a-kassa, 
  2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Antal 
  
 anställda, 
  
 varav med 
  
 varav med 
  
 varav utan 
  
 varav 
  
 totalt 
  
 kollektivavtal 
  
 kollektiv- 
  
 kollektiv- 
  
 utan 
  
 (2)+(4) 
  
 avtal och 
  
 avtal 
  
 kollektiv- 
  
 uppfyllt 
  
 avtal och 
  
 medlems- 
  
 uppfyllt 
  
 villkor i a- 
  
 medlems- 
  
 kassa 
  
 villkor i 
  
 a-kassa 
  
 Jordbruk, skogsbruk o fiske 
  
 (01–03) 
  
 22 620 
  
 16 064 
  
 9 829 
  
 6 556 
  
 2 804 
  
 Tillverkning o utvinning, energi 
  
 o miljö  
 (05–33, 
  
 35–39) 
  
 289 921 
  
 271 456 
  
 231 529 
  
 18 465 
  
 11 674 
  
 Tillverkning av verkstadsvaror 
  
 (därav  
 25–30, 
  33) 
  
 143 312 
  
 134 796 
  
 116 425 
  
 8 516 
  
 5 412 
  
 Byggverksamhet  
 (41–43) 
  
 170 162 
  
 141 196 
  
 105 673 
  
 28 966 
  
 15 256 
  
 Handel  
 (45–47) 
  
 356 533 
  
 275 308 
  
 200 656 
  
 81 225 
  
 51 952 
  
 Transport  
 (49–53) 
  
 124 364 
  
 107 322 
  
 80 308 
  
 17 042 
  
 9 769 
  
 Hotell och restaurang  
 (55–56) 
  
 116 608 
  
 81 117 
  
 47 491 
  
 35 491 
  
 18 184 
  
 Information och kommunikation 
  
 (58–63) 
  
 63 345 
  
 29 547 
  
 21 046 
  
 33 798 
  
 19 514 
  
 Finansiell verksamhet, 
  
 företagstjänster  
 (64–82) 
  
 342 328 
  
 238 590 
  
 163 693 
  
 103 738 
  
 58 481 
  
 Offentlig förvaltning m.m. (84, 
  
 99) 
  
 1 938 
  
 718 
  
 573 
  
 1 220 
  
 915 
  
 Utbildning (85) 
  
 77 630 
  
 57 534 
  
 40 231 
  
 20 096 
  
 13 451 
  
 Vård och omsorg  
 (86–88) 
  
 143 610 
  
 110 110 
  
 74 785 
  
 33 500 
  
 21 277 
  
 Personliga och kulturella 
  
 tjänster  
 (90–98) 
  
 94 848 
  
 64 505 
  
 44 857 
  
 30 343 
  
 16 908 
  
 Uppgift saknas 
  
 2 086 
  
 28 
  
 3 
  
 2 058 
  
 925 
  
 Totalt 
  
 1 805 993 
  
 1 393 495 
  
 1 020 674 
  
 412 498 
  
 241 110 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.5.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 203 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 De som slog i ett sådant tak motsvarade 64 procent19 av alla anställda i privat sektor. Det rådde fortsatt skillnader mellan branscher där 67 procent inom information och kommunikation slog i taket sam- tidigt som drygt 45 procent gjorde det inom tillverkningsindustrin. I hotell och restaurang hade 7 procent inkomster över 38 500 kronor i månaden vilket innebar att 93 procent hade löner som var under taket. 
  
 Alla branscher påverkades mer eller mindre av ett ökat tak från 
  
 33 000 kronor i månaden till 38 500 kronor i månaden. 
  
 I byggbranschen hade omkring 60 procent en inkomst på 38 500 kro- nor eller mindre i månaden vilket är 26 procentenheter högre än den andel som i samma bransch omfattades av ett inkomsttak på 33 000 kro- nor i månaden. I både tillverkningsindustri och transportindustri var samma skillnad 20 procentenheter och andelen med inkomster på 38 500 kronor eller mindre per månad uppgick där till 55 respektive 77 procent. 
  
 10.7.3Tre av fyra anställda i privat sektor tjänade mindre än 43 500 kronor/månad 
  
 Som framgår av tabell 10.15 tjänade omkring 2 100 000 anställda i privat sektor 43 500 kronor eller mindre i månaden under 2021 vilket motsvarade 75 procent20 av alla privatanställda. Det fanns fortsatt skillnader mellan olika branscher om än något mindre. Cirka 56 pro- cent inom information och kommunikation slog i taket samtidigt som drygt 32 procent gjorde det inom finansiell verksamhet. I hotell och restaurang hade 4 procent inkomster över 43 500 kronor i månaden vilket innebar att 96 procent av anställda slog i taket. 
  
 Alla branscher påverkades av ett ökat tak från 38 500 kronor i månaden till 43 500 kronor i månaden. I byggbranschen hade om- kring 77 procent en inkomst på 43 500 kronor eller mindre i måna- den vilket är 17 procentenheter fler jämfört med hur stor andel som omfattades av ett inkomsttak på 38 500 kronor i månaden i samma bransch. I både tillverkningsindustri och offentlig förvaltning var 
  
 19Under 2021 uppgick antalet anställda i privat sektor till cirka 2 810 000 samtidigt som drygt 
  
 1800 000 tjänade 38 500 kronor eller mindre i månaden (1 800 000/2 810 000=0,64). 
  
 20 Under 2021 uppgick antalet anställda i privat sektor till cirka 2 810 000 samtidigt som 2 100 000 tjänade 43 500 kronor eller mindre i månaden (2 100 000/2 810 000=0,75). 
  
 204 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 motsvarande skillnad 14 procentenheter och andelen med inkomst under 43 500 kronor per månad uppgick till 69 respektive 79 procent. 
  
 Tabell 10.15 Antal anställda i privat sektor med en inkomst på 43 500 kronor 
  
 eller mindre per månad efter bransch (SNI 2007), kollektivavtalstäckning och medlemskap i  
 a-kassa, 
  2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Antal 
  
 anställda, 
  
 varav med 
  
 varav med 
  
 varav utan 
  
 varav 
  
 totalt 
  
 kollektivavtal 
  
 kollektiv- 
  
 kollektiv- 
  
 utan 
  
 (2)+(4) 
  
 avtal och 
  
 avtal 
  
 kollektiv- 
  
 uppfyllt 
  
 avtal och 
  
 medlems- 
  
 uppfyllt 
  
 villkor i a- 
  
 medlems- 
  
 kassa 
  
 villkor i 
  
 a-kassa 
  
 Jordbruk, skogsbruk o fiske 
  
 (01–03) 
  
 24 690 
  
 17 860 
  
 11 152 
  
 6 830 
  
 2 925 
  
 Tillverkning o utvinning, energi 
  
 o miljö  
 (05–33, 
  
 35–39) 
  
 361 613 
  
 340 759 
  
 295 317 
  
 20 854 
  
 13 487 
  
 Tillverkning av verkstadsvaror 
  
 (därav  
 25–30, 
  33) 
  
 180 667 
  
 170 722 
  
 149 752 
  
 9 945 
  
 6 488 
  
 Byggverksamhet  
 (41–43) 
  
 217 923 
  
 186 066 
  
 143 658 
  
 31 857 
  
 17 168 
  
 Handel  
 (45–47) 
  
 394 599 
  
 305 391 
  
 226 191 
  
 89 208 
  
 58 178 
  
 Transport  
 (49–53) 
  
 140 595 
  
 121 978 
  
 92 399 
  
 18 617 
  
 10 942 
  
 Hotell och restaurang  
 (55–56) 
  
 120 068 
  
 83 794 
  
 49 584 
  
 36 274 
  
 18 695 
  
 Information och kommunikation 
  
 (58–63) 
  
 84 281 
  
 40 561 
  
 30 598 
  
 43 720 
  
 26 981 
  
 Finansiell verksamhet, 
  
 företagstjänster  
 (64–82) 
  
 395 928 
  
 275 303 
  
 195 251 
  
 120 625 
  
 71 337 
  
 Offentlig förvaltning m.m. 
  
 (84, 99) 
  
 2 342 
  
 892 
  
 736 
  
 1 450 
  
 1 110 
  
 Utbildning (85) 
  
 87 567 
  
 65 809 
  
 46 999 
  
 21 758 
  
 14 780 
  
 Vård och omsorg  
 (86–88) 
  
 157 004 
  
 120 624 
  
 82 592 
  
 36 380 
  
 23 356 
  
 Personliga och kulturella 
  
 tjänster  
 (90–98) 
  
 103 319 
  
 71 117 
  
 50 495 
  
 32 202 
  
 18 382 
  
 Uppgift saknas 
  
 2 236 
  
 33 
  
 2 
  
 2 203 
  
 1 014 
  
 Totalt 
  
 2 092 165 
  
 1 630 187 
  
 1 224 974 
  
 461 978 
  
 278 355 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.5.1). 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.7.4Drygt 80 procent av alla anställda i offentlig sektor hade en inkomst under 43 500 kronor per månad 
  
 Under 2021 slog 55 procent av anställda i offentlig sektor i ett in- komsttak på 33 000 kronor per månad i arbetslöshetsförsäkringen. Med ett tak på 38 500 kronor respektive 43 500 kronor per månad var motsvarande andel 71 procent respektive 81 procent av offentligt 
  
 205 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 anställda, som framgår av tabell 10.16. Andelen som uppfyller med- lemsvillkoret i en arbetslöshetskassa uppgår som framgår av tabellen till cirka 75 procent oavsett inkomstnivå. 
  
 Tabell 10.16 Antal anställda i offentlig sektor vars inkomst understiger vissa belopp (33 000, 38 500 samt 43 500 kronor/månad) samt deras kollektivavtalstäckning och medlemskap i  
 a-kassa, 
  2021 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 Antal 
  
 anställda, 
  
 varav med 
  
 varav med 
  
 varav utan 
  
 varav 
  
 totalt 
  
 kollektivavtal 
  
 kollektiv- 
  
 kollektiv- 
  
 utan 
  
 (2)+(4) 
  
 avtal och 
  
 avtal 
  
 kollektiv- 
  
 uppfyllt 
  
 avtal och 
  
 medlemsvill 
  
 uppfyllt 
  
 kor i a- 
  
 medlems- 
  
 kassa 
  
 villkor i 
  
 a-kassa 
  
 33 000 kronor/månad 
  
 881 600 
  
 881 600 
  
 639 155 
  
 0 
  
 0 
  
 38 500 kronor/månad 
  
 1 137 951 
  
 1 137 951 
  
 848 441 
  
 0 
  
 0 
  
 43 500 kronor/månad 
  
 1 299 841 
  
 1 299 841 
  
 978 399 
  
 0 
  
 0 
  
 Totalt 
  
 1 597 315 
  
 1 597 315 
  
 1 200 699 
  
 0 
  
 0 
  
 Anm. Kolumnerna förklaras närmare i brödtext (avsnitt 10.5.1). Som tidigare beskrivits arbetar alla anställda i offentlig sektor på kollektivavtal, vilket förklarar att flera kolumner innehåller nollvärden . 
  
 Källa: SCB och Lewis. 
  
 10.8Vilken bransch en anställd arbetar i respektive arbetsgivarens storlek kan påverka nyttan med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Av underlagen i kapitlet framgår sammanfattningsvis att vilken bransch eller sektor en person verkar inom liksom storleken på arbetsgivaren kan påverka hur nyttan av en kollektivavtalad försäk- ring framstår. Motsvarande kan naturligtvis gälla även om frågan betraktas utifrån perspektivet av ett relativt större kollektiv. 
  
 För privatanställda gällde att ju större arbetsgivaren var desto vanligare var det att deras anställda vid arbetslöshet skulle erhålla högsta möjliga ersättning i en kollektivavtalad försäkring. Cirka tre fjärdedelar bland anställda i stora företag skulle erhålla maximal er- sättning vilket kan jämföras med en av tre anställda i mikroföretag. 
  
 Privatanställda i t.ex. tillverkningsindustrin skulle i relativt hög utsträckning erhålla högsta möjliga ersättning. Privatanställda i vissa andra branscher skulle däremot inte påverkas särskilt mycket av höjda taknivåer. Bland privatanställda i hotell och restaurang tjänade 
  
 206 
  
 SOU 2023:41 
  
 Antal anställda som skulle kunna omfattas av en ny försäkring 
  
 nästan 9 av 10 under dagens statliga taknivå (33 000 kronor/månad) liksom drygt två tredjedelar i branscherna jordbruk, skogsbruk och fiske. 
  
 Av underlagen framgår även att lönenivåerna i offentlig sektor var mer sammanpressade än i privat sektor vilket medförde att en större andel anställda i offentlig sektor skulle påverkas av en och samma takhöjning, jämfört med privatanställda. I offentlig sektor slår t.ex. drygt 7 av 10 anställda i ett tak på 38 500 kronor per månad vilket kan jämföras med 64 procent av anställda i privat sektor. 
  
 207 
  
 11Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 I detta kapitel exemplifieras den modell för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som utredningen redogjort för i kapitel 9. I det första avsnittet finns en genomgång av två alternativa taknivåer för den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen. Sedan följer en genomgång av alternativ med en statlig delfinansiering av en kollektiv- avtalad arbetslöshetsersättning (11.1). 
  
 Genom att kombinera de bägge taknivåerna med förekomsten respektive avsaknaden av en statlig delfinansiering utkristalliserar sig fyra olika alternativa utformningar av modellen för en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring, vilka utredningen presenterar som räkneexempel. Alternativen utgår från de diskussioner som utred- ningen fört med de förslagsställande parterna och utredningens upp- drag som det framgår av direktivet. För alla fyra alternativen redo- visas också några konkreta effekter för den enskilde individen vid olika lönenivåer (11.2). Avslutningsvis redovisas hur alternativen avgränsas mot den statliga arbetslöshetsförsäkringen om en individ har inkomster både inom ramen för och utanför kollektivavtal (11.3) och hur man konkret kan gå till väga för att beräkna ersättningar och kostnader (11.4). 
  
 11.1Flera alternativa utformningar 
  
 Det ligger i sakens natur att det kollektivavtalade taket måste vara tillräckligt mycket högre vid en jämförelse med det statliga taket, om parternas ambitioner med en kollektivavtalad försäkring ska kunna realiseras. Utredningen har emellertid också sett det som önskvärt 
  
 209 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 att den högsta kollektivavtalade nivån hamnar något under den nivå som redan tillämpas inom ramen för de kompletterande inkomstför- säkringarna, eftersom även dessa får anses ha haft effekten att stärka kollektivavtalsmodellen, i enlighet med parternas ambitioner. 
  
 Grundläggande i alla alternativ som utredningen analyserar är alltså att det statliga taket antas ligga kvar som i utgångsläget, på 33 000 kro- nor. Parterna tänks däremot vilja fastställa ett högre tak för de arbetstagare som omfattas av kollektivavtal, vilket antas hamna på antingen 38 500 kronor eller 43 500 kronor, för att den kollektiv- avtalade försäkringen ska kunna anses påtagligt1 bättre än den statliga. 
  
 Avtrappningen av ersättningen är densamma oavsett taknivå och föreslås följa förslaget i SOU 2020:37 (s. 350). I tabellen närmast nedan har därutöver utredningens alternativa utformning av med- lemsvillkoret (se avsnitt 9.5.3) inarbetats, även om dessa inte är in- arbetade i flertalet av utredningens beräkningar i nästa kapitel (12). Dessa procentsatser utgör däremot utgångspunkt för de figurer som fortsatt presenteras i detta kapitel. 
  
 Tabell 11.1 Förslag på ersättningsnivåer, procent av tidigare lön med beaktande av hela ramtiden (i praktiken 
  
 en genomsnittsberäkning) 
  
 Dag  
 1–100 
  
 Dag  
 101–200 
  
 Dag  
 201–300 
  
 Medlemsvillkoret uppfyllt, 
  
 medlem sedan minst 1 år 
  
 80% 
  
 70% 
  
 65% 
  
 Medlemsvillkoret inte uppfyllt, 
  
 ej medlem eller medlem sedan 
  
 mindre än 1 år 
  
 50% 
  
 40% 
  
 35% 
  
 11.1.1Taknivån 38 500 kronor 
  
 Enligt Medlingsinstitutet är medianlönen (justerad till heltids- ekvivalenter) 33 200 kronor/månad år 2021 vilket ligger i närheten av det nuvarande taket i arbetslöshetsförsäkringen. I dagsläget får således 50 procent av löntagarna inledningsvis 80 procent i ersätt- ning vid en eventuell arbetslöshet. 
  
 I protokollen som undertecknades den 22 juni 2022 i Saltsjöbaden framgår parternas förväntningar på en kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring. Den ska bidra till att flertalet av löntagarna har minst 
  
 1”Påtagligt” är det begrepp som berörda parter använder i protokollen. 
  
 210 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 80 procent av sin lön försäkrad och att det sedan sker en avtrappning över tid. 
  
 I protokollet använder man sig även av ett räkneexempel där 
  
 70procent av löntagarna erhåller en ersättning som motsvarar 80 pro- cent av lönen. I diskussioner med parterna har framkommit att nivån 
  
 80procent avser den ersättning som inledningsvis utgår. I beräk- ningen av andelen behöver det inte nödvändigtvis beaktas de perso- ner som inte är med i en arbetslöshetskassa, eftersom dessa har haft möjlighet att gå med. 
  
 Förutsättningsutredningen har använt räkneexemplet, att 70 pro- cent ska få 80 procent i ersättning, som en utgångspunkt för att härleda en alternativ taknivå i förhållande till den nu gällande 
  
 33000 kronor. Den från parternas räkneexempel härledda nivån blir 
  
 38500 kronor, vilket motsvarar 70:e percentilen i inkomststatistiken från Medlingsinstitutet för 2021. 70 procent har alltså en lön som inte överstiger 38 500 kronor/månad och kommer därigenom inledningsvis att få 80 procent under perioden av arbetslöshet. 
  
 Principiellt sett kan modellen vid ett kollektivavtalat tak på 
  
 38500 kronor sammanfattas enligt figur 11.1 närmast nedan: 
  
 Figur 11.1 Ersättningsnivå i förhållande till tidigare lön beroende på medlemskap i arbetslöshetskassa och kollektivavtalsförhållanden vid ett kollektivavtalat tak på 38 500 kronor per månad 
  
 Flertalet kompletterande inkomstförsäkringar har ett tak mellan  
 50-55 
  tkr men det finns variationer både uppåt och nedåt 
  
 80 % av den kompletterande inkomstförsäkringens tak 
  
 Är fackmedlem 
  
 (om fackföreningen har tecknat en sådan försäkring) 
  
 80 % av det kollektivavtalade taket 
  
 Om det kollektivavta- 
  
 Arbetar på en arbetsplats 
  
 lade taket är 38,5 tkr 
  
 (om medlem i  
 a-kassan, 
  annars 50 % av samma tak) 
  
 Johnson. 30,8 tkr 
  
 med kollektivavtal (oavsett 
  
 medlemskap i fackförening) 
  
 Om det statliga taket är 33 tkr 
  
 80 % av det statliga taket 
  
 blir max ersättning 26,4 tkr 
  
 Uppfyller både inkomst- och medlemsvillkoret 
  
 50 % av det statliga 
  
 Om det statliga taket är 33 tkr 
  
 blir max ersättning 16,5 tkr 
  
 Uppfyller inkomst- men inte medlemsvillkoret 
  
 taket 
  
 (Den lägsta inkomst som kan ge ersättning är ett genomsnitt 
  
 på 10 tkr/månad och den lägsta ersättningen 5 tkr dag  
 1-100) 
  
 Uppfyller inte inkomstvillkoret 
  
 Ingen ersättning 
  
 (Enligt lönestatistiken bör detta omfatta mindre än 1 procent av de som arbetar under förutsättning att dessa arbetar minst halvtid) 
  
 211 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Den procentuella ersättning som utgår upp till taket framgår av fi- gur 11.1 på föregående sida och ansluter som redan angivits till för- slagen i SOU 2020:37. Den som är medlem i en arbetslöshetskassa får 80 procent och den som inte uppfyller medlemsvillkoret får 50 pro- cent. I bägge fallen sker en successiv avtrappning enligt figuren närmast nedan. 
  
 Figur 11.2 Ersättningsnivå över tid (nedtrappning) beroende på medlemskap i arbetslöshetskassa vid ett kollektivavtalat tak på 38 500 kronor per månad 
  
 Procent av lön under kollektiv- avtalade taket 
  
 Alla som uppfyller inkomstvillkoret får den blå nivån, 
  
 de som även uppfyller medlemsvillkoret får den orange nivån. 
  
 9030.800 kronor/mån 
  
 80 
  
 26.950 kronor/mån 
  
 70 
  
 25.025 kronor/mån 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Dag  
 101-200 
  
 Dag  
 101-200 
  
 Dag  
 201-300 
  
 Den blå nivån i figuren ovan avser de personer på kollektiv- avtalsarbetsplatser som inte uppfyller medlemsvillkoret i arbetslös- hetskassan, men som parterna ändå sagt sig vara beredda att ta över ansvaret för. I figuren framgår den procentuella ersättningsnivån över tid samt i absoluta belopp vad som maximalt kan utbetalas per månad. 
  
 11.1.2Taknivån 43 500 kronor 
  
 Förutsättningsutredningen har även räknat på en ytterligare högre nivå. Utifrån Medlingsinstitutets lönestatistik har 80 procent av lönta- garna en månadslön på 43 500 kronor (årsinkomst 522 000 kronor) eller mindre. Ett tak i nivå med detta skulle ytterligare minska behovet av kompletterande inkomstförsäkringar, särskilt på sådana delar av arbetsmarknaden som har haft svårt att få bärighet i sådana försäk- ringar. Även omställningsorganisationernas kostnader för AGE skulle minska (se avsnitt 3.6). 
  
 212 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Om det kollektivavtalade taket i stället för 38 500 kronor sätts till 
  
 43 500 kronor kan ersättningsnivåerna sammanfattas som i figur 11.3 närmast nedan: 
  
 Figur 11.3 Ersättningsnivå i förhållande till tidigare lön beroende på medlemskap i arbetslöshetskassa och kollektivavtalsförhållanden vid ett kollektivavtalat tak på 43 500 kronor per månad 
  
 Flertalet kompletterande inkomstförsäkringar har ett tak mellan  
 50-55 
  tkr men det finns variationer både uppåt och nedåt 
  
 Är fackmedlem 
  
 Arbetar på en arbetsplats med kollektivavtal (oavsett medlemskap i fackförening) 
  
 80 % av den kompletterande inkomstförsäkringens tak (om fackföreningen har tecknat en sådan försäkring) 
  
 80 % av det kollektivavtalade taket 
  
 (om medlem i  
 a-kassan, 
  annars 50 % av samma tak) 
  
 Om det kollektivavta- lade taket är 43,5 tkr Johnson. 34,8 tkr 
  
 Uppfyller både inkomst- och medlemsvillkoret 
  
 80 % av det statliga taket 
  
 50 % av det statliga 
  
 Om det statliga taket är 33 tkr blir max ersättning 26,4 tkr 
  
 Om det statliga taket är 33 tkr blir max ersättning 16,5 tkr 
  
 Uppfyller inkomst- men inte medlemsvillkoret 
  
 taket 
  
 (Den lägsta inkomst som kan ge ersättning är ett genomsnitt 
  
 på 10 tkr/månad och den lägsta ersättningen 5 tkr dag  
 1-100) 
  
 Uppfyller inte inkomstvillkoret 
  
 Ingen ersättning 
  
 (Enligt lönestatistiken bör detta omfatta mindre än 1 procent av de som arbetar under förutsättning att dessa arbetar minst halvtid) 
  
 Med det högre taket på 43 500 kronor sker den successiva avtrapp- ningen av ersättningen enligt figur 11.4 nedan. Även i denna figur avser den blå nivån de personer på kollektivavtalsarbetsplatser som inte uppfyller medlemsvillkoret i arbetslöshetskassan, men som parterna ändå sagt sig vara beredda att ta över ansvaret för. I figuren framgår den procentuella ersättningsnivån över tid samt i absoluta belopp vad som maximalt kan utbetalas per månad. 
  
 Figur 11.4 
  
 Ersättningsnivå över tid (nedtrappning) beroende på 
  
 medlemskap i arbetslöshetskassa vid ett kollektivavtalat tak 
  
 på 43 500 kronor per månad 
  
 Procent av lön under 
  
 Alla som uppfyller inkomstvillkoret får den blå nivån, de som även uppfyller 
  
 kollektivavtalade 
  
 medlemsvillkoret får den orange nivån. 
  
 taket 
  
 90 
  
 34.800 kronor/mån 
  
 30.450 kronor/mån 
  
 80 
  
 28.275 kronor/mån 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Dag  
 1-100 
  
 Dag  
 101-200 
  
 Dag  
 201-300 
  
 213 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 11.1.3Taknivån 33 000 kronor för de som inte omfattas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 För personer som arbetar utanför kollektivavtal kan resultatet i stället illustreras enligt figur 11.5, under förutsättning att det statliga taket ligger kvar på 33 000 kronor. 
  
 En person får alltså samma procentsats i ersättning, oavsett om den omfattas av kollektivavtal eller inte, men får med kollektivavtal ersättningen beräknad baserat på högre taknivåer. 
  
 Ett annat sätt att uttrycka detta är att medlemskapet i arbetslös- hetskassan ökar ersättningen från 50 till 80 procent medan arbete på en arbetsplats med kollektivavtal leder till högre tak. 
  
 Figur 11.5 Ersättningsnivå över tid (nedtrappning) beroende på medlemskap i arbetslöshetskassa vid ett statligt tak på 33 000 kronor per månad 
  
 Procent av lön under statliga taket 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Alla som uppfyller inkomstvillkoret får den blå nivån, de som även uppfyller 
  
 medlemsvillkoret får den orange nivån. 
  
 26.400 kronor/mån 
  
 23.100 kronor/mån 
  
 21.450 kronor/mån 
  
 Dag  
 1-100 
  
 Dag  
 101-200 
  
 Dag  
 201-300 
  
 11.1.4En eventuell statlig delfinansiering av den kollektivavtalade arbetslöshetslöshetsförsäkringen 
  
 Behovet av att trygga arbetslöshetsförsäkringen inför sämre tider torde inte vara ifrågasatt. Som konstaterades redan i de förslagsstäl- lande parternas rapporter behövs en arbetslöshetsförsäkring även i tider av ekonomisk kris. Detta är också huvudorsaken till att utred- ningen redovisar alternativ både med och utan statlig delfinansiering av den kollektivavtalade arbetslöshetsersättningen. 
  
 Sett ur utredningens perspektiv är den största fördelen med en statlig delfinansiering att staten tar ett övergripande finansiellt ansvar för de största svängningarna i arbetslöshetsförsäkringen som sker baserat på konjunkturens upp- och nedgångar, vilket kan ha stabiliseringspolitisk betydelse. 
  
 214 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Den konkreta modell som utredningen i så fall tänkt sig innebär att arbetslöshetskassorna erhåller medel motsvarande de statsbidrag som hade utgått i den statliga försäkringen, om en person som omfattas av den kollektivavtalade försäkringen i stället hade arbetat utanför kollektivavtal. 
  
 Kort sagt skulle statens delfinansiering beräknas på de ersättnings- nivåer och på det tak som tillämpas utanför den kollektivavtalade för- säkringen (i den statliga försäkringen). Den statliga ersättning som utgår för att täcka kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen förblir då oförändrad oavsett vilken taknivå som parterna avtalar om. 
  
 Parterna sätter däremot själva villkoren för vad som betalas ut till de arbetslösa som omfattas av kollektivavtal. Parterna bär sedan mel- lanskillnaden mellan vad de arbetslösa erhåller och vad dessa hade erhållit om de inte hade omfattats av kollektivavtal. 
  
 På så sätt kommer även varje höjning som statsmakterna gör avseende de arbetslöshetsersättningar som tillämpas utanför kollektivavtal automatiskt att få genomslag även på den eventuella statliga delfinansieringen av den kollektivavtalade försäkringen. 
  
 En modell med en statlig delfinansiering medför även att statens kostnader för arbetslöshetsförsäkringen blir oberoende av vilka och hur många parter som tecknar kollektivavtal om arbetslöshetsför- säkring. Om ett kollektiv lämnar den kollektivavtalade försäkringen medför det endast att staten i en eller annan form måste betala sam- ma pengar direkt till de som är arbetslösa inom samma kollektiv. 
  
 11.1.5Riskerna i arbetslöshetsförsäkringen kan inte jämställas med andra försäkringsrisker 
  
 Riskerna i ett system för arbetslöshetsförsäkring skiljer sig på avgö- rande sätt från andra försäkringsrisker genom att vara konjunk- turberoende och medföra ett krav på utjämning över tid snarare än mellan personer. Det finns en omfattande diskussion bland ekono- mer kring dessa frågor och en vanlig uppfattning är att det endast är staten som kan utjämna över konjunkturer på detta sätt. Den tidi- gare fonderade lösning som prövats fick abrupt avvecklas (se kapi- tel 5). 
  
 Det finns som framhållits i samband med utredningens runda- bordssamtal erfarenhetsmässigt en risk att helt privatfinansierade system har generösa villkor i högkonjunktur men sedan måste stramas 
  
 215 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 åt i lågkonjunktur. Detta infaller i så fall samtidigt som arbetslöshets- ersättningen har som störst betydelse för stabiliseringspolitiken. 
  
 Sedan 1935 har det därför funnits statliga bidrag till arbetslös- hetskassorna. Till en början täckte de statliga bidragen ungefär en tredjedel av den ersättning som betalades ut. Det statliga åtagandet för finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen tilltog efter hand och i mitten av  
 1970-talet 
  bestod knappt två tredjedelar av den utbetalda arbetslöshetsersättningen av statliga bidrag. Som framgår av avsnitt 4.3 och särskilt av figur 4.2 är situationen motsvarande ännu i dag, även om andelen varierar kraftigt mellan åren. 
  
 I sammanhanget kan även framhållas att de kompletterande in- komstförsäkringarna – som i hög grad försäkrar ett inkomstsegment som delvis skulle komma att omfattas av en kollektivavtalad försäkring 
  
 –har kunnat balansera sina verksamheter beroende på att avgifterna kunnat varieras år från år inom ramen för långsiktiga relationer med respektive fackförbund. Dessa fackförbund har i sin tur inte sällan förfogat över medel som medfört att en avgiftsförändring inte alltid har behövt föras vidare till löntagarna. 
  
 11.1.6Parterna får inflytande även vid en eventuell statlig delfinansiering 
  
 Utredningens uppfattning är att en statlig delfinansiering inte står i någon motsatsställning till parternas rätt att fastställa och variera taket eller andra villkor i den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäk- ringen. Det finns begränsningar i ”rådigheten” även med den modell som de förslagsställande parterna har förordat, där finansieringen i allt väsentligt består av en kollektivavtalad procentandel på löne- summan, i likhet med vad som gäller andra avtalsförsäkringar. 
  
 Problemet med avgifter som är baserade på lönesumman som finansiering av arbetslöshetsförsäkringen är att de torde vara för- knippade med ungefär samma problem som andra löpande avgifter, d.v.s. de är procykliska till sin natur. Det är därför inte uppenbart att parterna får praktisk rådighet över taknivåerna enbart baserat på en finansiering genom lönebaserade avgifter. 
  
 En statlig delfinansiering av den kollektivavtalade försäkringen är även oberoende av t.ex. vilka taknivåer som parterna sätter i sina kollektivavtal. En statlig delfinansiering påverkas alltså inte av det kollektivavtalade taket utan beräknas baserat på det statliga taket. 
  
 216 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Det innebär att parterna inte bara får möjlighet att bestämma över nivåerna utan också naturligen kommer att finansiera den högre ersättning som de eventuellt kommer överens om. 
  
 Med allt detta sagt presenterar utredningen i nästa avsnitt alter- nativ såväl med som utan en eventuell statlig delfinansiering av den kollektivavtalade arbetslöshetsersättningen. 
  
 11.2Redovisning av utredningens fyra alternativ 
  
 Alternativen beskrivs med utgångspunkt från den enskilde individen och att denne under hela kvalificeringsperioden (ramtiden) för ersätt- ningsperioden har arbetat antingen inom ett kollektivavtal som om- fattar arbetslöshetsförsäkring respektive utanför ett sådant. I utred- ningens figurer har Förutsättningsutredningen utgått från en arbetslös som tjänat över respektive taknivå och redovisar genomgående belopp per månad och arbetslös. Alla ersättningsbelopp i samma figurer avser de första 100 dagarna i ersättningsperioden. I tabellerna redovisas dock även ersättningen efter 100 respektive 200 dagar. 
  
 För utbetalaren av ersättning (arbetslöshetskassorna) har i figurerna redovisats en statlig ålderspensionsavgift på 10,21 procent av utbetalad ersättning, även om utredningen inte slutligt har tagit ställning till var betalningsansvaret för denna avgift rent praktiskt ska placeras. Arbetslöshetskassorna tänks dock få ersättning för avgiften på samma sätt och från samma källa som för den utbetalade ersättningen. 
  
 11.2.1Alternativ 1 – ett måttligt höjt tak genom kollektivavtal utan en statlig delfinansiering av arbetslöshetsersättningen 
  
 Ett inkomsttak på 38 500 kronor 
  
 De förslagsställande parterna har uttryckt en förväntan att 70 pro- cent av löntagarna ska ha en ersättningsnivå som motsvarar 80 pro- cent av tidigare lön. Det är ytterligare 20 procentenheter av lönta- garna jämfört med vad som gäller i dag. En sådan ersättningsnivå skulle enligt vad utredningen erfar2 motsvara ett tak på 38 500 kro- nor (årsinkomst 462 000 kronor). Denna nivå medför alltså att 
  
 2Baserat på beräkningar baserade på Medlingsinstitutets lönestatistik för löner 2021. 
  
 217 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 70 procent av löntagarna har en inkomst som är lägre än taket i detta alternativ. 
  
 Några inkomstexempel 
  
 I tabellen nedan redovisar utredningen ersättningsnivåer med ett tak på 38 500 kronor för exempel N, E, K och M. I både exempel K och M har den ersättningssökande en inkomst över taknivån. 
  
 Tabell 11.2 Ersättningsnivåer över tid (kronor respektive ersättningsdag) vid ett tak på 38 500 kronor/månad 
  
 Genomsnittlig 
  
 Medlem 
  
 Ej 
  
 månadslön 
  
 medlem 
  
 1–100 
  
 101– 
  
 201– 
  
 1–100 
  
 101– 
  
 201– 
  
 (80%) 
  
 (70%) 
  
 (65%) 
  
 (50%) 
  
 (40%) 
  
 (35%) 
  
 Exempel N 
  
 14 333 
  
 11 468 
  
 10 034 
  
 9 318 
  
 7 168 
  
 5 734 
  
 5 018 
  
 Exempel E 
  
 37 000 
  
 29 600 
  
 25 900 
  
 24 050 
  
 18 500 
  
 14 800 
  
 12 950 
  
 Exempel K 
  
 38 900 
  
 30 800 
  
 26 950 
  
 25 025 
  
 19 250 
  
 15 400 
  
 13 475 
  
 Exempel M 
  
 68 300 
  
 30 800 
  
 26 950 
  
 25 025 
  
 19 250 
  
 15 400 
  
 13 475 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Löntagare med kollektivavtal 
  
 I en kollektivavtalad modell enligt alternativ 1 (figur 11.6) betalar parternas tänkta kollektivavtalsstiftelse ut all ersättning till arbets- löshetskassan för de ersättningssökande som arbetat på en kollek- tivavtalad arbetsplats och ansöker om arbetslöshetsersättning. Arbetslöshetskassan betalar i detta alternativ ut ersättningen till den ersättningssökande efter att ha prövat att han eller hon uppfyller de villkor som krävs för att få arbetslöshetsersättning. Figuren visar på nytt ett hypotetiskt exempel där den ersättningssökande uppfyller villkoren för att få högsta möjliga ersättning och har en inkomst på taknivån eller högre. 
  
 För att förenkla den grafiska presentationen förutsätts inte bara de ersättningssökande som inte är medlemmar i en arbetslöshets- kassa vända sig till den kompletterande arbetslöshetskassan, utan även alla de som oavsett eventuellt medlemskap ännu inte uppfyller medlemsvillkoret. Motsvarande förenkling tillämpas även avseende senare presenterade figurer. 
  
 218 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Figur 11.6 Ett måttligt höjt tak (38 500 kronor) – löntagare med kollektivavtal. Utan statlig delfinansiering 
  
 Figuren visar till vänster en individ som är medlem i en arbetslöshetskassa och till höger en annan individ som inte är medlem i en arbetslöshetskassa. 
  
 PARTERNA 
  
 STIFTELSE 
  
 FORA 
  
 ARBETS- 
  
 KOLLEKTIVAVTAL 
  
 GIVARE 
  
 30 800 + 3 145 (ÅP) 
  
 19 250 + 1 965 (ÅP) 
  
 ÖPPET 
  
 ARBETSLÖS 
  
 30 800 
  
 19 250 
  
 A-KASSA, 
  
 A-KASSA, 
  EJ 
  
 MEDLEM/ANSLUTEN 
  
 MEDLEMS- 
  
 MEDLEM*/ANLSUTEN 
  
 ADMINISTRATIONS- 
  
 AVGIFT 
  
 AVGIFT 
  
 3 145 (ÅP) 
  
 1 965 (ÅP) 
  
 STATEN 
  
 * Omfattar även dem som ännu inte uppfyller medlemsvillkoret. 
  
 Löntagare utan kollektivavtal 
  
 Skillnaden i utfallet för de ersättningssökande som arbetar på en arbetsplats som saknar kollektivavtal (figur 11.7 på nästa sida) gentemot de som arbetar på en arbetsplats med kollektivavtal (figur 11.6 närmast ovan) blir att alla som tjänar mer än 33 000 kronor får ett sämre utfall. All ersättning för de som inte arbetar på en arbetsplats som omfattas av kollektivavtal finansieras av staten. 
  
 219 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Figur 11.7 Ett måttligt höjt tak (38 500 kronor) – löntagare utan kollektivavtal (dessa erhåller fortsatt ersättning enligt det statliga taket 33 000 kronor) 
  
 Figuren visar till vänster en individ som är medlem i en arbetslöshetskassa och till höger en annan individ som inte är medlem i en arbetslöshetskassa. 
  
 PARTERNA 
  
 STIFTELSE 
  
 FORA 
  
 ARBETS- 
  
 KOLLEKTIVAVTAL 
  
 GIVARE 
  
 0 
  
 0 
  
 ÖPPET 
  
 ARBETSLÖS 
  
 26 400 
  
 16 500 
  
 A-KASSA, 
  
 A-KASSA, 
  EJ 
  
 MEDLEM/ANSLUTEN 
  
 MEDLEMS- 
  
 MEDLEM*/ANLSUTEN 
  
 ADMINISTRATIONS- 
  
 AVGIFT 
  
 AVGIFT 
  
 2 695 (ÅP) 
  
 26 400 + 2 695 (ÅP) 
  
 16 500 + 1 685 (ÅP) 
  
 1 685 (ÅP) 
  
 STATEN 
  
 * Omfattar även dem som ännu inte uppfyller medlemsvillkoret. 
  
 11.2.2Alternativ 2 – ett kraftigt höjt tak genom kollektivavtal utan statlig delfinansiering 
  
 Ett inkomsttak på 43 500 kronor 
  
 Utifrån Medlingsinstitutets lönestatistik har 80 procent av lönta- garna en månadslön på 43 500 kronor (årsinkomst 522 000 kronor) eller mindre3. Ett tak i nivå med det senare skulle även delvis minska behovet av kompletterande inkomstförsäkringar, särskilt på sådana delar av arbetsmarknaden som har haft svårt att få bärighet i sådana försäkringar. 
  
 3Enligt Medlingsinstitutet är medianlönen 33 200 kronor/månad (2021) vilket ligger i närhe- ten av det nuvarande taket i arbetslöshetsförsäkringen. Det innebär att i dagsläget 50 procent av löntagarna inledningsvis får 80 procent i ersättning vid en eventuell arbetslöshet, beräknat på samma sätt som ovan. 
  
 220 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Några inkomstexempel 
  
 Nedan redovisar utredningen ersättningsnivåer med ett tak på 43 500 kronor för exempel N, E, K och M. I exempel M har den ersättningssökande en inkomst över taknivån. 
  
 Tabell 11.3 Ersättningsnivåer över tid (kronor respektive ersättningsdag) vid ett tak på 43 500 kronor/månad 
  
 Genom- 
  
 Medlem 
  
 Ej 
  
 snittlig 
  
 medlem 
  
 månadslön 
  
 1–100 
  
 101– 
  
 201– 
  
 1–100 
  
 101– 
  
 201– 
  
 (80%) 
  
 (70%) 
  
 (65%) 
  
 (50%) 
  
 (40%) 
  
 (35%) 
  
 Exempel N 
  
 14 333 
  
 11 468 
  
 10 034 
  
 9 318 
  
 7 168 
  
 5 734 
  
 5 018 
  
 Exempel E 
  
 37 000 
  
 29 600 
  
 25 900 
  
 24 050 
  
 18 500 
  
 14 800 
  
 12 950 
  
 Exempel K 
  
 38 900 
  
 31 120 
  
 27 230 
  
 25 285 
  
 19 450 
  
 15 560 
  
 13 615 
  
 Exempel M 
  
 68 300 
  
 34 800 
  
 30 450 
  
 28 275 
  
 21 750 
  
 17 400 
  
 15 225 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Löntagare med kollektivavtal 
  
 Alternativ 2 är konstruerat på samma sätt som det tidigare alterna- tivet när det gäller utbetalningen av ersättning för de ersättnings- sökande som arbetat på en kollektivavtalad arbetsplats och ansöker om arbetslöshetsersättning. Skillnaden mellan detta alternativ (figur 11.8) och det tidigare alternativet (alternativ 1) är att utbetalningarna blir större eftersom taknivån är ännu högre. Arbetslöshetskassan betalar även i detta alternativ ut ersättningen till den ersättningssökande efter att ha prövat att han eller hon uppfyller de villkor som krävs för att få arbetslöshetsersättning. Figur 11.8 på nästa sida visar åter- igen ett hypotetiskt exempel där den ersättningssökande uppfyller villkoren för att få högsta möjliga ersättning och har en inkomst på taknivån eller högre. 
  
 221 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Figur 11.8 Ett kraftigt höjt tak (43 500 kronor) – löntagare med kollektivavtal. Utan statlig delfinansiering 
  
 Figuren visar till vänster en individ som är medlem i en arbetslöshetskassa och till höger en annan individ som inte är medlem i en arbetslöshetskassa. 
  
 PARTERNA 
  
 STIFTELSE 
  
 FORA 
  
 ARBETS- 
  
 KOLLEKTIVAVTAL 
  
 GIVARE 
  
 34 800 + 3 553 (ÅP) 
  
 21 750 + 2 221 (ÅP) 
  
 ÖPPET 
  
 ARBETSLÖS 
  
 34 800 
  
 21 750 
  
 A-KASSA, 
  
 A-KASSA, 
  EJ 
  
 MEDLEM/ANSLUTEN 
  
 MEDLEMS- 
  
 MEDLEM*/ANLSUTEN 
  
 ADMINISTRATIONS- 
  
 AVGIFT 
  
 AVGIFT 
  
 3 553 (ÅP) 
  
 2 221 (ÅP) 
  
 STATEN 
  
 * Omfattar även dem som ännu inte uppfyller medlemsvillkoret. 
  
 Löntagare utan kollektivavtal 
  
 Vid ett alternativ med kraftigt höjt tak blir skillnaden i utfallet för de ersättningssökande som arbetar på en arbetsplats som saknar kollektivavtal (figur 11.9 på nästa sida) liksom föregående alternativ (alternativ 1) återigen att alla som tjänar mer än 33 000 kronor får ett sämre utfall – här även omfattande högre inkomster – jämfört med om de arbetat på en arbetsplats med kollektivavtal. All ersättning för de som inte arbetar på en arbetsplats som omfattas av kollektivavtal finansieras även i detta alternativ av staten. 
  
 Det kan anmärkas att figur 11.9 på nästa sida är helt ekvivalent med figur 11.7 ovan. 
  
 222 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Figur 11.9 Ett kraftigt höjt tak (43 500 kronor) – löntagare utan kollektivavtal (dessa erhåller fortsatt ersättning enligt det statliga taket 33 000 kronor) 
  
 Figuren visar till vänster en individ som är medlem i en arbetslöshetskassa och till höger en annan individ som inte är medlem i en arbetslöshetskassa. 
  
 PARTERNA 
  
 STIFTELSE 
  
 FORA 
  
 ARBETS- 
  
 KOLLEKTIVAVTAL 
  
 GIVARE 
  
 0 
  
 0 
  
 ÖPPET 
  
 ARBETSLÖS 
  
 26 400 
  
 16 500 
  
 A-KASSA, 
  
 A-KASSA, 
  EJ 
  
 MEDLEM/ANSLUTEN 
  
 MEDLEMS- 
  
 MEDLEM*/ANLSUTEN 
  
 ADMINISTRATIONS- 
  
 AVGIFT 
  
 AVGIFT 
  
 2 695 (ÅP) 
  
 26 400 + 2 695 (ÅP) 
  
 16 500 + 1 685 (ÅP) 
  
 1 685 (ÅP) 
  
 STATEN 
  
 * Omfattar även dem som ännu inte uppfyller medlemsvillkoret. 
  
 11.2.3Alternativ 3 – ett måttligt höjt tak genom kollektivavtal med en statlig delfinansiering 
  
 Ett inkomsttak på 38 500 kronor 
  
 Med ett system med en statlig delfinansiering blir den offentliga ersättning som utgår för att täcka kostnaderna för arbetslöshets- försäkringen oförändrad oavsett vilken taknivå som parterna avtalar om. Kort sagt skulle statens kompensation till parterna beräknas på de ersättningsnivåer och det tak som tillämpas utanför den kollek- tivavtalade försäkringen. Parterna sätter i sin tur villkoren för vad som betalas ut till de arbetslösa som omfattas av kollektivavtalet. Parterna bär mellanskillnaden mellan vad de arbetslösa erhåller och vad de hade erhållit om de inte hade omfattats av kollektivavtal. 
  
 223 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Några inkomstexempel 
  
 För den ersättningssökande blir utfallet detsamma som i tabell 11.2 ovan. 
  
 Löntagare med kollektivavtal 
  
 Alternativ 3 är konstruerat på ett annorlunda sätt än de alternativ som presenterats ovan genom att en statlig delfinansiering tillkom- mit. Vid ett system med statlig delfinansiering (figur 11.10 nedan) utgår ersättning till arbetslöshetskassan för utbetalning till den en- skilde som arbetat på en kollektivavtalad arbetsplats både från parter- nas kollektivavtalsstiftelse och från staten. 
  
 Figur 11.10 Ett måttligt höjt tak (38 500 kronor) – löntagare med kollektivavtal. Med statlig delfinansiering 
  
 Figuren visar till vänster en individ som är medlem i en arbetslöshetskassa och till höger en annan individ som inte är medlem i en arbetslöshetskassa. 
  
 PARTERNA 
  
 STIFTELSE 
  
 FORA 
  
 ARBETS- 
  
 KOLLEKTIVAVTAL 
  
 GIVARE 
  
 8 400 + 858 (ÅP) 
  
 5 250 + 536 (ÅP) 
  
 ÖPPET 
  
 ARBETSLÖS 
  
 34 800 
  
 21 750 
  
 A-KASSA, 
  
 A-KASSA, 
  EJ 
  
 MEDLEM/ANSLUTEN 
  
 MEDLEMS- 
  
 MEDLEM*/ANLSUTEN 
  
 ADMINISTRATIONS- 
  
 AVGIFT 
  
 AVGIFT 
  
 3 553 (ÅP) 
  
 26 400 + 2 695 (ÅP) 
  
 16 500 + 1 685 (ÅP) 
  
 2 221 (ÅP) 
  
 STATEN 
  
 * Omfattar även dem som ännu inte uppfyller medlemsvillkoret. 
  
 Huvuddelen av finansieringen av ersättningen kommer från staten och regleras genom det takbelopp som finns i den statliga arbetslös- hetsförsäkringen. Arbetslöshetskassan betalar även i detta alternativ ut ersättningen till den ersättningssökande efter att ha prövat att han 
  
 224 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 eller hon uppfyller de villkor som krävs för att få arbetslöshets- ersättning. Figur 11.10 på föregående sida visar återigen ett hypo- tetiskt exempel där den ersättningssökande uppfyller villkoren för att få högsta möjliga ersättning och har en inkomst på taknivån eller högre. 
  
 Löntagare utan kollektivavtal 
  
 Utfallet kommer för dessa löntagare att motsvara vad som framgår av de med varandra överensstämmande figurerna 11.7 och 11.9 ovan. 
  
 11.2.4Alternativ 4 – ett kraftigt höjt tak genom kollektivavtal med en statlig delfinansiering 
  
 Ett inkomsttak på 43 500 kronor 
  
 Med ett system med en statlig delfinansiering, precis som i före- gående alternativ, blir den offentliga ersättning som utgår för att täcka kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen oförändrad oavsett vilken taknivå som parterna avtalar om. Kort sagt skulle statens kompensation till parterna beräknas på de ersättningsnivåer och det tak som tillämpas utanför den kollektivavtalade försäkringen. Par- terna sätter i sin tur villkoren för vad som betalas ut till de arbetslösa som omfattas av kollektivavtalet. Parterna bär mellanskillnaden mel- lan vad de arbetslösa erhåller och vad de hade erhållit om de inte hade omfattats av kollektivavtal. 
  
 Några inkomstexempel 
  
 För den ersättningssökande blir utfallet detsamma som i tabell 11.3 ovan. 
  
 Utbetalning av ersättning 
  
 Alternativ 4 är med undantag för den högre kollektivavtalade tak- nivån konstruerat på samma sätt som alternativ 3 vilket presenterats ovan innefattande en statlig delfinansiering. Även vid detta alternativ 
  
 225 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 (figur 11.11 nedan) utgår en del av finansieringen från staten till arbetslöshetskassan för utbetalning till den enskilde som arbetat på en kollektivavtalad arbetsplats samtidigt med att det utgår ersättning från parternas kollektivavtalsstiftelse. Huvuddelen av finansieringen av ersättningen kommer från staten och regleras genom det tak- belopp som finns i den statliga arbetslöshetsförsäkringen. Arbets- löshetskassan betalar även i detta alternativ ut ersättningen till den ersättningssökande efter att ha prövat att han eller hon uppfyller de villkor som krävs för att få arbetslöshetsersättning. Figuren visar återigen ett hypotetiskt exempel där den ersättningssökande upp- fyller villkoren för att få högsta möjliga ersättning och har en in- komst på taknivån eller högre. 
  
 Figur 11.11 Ett kraftigt höjt tak (43 500 kronor) – löntagare med kollektivavtal. Med en statlig delfinansiering 
  
 Figuren visar till vänster en individ som är medlem i en arbetslöshetskassa och till höger en annan individ som inte är medlem i en arbetslöshetskassa. 
  
 PARTERNA 
  
 STIFTELSE 
  
 FORA 
  
 ARBETS- 
  
 KOLLEKTIVAVTAL 
  
 GIVARE 
  
 8 400 + 858 (ÅP) 
  
 4 250 + 536 (ÅP) 
  
 ÖPPET 
  
 ARBETSLÖS 
  
 34 800 
  
 21 750 
  
 A-KASSA, 
  
 A-KASSA, 
  EJ 
  
 MEDLEM/ANSLUTEN 
  
 MEDLEMS- 
  
 MEDLEM*/ANLSUTEN 
  
 ADMINISTRATIONS- 
  
 AVGIFT 
  
 AVGIFT 
  
 3 553 (ÅP) 
  
 26 400 + 2 695 (ÅP) 
  
 16 500 + 1 685 (ÅP) 
  
 2 221 (ÅP) 
  
 STATEN 
  
 * Omfattar även dem som ännu inte uppfyller medlemsvillkoret. 
  
 226 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Löntagare utan kollektivavtal 
  
 Utfallet kommer för dessa löntagare att motsvara vad som framgår av de med varandra överensstämmande figurerna 11.7 och 11.9 ovan. 
  
 11.3Ersättning till personer som endast delvis har haft inkomster från en arbetsgivare med kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring 
  
 För ett system med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som existerar i ett sammanhang där det också finns en statlig arbetslös- hetsförsäkring som omfattar dem som inte omfattas av den kollek- tivavtalade arbetslöshetsförsäkringen finns naturligen en gränsdrag- ningsproblematik. Denna uppkommer när en individ under kvali- ficeringsperioden för arbetslöshetsersättningen delvis har arbetat på en arbetsplats som omfattas av kollektivavtal och delvis har arbetat på en arbetsplats som saknar kollektivavtal. Gränsdragningsproble- matiken innefattar frågor som från vilket system ersättningen ska betalas ut, vilken taknivå som ska tillämpas och hur uppfyllnaden av inkomstvillkoret ska bedömas. Beroende på utformningen av den kollektivavtalade arbetslöshetsersättningen och dess förhållande till den statliga arbetslöshetsförsäkringen kan det även uppkomma frå- gor kring hur avräkningen av arbete under tiden i arbetslöshet ska hanteras. Nedan finns exempel på situationer som bedöms kunna uppkomma: 
  
 •Den ersättningssökande har bytt arbete från en kollektivavtalad arbetsplats till en som saknar kollektivavtal under ramtiden eller vice versa (flera olika kombinationer möjliga under ramtiden). 
  
 •Den ersättningssökande har under ramtiden haft flera olika tim- anställningar eller arbetat deltid (parallellt) på arbetsplatser med och utan kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 •Den ersättningssökande har delvis uppfyllt inkomstvillkoret genom företagande (parallellt eller delvis under ramtiden jämte arbete på en kollektivavtalad arbetsplats). 
  
 227 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 •Den ersättningssökande har varit delvis uppdragstagare (bedömd osjälvständig) och delvis anställd på en arbetsplats med kollek- tivavtal under ramtiden. 
  
 •Olika kombinationer av vad som nämnts ovan. 
  
 Det finns alltså flera olika tänkbara situationer som behöver kunna hanteras. För att undvika att den enskilde individen hamnar i kläm mellan de bägge systemen på ett sätt som kan anses orimligt krävs att det finns någon form av robust grundprincip för att undvika så- dana situationer. En annan relevant faktor som måste beaktas är hur finansieringen av respektive system påverkas. 
  
 Den grundläggande principen bör rimligen också formuleras ut- ifrån ambitionen att det inte ska uppkomma behov av att skapa en mängd komplicerande särlösningar. Det är också svårt att exakt för- utsäga alla de olika situationer som kan tänkas uppstå. 
  
 Vid konstruktionen av en grundprincip skulle ett alternativ kunna vara att både kvalificeringen till och ersättningen från arbetslöshets- försäkringen utgår från respektive system, där systemen är helt isole- rade från varandra. Ett sådant system skulle separera finansieringen av respektive system men har inbyggda svagheter i förhållande till vad som nämnts i föregående stycke om orimliga effekter för den en- skilde. Bland annat skulle en separat tillämpning av golvet i inkomst- villkoret utesluta de personer som har en sammanlagd inkomst som skulle ha räckt för att uppfylla inkomstvillkoret men som inte upp- fyller inkomstvillkoret i respektive system för ersättning. Detta alter- nativ har Förutsättningsutredningen därför valt att utesluta även om antalet personer som skulle kunna drabbas negativt vore begränsat. 
  
 En grundläggande utgångspunkt bör enligt utredningen vara ett gemensamt golv som omfattar samtliga inkomster oavsett var de har intjänats. En sådan konstruktion förväntas inte få några större finan- siella effekter för respektive system då antalet personer som berörs, som nämnts, bedöms vara få. Systemet skulle vid en sådan lösning utgå från att summan av den lön som omfattas av relevant kollektiv- avtal respektive summan av andra löner räknas samman månadsvis vid prövningen av inkomstvillkoret. 
  
 Motsvarande bör naturligtvis gälla taknivåerna, d.v.s. det bör inte gå att få mera ersättning endast för att inkomsterna är utspridda på inkomster utanför respektive enligt relevant kollektivavtal. 
  
 228 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Vilket system ersättningen ska betalas ut från och vilka följdeffek- ter det får för finansieringen av respektive system väcker ett antal frågor. Att formulera en beräkningsmetod där de bägge systemen är likvärdiga och inget underordnas det andra, genom att någon slags andelsberäkning görs, har hittills inte bedömts vara en framkomlig väg bl.a. p.g.a. att ett sådant system skulle bli väldigt komplext avseende administrationen och riskera att brista i transparens. 
  
 Den konkreta frågan som uppkommer blir om den statliga er- sättningen ska anses ligga på toppen eller tvärtom i botten i förhål- lande till den kollektivavtalade. 
  
 För att frågan om den inbördes ordningen på den statliga respektive den kollektivavtalade ersättningen finns i figur 11.12 nedan ett exempel där den ersättningssökande har en inkomst på totalt 50 000 kronor, varav 20 000 kronor från en arbetsgivare utan kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring och 30 000 kronor från en arbetsgivare med kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Figur 11.12 Illustration av kombinationsberäkning om den kollektivavtalade ersättningen ligger överst (”på toppen”), tusental kronor per månad 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Inkomster per månad 
  
 Ersättning per månad 
  
  Lön resp ersättning utanför kollektivavtal  
  Ej ersatt andel 20 % av 20 tkr 
  
  Lön resp ersättning enligt kollektivavtal  
  Ej ersatt andel 20 % av 18,5 tkr 
  
  Del som inte ersätts pga slår i taket 
  
 I figuren ovan ligger alltså den kollektivavtalade ersättningen ”på toppen” och den statliga ersättningen ”på botten”. Utredningen gör bedömningen att det är den mest rimliga lösningen eftersom det bl.a. 
  
 229 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 utifrån rättsliga aspekter är enklare att basera den kollektivavtalade ersättningen på en lagstadgad arbetslöshetsförsäkring än att göra tvärtom. Med en sådan konstruktion kommer staten att få stå för en relativt större del av kostnaden för personer med inkomster från båda systemen (även om denna andel väntas bli tämligen begränsad). 
  
 Om tvärtom den kollektivavtalade ersättningen skulle placeras ”i botten” vilket illustreras nedan i figur 11.13 medför det i praktiken att det tak som parterna kommer överens om åsidosätts genom att den statliga ersättningen dras in ”krona för krona” när den kollektiv- avtalade ersättningen ökar. Följaktligen har utredningen inte ansett att en sådan beräkningsmetod är ändamålsenlig. 
  
 Figur 11.13 Illustration av kombinationsberäkning om den kollektivavtalade ersättningen ligger underst (”i botten”), tusental kronor per månad 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Inkomster per månad 
  
 Ersättning per månad 
  
 Lön resp ersättning enligt kollektivavtal 
  
 Ej ersatt andel 20 % av 30 tkr 
  
 Lön resp ersättning utanför kollektivavtal2 
  
 Ej ersatt andel 20 % av 3 tkr 
  
 Del som inte ersätts pga slår i taket 
  
 I figur 11.14 på nästa sida sammanfattas vad som framkommit i de två tidigare figurerna. Figuren visar bl.a. proportionerna mellan hur mycket ersättning som utgår från respektive system. I det fall den statliga ersättningen ligger underst (”i botten”) uppgår statens kost- nader till 16 000 kronor (exklusive ålderspensionsavgift) samtidigt som parternas kostnader för den kollektivavtalade arbetslöshets- försäkringen uppgår till 14 800 kronor (exklusive ålderspensions- avgift). Om i stället den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen 
  
 230 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 ligger underst (”i botten”) uppgår parternas kostnader till 24 000 kronor (exklusive ålderspensionsavgift) och statens kostnader till 2 400 kronor (exklusive ålderspensionsavgift). 
  
 Figur 11.14 Jämförelse med avseende på effekter om den statliga respektive den kollektivavtalade ersättningen ligger underst (”i botten”), tusental kronor per månad 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Tak/månad 
  
 Inkomst/månad 
  
 Statlig ersättning "underst" 
  
 Kollektivavtalad ersättning "underst" 
  
 Inkomster, tak och ersättning utanför kollektivavtal 
  
 Inkomster, tak och ersättning på kollektivavtal 
  
 Totala inkomster och ersättningar 
  
 Utredningen drar slutsatsen att frågan om den kollektivavtalade eller den statliga ersättningen är central eftersom det praktiska utfallet för ersättningarna kan bli så pass avgörande. Som redan har framhållits anser utredningen att den kollektivavtalade ersättningen bör ligga överst (”i toppen”) och den statliga underst (”i botten”). 
  
 11.4Hur ersättning och kostnader i modellen beräknas 
  
 Utifrån ovanstående baseras utredningens fortsatta beräkningar på att den kollektivavtalade arbetslöshetsersättningen räknas fram i sju steg: 
  
 1.Individens inkomster utanför kollektivavtal. Individens in- komster utanför det kollektivavtalade systemet fastställs, alltså de inkomster som inte alls omfattas av det kollektivavtalade systemet och som staten därför ska bära betalningsansvaret för.4 Sådana inkomster som överstiger det statliga taket sätts till 33 000 kronor. 
  
 4Inkomster till det statliga systemet avser inkomster från arbetsgivare som saknar kollek- tivavtal eller hängavtal. 
  
 231 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 2.Individens totala inkomster. Individens totala inkomster räknas fram, d.v.s. den inkomst som omfattas av det kollektivavtalade systemet adderas till individens inkomster utanför sagda system (beloppet steg 1).5 Totala inkomster som överstiger det kollektiv- avtalade taket (exempelvis 38 500 kronor) sätts till den kollektiv- avtalade taknivån. 
  
 3.Individens arbetslöshetsersättning. Individens totala arbetslös- hetsersättning räknas fram, vilket görs genom att multiplicera den totala inkomsten (beloppet steg 2) med 0,8 (avseende de inle- dande 100 ersättningsdagarna, vilket sedermera trappas ned). 
  
 4.Statens utgifter. Statens (primära) ansvar för kostnader avseende arbetslöshetsersättning baserad på inkomster som ligger utanför relevanta kollektivavtal räknas fram genom att multiplicera dessa inkomster (beloppet steg 1) med 0,8 (inledningsvis, jfr punkt 3). 
  
 5.Parternas utgifter. Därefter räknas (det primära) kostnadsansva- ret för det kollektivavtalade systemet fram genom att subtrahera de statliga utgifterna (beloppet steg 4) från individens totala arbets- löshetsersättning (beloppet steg 3). 
  
 6.Underlag för beräkning av eventuell statlig delfinansiering. För att kunna beräkna en eventuell statlig delfinansiering av den kollektivavtalade ersättningen behövs en hjälpberäkning av den arbetslöshetsersättning som skulle utgå baserat på individens totala inkomster men om det statliga taket tillämpades för alla dessa inkomster. 
  
 7.Beräkning av den eventuella statliga delfinansieringen. Av- slutningsvis beräknas den del av ersättningen som staten (sekun- därt) bidrar med till finansieringen av den kollektivavtalade modellen. Från hjälpberäkningens resultat (beloppet steg 6) subtraheras det (primära) statliga kostnadsansvar som föreligger redan oavsett eventuell statlig delfinansiering (beloppet steg 4). 
  
 Efter beräkningssteg  
 1–3 
  finns tillräckligt underlag för att ange vad individen får ut i arbetslöshetsersättning, från stat och parter. 
  
 5Den kollektivavtalade inkomsten avser inkomster från arbetsgivare som har ett kollektivavtal eller ett hängavtal. 
  
 232 
  
 SOU 2023:41 
  
 Alternativ för utformning av en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Efter ytterligare beräkningar i form av steg 4 och 5 finns även underlag för hur (det primära) kostnadsansvaret fördelas mellan stat och parter. 
  
 Vid en eventuell statlig delfinansiering tillkommer beräkningarna enligt steg 6 och 7. 
  
 I tabell 11.4 nedan finns några exempel som visar utfallet för staten respektive parterna om man använder sig av ovanstående beräknings- metod. 
  
 Tabell 11.4 Några exempel på ersättning från varje system om den statliga ersättningen ligger ”i botten” och med ett kollektivavtalat tak på 38 500 kronor/månad 
  
 Indivi- 
  
 Total 
  
 Parternas ersättning 
  
 dens 
  
 varav 
  
 varav 
  
 arbets- 
  
 varav 
  
 varav 
  
 vid en eventuell 
  
 genom- 
  
 från 
  
 från 
  
 lös- 
  
 statens 
  
 parternas 
  
 statlig delfinansiering, 
  
 snittliga 
  
 utanför 
  
 kollek- 
  
 hets- 
  
 (primära) 
  
 (primära) 
  
 om en sådan 
  
 månads- 
  
 kollek- 
  
 tivavtal 
  
 ersätt- 
  
 kost- 
  
 kostnads- 
  
 införs 
  
 lön 
  
 tivavtal 
  
 ning till 
  
 nads- 
  
 ansvar 
  
 (Steg 6 och 7) 
  
 individ 
  
 ansvar 
  
 (Steg 5) 
  
 (Steg 3) 
  
 (Steg 4) 
  
 Ex. A 
  
 13 000 
  
 9 000 
  
 4 000 
  
 10 400 
  
 7 200 
  
 3 200 
  
 10  
 400–7 
  200 = 3 200 
  
 Ex. B 
  
 27 000 
  
 13 500 
  
 13 500 
  
 21 600 
  
 10 800 
  
 10 800 
  
 21  
 600–10 
  800 = 10 800 
  
 Ex. C 
  
 39 000 
  
 13 000 
  
 26 000 
  
 30 800 
  
 10 400 
  
 20 400 
  
 26  
 400–10 
  400 = 16 000 
  
 Ex. D 
  
 38 000 
  
 35 000 
  
 3 000 
  
 28 800 
  
 26 400 
  
 2 400 
  
 26  
 400–26 
  400 = 0 
  
 Här bör avslutningsvis framhållas att den eventuella statliga del- finansieringen av den kollektivavtalade arbetslöshetsersättningen inte bör sammanblandas med det kostnadsansvar staten har för in- komster utanför kollektivavtal. 
  
 233 
  
 12Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 I detta kapitel redogör utredningen för de ekonomiska konsekven- serna givet olika antaganden avseende utformningen av en kollek- tivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Utredningen tar varken ställning till eller berör frågan om finansiering av kostnaderna. Underlagen som presenteras i kapitlet bygger på Statistiska centralbyråns (SCB) mikrosimuleringsmodell, Stevenson. För att beräkna utgifterna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring har FASIT kompletterats med en ny modul, som innehåller uppgifter från Lewis om arbets- givare har kollektivavtal och med aggregerade inkomstuppgifter på månadsbasis från SCB. Det nuvarande arbetsvillkoret är ersatt med ett inkomstvillkor och även övriga delar av förslagen i SOU 2020:37 har, liksom den numera gällande statliga taknivån på 33 000 kronor, inarbetats i den nya modulen (se avsnitt 11.3). 
  
 Kapitlet inleds med en beskrivning av FASIT och den nya modulen (12.1). Därefter följer en redogörelse avseende förväntat antal ersättningstagare (12.2) samt utgifter med en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring med taknivåer på 38 500 kronor och 43 500 kro- nor, även innefattande hur utgifterna fördelar sig inom och utanför det kollektivavtalade systemet (12.3). Därefter beskrivs de ekono- miska konsekvenserna av att exkludera såväl offentlig sektor (12.4) som enskilda branscher från den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäk- ringen (12.5). Vidare presenteras beräkningar av ekonomiska effekter i den situationen att förslagen i SOU 2020:37 skulle anpassas i vissa preciserade avseenden (12.6). Kapitlet avslutas med några övergripande slutsatser om de ekonomiska konsekvenserna av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring (12.7). 
  
 1FördelningsAnalytiskt Statistiksystem för Inkomster och Transfereringar. 
  
 235 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 12.1Hur beräkningarna har utförts 
  
 FASIT är en simuleringsmodell som gör det möjligt att beräkna effekter av förändringar i  
 skatte-, 
  avgifts- och transfereringssyste- men för individer2 och hushåll3. Det går att se både hur förändringar i dessa system påverkar olika grupper (exempelvis inkomstgrupper eller åldersgrupper) i samhället samt vilken effekt de får på de offent- liga finanserna.4 
  
 12.1.1 
 FASIT-modellen 
  har använts 
  
 FASIT utgörs av ett antal moduler som beräknar pensioner, sjuk- och aktivitetsersättning, arbetslöshetsersättning, bostadsbidrag, bo- stadstillägg, ekonomiskt bistånd och så vidare.5 
  
 Den mikrodata som används i FASIT består av tre huvudregister (individer, familjehushåll samt bostadshushåll) och ett antal hjälp- register. FASIT släpper nya versioner fyra gånger per år där den första versionen, grundversionen, levereras i februari.6 Grundver- sionen är framtagen utifrån nya grunddata och i utredningen avser grunddata inkomståret 2021.7 
  
 FASIT används för att göra ekonomiska framskrivningar och som underlag för dessa används offentliga prognoser. I huvudsak hämtas prognoser från Konjunkturinstitutet men även andra pro- gnoser används. Gör flera myndigheter överlappande prognoser an- vänder FASIT uppgifter från den myndighet som ansvarar för ämnes- området.8 I detta kapitel görs sådana ekonomiska framskrivningar för året 2024. 
  
 Dataunderlaget som används i beräkningarna kan baseras på två urval, MSTAR och STAR. MSTAR, som är ett delurval av STAR, består av cirka 92 000 individer och 42 000 familjehushåll medan 
  
 2De flesta system som simuleras är individinriktade, exempelvis skattesystemet. 
  
 3Bostadsbidrag och ekonomiskt bistånd simuleras på familjenivå liksom förskole- och fritids- hemsavgiften samt avgiften för äldreomsorg. 
  
 4SCB (2021). FASIT användarhandledning 2021, s. 14. 
  
 5a. a. s. 16. 
  
 6Leveranserna av de fyra versionerna följer publiceringen av Konjunkturinstitutets prognoser, med cirka en veckas eftersläpning. 
  
 7SCB (2021). FASIT användarhandledning 2021, s. 14. 
  
 8SCB (2021). FASIT användarhandledning 2021, s. 168. 
  
 236 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 STAR-urvalet 
  består av cirka 2 100 000 individer och 960 000 familje- hushåll.9 
  
 I avsnittet närmast nedan redogörs för den nya modulen som beräknar effekten av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Den nya modulen är en vidareutveckling av den befintliga arbets- löshetsmodulen i FASIT. 
  
 12.1.2En utvecklad modul för arbetslöshetsersättningen har inarbetats 
  
 Den nya arbetslöshetsmodulen i FASIT innehåller bl.a. ett nytt inkomstvillkor (i stället för nuvarande arbetsvillkor, se vidare kapitel 9.5.1) och nya underlag som visar om individens inkomster kommer från arbetsgivare inom eller utanför det kollektivavtalade systemet. Som tidigare beskrivits är underlagen avseende kollektivavtal levererade från Lewis (se avsnitt 1.2) till SCB. 
  
 Den nya och utvecklade arbetslöshetsmodulen – som baseras på inkomster i stället för antal dagar – använder underlag från Arbets- förmedlingen för att klassificera individer som öppet arbetslösa. 
  
 Vidare har den nya modulen kompletterats med uppgifter avse- ende individers inkomster på månadsbasis. Uppgifterna är hämtade från Skatteverkets månatliga arbetsgivardeklarationer (AGI) som finns tillgängliga sedan 2019.10 Underlagen har därefter bearbetats av SCB och matchats med befintliga uppgifter i FASIT. Månads- uppgifterna används dels för att bedöma om individer uppfyller in- komstvillkoret, dels för att beräkna vilka individer som ska erhålla ersättning inom eller utanför det kollektivavtalade systemet och i så fall hur mycket ersättning. 
  
 Förändringar i reglerna för arbetslöshetsersättning medför auto- matiskt förändringar av ersättningar inom aktivitetsstödet. En sådan koppling är dock inte oundgänglig eller självklar om ersättning lämnas via en kollektivavtalad försäkring. I delbetänkandet redovisas inte förändringar i aktivitetsersättningen. 
  
 Individer som endast arbetar på arbetsplatser med kollektivavtal under ramtiden kommer erhålla arbetslöshetsersättning endast inom 
  
 9SCB (2021). FASIT användarhandledning 2021, s.  
 175–176. 
  
 10De uppgifter som används avser kontant ersättning för arbete som är underlag för arbets- givaravgifter med undantag för vissa försäkringsersättningar. Det kan exempelvis vara brutto- lön men inte förmåner. Uppgiften tar heller inte hänsyn till om en del av ersättningen utgör kostnadsavdrag på vilka arbetsgivaravgifter inte ska betalas. 
  
 237 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 det kollektivavtalade systemet. Dagar med exempelvis föräldrapen- ning eller sjukpenning kommer dock det statliga systemet att betala ersättning för vilket medför att fler personer kommer att få ersätt- ning från båda systemen än bara de som haft flera arbetsgivare – både med och utan kollektivavtal. 
  
 I likhet med i kapitel 10 har antagande gjorts att anställda i offent- lig sektor alltid omfattas av kollektivavtal.11 Offentlig sektor har emel- lertid definierats annorlunda här. Avgränsningen av vilka arbetsgivare som anses tillhöra offentlig sektor har vid fördelning av individens månadsvisa inkomster gjorts utifrån individens huvudsakliga arbets- givares organisationsnummer.12 
  
 12.1.3Några antaganden för utredningens beräkningar 
  
 I följande avsnitt presenteras beräkningar över hur många individer som erhåller arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollek- tivavtalade systemet samt vad utgifterna för respektive system skulle uppgå till. Även de samlade ekonomiska effekterna presenteras. 
  
 De samlade ekonomiska effekterna av att införa en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring med en kollektivavtalad taknivå beräknas jämfört med en statlig arbetslöshetsförsäkring med en taknivå på 33 000 kronor. I båda systemen används ett inkomstvillkor i stället för ett arbetsvillkor och beräkningarna utgår från den utformning av arbetslöshetsförsäkringen som föreslogs i betänkandet SOU 2020:37. 
  
 I beräkningarna antas alla arbetsgivare med ett kollektivavtal (även de med endast hängavtal) vara anslutna till det kollektivavta- lade systemet. Antagandet görs för att uppskatta de totala utgifterna och de samlade effekterna av en kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring. Ingen hänsyn tas i beräkningarna till dynamiska effekter till följd av exempelvis ett högre tak och färre antal ersättningsdagar i arbetslöshetsersättningen. 
  
 11Läs mer om hanteringen av offentlig sektor i kapitel 10 i avsnitt 10.1. 
  
 12SCB har utgått från den företagsform etc. som organisationsnumret i många fall speglar. Exempelvis avser organisationsnummer som börjar med 20 offentliga myndigheter och hamnar i beräkningarna i offentlig sektor. Det är sannolikt att underlagsmaterialet avseende månads- inkomster i FASIT underskattar kostnaderna i det kollektivavtalade systemet och överskattar kostnaderna i det statliga systemet avseende offentliga aktiebolag, vilka tilldelas samma typ av organisationsnummer som privata aktiebolag. Detta får naturligtvis endast betydelse när beräkningar görs som inkluderar sådana bolag i den kollektivavtalade modellen. Den avvikande definitionen avser endast underlaget i form av månadsinkomster och påverkar i övrigt inte själva körningarna i FASIT. 
  
 238 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Det är endast arbetslöshetsersättningen som förändras i respektive beräkning, andra ersättningar, exempelvis aktivitetsstöd och utveck- lingsersättning, beräknas på samma sätt som i dag, vilket medför att dessa ersättningar inte återspeglas i de ändrade utgifter som utred- ningen beräknar.13 
  
 Den mest avgörande begränsningen med beräkningarna är att de inte tar hänsyn till skatteeffekter hos arbetsgivare. Som angivits i kapitel 8 förväntas arbetsgivarna – med nuvarande skatteregler – kunna erhålla avdragsrätt för sina betalningar till kollektivavtals- stiftelsen samtidigt som eventuell andel av finansieringsavgiften kan komma att beskattas. 
  
 12.2Antal ersättningsmottagare är samma i utredningens fyra alternativ 
  
 I tabell 12.1 redovisas hur många individer som beräknas erhålla arbetslöshetsersättning samt hur många som omfattas av respektive system. I tabellen redovisas även antalet personer som beräknas er- hålla arbetslöshetsersättning efter inkomst. 
  
 Enligt beräkningar i FASIT skulle cirka 288 100 individer erhålla arbetslöshetsersättning under 2024.14 Som tidigare beskrivits erhål- ler vissa individer ersättning från båda systemen. Det gäller individer som har inkomster både inom och utanför det kollektivavtalade systemet däribland individer som, utöver inkomst från arbetsgivare, även mottagit exempelvis föräldrapenning eller sjukpenning. 
  
 Av de som antas erhålla arbetslöshetsersättning under 2024 beräk- nas 131 600 få ersättning endast inom det kollektivavtalade systemet samtidigt som 45 800 endast erhåller ersättning utanför det kollektiv- avtalade systemet (från staten). Övriga 110 600 individer får ersätt- ning från båda systemen.15 
  
 13För att isolera effekterna av arbetslöshetsersättning har posten statlig ålderspensionsavgift beräknats manuellt. 
  
 14Som beskrivits ovan avser beräkningarna för 2024 ekonomiska framskrivningar i FASIT som baseras på prognoser från bl.a. Konjunkturinstitutet. 
  
 15Det gäller dels individer som arbetar på arbetsplatser inom och utanför det kollektivavtalade systemet, dels individer som exempelvis fått sjukpenning och föräldrapenning under ramtiden men arbetar på en arbetsplats inom det kollektivavtalade systemet. 
  
 239 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Av tabell 12.1 framgår även att drygt två tredjedelar av individerna med arbetslöshetsersättning har haft en inkomst på 33 000 kronor eller mindre i månaden.16 
  
 Tabell 12.1 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet samt samma individer efter inkomst, 2024 
  
 2024 
  
 Individer med ersättning endast inom det kollektivavtalade systemet 
  
 131 600 
  
 Individer med ersättning endast utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 45 800 
  
 Individer med ersättning både inom och utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 110 600 
  
 Månadsinkomst 33 000 kronor eller mindre 
  
 192 300 
  
 Månadsinkomst 33  
 001–38 
  500 kronor 
  
 35 700 
  
 Månadsinkomst 38  
 501–43 
  500 kronor 
  
 15 300 
  
 Månadsinkomst 43 501 kronor eller mer 
  
 44 700 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.3Beräkningar avseende utredningens olika alternativ 
  
 I kapitel 11 presenterade utredningen fyra olika alternativ för en kol- lektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Alternativen omfattar två olika taknivåer (38 500 kronor respektive 43 500 kronor) och förekom- mer både med och utan en statlig delfinansiering av den kollektiv- avtalade arbetslöshetsförsäkringen. I alternativen med en statlig del- finansiering bekostar staten arbetslöshetsförsäkringen upp till ett tak på 33 000 kronor – även för personer som arbetar på kollektiv- avtal – medan parterna finansierar resterande belopp upp till den kollektivavtalade taknivån. 
  
 Oavsett statlig delfinansiering eller ej finansierar staten all arbets- löshetsförsäkring för inkomster som inte omfattats av kollektiv- avtal. 
  
 De alternativ som redovisas nedan motsvarar de som tidigare pre- senterats i avsnitt  
 11.2.1–11.2.4. 
  
 16192 300/288 100=0,67. 
  
 240 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 12.3.1Alternativ 1 – tak 38 500 kronor utan statlig delfinansiering av den kollektivavtalade försäkringen 
  
 Med ett inkomstvillkor samt taknivåer på 33 000 kronor (statlig tak- nivå) respektive 38 500 kronor (kollektivavtalad taknivå) beräknas utgifterna för kollektivavtalad och statlig (total) arbetslöshets- ersättning öka med cirka 700 miljoner kronor under 2024, från om- kring 14 miljarder kronor till cirka 14,7 miljarder kronor (se tabell 12.2 närmast nedan). 
  
 Tabell 12.2 Alternativ 1 – Samlade ekonomiska effekter av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring med en statlig taknivå på 33 000 kronor och en kollektivavtalad taknivå på 38 500 kronor, utan statlig delfinansiering, miljoner kronor, 2024 
  
 Totala utgifter  
 (-) 
  
 Skillnad mot en 
  
 eller inkomster (+) 
  
 inkomstbaserad 
  
 ersättning med tak på 
  
 33 000 kronor 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Arbetslöshetsersättning (utgift) 
  
 -14 
  700 
  
 -700 
  
 Statlig ålderspensionsavgift (utgift)* 
  
 -1 
  500 
  
 -100 
  
 Finansieringsavgift (intäkt) 
  
 4 400 
  
 100 
  
 Kommunalskatt (intäkt)** 
  
 .. 
  
 200 
  
 Ålderspensionssystemet 
  
 1 500 
  
 100 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 *Egna beräkningar. 
  
 **Utredningen redovisar inte de totala skatteintäkterna för kommunerna utan endast förändringen. Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Eftersom utbetalningarna ökar – till följd av höjd taknivå i den kol- lektivavtalade delen – påverkas såväl kommunernas skatteintäkter som den statliga ålderspensionsavgiften. Utgifterna för statlig ålders- pensionsavgift ökar med 100 miljoner kronor samtidigt som kommu- nerna får ökade skatteintäkter med 200 miljoner kronor. 
  
 Finansieringen av arbetslöshetsersättningen sker delvis genom en finansieringsavgift (se kapitel 4). Utredningen har räknat fram finan- sieringsavgiften på total nivå enligt gällande regelverk där medlems- talet hos samtliga arbetslöshetskassor multipliceras med 131 procent 
  
 241 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 av den genom FASIT simulerade genomsnittliga dagpenningen.17 Utifrån beräkningarna ökar intäkterna från finansieringsavgiften till följd av det nya systemet med 100 miljoner kronor. 
  
 Parternas utbetalade arbetslöshetsersättning skulle i alternativ 1 komma att motsvara 11 miljarder kronor och parternas del av finan- sieringsavgiften beräknas uppgå till 3,3 miljarder kronor. Notera att alternativ 1 får effekter på kommunernas skatteintäkter som ökar (se tabell 12.2) vilket inte redovisas i tabell 12.3 nedan. 
  
 Tabell 12.3 Alternativ 1 – Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster och dessas förändring för staten respektive för parterna, miljoner kronor, 2024 
  
 Totala utgifter  
 (-) 
  
 Skillnad mot en 
  
 eller inkomster (+) 
  
 inkomstbaserad 
  
 ersättning med tak 
  
 på 33 000 kronor 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -3 
  600 
  
 10 300 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -400 
  
 1 100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 100 
  
 -3 
  200 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -11 
  000 
  
 -11 
  000 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  100 
  
 -1 
  100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 300 
  
 3 300 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Jämfört med en statlig arbetslöshetsförsäkring med en taknivå på 33 000 kronor minskar statens utgifter för arbetslöshetsersättning med 10,3 miljarder kronor och med 1,1 miljarder kronor för den stat- liga ålderspensionsavgiften, allt annat lika. 
  
 17(3 900 000*131*853=4 400 000 000). 
  
 242 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 12.3.2Alternativ 2 – tak 43 500 kronor utan statlig delfinansiering av den kollektivavtalade försäkringen 
  
 Med ett inkomstvillkor samt taknivåer på 33 000 kronor (statlig tak- nivå) samt 43 500 kronor (kollektivavtalad taknivå) beräknas utgif- terna för kollektivavtalad och statlig (total) arbetslöshetsersättning öka med cirka 1 miljard kronor under 2024, från omkring 14 mil- jarder kronor till cirka 15 miljarder kronor. 
  
 Tabell 12.4 Alternativ 2 – Samlade ekonomiska effekter av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring med en statlig taknivå på 33 000 kronor och en kollektivavtalad taknivå på 43 500 kronor, utan statlig delfinansiering, miljoner kronor, 2024 
  
 Totala utgifter  
 (-) 
  
 Skillnad mot en 
  
 eller inkomster (+) 
  
 inkomstbaserad 
  
 ersättning med tak 
  
 på 33 000 kronor 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Arbetslöshetsersättning (utgift) 
  
 -15 
  000 
  
 -1 
  000 
  
 Statlig ålderspensionsavgift (utgift)* 
  
 -1 
  500 
  
 -100 
  
 Skattereduktion allmän pensionsavgift** 
  
 .. 
  
 -100 
  
 Finansieringsavgift (intäkt) 
  
 4 600 
  
 300 
  
 Kommunalskatt (intäkt)*** 
  
 .. 
  
 300 
  
 Ålderspensionssystemet 
  
 1 500 
  
 100 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 *Egna beräkningar. 
  
 **Utredningen redovisar inte den totala skattereduktionen för allmän pensionsavgift utan endast förändringen. 
  
 ***Utredningen redovisar inte de totala skatteintäkterna för kommunerna utan endast förändringen. Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Eftersom utbetalningarna ökar – till följd av höjd taknivå i den kol- lektivavtalade delen – påverkas såväl kommunernas skatteintäkter som den statliga ålderspensionsavgiften. Utgifterna för ålderspen- sionsavgiften ökar med 100 miljoner kronor samtidigt som kommu- nerna får ökade skatteintäkter med 300 miljoner kronor. Utifrån beräkningarna ökar intäkterna från finansieringsavgiften till följd av det nya systemet med 300 miljoner kronor. 
  
 Parternas utgifter för arbetslöshetsersättning skulle komma att motsvara 11,4 miljarder kronor och för den statliga ålderspensions- 
  
 243 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 avgiften 1,2 miljarder kronor. Parternas andel av finansieringsavgif- ten beräknas till 3,4 miljarder kronor. 
  
 Även alternativ 2 får effekter på kommunernas skatteintäkter som ökar (se tabell 12.4) samt minskade statliga intäkter p.g.a. skatte- reduktion för allmän pensionsavgift, vilket inte redovisas i tabell 12.5 närmast nedan. 
  
 Tabell 12.5 Alternativ 2 – Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster och dessas förändring för staten respektive för parterna, miljoner kronor, 2024 
  
 Totala utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad mot en 
  
 inkomster (+) 
  
 inkomstbaserad ersättning 
  
 med tak på 33 000 kronor 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -3 
  600 
  
 10 300 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -400 
  
 1 100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 100 
  
 -3 
  100 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -11 
  400 
  
 -11 
  400 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  200 
  
 -1 
  200 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 400 
  
 3 400 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Jämfört med en statlig arbetslöshetsförsäkring med en taknivå på 33 000 kronor minskar statens utgifter för arbetslöshetsersättning med 10,3 miljarder kronor och med 1,1 miljarder kronor för den statliga ålderspensionsavgiften, allt annat lika. 
  
 12.3.3Alternativ 3 – tak 38 500 kronor med en statlig delfinansiering av den kollektivavtalade försäkringen 
  
 I avsnitten ovan har utredningen redogjort för utgifterna av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring utan någon statlig delfinan- siering. Det innebär att parterna står för samtliga utgifter inom det kollektivavtalade systemet samtidigt som staten står för utgifterna utanför. Av beräkningarna ovan framgår att parterna i både alternativ 1 
  
 244 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 och 2 står för runt 75 procent av utgifterna medan staten står för resterande del, som alltså härrör från inkomster utanför det kol- lektivavtalade systemet. 
  
 I detta och nästa avsnitt redovisas utgifter för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring med en statlig delfinansiering av den kollek- tivavtalade ersättningen.18 
  
 Med ett inkomstvillkor samt taknivåer på 33 000 kronor (statlig taknivå) samt 38 500 kronor (kollektivavtalad taknivå) beräknas utgif- terna för kollektivavtalad och statlig (total) arbetslöshetsersättning öka med cirka 700 miljoner kronor under 2024, från omkring 14 mil- jarder kronor till cirka 14,7 miljarder kronor. Häri föreligger inte någon skillnad i förhållande till alternativ 1 eftersom den statliga delfinansieringen endast påverkar fördelningen av kostnadsansvaret och inte systemets totala kostnader. 
  
 Tabell 12.6 Alternativ 3 – Samlade ekonomiska effekter av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring med en statlig taknivå på 33 000 kronor och en kollektivavtalad taknivå på 38 500 kronor, med en statlig delfinansiering, miljoner kronor, 2024 
  
 Totala utgifter  
 (-) 
  
 Skillnad mot en 
  
 eller inkomster (+) 
  
 inkomstbaserad 
  
 ersättning med tak på 
  
 33 000 kronor 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Arbetslöshetsersättning (utgift) 
  
 -14 
  700 
  
 -700 
  
 Statlig ålderspensionsavgift (utgift)* 
  
 -1 
  500 
  
 -100 
  
 Finansieringsavgift (intäkt) 
  
 4 400 
  
 200 
  
 Kommunalskatt (intäkt)** 
  
 .. 
  
 200 
  
 Ålderspensionssystemet 
  
 1 500 
  
 100 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 *Egna beräkningar. 
  
 **Utredningen redovisar inte de totala skatteintäkterna utan endast förändringen. Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Parternas utgifter för arbetslöshetsersättning skulle i alternativ 3 komma att motsvara 700 miljarder kronor. Parternas utgifter för den statliga ålderspensionsavgiften skulle uppgå till 100 miljarder kronor. 
  
 18Se tabell 12.1 för antal individer som erhåller arbetslöshetsersättning under 2024 samt tabell 12.2 för de totala kostnaderna av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 245 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Tabell 12.7 Alternativ 3 – Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster och dessas förändring för staten respektive för parterna, miljoner kronor, 2024 
  
 Totala utgifter  
 (-) 
  
 Skillnad mot en 
  
 eller inkomster (+) 
  
 inkomstbaserad 
  
 ersättning med tak på 
  
 33 000 kronor 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -14 
  000 
  
 0 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  400 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 4 200 
  
 0 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -700 
  
 -700 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -100 
  
 -100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 200 
  
 -200 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Med en statlig delfinansiering i enlighet med nu tänkt modell uppgår utgifterna för arbetslöshetsersättningen till 14 miljarder kronor för staten samtidigt som de uppgår till 700 miljoner kronor för parterna. Av statens utgifter avser 10,3 miljarder kronor delfinansieringen medan 3,6 miljarder kronor avser statens ansvar för sådana inkoms- ter som inte omfattas av kollektivavtal (jämfört med statens utgifter enligt alternativ 1 och 2). 
  
 12.3.4Alternativ 4 – tak 43 500 kronor med en statlig delfinansiering av den kollektivavtalade försäkringen 
  
 Med ett inkomstvillkor samt taknivåer på 33 000 kronor (statlig tak- nivå) samt 43 500 kronor (kollektivavtalad taknivå) beräknas utgif- terna för kollektivavtalad och statlig (total) arbetslöshetsersättning öka med cirka 1 miljard kronor under 2024, från omkring 14 miljarder kronor till cirka 15 miljarder kronor. Häri föreligger inte någon skill- nad i förhållande till alternativ 2, eftersom den statliga delfinansier- 
  
 246 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 ingen endast påverkar fördelningen av kostnadsansvaret och inte systemets totala kostnader. 
  
 Tabell 12.8 Alternativ 4 – Samlade ekonomiska effekter av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring med en statlig taknivå på 33 000 kronor och en kollektivavtalad taknivå på 43 500 kronor, med en statlig delfinansiering, miljoner kronor, 2024 
  
 Totala utgifter  
 (-) 
  
 Skillnad mot en 
  
 eller inkomster (+) 
  
 inkomstbaserad 
  
 ersättning med tak 
  
 på 33 000 kronor 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Arbetslöshetsersättning (utgift) 
  
 -15 
  000 
  
 -1 
  000 
  
 Statlig ålderspensionsavgift (utgift)* 
  
 -1 
  500 
  
 -100 
  
 Skattereduktion allmänpensionsavgift** 
  
 .. 
  
 -100 
  
 Finansieringsavgift (intäkt) 
  
 4 500 
  
 300 
  
 Kommunalskatt (intäkt)*** 
  
 .. 
  
 300 
  
 Ålderspensionssystemet) 
  
 1 500 
  
 100 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 *Egna beräkningar. 
  
 **Utredningen redovisar inte den totala skattereduktionen för allmän pensionsavgift utan endast förändringen. 
  
 ***Utredningen redovisar inte de totala skatteintäkterna för kommunerna utan endast förändringen. Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Med en statlig delfinansiering uppgår utgifterna för arbetslöshets- ersättningen till 14 miljarder kronor för staten samtidigt som de upp- går till 1 miljard kronor för parterna. Utgifterna för delfinansieringen uppgår till cirka 10,3 miljarder kronor. Övriga 3,6 miljarder kronor skulle staten ändå stå för eftersom dessa kostnader avser inkomster utanför det kollektivavtalade systemet. 
  
 Eftersom staten fortsatt endast bekostar utgifter upp till ett tak på 33 000 kronor förblir statens utgifter i princip oförändrade vid en jämförelse med alternativ 319 medan däremot parternas kostnader ökar. 
  
 19Vissa kostnader förändras till följd av att fördelningen mellan parterna och statens kostnader förändras något. 
  
 247 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Tabell 12.9 Alternativ 4 – Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster och dessas förändring för staten respektive för parterna, miljoner kronor, 2024 
  
 Totala utgifter  
 (-) 
  
 Skillnad mot en 
  
 eller inkomster (+) 
  
 inkomstbaserad 
  
 ersättning med tak på 
  
 33 000 kronor 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -14 
  000 
  
 0 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  400 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 4 200 
  
 0 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -1 
  000 
  
 -1 
  000 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -100 
  
 -100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 300 
  
 300 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.4Effekter om offentlig sektor står utanför en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 I avsnitt 10.3 redogörs för hur många som maximalt – enligt befintlig täckningsgrad för kollektivavtalen – skulle kunna bli anslutna till en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Eftersom arbetsgivare inom offentlig sektor uttryckt skepsis till en lösning med en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring redovisar utredningen här beräkningar som visar effekterna om offentlig sektor skulle välja att stå utanför systemet. I beräkningarna avser offentlig sektor statlig förvaltning, statliga affärsverk, primärkommunal förvaltning samt regioner.20 Kommuner och regioner omfattar primärkommunal förvaltning och regioner medan statlig sektor omfattar statlig förvaltning och statliga affärsverk. Vidare presenterar utredningen beräkningar om kommu- nala bolag står utanför det kollektivavtalade systemet. 
  
 Som tidigare beskrivits (avsnitt 12.1.2) har antagande gjorts att anställda i offentlig sektor alltid omfattas av kollektivavtal och av- 
  
 20I beräkningarna ingår inte övriga offentliga institutioner, statligt ägt företag eller organisation och kommunalt eller landstingsägt företag eller organisation i det kollektivavtalade systemet. 
  
 248 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 gränsningarna har gjorts utifrån individens huvudsakliga arbetsgiva- res organisationsnummer. I beräkningarna nedan har underlagen kom- pletterats med sektorkoder utifrån respektive arbetsgivares institu- tionella sektorkod, juridiska form samt ägarkategori, i likhet med klas- sificeringen i kapitel 10. 
  
 Beräkningarna görs i övrigt med ett inkomstvillkor samt en taknivå på 38 500 kronor i det kollektivavtalade systemet och 33 000 kronor i det statliga systemet. Respektive beräkning är gjord utan en statlig delfinansiering av den kollektivavtalade ersättningen, således, motsva- rande utredningens alternativ 1. 
  
 Jämförelser görs med hur många som maximalt – med nuvarande täckningsgrad för kollektivavtalen – skulle kunna omfattas av en kol- lektivavtalad arbetslöshetsförsäkring, underlag som utredningen pre- senterat i kapitel 10. 
  
 12.4.1Om hela den offentliga sektorn står utanför det kollektivavtalade systemet minskar parternas utgifter för arbetslöshetsersättning med 1,9 miljarder kronor 
  
 Om hela den offentliga sektorn21 väljer att stå utanför det kollek- tivavtalade systemet skulle det innebära att antalet individer inom det kollektivavtalade systemet minskade med cirka 51 100. 
  
 Tabell 12.10 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet, totalt samt om offentlig sektor står utanför, 2024 
  
 Offentlig sektor står 
  
 Skillnad (samtliga 
  
 utanför systemet 
  
 omfattas av systemet) 
  
 Individer med ersättning endast inom det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 103 000 
  
 -28 
  600 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 88 100 
  
 -22 
  500 
  
 Individer med ersättning endast utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 96 900 
  
 51 100 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 0 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 21Observera att enligt vad som nyss angivits räknas kommunala bolag etc. inte in i offentlig sektor som den definieras i detta avsnitt, men omfattas av uppgifterna i avsnitt 12.4.3 nedan. 
  
 249 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Omkring 103 000 (36 procent) får ersättning inom det kollektiv- avtalade systemet samtidigt som 96 900 får det utanför (34 procent). Det kan jämföras med 46 procent om alla som maximalt kan om- fattas av det kollektivavtalade systemet gör det. 
  
 Minskningen med 51 100 individer medför att parternas utgifter för arbetslöshetsersättningen beräknas uppgå till 9,1 miljarder kro- nor, en minskning med 1,9 miljarder kronor. Utgifterna för den stat- liga ålderspensionsavgiften minskar för parterna med 200 miljoner kronor och uppgår till 900 miljoner kronor. 
  
 Tabell 12.11 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna om offentlig sektor står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga omfattas, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster om offentlig 
  
 kollektivavtalad 
  
 sektor står utanför 
  
 arbetslöshetsförsäkring 
  
 systemet 
  
 om offentlig sektor står 
  
 utanför systemet 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -5 
  500 
  
 -1 
  800 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -600 
  
 -200 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 600 
  
 500 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 Larson 
  100 
  
 1 900 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -900 
  
 200 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 2 700 
  
 -600 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 250 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 12.4.2Om kommuner och regioner står utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet beräknas parternas utgifter för arbetslöshetsersättningen minska med 1,6 miljarder kronor 
  
 Väljer endast kommuner och regioner22 att stå utanför det kollek- tivavtalade systemet skulle det innebära att antalet individer inom det kollektivavtalade systemet minskade med cirka 44 300. 
  
 Tabell 12.12 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet, totalt samt om kommuner och regioner står utanför, 2024 
  
 Kommuner och regioner 
  
 Skillnad (samtliga 
  
 står utanför systemet 
  
 omfattas av 
  
 systemet) 
  
 Individer med ersättning endast inom 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 107 600 
  
 -24 
  000 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 90 300 
  
 -20 
  300 
  
 Individer med ersättning endast utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 90 100 
  
 44 300 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 0 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Omkring 107 600 (37 procent) får ersättning inom det kollektiv- avtalade systemet samtidigt som 90 100 får det utanför (31 procent). Det kan jämföras med 46 procent om alla som maximalt kan omfat- tas av det kollektivavtalade systemet gör det. 
  
 Minskningen med 44 300 individer medför att parternas utgifter för arbetslöshetsersättningen beräknas uppgå till 9,4 miljarder kro- nor, en minskning med 1,6 miljarder kronor. Utgifterna för den stat- liga ålderspensionsavgiften minskar för parterna med 100 miljoner kronor och uppgår till 1 miljard kronor. 
  
 22I beräkningarna omfattas primärkommunal förvaltning och regioner. 
  
 251 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Tabell 12.13 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna om kommuner och regioner står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga omfattas, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 eller inkomster om 
  
 kollektivavtalad 
  
 kommuner och regioner 
  
 arbetslöshetsförsäkring 
  
 står utanför systemet 
  
 om kommuner och 
  
 regioner står utanför 
  
 systemet 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -5 
  200 
  
 -1 
  500 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -500 
  
 -100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 500 
  
 400 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 Larson 
  400 
  
 1 600 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  000 
  
 100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 2 800 
  
 -500 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.4.3Små skillnader om kommunala bolag står utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 Om endast kommunala bolag23 står utanför det kollektivavtalade systemet minskar antalet ersättningstagare inom systemet med cirka 3 300. 
  
 Omkring 129 500 (45 procent) får ersättning inom det kollektiv- avtalade systemet samtidigt som 49 100 får det utanför (16 procent). Det kan jämföras med 37 procent om kommuner och regioner stor utanför det kollektivavtalade systemet eller 46 procent om alla som maximalt kan omfattas av systemet gör det. 
  
 23I beräkningarna omfattas kommunalt- eller regionägda företag eller organisationer. Obser- vera att enligt vad som redan angivits räknas kommunala bolag etc. inte in i offentlig sektor som den definieras i avsnitt 12.4.1 ovan. 
  
 252 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 12.14 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet, totalt samt om kommunala bolag står utanför, 2024 
  
 Skillnad 
  
 Kommunala bolag står 
  
 (samtliga omfattas 
  
 utanför systemet 
  
 av systemet) 
  
 Individer med ersättning endast inom det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 129 500 
  
 -2 
  100 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 109 500 
  
 -1 
  100 
  
 Individer med ersättning endast utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 49 100 
  
 3 300 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 0 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Parternas utgifter för arbetslöshetsersättning beräknas uppgå till 10,9 miljarder kronor vilket är en minskning med 100 miljoner kro- nor. Intäkterna från finansieringsavgiften minskar med 100 miljoner kronor och uppgår till 3,2 miljarder kronor. 
  
 Tabell 12.15 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna om kommunala bolag står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga omfattas, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster om 
  
 kollektivavtalad 
  
 kommunala bolag står 
  
 arbetslöshetsförsäkring 
  
 utanför systemet 
  
 om kommunala bolag 
  
 står utanför systemet 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -3 
  800 
  
 -100 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -400 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 100 
  
 0 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -10 
  900 
  
 100 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  100 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 200 
  
 -100 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 253 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 12.4.4Om statlig sektor står utanför det kollektivavtalade systemet minskar parternas utgifter för arbetslöshetsersättning med 300 miljoner kronor 
  
 Väljer i stället endast statlig sektor24 att stå utanför det kollektiv- avtalade systemet blir effekterna av mindre karaktär än om kom- muner och regioner gör det. 
  
 Antalet ersättningstagare inom systemet minskar med 6 800 per- soner vilket innebär att omkring 127 100 (44 procent) får ersättning inom det kollektivavtalade systemet samtidigt som 52 600 får det utanför (18 procent). Det kan jämföras med 46 procent om alla som maximalt kan omfattas av det kollektivavtalade systemet gör det. 
  
 Tabell 12.16 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet, totalt samt om statlig sektor står utanför, 2024 
  
 Statlig sektor står 
  
 Skillnad (samtliga 
  
 utanför systemet 
  
 omfattas av systemet) 
  
 Individer med ersättning endast inom det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 127 100 
  
 -4 
  500 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 108 400 
  
 -2 
  200 
  
 Individer med ersättning endast utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 52 600 
  
 6 800 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 0 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Om statlig sektor står utanför systemet uppgår parternas utgifter till 10,7 miljarder kronor, en minskning med 300 miljoner kronor. Utgif- terna för den statliga ålderspensionsavgiften är oförändrade och upp- går till 1,1 miljarder kronor (se tabell 12.17 på nästa sida). 
  
 24I beräkningarna omfattas statlig förvaltning och statliga affärsverk. 
  
 254 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 12.17 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna om statlig sektor står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga omfattas, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster om statlig 
  
 kollektivavtalad 
  
 sektor står utanför 
  
 arbetslöshetsförsäkring 
  
 systemet 
  
 om statlig sektor står 
  
 utanför systemet 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -4 
  000 
  
 -300 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -400 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 200 
  
 100 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -10 
  700 
  
 300 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  100 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 200 
  
 -100 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.5Effekter om vissa branscher står utanför en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 I följande avsnitt redogör utredningen för effekter av en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring om vissa branscher väljer att stå utanför systemet. Beräkningarna görs med ett inkomstvillkor samt en taknivå på 38 500 kronor i det kollektivavtalade systemet och 33 000 kronor i det statliga systemet. Respektive beräkning är gjord utan en statlig delfinansiering, motsvarande utredningens alternativ 1. 
  
 Jämförelser görs med hur många som maximalt – med nuvarande täckningsgrad för kollektivavtalen – skulle kunna omfattas av en kol- lektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 255 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 12.5.1Om byggbranschen (SNI  
 41–43) 
  står utanför det kollektivavtalade systemet minskar parternas kostnader med nästan 1 miljard kronor 
  
 Eftersom anställda i byggbranschen (SNI  
 41–43) 
  i många fall saknar egna kompletterande inkomstförsäkringar har utredningen ansett det av intresse att särskilt studera hur denna bransch påverkar det kollektivavtalade systemet och effekten om den skulle stå utanför det kollektivavtalade systemet.25 
  
 Väljer byggbranschen att stå utanför det kollektivavtalade syste- met medför det att antalet individer som erhåller ersättning endast från det kollektivavtalade systemet minskar med 15 700. Omkring 123 700 (43 procent) får då ersättning inom det kollektivavtalade systemet samtidigt som 61 500 endast får ersättning utanför det- samma (21 procent). Det kan jämföras med 46 procent om alla som maximalt kan omfattas av det kollektivavtalade systemet gör det. 
  
 Tabell 12.18 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet om SNI  
 41–43 
  (byggbranschen) står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga branscher omfattas, 2024 
  
 SNI  
 41–43 
  står 
  
 Skillnad (samtliga 
  
 utanför systemet 
  
 branscher omfattas av 
  
 systemet) 
  
 Individer med ersättning endast inom 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 123 700 
  
 -7 
  900 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 102 900 
  
 -7 
  700 
  
 Individer med ersättning endast utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 61 500 
  
 15 700 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 0 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 25Utredningens anteckningar från möten med försäkringsbolag som erbjuder kompletterande inkomstförsäkringar, daterade  
 2022-12-21, 
  aktbilaga 71. 
  
 256 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Parternas utgifter för arbetslöshetsersättningen beräknas uppgå till 10,1 miljarder kronor vilket är en minskning med 900 miljoner kro- nor. Den statliga ålderspensionsavgiften minskar med 100 miljoner kronor och uppgår till 1 miljard kronor. 
  
 Tabell 12.19 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna om SNI  
 41–43 
  (byggbranschen) står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga branscher omfattas, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster om SNI 
  
 kollektivavtalad 
  
 41–43 
  står utanför 
  
 arbetslöshetsförsäkring 
  
 systemet 
  
 om SNI  
 41–43 
  står 
  
 utanför systemet 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -4 
  500 
  
 -800 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -500 
  
 -100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 300 
  
 200 
  
 Parterna 
  
 0 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -10 
  100 
  
 900 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  000 
  
 100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 000 
  
 -300 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.5.2Om hotell och restaurang (SNI  
 45–47) 
  står utanför det kollektivavtalade systemet minskar parternas kostnader med 1 miljard kronor 
  
 Bland anställda i hotell och restaurang (SNI  
 45–47) 
  tjänar cirka 87 pro- cent mindre än ett tak på 33 000 kronor för arbetslöshetsersättning. Eftersom endast 13 procent skulle tjäna på en takhöjning har utred- ningen räknat på effekterna av att branschen står utanför det kollek- tivavtalade systemet. 
  
 Om hotell och restaurang väljer att stå utanför kommer omkring 
  
 26 200 färre individer att omfattas av det kollektivavtalade systemet. Cirka 117 100 (41 procent) får ersättning endast inom det kollektiv- 
  
 257 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 avtalade systemet samtidigt som 72 000 får sådan ersättning endast utanför (25 procent). Det kan jämföras med 46 procent om alla som maximalt kan omfattas av det kollektivavtalade systemet gör det. 
  
 Tabell 12.20 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshets- ersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet om SNI  
 45–47 
  
 (hotell-och 
  restaurang) står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga branscher omfattas, 2024 
  
 SNI  
 45–47 
  står 
  
 Skillnad (samtliga 
  
 utanför systemet 
  
 branscher omfattas av 
  
 systemet) 
  
 Individer med ersättning endast inom 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 117 100 
  
 -14 
  500 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 99 000 
  
 -11 
  600 
  
 Individer med ersättning endast utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 72 000 
  
 26 200 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 0 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Minskningen med 26 200 individer medför att parternas utgifter för arbetslöshetsersättningen beräknas uppgå till 10 miljarder kronor, en minskning med 1 miljard kronor. Den statliga ålderspensions- avgiften minskar med 100 miljoner kronor och uppgår till 1 miljard kronor (se vidare tabell 12.21 på nästa sida). 
  
 258 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 12.21 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna om SNI  
 45–47 
  (hotell- och restaurang) står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga branscher omfattas, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster om SNI 45– 
  
 kollektivavtalad 
  
 47 står utanför 
  
 arbetslöshetsförsäkring 
  
 systemet 
  
 om SNI  
 45–47 
  står 
  
 utanför systemet 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -4 
  600 
  
 -900 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -500 
  
 -100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 400 
  
 300 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -10 
  000 
  
 1 000 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  000 
  
 100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 000 
  
 -300 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 *Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.5.3Om finansiell verksamhet m.m. (SNI  
 64–82) 
  står utanför det kollektivavtalade systemet minskar parternas kostnader med nästan 2 miljarder kronor 
  
 Inom dessa branscher som inte endast omfattar finansiell verksamhet finns många arbetstagare vilket särskilt motiverar att dessa studeras i detta sammanhang. En betydande del av finansiell verksamhet (SNI 62– 
  
 84)ingår dessutom inte i centralorganisationen Svenskt Näringsliv – en av de förslagställande parterna – vilket kan öka sannolikheten att dessa (eller delar av ingående branscher) väljer att stå utanför det kol- lektivavtalade systemet. 
  
 Om alla verksamheter med aktuella  
 SNI-koder 
  stod utanför ett kollektivavtalat system skulle det medföra att antalet individer med ersättning från detsamma minskade med omkring 44 000. 
  
 259 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Omkring 108 000 (37 procent) skulle får ersättning inom det kol- lektivavtalade systemet samtidigt som 89 800 får det utanför (31 pro- cent). Det kan jämföras med 46 procent om alla som maximalt kan omfattas av det kollektivavtalade systemet gör det. 
  
 Tabell 12.22 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet om SNI  
 64–82 
  (finansiell verksamhet m.m.) står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga branscher omfattas, 2024 
  
 SNI  
 64–82 
  står 
  
 Skillnad (samtliga 
  
 utanför systemet 
  
 branscher omfattas av 
  
 systemet) 
  
 Individer med ersättning inom det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 108 000 
  
 -23 
  600 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 90 300 
  
 -20 
  300 
  
 Individer med ersättning utanför det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 89 800 
  
 44 000 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 0 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Som en följd av att färre personer omfattas av det kollektivavtalade systemet minskar parternas utgifter för arbetslöshetsersättningen med 1,9 miljarder kronor och uppgår till 9,1 miljarder kronor. Den statliga ålderspensionsavgiften minskar med 200 miljoner kronor och uppgår till 900 miljoner kronor (se vidare tabell 12.23 på nästa sida). 
  
 260 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 12.23 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna om SNI  
 64–82 
  (finansiell verksamhet m.m.) står utanför samt skillnad jämfört med om samtliga branscher omfattas, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster om SNI 64– 
  
 kollektivavtalad 
  
 82 står utanför 
  
 arbetslöshetsförsäkring 
  
 systemet 
  
 om SNI  
 64–82 
  står 
  
 utanför systemet 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -5 
  500 
  
 -1 
  800 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -600 
  
 -200 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 600 
  
 500 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 Larson 
  100 
  
 1 900 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -900 
  
 200 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 2 700 
  
 -600 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.6Effekter av eventuella avsteg i förhållande till förslagen i SOU 2020:37 
  
 I kapitel 9.5 redogör utredningen för några möjliga avsteg i förhållande till förslagen i SOU 2020:37 som utredningen har för avsikt att kostnadsberäkna i delbetänkandet. Det avser förslaget om olika antal ersättningsdagar beroende på antalet månader med en viss lägsta månadsinkomst under ramtiden (9.5.1), förslaget om inkomst- villkorets undantagsregel (9.5.2) samt förslaget om ett halvt med- lemsvillkor (9.5.3). 
  
 I följande avsnitt redovisas effekterna av att eventuellt implemen- tera avstegen. Jämförelsen görs mot situationen att SOU 2020:37 genomförs utan några avsteg, utöver den numera högre taknivån. 
  
 261 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 12.6.1300 dagar ersättning åt alla som uppfyller ett skärpt inkomstvillkor ger högre kostnader för både parterna och för staten 
  
 Om alla (i enlighet med vad som skisserats i avsnitt 9.5.1) får arbets- löshetsersättning i 300 dagar vid minst 6 månader med 10 000 kronor lägsta inkomst ökar antalet personer som är berättigade till arbets- löshetsersättning med 21 800 (8 procent), från 288 100 till 309 900.26 Det sker ökningar både inom och utanför det kollektivavtalade systemet. 
  
 Tabell 12.24 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet med en generell rätt till 300 ersättningsdagar, 2024 
  
 Antal individer efter avsteg 
  
 Skillnad (jämfört 
  
 av ersättningsdagar 
  
 med utan avsteg, 
  
 alternativ 1) 
  
 Individer med ersättning inom det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 141 000 
  
 9 400 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 119 100 
  
 8 500 
  
 Individer med ersättning utanför det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 49 800 
  
 4 000 
  
 Totalt 
  
 309 900 
  
 21 800 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Vid ett sådant avsteg ökar kostnaderna för arbetslöshetsersättningen med 900 miljoner kronor för parterna. Deras utgifter för statlig ålders- pensionsavgift ökar med 100 miljoner kronor samtidigt som intäkterna från finansieringsavgiften ökar med 100 miljoner kronor. 
  
 26 Observera att kravet på en total inkomst på minst 120 000 under ramtiden fortsatt tillämpas. 
  
 262 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 12.25 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna med en generell rätt till 300 ersättningsdagar, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster, utan avsteg 
  
 kollektivavtalad 
  
 arbetslöshetsförsäkring, 
  
 med avsteg 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -4 
  100 
  
 -500 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -400 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 100 
  
 0 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -11 
  900 
  
 -900 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  200 
  
 -100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 200 
  
 100 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.6.2Ingen ny undantagsregel för inkomstvillkoret medför lägre utgifter för staten – parternas förblir oförändrade 
  
 Inkomstvillkorets undantagsregel enligt SOU 2020:37 innebär att den sökande har rätt till arbetslöshetsersättning om denne under fyra sammanhängande månader inom ramtiden uppfyllt kravet på en minsta månadsinkomst enligt huvudregeln men utan att samtidigt behöva uppfylla något krav på en total inkomst under ramtiden. 
  
 Om undantagsregeln mönstras ut (se avsnitt 9.5.2) minskar an- talet personer som är berättigade till arbetslöshetsersättning med cirka 6 800 personer (2 procent), från 288 100 till 281 300. Det sker minskningar både inom och utanför det kollektivavtalade systemet. 
  
 263 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Tabell 12.26 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet utan inkomstvillkorets undantagsregel, 2024 
  
 Antal individer efter 
  
 Skillnad (jämfört 
  
 avsteg från 
  
 med utan avsteg, 
  
 undantagsregel 
  
 alternativ 1) 
  
 Individer med ersättning inom det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 128 200 
  
 -3 
  400 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 108 800 
  
 -1 
  800 
  
 Individer med ersättning utanför det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 44 200 
  
 -1 
  600 
  
 Totalt 
  
 281 300 
  
 -6 
  800 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Som en följd av att färre personer är berättigade till arbetslös- hetsersättning minskar de statliga utgifterna med 200 miljoner kro- nor, från 14,7 miljarder kronor till 14,5 miljarder kronor. Det sker inga ändringar i utgifterna för statlig ålderspensionsavgift eller intäk- terna från finansieringsavgiften. 
  
 Tabell 12.27 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna utan inkomstvillkorets undantagsregel, miljoner kronor, 2024 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster, utan avsteg 
  
 kollektivavtalad 
  
 arbetslöshetsförsäkring, 
  
 med avsteg 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -3 
  500 
  
 100 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -400 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 100 
  
 0 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -11 
  000 
  
 0 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  100 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 300 
  
 0 
  
 Anm: Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 264 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Parternas utgifter förblir oförändrade samtidigt som statens utgifter står för hela minskningen. Det sker inte heller för staten några änd- ringar i utgifterna för statlig ålderspensionsavgift eller avseende in- täkterna från finansieringsavgiften. 
  
 12.6.3Inget halvt medlemsvillkor medför lägre kostnader för parterna 
  
 Om förslaget från SOU 2020:37 om ett halvt medlemsvillkor utmön- stras (se avsnitt 9.5.1) medför det inga förändringar i antalet individer som är berättigade arbetslöshetsersättning. Det är fortsatt cirka 288 100 som beräknas erhålla arbetslöshetsersättning under 2024. Även fördel- ningen inom och utanför det statliga systemet förblir detsamma. 
  
 Tabell 12.28 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet utan ett halvt medlemsvillkor, 2024 
  
 Antal individer efter 
  
 Skillnad (jämfört 
  
 avsteg från 
  
 med utan avsteg, 
  
 medlemsvillkor 
  
 alternativ 1) 
  
 Individer med ersättning inom det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 131 600 
  
 0 
  
 Individer med ersättning både inom och 
  
 utanför det kollektivavtalade systemet 
  
 110 600 
  
 0 
  
 Individer med ersättning utanför det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 45 800 
  
 0 
  
 Totalt 
  
 288 100 
  
 0 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Det sker emellertid vissa förändringar i utgifterna för arbetslös- hetsersättningen, både för parterna och för staten. Utgifterna mins- kar totalt sett från 14,7 miljarder kronor till 14,4 miljarder kronor.27 För parterna minskar kostnaderna för arbetslöshetsersättningen med 200 miljoner kronor medan statens utgifter förblir oförändrade. Även parternas del av finansieringsavgiften minskar med 100 mil- joner kronor. 
  
 27På grund av avrundning summerar total kostnad (utgift staten + utgift parterna) för arbets- löshetsersättning till 14,6 miljarder i tabell 12.26. Utredningen skriver emellertid 14,7 miljar- der eftersom det är vad utgiften uppgår till, se tabell 12.2. 
  
 265 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 Tabell 12.29 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna utan ett halvt medlemsvillkor, 2024, miljoner kronor 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med 
  
 inkomster, utan avsteg 
  
 en kollektivavtalad 
  
 arbetslöshetsförsäkring, 
  
 med avsteg 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -3 
  600 
  
 0 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -400 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 100 
  
 0 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -10 
  800 
  
 200 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  100 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 3 200 
  
 -100 
  
 Anm. Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 12.6.4Tillsammans medför de nu beräknade eventuella anpassningarna att utgifterna för det kollektivavtalade systemet minskar samtidigt som de ökar för staten 
  
 Nedan redogör utredningen för de samlade effekterna av de tre avsteg som beräknats ovan  
 (12.6.1–12.6.3). 
  Det innebär alltså något förenklat att alla får arbetslöshetsersättning i 300 dagar vid minst 6 månader med 10 000 kronor lägsta inkomst, ingen undantagsregel för inkomst- villkoret tillämpas liksom inte heller något halvt medlemsvillkor. 
  
 Om samtliga dessa tre avsteg genomförs ökar antalet personer som är berättigade till arbetslöshetsersättning med cirka 15 000. 
  
 266 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Tabell 12.30 Prognosticerat antal individer som skulle erhålla arbetslöshetsersättning inom och utanför det kollektivavtalade systemet vid samtliga avsteg, 2024 
  
 Antal individer 
  
 Skillnad (jämfört 
  
 efter avsteg, 
  
 med utan avsteg, 
  
 samtliga 
  
 alternativ 1) 
  
 Individer med ersättning inom det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 137 600 
  
 6 000 
  
 Individer med ersättning både inom och utanför 
  
 det kollektivavtalade systemet 
  
 117 400 
  
 6 800 
  
 Individer med ersättning utanför det 
  
 kollektivavtalade systemet 
  
 48 200 
  
 2 400 
  
 Totalt 
  
 303 100 
  
 15 000 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 Som en följd av att fler personer är berättigade till arbetslöshets- ersättning ökar utgifterna med 700 miljoner kronor, från 14,7 miljar- der kronor till 15,4 miljarder kronor. 
  
 Parternas utgifter minskar med 600 miljoner kronor samtidigt som intäkterna från finansieringsavgiften minskar. 
  
 Tabell 12.31 Prognosticerad fördelning av utgifter/inkomster för staten respektive för parterna vid samtliga avsteg, miljoner, 2024 kronor 
  
 Utgifter  
 (-) 
  eller 
  
 Skillnad i utgifter eller 
  
 inkomster  
 (-) 
  med en 
  
 inkomster, utan avsteg 
  
 kollektivavtalad 
  
 arbetslöshetsförsäkring, 
  
 med avsteg 
  
 2024 
  
 2024 
  
 Staten 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -5 
  000 
  
 -1 
  300 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -500 
  
 -100 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 1 400 
  
 300 
  
 Parterna 
  
 varav arbetslöshetsersättning 
  
 -10 
  400 
  
 600 
  
 varav statlig ålderspensionsavgift* 
  
 -1 
  100 
  
 0 
  
 varav finansieringsavgift 
  
 2 900 
  
 400 
  
 Anm: Uppgifterna är avrundade till närmsta  
 100-tal 
  vilket leder till att underlagen inte alltid summerar korrekt. Vidare innebär det att uppgifter som uppgår till 49 avrundas till 0 samtidigt som uppgifter som uppgår till 51 avrundas 100. 
  
 * Egna beräkningar. 
  
 Källa: FASIT (2021),  
 MSTAR-urvalet 
  version 1. 
  
 267 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 12.7Kostnaderna för höjd taknivå i det kollektivavtalade systemet avtar med taknivån 
  
 I beräkningarna i kapitlet används ett inkomstvillkor i stället för ett arbetsvillkor, utifrån den utformning av arbetslöshetsförsäkringen som föreslogs i betänkandet SOU 2020:37. Resultaten som redo- visas avser ekonomiska framskrivningar för 2024. 
  
 Beräkningarna görs för utredningens fyra olika alternativ som dels omfattar två olika taknivåer (38 500 kronor respektive 43 500 kronor), dels både med och utan en statlig delfinansiering av den kollektiv- avtalade arbetslöshetsförsäkringen. Med statlig delfinansiering bekos- tar staten arbetslöshetsförsäkringen upp till ett tak på 33 000 kronor – även för personer som arbetar på kollektivavtal – medan parterna finansierar resterande belopp upp till den kollektivavtalade taknivån. 
  
 Av beräkningarna framgår att, med taknivåer på 33 000 kronor (statlig taknivå) respektive 38 500 kronor (kollektivavtalad taknivå), väntas utgifterna för kollektivavtalad och statlig (total) arbetslös- hetsersättning uppgå till 14,7 miljarder kronor under 2024. Jämfört med en statlig arbetslöshetsersättning med ett inkomstvillkor (tak- nivå på 33 000 kronor) medför det ökade kostnader med 700 mil- joner kronor. 
  
 Uppgår den kollektivavtalade taknivån till 43 500 kronor blir ut- gifterna (totalt) 15 miljarder kronor under 2024, en kostnadsökning med 1 miljard kronor. 
  
 I utredningens två första alternativ, d.v.s. utan statlig delfinan- siering, står parterna för 75 procent av de totala kostnaderna vilket motsvarar 11 miljarder kronor (vid en taknivå på 38 500 kronor) respektive 11,4 miljarder kronor (vid en taknivå på 43 500 kronor). 
  
 Omfattas det kollektivavtalade systemet av statlig delfinansiering i den utsträckning som angivits ovan står parterna i stället för 5 procent (vid en taknivå på 38 500 kronor) respektive 7 procent (vid en taknivå på 43 500 kronor) av kostnaderna. Parternas kostnader uppgår då till 700 miljoner kronor (vid en taknivå på 38 500 kronor) respektive 1 miljard kronor (vid en taknivå på 43 500 kronor). 
  
 Parternas kostnader vid en statlig delfinansiering i enlighet med vissa av utredningens alternativ motsvarar alltså kostnadsökningarna av själva de höjda taknivåerna, vilket ligger ”inbyggt” i alternativen av de skäl som redogjorts för i avsnitt 11.1.4 och 11.1.6. 
  
 268 
  
 SOU 2023:41 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Av statens utgifter vid en eventuell statlig delfinansiering avser 10,3 miljarder kronor själva delfinansieringen medan 3,6 miljarder kronor avser statens ansvar för sådana inkomster som inte omfattas av kollektivavtal (jämför statens utgifter enligt alternativ 1 och 2). 
  
 Beräkningarna visar att kostnadsökningarna avtar vid högre tak- nivå vilket kan förklaras av att andelen ersättningstagare som når upp till högre taknivåer är avtagande. Drygt två tredjedelar av ersätt- ningstagarna har exempelvis haft en inkomst på 33 000 kronor eller mindre i månaden, att jämföra med 79 procent som tjänat 38 500 kro- nor eller mindre i månaden samt 84 procent som tjänat 43 500 kronor eller mindre i månaden.28 Observera att beräkningarna är statiska och inte tar hänsyn till beteendeeffekter som kan uppstå till följd av att reglerna ändras (exempelvis högre tak och färre antal ersättnings- dagar i arbetslöshetsersättningen). 
  
 Av beräkningarna framgår också att – om alla arbetsgivare med ett kollektivavtal (även de med endast hängavtal) är anslutna till det kollektivavtalade systemet – får omkring 38 procent av alla ersätt- ningstagare ersättning både inom och utanför det kollektivavtalade systemet. Omkring 84 procent kommer att få någon ersättning från det kollektivavtalade systemet samtidigt som 56 procent kommer att få någon ersättning utanför detsamma. 
  
 Att exkludera såväl offentlig sektor som olika branscher från det kollektivavtalade systemet medför – som väntat – minskade utgifter inom det kollektivavtalade systemet. Det är emellertid svårt att bedöma vilka balanserande effekter enskilda branscher eller offentlig sektor har för systemet. I kapitel 10 beskrivs exempelvis att en större andel anställda i offentlig sektor kommer att påverkas av respektive takhöj- ning jämfört med privatanställda, p.g.a. mer sammanpressade löner. 
  
 Slutligen redovisar utredningen även beräkningar vid fyra even- tuella avsteg från förslagen i betänkandet SOU 2020:37. Av beräk- ningarna framgår att dessa totalt sett ger fler ersättningstagare och högre kostnader. Respektive avsteg ger emellertid olika resultat där två av dem (ingen ny undantagsregel och inget halvt medlemsvillkor) ger minskade kostnader samtidigt som en breddad rätt till 300 ersätt- ningsdagar ger högre kostnader. Det sist nämnda avsteget är också 
  
 28En ökning från 33 000 kronor till 38 500 kronor medför att 12 procent ersättningstagare får högre arbetslöshetsersättning. Motsvarande siffra vid en taknivå på 43 500 kronor uppgår till 
  
 17procent. 
  
 269 
  
 Kostnader för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 SOU 2023:41 
  
 det som genererar störst effekter på såväl antalet ersättningstagare som på kostnaderna. 
  
 270 
  
 13Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 I detta avslutande kapitel redovisas inledningsvis några av utred- ningens iakttagelser baserat på delbetänkandet (13.1). Sedan följer några principer som utredningen förutser att utgå från vid bedöm- ningarna i sitt slutbetänkande (13.2). I avsnitten  
 13.3–13.5 
  redogörs sedan för behovet av ytterligare utredning avseende ett flertal olika frågor. Bland annat beskrivs behovet av olika regeländringar samt redogörs kort för inriktningen av den konsekvensanalys som kom- mer att presenteras i slutbetänkandet. Utredningen utesluter inte att ytterligare utredningsbehov kan tillkomma under pågående arbete med slutbetänkandet. 
  
 Utredningsarbetet visar att det kan finnas förutsättningar för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Den behöver i så fall utfor- mas i enlighet med vad som skisserats i delbetänkandet (se därvid särskilt kapitel  
 8–9). 
  Inom ramen för detta kan dock flera olika alter- nativa utformningar vara möjliga vilket har tydliggjorts genom de alter- nativ som presenterats i kapitel 11. 
  
 Utredningen gör i nuläget inte något ställningstagande till huru- vida en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring är att förorda – inte heller vilken av de presenterade alternativen som i så fall vore att före- dra. De presenterade alternativen är heller inte uttömmande. 
  
 13.1Utredningens iakttagelser 
  
 Av utredningens direktiv framgår som en bakgrund till uppdraget att arbetslöshetsförsäkringen ska vara ändamålsenligt utformad, effektiv och anpassas till nya förutsättningar på arbetsmarknaden. En lång- siktigt ändamålsenlig arbetslöshetsförsäkring förutsätter enligt direk- tivet bred legitimitet. 
  
 271 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 SOU 2023:41 
  
 13.1.1En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring skulle i praktiken innebära en riktad takhöjning 
  
 När det gäller ändamålsenlig utformning och effektivitet måste en sådan bedömning göras i förhållande till en tydlig målbild. En kollek- tivavtalad arbetslöshetsförsäkring skulle bygga på väsentligen samma typer av regler och principer som nuvarande arbetslöshetsförsäkring. Däremot skulle vissa ersättningstagare få ersättning upp till ett högre tak än andra, nämligen de som arbetar på en arbetsplats med kollek- tivavtal. Det handlar således i praktiken om en riktad takhöjning. 
  
 Det finns såväl politiskt som bland forskare olika uppfattningar avseende huruvida ett högre tak typiskt sett underlättar eller försvå- rar omställning, vilket får sägas vara ett övergripande mål för arbets- löshetsförsäkringen. 
  
 De beräkningar utredningen har presenterat är statiska. Utred- ningen har inte heller analyserat om en kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring skulle vara mer eller mindre ändamålsenlig eller effek- tiv än den utformning som har föreslagits i SOU 2020:37. 
  
 13.1.2Det framstår som osäkert vilka effekterna skulle bli för kollektivavtalsmodellen 
  
 Om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring är anpassad till nya förutsättningar på arbetsmarknaden beror på i vilken utsträckning man bedömer att en sådan försäkring får effekten att stärka den s.k. kollektivavtalsmodellen. Detta är enligt utredningen en fråga där parterna kan anses ha tolkningsföreträde. 
  
 De förslagsställande parterna menar att en kollektivavtalad för- säkring efter hand kommer medföra att flera arbetar på en arbets- plats med kollektivavtal. Det framstår däremot som oklart i vilken utsträckning det är möjligt att ytterligare belysa en sådan fråga i det fortsatta utredningsarbetet. 
  
 Om den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen i praktiken inte skulle leda till en sådan utveckling kan däremot resultatet bli be- gränsat till att personer med en relativt god förankring på arbets- marknaden får högre ersättning under sina relativt korta arbetslös- hetsperioder. 
  
 272 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 13.1.3Vilka som ska teckna kollektivavtal behöver ytterst tydliggöras av parterna själva 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring måste vara hållbar över tid oavsett vilka parter som väljer att gå in i eller ur systemet och inte tvinga in någon del av arbetsmarknaden som inte vill delta. 
  
 Vilka delar av arbetsmarknaden som ska teckna kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring utgör inte en fråga som kan lösas av en offentlig utredning. Inför slutbetänkandet önskar utredningen att berörda parter på arbetsmarknaden med utgångspunkt i de underlag utredningen nu framlägger i sitt delbetänkande tydliggör vilka delar av arbetsmarknaden som avser medverka i en eventuell kollektiv- avtalad försäkring så att slutbetänkandet kan ges tydligare och mer avgränsade förutsättningar i detta avseende. 
  
 13.1.4Det är inte självklart att systemets legitimitet eller stabilitet ökar bara för att det omfattar fler grupper 
  
 Enligt utredningen är det vanskligt att på förhand säga något om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkrings framtida legitimitet. Det är inte självklart att systemets legitimitet ökar bara för att systemet blir bredare och omfattar fler grupper. Samtidigt behöver risken för mot- urval minimeras vilket i praktiken utgör en tidvis besvärlig balansgång. 
  
 Frågan har inte kunnat belysas färdigt i delbetänkandet men utred- ningen kan – oavsett nivån på arbetslösheten för offentliganställda – konstatera att offentliganställda placerar sig tydligare inom de in- komstsegment som skulle tjäna på en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring. Det är vidare en större andel offentliganställda som skulle kvalificera sig för den högsta ersättningsnivån genom att samtidigt uppfylla medlemsvillkoret och arbeta med kollektivavtal vilket skulle kunna motverka effekten av en eventuellt lägre arbetslöshet bland offentliganställda. 
  
 Även om det finns en viss stabiliserande effekt i att sysselsätt- ningen i offentlig sektor tenderar att vika senare över en konjunk- turcykel än sysselsättningen i privat sektor samt att de stora talens lag naturligtvis har giltighet även på detta område, anser utredningen sig inte kunna dra någon tydlig slutsats att en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring med nödvändighet skulle bli stabilare enbart på den grunden att offentliganställda skulle omfattas av densamma. 
  
 273 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 SOU 2023:41 
  
 13.2Några allmänna principer inför arbetet med slutbetänkandet 
  
 I tidigare kapitel har utredningen identifierat den modell som bedöms vara gångbar om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ska genomföras. Denna modell har varierats och olika alternativ som alla ligger inom ramen för den övergripande modellen presenterats (kapi- tel 11) och beräknats (kapitel 12). 
  
 Ett huvudsakligt uppdrag i slutbetänkandet blir att försöka välja mellan de alternativ som presenteras i delbetänkandet, även om det inte är säkert att något av dem kommer att kunna förordas. Det kan vidare vara möjligt att generera ytterligare alternativ inom ramen för arbetet med slutbetänkandet. 
  
 13.2.1Transparensen för den enskilde bör inte minska 
  
 Om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring införs bör det inte innebära att försäkringen blir mindre transparent för den enskilde. Ett viktigt syfte med de förslag som lades fram i SOU 2020:37 var just att öka transparensen för den enskilde. 
  
 Det är svårt att anse att en arbetslöshetsförsäkring baserad på kollektivavtal i sig skulle medföra ökad transparens. Som utredningen redovisat skulle dessutom många inkomsttagare ha inkomster både från den statliga och den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen vilka behöver hållas isär, även månadsvis. 
  
 Utredningen anser sammanfattningsvis att en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring förutsätter en övergång från ett arbetsvillkor till ett inkomstvillkor om den ska kunna genomföras utan att de samlade negativa konsekvenserna för enkelhet och transparens ska bli oacceptabla. 
  
 Ytterligare en förutsättning är att tillgång till relevanta uppgifter om kollektivavtalstäckning kan säkras långsiktigt såväl för själva hand- läggningen som för de enskilda som skulle omfattas av en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Den enskilde måste ha rimliga möjligheter att informera sig om de grundläggande reglerna för hur en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring fungerar. Det innefattar både vilka krav som ställs för att få ersättning från denna försäkring och vilket ekonomiskt utfall som 
  
 274 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 kan förväntas vid arbetslöshet. Kraven som ställs på den enskildes medverkan under handläggningen av ersättningsärendet bör inte öka. 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring innebär naturligen att arbetslöshetskassornas administrativa börda förändras eftersom handläggningen tillförs moment som saknas i dag. Det kan inte an- ses rimligt att arbetslöshetskassornas förändrade administrativa börda i sin tur förs över på den enskilde, t.ex. genom att denne förväntas lämna uppgifter om sådana förhållanden som inte efterfrågas i dag, t.ex. avseende arbetsgivarens kollektivavtalsbindning. 
  
 13.2.2En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör vara lätt att kontrollera och administrera 
  
 En viktig utgångspunkt är att en kollektivavtalad modell inte bör med- föra höjda kostnader för själva administrationen av försäkringen. Även om det kan finnas förutsättningar för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring är det ändå tydligt att själva komponenten som skulle bli styrande – vem som omfattas av kollektivavtal eller inte 
  
 –inte är enkel att tillföra i varken  
 prognos-, 
  kontroll- eller handlägg- ningsmodeller. Den är heller inte nödvändigtvis stabil över tid. 
  
 Det alternativ som eventuellt förordas bör vara lätt att prognos- ticera och kontrollera för det allmänna. Bland annat behöver staten ha en rimlig kontroll över kostnader och potentiella kostnader för arbetslöshetsförsäkringen. 
  
 Utredningen ser särskilt svårigheter att kombinera en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring med nuvarande arbetslöshetskassor i en situation där det kollektivavtalade innehållet i arbetslöshetsför- säkringen skulle komma att skilja sig alltför mycket åt mellan olika kollektivavtal. 
  
 Ett system med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring bör heller inte leda till att risken för felaktiga utbetalningar ökar. Det gäller både i förhållande till den statliga arbetslöshetsförsäkringen och i förhållande till socialförsäkringar och andra bidrag som utgår från det allmänna. 
  
 Frågan om felaktiga utbetalningar har behandlats indirekt i del- betänkandet bl.a. genom att utredningen tagit sin utgångspunkt i för- slaget från SOU 2020:37 om ett inkomstvillkor. Införandet av ett in- komstvillkor och de praktiska konsekvenserna av ett sådant bör kunna bidra till att felaktiga utbetalningar minskar. Utredningen har för 
  
 275 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 SOU 2023:41 
  
 avsikt att återkomma närmare till risken för felaktiga utbetalningar i slutbetänkandet. 
  
 Att helt undvika opinionsmässigt underbyggda krav på staten att bidra med finansiering i en situation där förpliktelserna i ett framtida kollektivavtalat system inte kan uppfyllas torde inte vara realistiskt även om staten i formell mening inte åtar sig något ansvar för systemets hållbarhet. Det visar alla erfarenheter av hur det allmänna agerar och förväntas agera i en kris, senast exemplifierat under covid 19- pandemin. 
  
 13.2.3Staten har ett behov av arbetslöshetsförsäkringen som ett stabiliseringspolitiskt verktyg 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen är ett viktigt stabiliseringspolitiskt verk- tyg för staten. Senast i samband med covid  
 19-pandemin 
  gjordes arbetslöshetsförsäkringen generösare för att motverka pandemins negativa effekter på ekonomin. 
  
 En av arbetsmarknadens parter administrerad arbetslöshetsför- säkring riskerar att få procykliska effekter. Hur stora dessa effekter skulle bli beror på hur en sådan försäkring utformas. Om försäk- ringen uteslutande finansieras av arbetsmarknadens parter och dess- utom baseras på avgifter som beräknas på lönesumman ökar risken att arbetslöshetsförsäkringen blir generös i goda tider när intäkterna får antas bli relativt stora i förhållande till utbetalningarna. I dåliga tider riskerar försäkringen att bli mindre generös eftersom motsatta förhållanden då råder. 
  
 Det alternativ som väljs bör sammanfattningsvis vara kompatibelt med en effektiv statlig stabiliseringspolitik. Det kan konstateras att arbetslöshetsförsäkringen sedan snart 100 år innefattar en offentlig finansiering som normalt sett varit omfattande och endast enstaka år den senaste  
 50-årsperioden 
  understigit hälften av kostnaderna för utbetald arbetslöshetsersättning. Mot denna bakgrund kan det vara svårt att hävda att ett system för arbetslöshetsförsäkring drivs bättre helt utan någon offentlig delfinansiering, än med en sådan komponent. 
  
 276 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 13.3Alternativa utformningar kan behöva belysas inom ramen för konsekvensbeskrivningen 
  
 Det åligger utredningen att redovisa konsekvenserna av de förslag som lämnas i enlighet med utredningens direktiv samt vad som före- skrivs i  
 14–15 
  a §§ kommittéförordningen (1998:1474). Om utred- ningsuppdraget senare skulle komma att omfatta nya regler tillämpas även  
 6–8 
  §§ förordningen (2007:1244) om konsekvenser vid regelgiv- ning. I delbetänkandet finns ingen konsekvensanalys utan utredningen kommer att redovisa den fullständiga konsekvensanalysen i slutbetänk- andet. 
  
 Utredningens direktiv avser en kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring. Inom ramen för den konsekvensanalys som måste göras i slut- betänkandet ligger emellertid även att i någon mån belysa alternativa lösningar på motsvarande problem. Som utredningen har konstaterat gör utredningen bedömningen att en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring i praktiken får snarlika effekter som en riktad takhöjning inom arbetslöshetsförsäkringen. I någon mån bör därför i konsekvens- analysen en jämförelse göras med andra metoder för att åstadkomma en motsvarande takhöjning. 
  
 Utredningens genomgång visar att det inte skulle handla om i sammanhanget oöverstigliga kostnader för att generellt höja taket i arbetslöshetsförsäkringen till nu skisserade nivåer. Det kan bl.a. bero på den relativt snabba avtrappningen av ersättningsnivån i jämförelse med vad som tillämpas i dagsläget. 
  
 Erfarenheter från befintliga kompletterande inkomstförsäkringar visar också att det är förlängda ersättningsperioder som medför stora ekonomiska påfrestningar för systemen snarare än takhöjningar. Så- vitt utredningen kan bedöma ligger det inte heller utom räckhåll att täcka flertalet delar av arbetsmarknaden med hjälp av kompletterande inkomstförsäkring av det slag som redan finns hos flertalet fackför- eningar. 
  
 Att bredda tillämpningen av kompletterande inkomstförsäkring torde kräva en bråkdel av den riskutjämning mellan olika kollektiv som krävs för att åstadkomma enhetliga villkor för hela arbetsmark- naden inom ramen för en gemensamt utformad kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Det är dock ingen statlig uppgift, utan det är upp till de enskilda fackliga organisationerna att enskilt eller kol- 
  
 277 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 SOU 2023:41 
  
 lektivt förhandla om kompletterande inkomstförsäkringar med de försäkringsbolag som erbjuder denna typ av produkter. 
  
 Vid kompletterande inkomstförsäkringar är en betydelsefull aspekt även den medlemsrekryterande effekt som dessa har haft medan däremot den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen får antas ha mera ambivalenta effekter i dessa avseenden. En arbetstagare drar nytta av en kollektivavtalad försäkring oavsett facklig anslutning eller ej. 
  
 Vidare nyttjas i så fall den skattefördel som baserat på rättspraxis finns för kompletterande inkomstförsäkringar. Med en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring kommer i stället ett antal kostnader som i dag inte gör sig gällande eller ligger dolda att tillkomma respek- tive synliggöras. 
  
 13.4Den lämpliga gränsdragningen mellan staten och parterna behöver utredas vidare 
  
 I detta avsnitt redogör utredningen för några frågor som behöver utredas vidare avseende parternas inflytande över ett system med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Också utredningsbehovet avseende parternas respektive statens finansieringsansvar berörs lik- som frågan om en kompensation till arbetsgivare vid införandet av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 13.4.1Parterna vill ha ett större inflytande över ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen 
  
 De förslagsställande parterna har uttryckt att det är väsentligt för dem att få ett ökat inflytande över bl.a. vilka nivåer på inkomster som ersätts i arbetslöshetsförsäkringen. I sammanhanget har de ut- tryckt en oro för att regeringar med olika inriktning kan komma att hantera beslut om ersättningsnivån utan att ta hänsyn till parternas synpunkter eller erfarenheter. Att indexera ersättningen i arbetslös- hetsförsäkringen ser parterna som särskilt prioriterat. 
  
 Utredningen har för avsikt att fortsätta diskutera dessa frågor med parterna. Utredningen har delvis behandlat förutsättningarna för en indexering av nivåerna i delbetänkandet men avser fortsätta att behandla den frågan i slutbetänkandet. 
  
 278 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 13.4.2Den av parterna förordade kollektivavtalsstiftelsen 
  
 De förslagsställande parterna har för avsikt att säkerställa sina för- pliktelser för en eventuell kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring genom att bilda en ny kollektivavtalsstiftelse. Med bildandet av en sådan stiftelse väcks olika frågor som behöver utredas vidare inom ramen för slutbetänkandet. 
  
 Hur stort ett eventuellt fonderingsbehov blir torde påverkas av vilket alternativ som väljs, där t. ex. ett alternativ med en statlig del- finansiering motiverar en relativt mindre fondering. Fonderingens storlek skulle vid behov kunna regleras i själva kollektivavtalen och eventuellt även utgöra ett villkor för att erhålla statlig delfinansiering till den kollektivavtalade försäkringsdelen. 
  
 En av parterna bildad kollektivavtalsstiftelse riskerar att inte be- dömas ha inskränkt skattskyldighet om den tillförs medel på det sätt som parterna har tänkt sig eftersom den får svårt att uppfylla det skatterättsliga s.k. fullföljdskravet (se avsnitt 8.2.3). Det framgår dock att en sådan stiftelse, i likhet med de s.k. trygghetsstiftelserna, skulle kunna erhålla breddade förutsättningar för inskränkt skattskyldig- het genom en eventuell komplettering av inkomstskattelagen. 
  
 Denna möjlighet samt andra behov av att klargöra omfattningen av undantaget från fullföljdskravet kommer att behandlas ytterligare i utredningens slutbetänkande liksom ytterligare skattefrågor. Bland de senare bör särskilt framhållas avdragsrätten för arbetsgivares even- tuella inbetalningar till en kollektivavtalsstiftelse och den skatterätts- liga behandlingen av andra tillskott till samma stiftelse. 
  
 Här bör särskilt framhållas att arbetsgivarnas avsättningar till för- säkringen kan komma att omfattas av skattemässig avdragsrätt vid företagsbeskattningen, vilket skulle kunna bidra till finansieringen på arbetsgivarsidan men samtidigt medföra att resurserna för statliga satsningar på arbetslöshetsförsäkringens eller andra områden skulle begränsas. I de mera omfattande alternativen skulle denna avdrags- rätt kunna motsvara avsevärda belopp årligen och detta är, lika lite som eventuellt motverkande skatteeffekter, inarbetat i utredningens beräkningar. 
  
 279 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 SOU 2023:41 
  
 13.4.3Former för kompensation till arbetsgivarna 
  
 Av utredningens ställningstaganden framgår en möjlighet att kom- binera den modell som används för omställningsstödet med ändrade beräkningsprinciper för det redan befintliga statsbidraget till arbets- löshetskassorna för att direkt respektive indirekt kompensera arbets- givarna för ett utökat åtagande genom tecknandet av kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring. En sådan lösning förutsätter en nyckel- roll för Kammarkollegiet. 
  
 Själva kompensationsbehovet liknar det vid omställningsstöd i den meningen att det avser de arbetsgivare som genom kollektivavtal tar på sig ett större ansvar än andra arbetsgivare. Från arbetsgivarhåll har dock signalerats vissa farhågor om att en modell liknande den för omställningsstödet skulle kunna få effekten att arbetsgivarna tvingas ligga ute med stora summor pengar. Dessa farhågor avser utredningen adressera närmare i slutbetänkandet. 
  
 Det finns samtidigt avgörande skillnader mellan en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring och omställningsstödet. När omställnings- stödet infördes var syftet bl.a. att öka antalet arbetstagare som kunde få stöd, utöver de som redan omfattades genom kollektivavtal. Detta genomfördes i kombination med en ökad statlig finansiering. 
  
 Införandet av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring skulle tvärtom innebära en övergång från en för alla enhetlig nivå i arbets- löshetsförsäkringen till en högre nivå enbart riktad till arbetstagare på arbetsplatser med kollektivavtal. 
  
 Utredningen har i delbetänkandet inte redogjort för den närmare utformningen av ett system med kompensation till arbetsgivarna utan denna fråga har medvetet lämnats till slutbetänkandet. Den sammanhänger också med nyss nämnda skattefrågor. 
  
 13.5Några övriga behov av vidare utredning 
  
 Vid ett eventuellt införande av en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring följer ett flertal behov av ytterligare utredning, bl.a. frågor om följdändringar i andra regelverk. Nedan beskriver utredningen utan något anspråk på fullständighet vissa sådana frågor. 
  
 280 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 13.5.1Arbetslöshetskassornas handläggning m.m. 
  
 Hur olika handläggningsregler för arbetslöshetskassorna förhåller sig till en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring behöver utredas vidare. En bakgrund utgörs därvid av ett redan framlagt förslag att förvaltningslagen (2017:900) ska tillämpas för handläggningen hos en arbetslöshetskassa av ärenden enligt lagen (1997:238) om arbets- löshetsförsäkring och för överklagande av arbetslöshetskassans be- slut i sådana ärenden.1 
  
 Enligt utredningens ställningstaganden bör arbetslöshetskassor- nas beslut om ersättning vara överklagbara i förvaltningsdomstol precis som i dag, men även omfattande de kollektivavtalade ersätt- ningarna. Det kräver i så fall, såvitt utredningen kan bedöma, författ- ningsändringar. 
  
 De tekniska förutsättningarna för att genomföra en lösning med en arbetslöshetsförsäkring baserad på inkomster finns etablerade sedan arbetslöshetskassorna fick tillgång till de månadsuppgifter på individnivå som arbetsgivare lämnar till Skatteverket. Månadsupp- gifterna infördes för att arbetsgivarnas uppgiftslämnande till olika myndigheter skulle effektiviseras genom att insamlandet av uppgif- terna samordnades. Månadsuppgifterna skulle bidra till att servicen till enskilda utökades, till att myndigheternas kontrollmöjligheter förbättrades och till att inkomstrelaterade ersättningar i högre ut- sträckning kunde betalas ut korrekt från välfärdssystemen. Vad som krävs, inte minst rättsligt, för att arbetslöshetskassorna ska kunna använda dessa uppgifter vid handläggningen av sina ärenden enligt en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring behöver utredas ytterligare. 
  
 När det gäller det befintliga statsbidraget från staten till arbets- löshetskassorna bör det fortsatt betalas ut för att täcka kostnaderna för den statliga delen av arbetslöshetsförsäkringen. Detta bidrag har fortsatt offentligrättslig karaktär. Beräkningen av detta bidrag kan dock behöva övervägas vidare, vilket kan ske först inom ramen för slutbetänkandet. 
  
 När det gäller nivån på arbetstagarnas avgifter bör dessa som i dag fastställas av respektive arbetslöshetskassa och därefter godkännas av Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (se avsnitt 4.2). Eftersom skillnaderna i avgifter mellan arbetslöshetskassorna i huvudsak beror på skillnader i administrationskostnader i olika kassor och i någon 
  
 1Ds 2021:24, Arbetslöshetsförsäkringen och förvaltningslagen. 
  
 281 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 SOU 2023:41 
  
 mån på skillnader mellan de försäkrade kollektiven förväntas dessa avgiftsskillnader finnas kvar även i ett system med en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Även frågan om avgifter för de ersättningstagare som inte är med- lemmar i en arbetslöshetskassa behöver utredas vidare, även om dessa borde kunna fungera ungefär som befintliga avgifter till den kom- pletterande arbetslöshetskassan. 
  
 Utredningen har ingen bild av hur höga nivåer på avgifterna som krävs för att arbetslöshetskassorna ska kunna administrera även en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Rimligtvis krävs bl.a. en större engångskostnad för att anpassa arbetslöshetskassornas  
 it-system 
  till en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 Enligt utredningen bör även den kollektivavtalade arbetslöshets- ersättningen gå att ta med vid visst arbetssökande i andra EU/EES- länder. Enligt utredningen bör administrationen av sådana ärenden kunna ske på i huvudsak motsvarande sätt som i dag. Det innebär att det tillkommer en roll för arbetslöshetskassor såväl som för statliga myndigheter vilken behöver kostnadsberäknas i slutbetänkandet. En sådan lösning väcker även en mängd andra rättsliga och praktiska frågor kopplade bl.a. till s.k. sammanläggning, vilket har utvecklats ytterligare i avsnitt 8.3.3. Även dessa frågor kommer att behöva han- teras inom ramen för slutbetänkandet. 
  
 13.5.2En eventuell speciallösning för företagare 
  
 Den kollektivavtalade arbetslöshetsförsäkringen som den skisserats i utredningens delbetänkande bör (oavsett vilket alternativ som eventuellt väljs) omfatta personer som arbetar på arbetsplatser som omfattas av kollektivavtal om arbetslöshetsförsäkring. De personer som är företagare förväntas därför i låg utsträckning kunna omfattas av en sådan lösning. Utredningen avser i slutbetänkandet återkomma till om det finns några förutsättningar för att konstruera en korre- sponderande takhöjning för företagare. En sådan lösning skulle inne- bära någon form av specialreglering som rimligen inte innehåller krav på tecknande av kollektivavtal. 
  
 282 
  
 SOU 2023:41 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 Särskilt om en sådan lösning inte skulle vara möjlig finns anled- ning att överväga hur företagarkollektivet, som detta är definierat i regelverket om arbetslöshetsförsäkring2, i så fall kan garanteras att inte direkt eller indirekt behöva finansiera någon del av en kollek- tivavtalad försäkring som de inte kan utnyttja. 
  
 13.5.3Effekter på andra delar av arbetsmarknadspolitiken och på socialförsäkringar etc. 
  
 Hur Försäkringskassans hantering och beräkning av aktivitetsstödet påverkas av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring har ännu inte behandlats av utredningen. Motsvarande gäller gränssnittet mot övriga delar av arbetsmarknadspolitiken. Det finns också anledning för utred- ningen att inom ramen för slutbetänkandet överväga om det finns några delar av socialförsäkringen som påverkas, t.ex. beräkningen av sjukpenninggrundande inkomster. 
  
 13.5.4Skattelagstiftning 
  
 Vid en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring uppkommer ett antal olika överföringar mellan aktörerna som inte finns i dagens arbetslös- hetsförsäkring. Det kan inte uteslutas att det i samband med dessa överföringar uppkommer momspliktiga transaktioner eftersom det i varje led ingår någon form av tjänst i skatterättslig synvinkel. Bland annat p.g.a. detta behöver utredningen i slutbetänkandet klarlägga alla möjliga skattekonsekvenser som kan tänkas uppkomma, även utöver vad som redan har omtalats i avsnitt 8.2 och 13.4.2. 
  
 13.5.5Tillsynsmyndighetens roll och kostnaden för tillsyn 
  
 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) har i dag tillsyns- ansvaret över arbetslöshetsförsäkringen. Myndigheten kommer även framöver att ha tillsynsansvaret för den statliga delen i arbetslöshets- försäkringen. Hur tillsynsansvaret eller motsvarande översiktsfunk- 
  
 2Enligt 34 § lagen (1997:238) arbetslöshetsförsäkring avses med företagare en fysisk person som bedriver sådan näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 § första stycket inkomstskatte- lagen (1999:1229), och i vilken han eller hon personligen utför arbete i och har ett väsentligt inflytande över. 
  
 283 
  
 Utredningens iakttagelser och det fortsatta utredningsarbetet 
  
 SOU 2023:41 
  
 tion för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring ska utformas och regleras och vilken roll IAF ska ha i förhållande till en sådan försäkring återstår att utreda. Det gäller även frågan om kostnaderna för tillsynen av en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 284 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2021:64 
  
 Förutsättningar för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 26 augusti 2021 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ska kartlägga, analysera och redovisa förutsätt- ningarna för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. Svenskt Näringsliv, Förhandlings- och samverkansrådet PTK, Industrifacket Metall och Svenska Kommunalarbetareförbundet (parterna) har till- sammans lämnat ett förslag om att utreda förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som kan stärka den svenska partsmodellen och värna förutsägbarheten inom arbetslöshetsför- säkringen. Då parterna har föreslagit att arbetslöshetsförsäkringen ska göras om för att delvis vara kollektivavtalad ser regeringen ett behov av att utreda förutsättningarna samt för- och nackdelar med ett sådant förslag. 
  
 Utredaren ska bl.a. 
  
 •kartlägga och analysera vilka skäl som ligger till grund för parter- nas förslag om att utreda förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring och kartlägga och redovisa vilka centrala, rättsliga och andra, frågeställningar och avvägningar som uppkom- mer med anledning av parternas förslag 
  
 •utifrån redovisad kartläggning analysera och bedöma förutsätt- ningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring. 
  
 285 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2023:41 
  
 Uppdraget enligt den första punkten ska redovisas i ett delbetänkande senast den 31 augusti 2023. Uppdraget i övrigt ska slutredovisas senast den 15 december 2024. 
  
 Dagens arbetslöshetsförsäkring 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen ingår i de sociala trygghetssystemen och är en omställningsförsäkring när den arbetssökande är mellan arbeten. Arbetslöshetsförsäkringen har en central roll i arbetsmarknadspoli- tiken genom att ge ekonomisk trygghet till den som förlorar sitt arbete. En väl fungerande arbetslöshetsförsäkring upprätthåller en- skildas konsumtionsförmåga och den inhemska köpkraften under låg- konjunkturer och verkar därmed även som en automatisk stabilisator. Rätten till arbetslöshetsersättning regleras i dag i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Bestämmelser finns också i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. 
  
 För försäkringens legitimitet är dess samordning med övriga sociala trygghetsförmåner relevant. Arbetslöshetsförsäkringen finansieras huvudsakligen av staten via arbetsmarknadsavgiften som arbetsgivare och egenföretagare betalar och till en mindre del via finansierings- avgiften som arbetslöshetskassorna betalar till staten. Finansierings- avgiften är en del av den medlemsavgift som respektive arbetslös- hetskassa tar ut från sina medlemmar. Resten av medlemsavgiften används för att finansiera en arbetslöshetskassas förvaltningskost- nader och övriga utgifter. Arbetslöshetskassorna handhar arbetslös- hetsförsäkringen. De ska pröva rätten till och betala ut arbetslös- hetsersättning. 
  
 I Sverige är i dag cirka 3,9 miljoner personer medlemmar i en arbets- löshetskassa.  
 Alfa-kassan 
  hanterar de ärenden som är kopplade till personer som inte är medlemmar i någon arbetslöshetskassa och handhar arbetslöshetsförsäkringen utan de begränsningar till en viss yrkeskategori eller bransch som gäller för de övriga arbetslöshets- kassorna. Arbetslöshetskassorna ska enligt lag samverka med var- andra i frågor som rör administration, service, information, utbild- ning och utveckling av kassornas verksamhet. Samverkan sker främst genom organisationen Sveriges  
 a-kassor. 
  Organisationen har en vik- tig roll i att ge arbetslöshetskassorna goda förutsättningar att hand- lägga och bedöma ärenden enhetligt. 
  
 286 
  
 SOU 2023:41 
  
 Bilaga 1 
  
 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) är tillsyns- myndighet för arbetslöshetskassorna och arbetslöshetsförsäkringen. IAF utövar även tillsyn över Arbetsförmedlingens handläggning av ärenden i samband med arbetslöshetsförsäkringen och över Arbets- förmedlingens och Försäkringskassans arbete med sanktioner inom aktivitetsstödet, utvecklingsersättningen och etableringsersättningen. 
  
 Parternas förslag om att utreda förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Parterna, dvs. Svenskt Näringsliv, Förhandlings- och samverkans- rådet PTK, Industrifacket Metall och Svenska Kommunalarbetare- förbundet, har förhandlat om anställningsskydd och omställning. Parternas förhandlingar har omfattat frågor som rör anställnings- skyddsregler, omställningssystem samt arbetslöshetsförsäkringen. Avsikten från parternas sida har varit att ta ett helhetsgrepp om fak- torer som i kombination kan skapa flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden. 
  
 Parternas förhandlingar har resulterat i en överenskommelse om trygghet, omställning och anställningsskydd. Den 4 december 2020 begärde parterna gemensamt att regeringen ska reformera arbets- rätten i enlighet med principöverenskommelsen (A2020/02524). 
  
 Parterna har tillsammans inom ramen för sin principöverens- kommelse presenterat ett förslag om att utreda förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som kan stärka den svenska partsmodellen och värna förutsägbarheten inom arbetslöshetsför- säkringen. Syftet med parternas förslag är att göra arbetslöshetsför- säkringen mer försäkringsmässig, ge ett påtagligt bättre skydd till den försäkrade samt minska arbetsgivarnas kostnader. 
  
 Parterna redogör för vissa utgångspunkter i förslaget om att ut- reda förutsättningarna om en ny kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring. Parterna menar bl.a. att det finns en överfinansiering av den offentliga arbetslöshetsförsäkringen genom att staten tar in mer i arbetsmarknadsavgift och avgifter från arbetslöshetskassorna än vad som utbetalas på området. För att en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring ska bli verklighet förutsätts, enligt parternas förslag, dels att det sker en växling av en del av arbetsgivaravgiften mot en ny kollektivavtalad avgift, dels att det finns en statligt finansierad buffert- fond för att kunna möta eventuella konjunkturnedgångar. 
  
 287 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2023:41 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen skulle enligt parternas förslag även i fortsättningen kunna administreras av arbetslöshetskassor, men par- terna föreslår att ersättningsvillkoren utarbetas genom förhandling mellan parterna. I frågan om hur tillsyn och kontroll ska utföras har parterna inte ett konkret förslag. Parterna ser en fördel med att även offentliganställda löntagare omfattas av en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring. Företagare och anställda hos arbetsgivare utan kollektivavtal föreslås inte omfattas av parternas försäkringsmodell. 
  
 Historisk tillbakablick från tiden med arbetsmarknadsfonden 
  
 År 1989 förändrades arbetslöshetsförsäkringen (prop. 1987/88:114). Då var ambitionen att försäkringen skulle utgöra ett slutet system finansierat med arbetsgivaravgifter och i någon mån med egenavgif- ter, som betalades till en nyinrättad arbetsmarknadsfond. Tanken var att fonden skulle bygga upp ett överskott under goda år och att dessa skulle finansiera utbetalningar vid hög arbetslöshet, dvs. fungera som en buffert vid variationer i arbetslösheten. Arbetsmarknadsfonden inrättades under en tid av låg arbetslöshet. När arbetslösheten ökade väsentligt under  
 1990-talet 
  ledde det till underskott i fonden som växte under en följd av år. 
  
 Arbetsmarknadsfonden redovisades vid sidan av inkomsterna och utgifterna på statens budget. Behållningar eller underskott i fonden påverkade därmed inte statens budgetsaldo. Däremot påverkades sta- tens lånebehov eftersom underskotten behövde täckas med statliga upplåning via Riksgäldskontoret. När skillnaderna mellan statens budgetsaldo och statens lånebehov ökade försvårades ställningsta- gandet till budgetförslaget som inte ansågs heltäckande. Det var en av anledningarna till att regeringen fr.o.m. budgetförslaget för 1995/96 gjorde en övergång till bruttoredovisning som innebar att fonden avskaffades och att de inkomster och utgifter som tillhörde arbets- marknadsfonden redovisades brutto på budgetens inkomsttitlar och anslag. När budgetlagen infördes 1997 innehöll den bestämmelser som innebar krav på budgetens fullständighet i förhållande till statens lånebehov och att bruttoredovisning skulle vara huvudregel. Dessa bestämmelser gäller alltjämt. 
  
 288 
  
 SOU 2023:41 
  
 Bilaga 1 
  
 Utredningen om en ny arbetslöshetsförsäkring för fler, grundad på inkomster 
  
 Arbetslöshetsförsäkringen har successivt förändrats över tid. Den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen står inför betydande utmaningar och det finns brister på strukturell nivå men även i försäkringens detaljer. Regeringen har därför sett ett behov av att analysera och utreda nuvarande arbetslöshetsförsäkring med syftet att göra regel- verket mer ändamålsenligt men också anpassa regelverket till nya förutsättningar och en förändrad arbetsmarknad. 
  
 I februari 2018 beslutade därför regeringen att tillkalla en särskild utredare att lämna förslag till en ny effektivare arbetslöshetsförsäk- ring för fler, grundad på inkomster (dir. 2018:8). Utredaren skulle bl.a. analysera och föreslå hur fler skulle kunna kvalificera sig för och ansluta sig till arbetslöshetsförsäkringen. I ett tilläggsdirektiv (dir. 2019:34) utvidgades uppdraget i enlighet med januariavtalet till att även omfatta bl.a. en särskild analys av och förslag för hur arbets- löshetsersättningen kan trappas ned tydligt i takt med arbetslöshetens längd. Utredningen överlämnade sitt betänkande Ett nytt regelverk för Arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2020:37) den 16 juni 2020. Ut- redningens förslag bereds för tillfället inom Regeringskansliet. 
  
 Uppdraget att kartlägga och analysera förslaget om en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Regeringen anser att arbetslöshetsförsäkringen ska vara ändamåls- enligt utformad, vara effektiv och anpassas till nya förutsättningar på arbetsmarknaden. Det är bl.a. utifrån det som den nuvarande re- formeringen av försäkringen genomförs. En långsiktigt ändamåls- enlig arbetslöshetsförsäkring förutsätter även bred legitimitet. Då parterna har föreslagit att arbetslöshetsförsäkringen ska göras om för att delvis vara kollektivavtalad ser regeringen ett behov av att ut- reda förutsättningarna samt för- och nackdelar med ett sådant förslag. 
  
 För att kunna analysera och bedöma parternas förslag behöver förutsättningarna för, och konsekvenserna av, en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring utredas brett. Utgångspunkten ska vara att de nuvarande förbundsvisa arbetslöshetskassorna kvarstår. Men även andra modeller för administration och kontroll av den kollektiv- avtalade arbetslöshetsförsäkringen ska analyseras och bedömas. 
  
 289 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2023:41 
  
 En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring måste kunna fungera vid sidan av den statliga arbetslöshetsförsäkringen. Den behöver därför förhålla sig till den statliga arbetslöshetsförsäkringen liksom till den statliga arbetsmarknadspolitiken i övrigt. Arbetslöshetsför- säkringen har även kopplingar till andra kringliggande system, exem- pelvis sjukförsäkringen och ekonomiskt bistånd. Dessutom kommer förhållanden till  
 EU-rätten 
  och internationella åtaganden att berö- ras. Det finns t.ex. internationella åtaganden för arbetslöshetsför- säkringen om bl.a. unionsrättslig samordning av trygghetsförmåner samt om incitamenten på arbetsmarknaden genom Sveriges åtagan- den gentemot Internationella arbetstagarorganisationen (ILO) och den europeiska balken om social trygghet (The European Code of Social Security). En kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring måste även förhålla sig till socialavgiftssystemet och skattesystemet i övrigt. 
  
 En analys av förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslös- hetsförsäkring kommer därför att aktualisera flera rättsliga och sak- liga frågor såväl som budgetära, samhällsekonomiska och administra- tiva frågor. Systemet med arbetsgivaravgifter, liksom skattesystemet i övrigt, är utformat så att skattskyldigheten inte påverkas av att den skattskyldige ingått civilrättsliga avtal, såsom kollektivavtal. 
  
 För att närmare kunna analysera och utreda förutsättningarna för samt bedöma konsekvenserna av vad en ny kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring skulle innebära behövs därför initialt en övergripande kartläggning och beskrivning av vilka frågeställningar, överväganden och konsekvenser som aktualiseras i och med parternas förslag. 
  
 Utredaren ska därför 
  
 •kartlägga och analysera vilka skäl, i förhållande till nuvarande arbetslöshetsförsäkring, som ligger till grund för parternas för- slag om att utreda förutsättningarna för en kollektivavtalad arbets- löshetsförsäkring 
  
 •utifrån kartläggningen analysera om och hur dessa skäl påverkas eller förändras med hänsyn till pågående arbete med det refor- merade regelverket för arbetslöshetsförsäkringen 
  
 •analysera och bedöma hur en kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring och ett fonderat system förhåller sig till budgetlagen och därmed kraven på god budgetdisciplin samt god kontroll över statens finanser och som ett led i detta titta på och jämföra med historiska exempel såsom arbetsmarknadsfonden 
  
 290 
  
 SOU 2023:41 
  
 Bilaga 1 
  
 •kartlägga och redovisa vilka centrala, rättsliga och andra, fråge- ställningar och avvägningar som uppkommer med anledning av parternas förslag och som behöver analyseras vidare för att kunna bedöma förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshets- försäkring 
  
 •i samband med en sådan kartläggning och redovisning redogöra för aspekter som bl.a. försäkringens målgrupp och omfattning, likvärdighet i relation till olika målgrupper, dess kostnad, ekono- miska incitament och drivkrafter till arbete, liksom försäkringens avgränsning, långsiktiga hållbarhet och relation till den statliga arbetslöshetsförsäkringen och andra relevanta socialförsäkrings- system samt god budgetdisciplin och kontroll över statens finanser 
  
 •redovisa övriga relevanta frågeställningar och de samhällsekono- miska konsekvenser som parternas förslag om att utreda förutsätt- ningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring aktualiserar 
  
 •analysera och beskriva hur de grundläggande principer som den statliga arbetslöshetsförsäkringen bygger på ska kunna upprätt- hållas i en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 •lämna förslag på hur redovisade frågeställningar och konsekvenser bör analyseras och hanteras i ett fortsatt utredningsarbete. 
  
 Uppdraget att analysera och bedöma förutsättningar för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 Utifrån delbetänkandet behöver utredaren närmare analysera och utreda förutsättningarna för en ny kollektivavtalad arbetslöshetsför- säkring och även bedöma konsekvenserna av vad en sådan skulle innebära. 
  
 Utredaren ska därför utifrån redovisad kartläggning 
  
 •analysera och bedöma förutsättningarna för en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring med utgångspunkt i att nuvarande för- bundsvisa arbetslöshetskassor kvarstår 
  
 •analysera och bedöma förutsättningar för alternativa modeller för administration och kontroll av den kollektivavtalade arbetslös- hetsförsäkringen 
  
 291 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2023:41 
  
 •analysera och bedöma förutsättningarna för att åstadkomma en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring som innebär en kostnads- reducering för arbetsgivarna samtidigt som skyddet för den för- säkrade förbättras påtagligt 
  
 •analysera och bedöma förutsättningarna för att garantera rätts- säkerhet och legitimitet i en kollektivavtalad arbetslöshetsförsäkring 
  
 •analysera och redovisa möjliga konsekvenser av en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring där fördelar och nackdelar i ett samhällsekonomiskt långsiktigt perspektiv särskilt ska framgå och vikten av långsiktigt hållbara statsfinanser beaktas. 
  
 Konsekvensbeskrivningar 
  
 Utredaren ska analysera, bedöma och redovisa konsekvenserna av de förslag som lämnas. Konsekvenserna ska redovisas i enlighet med vad som framgår av kommittéförordningen (1998:1474) med särskilt fokus på samhällsekonomiska konsekvenser och offentligfinansiella effekter av samtliga delar av förslagen. 
  
 Utredaren ska redovisa konsekvenser för enskilda i olika målgrup- per samt för berörda aktörer såsom arbetslöshetskassorna, Arbets- förmedlingen, IAF, 
  
 Försäkringskassan, rättsväsendet och andra medlemsstater i Euro- peiska unionen. 
  
 Utredaren ska även redovisa konsekvenserna för närliggande system, möjligheten till kontroll samt arbetet med korrekta utbetal- ningar och motverkande av fusk. 
  
 Utredaren ska vidare analysera och redovisa om förslagen har några konsekvenser för Sveriges åtaganden gentemot Internationella arbetsorganisationen (ILO), den europeiska balken om social trygg- het (The European Code of Social Security) eller andra i detta sam- manhang relevanta internationella organ och om förslagen kan tän- kas få konsekvenser för jämställdheten eller för miljön. Förslagens konsekvenser för små och medelstora företag ska också belysas. 
  
 292 
  
 SOU 2023:41 
  
 Bilaga 1 
  
 Kontakter och redovisning av uppdraget 
  
 Utredaren ska samråda med en referensgrupp bestående av företrä- dare för arbetsmarknadens parter (däribland parterna i överenskom- melsen) och företrädare för de små- och medelstora företagen. 
  
 Utredaren ska även föra en dialog med andra relevanta organisa- tioner och myndigheter. 
  
 Utredaren ska beakta relevant arbete och pågående utredningar inom Regeringskansliet och EU. 
  
 Uppdraget att kartlägga och analysera förslaget om en kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring ska redovisas i ett delbetänkande senast den 31 augusti 2023. Uppdraget i övrigt ska slutredovisas senast den 15 december 2024. 
  
 (Arbetsmarknadsdepartementet) 
  
 293 
  
 Statens offentliga utredningar 2023 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1.Skärpta straff för flerfaldig brottslig- het. Ju. 
  
 2.En inre marknad för digitala tjänster 
  
 –ansvarsfördelning mellan myndig- heter. Fi. 
  
 3.Nya regler om nödlidande kreditavtal och inkassoverksamhet. Ju. 
  
 4.Posttjänst för hela slanten. Finansieringsmodeller för framtidens samhällsomfattande posttjänst. Fi. 
  
 5.Från delar till helhet. Tvångsvården som en del av en sammanhållen och personcentrerad vårdkedja. S. 
  
 6.En lag om tilläggsskatt för företag i stora koncerner. Fi. 
  
 7.På egna ben. 
  
 Utvecklad samverkan för individers etablering på arbetsmarknaden. A. 
  
 8.Arbetslivskriminalitet – arbetet 
  
 i Sverige, en bedömning av omfatt- ningen, lärdomar från Danmark och Finland. A. 
  
 9.Ett statligt huvudmannaskap för personlig assistans. 
  
 Ökad likvärdighet, långsiktighet och kvalitet. S. 
  
 10.Tandvårdens stöd till våldsutsatta patienter. S. 
  
 11.Tillfälligt miljötillstånd för samhällsviktig verksamhet 
  
 –för ökad försörjningsberedskap. KN. 
  
 12.Förstärkt skydd för demokratin och domstolarnas oberoende. Ju. 
  
 13.Patientöversikter inom EES och Sverige. S. 
  
 14.Organisera för hållbar utveckling. KN. 
  
 15.Förnybart i tanken. Ett styrmedels- förslag för en stärkt bioekonomi. LI. 
  
 16.Staten och betalningarna. Del 1 och 2. Fi. 
  
 17.En tydligare bestämmelse om hets mot folkgrupp. Ju. 
  
 18.Värdet av vinden. Kompensation, incitament och planering för 
  
 en hållbar fortsatt utbyggnad av vindkraften. Del 1 och 2. KN. 
  
 19.Statlig forskningsfinansiering. Underlagsrapporter. U. 
  
 20.Förbud mot bottentrålning i marina skyddade områden. LI. 
  
 21.Informationsförsörjning på skolområdet. Skolverkets ansvar. U. 
  
 22.Datalagring och åtkomst till elektronisk information. Ju. 
  
 23.Ett modernare socialförsäkringsskydd för gravida. S. 
  
 24.Etablering för fler – jämställda möjlig- heter till integration. A. 
  
 25.Kunskapskrav för permanent uppe- hållstillstånd. Ju. 
  
 26.Översyn av entreprenörsansvaret. A. 
  
 27.Kamerabevakning för ett bättre djur- skydd. LI. 
  
 28.Samhället mot skolattacker. U. 
  
 29.Varje rörelse räknas – hur skapar vi ett samhälle som främjar fysisk aktivitet? S. 
  
 30.Ett trygghetssystem för alla. Nytt regelverk för sjukpenninggrundande inkomst. S. 
  
 31.Framtidens yrkeshögskola 
  
 – stabil, effektiv och hållbar. U. 
  
 32.Biometri – för en effektivare brottsbekämpning. Ju. 
  
 33.Ett förbättrat resegarantisystem. Fi. 
  
 34.Bolag och brott – några åtgärder mot oseriösa företag. Ju. 
  
 35.Nya regler om hållbarhetsredovisning. Ju. 
  
 36.Genomförande av minimilöne- direktivet. A. 
  
 37.Förstärkt skydd för den personliga integriteten. Behovet av åtgärder mot oskuldskontroller, oskuldsintyg och oskuldsingrepp samt omvändelseför- sök. Ju. 
  
 38.Ett förstärkt konsumentskydd mot riskfylld kreditgivning och överskuldsättning. Fi. 
  
 39.En inre marknad för digitala tjänster 
  
 – kompletteringar och ändringar i svensk rätt. Fi. 
  
 40.Förbättrade möjligheter för barn att utkräva sina rättigheter enligt barn- konventionen. S. 
  
 41.Förutsättningarna för en ny kollektiv- avtalad arbetslöshetsförsäkring. A. 
  
 Statens offentliga utredningar 2023 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Arbetsmarknadsdepartementet 
  
 På egna ben. 
  
 Utvecklad samverkan för individers etablering på arbetsmarknaden. [7] 
  
 Arbetslivskriminalitet – arbetet i Sverige, en bedömning av omfattningen, lärdomar från Danmark och Finland. [8] 
  
 Etablering för fler – jämställda möjligheter till integration. [24] 
  
 Översyn av entreprenörsansvaret. [26] 
  
 Genomförande av minimilönedirektivet. [36] 
  
 Förutsättningarna för en ny kollektiv­ avtalad arbetslöshetsförsäkring. [41] 
  
 Finansdepartementet 
  
 En inre marknad för digitala tjänster 
  
 –ansvarsfördelning mellan myndig- heter. [2] 
  
 Posttjänst för hela slanten. Finansieringsmodeller för framtidens samhällsomfattande posttjänst. [4] 
  
 En lag om tilläggsskatt för företag i stora koncerner. [6] 
  
 Staten och betalningarna. Del 1 och 2. [16] Ett förbättrat resegarantisystem. [33] 
  
 Ett förstärkt konsumentskydd mot riskfylld kreditgivning och överskuldsättning. [38] 
  
 En inre marknad för digitala tjänster - kompletteringar och ändringar 
  
 i svensk rätt. [39] 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Skärpta straff för flerfaldig brottslighet. [1] 
  
 Nya regler om nödlidande kreditavtal och inkassoverksamhet. [3] 
  
 Förstärkt skydd för demokratin 
  
 och domstolarnas oberoende. [12] 
  
 En tydligare bestämmelse om hets mot folkgrupp. [17] 
  
 Datalagring och åtkomst till elektronisk information. [22] 
  
 Kunskapskrav för permanent uppehålls- tillstånd. [25] 
  
 Biometri – för en effektivare brottsbekämpning. [32] 
  
 Bolag och brott – några åtgärder mot oseriösa företag. [34] 
  
 Nya regler om hållbarhetsredovisning. [35] 
  
 Förstärkt skydd för den personliga integriteten. Behovet av åtgärder mot oskuldskontroller, oskuldsintyg och oskuldsingrepp samt omvändelse- försök. [37] 
  
 Klimat- och näringslivsdepartementet 
  
 Tillfälligt miljötillstånd för samhällsviktig verksamhet 
  
 –för ökad försörjningsberedskap. [11] Organisera för hållbar utveckling. [14] 
  
 Värdet av vinden. Kompensation, incitament och planering för en hållbar fortsatt utbyggnad av vindkraften. Del 1 och 2. [18] 
  
 Landsbygds- och infrastrukturdepartementet 
  
 Förnybart i tanken. Ett styrmedelsförslag för en stärkt bioekonomi. [15] 
  
 Förbud mot bottentrålning i marina skyddade områden. [20] 
  
 Kamerabevakning för ett bättre djurskydd. [27] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Från delar till helhet. Tvångsvården som en del av en sammanhållen och personcentrerad vårdkedja. [5] 
  
 Ett statligt huvudmannaskap för personlig assistans. 
  
 Ökad likvärdighet, långsiktighet och kvalitet. [9] 
  
 Tandvårdens stöd till våldsutsatta patienter. [10] 
  
 Patientöversikter inom EES och Sverige. [13] 
  
 Ett modernare socialförsäkringsskydd för gravida. [23] 
  
 Varje rörelse räknas – hur skapar vi ett samhälle som främjar fysisk aktivitet? [29] 
  
 Ett trygghetssystem för alla. Nytt regelverk för sjukpenninggrundande inkomst. [30] 
  
 Förbättrade möjligheter för barn att ­utkräva sina rättigheter enligt barn- konventionen. [40] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Statlig forskningsfinansiering. Underlagsrapporter. [19] 
  
 Informationsförsörjning på skolområdet. Skolverkets ansvar. [21] 
  
 Samhället mot skolattacker. [28] 
  
 Framtidens yrkeshögskola 
  
 – stabil, effektiv och hållbar. [31]