sou 2016 33  
  
 Ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Betänkande av  
 Bonus–malus-utredningen 
  
 Stockholm 2016 
  
 SOU 2016:33 
  
 SOU och Ds kan köpas från Hall kundservice. Beställningsadress: Hall kundservice, 106 47 Stockholm Ordertelefon:  
 08-598 191 90 
  
 E-post: 
  kundservice@wolterskluwer.se 
  
 Webbplats: wolterskluwer.se/offentligapublikationer 
  
 För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Jefferson AB på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Svara på remiss – hur och varför 
  
 Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad  
 2009-05-02). 
  
 En kort handledning för dem som ska svara på remiss. 
  
 Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remisser 
  
 Layout: Kommittéservice, Regeringskansliet 
  
 Omslag: Colon 
  
 Tryck: Colon, Stockholm 2016 
  
 ISBN  
 978-91-38-24442-5 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för Finansdepartementet 
  
 Regeringen beslutade den 28 maj 2015 (dir. 2015:59) att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag på hur ett så kallat  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kan utformas. Uppdraget omfattade också att utreda och vid behov lämna förslag avseende fordonsskatten för samtliga fordon samt utreda och lämna förslag avseende fordonsbeskattningen i systemvårdande syfte. Kammar- rättsrådet, numera lagmannen, Richardson förordnades samma dag som särskild utredare. 
  
 Som experter förordnades från den 25 juni 2015 ämnesrådet Johnson, den rättslige experten Adams, filosofie licentiaten Daniels, teknologie doktorn Bell, rättssakkunnige Obrien, teknologie licentiaten Robinson, kansli- rådet Morton, departementssekreteraren  
 Davidson och ämnesrådet Chang. 
  
 Som sekreterare anställdes från den 1 juni 2015 hovrättsassessorn Figueroa samt från den 15 augusti 2015 professorn Johnson och universitetslektorn Whitaker. 
  
 Utredningen, som antagit namnet  
 Bonus–malus-utredningen, 
  överlämnar härmed betänkandet Ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon (SOU 2016:33). 
  
 Uppdraget är med detta slutfört. 
  
 Göteborg i april 2016 
  
 Richardson 
  
 Rodriguez 
  
 Johnson 
  
 Whitaker 
  
 Innehåll 
  
 Begrepp och förkortningar................................................... 
  
 13 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 17 
  
 1 
  
 Författningsförslag..................................................... 
  
 23 
  
 1.1Förslag till lag om ändring i vägtrafikskattelagen 
  
 (2006:227) ............................................................................... 
  
 23 
  
 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (2006:228) med 
  
 särskilda bestämmelser om fordonsskatt............................... 
  
 31 
  
 1.3Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2011:1590) om supermiljöbilspremie................................... 
  
 41 
  
 2 
  
 Uppdraget och dess genomförande.............................. 
  
 47 
  
 2.1 
  
 Utredningens uppdrag enligt kommittédirektiven............... 
  
 47 
  
 2.2 
  
 Utredningens arbete ............................................................... 
  
 48 
  
 2.3 
  
 Betänkandets disposition........................................................ 
  
 48 
  
 3 
  
 Bakgrund.................................................................. 
  
 51 
  
 3.1 
  
 Uppdraget................................................................................ 
  
 51 
  
 3.2 
  
 EU-rättsliga 
  förutsättningar och krav ................................... 
  
 52 
  
 3.2.1 
  
 Förordningar om nya bilars utsläpp av 
  
 koldioxid .................................................................. 
  
 52 
  
 3.2.2 
  
 Tekniska krav på motorfordon ............................... 
  
 55 
  
 3.2.3 
  
 Närmare om processen för typgodkännande ........ 
  
 56 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2016:33 
  
 3.3 Svenska klimat- och transportpolitiska mål.......................... 
  
 59 
  
 3.3.1 
  
 Miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan..... 
  
 59 
  
 3.3.2Visionen om ett Sverige utan nettoutsläpp av 
  
 klimatgaser 2050...................................................... 
  
 61 
  
 3.3.3Långsiktiga prioriteringen om en 
  
 fossiloberoende fordonsflotta 2030 ....................... 
  
 62 
  
 3.3.4 
  
 Målsättningen för förnybar energi ......................... 
  
 62 
  
 3.3.5Målsättningen för den  
 icke-handlande 
  sektorn 
  
 till 2020 .................................................................... 
  
 63 
  
 3.3.6 
  
 Transportsektorns övergripande mål..................... 
  
 63 
  
 3.4 Något om tidigare utredningar om fordonsbeskattning...... 
  
 64 
  
 3.4.1Bilen, miljön och säkerheten – slutbetänkande av Trafikbeskattningsutredningen, 
  
 SOU 1999:62 ........................................................... 
  
 64 
  
 3.4.2Skatt på väg – slutbetänkande av 
  
 Vägtrafikskatteutredningen, SOU 2004:63 ........... 
  
 64 
  
 3.4.3 
  
 Effektivare skatter på klimat- och 
  
 energiområdet, Ds 2009:24..................................... 
  
 65 
  
 3.4.4 
  
 Fossilfrihet på väg – betänkande av 
  
 utredningen om fossilfri fordonstrafik, 
  
 SOU 2013:84 ........................................................... 
  
 66 
  
 3.4.5Förslag till åtgärder för en mer hållbar konsumtion, Naturvårdsverket – redovisning 
  
 av regeringsuppdrag ................................................ 
  
 69 
  
 3.5Hur ser situationen ut i Sverige i dag beträffande lätta 
  
 fordons klimatpåverkan?........................................................ 
  
 69 
  
 4 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera .......................... 
  
 73 
  
 4.1 
  
 Uppdraget ............................................................................... 
  
 73 
  
 4.2Dagens system med fordonsskatt, skattebefrielse och 
  
 supermiljöbilspremie .............................................................. 
  
 73 
  
 4.2.1 
  
 Allmänt om fordonsskatt ....................................... 
  
 73 
  
 4.2.2Närmare om det koldioxidbaserade 
  
 fordonsskattesystemet............................................ 
  
 75 
  
 4.2.3Befrielse från fordonsskatt för vissa 
  
 miljöanpassade lätta fordon .................................... 
  
 77 
  
 4.2.4 
  
 Supermiljöbilspremie för personbilar .................... 
  
 79 
  
 6 
  
 SOU 2016:33 
  
 Innehåll 
  
 4.3Hur hänger fordonsskatt, skattebefrielse för miljöbilar 
  
 och supermiljöbilspremie samman? ....................................... 
  
 81 
  
 4.3.1 
  
 Inledning .................................................................. 
  
 81 
  
 4.3.2Fordonsskattens storlek beror på hur mycket 
  
 koldioxid fordonet släpper ut ................................. 
  
 82 
  
 4.3.3Fordonsskattens storlek beror på vilket 
  
 drivmedel som kan användas .................................. 
  
 84 
  
 4.3.4Fordonsskattens storlek utifrån exemplet 
  
 Volvo V60 och Volkswagen Golf ........................... 
  
 85 
  
 4.4Nedsättning av förmånsvärdet för vissa miljöanpassade 
  
 bilar .......................................................................................... 
  
 87 
  
 5 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från 
  
 biltrafik .................................................................... 
  
 89 
  
 5.1 
  
 Uppdraget................................................................................ 
  
 89 
  
 5.2Allmänt om ekonomiska styrmedel för att reducera 
  
 koldioxidutsläpp...................................................................... 
  
 89 
  
 5.3Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från 
  
 fordonstrafiken i Sverige ........................................................ 
  
 93 
  
 5.3.1 
  
 Drivmedelsskatt....................................................... 
  
 93 
  
 5.3.2 
  
 Fordonsskatt............................................................ 
  
 96 
  
 5.3.3 
  
 Miljöbilssubvention................................................. 
  
 98 
  
 5.3.4Direkt reglering av koldioxidutsläpp från nya 
  
 bilar........................................................................... 
  
 99 
  
 5.3.5 
  
 Andra styrmedel som påverkar............................. 
  
 100 
  
 5.4Beteendeekonomiska aspekter på köp och användning 
  
 av fordon................................................................................ 
  
 100 
  
 6 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och 
  
 utvärderingar .......................................................... 
  
 105 
  
 6.1 
  
 Uppdraget.............................................................................. 
  
 105 
  
 6.2Beskrivning av några andra länders system med bonus– 
  
 malus-inslag ........................................................................... 
  
 106 
  
 6.2.1 
  
 Frankrike................................................................ 
  
 106 
  
 6.2.2 
  
 Norge ..................................................................... 
  
 110 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2016:33 
  
 6.2.3 
  
 Österrike................................................................ 
  
 111 
  
 6.2.4 
  
 Vallonien, Belgien ................................................. 
  
 112 
  
 6.2.5 
  
 Danmark ................................................................ 
  
 113 
  
 6.3En jämförelse mellan några länders  
 bonus–malus- 
  
 system.................................................................................... 
  
 114 
  
 6.4Vetenskapliga utvärderingar av nuvarande bonus– 
  
 malus-system ........................................................................ 
  
 119 
  
 6.4.1 
  
 Frankrike ............................................................... 
  
 119 
  
 6.4.2 
  
 Norge ..................................................................... 
  
 122 
  
 6.4.3 
  
 Kanada .................................................................... 
  
 124 
  
 6.5 
  
 Simuleringsstudier av hypotetiska system .......................... 
  
 125 
  
 6.5.1 
  
 Tyskland ................................................................ 
  
 125 
  
 6.5.2 
  
 Sverige .................................................................... 
  
 126 
  
 7 
  
 Utgångsläget i dag ................................................... 
  
 131 
  
 7.1 
  
 Uppdraget ............................................................................. 
  
 131 
  
 7.2 
  
 Nuvarande fordonsskatt och nybilsförsäljningen .............. 
  
 131 
  
 7.3 
  
 Nuvarande minskningstakt av koldioxidutsläpp ................ 
  
 138 
  
 7.4 
  
 Mål – Vad ska  
 bonus–malus-systemet 
  styra mot?.............. 
  
 139 
  
 8 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta 
  
 fordon 
  
 .................................................................... 
  
 145 
  
 8.1 
  
 Uppdraget med mera............................................................ 
  
 145 
  
 8.2 
  
 Sammanfattning ................................................av förslaget 
  
 148 
  
 8.3 
  
 Hur ska .....................................bonus och malus regleras? 
  
 149 
  
 8.4Vilka fordon ska ingå i ett nytt  
 bonus–malus-system 
  
 för nya lätta fordon?............................................................. 
  
 158 
  
 8.5Vilka fordon ska ingå i bonus- respektive malusdelen i 
  
 ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon? ........... 
  
 161 
  
 8.6Ska det nya  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon 
  
 utformas linjärt eller är ett system med trappsteg att 
  
 föredra? ................................................................................. 
  
 164 
  
 8 
  
 SOU 2016:33 
  
 Innehåll 
  
 8.7 
  
 Ska malusen vara lika stor för alla år fordonet är i 
  
 trafik?..................................................................................... 
  
 166 
  
 8.8 
  
 Vad är lämpliga initiala gränser och belopp för bonus?...... 
  
 167 
  
 8.9Vad är lämpliga initiala gränser och belopp för malus i en variant av  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 som är oberoende av fordonets vikt?................................... 
  
 169 
  
 8.10 
  
 Vilken viktjustering är lämplig i en variant av bonus– 
  
 malus-system 
  som är beroende av fordonets vikt? ............. 
  
 174 
  
 8.11 
  
 Vilka gränser och nivåer ska gälla för bonus respektive 
  
 malus längre fram i tiden? .................................................... 
  
 178 
  
 8.12Hur ska bränslefaktorn och miljötillägget för dieseldrivna fordon hanteras i ett nytt  
 bonus–malus- 
  
 system? .................................................................................. 
  
 179 
  
 8.13 
  
 Ska  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon 
  
 utformas för att beakta trafiksäkerhetsmässiga 
  
 aspekter? ................................................................................ 
  
 183 
  
 8.14 
  
 Hur ska bonus och malus synliggöras? ............................... 
  
 184 
  
 9 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som 
  
 inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet ......... 
  
 189 
  
 9.1 
  
 Uppdraget.............................................................................. 
  
 189 
  
 9.2 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar ........................ 
  
 190 
  
 9.3 
  
 Ökad koldioxidrelatering av fordonsskatten ...................... 
  
 191 
  
 9.4 
  
 Ändringar för dieseldrivna fordon i det 
  
 koldioxidbaserade fordonsskattesystemet .......................... 
  
 192 
  
 9.5Uppgift om viktad/blandad körning ska användas för 
  
 laddhybrider .......................................................................... 
  
 193 
  
 9.6 Justeringar i det viktbaserade fordonsskattesystemet ........ 
  
 194 
  
 9.7Koldioxidbaserad fordonsskatt för nya motorcyklar 
  
 och justering av enhetsskatten för befintliga ...................... 
  
 202 
  
 9 
  
 Innehåll SOU 2016:33 
  
 10 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär ............................ 
  
 207 
  
 10.1 
  
 Uppdraget ............................................................................. 
  
 207 
  
 10.2 
  
 Betalning av fordonsskatt och tilläggsdebiteringar ............ 
  
 208 
  
 10.3 
  
 Skatteår och skatteperiod i vägtrafikskattelagen ................ 
  
 210 
  
 10.4 
  
 Av- och påställning av fordon samt tillfällig registrering .. 
  
 212 
  
 10.5 
  
 Överväganden i fråga om tilläggsdebiteringar .................... 
  
 214 
  
 10.5.1 Inledning – problemet med 
  
 tilläggsdebiteringar................................................ 
  
 214 
  
 10.5.2 Tänkbara lösningar och konsekvenser ................. 
  
 215 
  
 10.5.3 Ett enhetligt skatteår bör inte införas.................. 
  
 221 
  
 10.6 
  
 Överväganden i fråga om av- och påställning av fordon.... 
  
 224 
  
 11 
  
 Konsekvensbedömning ............................................. 
  
 227 
  
 11.1 
  
 Sammanfattning av konsekvenserna.................................... 
  
 227 
  
 11.2 
  
 Uppdraget ............................................................................. 
  
 228 
  
 11.3 
  
 Simuleringsstudien ............................................................... 
  
 229 
  
 11.4 
  
 Konsekvenser för marknaden .............................................. 
  
 231 
  
 11.4.1 
  
 Styreffekten av systemet....................................... 
  
 231 
  
 11.4.2 Konsekvenser för nybilsförsäljningen: typer 
  
 av fordon................................................................ 
  
 234 
  
 11.4.3 
  
 Konsekvenser för nybilsförsäljningen: 
  
 koldioxidutsläpp per kilometer ............................ 
  
 236 
  
 11.4.4 
  
 Konsekvenser för konsumenter ........................... 
  
 237 
  
 11.4.5 Konsekvenser för producenter av bilar, 
  
 återförsäljare och andra aktörer............................ 
  
 246 
  
 11.5 
  
 Konsekvenser för fordonens utsläpp .................................. 
  
 247 
  
 11.5.1 
  
 Koldioxidutsläpp ................................................... 
  
 247 
  
 11.5.2 
  
 Miljöbilsdefinitionen............................................. 
  
 250 
  
 11.5.3 
  
 Skrotning ............................................................... 
  
 251 
  
 11.5.4 
  
 Andra miljöeffekter .............................................. 
  
 251 
  
 11.6 
  
 Konsekvenser för den offentliga sektorn............................ 
  
 252 
  
 11.6.1 
  
 Statsfinansiella konsekvenser ............................... 
  
 252 
  
 11.6.2 
  
 Administrativa kostnader ..................................... 
  
 258 
  
 11.6.3 Konsekvenser för myndigheter och domstolar... 
  
 259 
  
 10 
  
 SOU 2016:33 Innehåll 
  
 11.7 
  
 Övriga konsekvenser ............................................................ 
  
 260 
  
 11.7.1 Konsekvenser för jämställdheten ......................... 
  
 261 
  
 11.7.2 Konsekvenser för fördelningen mellan 
  
 inkomstgrupper och regioner ............................... 
  
 262 
  
 11.7.3 Konsekvenser för de transportpolitiska målen .... 
  
 263 
  
 12 
  
 Ikraftträdande ......................................................... 
  
 265 
  
 13 
  
 Författningskommentar ............................................ 
  
 267 
  
 13.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i vägtrafikskattelagen 
  
 (2006:227) ............................................................................. 
  
 267 
  
 13.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:228) med 
  
 särskilda bestämmelser om fordonsskatt............................. 
  
 273 
  
 13.3 
  
 Förslaget till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2011:1590) om supermiljöbilspremie................................. 
  
 274 
  
 Bilaga 
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv 2015:59 ........................................... 
  
 277 
  
 11 
  
 Begrepp och förkortningar 
  
 Alternativt bränsle 
  
 Används i betänkandet med samma 
  
 definition som i drivmedelslagen 
  
 (2011:319) om inget annat anges. 
  
 Batterifordon 
  
 Ett fordon där energitillförseln ute- 
  
 slutande sker genom att batteriet 
  
 laddas från elnätet. 
  
 Biodrivmedel 
  
 Ett vätskeformigt eller gasformigt 
  
 bränsle som är framställt av bio- 
  
 massa och avsett för motordrift. 
  
 Biogas 
  
 Huvudsakligen metan som fram- 
  
 ställs genom rötning eller förgas- 
  
 ning. 
  
 Biomassa 
  
 Den biologiskt nedbrytbara delen 
  
 av produkter, avfall och restpro- 
  
 dukter från jordbruk 
  
 (inklusive 
  
 material av vegetabiliskt och anima- 
  
 liskt ursprung), skogsbruk och där 
  
 med förknippad industri, 
  
 liksom 
  
 den 
  
 biologiskt nedbrytbara 
  
 delen 
  
 av 
  
 industriavfall och 
  
 kommunalt 
  
 avfall. Biomassa utgör råvara för 
  
 biodrivmedel. 
  
 Bränsle 
  
 Ett bränsle är en substans som 
  
 genom förbränning eller annan pro- 
  
 cess kan omvandlas så att använd- 
  
 bar 
  
 energi frigörs. Bränslen kan 
  
 bland annat användas som driv- medel. 
  
 13 
  
 Begrepp och förkortningar SOU 2016:33 
  
 Bränslefaktor 
  
 Omräkningsfaktor som gör att 
  
 dieselbilar har högre fordonsskatt 
  
 än bensinbilar. Detta för att kom- 
  
 pensera för att dieselolja har lägre 
  
 energiskatt än bensin. 
  
 CoC 
  
 Intyg om överensstämmelse. En 
  
 (Certificate of Comformity) 
  
 fordonstillverkare som har fått ett 
  
 typgodkännandeintyg för en for- 
  
 donstyp ska utfärda ett intyg för 
  
 varje fordon som tillverkas av den 
  
 godkända typen som en garanti att 
  
 fordonet motsvarar denna. 
  
 CO2/CO2 
  
 Koldioxid 
  
 Drivmedel 
  
 Ett bränsle som är avsett för motor- 
  
 drift eller energi i annan form som 
  
 också är avsedd för motordrift. 
  
 Bensin, diesel, E85, el och fordons- 
  
 gas är exempel på drivmedel. 
  
 E85 
  
 Drivmedel bestående av 85 volym- 
  
 procent etanol och resterande andel 
  
 bensin. E85 kan användas som 
  
 bränsle i fordon med en så kallad 
  
 bränsleflexibel motor. 
  
 Elfordon/elbil 
  
 Sammanfattande begrepp för for- 
  
 don med batterier som kan laddas 
  
 via elnätet. Inkluderar både batteri- 
  
 fordon och laddhybrider. 
  
 Elhybrid 
  
 Fordon som tankas och körs med 
  
 ett drivmedel, men som även kan 
  
 ha ett batteri eller en kondensor 
  
 för energilagring samt en elmotor 
  
 som hjälper till vid accelerationer 
  
 och stadskörning. Kan inte laddas 
  
 från elnätet. 
  
 14 
  
 SOU 2016:33 Begrepp och förkortningar 
  
 Etanol 
  
 Alkohol som kan användas som 
  
 drivmedel. Blandas med bensin till 
  
 E85. 
  
 Fordonsgas 
  
 Drivmedel 
  
 bestående 
  
 av naturgas 
  
 och/eller 
  
 biogas. Används bland 
  
 annat i personbilar som även kan 
  
 drivas med bensin. 
  
 Fossila drivmedel 
  
 Drivmedel av fossilt ursprung, det 
  
 vill säga som tillverkas av råolja 
  
 (bensin eller diesel), naturgas eller 
  
 kol. 
  
 Förnybara drivmedel 
  
 Drivmedel av  
 icke-fossilt 
  ursprung. 
  
 Innefattar 
  
 förutom 
  
 biodrivmedel 
  
 även drivmedel som framställs från 
  
 förnybara energikällor, exempelvis 
  
 grön el eller vätgas producerad med 
  
 grön el. 
  
 Laddhybrid 
  
 Elfordon där batterierna laddas med 
  
 elström från elnätet, men som även 
  
 är försedd med en förbrännings- 
  
 motor. 
  
 Lätt buss 
  
 En buss med en totalvikt av högst 
  
 3 500 kilogram. 
  
 Lätt lastbil 
  
 En lastbil med en totalvikt av högst 
  
 3 500 kilogram. 
  
 Naturgas 
  
 Ett fossilt drivmedel som huvud- 
  
 sakligen består av metan. Ingår i 
  
 fordonsgas. 
  
 NOX 
  
 Kväveoxider 
  
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 Fordonsbeskattningen i dag 
  
 I Sverige tillämpas för närvarande två system för fordonsbeskatt- ning, det koldioxidbaserade och det viktbaserade. Nyare lätta for- don beskattas inom det koldioxidbaserade systemet utifrån fordo- nets koldioxidutsläpp per kilometer och äldre lätta fordon beskattas inom det viktbaserade systemet utifrån fordonets vikt. 
  
 Beskattningen av fordon påverkas även av vilket drivmedel fordo- net kan drivas med. För lätta fordon som beskattas utifrån koldioxid och som kan drivas med etanolbränsle eller gasbränsle, förutom gasol, är fordonsskatten lägre i förhållande till fordonets koldioxid- utsläpp. För lätta fordon som kan drivas med dieselbränsle är for- donsskatten högre för att kompensera för att energiskatten på dieselbränsle är lägre än energiskatten på bensin. För dieseldrivna lätta fordon som omfattas av den koldioxidbaserade fordonsskatten tas även ett miljötillägg ut. 
  
 Nyare lätta fordon med bättre miljöegenskaper kan befrias från fordonsskatt under de fem första åren. Därutöver kan bilköpare få ett särskilt stöd vid inköp av personbilar med särskilt låga koldi- oxidutsläpp, den så kallade supermiljöbilspremien. 
  
 Vårt uppdrag 
  
 Utredningen har fått i uppdrag att lämna förslag på hur ett bonus–  
 malus-system 
  för nya lätta fordon kan utformas. Med  
 bonus–malus- 
  system avses ett system där miljöanpassade fordon med låga ut- släpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället genom en bonus medan fordon med höga utsläpp av koldioxid belastas med en högre skatt. Bonus och malus är latin och betyder bra respektive dålig. 
  
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus-systemet 
  ska, enligt kommittédirektiven, utformas inom ramen för befintligt system med supermiljöbilspremie och fordonsbeskattning. Utredningen ska, enligt nämnda direktiv, lämna förslag på två varianter av  
 bonus–malus-system, 
  dels en variant som är oberoende av fordonets vikt, dels en variant där fordonets vikt beaktas. 
  
 Utredningen anser att redan det nuvarande systemet kan betrak- tas som ett  
 bonus–malus-system 
  i den meningen att supermiljöbils- premien gynnar fordon med låga utsläpp av koldioxid medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid belastas med högre skatt. Utredningens uppdrag handlar därför om att justera dagens bonus och skärpa dagens malus för nya lätta fordon. 
  
 I uppdraget har också ingått att utreda och vid behov lämna för- slag avseende fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet. 
  I översynen har även ingått att analy- sera hur fordonsskatteuttaget för motorcyklar bör utformas. Slut- ligen har det ingått att utreda vissa frågor av systemvårdande karaktär. 
  
 Nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Utredningen föreslår att det införs ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för personbilar, lätta lastbilar och lätta bussar av fordonsår 2018 eller senare som registreras i vägtrafikregistret den 1 januari 2018 eller senare. Malusdelen ska även för det nya  
 bonus–malus-systemet 
  regleras i vägtrafikskattelagen (2006:227) och bonusdelen regleras i den nu gällande förordningen (2011:1590) om supermiljöbilspremie. Bonusen ska benämnas supermiljöbilsbonus. Liksom tidigare tas ett grundbelopp på 360 kronor ut för alla lätta fordon oavsett om fordonet berättigar till bonus eller belastas med malus. Den femåriga befrielsen från fordonsskatt slopas i och med att det nya bonus–  
 malus-systemet 
  införs. 
  
 För fysiska personer som förvärvar en bonusberättigande bil uppgår bonusen till 60 000 kronor om fordonet vid blandad körning släpper ut noll gram koldioxid per kilometer, till 45 000 kronor om fordonet släpper ut mer än noll gram men högst 35 gram koldioxid per kilometer och till 35 000 kronor om fordonet har ett koldioxid- utsläpp på mer än 35 gram men högst 50 gram per kilometer. Beloppen och nivåerna är desamma för bonusar till juridiska perso- 
  
 18 
  
 SOU 2016:33 
  
 Sammanfattning 
  
 ner, men för dessa finns det en begränsning som innebär att bonusen kan vara maximalt 35 procent av skillnaden i nypriset mellan bonus- bilen och närmast jämförbara bil. För såväl fysiska som juridiska personer får bonus medges endast med ett belopp som motsvarar 25 procent av fordonets nypris. 
  
 Malusdelen av fordonsskatten för nya fordon ska vara högre under de tre första åren från det att fordonet tas i trafik. För bensin- och dieselfordon innebär det att malusen under denna period utgår i form av en koldioxidkomponent i fordonsskatten om 80 kronor per gram koldioxid som fordonet vid blandad körning släpper ut per kilometer utöver 95 gram. För tiden därefter är koldioxid- beloppet 22 kronor per gram koldioxid, räknat från samma utsläpps- gräns. 
  
 För fordon som kan drivas med alternativa bränslen är koldi- oxidkomponenten 11 kronor per gram koldioxid som fordonet släpper ut per kilometer utöver 95 gram, under alla år fordonet är i trafik. 
  
 I den variant av  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon som beaktar fordonets vikt bestäms gränsen för när koldioxidbeloppet tas ut i stället utifrån fordonets utsläpp av koldioxid per kilometer i förhållande till fordonets tjänstevikt. För fordon med en tjänste- vikt på 1 392 kilogram är gränsen densamma som i systemvarianten som är oberoende av fordonets vikt. För fordon som väger mer eller mindre än 1 392 kilogram görs en viktjustering av koldioxid- komponenten så att gränsen för koldioxidutsläpp blir högre respek- tive lägre. Viktdifferentieringen gäller oavsett vilket drivmedel for- donet kan drivas med och under fordonets hela livslängd. 
  
 Bränslefaktorn för nya dieselbilar ska vara 1,97 i varianten av  
 bonus–malus-system 
  utan viktdifferentiering och 2,13 i varianten med viktdifferentiering. Miljötillägget för dieseldrivna fordon tas bort för fordon som uppfyller utsläppsklass Euro 6. 
  
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon 
  
 som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet 
  
 Mot bakgrund av utformningen av det nya  
 bonus–malus-systemet 
  föreslås en del ändringar i fordonsbeskattningen för lätta fordon som inte är nya. Gränsen för när ett koldioxidbelopp tas ut i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet sänks från nuvarande 111 gram till 95 gram för alla lätta fordon som beskattas i detta system. Någon ändring föreslås inte när det gäller storleken på koldioxidbeloppen 22 kronor per gram för fordon som drivs med bensin eller diesel och 11 kronor för fordon som kan drivas med alternativa bränslen. 
  
 Miljötillägget för dieseldrivna fordon tas bort även för lätta fordon som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet 
  om kraven för utsläppsklass Euro 6 är uppfyllda. Bränslefaktorn för dieselfordon sänks till 2,10 för dessa fordon. 
  
 De lätta fordon som ingår i det viktbaserade systemet för uttag av fordonsskatt inordnas inte i systemet för koldioxidbaserad fordonsskatt. En del skattesatser justeras dock som en följd av fordonsskattehöjningen för lätta fordon som beskattas i det koldi- oxidbaserade fordonsskattesystemet och för vilka ett koldioxid- belopp tas ut. 
  
 Nya motorcyklar, som blir skattepliktiga efter utgången av 2017, inordnas i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet. För dessa fordon ska fordonsskatt tas ut med ett grundbelopp om 360 kronor och ett koldioxidbelopp som för ett skatteår uppgår till 11 kronor per gram koldioxid som fordonet släpper ut per kilometer utöver 95 gram. Fordonsskatten för övriga motorcyklar höjs till 360 kronor. 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 Tilläggsdebiteringar uppstår till följd av att lagändringar sker så att fordonsskatt ska tas ut med ett högre belopp än vad som har be- slutats för ett skatteår eller en skatteperiod. Tillkommande belopp som understiger 200 kronor behöver inte betalas. Tilläggsdebite- ringarna upplevs av en del fordonsägare som orättvisa eftersom de får betala igen för något de redan har betalat. De extra debitering- arna kan även innebära en faktisk orättvisa då vissa fordonsägare på 
  
 20 
  
 SOU 2016:33 
  
 Sammanfattning 
  
 grund av beloppsgränsen inte behöver betala det tillkommande beloppet. Till följd av ett rullande uppbördssystem med skatteår som börjar vid tio olika tillfällen beroende på fordonens registrerings- nummer är det ofta samma fordonsägare som får betala fordons- skattehöjningen. 
  
 Problemet med tilläggsdebiteringar bör dock inte lösas genom att det införs en enhetlig skatteperiod som är densamma för alla fordon. Dagens system fungerar bra för de ordinarie fordonsskatte- debiteringarna och det är därför inte rimligt att bryta upp detta för att lösa problemet med enstaka tilläggsdebiteringar. 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 Ett skärpt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kommer att påverka vilka fordon som köps. Fordon med relativt sett lägre kol- dioxidutsläpp kommer att efterfrågas mer. 
  
 Med ett nytt  
 bonus–malus-system 
  utan viktdifferentiering be- döms, fram till år 2010, andelen bensin- och dieseldrivna fordon minska något, medan rena elfordon kommer att öka relativt mycket. För övriga alternativa fordon (elhybrider, gas- och etanolfordon) blir andelen ungefär oförändrad. I varianten med viktdifferentiering bedöms andelen bensindrivna fordon bli något lägre och andelen dieseldrivna bli något högre. Andelen rena elfordon och ladd- hybrider, liksom fordon med övriga alternativa bränslen, kommer bli lägre i en variant av  
 bonus–malus-system 
  med viktdifferentie- ring. 
  
 Koldioxidutsläppet per bil bedöms, i en variant av  
 bonus–malus- 
  system utan viktdifferentiering, minska med 1,7 gram mer per år under de fem första åren jämfört med det nuvarande koldioxid- baserade fordonsskattesystemet. I varianten med viktdifferentie- ring bedöms minskningen bli 1,0 gram mer per år. 
  
 Den genomsnittliga fordonsskatten kommer, under den treåriga perioden med förhöjd malus, i varianten utan viktdifferentiering öka från dagens 800 kronor till 3 050 kronor för bensindrivna per- sonbilar och från dagens 2 350 kronor till 6 850 kronor för diesel- drivna personbilar. För en genomsnittlig personbil blir fordons- skatten 2,8 gånger högre under de tre åren med förhöjd malus än under resten av fordonets livslängd. För lätta lastbilar ökar den 
  
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2016:33 
  
 genomsnittliga fordonsskatten, under den förhöjda malusperioden, från 4 400 kronor till 13 250 kronor. I varianten med viktdiffe- rentiering blir fordonsskatten under perioden med förhöjd malus lägre för dieseldrivna fordon än i varianten utan viktdifferentiering. 
  
 Eftersom antalet fordon som berättigar till bonus ökar och antalet fordon som belastas med malus minskar över tid kommer skatteinkomsterna från malus att minska och utbetalningar till bonus att öka. Utredningen bedömer att fordonsskatteökningen från den förhöjda malusen motsvarar utbetalningar för bonusar i högst fyra år från det att  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta for- don införs. Fordonsskatten kommer dock att höjas även för vissa fordon som beskattas i det koldioxidbaserade respektive i det vikt- baserade fordonsskattesystemet. 
  
 Det är svårt att förutse hur den tekniska utvecklingen blir och vilken styreffekt det nya  
 bonus–malus-systemet 
  får. Effekten på fordonsflottan av ett förändrat  
 bonus–malus-system 
  bör därför utvärderas efter ett år. 
  
 22 
  
 1 Författningsförslag 
  
 1.1Förslag till 
  
 lag om ändring i vägtrafikskattelagen (2006:227) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om vägtrafikskattelagen (2006:227) dels att 2 kap. 6 och 11 a §§ ska upphöra att gälla, 
  
 dels att 1 kap. 1 § och 2 kap. 2, 7, 9 och 10 §§ och rubriken närmast före 2 kap. 7 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 1 kap. 6 b § och 2 kap. 9 a §. 
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
  
 1 §1 
  
 Vägtrafikskatt i form av fordonsskatt och saluvagnsskatt ska betalas till staten för vissa fordon enligt denna lag. 
  
 För vissa personbilar, lätta 
  
 För vissa personbilar, lätta 
  
 bussar och lätta lastbilar ska 
  
 bussar, lätta lastbilar och motor- 
  
 fordonsskatt i stället betalas till 
  
 cyklar ska fordonsskatt i stället 
  
 staten enligt lagen (2006:228) 
  
 betalas till staten enligt lagen 
  
 med särskilda bestämmelser om 
  
 (2006:228) med särskilda bestäm- 
  
 fordonsskatt. 
  
 melser om fordonsskatt. 
  
 6 b § 
  
 Uppgift om fordons utsläpp av 
  
 koldioxid hämtas i vägtrafik- 
  
 registret. 
  
 1 Senaste lydelse SFS 2009:1468. 
  
 23 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2016:33 
  
 Om det för fordon finns upp- gift om fordonets utsläpp av kol- dioxid vid drift med en bränsle- blandning som till övervägande del består av alkohol, eller helt eller delvis med annan gas än gasol, ska den uppgiften användas. 
  
 Om det för fordon finns upp- gift om fordonets utsläpp av kol- dioxid vid viktad/blandad kör- ning, ska den uppgiften användas. 
  
 2 kap. 
  
 2 §2 
  
 Följande fordon, vars ålder, beräknad som skillnaden mellan fordonsåret och innevarande kalenderår, är trettio år eller äldre, är inte skattepliktiga (veteranfordon): 
  
 1.motorcyklar, och 
  
 2.bussar, lastbilar och personbilar som inte används i yrkes- mässig trafik som avses i Europaparlamentets och rådets förord- ning (EG) nr 1071/2009 av den 21 oktober 2009 om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som bedriver yrkesmässig trafik och om upphävande av rådets direktiv 96/26/EG eller yrkestrafiklagen (2012:210) eller i taxitrafik enligt taxitrafiklagen (2012:211). 
  
 Skattepliktiga enligt denna lag är inte heller 
  
 1. personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar som beskattas enligt lagen (2006:228) med sär- skilda bestämmelser om fordons- skatt, 
  
 1. personbilar, lätta bussar, lätta lastbilar och motorcyklar som beskattas enligt lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt, 
  
 2.traktorer, motorredskap eller tunga terrängvagnar som hör till skatteklass II enligt 17 §, 
  
 3.släpvagnar som dras av tunga terrängvagnar som hör till skatteklass II eller av motorredskap som hör till skatteklass II eller beskattas enligt 19 §, 
  
 2 Senaste lydelse SFS 2012:222. 
  
 24 
  
 2. personbilar klass I som är av tidigare fordonsår än 2006, men uppfyller kraven för miljö- klass 2005, El eller Hybrid en- ligt bilaga 1 till den upphävda lagen (2001:1080) om motor- fordons avgasrening och motor- bränslen, 
  
 3. personbilar klass II, lätta bussar och lätta lastbilar som blivit skattepliktiga för första gången efter utgången av år 2010, och 
  
 4. motorcyklar som blivit skatte- pliktiga för första gången efter ut- gången av år 2017. 
  
 För bilar som kan drivas med dieselolja ska summan av grund- beloppet och koldioxidbeloppet multipliceras med en bränsle- faktor och ett miljötillägg tas ut. 
  
 Miljötillägg tas inte ut för bilar som uppfyller kraven för utsläpps- klass Euro 6. 
  
 25 
  
 SOU 2016:33 
  
 Författningsförslag 
  
 4.påhängsvagnar med en skattevikt över 3 ton om de dras ute- slutande av bilar som kan drivas med dieselolja eller av traktorer som avses i 16 § 5, och 
  
 5.släpvagnar med en skattevikt av högst 750 kilogram. 
  
 Personbilar, lätta bussar 
  
 Personbilar, lätta bussar, 
  
 och lätta lastbilar 
  
 lätta lastbilar och motorcyklar 
  
 7 §3 
  
 Fordonsskatten tas ut med ett grundbelopp och i förekom- mande fall ett koldioxidbelopp för 
  
 1. personbilar klass I som enligt uppgift i vägtrafikregistret är av fordonsår 2006 eller senare, 
  
 2. personbilar klass I som är av tidigare fordonsår än 2006, men uppfyller kraven för miljö- klass 2005, El eller Hybrid en- ligt bilaga 1 till den upphävda lagen (2001:1080) om motor- fordons avgasrening och motor- bränslen, och 
  
 3. personbilar klass II, lätta bussar och lätta lastbilar som blivit skattepliktiga för första gången efter utgången av år 2010. 
  
 För bilar som kan drivas med dieselolja ska summan av grund- beloppet och koldioxidbeloppet multipliceras med en bränsle- faktor och ett miljötillägg tas ut. 
  
 3 Senaste lydelse SFS 2011:478. 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 9 §4 
  
 Koldioxidbeloppet är för ett 
  
 Koldioxidbeloppet är för ett 
  
 skatteår 22 kronor per gram kol- 
  
 skatteår 22 kronor per gram kol- 
  
 dioxid som fordonet vid blandad 
  
 dioxid som fordonet vid blandad 
  
 körning släpper ut per kilometer 
  
 körning släpper ut per kilometer 
  
 utöver 111 gram. 
  
 Uppgift om 
  
 utöver 95 gram. 
  
 fordonets utsläpp av koldioxid vid 
  
 blandad körning hämtas i väg- 
  
 trafikregistret. 
  
 För fordon som är utrustade 
  
 För fordon som är utrustade 
  
 med teknik för drift med en 
  
 med teknik för drift med en 
  
 bränsleblandning som till över- 
  
 bränsleblandning som till över- 
  
 vägande del består av alkohol, 
  
 vägande del består av alkohol, 
  
 eller helt eller delvis med annan 
  
 eller helt eller delvis med annan 
  
 gas än gasol, är koldioxidbeloppet 
  
 gas än gasol, är koldioxidbeloppet 
  
 11 kronor per gram koldioxid 
  
 11 kronor per gram koldioxid 
  
 som fordonet vid blandad kör- 
  
 som fordonet vid blandad kör- 
  
 ning släpper ut per kilometer ut- 
  
 ning släpper ut per kilometer ut- 
  
 över 111 gram. Uppgift om for- 
  
 över 95 gram. 
  
 donets utsläpp av koldioxid vid 
  
 blandad körning hämtas i väg- 
  
 trafikregistret. 
  
 Om det för fordon som avses i 
  
 För motorcyklar är koldioxid- 
  
 andra stycket finns uppgift om ett 
  
 beloppet 11 kronor per gram kol- 
  
 sådant fordons utsläpp av kol- 
  
 dioxid som fordonet släpper ut 
  
 dioxid vid drift med en bränsle- 
  
 per kilometer utöver 95 gram. 
  
 blandning som till 
  
 övervägande 
  
 del består av alkohol, eller helt eller delvis med annan gas än gasol, ska den uppgiften användas. 
  
 4 Senaste lydelse SFS 2014:1502. 
  
 26 
  
 SOU 2016:33 Författningsförslag 
  
 9 a § 
  
 För personbilar, lätta bussar 
  
 och lätta lastbilar av fordonsår 
  
 2018 eller senare som registreras i 
  
 vägtrafikregistret den 
  
 1 januari 
  
 2018 eller senare ska, i stället för 
  
 vad som sägs i 9 § om koldioxid- 
  
 beloppet, andra stycket gälla un- 
  
 der tid som infaller under de tre 
  
 första åren från det att fordonet 
  
 blir skattepliktigt för första gången. 
  
 Koldioxidbeloppet 
  
 är för ett 
  
 skatteår 80 kronor per gram kol- 
  
 dioxid som fordonet vid blandad 
  
 körning släpper ut per kilometer 
  
 utöver 95 gram. 
  
 Första stycket gäller inte för 
  
 fordon som är utrustade med tek- 
  
 nik för drift med en bränslebland- 
  
 ning som till övervägande del be- 
  
 står av alkohol, eller helt eller del- 
  
 vis med annan gas än gasol. 
  
 10 §5 
  
 Bränslefaktorn är 2,37. 
  
 För fordon av fordonsår 2018 
  
 eller senare som registreras i väg- 
  
 trafikregistret den 1 januari 2018 
  
 eller senare är bränslefaktorn 1,97. 
  
 För övriga fordon är bränsle- faktorn 2,10. 
  
 Miljötillägget är 
  
 Gonzalez kronor för fordon som blivit skattepliktiga för första gången före utgången av år 2007, och 
  
 b)250 kronor för fordon som blivit skattepliktiga för första gången efter utgången av år 2007. 
  
 5 Senaste lydelse SFS 2014:1502. 
  
 27 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 VARIANTEN MED VIKTDIFFERENTIERING 
  
 9 a § 
  
 För personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar av fordonsår 2018 eller senare som registreras i vägtrafikregistret den 1 januari 2018 eller senare ska, i stället för vad som sägs i 9 § om koldioxid- beloppet,  
 andra–fjärde 
  styckena gälla. 
  
 För tid som infaller under de tre första åren från det att for- donet blir skattepliktigt för första gången är koldioxidbeloppet för ett skatteår 80 kronor per gram koldioxid som fordonet vid blan- dad körning släpper ut per kilo- meter utöver det gränsvärde an- givet i gram koldioxid per kilo- meter i förhållande till fordonets vikt som bestäms av följande be- räkning: 
  
 1. den del av fordonets tjänste- vikt angivet i kilogram som enligt uppgift i vägtrafikregistret inte överstiger 3 500 kilogram mins- kas med 1 392, 
  
 2. differensen enligt 1 multi- pliceras med 0,0333, och 
  
 3. produkten enligt 2 adderas med 95. 
  
 För tid därefter är koldioxid- beloppet för ett skatteår 22 kronor per gram koldioxid som fordonet vid blandad körning släpper ut per kilometer utöver det gräns- värde angivet i gram koldioxid 
  
 28 
  
 SOU 2016:33 Författningsförslag 
  
 per kilometer i förhållande till fordonets vikt som bestäms av be- räkningen i andra stycket. 
  
 Andra och tredje stycket gäller 
  
 inte för fordon som är utrustade 
  
 med teknik för drift med en bränsle- 
  
 blandning som till övervägande 
  
 del består av alkohol, eller helt 
  
 eller delvis med annan gas än gasol. 
  
 Koldioxidbeloppet för dessa for- 
  
 don är för ett skatteår 11 kronor 
  
 per gram koldioxid som fordonet 
  
 vid blandad körning släpper ut 
  
 per kilometer utöver det gräns- 
  
 värde angivet i gram koldioxid 
  
 per kilometer i förhållande till 
  
 fordonets vikt som bestäms av be- 
  
 räkningen i andra stycket. 
  
 10 §6 
  
 Bränslefaktorn är 2,37. 
  
 För fordon av fordonsår 2018 
  
 eller senare som registreras i väg- 
  
 trafikregistret den 1 januari 2018 
  
 eller senare är bränslefaktorn 2,13. 
  
 För övriga fordon är bränsle- 
  
 faktorn 2,10. 
  
 Miljötillägget är 
  
 Gonzalez kronor för fordon som blivit skattepliktiga för första gången före utgången av år 2007, och 
  
 b)250 kronor för fordon som blivit skattepliktiga för första gången efter utgången av år 2007. 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 6 Senaste lydelse SFS 2014:1502. 
  
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2016:33 
  
 1.Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018. 
  
 2.Bestämmelsen i 2 kap. 11 a § gäller fortfarande för bilar som blivit skattepliktiga för första gången före lagens ikraftträdande. 
  
 30 
  
 b) inte uppfyller kraven för miljöklass 2005, El eller Hybrid enligt bilaga 1 till den upphävda lagen (2001:1080) om motor- fordons avgasrening och motor- bränslen, 
  
 2. personbilar klass II, lätta bussar och lätta lastbilar som blivit skattepliktiga för första gången före utgången av år 2010, samt 
  
 3. motorcyklar som blivit skatte- pliktiga för första gången före ut- gången av år 2017. 
  
 31 
  
 SOU 2016:33 
  
 Författningsförslag 
  
 1.2Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2006:228) 
  
 med särskilda bestämmelser om fordonsskatt 
  
 Härigenom föreskrivs att 3 och 6 §§ och bilagan till lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 §7 
  
 Följande fordon är, om annat inte följer av 4 §, skattepliktiga om de är eller bör vara registrerade i vägtrafikregistret och inte är avställda eller endast tillfälligt registrerade, nämligen 
  
 1. personbilar klass I som 
  
 a) enligt uppgift i vägtrafikregistret är av fordonsår 2005 eller tidigare, och 
  
 b) inte uppfyller kraven för miljöklass 2005, El eller Hybrid enligt bilaga 1 till den upphävda lagen (2001:1080) om motor- fordons avgasrening och motor- bränslen, samt 
  
 2. personbilar klass II, lätta bussar och lätta lastbilar som blivit skattepliktiga för första gången före utgången av år 2010. 
  
 7 Senaste lydelse SFS 2011:479. 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 6 § 
  
 Fordonsskatten skall betalas 
  
 Fordonsskatten 
  
 ska betalas 
  
 för ett skatteår eller, om skatten 
  
 för ett skatteår eller, om skatten 
  
 för ett fordon överstiger 3 600 
  
 för ett fordon överstiger 3 600 
  
 kronor för ett helt år, för en 
  
 kronor för ett helt år, för en 
  
 skatteperiod. 
  
 skatteperiod. 
  
 Fordonsskattens storlek för 
  
 Fordonsskattens 
  
 storlek för 
  
 ett skatteår framgår av bilagan 
  
 personbilar, lätta bussar och lätta 
  
 till denna lag. För en skatte- 
  
 lastbilar för ett skatteår framgår 
  
 period är skatten en tredjedel av 
  
 av bilagan till denna lag. För en 
  
 skatten för ett helt år. 
  
 skatteperiod är skatten en tredje- 
  
 del av skatten för ett helt år. 
  
 Fordonsskatten för motorcyklar 
  
 är 360 kronor för ett skatteår. 
  
 När det gäller skattens storlek för en del av ett skatteår eller en skatteperiod samt för de fall när ett fordons beskaffenhet eller användning ändras tillämpas bestämmelserna i 2 kap. 13 och 14 §§ vägtrafikskattelagen (2006:227). 
  
 32 
  
 SOU 2016:33 Författningsförslag 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Bilaga8 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsslag 
  
 Skattevikt, 
  
 Skatt, 
  
 kilogram 
  
 kronor 
  
 grund- 
  
 tilläggsbelopp 
  
 belopp 
  
 för varje helt 
  
 hundratal kilo- 
  
 gram över den 
  
 lägsta vikten i 
  
 klassen 
  
 A Personbilar klass I 
  
 1. Personbilar klass I 
  
 som inte kan drivas 
  
 med dieselolja 
  
 0–900 
  
 913 
  
 0 
  
 901– 
  
 1 129 
  
 214 
  
 2. Personbilar klass I 
  
 som kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–900 
  
 2 298 
  
 0 
  
 901– 
  
 2 863 
  
 564 
  
 B Lätta bussar 
  
 1. Lätta bussar som 
  
 inte kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 889 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 1 098 
  
 187 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 1 660 
  
 147 
  
 3  
 001–3 
  500 
  
 3 713 
  
 0 
  
 2. Lätta bussar som 
  
 kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 2 496 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 2 665 
  
 66 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 2 863 
  
 198 
  
 3  
 001–3 
  500 
  
 5 642 
  
 0 
  
 8 Senaste lydelse SFS 2014:1503. 
  
 33 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 C Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 1. Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 som inte kan drivas 
  
 med dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 889 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 1 098 
  
 187 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 1 660 
  
 147 
  
 3 001– 
  
 3 713 
  
 0 
  
 2. Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 som kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 2 496 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 2 665 
  
 66 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 2 863 
  
 198 
  
 3 001– 
  
 5 642 
  
 0 
  
 34 
  
 SOU 2016:33 Författningsförslag 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Bilaga 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsslag 
  
 Skattevikt, 
  
 Skatt, 
  
 kilogram 
  
 kronor 
  
 grund- 
  
 tilläggsbelopp 
  
 belopp 
  
 för varje helt 
  
 hundratal kilo- 
  
 gram över den 
  
 lägsta vikten i 
  
 klassen 
  
 A Personbilar klass I 
  
 1. Personbilar klass I 
  
 som inte kan drivas 
  
 med dieselolja 
  
 0–900 
  
 1 278 
  
 0 
  
 901– 
  
 1 581 
  
 300 
  
 2. Personbilar klass I 
  
 som kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–900 
  
 2 298 
  
 0 
  
 901– 
  
 2 863 
  
 564 
  
 B Lätta bussar 
  
 1. Lätta bussar som 
  
 inte kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 978 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 1 208 
  
 206 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 1 826 
  
 162 
  
 3  
 001–3 
  500 
  
 4 084 
  
 0 
  
 2. Lätta bussar som 
  
 kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 2 496 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 2 665 
  
 66 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 2 863 
  
 198 
  
 3  
 001–3 
  500 
  
 5 642 
  
 0 
  
 35 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 C Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 1. Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 som inte kan drivas 
  
 med dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 978 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 1 208 
  
 206 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 1 826 
  
 162 
  
 3 001– 
  
 4 084 
  
 0 
  
 2. Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 som kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 2 496 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 2 665 
  
 66 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 2 863 
  
 198 
  
 3 001– 
  
 5 642 
  
 0 
  
 36 
  
 SOU 2016:33 Författningsförslag 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 VARIANTEN MED VIKTDIFFERENTIERING 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Bilaga9 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsslag 
  
 Skattevikt, 
  
 Skatt, 
  
 kilogram 
  
 kronor 
  
 grund- 
  
 tilläggsbelopp 
  
 belopp 
  
 för varje helt 
  
 hundratal kilo- 
  
 gram över den 
  
 lägsta vikten i 
  
 klassen 
  
 A Personbilar klass I 
  
 1. Personbilar klass I 
  
 som inte kan drivas 
  
 med dieselolja 
  
 0–900 
  
 913 
  
 0 
  
 901– 
  
 1 129 
  
 214 
  
 2. Personbilar klass I 
  
 som kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–900 
  
 2 298 
  
 0 
  
 901– 
  
 2 863 
  
 564 
  
 B Lätta bussar 
  
 1. Lätta bussar som 
  
 inte kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 889 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 1 098 
  
 187 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 1 660 
  
 147 
  
 3  
 001–3 
  500 
  
 3 713 
  
 0 
  
 9 Senaste lydelse SFS 2014:1503. 
  
 37 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 2. Lätta bussar som 
  
 kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 2 496 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 2 665 
  
 66 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 2 863 
  
 198 
  
 3  
 001–3 
  500 
  
 5 642 
  
 0 
  
 C Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 1. Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 som inte kan drivas 
  
 med dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 889 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 1 098 
  
 187 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 1 660 
  
 147 
  
 3 001– 
  
 3 713 
  
 0 
  
 2. Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 som kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 2 496 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 2 665 
  
 66 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 2 863 
  
 198 
  
 3 001– 
  
 5 642 
  
 0 
  
 38 
  
 SOU 2016:33 Författningsförslag 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Bilaga 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsslag 
  
 Skattevikt, 
  
 Skatt, 
  
 kilogram 
  
 kronor 
  
 grund- 
  
 tilläggsbelopp 
  
 belopp 
  
 för varje helt 
  
 hundratal kilo- 
  
 gram över den 
  
 lägsta vikten i 
  
 klassen 
  
 A Personbilar klass I 
  
 1. Personbilar klass I 
  
 som inte kan drivas 
  
 med dieselolja 
  
 0–900 
  
 1 324 
  
 0 
  
 901– 
  
 1 637 
  
 310 
  
 2. Personbilar klass I 
  
 som kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–900 
  
 2 298 
  
 0 
  
 901– 
  
 2 863 
  
 564 
  
 B Lätta bussar 
  
 1. Lätta bussar som 
  
 inte kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 889 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 1 098 
  
 187 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 1 660 
  
 147 
  
 3  
 001–3 
  500 
  
 3 713 
  
 0 
  
 2. Lätta bussar som 
  
 kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 2 496 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 2 665 
  
 66 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 2 863 
  
 198 
  
 3  
 001–3 
  500 
  
 5 642 
  
 0 
  
 39 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 C Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 1. Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 som inte kan drivas 
  
 med dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 889 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 1 098 
  
 187 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 1 660 
  
 147 
  
 3 001– 
  
 3 713 
  
 0 
  
 2. Lätta lastbilar och 
  
 personbilar klass II 
  
 som kan drivas med 
  
 dieselolja 
  
 0–1 
  300 
  
 2 496 
  
 0 
  
 1  
 301–1 
  600 
  
 2 665 
  
 66 
  
 1  
 601–3 
  000 
  
 2 863 
  
 198 
  
 3 001– 
  
 5 642 
  
 0 
  
 ----------------------------------------------------------------------------- 
  
 1.Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018. 
  
 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för fordonsskatt som avser tid före ikraftträdandet. 
  
 40 
  
 SOU 2016:33 
  
 Författningsförslag 
  
 1.3Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (2011:1590) om supermiljöbilspremie 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2011:1590) om supermiljöbilspremie 
  
 dels att rubriken till förordningen ska ha följande lydelse, 
  
 dels att rubrikerna närmast före 4 och 7 §§ ska ha följande lydelse, dels att  
 1–11 
  och 13 §§ ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Förordning (2011:1590) om 
  
 Förordning (2011:1590) om 
  
 supermiljöbilspremie 
  
 Avila 
  
 1 § 
  
 Syftet med denna förordning 
  
 Syftet med denna förordning 
  
 är att med en supermiljöbilspremie 
  
 är att med en supermiljöbilsbonus 
  
 främja en ökad försäljning och 
  
 främja en ökad försäljning och 
  
 användning av nya bilar med låg 
  
 användning av nya bilar med låg 
  
 klimatpåverkan. 
  
 klimatpåverkan. 
  
 Förordningen är meddelad med stöd av 8 kap. 7 § regerings- formen. 
  
 2 § 
  
 Med vägtrafikregistret avses i denna förordning det register som förs enligt lagen (2001:558) om vägtrafikregister. 
  
 Fordons- och viktbegreppen i denna förordning har samma be- tydelse som i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. 
  
 41 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 3 § 
  
 Med supermiljöbil 
  
 avses i 
  
 Med supermiljöbil avses i 
  
 denna förordning en 
  
 personbil 
  
 denna förordning en personbil, 
  
 som 
  
 lätt buss eller lätt lastbil som 
  
 1.är typgodkänd enligt 3 kap. fordonsförordningen (2009:211), 
  
 2.uppfyller utsläppskraven enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 av den 20 juni 2007 om typgod- kännande av motorfordon med avseende på utsläpp från lätta per- sonbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon, och 
  
 3.enligt uppgift i vägtrafikregistret släpper ut högst 50 gram koldioxid per kilometer vid blandad körning. 
  
 Om 
  
 det i 
  
 vägtrafikregistret 
  
 finns uppgift om bilens koldioxid- 
  
 utsläpp vid viktad/blandad kör- 
  
 ning, ska vid tillämpningen av 
  
 första stycket den uppgiften an- 
  
 vändas. 
  
 Supermiljöbilspremiens storlek 
  
 Supermiljöbilsbonusens storlek 
  
 4 §10 
  
 För fysiska personer uppgår 
  
 För fysiska personer uppgår 
  
 supermiljöbilspremien 
  
 supermiljöbilsbonusen 
  
 1. till 40 000 kronor per super- 
  
 1. till 60 000 kronor per super- 
  
 miljöbil, om bilen vid blandad 
  
 miljöbil, om bilen vid blandad 
  
 körning släpper ut noll gram 
  
 körning släpper ut noll gram 
  
 koldioxid per kilometer, och 
  
 koldioxid per kilometer, 
  
 2. till 20 000 kronor per super- 
  
 2. till 45 000 kronor per super- 
  
 miljöbil i övriga fall. 
  
 miljöbil, om bilen vid blandad 
  
 körning 
  
 släpper 
  
 ut mer än noll 
  
 gram men högst 35 gram koldi- oxid per kilometer, och 
  
 3. till 35 000 kronor per super- miljöbil i övriga fall. 
  
 Supermiljöbilsbonus enligt första stycket får medges med ett belopp 
  
 10 Senaste lydelse SFS 2015:945. 
  
 42 
  
 SOU 2016:33 Författningsförslag 
  
 som motsvarar högst 25 procent 
  
 av bilens nypris. Med bilens ny- 
  
 pris avses det pris som bilen hade 
  
 när den introducerades på den 
  
 svenska marknaden. 
  
 5 §11 
  
 För juridiska personer upp- 
  
 För juridiska personer upp- 
  
 går supermiljöbilspremien till ett 
  
 går supermiljöbilsbonusen till ett 
  
 belopp som per supermiljöbil 
  
 belopp som per supermiljöbil 
  
 1. motsvarar 
  
 35 procent 
  
 av 
  
 motsvarar 35 procent av pris- 
  
 prisskillnaden mellan supermiljö- 
  
 skillnaden mellan supermiljöbilen 
  
 bilen och närmast jämförbara bil, 
  
 och närmast jämförbara bil, dock 
  
 dock högst 40 000 kronor, om bilen 
  
 högst 
  
 vid blandad körning släpper ut 
  
 1. 60 000 kronor om bilen vid 
  
 noll gram koldioxid per kilometer, 
  
 blandad körning släpper ut noll 
  
 och 
  
 gram koldioxid per kilometer, 
  
 2. motsvarar 
  
 17,5 procent 
  
 av 
  
 2. 45 000 kronor om bilen vid 
  
 prisskillnaden mellan supermiljö- 
  
 blandad körning släpper ut mer 
  
 bilen och närmast jämförbara bil, 
  
 än noll gram men högst 35 gram 
  
 dock högst 20 000 kronor i övriga 
  
 koldioxid per kilometer, och 
  
 fall. 
  
 3. 35 000 kronor i övriga fall. 
  
 Första stycket gäller endast om supermiljöbilens nypris är högre än nypriset för den närmast jämförbara bilen. 
  
 Supermiljöbilsbonus enligt första stycket får medges med ett belopp som motsvarar högst 25 procent av bilens nypris. 
  
 Med bilens nypris avses det pris som bilen hade när den introdu- cerades på den svenska marknaden. 
  
 11 Senaste lydelse SFS 2015:945. 
  
 43 
  
 Författningsförslag SOU 2016:33 
  
 6 §12 
  
 Supermiljöbilspremier 
  
 enligt 
  
 Supermiljöbilsbonusar enligt 
  
 4 och 
  
 5 §§ får ges 
  
 till 
  
 företag 
  
 4 och 5 §§ får ges till företag 
  
 endast enligt de förutsättningar 
  
 endast enligt de förutsättningar 
  
 som följer av artiklarna 3 och 36 
  
 som följer av artiklarna 3 och 36 
  
 i 
  
 kommissionens 
  
 förordning 
  
 i kommissionens förordning 
  
 (EU) nr 651/2014 av den 17 juni 
  
 (EU) nr 651/2014 av den 17 juni 
  
 2014 genom vilken vissa katego- 
  
 2014 genom vilken vissa katego- 
  
 rier av stöd förklaras förenliga 
  
 rier av stöd förklaras förenliga 
  
 med den inre marknaden enligt 
  
 med den inre marknaden enligt 
  
 artiklarna 107 och 108 i fördra- 
  
 artiklarna 107 och 108 i fördra- 
  
 get, i den ursprungliga lydelsen. 
  
 get, i den ursprungliga lydelsen. 
  
 En 
  
 supermiljöbilspremie får 
  
 En 
  
 Avila 
  
 får 
  
 inte betalas ut till ett företag som 
  
 inte betalas ut till ett företag som 
  
 är föremål för ett betalningskrav 
  
 är föremål för ett betalningskrav 
  
 på grund av ett beslut av Euro- 
  
 på grund av ett beslut av Euro- 
  
 peiska kommissionen som för- 
  
 peiska kommissionen som för- 
  
 klarar ett stöd olagligt och oför- 
  
 klarar ett stöd olagligt och oför- 
  
 enligt med den inre marknaden. 
  
 enligt med den inre marknaden. 
  
 Utbetalning 
  
 Utbetalning 
  
 av supermiljöbilspremie 
  
 av supermiljöbilsbonus 
  
 7 §13 
  
 I den utsträckning det finns 
  
 En 
  
 Avila 
  
 ska 
  
 medel för det syfte som 
  
 anges i 
  
 betalas ut till de fysiska eller juri- 
  
 1 §, ska en supermiljöbilspremie 
  
 diska personer som har förvär- 
  
 betalas ut till de fysiska eller juri- 
  
 vat en ny supermiljöbil som tidi- 
  
 diska personer som under tiden 
  
 gare inte har varit påställd enligt 
  
 från och med den 1 januari 2012 
  
 förordningen (2001:650) om väg- 
  
 till och med den 31 december 2016 
  
 trafikregister och ställer på bilen 
  
 har förvärvat en ny supermiljöbil 
  
 enligt den förordningen. 
  
 som tidigare inte har varit påställd 
  
 enligt 
  
 förordningen 
  
 (2001:650) 
  
 om 
  
 vägtrafikregister 
  
 och 
  
 ställer 
  
 på bilen enligt den förordningen. 
  
 12Senaste lydelse SFS 2014:1570. 
  
 13Senaste lydelse SFS 2015:945. 
  
 44 
  
 Den som har fått en super- miljöbilsbonus utbetald till sig är återbetalningsskyldig om bonusen har betalats ut på grund av fel- aktiga uppgifter i vägtrafik- registret. 
  
 SOU 2016:33 
  
 Författningsförslag 
  
 Premien ska betalas ut så snart medel finns tillgängliga för ut- betalningen och i turordning efter den dag då supermiljöbilen ställts på. 
  
 Om det finns särskilda skäl, får en supermiljöbilspremie beta- las ut till en fysisk eller juridisk person som har förvärvat en ny supermiljöbil trots att villkoret om påställning i första stycket inte är uppfyllt. 
  
 Bonusen ska betalas ut så snart medel finns tillgängliga för ut- betalningen och i turordning efter den dag då supermiljöbilen ställts på. 
  
 Om det finns särskilda skäl, får en supermiljöbilsbonus beta- las ut till en fysisk eller juridisk person som har förvärvat en ny supermiljöbil trots att villkoret om påställning i första stycket inte är uppfyllt. 
  
 8 § 
  
 Supermiljöbilspremien får inte 
  
 Supermiljöbilsbonusen får inte 
  
 kombineras med andra former 
  
 kombineras med andra former 
  
 av statliga eller kommunala stöd 
  
 av statliga eller kommunala stöd 
  
 för förvärv av supermiljöbilar. 
  
 för förvärv av supermiljöbilar. 
  
 9 § 
  
 Transportstyrelsen prövar frå- 
  
 Transportstyrelsen prövar frå- 
  
 gor om supermiljöbilspremier en- 
  
 gor om supermiljöbilsbonusar en- 
  
 ligt denna förordning. 
  
 ligt denna förordning. 
  
 10 § Den som har fått en super- 
  
 miljöbilspremie utbetald till sig är återbetalningsskyldig om premien har betalats ut på grund av fel- aktiga uppgifter i vägtrafik- registret. 
  
 11 § 
  
 Om någon är återbetalnings- 
  
 Om någon är återbetalnings- 
  
 skyldig enligt 10 § ska Transport- 
  
 skyldig enligt 10 § ska Transport- 
  
 styrelsen besluta att helt eller 
  
 styrelsen besluta att helt eller 
  
 delvis kräva tillbaka supermiljö- 
  
 delvis kräva tillbaka supermiljö- 
  
 bilspremien. Om det finns sär- 
  
 bilsbonusen. Om det finns sär- 
  
 skilda skäl, får Transportstyrel- 
  
 skilda skäl, får Transportstyrel- 
  
 sen efterge kravet på återbetal- 
  
 sen efterge kravet på återbetal- 
  
 ning helt eller delvis. 
  
 ning helt eller delvis. 
  
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2016:33 
  
 13 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om 
  
 1. hur premien ska betalas ut, 1. hur bonusen ska betalas ut, 
  
 2.vilka uppgifter som behövs för att visa att en bil uppfyller kraven i 3 §, och 
  
 3.närmast jämförbara bilar enligt 5 § första stycket. 
  
 1.Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2018. 
  
 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för supermiljöbilar som har påställts före ikraftträdandet. 
  
 46 
  
 2Uppdraget 
  
 och dess genomförande 
  
 2.1Utredningens uppdrag enligt kommittédirektiven 
  
 Utredningens uppdrag består enligt kommittédirektiven i att lämna förslag på hur ett så kallat  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kan utformas, där miljöanpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället genom en bonus (lat. bonus = bra) medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid belastas med högre skatt (lat. malus = dålig).  
 Bonus–malus-systemet 
  ska, enligt vad som framgår av direktiven, utformas inom ramen för befintligt system med supermiljöbilspremie och fordonsbeskatt- ning. Utredningen ska föreslå hur  
 bonus–malus-systemet 
  kan juste- ras i takt med att sammansättningen av fordonsflottan förändras, så att den offentligfinansiella relationen mellan bonusdelen och malus- delen upprätthålls. 
  
 I uppdraget ingår även att utreda och vid behov lämna förslag avseende fordonsskatten för samtliga fordon, det vill säga även för de lätta fordon som inte omfattas av  
 bonus–malus-systemet. 
  Utred- ningen bör också enligt direktiven utreda och lämna förslag avse- ende fordonsbeskattningen i systemvårdande syfte. 
  
 Utgångspunkten för utredningens uppdrag ska vara att skapa ett sammanhållet, renodlat och tydligt system för fordonsbeskattning i syfte att minska transportsektorns klimatpåverkan och öka andelen miljöanpassade fordon så att den långsiktiga prioriteringen om en fossiloberoende fordonsflotta kan nås på ett kostnadseffektivt sätt. 
  
 Slutligen ska utredningen redovisa konsekvenserna av förslagen och utarbeta de lag- och förordningstexter som behövs för att genomföra förslagen. 
  
 Direktiven, som beslutades av regeringen den 28 maj 2015, finns fogade till betänkandet som bilaga 1. 
  
 47 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2016:33 
  
 2.2Utredningens arbete 
  
 Utredningens arbete inleddes i juni 2015. Arbetet har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden med experterna. Sammanlagt har utredningen haft sju sammanträden. Det har också förekommit underhandskontakter med experterna. 
  
 Vidare har utredningen sammanträtt med Miljömålsberedningen (M 2010:04). Utredningen har också haft separata möten med BIL Sweden, Energigas Sverige, Miljöbilar Stockholm inom Miljö- förvaltningen Stockholms stad, Tesla Motors, Volvo Cars och  
 2030-sekretariatet. 
  Mötena har skett på intressenternas initiativ. 
  
 2.3Betänkandets disposition 
  
 Betänkandet inleds med ett bakgrundskapitel, kapitel 3, där vi till att börja med går igenom  
 EU-rättsliga 
  förutsättningar och krav samt svenska klimat- och transportpolitiska mål som är aktuella på området för detta betänkande. Vi redogör därefter för några tidi- gare utredningar om fordonsbeskattning. Kapitlet avslutas med en beskrivning av hur situationen med lätta fordons klimatpåverkan ser ut i Sverige i dag. 
  
 I det efterföljande kapitlet, kapitel 4, går vi igenom regelverket när det gäller fordonsskatt och skattebefrielse för miljöbilar samt supermiljöbilspremie. Vi går också igenom hur dessa olika system hänger samman och vilka ekonomiska effekter de har för olika lätta fordon. Här sägs också något kort om nedsättning av förmåns- värdet för vissa miljöanpassade bilar. 
  
 Kapitel 5 behandlar olika styrmedel för att reducera koldioxid- utsläpp i allmänhet och från fordonstrafiken i Sverige i synnerhet. Där sägs också något om beteendeekonomiska aspekter på köp och användning av fordon. 
  
 Det efterföljande kapitlet, kapitel 6, beskriver några länders for- donsskattesystem med  
 bonus–malus-inslag. 
  Kapitlet innehåller även en jämförelse av några länders  
 bonus–malus-system 
  och en redovis- ning av vetenskapliga utvärderingar av sådana system. Det avslutas med en beskrivning av simuleringsstudier som har gjorts av två hypotetiska  
 bonus–malus-system. 
  
 Utgångsläget i dag när det gäller fordonsskatt, nybilsförsäljning och minskningstakt av koldioxidutsläpp beskrivs i kapitel 7. I kapitlet 
  
 48 
  
 SOU 2016:33 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 sägs också något om vad  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta for- don ska styra mot. Kapitlet fungerar som ett avstamp för den efter- följande bedömningen av hur det nya  
 bonus–malus-systemet 
  ska utformas. 
  
 I kapitel 8 presenterar utredningen sitt förslag till nytt bonus–  
 malus-system 
  för nya lätta fordon. 
  
 Kapitel 9 innehåller överväganden och förslag till förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte ingår i det nya bonus–  
 malus-systemet. 
  Det gäller främst fordonsskatteuttaget för de viktbeskattade lätta fordonen och för motorcyklarna. Utredningen föreslår också en del förändringar för de gamla lätta fordonen som ingår i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet, men som inte omfattas av förslaget i kapitel 8. 
  
 Kapitel 10 ägnas åt den översyn av fordonsskattesystemet i systemvårdande syfte som utredningen ska göra. Det handlar här om att se över problemet med de så kallade tilläggsdebiteringarna, som uppstår i samband med fordonsskattejusteringar, och regel- verket för av- och påställning av fordon. 
  
 De avslutande kapitlen innehåller konsekvensbedömning (kapi- tel 11), ikraftträdande (kapitel 12) och författningskommentar (kapitel 13). 
  
 I bilaga 1 finns, som tidigare nämnts, utredningens kommitté- direktiv. 
  
 49 
  
 3 Bakgrund 
  
 3.1Uppdraget 
  
 Klimatfrågan är vår tids ödesfråga och en prioriterad fråga på den politiska dagordningen. Ett antal klimat- och transportpolitiska mål har satts upp för att minska halten av växthusgaser i atmosfä- ren. Vägtrafiken står för ungefär en tredjedel av Sveriges totala utsläpp av växthusgaser och cirka hälften av de svenska utsläppen som inte omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter inom Europeiska unionen (EU).1 En viktig utmaning för framtiden är därför att minska vägtrafikens klimatpåverkan. Generella styr- medel, såsom koldioxid- och energiskatterna på drivmedel, utgör viktiga delar i svensk klimatpolitik. De är dock inte tillräckliga för att ställa om den svenska fordonsflottan i riktning mot mer koldi- oxidsnåla fordon. 
  
 Det är bland annat mot den bakgrunden som utredningen har fått i uppdrag att lämna förslag på hur ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kan utformas. Ett sådant system syftar till att öka andelen miljöanpassade fordon och bidra till att uppnå den lång- siktiga prioriteringen om en fossiloberoende fordonsflotta. Bonus–  
 malus-systemet 
  ska, enligt utredningsdirektiven, utformas inom ramen för befintligt system med supermiljöbilspremie och fordons- beskattning. 
  
 I uppdraget ingår också att utreda och vid behov lämna förslag avseende fordonsskatten för samtliga fordon. Enligt direktiven bör utredningen också utreda och lämna förslag avseende fordons- skatten i systemvårdande syfte. Utgångspunkten ska vara att skapa ett sammanhållet, renodlat och tydligt system för fordonsbeskatt- 
  
 1 Prop. 2015/16:1 utgiftsområde 20 s. 27. 
  
 51 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 ning i syfte att minska transportsektorns klimatpåverkan på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. 
  
 Av utredningens kommittédirektiv följer att när förslaget till  
 bonus–malus-system 
  utformas ska relevant lagstiftning och tidigare arbeten på området beaktas. De förslag som lämnades av Utred- ningen om fossilfri fordonstrafik (SOU 2013:84) och de remissyn- punkter på förslagen som har kommit in till Regeringskansliet ska bland annat beaktas. Vidare ska utredningen analysera hur det före- slagna  
 bonus–malus-systemet 
  påverkas av Europaparlamentets och rådets förorordning (EG) nr 443/2009 av den 23 april 2009 om ut- släppsnormer för nya personbilar som en del av gemenskapens sam- ordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 510/2011 av den 11 maj 2011 om fastställande av utsläppsnormer för nya lätta nyttofordon som ett led i unionens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon. 
  
 I detta kapitel behandlar vi de svenska klimat- och transport- politiska målen som utredningen enligt direktiven har att beakta. Kapitlet inleds med en beskrivning av de nämnda  
 EU-förordning- 
  arna som syftar till att minska koldioxidutsläppen från fordon. I det sammanhanget behandlas också EU:s system för typgodkän- nande av fordon eftersom detta ligger till grund för hur uppgifter om fordons koldioxidutsläpp tas fram. Något kommer också att sägas om tidigare utredningar som har gjorts på området. Kapitlet avslutas med en beskrivning av hur situationen med lätta fordons klimatpåverkan ser ut i Sverige i dag. Den rättsliga regleringen som är relevant när det gäller fordonsbeskattningen i Sverige i dag be- handlas i nästa kapitel. 
  
 3.2 
 EU-rättsliga 
  förutsättningar och krav 
  
 3.2.1Förordningar om nya bilars utsläpp av koldioxid 
  
 Koldioxidutsläpp från nya personbilar regleras i Europaparlamen- tets och rådets förordning (EG) nr 443/2009 av den 23 april 2009 om utsläppsnormer för nya personbilar som del av gemenskapens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon. Syftet med förordningen är att fastställa krav avseende koldi- oxidutsläpp för nya personbilar som registreras inom unionen för att 
  
 52 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 uppnå unionens övergripande mål att minska växthusgasutsläppen och för att säkerställa en väl fungerande inre marknad. 
  
 I förordningen fastställs de genomsnittliga koldioxidutsläppen från nya personbilar till 130 gram koldioxid per kilometer. Denna gräns kommer att sänkas till 95 gram fram till och med 2021. Målet om 95 gram koldioxid per kilometer ska nås för 95 procent av ny- bilsförsäljningen 2020 och för 100 procent senast i slutet av 2020, vilket alltså i praktiken innebär 2021. 
  
 Enligt förordningen ansvarar en fordonstillverkare för att de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen från nya personbilar från tillverkaren inte överskrider det specifika utsläppsmålet som har fastställts för den enskilde tillverkaren i enlighet med en bilaga till förordningen. Utsläppsmålen varierar alltså mellan tillverkarna. Med det specifika koldioxidutsläppet för ett visst fordon avses det koldioxidutsläpp som har uppmätts vid typgodkännandet av fordo- net. Det specifika utsläppsmålet för en tillverkare under ett kalender- år beräknas som genomsnittet av de specifika koldioxidutsläppen från alla nya personbilar som har registrerats under det aktuella kalenderåret från den aktuella tillverkaren. Fordonets vikt i förhållande till den genomsnittliga vikten för personbilar i unionen har betydelse när de specifika koldioxidutsläppen för personbilar fastställs. 
  
 Tillverkarna har alltså getts ett visst utrymme att själva bestämma hur de ska uppnå målen i förordningen och får därför använda de genomsnittliga utsläppen för samtliga sina modeller i stället för att varje enskild bil ska uppfylla koldioxidmålen. Målen gäller dess- utom för alla fordon från tillverkaren som registreras i hela unionen, vilket innebär att fordonstillverkare inte behöver uppfylla kraven i varje enskild medlemsstat. 
  
 Förordningen ger ytterligare incitament för fordonstillverkare att producera fordon med extremt låga utsläpp genom så kallade superkrediter. Dessa innebär att fordon med utsläpp som under- stiger 50 gram koldioxid per kilometer får räknas flera gånger när de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen beräknas. Detta ger tillverkarna flexibilitet när det gäller att tillverka mindre bränsle- effektiva fordon. 
  
 Superkrediterna har fastställts för två olika etapper där den första gäller fram till och med 2019. För 2015 gällde att varje sådant fordon fick räknas som 1,5 personbilar. Från och med 2016 får de dock 
  
 53 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 räknas endast som en personbil. I den andra etappen av utsläpps- minskningar,  
 2020–2023, 
  kommer varje fordon, med så lågt utsläpp som det nu är tal om, att räknas som två personbilar 2020, som 1,67 personbilar 2021, som 1,33 personbilar 2022 och återigen som en personbil 2023. 
  
 En del bränslebesparande tekniker kan inte demonstreras i den testmetod som används vid typgodkännande av fordon. Ett sådant exempel är energieffektiv luftkonditionering. Det har därför införts så kallade ”eco innovations”, vilka efter demonstration för obero- ende part kan ge en fordonstillverkare krediter på upp till 7 gram per kilometer vid bedömningen av om tillverkaren har uppnått sitt mål. 
  
 Om tillverkarna inte anpassar sin fordonsflotta till de krav som gäller för respektive tillverkare väntar böter. Kommissionen utfärdar nämligen avgifter för extra utsläpp för det fall de genomsnittliga koldioxidutsläppen från en tillverkares fordon överstiger dennes utsläppsmål. Bötesbeloppet beräknas utifrån antalet gram en genom- snittlig personbil i tillverkarens fordonsflotta överskrider tillverka- rens utsläppsmål. För varje fordon måste tillverkaren betala 5 euro för det första grammet koldioxid per kilometer som överstiger gränsen, 15 euro för det andra grammet, 25 euro för det tredje och 95 euro för varje gram därutöver. Från och med 2019 kommer varje gram koldioxid per kilometer som ligger över gränsen att kosta till- verkaren 95 euro. Därmed kan ett överskridande innebära bety- dande belopp för en stor fordonstillverkare, särskilt om det är ett överskridande på flera gram. 
  
 Koldioxidutsläppen från nya lätta lastbilar regleras i Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 510/2011 av den 11 maj 2011 om fastställande av utsläppsnormer för nya lätta nytto- fordon som ett led i unionens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon. Förordningens konstruktion bygger på den för personbilar. Det som skiljer är framför allt krav- nivåerna. I förordningen fastställs nämligen de genomsnittliga kol- dioxidutsläppen för nya lätta nyttofordon till 175 gram koldioxid per kilometer. Det ska nås genom förbättrad fordonsteknik. Från och med 2020 föreskrivs ett mål för de genomsnittliga utsläppen på 147 gram koldioxid per kilometer för dessa fordon. 
  
 54 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 3.2.2Tekniska krav på motorfordon 
  
 I syfte att underlätta registrering, försäljning och ibruktagande av fordon inom gemenskapen och därmed främja den fria rörligheten på den inre marknaden infördes ett omfattande typgodkännande- system för motorfordon inom unionen genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fast- ställande av en ram för godkännande av motorfordon och släp- vagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (Ramdirektiv). 
  
 Ramdirektivet omfattar huvudsakligen det administrativa för- farandet som ska följas för typgodkännande av fordon. De faktiska tekniska kraven efter vilka fordonen ska provas behandlas i andra  
 EU-texter 
  som står uppräknade i bilaga IV till direktivet. Dessa texter tar bland annat upp vissa miljöskyldigheter som standardise- rad mätning av koldioxidutsläpp, gränser för utsläpp av föroreningar, bränsleförbrukning, motoreffekt och fordons bullernivå. 
  
 Till Ramdirektivet har ett antal särförordningar anslutits. En så- dan är Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 av den 13 juli 2009 om krav för typgodkännande av allmän säkerhet hos motorfordon och deras släpvagnar samt av de system, kompo- nenter och separata tekniska enheter2 som är avsedda för dem. I för- ordningen ställs krav på typgodkännande av motorfordon avseende, vad gäller system för övervakning av däcktryck, säkerhet, bränsle- effektivitet och koldioxidutsläpp samt, vad gäller växlingsindikato- rer, bränsleeffektivitet och koldioxidutsläpp. Fordonstillverkarna ska visa att alla nya fordon som säljs, registreras eller tas i bruk inom gemenskapen är typgodkända i enlighet med förordningen. Detta för att undvika krav som skiljer sig åt mellan medlemsstaterna och för att säkerställa att trafiksäkerheten och miljöskyddet ligger på en hög nivå inom hela gemenskapen. 
  
 2 Med system avses en sådan utrustning i ett fordon som utgör en väsentlig del av fordonet och som i allmänhet inte kan lösgöras i separata komponenter, exempelvis bromssystem, avgasreningssystem eller inredningsdetaljer. En komponent är en anordning som är avsedd att utgöra en del av ett fordon och som kan lösgöras eller installeras i fordonet och typ- godkännas enskilt, såsom strålkastare. En separat teknisk enhet är en anordning som är avsedd att utgöra en del av ett fordon. Anordningen hänför sig till en viss fordonstyp och kan typgodkännas enskilt eller som en del av fordonstypen, exempelvis underkörningsskydd. Se Transportstyrelsen, Typgodkännanden, nedladdat från internet  
 www.transportstyrelsen.se/sv/vagtrafik/Fordon/Fordonsregler/Olika-slag-av- 
  typgodkannanden/,  
 2015-09-22. 
  
 55 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 Genom särförordningen antogs också krav på system för övervak- ning av däcktryck, väggrepp, högsta tillåtna rullmotstånd och däck- buller. Detta kompletteras av Europaparlamentets och rådets för- ordning EG nr 1222/2009 av den 25 november 2009 om märkning av däck vad gäller drivmedelseffektivitet och andra väsentliga para- metrar. Förordningen syftar till att göra vägtransporterna säkrare samt ekonomiskt och miljömässigt effektivare genom att främja driv- medelseffektiva, säkra däck med lågt externt däck- och vägbanebuller. 
  
 3.2.3Närmare om processen för typgodkännande 
  
 En fordonstillverkare som vill ha en fordonstyp typgodkänd vänder sig till en typgodkännandemyndighet i något av EU:s medlems- länder. I Sverige är Transportstyrelsen godkännandemyndighet på fordonsområdet. Tillverkaren lämnar in en ansökan om typgod- kännande till vilken teknisk information om fordonet ska fogas. Den tekniska informationen baseras i första hand på provningar som har utförts av en så kallad teknisk tjänst. I Sverige är det Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) som utser så- dana tekniska tjänster. Det kan exempelvis vara olika motorlaborato- rier som inom sina respektive kompetensområden ansöker om att få bli utsedda till tekniska tjänster. 
  
 När godkännandemyndigheten har fått in ansökan och all övrig information från en tillverkare ska myndigheten pröva om fordons- typen uppfyller samtliga tekniska krav som ställs på den enligt sär- direktiven. Vidare ska myndigheten kontrollera att tillverkarens ruti- ner för produktöverensstämmelse är tillräckliga, det vill säga att alla tillverkade fordon av samma typ kommer att uppfylla samtliga krav. I det sammanhanget kan myndigheten ta hjälp av en teknisk tjänst. Om båda provningarna utfaller positivt ska godkännandemyndig- heten utfärda ett typgodkännandeintyg på fordonstypen. Intyget överlämnas till sökanden. Vill tillverkaren sedan göra ändringar på den fordonstyp som denne har fått typgodkännande för får till- verkaren ansöka hos godkännandemyndigheten om utökning av typgodkännandet.3 
  
 3 Transportstyrelsen, Allmänt om typgodkännande av fordon, nedladdat från internet http://webcache.googleusercontent.com/search?q=cache:yNNyZaBbIs0J:  
 www.transportstyrelsen.se/globalassets/global/vag/fordon/allmant-om-helfordons 
  Garrison=svct=clnkgl=se,  
 2015-09-22. 
  
 56 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 En tillverkare som har fått ett typgodkännandeintyg ska utfärda ett intyg om överensstämmelse, så kallat Certificate of Comformity (CoC), för varje fordon som tillverkas av den godkända typen. Intyget specificerar det unika fordonet och utgör en garanti för att just det exemplaret motsvarar den typgodkända versionen. Fordo- net ska märkas med det typgodkännandenummer som anges på typgodkännandeintyget.4 
  
 Ett fordon för vilket tillverkaren har utfärdat ett CoC ska anses stämma överens med de tekniska kraven i samtliga medlemsländer och får i princip inte vägras registrering eller förbjudas bjudas ut till försäljning. Skulle det senare visa sig att fordon för vilket CoC har utfärdats inte stämmer överens med den godkända typen kan den myndighet som har beviljat typgodkännandet vidta nödvändiga åt- gärder. Om det finns skäl för det får typgodkännandet återkallas. 
  
 Ett typgodkännande ska inkludera uppgift om ett fordons ut- släpp av koldioxid i gram per kilometer. Detta framgår av den sär- förordning5 som har behandlats i avsnitt 3.2.2. I denna förordning beskrivs en standardiserad metod, EU:s testkörcykel, som ska an- vändas för mätning av ett fordons bränsleförbrukning och koldi- oxidutsläpp. 
  
 EU:s testkörcykel, den så kallade NEDC (New European Driving Cycle), används alltså när bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp ska bestämmas för typgodkännandet. Fordonet körs på en så kallad chassidynamometer (populärt kallat rullande landsväg) enligt ett förutbestämt mönster. Även tidpunkter för växling är förutbestämt. Mätningen delas upp i två delar: tätort och landsväg. Den uppgift som vanligen presenteras, ”blandad körning”, utgör en viktad sammanväg- ning av de båda delarna.6 
  
 EU-körcykelns 
  representativitet för verklig körning har disku- terats genom åren. Bland annat är accelerationerna i verklig trafik avsevärt kraftigare än i körcykeln, vilket innebär att motorbelast- ningen i körcykeln är låg jämfört med hur bilar körs i verkligheten. 
  
 4Transportstyrelsen, Allmänt om typgodkännande av fordon, nedladdat från internet http://webcache.googleusercontent.com/search?q=cache:yNNyZaBbIs0J:  
 www.transportstyrelsen.se/globalassets/global/vag/fordon/allmant-om-helfordons 
  Garrison=svct=clnkgl=se,  
 2015-09-22. 
  
 5Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 av den 13 juli 2009 om krav för typgodkännande av allmän säkerhet hos motorfordon och deras släpvagnar samt av de system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för dem. 
  
 6Se SOU 2004:63 s. 232. 
  
 57 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 Även sättet att köra bilen i laboratorium inom körcykelns gränser kan ge förhållandevis stora skillnader i bränsleförbrukning.7 
  
 En del saker inkluderas inte heller i mätningarna som sker med den nyss beskriva provmetoden. Som exempel kan nämnas luft- konditionering, lampor och annan utrustning som drar bränsle. Dessutom görs mätningarna vid en temperatur på mellan 20 och 30 grader Robinson, vilket inte motsvarar medeltemperaturen i EU- länderna. Provmetoden innehåller även viss flexibilitet som for- donstillverkarna kan använda för att fordonen ska få så låga ut- släppsnivåer som möjligt. Denna flexibilitet handlar om bilarnas vikt, rullmotstånd och aerodynamik.8 Det är i viss mån möjligt att påverka värdena exempelvis genom valet av däck, täppa till hålig- heter i karossen och ändra bromsarna innan fordonets luft- och rullmotstånd mäts. 
  
 Det sagda innebär att bränsleförbrukningen och därmed kol- dioxidutsläppet i verklig trafik nästan alltid skiljer sig från den som deklareras enligt provmetoden. Globalt pågår det därför ett arbete med att ta fram en ny metod för att bestämma värden för koldi- oxidutsläpp och bränsleförbrukning. Metoden kallas Worldwide harmonized Light vehicles Test Procedure (WLTP). Den är utfor- mad för att representera typiska körkaraktäristiker runt om i världen och är utvecklad för att vara ett harmoniserat tekniskt regelverk för test av bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp. Avsikten är att resultaten från mätningar enligt metoden bättre ska motsvara verk- liga förhållanden och ge värden för bränsleförbrukning och koldi- oxidutsläpp som har bättre koppling till de som förare upplever vid verklig användning. Testen ska i den nya modellen utföras vid 23 grader Robinson. Inom EU kommer koldioxidvärdena korrigeras för att motsvara medeltemperaturen i unionen, 14 grader Robinson. 
  
 Det ska inte heller längre vara möjligt för fordonstillverkarna att påverka fordonet, exempelvis genom manipulation av däck och bromsar, för att ge fördelaktiga värden. Testfordonen ska vara i det utförande som fordonen är när de produceras och säljs. Även däcken som används under testerna ska motsvara de som monteras vid produktion av fordonet. Det blir också striktare krav på ut- 
  
 7Se SOU 2004:63 s. 233. 
  
 Smith 2013:84 s. 172. 
  
 58 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 formningen av testbanan vid utrullning, det vill säga när fordonets luftmotstånd och rullmotstånd mäts.9 
  
 Planen är att den nya metoden ska användas för alla nya typ- godkännanden efter september 2017 och för alla nya fordon som registreras efter september 2018. Under en övergångsperiod kommer det, vid registrering av fordon, deklareras koldioxidvärden både från WLTP och också från NEDC. Från 2022 ska endast koldi- oxidvärden från WLTP deklareras. De krav på koldioxidvärden som följer av  
 EU-förordningarna 
  nr 443/2009 och nr 510/2011 är Burton rade på den gamla testproceduren. På något sätt behöver dessa krav anpassas till WLTP. Hur detta ska ske är ännu inte helt bestämt.10 
  
 I sammanhanget bör också nämnas att det på  
 EU-nivå 
  har tagits fram en testprocedur, Real Driving Emissions (RDE), som handlar om att begränsa utsläpp av kväveoxider (NOX) från dieseldrivna fordon. Testet ska komplettera det test som görs med WLTP vid typgodkännande av fordon.  
 RDE-testet 
  innebär att en mätutrust- ning monteras på fordonet som sedan körs i verklig trafik. Enligt nuvarande plan ska såväl RDE som WLTP vara obligatoriska för nya typgodkännanden efter den 1 september 2017.  
 RDE-kraven 
  gäller därefter för registrering av nya fordon från den 1 september 2019, det vill säga fram till dess går det att registrera fordon som inte har testats med RDE. I testproceduren mäts endast utsläpp av NOX och alltså inte bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp. Den är därför inte direkt aktuell för den här utredningen. 
  
 3.3Svenska klimat- och transportpolitiska mål 
  
 3.3.1Miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan 
  
 Begränsad klimatpåverkan är ett av de 16 nationella miljökvalitets- målen som Sveriges riksdag antog i april 1999. Målet innebär att halten av växthusgaser i atmosfären ska stabiliseras på en nivå som innebär att människors påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. Det är utformat i enlighet med FN:s ramkonvention om klimat- 
  
 9Per Ramos, Transportstyrelsen, personlig kontakt  
 2015-09-21. 
  
 10Öhlund, P., WLTP, Worldwide harmonized Light vehicles Test Procedure,  
 Ortiz 
  presentation. 
  
 59 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 förändringar.11 Målet ska uppnås på ett sådant sätt och i en sådan takt att den biologiska mångfalden bevaras, livsmedelsproduktionen säkerställs och andra mål för hållbar utveckling inte äventyras. Sverige har tillsammans med andra länder ansvar för att det globala målet uppnås.12 
  
 Riksdagen beslutade 2009 om precisering av miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan i ett temperaturmål och ett koncentra- tionsmål.13 Temperaturmålet anger att Sverige ska verka inter- nationellt för att den globala temperaturökningen begränsas till maximalt två grader jämfört med förindustriell nivå. Koncentra- tionsmålet anger att den svenska klimatpolitiken ska verka för en långsiktig stabilisering av halterna av växthusgaser i atmosfären till högst 400 miljondelar (ppm) koldioxidekvivalenter. Koncentra- tionsmålet har en koppling till temperaturmålet genom att det anger 67 procent sannolikhet för att nå tvågradersmålet. 
  
 Den nuvarande energi- och klimatpolitiken finns till stor del samlad i två propositioner med det gemensamma namnet ”En sammanhållen energi- och klimatpolitik”14, vilka antogs av riks- dagen 2009. 
  
 Ett etappmål har satts upp som innebär att utsläppen av växt- husgaser ska minska med 40 procent till 2020 jämfört med nivån 1990. Detta gäller i de sektorer som inte omfattas av EU:s handels- system för utsläppsrätter. Målet ska kunna nås genom utsläpps- minskningar i Sverige eller genom investeringar i utsläppsminsk- ningar utomlands. 
  
 I budgetpropositionen för 2016 gör regeringen den bedömningen att ytterligare insatser behövs, utöver redan beslutade och planerade styrmedel, för att nå miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan.15 
  
 11Se prop. 1997/98:145. 
  
 12Se prop. 2009/10:155. 
  
 13Se prop. 2008/09:162. 
  
 14Prop. 2008/09:162 och 163. 
  
 15Prop. 2015/16:1 utgiftsområde 20 s. 31. 
  
 60 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 3.3.2Visionen om ett Sverige utan nettoutsläpp av klimatgaser 2050 
  
 I den ovan nämnda propositionen ”En sammanhållen klimat- och energipolitik”16 presenterade regeringen visionen att Sverige år 2050 ska ha en hållbar och resurseffektiv energiförsörjning och inga netto- utsläpp av växthusgaser till atmosfären. Genom denna inriktning ska Sverige bidra till de globala utsläppsreduktionerna som behövs på lång sikt. 
  
 För att möjliggöra att Sveriges nettoutsläpp är noll till 2050 pekades det i klimatpropositionen ut ett antal långsiktiga priorite- ringar, däribland att Sverige 2030 ska ha en fossiloberoende fordons- flotta (se nästa avsnitt). Det uttalades också att användningen av fossila bränslen för uppvärmning avvecklas till noll till 2020. Vidare sägs att utsläppen av växthusgaser från avfallshantering samt jord- och skogsbruk borde minimeras. Utsläppen från raffinaderier bör också kunna minska, liksom utsläppen från energiproduktion och massa- och pappersindustrin. Att hindra avskogning ansågs också nödvändigt för att nå visionen. 
  
 Koldioxidinfångning och lagring, så kallad Carbon Capture and Storage, CCS, kan bidra till att avsevärda mängder växthusgaser undandras atmosfären. Tekniken, som är under utveckling, innebär att koldioxiden i rökgaser från kraftverk (främst kolkraft), för- bränningsanläggningar eller stora processindustrier avskiljs, kom- primeras och transporteras till en lagringsplats djupt ner i marken (berggrunden). Eftersom endast en liten del av elproduktionen i Sverige baseras på kolkraft är CCS främst aktuellt för att reducera processutsläpp från industrin.17 
  
 Regeringens bedömning i nuläget är att ytterligare åtgärder måste vidtas snarast för att det ska vara möjligt att minska de totala sam- hällsekonomiska kostnaderna för omställningen av Sverige till ett land med noll nettoutsläpp av växthusgaser till 2050.18 
  
 16Prop. 2008/09:162. 
  
 17Prop. 2008/09:162 s.  
 35–37. 
  
 18Prop. 2015/16:1 utgiftsområde 20 s. 32. 
  
 61 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 3.3.3Långsiktiga prioriteringen om en fossiloberoende fordonsflotta 2030 
  
 I energi- och klimatpropositionen19 finns en uttalad långsiktig prio- ritering om att Sverige 2030 bör ha en fordonsflotta som är obero- ende av fossila bränslen. Prioriteringen finns också intagen i prop. 2008/09:93. I den senare nämnda propositionen sägs även att trans- portsektorn ska bidra till att miljökvalitetsmålet Begränsad klimat- påverkan nås genom en stegvis ökad energieffektivitet i transport- systemet och ett brutet beroende av fossila bränslen. 
  
 Transportsystemet ska tillgodose en god tillgänglighet samt stimu- lera till mer klimatsmarta, energieffektiva och säkra lösningar. Den aktuella sektorn bär ett ansvar för att tillsammans med andra sekto- rer bidra till att uppfylla klimatmålet. Att nå miljökvalitetsmålet för begränsad klimatpåverkan, och därmed tvågradersmålet, ställer stora krav på transportsystemet. 
  
 Minskade utsläpp från transportsektorn är en betydande kom- ponent för att Sverige ska nå sina långsiktiga mål för utsläpps- minskning. I budgetpropositionen för 201620 uttalas att en fossilfri fordonsflotta är en prioriterad fråga för regeringen. Vidare sägs att en omställning av transportsektorn för att bryta fossilberoendet är nödvändig och förutsätter, utöver en effektivisering och elektrifie- ring av transportarbetet, en ökad andel biodrivmedel.21 
  
 3.3.4Målsättningen för förnybar energi 
  
 I prop. 2008/09:163 fastställs målet att andelen förnybar energi av den totala energianvändningen i Sverige ska vara minst 50 procent 2020. Det innebär ett något högre ställt mål än det krav på 49 pro- cent som ställs på Sverige i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor, det så kallade förnybartdirektivet. I direktivet anges det gemensamma målet för alla EU:s medlems- stater till att minst 20 procent av gemenskapens slutliga energi- användning (brutto) år 2020 ska komma från förnybara energikällor. Andelen förnybar energi i transportsektorn ska vara minst 10 pro- cent 2020, i enlighet med det krav som finns i nämnda direktiv. 
  
 19Prop. 2008/09:162. 
  
 20Prop. 2015/16:1 s. 58. 
  
 21Prop. 2015/16:1 utgiftsområde 21 s. 52. 
  
 62 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 3.3.5Målsättningen för den  
 icke-handlande 
  sektorn till 2020 
  
 Energi- och klimatpropositionen innehåller även ett nationellt ut- släppsmål för 2020 som innebär att utsläppen från de verksamheter som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter ska minska med 40 procent i förhållande till utsläppen 1990. Av dessa minskningar ska minst två tredjedelar genomföras i Sverige och högst en tredjedel genom investeringar i andra  
 EU-länder. 
  För transportsektorn ingår direkta utsläpp från vägtrafik, dieseldriven järnvägstrafik och inrikes sjöfart. Däremot ingår inte inrikesflyget eftersom detta omfattas av handeln med utsläppsrätter. Målen för utsläpp från verksamheter som omfattas av utsläppshandelssystem beslutas om på  
 EU-nivå.22 
  
 3.3.6Transportsektorns övergripande mål 
  
 Ett övergripande mål för transportsektorn beslutades 200923 som innebär att sektorn ska säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Det övergripande målet har brutits ner i ett hänsynsmål och ett funktionsmål. 
  
 Enligt funktionsmålet ska transportsystemet ge alla en grund- läggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet samt bidra till utvecklingskraft i hela landet. Transportsystemet ska även vara jämställt, det vill säga likvärdigt svara mot kvinnors och mäns transportbehov. 
  
 Hänsynsmålet innebär att transportsystemet och dess använd- ning ska anpassas så att ingen dödas eller skadas allvarligt samt bidra till att miljökvalitetsmålen uppnås och till ökad hälsa. 
  
 22Prop. 2008/09:162 s.  
 31–35. 
  
 23Se prop. 2008/09:93. 
  
 63 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 3.4Något om tidigare utredningar om fordonsbeskattning 
  
 3.4.1Bilen, miljön och säkerheten – slutbetänkande av Trafikbeskattningsutredningen, SOU 1999:62 
  
 Trafikbeskattningsutredningen, som tillsattes i april 1996, hade till uppgift att göra en översyn av vägtrafikens samlade beskattning omfattande såväl lätta som tunga fordon. En av utredningens vik- tigaste uppgifter var att utvärdera styreffekterna av skatterna inom vägtrafikområdet. Utvärderingen låg sedan till grund för utredning- ens förslag. 
  
 Utredningen fann att inga miljö- eller trafiksäkerhetsskäl talade för att behålla det då gällande skattesystemet som innebar att for- donen beskattades utifrån tjänstevikt. I stället föreslog utredningen att fordonsskatten för lätta fordon skulle utformas som en enhets- skatt där skattebeloppet skulle uppgå till 1 000 kronor per år för bensindrivna personbilar och 5 000 kronor per år för dieselbilar. 
  
 Trafikbeskattningsutredningen ansåg att det inte fanns något skäl att differentiera fordonsbeskattningen utifrån koldioxidutsläpp eller bränsleförbrukning eftersom beskattning av själva drivmedlet utgjorde ett bättre incitament för att uppfylla mål relaterade till bränsleförbrukningen. 
  
 Utredningens förslag föranledde i denna del ingen åtgärd från regeringens sida. 
  
 3.4.2Skatt på väg – slutbetänkande 
  
 av Vägtrafikskatteutredningen, SOU 2004:63 
  
 Vägtrafikskatteutredningen, som även den hade i uppdrag att se över vägtrafikbeskattningens utformning, föreslog i sitt slutbetän- kande Skatt på väg, SOU 2004:63, att skatten på bensin och diesel- olja på sikt borde likställas men lämnade inget konkret förslag i denna del, förutom en höjning av skatten på diesel med 50 öre per liter. 
  
 Utredningen föreslog att fordonsskatten skulle utformas så att en koldioxidkomponent skulle tas ut enligt en proportionell skatte- skala. Den skulle vara lika för alla personbilar oavsett storlek. Mer konkret skulle den nya fordonsskattemodellen bestå av tre olika 
  
 64 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 komponenter: en fiskal komponent, en koldioxidskattekomponent och en miljö- och bränslefaktor för dieseldrivna fordon. Den fiskala komponenten skulle tas ut med 360 kronor per fordon och koldi- oxidskattekomponenten med 12 kronor per gram utsläpp av koldi- oxid per kilometer överstigande 100 gram. Miljö- och bränsle- faktorn för dieseldrivna fordon skulle tillämpas genom att summan av den fiskala komponenten och koldioxidskattekomponenten multiplicerades med 3,7. 
  
 Utredningens förslag låg till grund för den koldioxidbaserade fordonsskatten för personbilar som infördes 2006.24 
  
 3.4.3Effektivare skatter på klimat- och energiområdet, Ds 2009:24 
  
 Regeringskansliets promemoria Effektivare skatter på klimat- och energiområdet, Ds 2009:24, behandlade ändringar av bränsle- och fordonsbeskattningen som hade aviserats i 2009 års klimatproposi- tion.25 I promemorian redovisas också förslag till lagändringar på dessa områden. 
  
 När det gäller fordonsbeskattningen föreslogs att den då befint- liga miljöfaktorn för dieseldrivna personbilar skulle göras om till ett fast miljötillägg. Bränslefaktorn skulle också göras om så att storleken skulle beräknas utifrån skillnaden i drivmedelsskatt för bensin och dieselolja för en genomsnittlig dieseldriven personbil som årligen körs en genomsnittlig sträcka. 
  
 I promemorian föreslogs det att även lätta lastbilar, lätta bussar och husbilar (som togs i bruk för första gången efter 2010) skulle in- ordnas i den koldioxidbaserade fordonsskatten som infördes 2006. 
  
 De förslag som lämnades i promemorian26 har sedermera lett till lagändringar. Sedan 2011 omfattas därmed lätta lastbilar, lätta bussar och husbilar av den koldioxidbaserade fordonsskatten och ett fast miljötillägg tas ut för diseldrivna fordon. 
  
 24Se prop. 2005/06:65. 
  
 25Prop. 2008/09:162 och 163. 
  
 26Se här även prop. 2009/10:41. 
  
 65 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 3.4.4Fossilfrihet på väg – betänkande av utredningen om fossilfri fordonstrafik, SOU 2013:84 
  
 Utredningen om fossilfri fordonstrafik hade till uppgift att kart- lägga möjliga handlingsalternativ och identifiera åtgärder för att reducera transportsektorns utsläpp och beroende av fossila bränslen. 
  
 Utredningen definierade en fossiloberoende fordonsflotta som ett vägtransportsystem vars fordon i huvudsak drivs med biodriv- medel eller elektricitet. En fullständig ersättning av fossila bränslen för vägtransporter till 2030 ansåg utredningen inte vara realistisk utan föreslog att målet för 2030 skulle vara 80 procents reduktion av utsläppen av växthusgaser från vägtrafiken, räknat från 2010 års nivå. Däremellan föreslogs etappmål för 2020 och 2025 som gav stöd åt en sådan utveckling. Med den indelningen ansåg utredningen att det fanns goda förutsättningar för att göra trafiken helt fri från ut- släpp till 2050. 
  
 I betänkandet, SOU 2013:84, presenterade utredningen två alter- nativa paket när det gäller fordonsbeskattning av typen bonus– malus. Syftet med båda alternativen var att nya personbilar i Sverige skulle ha koldioxidutsläpp på högst 95 gram per kilometer till 2020 och att lätta lastbilar och lätta bussar skulle effektiviseras i mot- svarande grad. 
  
 Båda paketen ansågs kunna karaktäriseras som  
 bonus–malus 
  eftersom de innebar högre kostnader för fordon med högre utsläpp och lägre kostnader eller premier för fordon med lägre utsläpp. Paketen skulle medföra att kostnaderna för statskassan skulle bli ungefär noll. 
  
 De två föreslagna styrmedelspaketen var utformade enligt följ- ande. 
  
 1.Registreringsskatt och premie av karaktären  
 bonus–malus 
  med eller utan viktdifferentiering tillsammans med höjd förmåns- beskattning för nya bilar från och med 2015. Supermiljöbils- premien upphör och fordonsskatt tas ut som ett fast belopp per bil oavsett koldioxidutsläpp. 
  
 2.Utveckling av dagens koldioxiddifferentierade fordonsskatt, miljö- bilsdefinition och supermiljöbilspremie av karaktären bonus– malus i kombination med en koldioxiddifferentierad förmåns- beskattning. 
  
 66 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 Enligt utredningen innehöll båda paketen komponenter som driver på utvecklingen mot fler fordon som går att köra på biodrivmedel samt fler rena elbilar och elhybrider. Utredningen föreslog att det skulle genomföras en kontrollstation 2018 där effekterna av valt system skulle utvärderas och vissa justeringar kunde genomföras. I samband med det skulle även miljöbilsdefinitionen ses över. Inget av förslagen pekas ut som utredningens förstahandsval. 
  
 Utredningen om fossilfri fordonstrafik lämnade också ett för- slag på obligatorisk energimärkning av personbilar och lätta last- bilar. 
  
 Betänkandet har remissbehandlats. De remissinstanser som läm- nade synpunkter på  
 bonus–malus-förslaget 
  var överlag positiva till dess införande, men hade delade uppfattningar om utformningen av systemet. Synpunkterna rörde i allt väsentligt valet av beskatt- ningsmodell. 
  
 Ett antal remissinstanser, däribland Naturvårdsverket, Trafik- analys, Naturskyddsföreningen, Elbil Sverige och Gröna Bilister tillstyrkte förslaget om att införa en ny registreringsskatt av typen  
 bonus–malus 
  (som alltså inte är aktuell i förevarande utredning). Andra instanser såsom Skatteverket, BIL Sweden och Motor- branschens Riksförbund avstyrkte en sådan lösning. De ställde sig i stället positiva till förslaget att utveckla dagens koldioxiddifferentie- rade fordonsskatt, miljöbilsdefinition och supermiljöbilspremie. Även Transportstyrelsen invände mot förslaget om registrerings- skatt och menade att en sådan skatt kunde hämma den fria rörlig- heten. Däremot ansåg Transportstyrelsen att båda förslagen var genomförbara, men att en utvecklad fordonsskatt skulle vara mindre resurskrävande än en registreringsskatt. 
  
 Kommuner, landsting och länsstyrelser var i allmänhet positiva till principen  
 bonus–malus. 
  Sveriges kommuner och landsting, SKL, tillstyrkte förslaget med fordonsskatt av karaktären  
 bonus–malus. 
  Några remissinstanser hade svårt att ta ställning, bland annat efter- som de ansåg att motiveringar och analyser saknades. Kungliga Tekniska högskolan, KTH, ansåg att en försäljningsskatt som differentieras efter bränsleförbrukning sannolikt är en god idé men att utformningen och konsekvenserna måste utredas vidare. Styr- medlets syfte och motiv måste enligt KTH:s remissvar vara tydligt uttalat för att utformning och utvärdering ska vara möjlig. 
  
 67 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 När det särskilt gäller förslaget om vidareutveckling av den i dag befintliga fordonsbeskattningen påpekade några remissinstanser att det är viktigt att nivåerna på bonusen respektive malusen blir till- räckligt höga för att systemet ska få önskad effekt. Andra instanser efterfrågade tydligare incitament för att främja teknikskifte, bland annat mot ren eldrift. 
  
 Svenska Transportarbetareförbundet menade att en strikt tilläm- pad  
 bonus–malus 
  riskerar att få svårartade sociala och regional- politiska konsekvenser. Umeå universitet framhöll risken att syste- met skulle premiera höginkomsttagare som kan skaffa fler, stora och bensintörstiga bilar. Även andra instanser menade att bonus– malus kan komma att öka bilinnehavet. 
  
 Statens väg- och transportforskningsinstitut, VTI, liksom flera andra remissinstanser, motsatte sig en differentiering av fordons- skatten efter fordonsvikt och menade att en sådan framför allt premierar stora och tunga fordon. Naturvårdsverket framhöll att om en differentiering efter vikt ändå väljs bör denna vara svag så att det generellt sett alltid lönar sig att välja bilar med lägre vikt och att skatten styr mot mindre bilstorlekar. VTI ansåg vidare att stöd till system för effektivisering av bilparken borde vara linjärt, inte trapp- stegsformat enligt den princip som beskrivs i utredningen. 
  
 Även Gröna Bilister utgick från att incitament av karaktären  
 bonus–malus 
  borde vara kontinuerligt och linjärt så att varje ut- släppsminskning eller energieffektivisering blir lika mycket värd.  
 2030-sekretariatet 
  menade att  
 bonus–malus-systemet 
  borde ha en progressivitet så att bilar med riktigt låga utsläpp premieras mer och bilar med riktigt höga utsläpp premieras mindre. Modellen ska alltså inte utformas enligt principen att varje gram ska vara lika mycket värt. 
  
 Det påpekades av bland annat Motorbranschens Riksförbund, Motormännen, BIL Sweden och Carter att det även kan be- hövas åtgärder inriktade på den äldre delen av fordonsparken. Trafik- analys föreslog att en skrotningspremie skulle utredas som ett alter- nativ eller komplement till bonus. 
  
 Flera remissinstanser ville höja supermiljöbilspremien, en del i avvaktan på att ett  
 bonus–malus-system 
  kan träda i kraft. 
  
 68 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 3.4.5Förslag till åtgärder för en mer hållbar konsumtion, Naturvårdsverket – redovisning av regeringsuppdrag 
  
 Regeringen gav 2014 Naturvårdsverket i uppdrag att föreslå åtgär- der som skulle bidra till en mer hållbar konsumtion. Uppdraget redovisades i september 2014 i och med överlämnandet av skrivel- sen Förslag till åtgärder för en hållbar konsumtion. 
  
 Naturvårdsverket föreslog bland annat att ett  
 bonus–malus- 
  system för personbilar skulle införas, i form av en starkt differen- tierad registreringsskatt. Några närmare detaljer om hur systemet skulle utformas lämnades inte utan här hänvisades till den variant av registreringsskatt som Utredningen om fossilfri fordonstrafik hade tagit fram. Som skäl för detta angavs att en förändring av inköpspriset påverkar privatpersoners val av bil betydligt mer än en lika stor förändring av framtida driftskostnader. 
  
 3.5Hur ser situationen ut i Sverige i dag beträffande lätta fordons klimatpåverkan?27 
  
 Utsläppen av växthusgaser från vägtrafiken beräknas ha minskat med 3 procent28 under 2015 som ett resultat av energieffektivare personbilar och ökad andel biobränslen. Enligt beräkningar är ut- släppen nu 10 procent lägre än 1990 års nivå. Framför allt har personbilarna bidragit till minskningen, men även utsläppen från tunga fordon har minskat. Trafiken på det statliga vägnätet ökade under 2015 med 1 till 2 procent. 
  
 De genomsnittliga koldioxidutsläppen från alla nya personbilar 2015 uppgick till 127 gram per kilometer. Det var en minskning från 132 gram per kilometer året före. Minskningen på 5 gram var större än åren före då minskningen låg på i snitt 3 gram per år. Mellan åren 2006 och 2012 var koldioxidutsläppsminskningen så stor som 8 gram per år. En ökad andel fyrhjulsdrivna personbilar i nybilsförsäljningen anges vara förklaringen till den lägre utsläpps- minskningen. 
  
 27Informationen i detta avsnitt är huvudsakligen hämtad från Trafikverkets PM, Ökande trafik dämpas effekter av energieffektivisering och förnybar energi av Robinson,  
 2016-02-23. 
  
 28Eftersom avstämning ännu inte har skett mot drivmedelsleveranser till vägtrafik bör denna siffra, enligt Trafikverket, tas med försiktighet. 
  
 69 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2016:33 
  
 Koldioxidutsläppen från hela personbilsflottan sjönk under 2015 från 168 gram per kilometer till 163 gram per kilometer. Totalt gav registreringar av nya mer bränslesnåla personbilar, nya lätta och tunga lastbilar samt utskrotning och minskad användning av gamla bränsletörstiga bilar en minskning av bränsleförbrukningen med cirka 160 miljoner liter och en sänkning av växthusgasutsläppen på cirka 320 000 ton. 
  
 Under 2015 ökade andelen biodrivmedel inom vägtransport- sektorn från 11,7 procent till 14,2 procent. Ökningen berodde till största delen på ökad inblandning av biodiesel i diesel. Ökad använd- ning leder till att stora mängder av växthusgaser har kunnat und- vikas jämfört med om motsvarande fossila drivmedel hade använts.29 Under 2015 minskade växthusgasutsläppen med cirka 460 000 ton som ett resultat av den ökade användningen av biodrivmedel. Mängden E85 minskade dock under 2015 med över 40 procent. 
  
 Andelen dieseldrivna personbilar i nybilsförsäljningen minskade från 59 till 58 procent under 2015. I Sverige är andelen dieselbilar i nybilsförsäljningen högre än genomsnittet i EU, som 2014 låg på 53 procent. Andelen miljöbilar, det vill säga sådana bilar som var berättigade till femårig befrielse från fordonsskatt, var 17,5 procent 2015, vilket är en minskning från 2014 då andelen låg på 18 pro- cent. Över 60 procent av de nyregistrerade miljöbilarna under 2015 var dieseldrivna. Etanolbilarna fortsätter att tappa andel samtidigt som rena elbilar och laddhybrider ökar. Fördelningen av miljöbilar på olika drivmedel var förra året 62 procent diesel, 14 procent el- hybrider, 9 procent laddhybrider, 8 procent gas, 5 procent rena el- bilar och 2 procent etanol. Alla rena elbilar och nästan alla ladd- hybrider var dessutom supermiljöbilar. Antalet supermiljöbilar som nyregistrerades 2015 var 8 582 stycken, fördelat på 2 962 rena el- bilar, 5 619 laddhybrider och 1 vätgas. Det kan jämföras med 2014 då antalet nyregistrerade supermiljöbilar var total 4 657. 
  
 Den genomsnittliga livslängden på personbilar i Sverige är cirka 17 år vilket motsvarar en bil av 1999 års modell. Det genomsnittliga deklarerade koldioxidutsläppet för bilar av den årsmodellen var 
  
 29 Se här Statens energimyndighets rapport ET 2015:12 Hållbara biodrivmedel och flytande biobränslen under 2014, juni 2015, som är den senaste i raden av årliga sammanställningar som Energimyndigheten gör av de uppgifter som lämnas av företag som är rapporterings- skyldiga för hur stora mängder hållbara biodrivmedel och flytande biobränslen som har använts i verksamheten under året. 
  
 70 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bakgrund 
  
 201 gram per kilometer, vilket alltså kan jämföras med dagens nivå på 127 gram per kilometer. Det innebär en förbättring med 37 procent. 
  
 Antalet skrotade personbilar under 2015 var 183 000, vilket är ungefär på samma nivå som 2014. Eftersom nyregistreringen 2015 var 362 000 personbilar innebär det att antalet personbilar ökade total sett. 
  
 För lätta lastbilar har inriktningen mot energieffektivisering inte varit lika stark som för personbilar. Koldioxidutsläppen för nya lätta lastbilar sjönk under 2015 från 176 gram per kilometer till 173 gram per kilometer. 96 procent (42 893 stycken) av de nya lätta lastbilarna som registrerades under 2015 var dieseldrivna. Övriga 4 procent utgjordes av 2 procent (708 stycken) gasdrivna, 1 procent (581 stycken) bensindrivna och 1 procent (400 stycken) eldrivna lätta lastbilar. 
  
 71 
  
 4Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 4.1Uppdraget 
  
 Som har framgått i föregående kapitel ska utredningen lämna för- slag på hur ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kan utfor- mas. Detta ska ske inom ramen för befintligt system med fordons- beskattning och supermiljöbilspremie. Supermiljöbilspremien i nu- varande utförande och den femåriga befrielsen från fordonsskatt för nya bilar med bättre miljöegenskaper ska, enligt direktiven, slopas om ett  
 bonus–malus-system 
  införs. När förslaget till bonus–  
 malus-system 
  utformas ska relevant lagstiftning beaktas. 
  
 I detta kapitel följer därför en beskrivning av hur dagens system med fordonsskatt, skattebefrielse för miljöbilar och supermiljöbils- premie ser ut samt hur de olika delarna samverkar. Kapitlet avslutas med en kort beskrivning av hur värdet av bilförmån sätts ned för vissa miljöanpassade fordon. 
  
 4.2Dagens system med fordonsskatt, skattebefrielse och supermiljöbilspremie 
  
 4.2.1Allmänt om fordonsskatt 
  
 I Sverige tillämpas för närvarande två system för fordonsbeskatt- ning: det koldioxidbaserade och det viktbaserade systemet. Det förra omfattar cirka 3,6 miljoner lätta fordon i trafik, det senare cirka 1,5 miljoner. Fördelningen är alltså ungefär 70 procent i det koldi- oxidbaserade och 30 procent i det viktbaserade systemet av det totala antalet fordon i trafik. Lägger man till avställda fordon upp- går de koldioxidbeskattade fordonen till drygt 3,8 miljoner och de 
  
 73 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 SOU 2016:33 
  
 viktbeskattade till cirka 2,2 miljoner. Fördelningen totalt sett blir då i stället ungefär 64 procent i det koldioxidbaserade systemet och 
  
 36procent i det viktbaserade.1 
  
 I det koldioxidbaserade systemet beskattas nyare lätta fordon 
  
 utifrån fordonets koldioxidutsläpp per kilometer. Med nya lätta fordon förstås personbilar klass I som är av fordonsår 2006 eller senare eller som är av tidigare fordonsår men uppfyller kraven för miljöklass 2005, El eller Hybrid enligt bilaga 1 till den upphävda lagen (2001:1080) om motorfordons avgasrening och motorbränslen. På samma sätt tas fordonsskatt ut för personbilar klass II (hus- bilar), lätta bussar och lätta lastbilar som har blivit skattepliktiga för första gången efter utgången av 2010. Skatteuttaget för de nyare bilarna sker enligt vägtrafikskattelagen (2006:227). Enlig denna tas också fordonsskatt för motorcyklar ut med ett fast belopp om 180 kronor per skatteår. 
  
 Äldre personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar beskattas inom det viktbaserade systemet utifrån fordonets vikt. Denna beskatt- ning sker enligt lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt. 
  
 Beskattning av fordon påverkas även av andra faktorer än koldi- oxidutsläpp och vikt, såsom vilket drivmedel fordonet kan drivas med. För lätta fordon som beskattas inom det koldioxidbaserade systemet och som kan drivas med etanolbränsle eller gasbränsle, förutom gasol, är fordonsskatten lägre i förhållande till fordonets koldioxidutsläpp. 
  
 Utgångspunkten för dagens uttag av fordonsskatt för samtliga lätta fordon är att den sammanlagda skattebelastningen ska vara lika stor oavsett vilket av drivmedlen bensin eller diesel som används. För att kompensera för att skatten på dieselolja är lägre än skatten på bensin, finns därför ett särskilt påslag i fordonsskatten för diesel- drivna lätta fordon. Tanken är alltså att det sammanlagda skatte- uttaget vid en viss genomsnittlig årlig körsträcka ska belasta diesel- drivna och bensindrivna fordon lika. För den viktbaserade fordons- skatten regleras detta förhållande genom att skattenivån i respek- tive viktintervall är högre för fordon som kan drivas med dieselolja 
  
 1 Informationen är inhämtad genom personlig kontakt med Transportstyrelsen, mail till utredningen från Carpenter, Skatte- och avgiftsavdelningen, Förvaltningssektionen den 23 juni 2015. Informationen har sedan varit föremål för egen bearbetning. 
  
 74 
  
 SOU 2016:33 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 än för fordon som inte kan det. I det koldioxidbaserade fordons- skattesystemet sker kompensationen i stället genom en särskild bränslefaktor. 
  
 Fordonsskatt ska betalas för fordon som är eller borde vara regi- strerade i vägtrafikregistret. För fordon som är avställda eller endast tillfälligt registrerade betalas inte fordonsskatt. Detta gäller även för vissa fordon som är 30 år eller äldre (veteranfordon). För person- bilar klass I som hör hemma i vissa glesbygdskommuner (som fram- går av bilaga 1 till vägtrafikskattelagen) betalas fordonsskatt endast till den del som för skatteåret överstiger 384 kronor. En personbil anses höra hemma i den kommun där den som är skattskyldig för bilen har sin adress enligt vägtrafikregistret. Skattskyldig för fordons- skatt är ägaren av fordonet. 
  
 Vid lagändring som innebär att fordonsskatt ska tas ut med ett annat belopp än tidigare ska tillkommande skatt betalas för tiden från och med dagen för ändringen till utgången av skatteåret, eller skatteperioden. För samma tid ska överskjutande skattbelopp som har betalats återbetalas. Tillkommande skatt behöver inte betalas om den understiger 200 kronor och återbetalning sker inte av belopp som understiger 100 kronor.2 
  
 4.2.2Närmare om det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet 
  
 Den koldioxidbaserade fordonsskatten för personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar tas ut med summan av ett grundbelopp om 360 kronor för ett skatteår och ett koldioxidbelopp. För person- bilar, lätta bussar och lätta lastbilar som kan drivas med dieselolja ska summan av grundbeloppet och koldioxidbeloppet multipliceras med en bränslefaktor. Det tas också ut ett miljötillägg för diesel- drivna fordon. 
  
 Koldioxidbeloppet uppgår till 22 kronor per gram koldioxid som fordonet vid blandad körning släpper ut per kilometer utöver 111 gram. För fordon som är utrustade med teknik för drift med en bränsleblandning som till övervägande del består av alkohol, eller helt eller delvis med annan gas än gasol (alternativbränslebilar), är 
  
 2 Se närmare avsnitt 10.5. 
  
 75 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 SOU 2016:33 
  
 koldioxidbeloppet i stället 11 kronor per gram koldioxid som for- donet vid samma typ av körning släpper ut per kilometer utöver 111 gram. Om det för fordon av nyss nämnda slag finns uppgift om ett sådant fordons utsläpp av koldioxid vid drift med en bränsle- blandning som till övervägande del består av alkohol eller helt eller delvis med annan gas än gasol, ska den uppgiften användas. 
  
 Uppgift om fordonets utsläpp av koldioxid vid blandad körning hämtas från vägtrafikregistret. De uppgifter som antecknas i det svenska vägtrafikregistret om bland annat personbilars utsläpp av koldioxid i gram per kilometer hämtas från fordonets typgodkän- nande och bygger på inom EU harmoniserade förfaranden och mätmetoder.3 I vägtrafikregistret finns det uppgifter om fordons utsläpp av koldioxid för körning på landsbygd, i tätort och vid blandad körning och det är alltså den sistnämnda uppgiften som läggs till grund för den koldioxidbaserade fordonsskatten. 
  
 Utöver utsläppsvärden för landsbygdskörning, stadskörning och blandad körning finns det sedan 2012 ett fjärde utsläppsvärde för koldioxid: viktad/blandad. Detta utsläppsvärde används endast för laddhybrider. En laddhybrid får energi från två källor, elnätet och bensin/diesel. Mätmetoden som används för att få fram laddhybri- ders koldioxidutsläpp innebär en viktning av mätresultaten mellan dessa två energikällor. Utsläppsvärdet viktad/blandad ska framgå av laddhybridernas typgodkännande och rapporteras till EU enligt förordning nr 443/2009 (se avsnitt 3.2.1). Motsvarande krav finns inte för laddhybriderna angående utsläppsvärdet för blandad kör- ning. I Sverige registrerades inledningsvis för laddhybrider av några bilfabrikat både uppgift om blandad körning och viktad/blandad. Det senare innebär normalt ett lägre utsläppsvärde än för blandad körning. Numera registreras endast utsläppsvärdet viktad/blandad för laddhybrider.4 
  
 Om uppgift om koldioxidutsläpp saknas i vägtrafikregistret får skatten i stället beräknas efter skälig grund. Detta följer av den generella bestämmelsen i vägtrafikskattelagen (4 kap. 10 §) som säger att om vägtrafikskatten inte kan bestämmas tillförlitligt med ledning av uppgifter i vägtrafikregistret eller med stöd av verkställd 
  
 3Se Vägverkets föreskrifter om bilar och släpvagnar som dras av bilar (VVFS 2003:22). Typ- godkännandesystemet behandlas närmare i avsnitten 3.2.2 och 3.2.3. 
  
 4Se även avsnitt 9.6.4 angående uppgift om fordons koldioxidutsläpp vid viktad/blandad körning. 
  
 76 
  
 SOU 2016:33 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 utredning ska den beräknas efter skälig grund. Detta är aktuellt för vissa privatimporterade personbilar och för nästintill alla person- bilar klass II, det vill säga husbilar, eftersom uppgift om koldioxid- utsläpp i vägtrafikregistret saknas för dessa bilar. För dem grundas i stället skatten på ett framräknat utsläppsvärde för koldioxid genom särskilt framtagna formler. Variabler som används är bland annat drivmedel, motoreffekt, typ av växellåda och fordonsvikt. 
  
 Den bränslefaktor som summan av grundbeloppet och koldi- oxidbeloppet ska multipliceras med för dieselfordon är 2,37. Miljö- tillägget för fordon som kan drivas med diesel är 500 kronor om fordonet blev skattepliktigt första gången före utgången av 2007 och 250 kronor om fordonet blev skattepliktigt först efter utgången av det året. 
  
 4.2.3Befrielse från fordonsskatt för vissa miljöanpassade lätta fordon 
  
 Vissa lätta fordon som anses orsaka mindre skada för miljön och alltså har bättre miljöegenskaper är undantagna från fordonsskatt under de fem första åren från det att bilen blev skattepliktig för första gången. Skattebefrielsen för dessa fordon, som brukar kallas miljöbilar, regleras i 2 kap. 11 a § vägtrafikskattelagen. Den lyder: 
  
 Fordonsskatt ska inte betalas för personbil, lätt lastbil och lätt buss under tid som bilen är klassificerad i utsläppsklass som anges i 30 eller 32 § avgasreningslagen (2011:318) och som infaller under de fem första åren från det att bilen blir skattepliktig för första gången, och 
  
 1.bilens koldioxidutsläpp vid blandad körning enligt uppgift i väg- trafikregistret inte överstiger det i andra stycket angivna högsta tillåtna koldioxidutsläppet i förhållande till bilens vikt, samt 
  
 2.bilen vid framdrivning inte förbrukar mer elektrisk energi än 37 kilo- wattimmar per 100 kilometer om bilen är klassificerad i utsläppsklass Laddhybrid, enligt 32 § 3 avgasreningslagen, eller 
  
 3.bilen vid framdrivning inte förbrukar mer elektrisk energi än vad som anges i 2, om bilen är klassificerad i utsläppsklass El enligt 32 § 1 avgasreningslagen. 
  
 77 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 SOU 2016:33 
  
 Det högsta tillåtna koldioxidutsläppet angivet i gram koldioxid per kilometer i förhållande till bilens vikt bestäms av följande beräkning; 
  
 1.bilens tjänstevikt enligt uppgift i vägtrafikregistret angivet i kilo- gram minskas med 1372, 
  
 2.differensen enligt 1 multipliceras med 0,0457, och 
  
 3.produkten enligt 2 adderas med 95, eller med 150 om bilen är ut- rustad med teknik för drift med etanolbränsle eller annat gasbränsle än gasol. 
  
 Om det i vägtrafikregistret finns flera uppgifter om bilens koldioxid- utsläpp vid blandad körning, ska vid tillämpning av första stycket den uppgift användas som anges för drift med etanolbränsle eller gasbränsle. 
  
 Förenklat kan man säga att bestämmelsen innebär att nya lätta fordon befrias från fordonsskatt om bilens koldioxidutsläpp inte överstiger ett beräknat högsta koldioxidutsläpp i förhållande till fordonets tjänstevikt (och övriga förutsättningar är uppfyllda). Det innebär alltså att gränsen för skattebefrielse är flytande, tyngre bilar får släppa ut mer än lättare bilar. De nu gällande kraven för skatte- befrielse tillämpas på fordon som tas i bruk efter den 1 januari 2013. 
  
 För att räkna fram det högsta tillåtna koldioxidutsläppet för ett fordon som bara kan drivas av bensin eller diesel används följande formel. 
  
 95 + 0,0457 × (M - 1 372), där M är tjänstevikten i kilogram. 
  
 För fordon som kan drivas med alternativt bränsle är motsvarande formel: 
  
 150 + 0,0457 × (M - 1 372) 
  
 Som exempel kan nämnas att för ett fordon med en tjänstevikt på 1 000 kilogram får det maximala utsläppet av koldioxid per kilo- meter vara 77 gram för ett bensin- eller dieseldrivet fordon och 132 gram för en etanol- eller gasbil. För ett fordon med en tjänste- vikt på 2 000 kilogram är motsvarande siffor i stället 123 gram respektive 178 gram. 
  
 För att fastställa om fordonet uppfyller koldioxidutsläppskraven för att omfattas av skattebefrielsen, ska fordonets koldioxidutsläpp enligt uppgift i vägtrafikregistret jämföras med det beräknade högsta 
  
 78 
  
 SOU 2016:33 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 tillåtna koldioxidutsläppet. Om uppgift avseende fordonets kol- dioxidutsläpp saknas i vägtrafikregistret ska fordonets koldioxid- utsläpp bestämmas enligt samma principer som gäller i de fall väg- trafikskatten inte tillförlitligt kan bestämmas (se avsnitt 4.2.2).5 Detta har i dagens uppbördssystem tolkats som att det beräknade koldioxidutsläppsvärdet för att beskatta efter skälig grund kan jäm- föras med det beräknade högsta koldioxidutsläppsvärdet och där- med läggas till grund för femårig befrielse från fordonsskatt trots att det beräknade utsläppet för bilen inte bygger på en uppgift i vägtrafikregistret. I vissa fall kan det innebära att även tunga hus- bilar omfattas av miljöbilsdefinitionen beroende på begränsningar i den beräkningsformel som används för att beräkna fordonsskatten skönsmässigt för denna typ av fordon. 
  
 I dagsläget finns det drygt 440 varianter på fordonsmodeller som uppfyller 2013 års krav för att befrias från fordonsskatt6. Bland dessa återfinns främst personbilar som drivs av diesel, gas, etanol och el.7 
  
 4.2.4Supermiljöbilspremie för personbilar 
  
 År 2012 infördes en supermiljöbilspremie i syfte att främja en ökad försäljning och användning av nya personbilar med låg klimatpåver- kan. Premiesystemet regleras genom förordningen (2011:1590) om supermiljöbilspremie som trädde i kraft den 16 januari 2012. 
  
 Som supermiljöbil räknas en personbil som är typgodkänd enligt 3 kap. fordonsförordningen (2009:211), uppfyller utsläppskraven enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 av den 20 juni 2007 om typgodkännande av motorfordon med avse- ende på utsläpp från lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon, och enligt uppgift i vägtrafikregistret8 släpper ut högst 50 gram koldioxid per kilometer vid blandad körning. 
  
 För fysiska personer uppgår supermiljöbilspremien sedan den 1 januari 2016 till 40 000 kronor per supermiljöbil om bilen vid 
  
 5Prop. 2012/13:1 s. 296. 
  
 6Så som den anges i 2 kap. 11 a § vägtrafikskattelagen. 
  
 7Informationen är hämtad från Sveriges portal för miljöbilar – miljöfordon.se, www.miljofordon.se, under funktionen ”Sök fordon”. 
  
 8Med vägtrafikregistret avses enligt 2 § förordningen om supermiljöbilspremie det register som förs enligt lagen (2001:558) om vägtrafikregister. 
  
 79 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 SOU 2016:33 
  
 blandad körning släpper ut noll gram koldioxid per kilometer och till 20 000 kronor per supermiljöbil i övriga fall. 
  
 För juridiska personer uppgår premien till ett belopp som per supermiljöbil motsvarar 35 procent av prisskillnaden mellan super- miljöbilen och närmast jämförbara bil9, dock högst 40 000 kronor, om bilen vid blandad körning släpper ut noll gram koldioxid per kilometer. I övriga fall uppgår premien till juridiska personer till ett belopp som motsvarar 17,5 procent, dock högst 20 000 kronor. Det sagda för juridiska personer gäller endast om supermiljöbilens ny- pris är högre än nypriset för den närmast jämförbara bilen. Med bilens nypris avses det pris som bilen hade när den introducerades på den svenska marknaden. Det finns också andra i förordningen särskilt angivna förutsättningar som måste vara uppfyllda för att supermiljöbilspremier ska ges till företag. 
  
 Fram till och med den 31 december 2015 gjordes det ingen skill- nad mellan om bilen släppte ut noll gram koldioxid eller om den släppte ut mer. 
  
 Supermiljöbilspremien utbetalas, i den utsträckning det finns medel till det, till de personer som under tiden från och med den 1 januari 2012 till och med den 31 december 2016 har förvärvat en ny supermiljöbil. Med att bilen är ny förstås att den inte får ha tagits i bruk, vare sig i Sverige eller i något annat land. Detta ut- trycks i förordningen om supermiljöbilspremie som att supermiljö- bilen inte tidigare har varit påställd enligt förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. Det förutsätts också att den person som för- värvar supermiljöbilen ställer på den enligt nyss nämnda förord- ning. Premien betalas ut så snart medel finns tillgängliga för utbetal- ning och i turordning efter den dag då bilen ställdes på. Som förut- sättning gäller också att personen inte har fått något annat statligt eller kommunalt stöd för att förvärva den aktuella bilen. 
  
 Eftersom en supermiljöbil får släppa ut högst 50 gram koldioxid per kilometer vid blandad körning är det uteslutande rena elbilar och laddhybrider som uppfyller kraven för supermiljöbil. Av samt- liga miljöbilsmodeller som i dag finns på den svenska marknaden uppfyller drygt 50 varianter (22 bilmodeller) kraven på att vara en 
  
 9 I Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om supermiljöbilspremie, TSFS 2012:37, fastställs kriterier för närmast jämförbara bil. 
  
 80 
  
 SOU 2016:33 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 supermiljöbil.10 De flesta bilmodeller som räknas som supermiljö- bilar klassificeras som supersportbilar, lyxbilar och små eller mellan- stora familjebilar. Nybilspriset för en supermiljöbil kan variera från allt mellan drygt 200 000 kronor och drygt en miljon kronor.11 
  
 För budgetåren 2015 och 2016 avsattes vardera 215 miljoner kro- nor för utbetalningar av supermiljöbilspremier.12 I budgetproposi- tionen för 2016 förstärktes anslaget med 132 miljoner kronor för 2015 (till 347 miljoner kronor) och med 94 miljoner kronor för 2016 (till 309 miljoner kronor). Det förstärkta anslaget förklarades med att försäljningen av rena elbilar och laddhybrider hade varit högre än väntat.13 
  
 4.3Hur hänger fordonsskatt, skattebefrielse 
  
 för miljöbilar och supermiljöbilspremie samman? 
  
 4.3.1Inledning 
  
 Nyare lätta fordon beskattas utifrån fordonets koldioxidutsläpp i gram per kilometer. Beskattningen påverkas även av andra faktorer, såsom vilket drivmedel fordonet kan drivas med. Nya bilar med bättre miljöegenskaper befrias från fordonsskatt under de fem första åren. Därutöver kan bilköpare genom supermiljöbilspremien få ett särskilt stöd vid inköp av bilar med mycket låga utsläpp av koldi- oxid. 
  
 Frågan är då hur den koldioxidbaserade fordonsskatten och skattebefrielsen för miljöbilar samt supermiljöbilspremien sam- verkar och vilka ekonomiska effekter de olika skatterna och för- månerna får för olika typer av lätta fordon. Nedan följer en genom- gång av hur allt hänger ihop. Utgångspunkten för genomgången är personbilar. 
  
 10Informationen är hämtad från Sveriges portal för miljöbilar – miljöfordon.se, www.miljofordon.se, under funktionen ”Sök fordon” och Transportstyrelsens lista över vilka bilar som uppfyller kraven för supermiljöbilspremie på  
 https://transportstyrelsen.se /sv/kontakta-oss/Vanliga-fragor-till-Transportstyrelsen/Supermiljobilspremie/ 
  
 11Informationen är hämtad från Konsumentverkets sida Bilsvar, www.bilsvar.se, under funktionen ”Sök bil” och från Sveriges portal för miljöbilar – miljöfordon.se, www.miljofordon.se, under funktionen ”Sök fordon”. 
  
 12 
 https://transportstyrelsen.se/sv/kontakta-oss/Vanliga-fragor-till-Transportstyrelsen /Supermiljobilspremie/ 
  
 13Prop. 2015/16:1 s. 58 och under utgiftsområde 20 s. 91 och s. 114. 
  
 81 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 SOU 2016:33 
  
 4.3.2Fordonsskattens storlek beror på hur mycket koldioxid fordonet släpper ut 
  
 Den grupp av fordon som beskattas utifrån koldioxidutsläpp består av både miljöbilar och ”vanliga” koldioxidbeskattade bilar. Bland miljöbilarna finns de personbilar som uppfyller särskilt högt ställda krav på låga koldioxidutsläpp och som är berättigade till supermiljö- bilspremie. Supermiljöbilarna betraktas alltså rent skattemässigt som en miljöbil och får samma skatterättsliga förmån som övriga miljö- bilar, men ger därutöver rätt till en särskild premie vid inköps- tillfället. 
  
 För personbilar14 som omfattas av den koldioxidbaserade for- donsskatten betalas, som nämnts i avsnitt 4.2.2, ett grundbelopp på 360 kronor per år. Därutöver betalas ett koldioxidbelopp på 22 kro- nor per gram koldioxid som fordonet vid blandad körning släpper ut per kilometer utöver 111 gram. För personbilar som kan drivas med alternativt bränsle är koldioxidbeloppet i stället 11 kronor per gram koldioxid som fordonet släpper ut utöver 111 gram per kilometer. 
  
 För dieseldrivna fordon ska summan av grundbeloppet och koldi- oxidbeloppet multipliceras med bränslefaktorn 2,37. Därutöver tas ett miljötillägg ut som är 500 kronor för fordon som har blivit skattepliktiga för första gången före utgången av år 2007 och 250 kronor för fordon som har blivit skattepliktiga först därefter. 
  
 Miljöbilar är som bekant befriade från fordonsskatt under de fem första åren från det att bilen blev skattepliktig för första gången. För en miljöbil som har ett koldioxidutsläpp på mellan 0 och 111 gram per kilometer och därför endast beskattas med ett grundbelopp blir den femåriga skattebefrielsen totalt 1 800 kronor. Detta motsvarar det belopp som fordonsägaren hade fått betala i fordonsskatt under fem år om bilen inte hade varit skattebefriad. 
  
 För de miljöbilar som släpper ut mer än 111 gram koldioxid per kilometer och för vilka det alltså tas ut ett koldioxidbelopp blir den femåriga skattebefrielsen större. Som exempel kan nämnas att för en miljöbil som kan drivas med både etanol och bensin och som har ett koldioxidutsläpp på 120 gram per kilometer blir storleken på 
  
 14 Här bortses från veteranbilar som inte är skattepliktiga. 
  
 82 
  
 SOU 2016:33 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 skattebefrielsen totalt 2 295 kronor på fem år enligt följande beräk- ning15: 
  
 Grundbeloppet 360 kronor 
  
 Koldioxidkomponent (120 - 111 gram) × 11 kronor = 99 kronor 
  
 Summa 
  
 459 kronor per år 
  
 Totalt fem år 
  
 2 295 kronor 
  
 Om samma miljöbil i stället släpper ut exempelvis 140 gram koldi- oxid per kilometer blir den totala femåriga skattebefrielsen, med motsvarande uträkning, 3 395 kronor. Lite slarvigt utryckt tjänar alltså fordonsägare mer på att köpa miljöbilar med högre koldioxid- utsläpp. Skattebefrielsen kan bli relativt stor om man har en för- hållandevis bränsletörstig miljöbil. 
  
 Köpet av en supermiljöbil subventioneras av supermiljöbils- premien som för fysiska personer uppgår till 40 000 kronor för per- sonbilar som släpper ut noll gram koldioxid per kilometer och 20 000 kronor i övriga fall (bilar som alltså släpper ut mer än noll gram men högst 50 gram koldioxid per kilometer). Eftersom en supermiljöbil också uppfyller kraven på att vara en miljöbil är den därutöver befriad från fordonsskatt under de fem första åren efter att den har tagits i bruk. Den totala förmånen av att ha valt en supermiljöbil som släpper ut noll gram koldioxid per kilometer blir då, utslaget på den första femårsperioden, 8 360 kronor per år. För övriga supermiljöbilar blir den totala förmånen i stället 4 360 kro- nor. Eftersom supermiljöbilar alltid har ett koldioxidutsläpp som understiger 50 gram per kilometer beskattas dessa bilar nämligen endast med ett grundbelopp om 360 kronor per år. Detta belopp blir också årsskatten för supermiljöbilarna efter det att den skattefria femårsperioden har gått till ända. 
  
 15 Egen uträkning. 
  
 83 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 SOU 2016:33 
  
 4.3.3Fordonsskattens storlek beror på vilket drivmedel som kan användas 
  
 Som har framgått ovan har det, utöver mängden koldioxidutsläpp, betydelse för fordonsskattens storlek vilket drivmedel bilen kan drivas med. För fordon som går att köra på alternativt bränsle är koldioxidkomponenten i fordonsskatteberäkningen lägre än för andra bränslen. Detta för att premiera mer miljövänliga fordon. Dieseldrivna fordon har i stället högre fordonsskatt med en bränsle- faktor, för att kompensera för att skatten på diselolja är lägre än den på bensin. Därutöver tas ett miljötillägg ut på dieseldrivna for- don. För att exemplifiera hur olika drivmedel påverkar fordons- skattens storlek följer här en kort genomgång16. 
  
 En bensindriven personbil som släpper ut 140 gram koldioxid per kilometer har en årlig fordonsskatt på 998 kronor. Det kan jämföras med 679 kronor för en personbil med samma utsläpp som kan drivas med alternativt bränsle. Om dessa i stället har ett utsläpp på exempelvis 120 gram koldioxid per kilometer har den bensin- drivna bilen 558 kronor i årsskatt medan alternativbränslebilen har 459 kronor. Skulle båda bilarna ha ett koldioxidutsläpp på 111 gram koldioxid per kilometer hade de haft en årlig fordonsskatt på 360 kro- nor. För bensindrivna bilar gäller det sagda under förutsättning att de är uttagna i trafik 2006 eller senare, eller att de uppfyller miljö- klass 2005. 
  
 För en dieseldriven personbil som togs ut i trafik 2006, upp- fyller miljöklass 2005 och har ett koldioxidutsläpp på 140 gram kol- dioxid per kilometer är fordonsskatten 2 865 kronor per år. Om samma fordon tas ut i trafik i dag kommer den att ha 2 615 kronor i årsskatt. Släpper samma bil i stället ut 120 gram koldioxid per kilo- meter blir årsskatten 1 822 kronor för en bil som togs ut 2006 och 1 572 kronor om bilen tas ut i trafik i dag. En dieseldriven bil som har ett koldioxidutsläpp på 111 gram per kilometer har 1 353 kronor i årlig fordonsskatt om bilen togs ut i trafik 2006 och 1 103 kronor om den tas ut nu. 
  
 Genomgången visar att fordonsskatten är betydligt högre för en diseldriven bil än för både en bensindriven bil och en bil som går 
  
 16 Uträkningarna är gjorda med hjälp av funktionen ”Beräkna skatt dieselbil, skatt bensinbil och skatt biodrivmedel” på internetsidan www.dieselskatt.se 
  
 84 
  
 SOU 2016:33 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 att köra på alternativt bränsle, under förutsättning att de har lika stora koldioxidutsläpp. Bensindrivna bilar beskattas hårdare än alternativbränslebilar när koldioxidutsläppen är högre än bryt- punkten 111 gram per kilometer. 
  
 4.3.4Fordonsskattens storlek utifrån exemplet Volvo V60 och Volkswagen Golf 
  
 För att ytterligare åskådliggöra hur fordonsskattens storlek påver- kas av hur mycket koldioxid fordonet släpper ut och vilket driv- medel det körs på samt om fordonet uppfyller kraven för miljöbil eller supermiljöbil följer här en sammanställning17 av två vanliga personbilsmodeller på den svenska marknaden: Volvo V60 och Volkswagen Golf. Skälet till att just dessa två bilmodeller jämförs är att båda modellerna har modellvarianter med laddhybrid som berättigar till supermiljöbilspremie. 
  
 Tabellerna är specificerade utifrån typ av bränsle, både rent och i kombinationer. Anledningen till att det finns ett utsläppsspann och därmed ett spann i årsskatt är att fordonen har olika motoralterna- tiv inom respektive bränsletyp. Längst till höger ges ett snitt av års- skatten för respektive bränsletyp. Skatten baseras på nyregistrerade fordon för respektive märke under 2015. 
  
 17 Sammanställningen är gjord av utredningens expert från Transportstyrelsen, Daniels. 
  
 85 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 SOU 2016:33 
  
 Sammanställningarna visar att årsskatten i snitt är högre för Volvon än för Golfen, med undantag för laddhybriderna där fordonsskatten för båda modellerna endast utgörs av grundbeloppet 360 kronor. Det förra förklaras av att mängden koldioxidutsläpp generellt sett är högre för den jämförda  
 Volvo-modellen 
  än för  
 Golf-modellen. 
  Det gäller oavsett drivmedel. Storleken på koldioxidutsläppet har alltså stor betydelse för storleken på fordonsskatten. 
  
 86 
  
 SOU 2016:33 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 Jämförelsen visar också hur fordonsskatten varierar med vilket drivmedel personbilen kan köras på. Dieseldrivna bilar har högst fordonsskatt, oavsett bilmodell. Den näst högsta åsskatten i snitt har modellvarianterna som enbart drivs med bensin och därefter de varianter som kan drivas med både bensin och etanol. För Golf- varianterna som kan köras på bensin och fordonsgas utgörs års- skatten av ett grundbelopp medan årsskatten för  
 Volvo-varianten 
  med samma drivmedel i snitt är dubbelt så stor. Det senare beror, som tidigare nämnts, på en större mängd koldioxidutsläpp. 
  
 4.4Nedsättning av förmånsvärdet för vissa miljöanpassade bilar 
  
 Något som inte har med fordonsbeskattningen att göra, men som påverkar vilka fordon som köps är beskattningen av förmånsbilar. En förmånsbil är en bil som ett företag äger eller leasar men låter en anställd använda för privat bruk, som en förmån som följer med anställningen. Eftersom detta är en löneförmån betalar löntagaren en inkomstskatt för förmånen att disponera bilen. 
  
 Värdet av bilförmån exklusive drivmedel ska för ett kalenderår beräknas till summan av 0,317 prisbasbelopp, ett ränterelaterat be- lopp, och ett prisrelaterat belopp. Det ränterelaterade beloppet ska beräknas till 75 procent av statslåneräntan vid utgången av november året närmast före det kalenderår under vilket beskattningsåret går ut multiplicerat med bilmodellens nybilspris. Det prisrelaterade beloppet ska beräknas till 9 procent av bilmodellens nybilspris, om detta uppgår till högst 7,5 prisbasbelopp. Om bilmodellens nybils- pris är högre, ska det prisrelaterade beloppet beräknas till summan av 9 procent av 7,5 prisbasbelopp och 20 procent av den del av ny- bilspriset som överstiger 7,5 prisbasbelopp. 
  
 Med bilmodell avses här bilar av samma märke, variant och till- verkningsår. Bilmodellens nybilspris avser det pris som bilen hade när den introducerades på den svenska marknaden. Om ett sådant introduktionspris ändras efter kort tid, avses med nybilspris det justerade priset. Finns det inte något nybilspris, anses som nybils- pris för bilmodellen det pris som det kan antas att bilen skulle ha haft om den introducerats på den svenska marknaden när den var 
  
 87 
  
 Dagens fordonsbeskattning med mera 
  
 SOU 2016:33 
  
 ny. För äldre fordonsmodeller finns särskilda regler om vilket värde som ska användas som nybilspris. 
  
 Om en bil är utrustad med teknik för drift helt eller delvis med elektricitet eller med andra mer miljöanpassade drivmedel än bensin och dieselolja, och bilens nybilspris därför är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil utan sådan teknik, ska förmånsvärdet sättas ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämför- bara bilen. 
  
 Är bilen utrustad med teknik för drift med elektricitet som till- förs genom laddning från yttre energikälla eller med annan gas än gasol ska i stället nedsättningen göras till ett värde som motsvarar 60 procent av förmånsvärdet för närmast jämförbara konventio- nella bil, dock maximalt med 16 000 kronor per år. Denna nedsätt- ning är tidsbegränsad och gäller till och med det beskattningsår som slutar den 31 december 2016. 
  
 I budgetpropositionen för 2016 aviserade regeringen att den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet för vissa miljö- anpassade bilar – för att stimulera introduktionen av mer miljö- vänliga bilar – bör förlängas med tre år, dock att den maximala ned- sättningen – av offentligfinansiella skäl – bör begränsas från 16 000 kronor till 10 000 kronor per år.18 
  
 I Finansdepartementets promemoria Förlängning av den tids- begränsade nedsättningen av förmånsvärdet för vissa miljöanpassade bilar föreslås att den tidsbegränsade nedsättningen av förmåns- värdet förlängs med tre år, det vill säga till och med det beskatt- ningsår som slutar den 31 december 2019. Det föreslås dock att den maximala nedsättningen begränsas till 10 000 kronor per år.19 
  
 18Prop. 2015/16:1, Förslag till statens budget för 2016, finansplan och skattefrågor, avsnitt 6.9. 
  
 19Promemorian håller på att remissbehandlas. 
  
 88 
  
 5Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 5.1Uppdraget 
  
 Enligt utredningens kommittédirektiv finns det i vissa lägen behov av att komplettera generellt verkande styrmedel med mer specifika sådana. Som exempel nämns i direktiven att koldioxidskatten inte kan sättas till den nivå som krävs för att nå prioriteringen om en fossiloberoende fordonsflotta och att nybilsköpare vid inköps- tillfället kanske inte i tillräcklig grad tar hänsyn till att miljöanpassade fordon kan ha lägre bränslekostnader. 
  
 I kapitlet görs därför en genomgång av de, främst ekonomiska men även andra, styrmedel som finns för att reducera koldioxid- utsläppen i Sverige. Styrmedlen som främst behandlas är drivmedels- skatten, fordonsskatten och miljöbilssubventionen. För dessa styr- medel diskuteras också vilken effekt på beteendet som kan förvän- tas baserat på tidigare erfarenheter i vetenskapliga studier. 
  
 5.2Allmänt om ekonomiska styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp 
  
 Nationalekonomisk teori brukar utgå från en ideal marknadsmodell där samhällets resurser fördelas på bästa möjliga sätt. Den ideala marknadsmodellen antar exempelvis att det finns en mängd konsu- menter och producenter på en marknad, att ingen enskild aktör kan påverka marknadspriset, att varan är homogen, att konsumenterna och producenterna har perfekt information och att det inte finns några indirekta effekter som påverkar producenterna och konsu- menterna vid produktion eller konsumtion av varan. Att samhällets resurser fördelas på bästa möjliga sätt betyder att det inte finns 
  
 89 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 SOU 2016:33 
  
 något mer effektivt sätt att producera och konsumera varan på som skulle kunna höja den totala välfärden i ett samhälle. 
  
 Varan ”vägfordon” avviker från den ideala marknadsformen på flera sätt. Bilar är heterogena varor, som avviker i form och inne- håll. Det finns många konsumenter av varan, men inte många producenter och försäljare. Köparen har mindre information än producenten och säljaren vad avser bilens kvalitet och prestanda. Vid tillverkning och användning av fordon förorenas naturen av utsläpp och dessa utsläpp påverkar miljö och hälsa, så kallade nega- tiva externa effekter. 
  
 Sådana problem kallas i nationalekonomisk teori för marknads- misslyckanden. Dessa problem talar emot att en fri marknad skulle allokera resurserna på bästa sätt, med andra ord misslyckas markna- den med detta. Det finns en risk att dåligt informerade konsumen- ter inte skulle köpa de för dem ”bästa” bilmodellerna. Det finns också en risk att utsläppen från bilarna är för stora. Hantering av informationsproblem i form av upplysningar till konsumenten be- handlas inte direkt i denna utredning, även om det finns en indirekt koppling till hur information om bilens negativa påverkan på miljön ska lyftas fram. 
  
 Vanligtvis utgår man från att de positiva effekterna i form av överskott till producenter och nytta för konsumenter är större än de negativa effekterna av utsläpp så att ett totalförbud av till exem- pel biltrafik inte är aktuellt. I stället bör den negativa externa effek- ten minskas genom en reglering av marknaden. Regleringen utfor- mas så att minskningen av de negativa externa effekterna motsvarar minskningen av summan av konsumenternas nytta och producen- ternas överskott. Det är denna nivå som definieras som samhälls- ekonomiskt effektiv. Frågan är hur denna nivå kan nås. 
  
 Ett sätt är att genom information och upplysning om de negativa aspekterna med utsläpp hoppas på att producenter skulle producera bilar med lägre utsläpp och konsumenter köra mindre sträckor och mer energieffektivt. Ett annat sätt är att genom administrativa regle- ringar bestämma hur mycket bilar får släppa ut och hur mycket konsumenter får köra. Ett tredje sätt är att påverka producenters och konsumenters beteende genom att sätta ett pris på miljön och på människors hälsa. Det kan göras genom en skatt på utsläpp, till exempel en koldioxidskatt, eller med hjälp av överlåtelsebara utsläpps- rätter. Tanken är att, eftersom producenter och konsumenter måste 
  
 90 
  
 SOU 2016:33 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 ta hänsyn till den extra prislappen kommer bilar med lägre utsläpp produceras och köpas, samt köras mindre och mer bränslesnålt. 
  
 Hur hög ska då den extra prislappen vara? Ekonomisk teori säger att det bästa utfallet nås när marginaleffekterna, den sista marginella förändringen, av nyttan och kostnaden är lika. Är de inte lika kan ett bättre utfall nås. Tycker jag att metalliclack är värt 10 000 kronor (marginalnyttan), men bara kostar 9 000 kronor (marginalkostnaden) får jag ett bättre utfall genom att köpa en bil med metalliclack. Så länge marginalnyttan är större än marginal- kostnaden köper jag mer, tills de är lika. Teoretisk fungerar det på samma sätt för hela samhället. Det betyder att en optimal utsläpps- nivå uppnås om det extra pris som ska läggas på producenternas kostnader är lika med samhällets marginalkostnad av utsläppet. 
  
 Utredningen kommer inte att göra någon analys av var den opti- mala nivån av utsläppen ligger för Sveriges del och exakt vilken extra prislapp som skulle behövas för att uppnå denna. Utredningen utgår dock från att den optimala nivån inte är uppnådd. Det kan bero på att prislappen är för låg, men också på att prislappen är för otydlig och att konsumenter inte tar tillräcklig hänsyn till den. 
  
 En följd av ett ekonomiskt styrmedel, som en koldioxidskatt, är att alla betalar samma skatt på marginalen men olika skatt totalt sett. Det kan också innebära att olika sektorer kommer att drabbas olika av skatten. En miljöskatt är mer kostnadseffektiv om de som drabbas av skatten har olika kostnader för att minska sina utsläpp. 
  
 En nackdel med en miljöskatt är dock att för att kunna sätta den samhällsekonomiskt optimala nivån borde lagstiftaren känna till de utsläppsgenererande aktörerna respektive kostnadsstrukturerna. Givet den utsläppsmängd som vill uppnås sätts då miljöskatten. Detta känner inte regleraren i allmänhet till och därför finns det en osäkerhet om miljöeffekten. Miljöskatten bör därför kunna justeras efter hand och speciellt efter hur den övriga ekonomiska aktivite- ten i samhället påverkar prisnivån (både realt och nominellt). För mycket farliga ämnen kan därför en kvantitativ reglering vara att föredra. Ekonomiska styrmedel kan ge starkare incitament till tek- nisk utveckling eftersom utsläppen är prissatta. Det gör att det blir tydligare för företagen hur de kan åstadkomma kostnadsbesparingar. 
  
 En skatt ger jämfört med en kvantitativ reglering statsfinansiella intäkter. Ur ekonomisk synvinkel är detta endast en transferering 
  
 91 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 SOU 2016:33 
  
 från konsumenter och producenter och påverkar därmed inte i standardfallet den samhällsekonomiska välfärden. 
  
 Även om miljöskatter är det vanliga sättet att korrigera för ut- släpp av oönskade ämnen skulle subventioner kunna användas. En miljösubvention som ges till aktörer när de minskar sina utsläpp leder till en liknande effekt som en miljöskatt på samma nivå. Även om den samlade effekten på samhället (mätt som summan av produ- centers, konsumenters och miljöns konsekvenser) för skatt och subvention är densamma blir fördelningen olika. En subvention gynnar de som minskar sina utsläpp. För företag kan det leda till att vinsterna ökar och därmed att produktion och utsläpp ändå ökar i slutändan. En subvention för att köpa bilar med lägre koldioxid- utsläpp kan på samma sätt leda till att bilparken ökar betydligt och därmed att utsläppen inte minskar (eller till och med ökar). 
  
 Rent fiskala skatter och miljöskatter ger båda statsfinansiella intäkter. Konsekvenserna är dock olika enligt ekonomisk teori. En rent fiskal skatt leder i allmänhet till effektivitetsförluster i ekono- min. Att konsumenter får betala högre priser och producenter er- håller lägre priser är inte det primära problemet, utan det är att den omsatta kvantiteten av varan minskar och därmed minskar nyttan för konsumenterna och intäkterna för producenterna mer än skatte- intäkterna ger. En ren miljöskatt leder i stället till effektivitets- vinster i ekonomin. På grund av miljöproblemet är syftet att an- vändningen av en vara ska minska, och miljövinsten överstiger vad samhället i övrigt förlorar. Värdet av miljövinsten överstiger värdet som samhället i övrigt förlorar när produktionen minskar. Hur stora effekterna blir beror på hur konsumenter och producenter reagerar på skatten. För att en fiskal skatt ska få så liten effektivi- tetsförlust som möjligt bör den ge så liten effekt på marknaden som möjligt, vilket sker ju mindre priskänsliga konsumenter och producenter är. För att en miljöskatt ska få så stor effektivitetsvinst som möjligt bör den ge en stor effekt på marknaden, vilket sker ju mer priskänsliga konsumenter och producenter är. 
  
 Intuitivt kan det tyckas att en skatt eller subvention ska slå igenom direkt på priset. Införs en extra registreringsskatt på bilar på 5 000 kronor borde priset på bilen inklusive den nya skatten öka med 5 000 kronor. Enligt ekonomisk teori är det dock inte vad som normalt kan förväntas på en marknad. Skulle bilens pris höjas med 5 000 kronor finns det konsumenter som tycker att bilköpet blir 
  
 92 
  
 SOU 2016:33 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 för dyrt, vilket betyder att efterfrågad kvantitet minskar. För att motverka detta kommer producenter och säljare att sänka sina priser. I normalfallet betyder det att skatten inte bara blir en börda för konsumenten, utan att den delas mellan konsumenter och pro- ducenter. Hur denna fördelning ser ut beror på hur priskänsliga konsumenter och producenter är. Ju mindre priskänslig en aktör är, desto större del får aktören bära. 
  
 Den långsiktiga inkomstelasticiteten för bensin har legat på drygt 1 i Sverige. Det betyder att konsumtionen av bränsle (och därmed utsläppen) har ökat med tillväxttakten i ekonomin. Inkomstelastici- teten verkar dock bli lägre desto rikare ett land blir. Det ska också noteras att elasticiteterna som vi redovisar här grundar sig på tradi- tionella drivlinor.1 
  
 5.3Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från fordonstrafiken i Sverige 
  
 Här diskuteras drivmedels- och fordonsskatters påverkan på bränsle- förbrukning, fordonsanvändning och fordonsflottan. 
  
 5.3.1Drivmedelsskatt 
  
 I Trafikbeskattningsutredningens slutbetänkande Bilen, miljön och säkerheten, SOU 1999:62, gjordes en genomgång av ekonomiska styrmedel och styreffekter i allmänhet och för drivmedelsskatt och fordonsskatt i synnerhet. För att vara ett bra styrmedel ur miljö- hänseende bör skatten, enligt Trafikbeskattningsutredningen, rikta sig mot faktorer som är nära relaterade till problemet. Detta är klart uppfyllt för en drivmedelsbeskattning, eftersom koldioxid- utsläppen är direkt proportionella mot mängden använt drivmedel. Däremot är drivmedelsskatten inte ett bra styrmedel för problem som är lokala snarare än globala, såsom exempelvis buller och ut- släpp av kolväten som kan ha större konsekvenser i tätort än på landsbygd. 
  
 Ett ytterligare villkor är att skatten påverkar konsumenternas beteende. Det kan mätas med hjälp av så kallade priselasticiteter 
  
 1 Dahl, Sanchez, Measuring global gasoline and diesel price and income elasticities, Energy Policy, 2012, 41, s.  
 2–13, 
  och Ortega, Survey of transport fuel demand elasticities, Naturvårds- verket rapport 4486, 2006. 
  
 93 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 SOU 2016:33 
  
 som visar priskänsligheten mätt som hur mycket konsumtionen minskar i procent när priset ökar med 1 procentenhet. På kort sikt har konsumenten en bil med given bränsleförbrukning och invanda vanor för köreffektivitet och körsträcka. På längre sikt kan bränsle- förbrukningen förändras genom köp av mer bränsleeffektiv bil, genom att lära sig köra på ett mer bränsleeffektivt sätt, genom att minska hushållets bilinnehav från en till två bilar, genom samåkning och genom att använda andra transportmöjligheter såsom kollektiv- trafik och cykel. 
  
 Ekonomiska studier visar att priselasticiteten är lägre på kort sikt än på lång sikt. På kort sikt ligger priselasticiteten på  
 0,2–0,3 
  och på lång sikt på  
 0,6–0,8.2 
  Den långsiktigt minskade konsum- tionen beror enligt studierna i lite högre grad på ökad bränsle- effektivitet och kortare körsträcka än på antalet bilar. Siffrorna som redovisas här kommer från studier från hela världen. För Europa kan någon tiondel läggas på, eftersom priselasticiteten i USA, Kanada och Australien, som har fler bilar per capita och lägre bränslekost- nader, är lägre. Anledningen är främst att i dessa länder byter bil- ägare bil i lägre utsträckning. 
  
 En skatteökning på 50 öre, som får fullt genomslag på bränsle- priset (och som i dag ligger på drygt 12 kronor), ökar priset med ungefär fyra procent. Det betyder att konsumtionen kommer att minska med ungefär en procent på kort sikt. Säg att för att minska koldioxidutsläppen till 95 gram koldioxid per kilometer krävs en minskning med 30 procent av bränslekonsumtionen. För att uppnå den minskningen med hjälp av endast drivmedelsbeskattning skulle bränslepriset behöva öka med över 40 procent, eller nästan 5 kro- nor, om de långsiktiga priselasticiteterna används. En sådan stor ökning kan vara svår att genomföra, vilket gör det rimligt att koldi- oxidskatten på drivmedel kompletteras med en fordonsskatt. 
  
 2 För översikter se exempelvis Ortega, Survey of transport fuel demand elasticities, Naturvårdsverket rapport nr. 4486, 2006, och Brons med flera, A  
 meta-analysis 
  of the price elasticity of gasoline demand. A SUR approach, Energy Economics, 2008, 30, s.  
 2105–2122. 
  Gränsen mellan kort och lång sikt definieras inte exakt i antal år, men kort sikt kan röra sig om cirka 1 år. Här diskuteras endast den allmänna priselasticiteten. Nyare studier visar att priselasticiteten kan vara högre för skattedelen av bränslepriset än övriga delen, vilket där- med gör att en skatteökning påverkar konsumenterna mer; se till exempel Li med flera, Turner consumer behavior, American Economic Journal – Economic Policy, 2015, 6, s.  
 302–42. 
  
 94 
  
 SOU 2016:33 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 Dessutom blir konsumenterna mindre priskänsliga för bensin- priset över tiden ju mer bränslesnåla bilarna blir. Det innebär att styr- ningen mot lägre utsläpp avtar med tiden. Detta utgår dock från att storleken på priselasticiteterna är givna. Även om de har varit ganska konstanta över tiden skulle det kunna gå att påverka dem. 
  
 Ett större medvetande och/eller förtydligande om effekten av bränsleförbrukningen skulle kunna leda till en högre priskänslighet. Många bilmodeller redovisar i dag bränsleförbrukningen per mil i liter och har visare som visar om man kör energieffektivt eller inte. Priskänsligheten skulle kunna öka om användaren av fordonet kan se en än tydligare koppling till den egna plånboken eller till miljön av en lägre bränsleförbrukning. 
  
 En relaterad fråga är hur ökade bränslepriser påverkar konsu- mentens val av bilmodell. I en studie av den europeiska bilmark- naden  
 2002–2007 
  analyserades påverkan på val av bilmodell utifrån dess bränsleekonomi vid förändrade bränslepriser.3 Bilmodellerna delades upp i fem grupper utifrån bränsleekonomi, och det visade sig att inom alla grupper ökar registreringarna för bilar med bättre bränsleekonomi om bränslepriset ökar. Den största förändringen är dock att konsumenterna rör sig mot grupperna med bättre bränsle- ekonomi. Utryckt som elasticitet är effekten av bränslepriset på bränsleekonomi 0,03 i Europa. Med andra ord, om bränslepriset skulle öka med 10 procent leder det till att bränsleekonomin, mätt som kilometer per liter, ökar med 0,3 procent. Analysen visade dock på betydande skillnader mellan olika länder (Sverige är tyvärr inte särredovisat). Studien tar hänsyn till olika fordonsskatter i olika länder, men att notera är att fordonsskatterna i de flesta länderna förändrades från och med 2008. 
  
 I en amerikansk studie studerades i vilken grad skatten fördelas mellan konsumenter och producenter.4 Eftersom konsumenterna har låg priskänslighet för bränsle får de betala en stor del av skatten. Studien visade att konsumenterna fick betala mellan 90 och 100 pro- cent av skatten. 
  
 3Klier, T. och Mckinney, Tate, Fuel prices and new vehicle fuel economy – Comparing the United States and Western Europe, Journal of Environmental Economics and Management, 2013, 66, s.  
 280–300. 
  
 4Marion, Tate och Mcclure, E., Fuel tax incidence and supply conditions, Journal of Public Economics, 2011, 95, s.  
 1202–1212. 
  
 95 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 SOU 2016:33 
  
 5.3.2Fordonsskatt 
  
 Trafikbeskattningsutredningen poängterar att det är vad som ger upphov till den externa effekten som avgör om drivmedels- eller fordonsskatt bör användas. Kan den externa effekten hänföras till drivmedlet ska drivmedelsskatten användas, medan om den externa effekten främst beror på val av bil ska fordons- eller försäljnings- skatt användas. 
  
 Utredningen ska inte utreda en registreringsskatt eller försälj- ningsskatt på fordon. Enligt ekonomisk teori borde dock en regi- streringsskatt och en årlig fordonsskatt vara likvärdiga. Nuvärdet av fordonsskatten skulle lika gärna kunna betalas direkt vid försälj- ningen. Ett problem är dock att skatten kan påverka bilens livs- längd. En högre årlig fordonsskatt kan skjuta fram tidpunkten för skrotning och därmed förkorta bilens livslängd. En högre registre- ringsskatt kan i stället göra att bilens livslängd förlängs, eftersom dess kostnad reduceras i takt med livslängden. Styrningseffekten blir också olika. En registreringsskatt styr endast vid ett tillfälle, vid inköpet, och påverkar därmed inte bilistens beteende över tiden. Fordonsskatten kan förändras över tiden med ny information och därmed kan också styrningen över bilistens beteende förändras. Det är inte heller givet att konsumenterna beter sig enligt ekono- misk teori. I avsnitt 5.4 ges exempel på vad beteendeekonomisk forskning har kommit fram till. 
  
 Ur ekonomisk synvinkel är det intressant att veta vilken styr- ningseffekt fordonsskatten har på bilförsäljningen och inte minst vilken tidshorisont köparen tar hänsyn till vid inköpstillfället. Det är också intressant att veta hur effekten varierar beroende på om det är en försäljningsskatt av engångskaraktär eller en årlig skatt. Slutligen är det intressant att kunna separera effekten av fordons- skatten från effekten av drivmedelsskatten, både när det gäller bränsle- förbrukningen och fordonsförsäljningen och i förlängningen på koldioxidutsläppen. Tyvärr är detta område mycket mindre ut- forskat än när det gäller själva drivmedelsskatten. 
  
 En studie presenterad av Trafikbeskattningsutredningen, SOU 1999:62, baserad på svensk data kommer fram till att styreffekterna av försäljningsskatten och av den årliga fordonsskatten är lika per krona. Eftersom fordonsskatten betalas årligen och försäljnings- skatten bara en gång betyder det att styreffekten är större av försälj- 
  
 96 
  
 SOU 2016:33 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 ningsskatten för en given skattebelastning. Tyvärr visade studien ingen effekt av drivmedelsskatten eller av den femåriga fordons- skattebefrielsen för miljöbil. 
  
 I en studie på  
 OECD-länderna 
  undersökte Bailey och Peterson hur både drivmedelsskatten (via bensinpriset) och annan beskatt- ning (det vill säga registreringsskatt, årlig fordonsskatt och import- avgifter) påverkar bensinefterfrågan.5 Efterfrågan per capita är lika med produkten av bilbeståndet per capita, bränsleefterfrågan per bil och genomsnittlig körsträcka per bil. Det visar sig att annan be- skattning har en negativ effekt på bilbeståndet och en negativ effekt på genomsnittlig bränsleefterfrågan per bil, men en positiv effekt på genomsnittlig körsträcka per bil. Drivmedelsskatten har en negativ påverkan på samtliga tre komponenter. För samtliga tre kompo- nenter har bensinpriset en större effekt än annan beskattning. Slut- satsen blir att bensinskatten är ett bättre medel för att påverka bensinefterfrågan och därmed utsläppen än  
 icke-körsträcksbero- 
  ende skatter. 
  
 Klier och Mckinney jämför registrerings- och fordonsbeskattningen i Frankrike, Sverige och Tyskland för åren  
 2005–2010 
  när det gäller effekter på koldioxidutsläpp.6 I Frankrike introducerades bonus–  
 malus-systemet 
  under denna period. Sverige och Tyskland hade årliga fordonsskatter baserade på motorstorlek eller koldioxid- utsläpp beroende på tidpunkt. Notera att i analysen exkluderas vad författarna till studien kallar  
 hybrid-, 
  plugin- och gasfordon. I samt- liga tre länder minskade de genomsnittliga koldioxidutsläppen under perioden. Tyskland hade högre utsläpp än Frankrike och Sverige hade mycket högre utsläpp i början av tidsperioden för att år 2010 vara i nivå med Tyskland. Förklaringen är att dieselandelen av ny- registreringarna i Sverige ökade kraftigt. Fordonsskattens effekt på nyregistreringar varierar mellan länderna på kort sikt. Den är kraf- tigast i Frankrike med en elasticitet på 0,42, sedan följer Tyskland med 0,32 och Sverige med 0,24. Författarna tolkar detta i termer av en given skattesats i kronor och jämför också med deras tidigare 
  
 5Johansson, Phillips och Peterson. L, Measuring the  
 long-run 
  fuel demand of cars: Separate estimations of vehicle stock, Church intensity, and mean annual driving distance, Journal of Transport Economics and Policy, 1997, 31, s.  
 277–292. 
  
 6Klier, T. och Mckinney, Tate, Fuel prices and new vehicle fuel economy – Comparing the United States and Western Europe, Journal of Environmental Economics and Management, 2013, 66, s.  
 280–300. 
  
 97 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 SOU 2016:33 
  
 resultat vad gäller drivmedelsskatt. Slutsatsen är att registrerings- skatten i Frankrike och fordonsskatten i Tyskland har en större effekt på registreringar än vad drivmedelsskatten har. För Sverige är effekten av fordons- och drivmedelsskatten dock ganska lika. 
  
 Simuleringar används för att ta fram hur mycket skatten påver- kar koldioxidutsläppen i respektive land. För Sveriges del visar det sig att av den faktiska minskningen på 1,54 gram koldioxidutsläpp per kilometer förklarar fordonsskatten 0,57 gram, det vill säga ungefär en tredjedel. För Frankrike och Tyskland förklarar skatten nästan hela minskningen. Tyvärr kan studien inte svara på frågan om skillnaderna mellan länderna beror på att människor har olika preferenser vad gäller bilköp, att skatten är en registreringsskatt i Frankrike och årlig fordonsskatt i Tyskland och Sverige, eller om  
 bonus–malus-systemet 
  i Frankrike tillför något i sig. I studien tas hänsyn till den svenska miljöbilsrabatten, men tyvärr redovisas inte effekten av just den, förutom att den inte påverkar skatteelasticite- tens storlek. 
  
 5.3.3Miljöbilssubvention 
  
 Enligt ekonomisk teori är skillnaderna i styreffekt mellan att be- skatta eller subventionera mycket små. I Sverige fanns från april 2007 till och med juni 2009 en miljöbilspremie i form av en rabatt på 10 000 kronor. Definitionen av miljöbil var bred, vilket gjorde att omkring 25 procent av de sålda bilarna fick premien. 
  
 En utvärdering av miljöbilspremien har gjorts av Hull och Smith med hjälp av månadsdata från åren 2004 och 2009.7 För- fattarna skapade först en modell utifrån val av bil beroende på pris (negativ effekt på efterfrågan), motorstyrka (+), motorstorlek (+), fordonsskatt  
 (-) 
  och bränsleförbrukning  
 (-). 
  Med hjälp av modellen gjordes en kontrafaktisk beräkning av vad som hade hänt om inte miljöbilspremien hade funnits. Det kontrafaktiska utfallet jämför- des sedan med det faktiska. En stor del av miljöbilarna var etanol- bilar, som kan köras på både etanol och bensin. Om användningen är 50 procent av båda bränslena leder miljöbilspremien enligt beräk- 
  
 7 Huse, C. och Smith, C., The market impact and the cost of environmental policy: Evidence from the Swedish green car rebate, The Economic Journal, 2014, 124, s.  
 F393–419. 
  
 98 
  
 SOU 2016:33 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 ningarna i utvärderingen till en besparing på sammanlagt 425 000 ton koldioxidutsläpp. Det kan värderas till 883 kronor per sparat ton koldioxidutsläpp. Om 100 procent etanol användes blir kostnaden i stället 760 kronor per sparat ton koldioxid.8 
  
 5.3.4Direkt reglering av koldioxidutsläpp från nya bilar 
  
 I EU fastställdes från 2009 ett genomsnittligt gränsvärde på 130 gram koldioxid per kilometer som ett krav på nya personbilar som säljs. Kravet infördes etappvis och skulle från 2015 omfatta alla bilar. Regleringen innehöll några aspekter som mildrade omfattningen, bland annat att bilar som släpper ut mindre än 50 gram fick räknas som mer än en bil. I andra länder, inte minst USA, har liknande regleringar funnits längre.9 
  
 Den här typen av regleringar har, om de utformas tillräckligt strikt, per definition en positiv effekt på till exempel det genom- snittliga koldioxidutsläppet från nya bilar. En jämförelse mellan hur nyregistrerade bilars koldioxidutsläpp har minskat i Europa på senare år visar att ländernas minskningstakter är snarlika trots olika koldioxidbeskattningssystem. Det talar för att  
 EU-regleringen 
  har en styreffekt, men kan också bero på att bensinprisutvecklingen slår lika för länderna.10 Kritiken mot den här typen av reglering är främst att den är kostnadsineffektiv jämfört med till exempel en skatt på koldioxidutsläpp. Vidare kan en ökad bränsleeffektivitet leda till en så kallad  
 ”rebound”-effekt, 
  det vill säga att användningen av fordon ökar så pass mycket att effekten på koldioxidutsläpp till och med kan bli den motsatta.11 
  
 8Tyvärr redovisas inte skillnaden utryckt som koldioxidutsläpp per såld bil. 
  
 9Plotkin, S., Examining fuel economy and carbon standards for light vehicles, Transport Policy, 2009, 37, s.  
 3843–3853. 
  
 10Nordregio  
 2030-sekreteriatet, 
  Vad avgör? Nya bilars koldioxidutsläpp – analys marknad för marknad, 2015. 
  
 11Plotkin, S., Examining fuel economy and carbon standards for light vehicles, Transport Policy, 2009, 37, s.  
 3843–3853. 
  
 99 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 SOU 2016:33 
  
 5.3.5Andra styrmedel som påverkar 
  
 Det finns en mängd andra åtgärder som styr fordonsanvändningen och därmed koldioxidutsläppen. Här berörs inte dessa vidare. Det gäller exempelvis förmånsbeskattningens effekt, reseavdragets effekt, avdrag för egen bil i tjänst, trängselskatter – nedsättning miljöbil, parkeringsavgifter – nedsättning miljöbil och eventuella effekter av skrotningspremier. 
  
 Förutom offentliga åtgärder finns det andra faktorer som kan påverka val av bil, körsträcka och därmed koldioxidutsläpp. En nyligen genomförd analys av hur fordonskilometer per person har utvecklats i Sverige från 2002 till 2012 visar att 80 procent av förändringen förklaras av bränslepriset och inkomstförändringen (mätt som  
 BNP-utveckling).12 
  Det över åren stigande bränslepriset har haft en negativ effekt och den stigande inkomsten en positiv effekt på fordonskilometer per person. Författarna till analysen skriver dock att det inte gör att det vid prognoser helt kan bortses ifrån att andra efterfrågefaktorer som  
 attityd-, 
  
 preferens-, 
  livstils- och sociala trendförändringar påverkar köpbeslut. 
  
 Utbudsfaktorer såsom vilka modeller som finns tillgängliga och teknisk utveckling påverkar också fordonsanvändningen. Mcknight fastslår att det är främst utbudsfaktorer som har lett till att diesel- andelen av nyregistrerade bilar i Sverige har ökat från 10 procent år 2002 till en nivå kring 60 procent från och med år 2011.13 
  
 5.4Beteendeekonomiska aspekter på köp och användning av fordon 
  
 Som har framgått i avsnitt 5.2 gäller att på en perfekt fungerande marknad, där köpare och säljare har full information och fattar rationella beslut, är en koldioxidskatt fullt tillräcklig för att uppnå kostnadseffektivitet vad gäller reducering av utsläpp och/eller för att uppnå en samhällsekonomiskt optimal nivå på utsläppen från till exempel transportsektorn. Den stora svårigheten med en skatt är att fastställa dess storlek. Antingen vilken storlek skatten bör ha 
  
 12Bastian, A. och Weaver, M., Peak car? Drivers of the recent decline in Swedish car use, Transport Policy, 2015, 42, s.  
 94–102. 
  
 13Kågeson, P., Dieselization in Sweden, Energy Policy, 2013, 54, s.  
 42–46. 
  
 100 
  
 SOU 2016:33 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 för att uppnå ett visst mål, eller vad den samhällsekonomiskt opti- mala skatten är. Att en skatt har den önskvärda effekten förutsätter dock att konsumenter och producenter tar hänsyn till skatten fullt ut vid sina produktions- och konsumtionsbeslut, och att de har full information om till exempel storleken på skatten. 
  
 Om dessa förutsättningar inte är uppfyllda finns det skäl för att dels tillhandahålla bättre information till berörda aktörer, till exem- pel i form av miljömärkningar, dels modifiera eller komplettera en koldioxidskatt. Det är i ljuset av detta som vi bör se andra typer av regleringar såsom ett  
 bonus–malus-system. 
  Ett annat skäl för ett  
 bonus–malus-system 
  är att det ur politisk synvinkel är lättare att genomföra än till exempel en höjd bensinskatt. 
  
 Relativt ny forskning har visat att konsumenter har en tendens att inte ta tillräcklig hänsyn till framtida kostnader eller mindre framträdande kostnader jämfört med priset på produkten. Mindre framträdande kostnader kan till exempel vara fraktkostnader eller en skatt som ska betalas på försäljningspriset. Studier har till exem- pel funnit att konsumenter undervärderar fraktkostnader jämfört med priser när de handlar på eBay och att konsumenter reagerar mindre på en prisökning i form av en ökad försäljningsskatt som läggs på priset när konsumenten betalar i kassan jämfört med mot- svarande direkta prisökning.14 
  
 I en ny studie undersöker Hill och Lindsey hur efterfrågan på mer bränslesnåla bilar varierar med priset på bensin på den ameri- kanska bilmarknaden.15 Även om efterfrågan ökar när priset på bränsle stiger, och därigenom det relativa priset på mer bränslesnåla bilar ökar, finner de att anpassningen inte fullt ut motsvarar ökningen av bränslepriset. Huvudresultatet kan sammanfattas på följande sätt: bilköpare är indifferenta mellan en diskonterad bränslekostnad på en dollar och 0,76 dollar i priset på en bil. Det innebär att en ökning av bilpriset på 760 dollar har samma effekt på efterfrågan som en ökning av den diskonterade bränslekostnaden på 1 000 dollar. 
  
 14Tanjim, Stevenson och Mcdaniel, Tate, Plus shipping and handling: Revenue (non)equivalence in field experiments on eBay. Advances in Economic Analysis and Policy, 2006, 6. Dixon, R, med flera, Salience and taxation: Theory and evidence, American Economic Review, 2009, 99, s.  
 1145–1177. 
  
 15Allcott, Stevenson och Lindsey, N., Gasoline prices, Owens, and the energy paradox, Review of Economics and Statistics, 2015, 96, s.  
 779–795. 
  
 101 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 SOU 2016:33 
  
 Även andra studier bekräftar att hur framträdande en reducering av en skattekostnad är påverkar bilköparnas vilja att köpa mer miljö- vänliga fordon.16 I en studie av amerikanska bilköpare fann för- fattarna att väldigt få hushåll var välinformerade om bensinpriset eller medvetna om förändringar av bensinpriset.17 I en översikts- studie av Johnson redovisas resultaten från en mängd olika studier kring bränsleekonomi och efterfrågan.18 Resultaten från ekonomet- riska studier varierar stort, med implicita diskonteringsräntor mellan mindre än en procent och upp till 400 procent. 
  
 En hög diskonteringsränta innebär att köparen inte tar särskilt stor hänsyn till framtida kostnader, och vice versa. Genom att stu- dera hur efterfrågan förändras när bränslepriser och andra faktorer förändras, kan man implicit säga något om hur köparna tar hänsyn till framtida kostnader. I studien redovisas även resultaten av experi- mentella studier som pekar på att konsumenter vill att kostnaden för en mer bränslesnål bil ska återbetalas på bara några år. Om så är fallet, minskar givetvis möjligheten för mer bränslesnåla bilar. 
  
 Mycket av forskningen har gjorts på den amerikanska marknaden och det är fullt möjligt att det ser annorlunda ut på den svenska och europeiska marknaden, inte minst eftersom bilflottan och bränsle- priset är annorlunda. I en studie av Randall och Mckinney jämförs effekten av förändringar i bränslepriset på bränsleförbrukningen hos nya bilar mellan USA och Europa.19 Effekten i Europa är statistiskt signifikant, men samtidigt mycket mindre än motsvarande effekter som funnits på den amerikanska marknaden. Vi har därför ingen anledning att tro att europeiska bilköpare skulle vara särskilt mycket bättre än amerikanska bilköpare på att ta hänsyn till skatter, bensin- pris och andra faktorer när de köper nya bilar. Samtidigt bör det betonas att den här typen av empiriska undersökningar inte är oproblematiska och att de bygger på ett antal antaganden och för- utsättningar. 
  
 16Marion, Tate och Mcclure, E., Fuel tax incidence and supply conditions, Journal of Public Economics, 2011, 95, s.  
 1202–1212. 
  
 17Turrentine, T. och Walton, K., Car buyers and energy policy, Energy Policy, 2007, 35, s.  
 1213–1223. 
  
 18Greene, D., A note on implicit consumer discounting of automobile fuel Williams: reviewing the available evidence, Transportation Research B, 1983, 17, s.  
 491–499. 
  
 19Klier, T. och Mckinney, Tate, Fuel prices and new vehicle fuel economy – Comparing the United States and Western Europe, Journal of Environmental Economics and Management, 2013, 66, s.  
 280–300. 
  
 102 
  
 SOU 2016:33 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 Ett annat argument för mer än ett styrmedel är förekomsten av förmånsbilar. Enligt en studie av bilmarknader i EU utförd av Copenhagen Economics innebär förmånsbeskattning av tjänstebilar en subventionering på cirka 25 procent av kostnaden (exakt nivå beror på i vilken utsträckning bilen används privat).20 Detta leder i sin tur till att efterfrågan på mindre bränslesnåla och större bilar ökar, vilket i sin tur leder till högre koldioxidutsläpp. 
  
 En annan aspekt som kan vara viktig att belysa är konsumenters miljömedvetenhet och hur det påverkar deras konsumtion. Konsu- menter (både företag och privatpersoner) tar i viss utsträckning hänsyn till miljön när de fattar sina beslut. I vilken utsträckning det sker varierar mellan olika konsumenter, varor och miljöproblem. Det finns flera orsaker till att aktörer tar hänsyn till miljön. Det kan vara en genuin oro för miljön och en vilja att bidra till en bättre miljö. Det kan finnas sociala normer kring miljömedvetenhet och därmed en önskan om att sända en signal om att man är miljömed- veten.21 En miljöhänsyn kan givetvis bero på en kombination av dessa faktorer. Den här typen av överväganden är troligen minst lika viktiga för företag. 
  
 Beteendeekonomisk forskning har visat att en effekt av ett styr- medel i form av till exempel en skatt på utsläpp kan bero på hur skatten interagerar med miljömedvetenheten hos konsumenterna. En reglering kan tränga ut eller förstärka motiven för en miljömed- veten konsumtion.22 
  
 Ett av de mer välkända exemplen är studien av Fernandez och  
 Ruiz 
  som finner att människor är mindre benägna att acceptera att en anläggning för att hantera kärnavfall ska lokaliseras i deras närhet om de erbjuds ekonomisk kompensation för det.23 Den huvudsakliga förklaringen är att den ekonomiska kompensa- tionen förändrar beslutet från ett samhälleligt/moraliskt beslut, till ett individuellt och ekonomiskt beslut. På samma sätt kan till exem- 
  
 20Copenhagen Economics, Company Car Taxation, 2010. 
  
 21Se till exempel Brekke, K.A. och  
 Harris, 
  Phillips, The behavioural economics of climate change, Oxford Review of Economic Policy, 2008, 24, s.  
 280–97, 
  samt Diaz, Williams och  
 Harris, 
  Phillips, Behavioral economics and environmental policy, Wong of Resource Economics, 2012, 4, s.  
 75–99. 
  
 22Carlsson, F. och  
 Harris 
  Phillips, Behavioral economics and environmental policy, Wong of Resource Economics, 2012, 4, s.  
 75–99. 
  
 23Frey, B. och  
 Oberholzer-Gee, 
  Williams, The costs of price incentives: An empirical analysis of motivation crowding out. American Economic Review, 1997, 87, s.  
 746–755. 
  
 103 
  
 Styrmedel för att reducera koldioxidutsläpp från biltrafik 
  
 SOU 2016:33 
  
 pel en miljöskatt ”tränga ut” inneboende miljöhänsyn vid konsum- tionsbeslut. Det kan också finnas skäl till att en miljöskatt förstär- ker miljöhänsynen. Skatten kan fungera som en signal om vad som är bra och dåligt beteende, och den gör att det blir mer lönsamt att agera på ett miljövänligt sätt och därigenom förstärka fördelen av att vara en miljömedveten person. 
  
 Ett  
 bonus–malus-system 
  gör just precis detta. Det sänder en direkt signal om vad som är bra och dåligt och det gör det på ett tydligt sätt. Det gör det även på ett sådant sätt att det kan ses som tillåtande genom att ett visst beteende uppmuntras, vilket enligt psykologisk teori anses förstärka beteendet och inte tränga ut det.24 
  
 24 Deci, E. och Lopez, M., Intrinsic motivation and  
 self-determination 
  in human behavior. 1985, New York: Plenum. 
  
 104 
  
 6 
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter 
  
 och utvärderingar 
  
 6.1Uppdraget 
  
 Många länder har inslag av  
 bonus–malus 
  inom fordonsbeskattningen, till exempel i form av en koldioxidrelaterad fordonsskatt eller en registreringsskatt, eller också i form av bidrag baserade på fordo- nens koldioxidutsläpp (eller andra mått på miljöprestanda). Nästan alla medlemsländer inom EU använder sig av någon form av diffe- rentierade skatter eller avgifter baserade på fordonets klimategen- skaper. Som exempel kan nämnas Danmark som har en registre- ringsskatt och en årlig fordonsskatt som bestäms utifrån fordonens bränsleförbrukning. 
  
 Ett mer renodlat  
 bonus–malus-system 
  finns i Frankrike. Därut- över har bland annat det belgiska distriktet Vallonien samt Österrike och Norge koldioxiddifferentierade fordonsavgifter i linje med ett  
 bonus–malus-system. 
  
 Enligt utredningens kommittédirektiv ska utredningen, när för- slaget till  
 bonus–malus-system 
  utformas, kartlägga och analysera andra länders erfarenheter av system med  
 bonus–malus-inslag 
  i for- donsbeskattningen. För att avgöra vad som är lämpliga nivåer för bonus respektive malus ska utredningen enligt direktiven bland annat beakta empirisk evidens från liknande system, till exempel i Frankrike. 
  
 I detta kapitel finns därför inledningsvis en beskrivning av några länders fordonsskattesystem med  
 bonus–malus-inslag. 
  Därefter följer en jämförelse mellan några länders  
 bonus–malus-system 
  och en redovisning av vetenskapliga utvärderingar som har gjorts av så- dana system. Kapitlet avslutas med en beskrivning av simulerings- studier som har gjorts av två hypotetiska  
 bonus–malus-system. 
  
 105 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 6.2Beskrivning av några andra länders system med  
 bonus–malus-inslag 
  
 6.2.1Frankrike1 
  
 I Frankrike infördes den 1 januari 2008 ett system för  
 bonus–malus 
  inom transportsektorn, det så kallade Nelson/Malus écologique. Systemet infördes som en av flera åtgärder för en mer ekologisk och hållbar utveckling och existerar vid sidan av de två koldioxid- baserade fordonsskatterna som belastar privata fordon respektive företags fordonsflottor. Syftet är att  
 bonus–malus 
  ska stimulera till mer energieffektiva fordon. 
  
 Det franska  
 bonus–malus-systemet 
  är utformat för att, via en bonus, belöna de personer som väljer att köpa eller leasa nya bilar med låga koldioxidutsläpp. På motsvarande sätt straffas, via en malus, de personer som väljer att köpa bilar med höga koldioxid- utsläpp. Storleken på bonus respektive malus avgörs utifrån vilken nivå på utsläpp av koldioxid per kilometer som fordonet klarar (och alltså inte utifrån fordonets vikt eller liknande parameter). 
  
 Bonusen betalas ut till den köpare som när bilen först registreras är bosatt i Frankrike och gäller alltså både vid köp och också vid leasing.  
 Bonus–malus-systemet 
  gäller bara för nyregistrerade for- don och omfattar både sådana som ägs av privatpersoner och de som ägs av företag. Med att fordonet ska vara nytt förstås att det inte tidigare får ha registrerats i Frankrike eller utomlands. Ett importerat fordon kan alltså omfattas av  
 bonus–malus 
  såvida det aldrig har blivit registrerat i det land varifrån importen sker. 
  
 Som utgångspunkt drar säljaren av bonusen från försäljnings- priset och säljaren ersätts sedan av staten för utlägget. Om så inte sker kan köparen på ett särskilt formulär ansöka om att få ut bonu- sen från den myndighet som ansvarar för detta. 
  
 Bonus–malus-systemet 
  i Frankrike, såsom det såg ut när det introducerades 2008, var utformat på följande sätt: Köpare av nya bilar som släppte ut mindre än 130 gram koldioxid per kilometer 
  
 1 Informationen i detta avsnitt är huvudsakligen hämtad från Frankrikes finansdepartements hemsida och från franska Ministeriet för ekologi, hållbar utveckling och energis hemsida samt WSP Analysis and Strategy, Policies for reducing  
 GHG-emissions 
  from road transport in France, Rapport på uppdrag av Utredningen om fossilfri fordonstrafik, 2013, och Ramirez, Sanchez, Castro för en hållbar konsumtion – en studie med fokus på potentiella effekter av bonus malus inom fyra produktgrupper, studentuppsats 2015. 
  
 106 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 fick en reducering av priset på upp till 1 000 euro. Köpare av bilar som släppte ut mer än 160 gram koldioxid per kilometer fick betala en skatt på upp till 2 600 euro. I tabell 6.1 presenteras storleken på bonusen alternativt malusen för olika utsläppsnivåer. Utsläppsnivå- erna motsvarar den klassindelning av fordon baserat på koldioxid- utsläpp som hade föreslagits av EU, men den franska regeringen valde att dela upp klasserna A, C och E i två klasser vardera. 
  
 Källa: D'Haultfœuille, X. med flera, The Environmental Effect of Green Taxation: The Case of the French Bonus/Malus, The Economic Journal, 2014, 124, s.  
 F444–F480. 
  
 Systemet har genomgått flera förändringar sedan det trädde i kraft. Från och med den 1 januari 2016 gäller att för bilar som har en utsläppsnivå på mindre än eller lika med 20 gram koldidioxid per kilometer är bonusen 6 300 euro (högst 27 procent av anskaff- ningsvärdet) och för bilar som har en utsläppsnivå på mellan 21 och 60 gram koldioxid per kilometer är den 1 000 euro (högst 20 pro- cent av anskaffningsvärdet). För vissa hybridfordon (här avses fordon som kombinerar el med termisk motorbensin, diesel eller gasol och naturgasbilar2) som släpper ut mindre än 110 gram koldi- oxid per kilometer utgår en bonus på 750 euro (men bonusen får inte överstiga 5 procent av köpeskillingen). 
  
 2 Direktöversättning från det franska uttrycket ”pour un véhicule qui combine l'énergie électrique et une motorisation thermique à l'essence, au gazole, au gaz de pétrole liquéfié ou au gaz naturel véhicules”. 
  
 107 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 Sedan den 1 april 2015 kan bonusen under vissa förutsättningar kombineras med ett omställningsbidrag om förvärvet av en bonusbil följs av att ett gammalt dieseldrivet fordon3 skrotas. Detta extra stöd är 3 700 euro för en personbil vars koldioxidutsläppsnivå är mindre än eller lika med 20 gram koldioxid per kilometer och 2 500 euro för en personbil vars koldioxidutsläppsnivå är mellan 21 och 60 gram koldioxid per kilometer. Som förutsättning gäller att dieselfordonet som skrotas togs ut i trafik före den 1 januari 2001. Stödet syftar till att minska andelen dieseldrivna bilar i landet.4 
  
 Malusdelen innebär att vid köp av en bil med en utsläppsnivå över 130 gram per kilometer får köparen betala malus. På så sätt blir bilar med höga koldioxidutsläpp dyrare att köpa än bilar med låga utsläpp. Malus uppgår till mellan 150 och 8 000 euro beroende på vilken utsläppsnivå som bilen klarar. Det lägsta beloppet avser en utsläppsnivå om mellan 131 och 135 gram koldioxid per kilo- meter och det högsta beloppet avser utsläpp med 201 gram koldi- oxid per kilometer eller mer. Däremellan finns det nio olika tröskel- nivåer med olika bötesbelopp. 
  
 Om säljaren sköter registreringen av den köpta bilen lägger denne på straffbeloppet på försäljningspriset. Tar köparen själv hand om registreringen tas avgiften i stället ut i samband med att bilen registreras. 
  
 Effekten av att  
 bonus–malus-systemet 
  infördes i Frankrike blev initialt så stark att den franska statskassan gick med förlust. Under- skottet uppgick första året till drygt 200 miljoner euro och nådde som högst drygt 520 miljoner euro under åren 2009 och 2010. Där- efter har det gått ned och 2012 blev det ett litet finansiellt över- skott. Detta efter att vissa förändringar av nivåer och trappsteg hade gjorts. De administrativa kostnaderna för att bland annat ta emot, kontrollera och besluta i fråga om ansökningar om bonus beräknas årligen uppgå till drygt 2 miljoner euro.5 
  
 3Med dieseldrivet fordon avses här ett fordon som använder diesel som det primära bränslet, Dekret nr  
 2015-361 
  av 30 mars 2015 om ändring av dekret nr  
 2014-1672 
  av 30 december 2014 om inrättande av ett stöd till förvärv och leasing av fordon med låga utsläpp. 
  
 4Dekret nr  
 2015-361 
  av 30 mars 2015 om ändring av dekret nr  
 2014-1672 
  av 30 december 2014 om inrättande av ett stöd till förvärv och leasing av fordon med låga utsläpp. 
  
 5WSP Analysis and Strategy, Policies for reducing  
 GHG-emissions 
  from road transport in France, Rapport på uppdrag av Utredningen om fossilfri fordonstrafik, 2013. 
  
 108 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 Efter att  
 bonus–malus-systemet 
  infördes i Frankrike minskade koldioxidutsläppen per kilometer för nyregistrerade bilar med 6 gram.6 Den stora minskningen förklaras till viss del av att reformen utlöste taktiska beteenden. En del köpare av fordon med höga koldioxid- utsläpp tidigarelade sina inköp för att slippa straffavgiften, medan köpare av bilar med låga utsläpp väntade med att göra sina inköp till efter årsskiftet 2007/2008 för att få ta del av bonusen. 
  
 De genomsnittliga koldioxidutsläppen för nya fordon i Frankrike ligger sedan 2011 under 130 gram per kilometer. Andelen fordon som har så höga utsläpp att de bestraffas med malus har minskat kraftigt sedan införandet av systemet. År 2009 hade 52 procent av nybilsförsäljningen utsläpp under 120 gram koldioxid per kilometer jämfört med 20 procent två år tidigare. Andelen små bilar har ökat och medelstora och stora bilar har minskat i förhållande till hur situationen såg ut innan  
 bonus–malus 
  infördes.7 
  
 Det franska systemet har en trappstegsutformning och är alltså inte linjärt. Det gör att fordon med olika mängd koldioxidutsläpp kan vara föremål för samma bonus eller malus och att det inte lönar sig för tillverkare att sänka koldioxidutsläppen, mer än om de ligger nära en intervallsgräns. Det finns inte heller incitament att minska utsläppen om fordonet redan nått 20 gram eftersom det därefter inte finns någon ytterligare nivå. På samma sätt är incitamentet inte så stort att försöka sänka koldioxidutsläppen om halten ligger en bit ovanför 250 gram per kilometer. Modellen har också kritiserats för att inte vara teknikneutral, något som kommer till uttryck bland annat genom den särskilda bonusen till elfordon.8 
  
 Jones, Tate och Gonzalez, D., ICCT, Best Practice for Feebate Program Design and Imple- mentation, Feebate Review and Assessment, 2010. 
  
 7WSP Analysis and Strategy, Policies for reducing  
 GHG-emissions 
  from road transport in France, Rapport på uppdrag av Utredningen om fossilfri fordonstrafik, 2013. 
  
 Freeman, Policies for reducing  
 GHG-emissions 
  from road transport in France, Rapport på uppdrag av Utredningen om fossilfri fordonstrafik, 2013, och Wolfe, Tate och Gonzalez, D., ICCT, Best Practice for Feebate Program Design and Imple- mentation, Feebate Review and Assessment, 2010. 
  
 109 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 6.2.2Norge9 
  
 I Norge betalas, vid sidan av den årliga fordonsskatten (årsavgift), en registreringsskatt (engangsavgift) när en personbil för första gången registreras i vägtrafikregistret.10 
  
 Engangsavgiften består av tre komponenter där det tidigare var ett belopp som bestämdes utifrån fordonsvikt, ett utifrån motor- effekt och ett utifrån motorns cylindervolym. År 2007 ersattes kom- ponenten för cylindervolym av en koldioxidkomponent som be- stäms utifrån fordonsmodellens utsläpp av koldioxid i gram per kilometer mätt enligt EU:s testkörcykel. Koldioxidkomponenten är större än de övriga komponenterna. Därmed är koldioxidut- släppen viktiga för nivån på registreringsskatten. Skatten ökar pro- gressivt med ökade utsläpp, motoreffekt och vikt.11 
  
 Sedan omläggningen 2007 har koldioxidkomponenten ändrats flera gånger. Med de regler som gäller från den 1 januari 2016 beskattas utsläpp på mellan 96 och 110 gram per kilometer med 896,76 norska kronor per gram medan skatten uppgår till 903,68 norska kronor per gram vid utsläpp mellan 111 och 140 gram och till 2 106,65 norska kronor per gram vid utsläpp mellan 141 och 210 gram. Över 210 gram är skatten 3 382,16 norska kronor per gram. Bonus medges genom avdrag från den del av engangsavgiften som är baserad på fordons- vikt och motoreffekt med 918,82 norska kronor per gram i inter- vallet 95 gram till och med 40 gram och med 1 081,03 norska kronor för utsläpp under 40 gram per kilometer.12 
  
 Engangsavgiftens komponenter som rör motoreffekt och for- donsvikt bidrar indirekt till att stora och tunga bilar får betala mer för de koldioxidutsläpp som de generera.13 
  
 9Informationen i detta avsnitt är hämtad från bland annat Fridstrøm, L., Greenhouse Gas Abatement in the Norweigan Transport Sector, TØI Working paper 50277, rapport på uppdrag av Utredningen om Fossilfrihet på väg, 2012, och Ramirez, Sanchez, Castro för en hållbar konsumtion – en studie med fokus på potentiella effekter av bonus malus inom fyra produktgrupper, studentuppsats 2015 samt den norska regeringens hemsida www.regjeringen.no. Se också SOU 2013:84. 
  
 10Se Stortingsvedtak om særavgifter til statskassen for budsjettåret 2015,  
 https://lovdata.no/dokument/STV/forskrift/2014-12-15-1724?q=engangsavgift+k# 
  KAPITTEL_3 
  
 11Se bland annat SOU 2013:84 s. 656 och s. 657. 
  
 12Stortingsvedtak om skatt av inntekt og formue mv. for inntektsåret 2016, hämtat från  
 https://lovdata.no/dokument/STV/forskrift/2015-12-14-1570 
  
 13Fridstrøm, L., Greenhouse Gas Abatement in the Norweigan Transport Sector, TØI Working paper 50277, rapport på uppdrag av Utredningen om fossilfri fordonstrafik, 2012. 
  
 110 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 Det finns också en omregistreringsavgift som tas ut när ett fordon registreras på ny ägare. För personbilar bestäms denna utifrån bilens tjänstevikt och vilket år bilen först registrerades. För personbilar på maximalt 1 200 kilogram betalas en avgift för omregistrering på 3 895 norska kronor om registreringsåret är  
 2013–2015, 
  2 563 norska kronor om registreringsåret är  
 2005–2012 
  och 1 538 norska kronor om registreringsåret är 2004 eller tidigare. För personbilar som har en tjänstevikt som överstiger 1 200 kilo- gram är omregistreringsavgiften för motsvarande registreringsår 5 945 kronor, 3 588 kronor respektive 1 538 kronor.14 
  
 6.2.3Österrike 
  
 I Österrike tas sedan 1992 en standardiserad bränsleförbruknings- skatt ut inom det så kallade  
 NoVA-systemet 
  (Normverbrauchs- abgabe, vilket betyder normalförbrukningsskatt)15. Nova tas ut när ett fordon registreras för första gången i Österrike, i form av en procentuell andel av fordonspriset. Det är alltså fråga om en regi- streringsskatt. Denna är baserad på bränsleförbrukning och kol- dioxidutsläpp. 
  
 För personbilar bestäms skattesatsen i procent genom att ut- släpp av koldioxid i gram per kilometer minskas med 90 och sedan divideras med 5. Den beräknade procentsatsen avrundas till hela procenttal. Högsta skattesatsen är 32 procent. 
  
 Om ett fordon har ett högre koldioxidutsläpp än 250 gram per kilometer ökas förbrukningsskatten med 20 euro per överskridande gram. Som exempel kan nämnas att ett fordon som har ett kol- dioxidutsläpp på 270 gram per kilometer får en malus på 400 euro (20 euro för vart och ett av de 20 gram som överstiger 250 gram ger 20 × 20 = 400 euro). Malusen läggs alltså till den skattesats som har räknats fram enligt ovan. Från det framräknade värdet görs ett avdrag med som utgångspunkt 300 euro.16 
  
 14Stortingsvedtak om særavgifter til statskassen for budsjettåret 2016, hämtat från  
 https://lovdata.no/dokument/STV/forskrift/2015-12-14-1570 
  
 15Denna regleras i Normverbrauchsabgabegesetz 1991, BGBl. Nr. 695/1991. 
  
 16Artikel V § 6 Normverbrauchsabgabegesetz 1991, BGBl. Nr. 695/1991. 
  
 111 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 Vid sidan av bränsleförbrukningsskatten tas också årlig fordons- skatt ut. För personbilar är denna skatt baserad på motoreffekt (räknat i kilowatt).17 
  
 6.2.4Vallonien, Belgien18 
  
 I Belgien tas en  
 försäljnings-/registreringsskatt, 
  baserad på cylin- dervolym och ålder, ut samt en årlig fordonsskatt som även den är baserad på cylindervolym. Den belgiska regionen Vallonien har även sedan den 1 januari 2008 ett  
 bonus–malus-program. 
  Försälj-  
 nings-/registreringsskatten 
  baseras där, utöver ålder och cylinder- volym, på en koldioxidkomponent. 
  
 Bonus–malus-systemet 
  i Vallonien innebar tidigare att för bilar som släppte ut mindre än 80 gram koldioxid per kilometer betala- des en bonus ut som varierade mellan 500 och 2 500 euro. I inter- vallet  
 81–145 
  gram koldioxid per kilometer var systemet neutralt på så sätt att det vare sig utgick någon bonus eller debiterades någon extra skatt. De bilar som släppte ut mer än 145 gram koldioxid per kilometer belades med en avgift som uppgick till högst 2 500 euro om utsläppen var större än 255 gram per kilometer. 
  
 Systemet har emellertid genomgått vissa förändringar. Sedan den 1 januari 2014 delas det inte längre ut några bonusar. Därmed är det belgiska systemet i Vallonien enbart ett malussystem. En straff- avgift tas ut för fordon som släpper ut mer än 145 gram koldioxid per kilometer och beloppet uppgår till mellan 100 och 2 500 euro beroende på hur många gram därutöver som bilen släpper ut. I inter- vallet  
 146–155 
  gram är avgiften 100 euro, i intervallet  
 156–165 
  gram är den 175 euro, i intervallet  
 166–175 
  gram är den 250 euro och så vidare upp till 2 500 euro för utsläpp som överskrider 255 gram per kilometer. 
  
 17European Automobile Manufacturers Association, ACEA. Tax Guide Highlights, 2015. 
  
 18Informationen i detta avsnitt är hämtad från Mcknight, P., Med klimatet i tankarna – styrmedel för energieffektiva bilar, rapport till Expertgruppen för miljöstudier 2011:1, och Ramirez, Sanchez, Castro för en hållbar konsumtion – en studie med fokus på potentiella effekter av bonus malus inom fyra produktgrupper, studentuppsats 2015. 
  
 112 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 6.2.5Danmark 
  
 Även i Danmark finns det ett system med försäljningsskatt (regi- streringsafgift). Skatten betalas när ett fordon för första gången registreras i landet. Normalt sköter bilförsäljaren inbetalningen av registreringsskatten men om fordonsägaren har importerat bilen från utlandet får han själv se till att betala in avgiften. 
  
 Registreringsskatten grundas på bilens försäljningspris. För en begagnad bil baseras den på ett uppskattat värde för en likvärdig bil köpt i Danmark inklusive mervärdesskatt, men utan registrerings- skatt. Registreringsskatten för en personbil är 105 procent för bilar som kostar upp till 82 800 danska kronor och 180 procent för den del av priset som överstiger detta belopp.19 
  
 Registeringsskattens storlek påverkas också av fordonets bränsle- förbrukning. För bensindrivna personbilar sätts registreringsskatten ned med 4 000 danska kronor för varje kilometer utöver 16 kilo- meter (bensin) som de kan köras på en liter bensin. För diesel- drivna personbilar sätts skatten ned med samma belopp för varje kilometer utöver 18 kilometer som de kan köras på en liter diesel. Ett tillägg till registreringsskatten på 1 000 danska kronor får i stället betalas för bilar för varje kilometer mindre än 16 kilometer (bensin) respektive 18 kilometer (diesel) de kan köras på en liter bränsle.20 Slutligen påverkas också registreringsskatten av vilken säkerhets- utrustning bilen har, exempelvis om den är försedd med krock- kuddar.21 
  
 Från och med den 1 januari 2016 tas registreringsavgift ut även för rena elbilar. Från början var avsikten att full registreringsavgift skulle tas ut från och med årsskiftet 2015/16 för den del av bilars pris som översteg 800 000 danska kronor.  
 EU-kommissionen 
  ansåg emellertid att ett sådant upplägg skulle snedvrida konkurrensen eftersom billigare elbilar skulle få större skattelättnader än dyrare elbilar. Nu ska i stället subventioneringen av elbilar fasas ut under en femårsperiod så att registreringsavgift tas ut med 20 procent 2016, 40 procent 2017, 65 procent 2018, 90 procent 2019 och 100 procent från och med 2020.22 
  
 19Informationen är hämtad från det danska Skatteverkets hemsida www.skat.dk 
  
 20§ 4, stk. 2 och 3 registreringsafgiftsloven. 
  
 21§ 4, stk. 5 registreringsafgiftsloven. 
  
 22Prischock för elbilar hejdas, artikel i  
 Göteborgs-Posten 
  den 20 december 2015. 
  
 113 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 Vid sidan av registreringsskatten tas också en årlig fordonsskatt ut för alla danskregistrerade bilar. Skatten för personbilar, som registrerats för första gången den 1 juli 1997 eller senare, och som är konstruerade för att transportera högst nio personer inklusive föraren, baseras uteslutande på fordonets bränsleförbrukning.23 För äldre fordon betalas i stället en vägtrafikskatt baserad på bilens vikt24. 
  
 Bränsleförbrukningsbeskattningen sker utifrån olika skatteklasser beroende på hur långt bilen kan köras på en liter bränsle. För bensindrivna bilar sker beskattningen utifrån 24 olika klasser och varierar från 310 danska kronor per halvår (eller 620 kronor för ett helt år) till 10 830 danska kronor per halvår (eller 21 660 kronor för ett helt år). Lägst beskattas de bilar som kan köras minst 20 kilo- meter på en liter bensin. Högst beskattas de bilar som inte klarar att köras 4,5 kilometer på en liter bensin.25 
  
 Dieseldrivna personbilar beskattas hårdare för att utjämna skillna- derna mellan det lindrigare beskattade dieselbränslet och bensinen. Dessa bilar delas in i 27 olika skatteklasser beroende på hur stor bränsleförbrukningen är. Skatten varierar från 130 danska kronor per halvår för bilar som kan köras minst 32,1 kilometer per liter diesel till 16 070 danska kronor per halvår för bilar som kan köras mindre än 5,1 kilometer per liter.26 
  
 6.3En jämförelse mellan några länders  
 bonus–malus-system 
  
 Ett flertal länder har alltså infört olika varianter av  
 bonus–malus- 
  system. Storleken på bonus (även kallad premie, negativ skatt och bidrag) och malus (kan vara både årlig fordonsskatt och registre- ringsskatt), liksom brytpunkten mellan bonus och malus, varierar. Den viktiga aspekten ur styreffektsynvinkel är hur systemet påver- kar besluten på marginalen, eller med andra ord hur konsumenten upplever nyttan jämfört med kostnaden av att köpa en bil med ett 
  
 23Regleras i lov om afgift efter brændstofforbrug m.v. for visse person- og varebiler (Walters). 
  
 24Regleras i lov om vægtafgift af motorkøretøjer m.v. 
  
 25§ 3, stk. 1, Ware. 
  
 26§ 3, stk. 1, Johnson. 
  
 114 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 gram mindre koldioxidutsläpp per kilometer. Det är lättast att åskåd- liggöra styreffekten med hjälp av figurer. 
  
 Figurerna nedan visar hur skatten varierar med koldioxidutsläppen per gram och kilometer. Skatten är positiv för malus och negativ för bonus. I figur 6.1 visas systemen i Frankrike (utformningen år 2015 och ursprungliga systemet år 2008) och Vallonien (Belgien). Båda dessa gäller  
 bonus–malus 
  vid registreringstillfället. 
  
 I figur 6.2 jämförs Frankrikes system med det svenska systemet för koldioxidbaserad fordonsskatt till och med 2015 (för en bensin- driven bil), vilket inkluderade en supermiljöbilspremie på 40 000 kro- nor vid upp till 50 gram koldioxidutsläpp per kilometer och en femårig skattebefrielse från fordonsskatt där gränsen för skatte- befrielsen antas vara 104 gram koldioxidutsläpp per kilometer.27 Bonus respektive malus i det franska systemet är omräknade i kro- nor (växelkurs 31 augusti 2015). För att kunna jämföra det svenska systemet med andra länders  
 bonus–malus 
  vid registrering har en nuvärdesberäkning gjorts där ett fordons livslängd antas vara 17 år.28 
  
 I figur 6.3 och 6.4 visas systemen i Norge, Danmark och Sverige för bensin- respektive dieseldrivna bilar. För Norge visas endast extra avdrag eller extra avgift vid registrering vad gäller koldioxid- komponenten av engangsavgiften. För Danmark har en omräkning gjorts från det danska avgiftssystemet som är utryckt i bränsle- effektivitet (kilometer per liter) till koldioxidutsläpp i gram per kilometer.29 För Danmark har även bränsleeffektivitetskomponen- ten i registreringsskatten räknats in. Eftersom Norge och Danmark har mycket höga registreringsskatter är länderna inte helt jämför- bara med Sverige, men figurerna 6.3 och 6.4 ger ändå en bild av likheter och skillnader mellan systemen. 
  
 För Frankrike syns skillnaden på grund av förändringarna av systemet genom åren (figur 6.1). Brytpunkten mellan bonus och 
  
 27En tjänstevikt på 1 590 kilogram antas, vilket motsvarar en genomsnittlig nyregistrerad personbil. Det innebär att gränserna för skattebefrielse blir 105 gram för bensin och diesel, och 160 gram för alternativa bränslen. 
  
 28Diskonteringsräntan är satt till 3,5 procent och följer rekommendationer från ASEK 5.2. Se Trafikverket, Samhällsekonomiska principer och kalkylvärden för transportsektorn: ASEK 5.2, version  
 2015-04-01. 
  Växelkurser som har använts i beräkningarna är: 9,27 kronor per euro; 1,01 svenska kronor per norska kronor; 1,24 svenska kronor per norska kronor. 
  
 29Här antas att en liter bensin ger 2,71 kilogram koldioxidutsläpp och att en liter diesel ger 2,89 kilogram koldioxidutsläpp. 
  
 115 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 malus har ändrats över tiden. Från början låg den på  
 130–160 
  gram koldioxid per kilometer, nu ligger den på  
 60–130. 
  Lutningen på trappan har blivit brantare, mest på malussidan, men även på bonus- sidan. Lutningen åskådliggör marginaleffekten, det vill säga hur viktigt varje grams förändring av koldioxidutsläpp är. Det betyder att styreffekten har ökat över tiden. Vallonien hade ingen bonusdel, medan malusdelen var lägre än i Frankrikes ursprungliga system. 
  
 I figur 6.2 visas att Sveriges fordonsbeskattning redan nu liknar ett  
 bonus–malus-system. 
  För bensindrivna bilar ligger malussidan mellan Frankrikes ursprungliga och nuvarande system. Till skillnad från Frankrikes trappsteg är Sveriges fordonsbeskattning linjär på malussidan. Supermiljöbilspremien i Sverige är inte riktigt lika hög som bonusen i Frankrike för bilar med utsläpp under 20 gram kol- dioxid per kilometer. 
  
 I figur 6.3 och 6.4 framgår den branta kurvan i det norska syste- met. Styreffekten är sålunda stor i Norge (kurvan för Norge är så brant på malussidan att figuren inte har med de högsta värdena.) I Norge är kurvan inte en trappa, utan stegvist kontinuerlig. Det betyder att marginaleffekten påverkas för varje grams förändring. Kurvans lutning i Norge på malussidan är ungefär densamma som trappans lutning i det nya franska systemet, vilket betyder att de har liknande marginaleffekter. Dock stiger den norska kurvan från en lägre koldioxidutsläppsnivå. I Danmark finns det knappt någon bonus, men en trappa på malussidan. Danmarks trappa är brantare än Sveriges kurva för både bensin och diesel, men flackare än Norges för bensin och ganska lik Norges för diesel. Notera att Sveriges och Norges kurvor är ganska lika för diesel i intervallet  
 111–160 
  gram koldioxid per kilometer. 
  
 I figur 6.5 jämförs nuvarande fordonsbeskattning i Sverige för bensin, diesel och alternativa drivmedel. I figuren visas nuvärdet givet att bilens livslängd är 17 år. Den högre beskattningen av diesel och den lägre av alternativa drivmedel jämfört med bensin syns tydligt. Den femåriga skattebefrielsen innebär att dessa fordon kommer att beskattas i genomsnitt i 12 år och det är anledningen till att linjerna mellan 50 och 104 gram ligger ovanför nollinjen. 
  
 116 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 Figur 6.1 Jämförelse  
 bonus–malus 
  i Frankrike och Vallonien 
  
 Euro 
  
 10000 
  
 8000 
  
 6000 
  
 4000 
  
 2000 
  
 0 
  
 −2000 
  
 −4000 
  
 −6000 
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 120 
  
 140 
  
 160 
  
 180 
  
 200 
  
 220 
  
 240 
  
 260 
  
 280 
  
 300 
  
 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Frankrike 2008 
  
 Frankrike 2015 
  
 Vallonien 2014 
  
 Figur 6.2 Jämförelse  
 bonus–malus 
  i Frankrike och Sveriges fordonsbeskattning (inklusive supermiljöbilspremie 
  
 och femårig skattebefrielse) för bensin (nuvärdesberäkning) 
  
 Kronor 
  
 100000 
  
 80000 
  
 60000 
  
 40000 
  
 20000 
  
 0 
  
 −20000 
  
 −40000 
  
 −60000 
  
 0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 300 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Frankrike 2008 
  
 Frankrike 2015 
  
 Sverige 2016 bensin 
  
 117 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 Figur 6.3 Jämförelse engangsavgift Norge (koldioxidkomponenten) med årlig fordonsskatt för bensin (inklusive justering 
  
 av registreringsavgift på grund av bränsleförbrukning) i Danmark (nuvärdesberäkning) och Sveriges fordonsbeskattning (inklusive supermiljöbilspremie och femårig skattebefrielse) för bensin (nuvärdesberäkning) 
  
 Kronor (svenska) 
  
 200000 
  
 150000 
  
 100000 
  
 50000 
  
 0 
  
 −50000 
  
 −100000 
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 300 
  
 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Norge 2015 
  
 Danmark 2015 bensi 
  
 Sverige 2016 bensi 
  
 Figur 6.4 Jämförelse engangsavgift Norge (koldioxidkomponenten) med årlig fordonsskatt för diesel (inklusive justering 
  
 av registreringsavgift på grund av bränsleförbrukning) i Danmark (nuvärdesberäkning) och Sveriges fordonsbeskattning (inklusive supermiljöbilspremie och femårig skattebefrielse) för diesel (nuvärdesberäkning) 
  
 Kronor (svenska) 
  
 200000 
  
 150000 
  
 100000 
  
 50000 
  
 0 
  
 −50000 
  
 −100000 
  
 0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 300 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Norge 2015 
  
 Danmark 2015 diesel 
  
 Sverige 2016 diesel 
  
 118 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 Figur 6.5 Jämförelse Sveriges fordonsbeskattning 
  
 (inklusive supermiljöbilspremie och femårig skattebefrielse) för bensin, diesel och alternativa drivmedel (nuvärdesberäkning) 
  
 Kronor 
  
 150000 
  
 125000 
  
 100000 
  
 75000 
  
 50000 
  
 25000 
  
 0 
  
 −25000 
  
 −50000 
  
 0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 300 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Sverige 2016 diesel 
  
 Sverige 2016 bensin 
  
 Sverige 2016 alternativt 
  
 6.4Vetenskapliga utvärderingar 
  
 av nuvarande  
 bonus–malus-system 
  
 Det finns inte många vetenskapliga utvärderingar som har gjorts av  
 bonus–malus-system. 
  Det franska systemet har utvärderats i tre uppsatser och det norska i två. Här redovisas dessa och även en utvärdering av ett kanadensiskt  
 bonus–malus-system. 
  
 6.4.1Frankrike 
  
 D'Haultfœuille med flera utvärderade effekterna av det franska  
 bonus–malus-systemet 
  genom att använda data från september– november 2007 och  
 mars–maj 
  2008.30 Det svåra i en sådan här ut- värdering är att försöka ta hänsyn till alla andra faktorer som på- verkar människors köp av bil, förutom just  
 bonus–malus-systemet. 
  De har data på bilkarakteristika (märke, modell, bränsle, sedan, kombi eller cabriolet, antal dörrar och koldioxidutsläpp) och på 
  
 30 D'Haultfœuille, X. med flera, The environmental effect of green taxation: The case of the French bonus/malus, The Economic Journal, 2014, 124, s.  
 F444–F480. 
  
 119 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 kundkarakteristika (sysselsättning, ålder, stad eller landsbygd, in- komst och körsträcka). De tar också hänsyn till förändringen av drivmedelspriser över tid, vilket inte bara direkt påverkar använd- ning, utan även benägenheten att byta till mer bränslesnåla bilar. 
  
 Resultaten av utvärderingen av systemet i Frankrike är ganska tydliga: när  
 bonus–malus 
  införs ökar marknadsandelen av bilar i bonusklasserna och minskar i de högre malusklasserna, även när man kontrollerar för ett antal andra faktorer. Marknadsandelarna ökar mest för de i näst högsta bonusklassen (klass B) och, kanske lite förvånande, minskar inte mest i de med högst malus (F och G), utan i de nästkommande klasserna (E- och E+). 
  
 När det gäller miljöeffekten är resultaten blandade. Författarna delar upp miljöeffekten i fyra delar på kort sikt. Den positiva effek- ten på miljön av att fler bilar med lägre utsläpp säljs (det genom- snittliga utsläppet av koldioxid minskade från 156 till 136 gram per kilometer från  
 2003–2008) 
  visar sig vara större än de sammanlagda effekterna av att bilar körs mer och att fler bilar säljs. Däremot räk- nar författarna även med en effekt av att koldioxidutsläppen ökar hos tillverkarna när fler bilar tillverkas. Denna negativa effekt är i sig själv större än den direkta positiva effekten, vilket gör att netto- effekten för miljön är negativ. På lång sikt finns det dock en ytter- ligare positiv effekt på miljön som beror på att  
 bonus–malus- 
  systemet leder till att livslängden på bilar sjunker. Därmed byts gamla bilar med höga koldioxidutsläpp snabbare ut till nya bilar med låga koldioxidutsläpp. Denna positiva effekt räcker dock inte till för att göra nettoeffekten positiv för miljön på lång sikt. Det beror på att på lång sikt räknar författarna med en stor ökning av fordonsflottan vilket har en stor negativ effekt på miljön. 
  
 Författarna menar att trots att de visar att  
 bonus–malus-syste- 
  met i Frankrike ledde till ökade utsläpp av koldioxid ska bonus– malus inte ses som ett ineffektivt styrmedel. Det är snarare den specifika designen i Frankrike som var fel. Brytpunkten låg för högt och bonusarna var för givmilda. Författarna poängterar att det viktiga i utformningen av ett  
 bonus–malus-system 
  är att den inte leder till en större, utan helst en mindre, fordonsflotta. Det är viktigt att köpare inte kan få en mycket större bonus bara genom att köpa bilar med marginellt lägre koldioxidutsläpp. Detta ledde till att det franska  
 bonus–malus-systemet 
  gick med underskott rent finansi- ellt. 
  
 120 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 D'Haultfœuille med flera har gjort ytterligare en utvärdering av det franska  
 bonus–malus-systemet, 
  där även hänsyn togs till intro- duktionen av en miljömärkning av bilar.31 Märkningen består av sju klasser,  
 A–G, 
  där A är bilar med lägst koldioxidutsläpp per kilo- meter. Syftet med studien är att avgöra vilka effekter som har på- verkat konsumenternas val av bilar med lägre koldioxidutsläpp. Följande effekter undersöks: 1. Den direkta priseffekten beroende på bonus eller malus, 2. Utbudseffekter på grund av att tillverkare producerar fler bilmodeller med lägre koldioxidutsläpp och 3. Andra mikro- och makroekonomiska effekter beroende på bland annat förändrade bränslepriser och konjunktursvängningar, kortsiktiga effekter på grund av att konsumenter inte trodde på regeringens uttalande om att  
 bonus–malus-systemet 
  skulle vara permanent32, och effekten av förändringar i konsumenters preferenser på grund av  
 bonus–malus-systemets 
  signal av samhällskostnaden av koldi- oxidutsläpp. Forskarna studerar fyra effekter närmare: priseffekten av  
 bonus–malus, 
  bränslepriseffekten, effekten av förändringen av preferenser beroende på märkningen, och effekten av introduk- tionen av  
 bonus–malus-systemet 
  per se. 
  
 Författarna beräknar att av den genomsnittliga minskningen av koldioxidutsläpp (på 16 procent) står bränslepriserna för 13 pro- cent, priseffekten av  
 bonus–malus 
  för 14 procent och miljömärk- ningen för 13 procent, medan  
 bonus–malus-systemets 
  påverkan på konsumenternas preferenser vad gäller miljön står för den största delen, 27 procent (övriga oförklarad del står för 33 procent). Vid- are menar författarna att det är viktigt, men väldigt svårt, att ta hänsyn till andra systemeffekter än de direkta, när nya system ska sjösättas. Annars finns det en risk att det blir som i Frankrike där systemet finansiellt inte gick ihop. 
  
 Klier och Mckinney jämför koldioxidbeskattning via registrerings- och fordonsbeskattningen i Frankrike, Tyskland och Sverige.33 Här diskuteras endast resultaten för Frankrike för reformåren 2007 och 2008. I sin ekonometriska modell försöker Randall och Mckinney kon- 
  
 31D'Haultfœuille, X. med flera, Disentangling sources of vehicle emissions reduction in France:  
 2003–2008, 
  2015, Working Paper. 
  
 32Om köpare tror att systemet är temporärt kan de vilja utnyttja bonusen snabbt. 
  
 33Klier, T. och Mckinney, Tate, Using taxes to reduce carbon dioxide emissions rates of new passenger vehicles: Evidence from France, Shannon, and Sweden, American Economic Journal: Economic Policy, 2015, 7, s.  
 212–242. 
  
 121 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 trollera för andra efterfråge- och utbudsförändringar genom att inkludera bilmodell, drivmedelsförbrukning och drivmedelspriser. De finner att elasticiteten för skatten är ungefär 0,4. Detta är en högre elasticitet än vad samma författare funnit i en tidigare studie av effekten av drivmedelspriser. Det betyder att  
 bonus–malus- 
  systemet hade en mycket större effekt på registreringarna än driv- medelsskatten. De skattar också vad som händer med genomsnitt- ligt koldioxidutsläpp per bil och finner att  
 bonus–malus-systemet 
  kan förklara en mycket stor del av minskningen av utsläppen. Av faktisk minskning på 8,70 gram koldioxid per kilometer förklarar  
 bonus–malus-systemet 
  7,95 gram. 
  
 Författarna försöker också ekonometriskt skatta huruvida till- verkarna ändrade sina bilmodeller till sådana med lägre koldioxid- utsläpp beroende på  
 bonus–malus-systemets 
  införande. De finner dock inte någon statistiskt signifikant effekt. Det kan bero på att de flesta tillverkarna (förutom franska märken) har en liten andel försäljning i Frankrike, men också på att de analyserade data fram till 2010 och det kan vara en för kort period för tillverkarna att ställa om på. 
  
 6.4.2Norge 
  
 West och Martin analyserade hur ändringar av engangs- avgiften år 2007 och 2012 påverkade nybilsförsäljningen och väl- färden.34 Ett  
 bonus–malus-system 
  för koldioxidutsläpp infördes 2007. Dessutom fanns en viktkomponent och en effektkomponent i engangsavgiften. År 2012 infördes också en kväveoxidkomponent. Avgifterna korrigeras något varje år. Med hjälp av statistiska metoder försöker författarna skatta hur ändringar i engangsavgiften har på- verkat nybilsförsäljningen. Författarna tar hänsyn till andra faktorer som kan påverkar nybilsförsäljningen med hjälp av modellsegments- indelning, tidsvariabler och variablerna vikt och effekt. De genom- snittliga koldioxidutsläppen har minskat från 181 gram per kilo- meter till 132 gram per kilometer mellan 2004 och 2011. Diesel- andelen av nybilsförsäljningen har ökat från 28 till 68 procent. El- 
  
 34 Rasmussen, Sims, S., Evaluering av endringer i kjøpsavgiften for nye biler,  
 2006–2011, 
  2012, Vista Analyse AS, Rapport, 42. 
  
 122 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 och hybridbilar har ökat från 0 procent till 2,5 procent respektive 3,0 procent. Genomsnittsavgiften som nybilsköparna får betala har gått från 128 000 norska kronor 2004, till 138 000 kronor 2007, och ner till 106 000 kronor 2011. Däremot har genomsnittsvikten och genomsnittseffekten (kilowatt) varit tämligen konstant över perioden. 
  
 Resultaten av studien visar att avgiftsomläggningen 2007 för- klarar ungefär hälften av ökningen av dieselandelen av nybilsförsälj- ningen, ännu mer i kompaktklass och för småbilar. De beräknar också att den högre dieselandelen förklarar mellan 6 och 7 gram av minskningen på 14 gram koldioxidutsläpp per kilometer från 2006 till 2007. Enligt författarnas beräkningar skulle utsläppen ha minskat med endast 10 procent i stället för faktiska 23 procent från 2006 till 2011 om inte avgiftssystemet hade lagts om. 
  
 Ciccone har också skattat vilken effekt avgiftsförändringen i Norge fick på genomsnittliga koldioxidutsläpp, dieselmarknads- andelen och genomsnittlig fordonsvikt.35 För att ta hänsyn till att andra faktorer kan förklara effekten använder hon månadsdata på kommunnivå med variablerna registreringar, fordonsskatt, märke, modell, vikt, cylindervolym, effekt, koldioxidutsläpp, bränsletyp, antal dörrar och växellåda (automat eller manuell). Dessutom an- vänds data för antalet invånare i kommunen och kommuninkomst, samt drivmedelspriser och drivmedelsskatt. Hon gör beräkningar genom att jämföra två sexmånadersperioder 2006 och 2007, med två sexmånadersperioder 2004 och 2005. Eftersom annonserandet av reformen i oktober 2006 ledde till en direkt påverkan på försälj- ningen under senhösten och före nyår använder hon endast perio- den april till september respektive år. 
  
 Resultaten visar att genomsnittsutsläppen av koldioxid per bil var ungefär 7 gram lägre på grund av ändringen i avgiftssystemet 2007. Vad gäller ökningen av dieselmarknadsandelen beräknar Ciccone att 76 procent av ökningen kan förklaras av avgiftsomläggningen. Vad gäller vikt ledde avgiftsomläggningen, allt annat lika, till att genom- snittsvikten ökade med drygt 10 kilogram, mindre än 1 procent. Hon poängterar dock att trots den lilla ökningen motsvarar det en ökning på 1 gram koldioxidutsläpp per kilometer. 
  
 35 Ciccone, A., Is it all about CO2 emissions? The environmental effects of a tax reform for new vehicles in Norway, 2014, Marshall, Department of Economics, University of Oslo, 19. 
  
 123 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 6.4.3Kanada 
  
 Under åren  
 1990–2010 
  fanns i Ontario, Kanada, ett  
 bonus–malus- 
  system baserat på bränsleförbrukning. Det fanns en bonus på 100 dollar om landsvägsförbrukningen låg under 6 liter per 100 kilo- meter. Mellan 6 och 9 liter var malusavgiften 75 dollar, mellan 9 och 9,5 liter var den 250 dollar, mellan 9,5 och 12 liter var den 1 200 dollar, mellan 12 och 15 liter var den 2 400 dollar, mellan 15 och 18 liter var den 4 400 dollar och över 18 liter var den 7 000 dollar.36 
  
 Rivers och Hill undersökte effekten av detta system.37 I de efterfrågefunktioner som ekonometriskt skattas inkluderas provins där bilen är såld, drivmedelspris och  
 bonus–malus-avgift 
  samt bil- attribut som märke, modell, serie, modellår, effekt, motorvolym och bränsleförbrukning. 
  
 Resultatet visar att en  
 bonus–malus-avgift 
  på 1 000 dollar leder till  
 30–40 
  procents förändring i marknadsandelen av en bilmodell, jämfört med att ingen registeringsskatt fanns. De kan dock inte visa på någon effekt på den totala försäljningen i Ontario jämfört med andra provinser i Kanada (utan  
 bonus–malus) 
  när de jämför över ett stort antal år  
 (1980–2012). 
  De finner också att konsumen- ter verkar reagera asymmetriskt på bonus respektive malus. Bonus leder till större positiv reaktion än en liknande malus. Slutligen be- räknar de också nettovälfärdseffekten av  
 bonus–malus-programmet 
  i Ontario och kommer fram till att den positiva miljöeffekten till- sammans med nettointäkten för provinsregeringen är större än vad konsumenterna förlorar. Med andra ord är nettovälfärden positiv. Författarna visar också att med ett intäktsneutralt  
 bonus–malus- 
  program skulle nettovälfärden vara högre. 
  
 Rivers och Hill diskuterar också den teoretiska kopplingen mellan vanliga miljöskatter, så kallade Pigouskatter, och bonus–  
 malus-avgifter. 
  De kommer fram till att  
 bonus–malus-avgifter 
  är en funktion av Pigouskatter, men är mindre i storlek. Enligt författ- arna leder  
 bonus–malus-avgifter 
  till en lägre nettovälfärd, eftersom fler bilar säljs än om det bara hade varit en skatt.  
 Bonus–malus 
  har dock två fördelar, varav den ena är att  
 bonus–malus-avgifterna 
  kan vara lägre än endast miljöskatter. Den andra fördelen är att bonus– 
  
 36Växelkurs: 6,99 kronor per kanadensisk dollar, årsgenomsnitt 2010. 
  
 37Rivers, N. och Hill, B., New vehicle feebates, 2015, Working Paper. 
  
 124 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 malus-system 
  har en mycket mindre påverkan på det totala skatte- trycket. 
  
 Dessutom diskuterar de anledningen till att konsumenter kan reagera asymmetriskt till bonus respektive malus. Försäljare kan tydliggöra rabatten mer än avgiften, eller att konsumenter helt enkelt har asymmetriska preferenser. Olika konsumentgrupper kanske köper bilar med låga utsläpp (mindre bilar som köps av pris- känsliga konsumenter), respektive stora utsläpp (stora bilar, som köps av prisokänsliga konsumenter). Detta komplicerar en design av ett  
 bonus–malus-system. 
  
 6.5Simuleringsstudier av hypotetiska system 
  
 6.5.1Tyskland 
  
 I Tyskland har ingen omläggning gjorts mot ett  
 bonus–malus-system, 
  utan landet har ett system med årliga fordonsskatter. Morrow med flera har dock gjort en simuleringsstudie för att försöka få en upp- fattning av vad ett införande av ett  
 bonus–malus-system 
  skulle få för effekt på den tyska bilmarknaden.38 
  
 De skattar efterfrågefunktioner med hjälp av data från  
 2002–2008 
  och med hjälp av 17 olika bilegenskaper (såsom vikt, pris, antal sålda bilar, motorstorlek, koldioxidutsläpp). Varje bilmodell hän- fördes till en av sju olika marknadssegment och två bränsletyper (bensin eller diesel). Bonusen och malusen antas få fullt genomslag på priset. Givet ett intäktsneutralt system beräknas effekterna av olika avgifter från låg (motsvarar ett pris på 50 euro per ton koldi- oxid) till hög. Simuleringarna visar att försäljningen skulle öka av bilar med låga koldioxidutsläpp och minska av bilar med höga kol- dioxidutsläpp. Totalt sett skulle dock försäljningen minska. Hög  
 bonus–malus 
  ger större effekt än låg. Denna effekt gör att bryt- punkten mellan bonus och malus måste justeras nedåt under tiden för att vidhålla intäktsneutraliteten. Frågan är då hur mycket lägre än genomsnittsutsläppet brytpunkten måste vara för att välfärds- nettot ska vara positivt. 
  
 38 Morrow, A., med flera, Environmental and economic effects of  
 CO2-based 
  automobile taxed in Shannon, 2011, Working Paper. 
  
 125 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 Författarna svarar på den frågan genom att beräkna nettot av välfärdsförlusterna och välfärdsvinsterna. Eftersom försäljningen sjunker kommer både konsumenter och producenter förlora. Där- emot vinner miljön i form av minskade utsläpp. Miljövinsten be- räknas med hjälp av ett antagande om att bilar körs 200 000 kilo- meter och en marginalkostnad på 15 euro per ton koldioxid. Oav- sett vilken bonus och malus som sätts blir nettot av konsumenter- nas, producenternas och miljöns välfärd negativ om brytpunkten sätts till genomsnittsutsläppet. En högre avgift leder också till lägre välfärdsnetto. En låg avgift som ligger under genomsnittsutsläppet kan dock vara välfärdshöjande. Asymmetriska bonus- och malus- nivåer kan också vara välfärdshöjande om malusen på bilar med höga utsläpp är lägre än bonusen på bilar med låga utsläpp. 
  
 6.5.2Sverige 
  
 Castro med flera på Kungliga Tekniska högskolan har tagit fram en simuleringsmodell för fordonsflottan i Sverige.39 Simuleringsmodellen bygger på tre underliggande modeller: en modell som beskriver fordonsägandet över tiden, en modell som beskriver skrotning över tiden och en modell som beskriver inköp av nya fordon över tiden. Modellen över ägande inkluderar faktorer som inkomst,  
 BNP-tillväxt, 
  ålder, andel leasingbilar, pension och drivmedelspriser. Modellen över skrotning antar att en viss procen- tuell andel av fordonen skrotas varje år. Modellen över fordonsköp är en preferensmodell där variabler som fordonspris, fordons- och förmånsskatter, bilmärke, bilstorlek, drivmedelstyp och motor- styrka ingår. I modellen delas också inköpen upp på privat- och företagsinköp. Utöver dessa modeller görs också ett antagande om hur utbudet av mer bränsleeffektiva fordon och fordon med el- och hybriddrift kommer att öka över tiden. 
  
 Med hjälp av modellen har en utvärdering av tre olika bonus–  
 malus-scenarier 
  för den svenska marknaden genomförts.40 Dessa tre scenarier är de tre olika förslagen från Utredningen om fossilfri 
  
 39 
  
 Hugosson, M. B. med flera, The Swedish car fleet model,  
 S-WoPEcWorking 
  Paper 
  
 No 2014:18. CTS – Centre for Transport Studies Stockholm (KTH and VTI), 2014. 
  
 40 
  
 Habibi, S. med flera, Evaluation of  
 Bonus–Malus 
  systems for reducing car fleet CO2 
  
 emissions in Sweden, CTS – Centre for Transport Studies Stockholm Working paper 2015:6. 
  
 126 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 fordonstrafik, SOU 2013:84. Två av dessa var förslag på olika for- mer av en registreringsskatt, vilket inte ligger inom ramen för den här utredningens uppdrag. Vi fokuserar därför här helt på det tredje förslaget som var en revidering av nuvarande system med fordons- skatt och supermiljöbilspremie. 
  
 I korthet föreslogs en höjning av supermiljöbilspremien till 70 000 kronor för bilar utan några koldioxidutsläpp och 50 000 kro- nor för laddhybrider och andra bilar med koldioxidutsläpp över 0 gram per kilometer upp till och med 50 gram per kilometer. Vidare föreslogs en höjning av koldioxidkomponent till 50 kronor per gram för bensin- och dieseldrivna fordon och till 25 kronor per gram för fordon som kan drivas med alternativa drivmedel. Skatten ska utgå från utsläpp över 95 gram och vara viktbaserad. Slutligen slopas den femåriga skattebefrielsen för miljöbilar. Eftersom energi- skatten på diesel höjs och utsläppskraven för kväve och partiklar blir desamma för dieseldrivna och bensindrivna bilar i och med Euro 6, föreslås en utfasning av bränslefaktorn och ett slopande av miljötillägget för nya dieseldrivna fordon. I tabell 6.2 nedan presen- teras en sammanfattning av förslaget för fysiska personer. 
  
 CO2= gram koldioxid per kilometer 
  
 I figur 6.6 jämförs Utredningen om fossilfri fordonstrafiks förslag med nuvarande system med koldioxidbaserad fordonsskatt och supermiljöbilspremier för drivmedlen bensin och diesel. För bensin- 
  
 127 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 SOU 2016:33 
  
 och dieseldrivna fordon är styreffekten i utredningens förslag större än i nuvarande system, framför allt på malussidan. För alternativa drivmedel är skillnaden mellan utredningens förslag och nuvarande system däremot inte så stor. 
  
 Figur 6.6 Jämförelse av Sveriges fordonsbeskattning i dag och förslag enligt Utredningen om fossilfri fordonstrafik, FFF (inklusive supermiljöbilspremier, annuitetsberäkningar) 
  
 Kronor 
  
 20000 
  
 17500 
  
 15000 
  
 12500 
  
 10000 
  
 7500 
  
 5000 
  
 2500 
  
 0 −2500 
  
  −5000 
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 
  
 300 
  
 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Sverige 2016 bensin 
  
 FFF fordonsskatt bensin 
  
 Sverige 2016 diesel 
  
 FFF fordonsskatt diesel 
  
 Sverige 2016 alternativt 
  
 FFF fordonsskatt alternativt 
  
 Utredningen om fossilfri fordonstrafik föreslog också en föränd- ring av förmånsbeskattningen av bilförmån. Förslaget gick ut på att det skulle införas ett koldioxidbaserat förmånsvärde. Argumentet var att det behövdes ett sådant som komplement till en förändrad fordonsskatt om det inte infördes en registreringsskatt. En regi- streringsskatt skulle nämligen enligt utredningen ha haft en direkt påverkan på priset och därigenom på förmånsvärdet. Även detta förslag ingår i scenariot som utvärderas. 
  
 128 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bonus–malus: 
  några länders system, erfarenheter och utvärderingar 
  
 Utvärderingen av det här förslaget jämförs med ett scenario där 2014 års system för fordonsskatt och supermiljöbilspremie behålls, men att supermiljöbilspremien slopas efter 2015.41 
  
 I scenariot med nuvarande fordonsskatt men slopande av super- miljöbilspremie minskar de genomsnittliga koldioxidutsläppen för nya fordon från cirka 135 gram per kilometer år 2014 till cirka 125 gram per kilometer år 2020 (cirka 1 gram per år). I scenariot med en förändrad fordonsskatt och en höjning av supermiljöbils- premien minskar de genomsnittliga koldioxidutsläppen för nya fordon till cirka 120 gram per kilometer år 2020. Det är en större minskning än med nuvarande system, men ändå inte alls i närheten av målet som fastslogs av Utredningen om fossilfri fordonstrafik, vilket var 95 gram per kilometer. Skillnaden mellan nuvarande system och det reviderade systemet är som störst när det gäller antalet elfordon och laddhybrider. Antalet elfordon är 76 procent fler och antalet laddhybrider är 155 procent fler i det reviderade systemet. Den stora förklaringen till skillnaden är givetvis att supermiljöbils- premien behålls och höjs. 
  
 Forskarnas slutsats är att varken det nuvarande eller utredning- ens förslag är tillräckligt om målet 95 gram ska nås 2020. De före- slår att ett  
 bonus–malus-system 
  ska vara  
 S-format, 
  det vill säga flack lutning vid låga och höga utsläpp, men brant lutning i mellan- skiktet. Anledningen är att efterfrågan är som störst i mellanskiktet och därför borde även fordonsskatten påverka efterfrågan mest just där. En annan slutsats är att trots att antalet el- och laddhybrid- fordon ökar kommer andelen supermiljöbilar inte att öka i tillräck- lig takt för att nå målet. Anledningen till att målet inte nås är att konsumenterna inte i tillräckligt hög grad lockas av bonus för bilar med låga utsläpp, utan hellre betalar en malus för att köpa bilar med högre utsläpp. 
  
 41 Skillnaden jämfört med nuvarande utformning är att det då endast fanns en nivå på super- miljöbilspremien, som var 40 000 kronor. Det är dock inget som bör ha någon större påver- kan på resultaten. 
  
 129 
  
 7 Utgångsläget i dag 
  
 7.1Uppdraget 
  
 Utredningen ska enligt kommittédirektiven lämna förslag på hur ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kan utformas, där miljö- anpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället genom en bonus medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid belastas med högre skatt. Huvudmotivet är att öka andelen miljöanpassade fordon med lägre koldioxid- utsläpp.  
 Bonus–malus-systemet 
  kan därmed enligt direktiven kom- plettera de generellt verkande drivmedelsskatterna och bidra till att minska transportsektorns oljeberoende och klimatpåverkan. Bonus–  
 malus-systemet 
  ska enligt uppdragsbeskrivningen utformas inom ramen för befintligt system med supermiljöbilspremie och fordons- beskattning. Förslag ska även lämnas på hur systemet kan justeras i takt med att sammansättningen av fordonsflottan förändras. 
  
 I detta kapitel kommer därför utredningen att redogöra för hur situationen ser ut i dag med fordonsbeskattning, nybilsförsäljning och minskningstakt av koldioxidutsläpp. Avslutningsvis i kapitlet förs en diskussion om vad  
 bonus–malus-systemet 
  för lätta fordon ska styra mot. Därmed blir utgångsläget i dag ett avstamp för utred- ningens fortsatta överväganden i fråga om hur ett  
 bonus–malus- 
  system för nya lätta fordon ska utformas. Det senare behandlas i nästa kapitel, kapitel 8. 
  
 7.2Nuvarande fordonsskatt och nybilsförsäljningen 
  
 En detaljerad redogörelse för dagens system med supermiljöbils- premie, koldioxidbaserad fordonsskatt och skattebefrielse för for- don med en låg nivå på koldioxidutsläpp finns i kapitel 4. Fordons- skatten består av en fast del på 360 kronor samt en rörlig koldi- 
  
 131 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 SOU 2016:33 
  
 oxidkomponent på 22 kronor per gram koldioxidutsläpp utöver 111 gram för bensin- och dieseldrivna bilar och 11 kronor per gram koldioxid utöver 111 gram för bilar som kan drivas med alternativa drivmedel. En femårig skattebefrielse utgår om vissa villkor är upp- fyllda. För bensin- och dieselfordon tas hänsyn till vikt och utsläpp vid blandad körning för att bestämma om ett fordon ska vara be- friat från skatt. I tabell 7.1 sammanfattas de viktigaste delarna av dagens fordonsskattesystem. 
  
 CO2 = gram koldioxid per kilometer 
  
 Vidare finns en supermiljöbilspremie som för fysiska personer är 20 000 kronor. En supermiljöbil får, för att klassas som sådan, släppa ut högst 50 gram koldioxid per kilometer vid blandad körning. Om supermiljöbilen släpper ut noll gram koldioxid per kilometer är premien 40 000 kronor. 
  
 132 
  
 SOU 2016:33 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 Dagens system kan beskrivas som ett  
 bonus–malus-system, 
  vilket tydligt framgår av figur 7.1. Figuren visar kostnaden för fordons- skatter med avdrag för eventuella skattebefrielser och supermiljö- bilspremie för fordonets hela livslängd, 17 år, redovisat som en års- kostnad (annuitet).1, 2 
  
 Figur 7.1 Sveriges fordonsbeskattning (inklusive supermiljöbilspremie och femårig skattebefrielse) 2016 för bensin, diesel och alternativa drivmedel (annuitetsberäkningar) 
  
 Kronor 
  
 20000 
  
 17500 
  
 15000 
  
 12500 
  
 10000 
  
 7500 
  
 5000 
  
 2500 
  
 0 
  
 −2500 
  
 −5000 
  
 0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 300 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Diesel 
  
 Bensin 
  
 Alternativa drivmedel 
  
 Av figur 7.2 nedan framgår hur nybilsförsäljningen har förändrats de senaste åren mot lägre koldioxidutsläpp per gram. Av figur 7.3 framgår fördelningen av nyregistrerade personbilar för år 2015 uppdelade på respektive drivmedel: endast bensin, endast diesel och 
  
 1En tjänstevikt på 1 590 kilogram antas, vilket motsvarar en genomsnittlig nyregistrerad personbil. Det innebär att gränserna för skattebefrielse blir 105 gram för bensin och diesel, och 160 gram för alternativa bränslen. 
  
 2Om man delar upp nuvärdessumman på lika stora belopp per år kallas detta belopp en annuitet. Här antas en tidshorisont på 17 år, vilket naturligtvis kan diskuteras. Nybilsköparen har knappast ett  
 17-årsperspektiv. 
  Dock kommer fordonet att i snitt finnas kvar för beskatt- ning i 17 år. Huvudsyftet med beräkningarna är dock att kunna jämföra nuvarande fordons- beskattning med nya förslag. 
  
 133 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 SOU 2016:33 
  
 alternativa drivmedel (el, hybrid, etanol och gas).3 Dieseldrivna bilar har en annan fördelning än bensindrivna bilar, där de diesel- drivna bilarna har både lägre och högre koldioxidutsläpp i gram per kilometer än de bensindrivna bilarna. Figur 7.2 och 7.3 visar att fordon med mycket låga utsläpp än så länge har en liten andel av nybilsregistreringarna. Däremot är ökningen snabb: år 2014 var andelen 0,4 procent och 2015 var den 0,9 procent. 
  
 Andel nyregistrerade fordon 
  
 45% 
  
 40% 
  
 35% 
  
 30% 
  
 25% 
  
 20% 
  
 15% 
  
 10% 
  
 5% 
  
 0% 
  
  2012 
  
  2013 
  
  2014 
  
  2015 
  
 -50 
  
 51-100 
  
 101-120 
  
 121-140 
  
 141-160 
  
 161-180 
  
 181-200 
  200- 
  
 Koldioxidutsläpp, gram per kilometer 
  
 Källa: Trafikverket, PM Ökande trafik dämpar effekter av energieffektivisering och förnybar energi ,  
 2016-02-23. 
  
 3  
 Januari–oktober 
  år 2015. 
  
 134 
  
 SOU 2016:33 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 35000 
  
 30000 
  
 25000 
  
 Antal 
  
 20000 
  
 15000 
  
 10000 
  
 5000 
  
 0 
  
 0 
  
 40 
  
 80 
  
 120 
  
 160 
  
 200 
  
 240 
  
 280 
  
 320 
  
 360 
  
 Koldioxidutsläpp, gram per kilometer 
  
 Bensin 
  
 Diesel 
  
 Alternativa (El, Hybrid, Etanol, Gas) 
  
 Källa: Data från Transportstyrelsen. 
  
 Tabell 7.2 nedan visar fördelningen, dels mellan personbilar och lätta lastbilar, dels mellan olika drivmedel. Av nybilsregistrering- arna står dieselfordon för cirka 60 procent av personbilarna och för hela 95 procent av de lätta lastbilarna. För personbilar har bensin- drivna bilar något lägre koldioxidutsläpp i gram per kilometer än dieseldrivna bilar. Dieseldrivna bilar är mer än 30 procent tyngre än bensindrivna bilar. 
  
 I nämnda tabell framgår också vilka skattenettoinkomster som nyregistreringarna för år 2015 beräknas till med nuvarande fordons- beskattning, supermiljöbilspremie och femårig skattebefrielse. För personbilar kommer dieseldrivna bilar totalt att stå för cirka 85 pro- cent av nettoinkomsterna och för lätta lastbilar för 99 procent av nettoinkomsterna. Utslaget per nyregistrerad personbil är skatten per år för bensindrivna bilar en tredjedel av skatten för dieseldrivna bilar. Supermiljöbilspremien gör att genomsnittsskatten för fordon med alternativa drivmedel blir negativ. 
  
 135 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 SOU 2016:33 
  
 4 
  
 6 
  
 5 
  
 En intressant fråga är vilka typer av fordon som släpper ut mest koldioxid total sett. Givet ett förenklat antagande om att alla bilar körs lika mycket kan koldioxidutsläppen för varje gram koldioxid- utsläpp beräknas genom att multiplicera med antalet fordon för 
  
 4Informationen är hämtad från Trafikverkets PM, Ökande trafik dämpar effekter av energieffektivisering och förnybar energi,  
 2016-02-23 
  (gällande koldioxidutsläpp för person- och dieselbilar totalt), från Transportstyrelsen www.transportstyrelsen.se/sv/Nyhetsarkiv/  
 okad-trafik-ater-upp-delar-av-utslappsminskningen/ 
  
 2016-02-26 
  (gällande antal och koldioxid- utsläpp för olika drivmedel; Transportstyrelsen data ingår inte viss specialbilar), samt från Transportstyrelsen för data på fordonsnivå för januari till oktober 2015 (gällande tjänste- vikt). Fordonsskatt enligt egna beräkningar. 
  
 5Summan av 17 års fordonsskatter inklusive supermiljöbilspremie och femårig skattebefri- else, nuvärdesberäknat med diskonteringsräntan 3,5 procent. 
  
 6Annuiteter på 17 år givet nuvärdesberäkningen i föregående fotnot. 
  
 136 
  
 SOU 2016:33 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 varje koldioxidutsläpp. I figur 7.4 visas fördelningen av antalet person- bilar nyregistrerade 2015 i olika koldioxidutsläppsklasser med tomma svarta rutor, medan fördelningen av de totala utsläppen är gråmarkerade. Fördelningen av antalet fordon ligger något till vänster om fördelningen av de totala utsläppen, men skillnaderna är ganska små. Figuren visar också att bilar med höga utsläpp av koldioxid per gram och kilometer är så få att de verkar vara ett mindre pro- blem när det gäller de totala koldioxidutsläppen. Personbilarna som släpper ut mest (givet att alla fordon körs lika mycket) finns mellan 100 och 160 gram. 
  
 0,25 
  
 0,20 
  
 0,15 
  
 Andel 
  
 0,10 
  
 0,05 
  
 0,00 
  
 0 
  
 50 
  
 100 
  
 150 
  
 200 
  
 250 
  
 300 
  
 350 
  
 400 
  
 450 
  
 500 
  
 550 
  
 Koldioxidutsläpp, gram per kilometer 
  
 Totala utsläpp, fördelning 
  
 Fordon, fördelning 
  
 Källa: Bearbetade data från Transportstyrelsen för januari till oktober 2015. 
  
 137 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 SOU 2016:33 
  
 7.3Nuvarande minskningstakt av koldioxidutsläpp7 
  
 Syftet med  
 bonus–malus-systemet 
  är att öka takten i omställningen mot en fossiloberoende fordonsflotta. Hur utsläppen har minskat de senaste åren har framgått av figur 7.2. Genomsnittliga koldioxid- utsläpp från nya bilar uppgick till 127 gram koldioxid per kilometer år 2015. För att nya personbilar ska komma ner till en nivå på kol- dioxidutsläpp om 95 gram per kilometer till 2021 behöver utsläpps- nivån därmed minska med drygt 5 gram per år. Från 2013 var dock minskningstakten 4 gram per år och mellan 2012 och 2013 var den 2 gram per år. Eftersom minskningstakten var 8 gram per år mellan 2006 och 2012 innebär det att takten har avstannat. Den största orsaken till den minskade takten är att andelen fyrhjulsdrivna bilar har ökat. Totalutsläppen av koldioxid från personbilar har minskat med 15 procent sedan 1990 trots att trafiken har ökat med 15 pro- cent. Detta beror på en ökad energieffektivisering och ökad använd- ning av förnyelsebar energi.8 
  
 Effekten av  
 bonus–malus-systemet 
  på hela fordonsflottan beror på i vilken takt nyregistrerade bilar, med låga koldioxidutsläpp, ersätter skrotade bilar med höga koldioxidutsläpp. Om bonus–  
 malus-systemet 
  bara skulle resultera i nyregistrerade bilar som inte ersätter äldre bilar, och dessa nya bilar körs relativt mycket efter- som de är energieffektiva, kommer koldioxidutsläppen att öka. I Sverige är den genomsnittliga livslängden på personbilar 17 år. En 17 år gammal bil har ett koldioxidutsläpp på cirka 200 gram per kilo- meter, vilket kan jämföras med en ny bil på cirka 130 gram per kilo- meter. År 2014 skrotades 185 000 bilar medan över 300 000 bilar ny- registrerades. Det innebär att fordonsflottan ökar. För hela person- bilsflottan sjönk genomsnittsutsläppen per bil från 173 gram per kilometer 2013 till 163 gram per kilometer 2015. Utsläppen var totalt sett 11,9 miljoner ton från personbilar och 1,7 miljoner ton från lätta lastbilar 2010. Utsläppen år 2014 var 10,7 miljoner ton för 
  
 7Fakta i hela avsnittet kommer från Trafikverket PM, Ökande trafik dämpar effekter av energieffektivisering och förnybar energi,  
 2016-02-23, 
  Trafikverket PM Fortsatt minskning av utsläppen men i för långsam takt för att nå klimatmålen,  
 2015-02-26 
  och Trafikverket, Index över nya bilars klimatpåverkan 2014, 2015:064. 
  
 8Det bör påpekas att för nya fordon är utsläppen beräknade efter deklarerade värden och inte faktiska utsläpp. Studier har visat att utsläpp enligt EU:s provmetod är lägre än faktiska utsläpp, se till exempel Tietge, U. med flera, From laboratory to road. A 2015 update of offical and  
 ”real-world” 
  fuel consumption and CO2 values for passenger cars in Europe, 
  
 2015, ICCT White Paper. 
  
 138 
  
 SOU 2016:33 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 personbilar och 1,5 miljoner ton för lätta lastbilar, vilket betyder att minskningstakten per år mellan 2010 och 2014 var endast 2,6 pro- cent för personbilar och 2,2 procent för lätta lastbilar. 
  
 7.4Mål – Vad ska  
 bonus–malus-systemet 
  styra mot? 
  
 Enligt kommittédirektiven ska utredningen för att avgöra vad som är lämpliga nivåer för bonus och malus bland annat beakta: 
  
 –den långsiktiga prioriteringen att Sverige 2030 bör ha en fordons- flotta som är oberoende av fossila bränslen samt visionen att Sverige 2050 ska ha en hållbar och resurseffektiv energiförsörj- ning och inga nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären, 
  
 –övriga fastställda miljömål inom transportsektorn i Sverige och i EU. 
  
 Bonus–malus-systemet 
  ska dock endast ses som en del av möjliga åtgärder för att nå målen. Trafikverket utrycker det som att: 
  
 Om transportsektorn ska nå energi- och klimatmål krävs nya och mer kraftfulla åtgärder och styrmedel. Det kommer inte att räcka med effektivare fordon, fartyg och flygplan samt ökad andel förnybar energi och elektrifiering av vägtransporter. Det kommer även att krävas en förändrad inriktning när det gäller att utveckla samhälle och infra- struktur, det vill säga ett mer transportsnålt samhälle. Den egna bilen behöver få en minskad roll som transportmedel, och tillgängligheten behöver i större utsträckning lösas genom effektiv kollektivtrafik och förbättrade möjligheter att gå och cykla. Där det är möjligt behöver också inrikes och kortare utrikesresor flyttas från flyg till järnväg. Dess- utom behöver logistiken förbättras och alla trafikslag utnyttjas på ett bättre sätt tillsammans så att lastbilstrafiken inte ökar. Ett sådant sätt att minska trafikens klimatbelastning bidrar också positivt till många andra miljö- och samhällsmål.9 
  
 Trafikverket har gjort en prognos över hur fattade beslut fram till år 2014 påverkar den fossila energianvändningen i framtiden. Som framgår av figur 7.5 behövs det nya kraftiga styrmedel och åtgärder för att nå en fossilfri energianvändning år 2050. 
  
 9 Trafikverket, Trafikverkets Kunskapsunderlag och Klimatscenario för Energieffektivisering och begränsad klimatpåverkan, 2014:137 s. 34. 
  
 139 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 SOU 2016:33 
  
 Källa: Trafikverket, Index över nya bilars klimatpåverkan 2014, 2015:064 s. 15. 
  
 Eftersom Sverige är ett litet land och fordonsutbudet antagligen styrs framför allt av vad som händer i övriga Europa vore det lämp- ligt att följa samma mål som EU har satt upp vad gäller koldioxid- utsläpp. Tyvärr finns dessa formulerade endast fram till 2021 med 95 gram koldioxid per kilometer för en genomsnittlig nyregistrerad bil. Trafikverket bygger sitt klimatscenario på ett hypotetiskt EU- regelverk där nya bilar når 130 gram per kilometer 2015, 95 gram per kilometer 2020, 70 gram per kilometer 2025 samt 50 gram per kilometer 2030. Bensin- och dieseldrivna bilar når 95 gram per kilometer 2020 och 85 gram per kilometer till 2030; ytterligare för- bättring sker med hjälp av elektrifiering. Det innebär en elandel på 20 procent för hela flottan till 2030. Med hjälp av detta scenario räk- nar Trafikverket med att från 2010 fram till 2030 finns en potential på en 55 procentig energieffektivisering av personbilar och lätta lastbilar och ytterligare till en 68 procentig effektivisering fram till 2050.10 Andel eldrift kommer att vara 20 procent år 2030 och 60 pro- cent år 2050. 
  
 10 Trafikverket, Trafikverkets Kunskapsunderlag och Klimatscenario för Energieffektivise- ring och Begränsad klimatpåverkan, 2014:137. 
  
 140 
  
 SOU 2016:33 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 Vår utgångspunkt vid fastställande av lämplig nivå på incitamen- ten är därför att de ska ha en direkt omfattande effekt på val av nya fordon i den meningen att andelen fordon med låga koldioxid- utsläpp ökar. Beroende på hur  
 bonus–malus-systemet 
  utformas i form av lutning och brytpunkt kan egentligen vilken effekt som helst nås. Frågan är till vilken nivå systemet ska sträva. 
  
 Ett alternativ är att utgå från ett nyttobaserat mål.11 Det innebär att åtgärder ska bedömas utifrån såväl kostnader som fördelar. För  
 bonus–malus-systemet 
  innebär det att kostnaden per ton koldi- oxidutsläpp ska motsvara nyttan per ton koldioxidutsläpp. Kostna- den bestäms av styreffekten av  
 bonus–malus-systemet 
  på nybils- försäljningen och i längden på hur mycket mindre dessa bilar kom- mer att släppa ut. Nyttan beror på den globala marginaleffekten av minskade koldioxidutsläpp. 
  
 Koldioxidutsläppen är en av flera negativa externa effekter av vägfordonstrafik. Trafikanalys har gjort aggregerade skattningar av marginalkostnaderna för trafikens externa effekter i Sverige.12,13 Mätt som kronor per fordonskilometer är den totala externa marginal- kostnaden vad gäller personbilar med bensindrift 0,48 kronor, varav 0,06 kronor för drift och underhåll av infrastruktur, 0,10 kronor för olyckor, 0,22 kronor för koldioxid, 0,04 kronor för övriga emissioner (svaveldioxid, kväveoxider, kolväten samt partiklar) och 0,06 kronor för buller. För personbilar med dieseldrift är kostnaden 0,17 kronor för koldioxid och 0,05 kronor för övriga emissioner, medan övriga kostnader är lika. Det gör att totalkostnaden för personbilar med dieseldrift är några ören lägre per personkilometer. För lätta lastbilar med dieseldrift är den totala marginalkostnaden 0,52 kronor, varav 0,06 kronor för drift och underhåll av infra- struktur, 0,06 kronor för olyckor, 0,21 kronor för koldioxid och 0,12 kronor för övriga emissioner. 
  
 Utsläpp av koldioxid är således den största andelen av marginal- kostnaden, motsvarande mellan 39 och 46 procent. Den är lägre för dieselfordon och högre för bensinfordon. 
  
 11Mattsson, B., Kostnadsnyttoanalys – värdegrunder, användbarhet, användning, Räddnings- verket, 2004,  
 R19-7253/04. 
  
 12Trafikanalys, Transportsektorns samhällsekonomiska kostnader 2015, Rapport nr 2015:4, med bilagor. 
  
 13De av ASEK rekommenderade värdena för koldioxidutsläpp ligger mycket nära värdena redovisade här. Se Trafikverket, Samhällsekonomiska principer och kalkylvärden för trans- portsektorn: ASEK 5.2, Kapitel 12 Kostnad för klimateffekter, version  
 2015-04-01. 
  
 141 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 SOU 2016:33 
  
 Vi kan tyvärr inte jämföra den här marginalkostnaden med den rörliga skatt som tas ut i form av koldioxidkomponenten av driv- medelsskatten, eftersom det är precis denna som har använts i be- räkningarna ovan. Utgångspunkten har således varit att koldioxid- skatten på drivmedel (1,08 kronor per kilogram, eller cirka 1 100 kro- nor per ton) är korrekt satt och det är den värdering ASEK rekom- menderar.14 Statens väg- och transportforskningsinstitut, VTI, har i stället gjort bedömningen att ett lägre pris på 0,66 kronor per kilogram bör användas, eftersom det är vad den tillverkande indu- strin utanför EU ETS, samt jordbruks- och gruvverksamheten be- talar i koldioxidskatt.15 VTI antar då att en del av koldioxidkompo- nenten i drivmedelsskatten i Sverige är att betrakta som fiskal. 
  
 Eftersom effekterna av koldioxidutsläppen är globala bör en be- räkning av marginalkostnaden också göras på global nivå. I en sådan beräkning är det inte intressant hur mycket av de globala konse- kvenserna som berör just Sverige. Som ett exempel från ett svenskt projekt förklaras här hur en beräkning av hur hög en global optimal skatt på koldioxidutsläpp borde vara.16 Beräkningen bygger på tre samverkande modeller: en klimatmodell, en kolcykelmodell och en ekonomisk modell. Klimatmodellen beskriver sambandet mellan koldioxidhalt i atmosfären och temperaturökningen. Kolcykel- modellen beskriver hur koldioxidhalten utvecklas över tiden när kolet deprecieras. Exempelvis tas en del upp av växter och hav, medan en annan del stannar i atmosfären i tusentals år och en tredje del sipprar ner i djuphaven. 
  
 Den ekonomiska modellen beskriver hur ekonomin påverkas på lång sikt av klimatförändringar. Resultaten visar att varje ytterligare gigaton kol i atmosfären leder till att global bruttonationalprodukt minskar med 2,4 tusendels procent per år, vilket kan omräknas till 4,1 kronor per ton koldioxid. Det låter lite, men eftersom kolet stannar i atmosfären mycket längre än ett år måste också alla fram- tida skador inkluderas. Det svåra här är att välja hur framtida skador ska diskonteras, det vill säga vilken räntesats ska man räkna om till 
  
 14Trafikverket, Samhällsekonomiska principer och kalkylvärden för transportsektorn: ASEK 5.2, Kapitel 12 Kostnad för klimateffekter, version  
 2015-04-01. 
  
 15Nilsson,  
 J-E. 
  och Bailey, A., SAMKOST – Redovisning av regeringsuppdrag kring trafikens samhällsekonomiska kostnader, 2013 Statens väg- och transportforskningsinstitut, VTI. 
  
 16Hassler, Tate och Lee, Daniels, Klimatet och ekonomin, 2013, SNS Analys nr 14. 
  
 142 
  
 SOU 2016:33 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 för framtiden. Ska framtiden ges ett högt värde och ha en väldigt låg diskonteringsränta, närmare 0 procent, eller ska framtiden värderas lägre med en vanlig marknadsränta på i dag cirka 1,5 procent (30 års- räntan)? Det visar sig att diskonteringsräntan är en mycket viktig parameter vid beräkningen av de framtida skadorna, kanske viktig- are än övriga variabler och parametrar i de tre modellerna. 
  
 Vid en diskonteringsränta på 0,1 procent erhålls resultatet att skatten borde vara 1 100 kronor per ton koldioxid, medan vid en diskonteringsränta på 1,5 procent ger beräkningen 130 kronor per ton koldioxid.17 Vidare kommer en koldioxidskatt i första hand att påverka produktionen och konsumtionen av kol, snarare än pro- duktionen och konsumtionen av olja. 
  
 Det har gjorts många andra studier kring marginalkostnaden av koldioxid, men med stor spridning vad gäller resultaten. En jäm- förande analys för några år sedan av många studier kom fram till att resultaten varierar stort från  
 -10 
  kronor per ton till 4 580 kronor per ton med ett medelvärde på 200 kronor per ton.18 Om risker för katastrofala effekter inkluderas har så höga värden som 5 000 kro- nor per ton koldioxid rapporterats.19 I sin bok ”En effektiv klimat- politik” anser Blackburn och Young att rimliga värden ligger i intervallet  
 140–200 
  kronor per ton, vilket är lägre än koldioxidskatten i Sverige som ligger på ungefär 1 100 kronor per ton (och även lägre än VTI:s rekommenderade värde).20 Slutsatsen de drar är att det finns en risk att svensk klimatpolitik är för ambitiös vad gäller utsläppsminskningar både i absoluta tal och jämfört med andra länder, och att klimatpolitiken därmed kostar mer än den smakar.21 
  
 Det ska dock betonas att vid beräkningar av en marginalkostnad för koldioxid måste många antaganden göras och hur dessa görs är 
  
 17Växelkursen 8,40 kronor per amerikansk dollar används. 
  
 18Tol, Walters, The social cost of carbon: Hardin, outliers and catastrophes, Economics: The  
 Open-Access, 
  
 Open-Assessment 
  
 E-Journal, 
  2, 2008. 
  
 19Ackerman, Williams och Meadows, E., Climate risks and carbon prices: Revising the social cost of carbon, Economics: The  
 Open-Access, 
  
 Open-Assesment 
  
 E-journal, 
  2012, s.  
 1–25. 
  
 20Brännlund, Johnson och Lewis B., Kapitel 4, En effektiv klimatpolitik, 2010, SNS Förlag. 
  
 Johnson vidhåller detta i sitt särskilda yttrande till betänkandet Fossilfrihet på väg, SOU 2013:84, av Utredningen om fossilfri fordonstrafik där han även uppskattar utredning- ens ambitionsnivå till en kostnad motsvararande 6 000 kronor per ton. 
  
 143 
  
 Utgångsläget i dag 
  
 SOU 2016:33 
  
 starkt styrande på resultaten, vilket visades när det gällde diskonte- ringsräntan ovan.22 
  
 Ett annat alternativ är att använda marknadspriset på koldioxid givet av handeln av europeiska utsläppsrättigheter. Trafikanalys på- pekar dock att detta inte kan betecknas som ett korrekt värde, eftersom utbudet är politiskt bestämt och att transportsektorn (förutom flyg) inte ingår i handeln. (I dag är marknadspriset unge- fär 8,50 euro per ton.)23 Dessutom hade länderna inte behövt ha kompletterande regleringar kring koldioxidutsläpp, vilket de har för sin klimatpolitik. Trafikverket bedömer att den politiska koldi- oxidvärderingen troligen kommer att stiga i takt med att människor blir rikare. För att få fram ett långsiktigt värde bör därför koldi- oxidvärdet skrivas upp med tillväxten i BNP per capita. För känslig- hetsanalyser rekommenderas ett koldioxidvärde på 3 500 kronor per ton utryckt i  
 2010-års 
  prisnivå. 
  
 22Nordhaus, Lee, Estimates of the social cost of carbon: concepts and results from the  
 DICE-2013R 
  Burke alternative approaches, Journal of the Association of Environ- mental and Resource Economists, 1(1), 2014, s.  
 273–312, 
  och van den Campbell, Tate med flera, Monetary valuation of the social cost of CO 2 emissions: A critical survey, Ecological Economics, 114, 2015, s.  
 33–46. 
  
 23Trafikverket, Samhällsekonomiska principer och kalkylvärden för transportsektorn: ASEK 5.2 (Arbetsgruppen för Samhällsekonomiska Kalkylvärden), Kapitel 12 Kostnad för klimateffekter, 2015, version  
 2015-04-01. 
  
 144 
  
 8Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 8.1Uppdraget med mera 
  
 Direktiven 
  
 Utredningen ska lämna förslag på hur ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kan utformas. Med  
 bonus–malus-system 
  avses här ett system där miljöanpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället genom en bonus medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid belastas med högre skatt (malus). Bonus och malus är latin och betyder bra respektive dålig. Huvudmotivet för  
 bonus–malus-systemet 
  är att öka andelen miljöanpassade fordon med lägre koldioxidutsläpp.  
 Bonus–malus- 
  systemet ska därmed, enligt utredningens direktiv, komplettera de mer generellt verkande drivmedelsskatterna och bidra till att minska transportsektorns oljeberoende och klimatpåverkan. 
  
 När det gäller malusdelen i ett  
 bonus–malus-system 
  finns det i princip två sätt att utforma denna på, antingen inom ramen för nu- varande system med årlig fordonsskatt eller i form av en ny särskild skatt som tas ut vid registreringen av ett fordon, så kallad registre- ringsskatt. En registreringsskatt kan dock vara problematisk ur ett  
 EU-perspektiv, 
  eftersom en sådan skatt riskerar att leda till en negativ påverkan på den inre marknadens fria rörlighet. Europeiska kommissionen har i ett meddelande från 20121 redogjort för sin syn på registreringsskatter för fordon. Enligt kommissionen bör registre- 
  
 1 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Att stärka den inre marknaden genom att undanröja gränsöver- skridande skattehinder för personbilar COM(2012) 756 final. 
  
 145 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 ringsskatter avskaffas helt och hållet för att inte hindra potentiella migrationer. Av utredningsdirektiven följer därför att, med hänsyn till de  
 EU-rättsliga 
  problem som uppkommer vid tillämpning av en registreringsskatt, utredningen inte ska överväga det alternativet. 
  
 I stället ska ett system för  
 bonus–malus 
  utformas inom ramen för befintligt system med supermiljöbilspremie och fordonsskatt. Det kan enligt direktiven exempelvis innebära en bonusdel vid inköps- tillfället som ersätter den nuvarande supermiljöbilspremien, tillsam- mans med en malusdel i form av högre fordonsskatt. Av direktiven följer vidare att utredningen ska överväga att utforma malusdelen som en förhöjd årlig fordonsskatt under ett eller flera år i stället för under fordonets hela livslängd. Supermiljöbilspremien och den fem- åriga befrielsen från fordonsskatt för nya miljöbilar ska, enligt direktiven, slopas om ett system med  
 bonus–malus 
  införs. 
  
 Enligt kommittédirektiven ska utredningen analysera och före- slå två varianter av  
 bonus–malus-system, 
  dels en variant där bonus och malus är oberoende av fordonets vikt, dels en variant där for- donets vikt beaktas i syfte att premiera energieffektivitet. Utred- ningen ska också analysera om  
 bonus–malus-systemet 
  kan utfor- mas för att beakta trafiksäkerhetsmässiga aspekter, till exempel i form av vissa minimikrav för utbetalning av bonus. Vidare ska utredningen analysera om systemet ska utformas linjärt eller om ett system med intervaller är att föredra. 
  
 Utredningens förslag till  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta for- don ska, enligt direktiven, konstrueras på ett sådant sätt att den sammanlagda summan av utbetald bonus förväntas understiga in- täkterna från den högre skatten (malusdelen). Utredningen ska också föreslå hur  
 bonus–malus-systemet 
  kan justeras i takt med att sammansättningen av nya lätta fordon i termer av koldioxidutsläpp förändras. 
  
 I syfte att öka transparensen och därmed den styrande effekten av ett  
 bonus–malus-system 
  ska utredningen enligt kommittédirek- tiven föreslå hur bonus respektive malus för enskilda fordon kan synliggöras. Detta skulle enligt direktiven exempelvis kunna ske genom någon form av märknings- eller klassificeringssystem. För- slaget på  
 bonus–malus-system 
  ska göra det enklare för enskilda konsumenter att välja energieffektiva och mer miljöanpassade fordon. 
  
 146 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Terminologi 
  
 Enligt våra direktiv är ett  
 bonus–malus-system 
  ett system där miljö- anpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället genom en bonus medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid belastas med högre skatt. Där sägs också att vi ska utforma vårt förslag till  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon inom ramen för befintligt system med supermiljöbilspremie och fordonsbeskattning. 
  
 Redan i dagens fordonsskattesystem är skatten beroende av ett fordons koldioxidutsläpp. Fordon som släpper ut mer koldioxid än 111 gram per kilometer betalar 22 kronor per gram över nämnda gräns (koldioxidkomponenten). Med andra ord tas fordonsskatten ut enligt principen ju högre koldioxidutsläpp desto högre fordonsskatt. 
  
 Dagens koldioxidbaserade fordonsskatt utgör tillsammans med supermiljöbilspremien ett  
 bonus–malus-system 
  i den meningen att premien gynnar fordon med låga koldioxidutsläpp medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid belastas med högre skatt. 
  
 Vad vårt uppdrag egentligen handlar om är alltså att eventuellt justera dagens bonus och skärpa dagens malus genom att ta ut en högre malus för nya lätta fordon antingen under fordonets hela livslängd eller under fordonets första år. 
  
 I vårt uppdrag ingår dock inte enbart att föreslå ett  
 bonus–malus- 
  system för nya lätta fordon utan vi ska även utreda och vid behov lämna förslag avseende fordonsskatten för samtliga fordon, det vill säga även för de lätta fordon som inte omfattas av  
 bonus–malus- 
  systemet. Enligt direktivens terminologi utgör alltså dagens system med supermiljöbilspremie och koldioxidbaserad fordonsskatt inget  
 bonus–malus-system. 
  Vi tycker dock att det är adekvat att se dagens system som ett  
 bonus–malus-system 
  och vårt förslag som en skärp- ning av systemet. 
  
 Upplägg 
  
 Vi har lagt upp arbetet så att vi först tar ställning till hur ett nytt skärpt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon bör konstrueras. Därefter har vi med det skärpta  
 bonus–malus-systemet 
  som utgångs- punkt övervägt vilka förändringar som behövs i det nuvarande bonus–  
 malus-systemet 
  och i övriga delar av fordonsbeskattningen. Sist- nämnda förslag behandlas dock inte i det här kapitlet utan i kapitel 9. 
  
 147 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 Disposition 
  
 I detta kapitel behandlas utredningens förslag till ett nytt bonus–  
 malus-system 
  för nya lätta fordon. Kapitlet inleds med en samman- fattande tabell av förslaget. De två varianterna av systemet, med respektive utan viktdifferentiering av malusdelen, visas i varsin lod- rät kolumn. Längre fram i kapitlet behandlas mer specifika fråge- ställningar som utredningen har att ta ställning till vid bedöm- ningen av hur ett  
 bonus–malus-system 
  bör utformas. Kapitlet av- slutas med utredningens överväganden i frågan hur bonus respek- tive malus ska synliggöras. 
  
 8.2Sammanfattning av förslaget 
  
 CO2 = gram koldioxid per kilometer 
  
 148 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Med bonus avses den utbetalning som sker vid nyregistrering av fordon som uppfyller föreskrivna villkor. Med malus avses den del av fordonsskatten som beror på utsläpp av koldioxid vid använd- ningen av fordonet. Förutom denna del består fordonsskatten av ett fast belopp (grundbeloppet). Grundbeloppet är en fiskal del av fordonsskatten, men av tydlighetsskäl redovisar vi även den i tabellen ovan. 
  
 8.3Hur ska bonus och malus regleras? 
  
 Utredningens förslag: Malusdelen regleras i vägtrafikskatte- lagen (2006:227) och bonusdelen i den nuvarande förordningen (2011:1590) om supermiljöbilspremie. 
  
 Utbetalning av bonus ska inte vara begränsad till att för- värvet sker under viss tid eller beroende av att det finns medel att tillgå. 
  
 Den femåriga befrielsen från fordonsskatt för fordon med bättre miljöegenskaper slopas i och med att  
 bonus–malus- 
  systemet för nya lätta fordon införs. 
  
 Bakgrund: Fordonsskatten regleras i dag i två lagar: vägtrafik- skattelagen (2006:227) och lagen (2006:228) med särskilda bestäm- melser om fordonsskatt. Supermiljöbilspremien regleras i förord- ningen (2011:1590) om supermiljöbilspremie. Utöver detta finns den femåriga befrielsen från fordonsskatt för miljöbilar i vägtrafik- skattelagen. 
  
 Enligt 1 kap. 4 § andra stycket regeringsformen stiftar riksdagen lag, beslutar om skatt till staten och bestämmer hur statens medel ska användas. Av 8 kap. 1 § regeringsformen följer att föreskrifter meddelas av riksdagen genom lag och av regeringen genom förord- ning. Föreskrifter kan också, efter bemyndigande av riksdag eller regering, meddelas av andra myndigheter än regeringen och av kommuner. Ett bemyndigande att meddela föreskrifter ska alltid ges i lag eller förordning. 
  
 I 8 kap. 2 § regeringsformen stadgas vilka föreskrifter som ska meddelas genom lag, det så kallade primära lagområdet. Detta om- fattar de ämnen i vilka det ankommer på riksdagen att meddela före- skrifter. Dit hör bland annat föreskrifter om förhållandet mellan 
  
 149 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 enskilda och det allmänna. Som förutsättning gäller dock att före- skrifterna avser skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, det vill säga att det är fråga om betungande föreskrifter. Utanför kravet på lag- form faller berättigande föreskrifter, till exempel föreskrifter om rätt till bidrag och andra förmåner för enskilda, likaså neutrala före- skrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna. Före- skrifter om statsbidrag och sociala understöd av olika slag faller exempelvis utanför det primära lagområdet. 
  
 Det är inte helt ovanligt att ett regelkomplex har två sidor, en förmånssida och en sida med belastande regler. Enligt uttalande i den juridiska litteraturen2 ska regelverket i ett sådant fall betraktas som en enhet och avgörande vara vad som är det primära: de gyn- nande eller de betungande föreskrifterna. Så har också skett i praxis3. 
  
 Riksdagen kan, enligt 8 kap. 3 § regeringsformen, bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter enligt 2 § första stycket 2 och 3 i samma kapitel. Föreskrifterna får dock inte avse skatt, utom tull på införsel av varor. Det innebär att skatt är generellt undantagen från delegering. Normgivningsmakten ligger följaktligen exklusivt på riksdagsnivå. 
  
 Sammanfattningsvis gäller alltså att riksdagen har exklusiv norm- givningskompetens på skatteområdet och att föreskrifter om skatt meddelas genom lag. 
  
 Utöver dessa konstitutionella förhållanden finns det  
 EU-rätts- 
  liga förutsättningar att beakta vid avgörande av hur  
 bonus–malus- 
  systemet ska regleras. Det gäller då framför allt om bonusdelen utformas som ett statligt bidrag. Ett sådant får inte stå i strid med EU:s bestämmelser om statsstöd. 
  
 EU:s statsstödsregler sätter ramarna för medlemsstaternas möjlig- heter att med offentliga medel kunna stödja viss verksamhet. Regel- verket om statsstöd finns i artiklarna  
 107–109 
  i Fördraget om Euro- peiska unionens funktionssätt  
 (EUF-fördraget) 
  och är genomfört i svensk rätt genom lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler. Statsstöd är enligt nämnda reglering för- bjudet om det inte uppfyller vissa på förhand bestämda undantag. 
  
 2 
  
 Mitchell, E. med flera, Grundlagarna (1 jan. 2012, Zeteo), kommentaren till 8 kap. 
  
 2 § regeringsformen. 
  
 3 
  
 Se exempelvis NJA 1984 s. 648, RÅ 1995 ref. 4, RÅ 1990 ref. 14 och RÅ84 2:19. 
  
 150 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Det är  
 EU-kommissionen 
  som övervakar om medlemsstaterna följer reglerna. Övervakningen bygger på ett system med förhandsgodkän- nande. Enligt detta system måste medlemsstaterna underrätta kom- missionen om alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder och de får inte genomföra en åtgärd innan den har godkänts av kom- missionen. Syftet med reglerna om statsstöd är att se till att kon- kurrensen på EU:s inre marknad inte snedvrids. 
  
 Statsstöd är när det offentliga (det vill säga staten, kommuner eller landsting) stöttar en ekonomisk verksamhet (till exempel offentlig- ägda eller privata bolag eller andra rörelsedrivande juridiska perso- ner) med offentliga medel och det resulterar i att mottagaren får en fördel gentemot andra aktörer, genom att det gynnar en viss verk- samhet eller produktion. Stödet måste ha en potentiell påverkan på konkurrensen och på handeln mellan EU:s medlemsstater. 
  
 Stödåtgärder som uppfyller samtliga kriterier är i princip oför- enliga med den inre marknaden och utgör alltså olagligt stöd. Princi- pen om oförenlighet utgör dock inte något fullständigt förbud. Det offentliga får ge stöd så länge undantagen från det generella förbu- det i fördraget är uppfyllda. För de vanligaste stödområdena finns det riktlinjer som klargör reglerna. Det gäller exempelvis för områ- den som regionalstöd, bredbandsstöd, energi- och miljöstöd och stöd till forskning, innovation och utveckling. Även om dessa stöd- åtgärder är tillåtna måste de godkännas i förhand av kommissionen. 
  
 Det offentliga kan i vissa fall lämna stöd inom särskilda områ- den utan att först ha anmält och fått godkännande från EU. För att kunna göra det måste stödet utformas enligt de krav som ställs i den allmänna gruppundantagsförordningen4. I denna förklaras vissa kategorier av stöd vara förenliga med den inre marknaden och undantas därför från anmälningsskyldigheten, se artikel 3. Ett så- dant område som omfattas av gruppundantagsförordningen är stöd till miljöskydd. 
  
 Av artikel 36 i gruppundantagsförordningen följer att investe- ringsstöd får ges under vissa förutsättningar för att göra det möjligt för företag att höja nivån på det miljöskydd som uppstår på grund av att företaget går längre än vad som krävs enligt tillämpliga unions- 
  
 4 Kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av den 17 juni 2014 genom vilka vissa kate- gorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i för- draget. 
  
 151 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 normer eller för att nå en högre miljöskyddsnivå i avsaknad av unionsnormer. Stöd får inte ges för att säkerställa att företag rättar sig efter unionsnormer som redan har antagits men inte trätt i kraft. Från det sistnämnda görs undantag för stöd som beviljas bland annat för förvärv av transportfordon som uppfyller antagna unions- normer om förvärvet sker innan normerna träder i kraft och att de när de väl blivit obligatoriska inte gäller retroaktivt för fordon som köpts före detta datum. 
  
 De stödberättigade kostnaderna för att höja miljöskyddet ska ha ett direkt samband med uppnåendet av det högre skyddet. Stöd- nivån får inte överskrida 40 procent av de stödberättigade kostnad- erna. 
  
 När gruppundantagsförordningen tillämpas ska medlemsstaten lämna viss information till kommissionen inom 20 arbetsdagar efter att stödåtgärden har trätt i kraft (artikel 11 i gruppundantagsförord- ningen). Ändringar som görs av befintlig stödåtgärd kan komma att innebära att stödordningen betraktas som ett nytt stöd (definitionen följer av den så kallade procedurförordningen5). Om ett nytt stöd beslutas måste ny information skickas till kommissionen. 
  
 Det är med beaktande av den nyss nämnda regeln i gruppundan- tagsförordningen som det i 6 § förordningen om supermiljöbils- premie föreskrivs att supermiljöbilspremie får ges till företag endast enligt de förutsättningar som följer av artiklarna 3 och 36 i kom- missionens förordning (EU) nr 651/2014 av den 17 juni 2014 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 EUF, i den ursprungliga lydelsen. 
  
 Det är också med hänsyn till statsstödsreglerna och gruppundan- tagsförordningen som dagens supermiljöbilspremie till företag upp- går till ett belopp som per supermiljöbil motsvarar en viss procent av prisskillnaden mellan supermiljöbilen och närmast jämförbara bil. För bilar som inte har några utsläpp av koldioxid utgörs den gränsen av 35 procent och för övriga supermiljöbilar är den 17,5 pro- cent.6 
  
 5Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i  
 EG-fördraget. 
  
 65 § förordningen om supermiljöbilspremie. 
  
 152 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Supermiljöbilspremien omfattas alltså av gruppundantaget i stats- stödsreglerna. Denna typ av stöd behöver, som nämnts, inte anmälas eller godkännas av kommissionen. Däremot måste kommissionen informeras om stödet och större ändringar som görs i det. Den senaste ändringen av supermiljöbilspremien som innebar att stödet differentierades mellan fordon som inte har några utsläpp av koldi- oxid och övriga fordon fick kommissionen information om. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Malusdelen i det nya bonus–  
 malus-system 
  ska i likhet med dagens malusdel regleras i lag, det vill säga i vägtrafikskattelagen. 
  
 När det gäller bonusdelen i ett nytt  
 bonus–malus-system 
  är den att se som en statlig förmån. Ett regelverk om bonus är en gyn- nande reglering för den enskilde. Det innehåller inte några belas- tande eller tvingande föreskrifter utan medför en rättighet i form av ett stöd från staten som den enskilda under vissa förutsättningar har rätt till. Föreskrifterna om en bonusdel i ett nytt  
 bonus–malus- 
  system faller därmed utanför det primära lagområdet. 
  
 Problem kan uppkomma om bonus och malus hanteras inom ramen för ett och samma regelverk. Regelkomplexet har då två sidor, en förmånssida och en sida med belastande regler. Eftersom det rör sig om ett fordonsskattesystem där staten dels ska få in pengar, dels styra från en miljöovänlig fordonsflotta kommer de betungande föreskrifterna att vara de primära. Sett som en enhet faller då hela regelverket in under det primära lagområdet. Därmed skulle det krävas beslut av riksdagen och föreskrifter i lagform, vid såväl införande som vid framtida justeringar av både bonus och malus. Det säger sig självt att en sådan ordning är tungrodd. 
  
 Fördelen med en ordning som i stället innebär att bonusen är lagtekniskt skild från malusdelen är att det blir enklare och går snabbare att få till stånd en ändring eftersom det inte behöver ske genom riksdagsbeslut efter sedvanligt lagstiftningsarbete. En sådan flexibilitet behövs om det nya  
 bonus–malus-systemet 
  får en större positiv effekt än väntat. 
  
 Bonusdelen i ett  
 bonus–malus-system 
  syftar till att främja en ökad försäljning och användning av nya lätta fordon med låg klimat- påverkan. Det är alltså fråga om en stimulansersättning. 
  
 153 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 Den vanligaste föreskriftsformen för stimulansersättningar och liknande bidragssystem är förordning7. Det förklaras av att dessa gynnande bidrag, som nämnts, faller inom regeringens normgiv- ningsmakt och därför är sådana som regeringen själv kan besluta om. Många gånger är det också en praktisk lösning eftersom före- skrifterna lättare kan ändras om de är reglerade i förordning i stället för i lag. 
  
 I vissa fall är stimulansersättningen begränsad till att åtgärden, som ersättningen ska bidra till att täcka kostnaden för, måste ha vidtagits inom en viss tid.8 Det är då tal om tillfälliga åtgärder som staten får ompröva när åtgärdstiden har gått ut. Stödåtgärderna är vanligen beroende av att det finns medel att tillgå för utbetalningen.9 Tilldelningen av medel till åtgärdssystemet sker varje år i samband med att statsbudgeten fastställs. På så sätt kan staten från år till år avgöra hur styrande ett visst förmånssystem ska vara och anpassa det efter den utveckling som sker. Dagens förordning om super- miljöbilspremie är utformad enligt denna modell och påminner för övrigt till utseende och struktur mycket om hur förordningar för stödåtgärder vanligtvis är utformade. 
  
 Ett problem med att utforma bonusdelen i ett  
 bonus–malus- 
  system som ett bidragssystem som ska finansieras över statsbudgeten är att medlen som har tilldelats kan ta slut innan åtgärdstiden har 
  
 7Som exempel på sådana förordningar på energiområdet kan nämnas förordningen (2015:213) om lån till nätföretag för att underlätta anslutning av förnybar elproduktion, förordningen (2014:1528) om statligt stöd till produktion av biogas, förordningen (2009:689) om statligt stöd till solceller, förordningen (2009:938) om statligt stöd till åtgärder för produktion, distribution och användning av biogas och andra förnybara gaser, förordningen (2009:1577) om statligt stöd till energikartläggning, förordningen (2003:564) om bidrag till åtgärder för en effektiv och miljöanpassad energiförsörjning och förordningen (1997:1322) om bidrag till kommunal energi- och klimatrådgivning. På andra områden kan nämnas förordningen (2014:67) om bidrag till arbetsgivare för köp av arbetsplatsnära stöd för återgång i arbete, förordningen (2014:68) om bidrag till företagshälsovården för köp av medicinsk service, förordningen (2013:80) om bidrag till öppenvårdsapoteksservice av allmänt ekonomiskt intresse, förordningen (2010:1121) om bidrag till förvaltning av värdefulla kulturmiljöer, för- ordningen (2005:1093) om bidrag till sysselsättningsåtgärder inom kulturområdet, förord- ningen (2003:262) om statliga bidrag till klimatinvesteringsprogram, förordningen (2003:598) om statliga bidrag till lokala naturvårdsprojekt, förordningen (1996:1593) om bidrag till all- männa samlingslokaler och förordningen (1984:890) om bidrag till utlänningars resor från Sverige för bosättning i annat land. 
  
 8Se bland annat förordningen om statligt stöd till solceller. 
  
 9Gäller för samtliga i not 7 angivna förordningar. Det finns dock exempel på förordningar, bland annat förordningen (2012:42) om bidrag till fristående gymnasieskolor och fristående gymnasiesärskolor i vissa fall, förordningen (2011:683) om bidrag till internationella skolor och förordningen (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan, där det inte uppställs krav på tillgängliga medel för att bidraget ska kunna utgå. 
  
 154 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 gått till ända. Det innebär att en fordonsägare som är berättigad till supermiljöbilspremie kan bli utan bidrag om det inte längre finns medel att tillgå för utbetalning. 
  
 Att medlen tar slut beror ofta på att det är svårt att i förväg upp- skatta i vilken utsträckning ett bidragssystem kommer att utnyttjas och därmed prognostisera hur stort anslaget behöver vara. Denna uppskattning ska dessutom göras lång tid innan budgeten fastställs. Anslagen fastställs i samband med budgetpropositionen tidigt på hösten året före det att utbetalningarna ska göras. Förändringar av anslagsnivåer kan ske först i höständringsbudgeten, det vill säga ett år senare. Eventuella förändringar måste då rymmas under det aktuella utgiftstaket som ofta har små marginaler. 
  
 Om det tillskjuts mer pengar utöver vad som har fastställts för ett visst budgetår i samband med att budgetpropositionen antas på hösten kan det bli ont om tid för Transportstyrelsen att hinna be- tala ut premierna innan budgetåret är slut. 
  
 Nuvarande supermiljöbilspremie har varit underfinansierad alla år utom det första. Om bonusdelen hade varit inbakad i fordons- skattesystemet såsom ett avdrag eller en skattelättnad i stället för som en fristående stimulansersättning hade systemet varit själv- finansierande och problem med underfinansiering hade inte upp- kommit. 
  
 En annan nackdel med att utforma bonusdelen i ett nytt bonus–  
 malus-system 
  som ett bidrag är de administrativa kostnaderna som ett bidragssystem är förenat med. Transportstyrelsens kostnader för administrationen av supermiljöbilspremien uppgick 2015 till 2,7 miljoner kronor. För 2016 har Transportstyrelsen budgeterat 3,7 miljoner kronor för att administrera supermiljöbilspremierna.10 Kostnaderna består främst av arbetstimmar för personal som diarie- för och handlägger inkomna ansökningar samt hanterar utbetal- ningarna. Några administrativa kostnader hade inte uppkommit om bonusdelen hade utformats exempelvis som en skattebefrielse inom ramen för fordonsskattesystemet. 
  
 Utformas bonusdelen som ett statligt bidrag måste bidraget ut- formas så att det inte utgör ett otillåtet statsstöd enligt EU:s regel- verk. Det kan lösas genom att bidraget anpassas till gruppundan- 
  
 10 Mailkontakt med Evans, controller, Skatte- och avgiftsavdelningen, Transport- styrelsen,  
 2016-01-26. 
  
 155 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 tagsförordningen och följer de förutsättningar som gäller däri. Så har som bekant skett när det gäller supermiljöbilspremier som läm- nas till juridiska personer. Enligt gruppundantagsförordningen är subventionen begränsad till en viss del av merkostnaden för den mer miljövänliga investeringen. Redan i dag gäller en sådan begräns- ning för supermiljöbilspremie till juridiska personer, men med en lägre procentsats än den som gruppundantagsförordningen tillåter. Statsstödsreglerna och gruppundantaget begränsar också hur stora premierna bör vara för att inte riskera att allt för många köpare av supermiljöbilar blir utan premier. 
  
 Samtidigt ska framhållas att statsstödsreglerna kan aktualiseras även om bonusdelen i ett nytt  
 bonus–malus-system 
  utformas som en lättnad eller befrielse från skatt. Statsstöd behöver nämligen inte utgöras av direkta bidrag från det offentliga till stödmottagaren. Om det är fråga om statligt stöd eller inte beror helt på hur åtgär- den är utformad. 
  
 Vid en samlad bedömning anser utredningen att fördelarna med att ha bonusdelen skild från malusdelen i en separat förordning överväger de praktiska svårigheter som bidragsformen för med sig. Utredningen ser ingen anledning att upphäva den i dag gällande förordningen om supermiljöbilspremie och ersätta den med en ny förordning. I stället föreslår utredningen att bonusdelen i ett nytt  
 bonus–malus-system 
  regleras i nämnda förordning men att bonusen benämns supermiljöbilsbonus. De ändringar som bedöms nödvän- diga för att ytterligare premiera lätta fordon med relativt låga koldi- oxidutsläpp bör kunna göras inom ramen för befintlig förordning. 
  
 Ett problem med dagens system med supermiljöbilspremie är, som utredningen tidigare har varit inne på, att den är beroende av att det finns medel att tillgå för utbetalningen. Under i stort sett alla år som systemet har varit i kraft har medlen tagit slut innan året gått till ända. Det skapar en osäkerhet hos den bilköpare som över- väger att köpa en supermiljöbil eftersom han eller hon inte kan räk- na med att få ut premien inom en rimlig tid efter köpet. Det kan i sin tur medföra att köpet av supermiljöbil skjuts på framtiden eller att valet av bil faller på en annan mindre miljöanpassad bil. 
  
 För att förstärka incitamentet att välja lätta fordon med inga eller mycket låga utsläpp av koldioxid föreslår utredningen att den förutsättning som i dag finns för utbetalning av supermiljöbils- premien, att det finns medel till det, tas bort och att utbetalning av 
  
 156 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 bonus i fortsättningen är oberoende av att det finns medel att tillgå. Eftersom bonusen är en del av ett  
 bonus–malus-system 
  ska den inte vara beroende av att det finns tillräckligt med medel avsatta i statsbudgeten. Den som köper en bonusberättigande bil har rätt att få ut sin bonus och ska kunna förlita sig på detta, även om utbetal- ningen inte kan ske direkt. 
  
 På motsvarande sätt ska den tidsbegränsning som i dag finns för när en supermiljöbil ska vara förvärvad för att berättiga till premie tas bort i och med att premien görs om till en bonus som en del av ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon. Systemet ska vara verksamt över tid och bonusen ska därför inte vara en tillfällig stödåtgärd. Däremot kommer det att behöva göras en översyn av bonusdelen på samma sätt som malusdelen kommer att behöva ses över. Detta berörs närmare i avsnitt 8.11. 
  
 I detta sammanhang ska också nämnas att i och med att en ny form av miljöstyrning för nya lätta fordon införs genom det nya  
 bonus–malus-systemet 
  ska den femåriga befrielsen från fordons- skatt för mer miljöanpassade fordon slopas. För de fordon som skatt inte betalas enligt de gamla bestämmelserna bör skattebefri- elsen gälla även efter att det nya systemet har trätt i kraft. Föränd- ringen föranleder en ändring i vägtrafikskattelagen i och med att bestämmelsen om skattebefrielse tas bort, men påverkar också för- ordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndig- heters bilar och bilresor i vilken en hänvisning finns till 2 kap. 11 a § vägtrafikskattelagen. Till detta återkommer utredningen i konsekvensbedömningen, se avsnitt 11.5.2. 
  
 157 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 8.4Vilka fordon ska ingå i ett nytt  
 bonus–malus- 
  system för nya lätta fordon? 
  
 Utredningens förslag: Det nya  
 bonus–malus-systemet 
  ska som utgångspunkt omfatta alla nya lätta fordon. 
  
 I begreppet lätta fordon inkluderas personbilar klass I och II samt lätta bussar och lätta lastbilar med en totalvikt på maximalt 3 500 kilogram. Fordonsbegreppen och viktbegreppen i bonus–  
 malus-systemet 
  har samma betydelse som i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. 
  
 Med nya fordon avses fordon av fordonsår 2018 eller senare som registreras i vägtrafikregistret den 1 januari 2018 eller senare. 
  
 Bakgrund: Motorfordon delas in i bilar, motorcyklar och mopeder. Med bilar avses ett motorfordon som är försett med tre eller flera hjul eller medar eller med band och som inte är att anse som en motorcykel eller en moped. Bilar delas in i personbilar, lastbilar och bussar. 
  
 Personbil är en bil som är försedd med högst åtta sittplatser utöver förarplatsen och 
  
 1.är inrättad huvudsakligen för personbefordran eller 
  
 2.är permanent försedd med ett karosseri som är inrättat som bostadsutrymme och utrustat med åtminstone 
  
 a)fast monterade sittplatser, 
  
 b)fast monterade sovplatser som kan utgöras av sittplatser som kan omvandlas till sovplatser, 
  
 c)fast monterad utrustning för matlagning och lagring och 
  
 d)bord. 
  
 Personbilar delas in i klass I och klass II. Personbil klass II är en personbil som uppfyller kraven i nyss nämnda punkt 2. Det mot- svarar vad vi i dagligt tal kallar husbilar. Personbil klass I är alla andra personbilar som inte tillhör klass II. 
  
 Lastbil är en bil som är inrättad huvudsakligen för godsbeford- ran eller en annan bil som inte är att anse som personbil eller en buss. Lastbilar delas in i lätta och tunga lastbilar. En lätt lastbil har 
  
 158 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 en totalvikt av högst 3 500 kilogram medan en tung lastbil har en totalvikt över detta. På motsvarande vis delas bussar in i lätta och tunga bussar och gränsen går även där vid 3 500 kilogram. En buss är definitionsmässigt en bil som är inrättad huvudsakligen för person- befordran och är försedd med fler än åtta sittplatser utöver förar- platsen. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Av kommittédirektiven följer att utredningen ska föreslå hur ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kan utformas. Med nya fordon bör förstås sådana fordon som registreras i vägtrafikregistret efter systemets ikraftträdande. För att lätta fordon som importeras hit eller förs in i landet av annan anledning och registreras här inte ska missgynnas i förhållande till de inhemska fordonen bör det finnas en koppling till fordonens fordonsår för att avgöra om ett fordon är nytt. Utredningen föreslår därför att det nya  
 bonus–malus-systemet 
  omfattar lätta fordon av fordonsår 2018 eller senare som registreras i vägtrafikregistret den 1 januari 2018 eller senare. Frågan är då vilka nya fordon som ska ingå i systemet. 
  
 Det är inte aktuellt att låta några andra fordon än bilar omfattas av ett  
 bonus–malus-system. 
  Bilar innefattar per definition person- bilar, bussar och lastbilar. Att vanliga personbilar (klass I) ska ingå är givet. Det är denna fordonstyp som fordonsbeskattningen i första hand tar sikte på. Det följer dessutom redan av kommittédirektiven att personbilar klass I inkluderas i begreppet lätta fordon. Av direktiven följer vidare att personbilar klass II, lätta bussar och lätta lastbilar om möjligt också bör ingå. 
  
 Dagens koldioxidbaserade fordonsskatt gäller utöver person- bilar klass I även för personbilar klass II, lätta bussar och lätta last- bilar som är av ett visst fordonsår eller registrerats efter ett visst datum. Den femåriga befrielsen från fordonsskatt gäller också för alla personbilar (klass I och II), lätta lastbilar och lätta bussar. Med begreppen lätta lastbilar och lätta bussar avses här samma som i 2 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner, det vill säga lastbilar och bussar som har en totalvikt på högst 3 500 kilogram. Super- miljöbilspremier betalas bara ut till personbilar (3 § förordningen om supermiljöbilspremie). 
  
 För att få ett enhetligt, tydligt och sammanhängande fordons- skattesystem bedömer utredningen att ett nytt  
 bonus–malus-system 
  ska utgå från samma typer av lätta fordon som vägtrafikskattelagen 
  
 159 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 omfattar. Detta gäller alltså såväl på bonussidan som på malussidan. Eftersom ett av syftena med ett skärpt  
 bonus–malus-system 
  är att nå en fossiloberoende fordonsflotta bör så många fordon som möj- ligt omfattas av systemet. Det är då inte rimligt att vissa fordons- typer belastas med en malus, men inte kommer i åtnjutande av bonus. Dessutom är gränsen mellan en personbil och exempelvis en lätt lastbil ibland hårfin och risken finns annars att fordon byggs om eller registreras som något de i realiteten inte är. Utredningen föreslår därför att även personbilar klass II (husbilar), lätta bussar och lätta lastbilar inkluderas i det nya  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon. 
  
 Redan av den anledningen att ett  
 bonus–malus-system 
  bara är avsett för fordon som går in under begreppet bil faller motor- cyklarna utanför systemet. Motorcyklar används dessutom normalt i mindre utsträckning än andra lätta fordon och har därmed inte lika stor klimatpåverkan11. Det finns därför inte samma behov av att påverka motorcykelköparna vid inköpstillfället. Motorcyklarna bör därför varken premieras med en bonus eller bestraffas med en förhöjd fordonsskatt. Hur fordonsskatteuttaget för dessa fordon i stället bör ske behandlas längre fram i detta betänkande (se av- snitt 9.7). 
  
 Vad som nu har sagts innebär att utgångspunkten är att nya personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar ska ingå i det nya bonus–  
 malus-systemet 
  för nya lätta fordon. Vilka fordon som i praktiken kommer att premieras med bonusar eller belastas med högre skatt, och i så fall hur höga dessa blir, avgörs av de olika nivåer på fordons koldioxidutsläpp som utredningen väljer vid utformningen av syste- met. Redan av direktiven följer det att det är mängden utsläpp av koldioxid som ska vara avgörande för vilka fordon som omfattas av  
 bonus–malus-systemet. 
  Någon annan miljöhänsyn, till exempel i termer av utsläpp av partiklar eller kväveoxider, tas inte vid bedöm- ningen av vilka fordon som ska ingå i bonus- respektive malus- delen. 
  
 I frågan vilka fordon som ska ingå i ett nytt  
 bonus–malus-system 
  ligger också om det bör uppställas några särskilda krav på de fordon som omfattas av systemet, exempelvis när det gäller trafiksäkerhet 
  
 11 Motorcyklarnas bidrag till koldioxidutsläpp har visserligen ökat på senare år men det beror huvudsakligen på att antalet motorcyklar i trafik i Sverige har ökat. 
  
 160 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 eller energieffektivitet. I avsnitt 8.13 behandlas frågan om systemet ska utformas för att beakta trafiksäkerhetsmässiga aspekter. Beträff- ande frågan om det bör ställas något krav på en viss nivå av energi- effektivitet för att få bonus gör utredningen den bedömningen att ett sådant krav inte bör uppställas. Ett  
 bonus–malus-system 
  syftar bland annat till att nå en fossiloberoende fordonsflotta och i arbe- tet med att nå dit är det viktigt att premiera alla eldrivna fordon. Ett krav på energieffektivitet skulle kunna motverka utvecklingen mot en större andel eldrift. 
  
 8.5Vilka fordon ska ingå i bonus- respektive malusdelen i ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon? 
  
 Utredningens förslag: Bonusdelen omfattar nya lätta fordon som släpper ut högst 50 gram koldioxid per kilometer. Malus- delen omfattar nya lätta fordon som har koldioxidutsläpp utöver 95 gram koldioxid per kilometer. 
  
 Bakgrund: I  
 bonus–malus-systemet 
  ska miljöanpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället genom en bonus medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid be- lastas med högre skatt (malus). 
  
 Som dagens fordonsskattesystem ser ut finns det olika gränser för vad som anses vara ett miljöanpassat fordon. En sådan gräns är den som gäller för vilka lätta fordon som omfattas av den femåriga befrielsen från fordonsskatt. Denna kommer till uttryck i 2 kap. 11 a § vägtrafikskattelagen. Kravet för att ett fordon ska vara skatte- befriat innebär att fordon som drivs med bensin och dieselbränsle inte får släppa ut mer än 95 gram koldioxid per kilometer om for- donets tjänstevikt uppgår till 1 372 kilogram, som är genomsnittet inom EU:s medlemsländer. Mellanskillnaden mellan fordonets faktiska tjänstevikt och medelvikten (1 372 kilogram) multipliceras med 0,0457 och resultatet adderas sedan till 95 gram för att få fram det högsta tillåtna koldioxidutsläppet i förhållande till bilens vikt. För fordon som kan drivas med alternativa drivmedel gäller 150 gram i stället för 95 gram (alltså 55 gram mer). Rabatten är till för att 
  
 161 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 kompensera för att bilar som kan drivas med alternativa drivmedel ger lägre klimatpåverkan. Det ställs också vissa krav på el- och ladd- hybridfordons energieffektivitet för att dessa ska omfattas av skatte- befrielsen (se avsnitt 4.2.3). 
  
 En annan definition av vad som är ett miljöanpassat fordon är den för supermiljöbil som finns i 3 § förordningen om supermiljö- bilspremie. Med supermiljöbil avses enligt den bestämmelsen en personbil som är typgodkänd enligt 3 kap. fordonsförordningen (2009:211), uppfyller utsläppskraven för Euro 5 eller Euro 6 samt enligt uppgift i vägtrafikregistret släpper ut högst 50 gram koldi- oxid per kilometer vid blandad körning. Den relevanta gränsen för koldioxidutsläpp går alltså här vid 50 gram koldioxid per kilometer.12 
  
 Utöver de två nämnda gränserna finns det ytterligare en utsläpps- nivå för koldioxid som är relevant i sammanhanget. Det är den som finns i 2 kap. 9 § vägtrafikskattelagen och som anger gränsen för när koldioxiddifferentieringen i fordonsskatten slår till. För varje gram kolidoxid som ett fordon vid blandad körning släpper ut utöver 111 gram per kilometer tas ett koldioxidbelopp på 22 kro- nor ut per år enligt den nämnda bestämmelsen. För fordon som är utrustade med teknik för drift med en bränsleblandning som till övervägande del består av alkohol, eller helt eller delvis med annan gas än gasol, är koldioxidbeloppet 11 kronor per gram koldioxid som fordonet vid blandad körning släpper ut utöver 111 gram.13 
  
 Av intresse är också den gränsdragning som finns för vilka for- don som anses vara så miljöanpassade att de ska föranleda ett lägre värde vid förmånsbeskattning. Det rör sig här om bilar som är ut- rustade med teknik för drift helt eller delvis med elektricitet eller med andra mer miljöanpassade drivmedel än bensin och dieselolja (61 kap. 8 a § inkomstskattelagen). Har en sådan bil ett högre ny- bilspris än nybilspriset för närmast jämförbara bil utan nyss nämnda teknik, ska förmånsvärdet sättas ned till den nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen.14 
  
 Skälen för utredningens förslag: För att nå målsättningen om att det genomsnittliga koldioxidutsläppet från personbilar i Sverige 2020 ska vara högst 95 gram per kilometer, och i förlängningen nå 
  
 12Se avsnitt 4.2.4. 
  
 13Se avsnitt 4.2.2. 
  
 14Se avsnitt 4.4. 
  
 162 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 den långsiktiga prioriteringen att Sverige ska ha en fossiloberoende fordonsflotta 2030, behöver incitamentet att välja fordon med låga koldioxidutsläpp bli starkare än med dagens system. 
  
 Av den anledningen anser utredningen att de miljöanpassade fordonen som ska var berättigade till bonus i det nya  
 bonus–malus- 
  systemet bör begränsas till de fordon som har inga eller mycket låga utsläpp av koldioxid. Dagens gräns för vilka fordon som är supermiljöbilar utgör en rimlig och naturlig utgångspunkt för vilka fordon som ska vara berättigade till bonus. Vi talar då om lätta for- don som släpper ut högst 50 gram koldioxid per kilometer. 
  
 Av samma anledning bedömer utredningen att nuvarande nivå för när den koldioxiddifferentierade fordonsskatten börjar tas ut på 111 gram per kilometer är för hög för att användas som gräns för när den del av fordonsskatten som beror på koldioxidutsläpp (malusen) ska börja tas ut. Andelen miljöanpassade fordon av den totala for- donsflottan i Sverige måste öka i ganska snabb takt för att de upp- satta målen ska nås inom bara ett par år. Då behöver också styr- ningen bli tydligare. 
  
 Utredningen föreslår därför att nivån för malusen, som utgångs- punkt, sätts till 95 gram koldioxid per kilometer. Det är denna gräns som i praktiken gäller för att en normalviktig bil i dag ska omfattas av den femåriga fordonsskattebefrielsen. Det är också den nivån som ska nås inom EU för alla nya personbilar som registreras från 2021. Fordon som har utsläpp under 95 gram koldioxid per kilometer får anses vara så miljövänliga att de, i vart fall initialt, inte ska belastas med malus. Den nivån utgör därför en lämplig utgångs- punkt för utformningen av malusdelen i en systemvariant som är oberoende av vikt. I en systemvariant av  
 bonus–malus 
  där hänsyn tas till vikt bör nuvarande gräns för den femåriga befrielsen från fordonsskatt kunna användas som utgångspunkt för när malusen slår till. 
  
 Sammantaget innebär detta att bonusdelen i det nya bonus–  
 malus-systemet 
  omfattar nya lätta fordon som släpper ut högst 50 gram koldioxid per kilometer och malusdelen omfattar nya lätta fordon som har koldioxidutsläpp utöver 95 gram koldioxid. I mellan- skiktet kommer vare sig någon bonus utgå eller någon förhöjd for- donsskatt tas ut (utan endast ett grundbelopp). Hur bonusdelen respektive malusdelen ska utformas och vilka nivåer som ska gälla inom dessa kommer att behandlas i det följande. 
  
 163 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 8.6Ska det nya  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon utformas linjärt eller är ett system 
  
 med trappsteg att föredra? 
  
 Utredningens förslag: Malusdelen i det nya  
 bonus–malus- 
  systemet för nya lätta fordon ska vara linjär, medan bonusdelen ska vara i form av trappsteg. 
  
 Bakgrund:  
 Bonus–malus-systemet 
  ska, enligt kommittédirektiven, utformas inom ramen för befintligt system med supermiljöbils- premie och fordonsbeskattning. 
  
 Det nuvarande systemet kan, såsom vi påpekat i inledningen av det här kapitlet, beskrivas som ett  
 bonus–malus-system. 
  För for- don drivna med bensin och diesel ökar fordonsskatten med 22 kro- nor för varje ytterligare gram koldioxid som fordonet släpper ut över en viss nivå. För fordon drivna med alternativa bränslen ökar fordonsskatten med 11 kronor för varje ytterligare gram koldioxid- utsläpp. Den koldioxidrelaterade fordonsbeskattningen utgår från 111 gram utsläpp av koldioxid per kilometer. I nuvarande system är alltså fordonsskatten linjär i förhållande till varje fordons registre- rade koldioxidutsläpp i gram per kilometer. 
  
 Supermiljöbilspremien är utformad som en trappa med två trapp- steg. För bilar med noll gram utsläpp av koldioxid per kilometer utgår en premie om 40 000 kronor. För övriga supermiljöbilar, det vill säga bilar med koldioxidutsläpp på 1 gram upp till och med 50 gram per kilometer, utgår en bonus om 20 000 kronor. 
  
 Det ursprungliga  
 bonus–malus-systemet 
  i Frankrike utformades så att skatten eller bonusen varierade i trappsteg beroende på ut- släpp av koldioxid per kilometer. Klassificering av utsläpp byggde på rekommendationer från EU om energimärkning, men jämfört med hur en del andra länder har genomfört den, valde den franska regeringen att dela upp klasserna A, C och E i två klasser vardera. 
  
 En genomgång av  
 bonus–malus-system 
  i olika länder i kapitel 6 visar på en stor variation i utformningen av trappstegen, både när det gäller antalet klassindelningar och gränserna i sig. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Det huvudsakliga problemet med trappsteg i både bonus- och malusdelen är att marginaleffek- terna kan bli stora och snedvridande. Incitamenten kan påverkas 
  
 164 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 mycket eller inte alls av en liten förändring av utsläppen beroende på var på trappan fordonet befinner sig. Detta kan i sin tur leda till att tillverkare dels försöker påverka trappstegen till att bättre passa just deras utbud av fordon, dels tvingas anpassa sitt utbud utan någon större miljöfördel. Eftersom Sverige är en liten marknad där man inte kan förvänta sig att tillverkarna påverkas så mycket kan två utsläppsmässigt väldigt lika fordon hamna på olika nivåer. 
  
 Utredningen föreslår ändå en bibehållen trappa för bonusdelen av det nya  
 bonus–malus-systemet. 
  Det beror på att trappsteg är enklare att kommunicera till nybilsköpare jämfört med om en bonus ges per gram koldioxid som fordon släpper ut per kilometer, särskilt eftersom utformningen liknar den nuvarande supermiljö- bilspremien. Utredningen bedömer att teknikutvecklingen är svår att förutse för el- och hybridfordon. Därmed kommer förändringar av bonusdelen att behöva göras oftare än vad som förväntas bli fallet med malusdelen. Med trappsteg är det enklare att göra större förändringar av bonusen (både uppåt och nedåt) om effekten inte blir den avsedda. Ett sådant system är också lättare att hantera administrativt. En annan anledning är att det i dag finns relativt få fordon under gränsen på 95 gram som föreslås för malusdelen (se avsnitt 8.5). 
  
 För malusdelen föreslås en linjär modell. Ett skäl till det är att undvika oönskade marginaleffekter. Ett annat skäl är att ett ytter- ligare gram utsläpp av koldioxid påverkar klimatet i lika hög grad oberoende om det sker från fordon med i genomsnitt låga eller från fordon med höga utsläpp. Ett tredje skäl är att nivån på skatten är svårare att ändra på kort sikt, och med ett linjärt system är inte behovet av förändringar lika viktigt. 
  
 165 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 8.7Ska malusen vara lika stor för alla år fordonet är i trafik? 
  
 Utredningens förslag: Malusdelen av fordonsskatten för nya fordon ska vara högre under de tre första åren från det att for- donet tas i trafik, det vill säga blir skattepliktigt för första gången. 
  
 Bakgrund: I den nuvarande utformningen av den koldioxidbase- rade fordonsskatten är nivån på skatten lika stor för alla år fordonet är i trafik. Från denna huvudregel görs undantag för fordon som uppfyller särskilt uppställda miljövillkor (2 kap. 11 a § vägtrafik- skattelagen). Dessa fordon är skattebefriade under de fem första åren från det att fordonet blir skattepliktigt för första gången, det vill säga när det tas i trafik. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Som har redogjorts för i kapi- tel 5 har studier visat att konsumenter kan ha ett ganska kortsiktigt perspektiv när det gäller framtiden. Det innebär att konsumenter inte i tillräcklig utsträckning tar hänsyn till faktorer under fordo- nets hela livslängd när de köper bil. Nybilsköpare byter dessutom bil efter cirka tre år. Detta gäller både för juridiska personer och för privatpersoner. Tjänstebilar byts också ofta ut efter tre år. Även om fordonsskatten efter dessa tre år påverkar andrahandsvärdet är det inte säkert att nybilsköpare fullt ut tar hänsyn till den effekten. Även leasingavtal som ofta används av juridiska nybilsköpare, men som också börjar bli vanligt för privata köpare, löper ofta på tre år. 
  
 Malusdelen ska enligt utredningsdirektiven utformas inom ramen för nuvarande årliga fordonsbeskattning och inte vara i form av en registreringsskatt, eftersom en sådan kan vara problematisk ur ett  
 EU-perspektiv. 
  En förhöjd fordonsskatt bör därför tas ut under en längre tid än ett år. Därför gör utredningen bedömningen att malus- delen bör vara högre de tre första åren efter det att fordonet först tas i trafik. Styreffekten på nybilsköparna vad gäller att välja bil med lägre koldioxidutsläpp blir större för en högre fordonsskatt per år under en kortare tidsperiod än samma sammanlagda fordons- skatt utspridd under fordonets hela livslängd. 
  
 166 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 8.8Vad är lämpliga initiala gränser och belopp för bonus? 
  
 Utredningens förslag: Bonus utgår med 60 000 kronor för for- don som vid blandad körning släpper ut noll gram koldioxid per kilometer, med 45 000 kronor för fordon som släpper ut mer än noll gram men högst 35 gram koldioxid per kilometer och med 35 000 kronor för fordon med koldioxidutsläpp på mer än 35 gram men högst 50 gram per kilometer. 
  
 Bonusen kan dock uppgå till maximalt 25 procent av fordo- nets nypris. 
  
 För juridiska person kan bonusen vara maximalt 35 procent av skillnaden i nybilspriset mellan bilen som är berättigad till bonus och närmast jämförbara bil. 
  
 Bakgrund: Dagens supermiljöbilspremie omfattar två nivåer. För fordon som vid blandad körning släpper ut noll gram koldioxid per kilometer uppgår premien till 40 000 kronor och för övriga uppgår den till 20 000 kronor. I den senare kategorin ingår alltså fordon som har utsläpp av koldioxid på mellan 1 och 50 gram per kilo- meter. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Utredningen bedömer att nu- varande utsläppsnivåer bör behållas. Att premiera fordon som inte släpper ut någon koldioxid vid användning, med andra ord rena elbilar, med en förhöjd premie är rimligt. 
  
 Gränsen på 50 gram är inte på något sätt självklar, men den rela- terar bland annat till gränsen för så kallade superkrediter inom EU- regleringen för fordonstillverkare (se avsnitt 3.2.1). Utredningen anser dock att steget mellan 0 och 50 gram är för långt. För att ge ett incitament för bilar med något lägre utsläpp än 50 gram bör ytterligare ett steg för bonusen införas. I dag är det främst större laddhybrider som ligger strax under 50 gram. Ett ytterligare steg skulle premiera laddhybrider av mindre storlek. Det är batteriets storlek som styr hur ofta man måste ladda fordonet och därmed i förlängningen hur stora utsläpp det har. Ju större batteriet är, desto lägre blir utsläppen. Ett större batteri gör normalt sett att bilen blir dyrare. Därför föreslår utredningen att det även införs en nivå vid 35 gram koldioxid per kilometer. Precis som gränsen på 50 gram, är 
  
 167 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 inte en andra gräns på 35 gram självklar. Denna gräns var dock ett alternativ som diskuterades inför förlängningen av systemet med superkrediter inom  
 EU-regleringen 
  för utsläppsnormer för person- bilar.15 
  
 När det gäller storleken på bonusen bör denna vara något högre för de allra bästa fordonen än vad supermiljöbilspremien är i dag. Detta för att ytterligare premiera fordon som inte har några utsläpp av koldioxid. Även för övriga bonusbilar bör premien vara något högre än dagens supermiljöbilspremie på 20 000 kronor. Skälet till det är att styrningen mot en fordonsflotta med lägre koldioxid- utsläpp måste bli tydligare för att Sverige bland annat ska nå målet om en fossiloberoende fordonsflotta. I detta ligger också att den femåriga befrielsen från fordonsskatt för de så kallade miljöbilarna upphör i och med att ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon införs. 
  
 Utredningen föreslår därför att för fordon som har noll gram koldioxidutsläpp per kilometer ska bonusen uppgå till 60 000 kro- nor. För fordon som har koldioxidutsläpp på mer än noll gram, men högst 35 gram, ska den utgå med 45 000 kronor och för for- don som har utsläpp på mer än 35 gram men högst 50 gram kol- dioxid per kilometer ska bonusen vara 35 000 kronor. Dessa nivåer bör gälla för fysiska personer och som utgångspunkt även för juri- diska personer som förvärvar bonusbilar. I utgångsläget föreslås, som har nämnts i avsnitt 8.4, inga restriktioner när det gäller energi- förbrukning för elfordon, men i framtiden är det möjligt att ett sådant krav kan behöva införas. 
  
 Utredningen föreslår att bonusen, både för fysiska och juridiska personer, begränsas till maximalt 25 procent av bilens nypris. Skälet till detta är att begränsa den totala kostnaden av bonusen om det sker en radikal prissänkning av fordon som kan komma ifråga för bonusen, inte minst för bilar i det lägre prissegmentet. 
  
 Begränsningen för juridiska personer att bonusen kan vara maxi- malt 35 procent av skillnaden i nybilspriset mellan bonusbilen och närmast jämförbara bil beror på EU:s statsstödsregler som har dis- kuterats ovan i det här kapitlet (se avsnitt 8.3). 
  
 15 Se bland annat förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av för- ordning (EG) nr 443/2009 för att fastställa tillvägagångssätten för att till 2020 uppnå målet att minska koldioxidutsläppen från nya personbilar. 
  
 168 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 8.9Vad är lämpliga initiala gränser och belopp för malus i en variant av  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon som är oberoende 
  
 av fordonets vikt? 
  
 Utredningens förslag: För bensindrivna och dieseldrivna for- don gäller att malus utgår i form av en koldioxidkomponent i fordonsskatten om 80 kronor per gram koldioxid per kilometer för utsläpp utöver 95 gram under de tre första åren från det att fordonet tas i trafik, och 22 kronor per gram koldioxid per kilo- meter under resterande år. 
  
 För fordon som kan drivas med alternativa bränslen gäller att malus utgår i form av en koldioxidkomponent i fordonsskatten om 11 kronor per gram koldioxid som fordonet släpper ut per kilometer utöver 95 gram. Detta gäller samtliga år fordonet är i trafik. 
  
 För alla lätta fordon tillkommer, som tidigare, ett grund- belopp på 360 kronor. 
  
 Bakgrund: Som har framgått i avsnitt 3.4.4 föreslog Vägtrafik- skatteutredningen i sitt slutbetänkande Skatt på väg (SOU 2004:63) att lätta motorfordon skulle beskattas efter respektive fordons specifika utsläpp av koldioxid per körd kilometer. Utgångspunkten var att en koldioxiddifferentierad fordonsskatt hade två huvud- syften. För det första skulle den koldioxiddifferentierade fordons- skatten generera skatteintäkter och för det andra skulle den styra mot minskade koldioxidutsläpp per kilometer. Grundbeloppet på 360 kronor skulle tydliggöra statens behov av fordonsskatt som in- täktskälla. Det skulle därför betalas för alla lätta fordon. 
  
 Vägtrafikskatteutredningen föreslog att en koldioxidkomponent skulle tas ut för varje gram koldioxid som fordonet släppte ut per kilometer utöver 100 gram och att beloppet skulle vara 12 kronor per gram. Den föreslog också att skatteskalan skulle vara propor- tionell, det vill säga ett konstant belopp per gram oberoende av utsläppens storlek, och att skatten inte skulle vara relaterad till fordonets transportkapacitet. Vägtrafikskatteutredningens förslag ledde sedermera fram till det koldioxidbaserade fordonsskatte- systemet som infördes 2006. 
  
 169 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 Koldioxidkomponenten har under åren ändrats vid tre tillfällen. Den 1 januari 2011 ändrades gränsen till 120 gram och beloppet till 20 kronor för bensin- och dieseldrivna fordon. Beloppet låg fast på 10 kronor för fordon som kunde drivas med alternativa drivmedel. Den 1 januari 2013 ändrades gränsen till 117 gram, medan beloppen låg fast på 20 respektive 10 kronor. Den 1 januari 2015 höjdes be- loppen till 22 kronor respektive 11 kronor, medan gränsen ändra- des till 111 gram. Höjningen av beloppet den 1 januari 2011 moti- verades med att styrningen mot lägre koldioxidutsläpp borde öka.16 Att gränsen samtidigt höjdes motiverades med budgetneutralitet. 
  
 Den sänkta gränsen den 1 januari 2013 motiverades med att bilars energieffektivitet hade ökat under de senaste åren och att allt fler bilar släppte ut mindre än 120 gram koldioxid per kilometer.17 
  
 De höjda beloppen den 1 januari 2015 motiverades med att kol- dioxidrelateringen och differentieringen i fordonsskatten borde öka. Ändringen av gränsen motiverades också av ett närmande av målet inom EU om ett genomsnittligt koldioxidutsläpp på 95 gram vid utgången av 2020. Regeringen såg fordonsskatten som ett kom- pletterande styrmedel till drivmedelsskatten för att minska koldi- oxidutsläppen.18 
  
 I det nuvarande fordonsskattesystemet är koldioxidkomponen- ten för gas- och etanolbilar 11 kronor, jämfört med 22 kronor för bensin- och dieseldrivna fordon. Skatten beror dock endast på kol- dioxidutsläpp för bilar med utsläpp utöver 111 gram per kilometer. 
  
 Utredningen om fossilfri fordonstrafik föreslog i sitt betänkande Fossilfrihet på väg (SOU 2013:84) ett antal åtgärder för bränsle- flexibla bilar. Argumenten för dessa åtgärder var att omställningen till förnybara drivmedel underlättas om det finns fordon som kan använda  
 icke-fossila 
  drivmedel och att klimatpåverkan är lägre för de  
 icke-fossila 
  drivmedlen. Samtidigt pekade den utredningen på att det centrala för till exempel ett  
 bonus–malus-system 
  är att premiera energieffektivitet. Utredningen stannade vid att föreslå en tilläggs- premie för bränsleflexibilitet för gas- och etanolbilar på 15 000 kro- nor. Den skulle utgå endast till bilar som hade utsläpp på högst 55 gram över brytpunkten mellan bonus och malus. Som en konse- 
  
 16Prop. 2009/10:41 s. 168. 
  
 17Prop. 2012/13:1 s. 302. 
  
 18Prop. 2014/15:1 s. 266 och s. 267. 
  
 170 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 kvens av detta föreslog Utredningen om fossilfri fordonstrafik även en tilläggspremie för laddhybrider och batteribilar på 15 000 kronor. I förslaget med bibehållen men modifierad fordonsskatt föreslogs att koldioxidkomponenten för gas- och etanolbilar fortfarande skulle vara hälften av den för bensin- och dieseldrivna fordon. 
  
 I ett särskilt yttrande till betänkandet av Utredningen om fossil- fri fordonstrafik pekar professor Garcia på ett antal problem med att tillåta en högre utsläppsgräns för alternativbränslebilar och med en större absolut skillnad i koldioxidkomponenten. För det första har låga krav och höga bidrag resulterat i att bränsleförbruk- ningen hos etanol- och gasfordon är högre än hos jämförbara bensin- och dieseldrivna fordon. För det andra körs etanolbilar i viss ut- sträckning på bensin, och gasbilar drivs i viss utsträckning med fossil gas, vilket minskar klimateffekten av alternativa bränslen jämfört med bensin och diesel. 
  
 Under 2015 nyregistrerades 1 239 etanolbilar och 5 031 gas- drivna bilar. För etanolbilarna var det en halvering jämfört med 2014, medan det för de gasdrivna bilarna var ungefär lika många som året före. Av nyregistreringarna innebar det att etanolbilarna omfattade 0,4 procent och de gasdrivna bilar 1,4 procent år 2015. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Det finns två skäl till att sätta en relativt låg gräns på koldioxidutsläpp för när den koldioxid- relaterade delen av fordonsskatten börjar tas ut. Det ena skälet är att systemet blir enkelt och det andra skälet är att systemet inte behöver justeras över tid. Det som talar emot att införa en för låg gräns är att även lätta fordon med relativt sett låga koldioxidutsläpp beskattas hårdare än tidigare, vilket kan upplevas som orättvist och kan påverka livslängden på äldre fordon. Dessutom leder en låg gräns till att fordonsskatten med nuvarande fördelning av nyregi- streringarna blir väldigt hög, både för de flesta fordonen och totalt sett. Slutligen påverkar valet av gräns indirekt definitionen av vad en miljöbil är. 
  
 Vidare finns det i nuläget inte ett särskilt stort utbud av lätta fordon med utsläpp på mellan 50 och 95 gram. Den koldioxidbase- rade fordonsbeskattningen sker i dag från utsläpp av koldioxid utöver 111 gram per kilometer. För att öka incitamenten till att dels saluföra, dels styra konsumentbeteendet föreslås att gränsen sänks till 95 gram. Det är den gräns som i dag finns för den fem- åriga skattebefrielsen för miljöfordon. För att inte stora föränd- 
  
 171 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 ringar ska behöva göras över tiden föreslår vi därför inte heller någon bonus för fordon med utsläpp mellan 50 och 95 gram koldi- oxid. 
  
 Gränsen 95 gram är också den som finns i  
 EU-regleringen 
  som omfattar fordonstillverkare (se avsnitt 3.2.1). En lägre gräns skulle öka styreffekten mot fordon med lägre koldioxidutsläpp. Utred- ningen bedömer dock att det enklaste är att ha samma gräns som i  
 EU-regleringen. 
  Eftersom fler och fler bilar kommer att nå under gränsen 95 gram kommer dock intäkterna av malusdelen att minska med tiden. Det talar för att gränsen bör utvärderas över tiden och att en justering nedåt kommer att behövas göras med hänsyn till teknikutvecklingen. Utredningen bedömer dock att en sådan juste- ring inte kan förutsägas, eftersom den framtida teknikutvecklingen är mycket oförutsägbar. Att i förväg bestämma när, och med hur mycket gränsen ska ändras, bedömer utredningen inte är möjligt. 
  
 Koldioxidkomponenten bör höjas från den nuvarande nivån, som troligen är för låg för att ha tillräcklig påverkan på valet av for- don vid inköpstillfället. Utredningen bedömer att fordonsindustrin genom olika regleringar runtom i världen har ett starkt tryck på sig att producera fordon med lägre koldioxidutsläpp. Det talar för att teknikutvecklingen kommer leda till att fordon med lägre utsläpp av koldioxid mätt som gram per kilometer säljs i större omfattning. Utvecklingen ligger kring en minskning på  
 3–5 
  procent i världen.19 En höjning är därför nödvändig för att ge en starkare styreffekt. 
  
 Nivån på koldioxidkomponenten beror i slutändan på målet med malusen, vilket är oklart. Med ett belopp om 80 kronor per gram i den förhöjda delen av fordonsbeskattningen kommer, enligt de be- dömningar som görs i kapitel 11, de genomsnittliga utsläppen av koldioxid minska med ytterligare 1,7 gram per kilometer per år jäm- fört med ett oförändrat system (se avsnitt 11.4). Att exempelvis höja koldioxidkomponenten till 100 kronor skulle minska utsläppen med ytterligare 0,5 gram per år men effekten bedöms som osäker. Ett belopp på 80 kronor är också i linje med den nivå som diskute- rades av Utredningen om fossilfri fordonstrafik (SOU 2013:84) även om den utredningen slutligen landade i ett förslag på 50 kronor under fordonets hela livslängd. En koldioxidkomponet på 80 kronor 
  
 19 The International Council on Clean Transportation, CO2 emissions from new passenger cars in the EU: Car manufacturers’ performance in 2014, July 2015. 
  
 172 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 innebär dessutom att den offentligfinansiella relationen mellan bonusdelen och malusdelen i systemet kan upprätthållas över en tid (se avsnitt 8.11). 
  
 Vidare är en nackdel med ett ännu högre belopp än 80 kronor att det skulle kunna uppfattas som en rent fiskal skatt, utan sam- band med storleken på koldioxidutsläpp. Det finns dessutom en risk att andrahandsmarknaden och skrotningsbenägenheten påver- kas negativt av en sådan kortsiktig, hög koldioxidkomponent. 
  
 Beloppet 22 kronor per gram används i dagens system för koldi- oxiddifferentierad fordonsskatt. Ett enkelt sätt att öka styrnings- effekten mot fordon med lägre koldioxidutsläpp vore att höja detta belopp för åren efter den inledande treårsperioden. Eftersom gränsen för när beskattning av koldioxidutsläpp tas ut flyttas från 111 till 95 gram kommer fordonsskatten för varje gram koldioxidutsläpp att öka. Utredningen bedömer därför att beloppet inte behöver för- ändras för tiden efter den treåriga perioden med förhöjd malus. 
  
 I dag har alternativa bränslen en högre gräns för koldioxidutsläpp när det gäller den femåriga skattebefrielsen om 150 gram per kilo- meter och en lägre koldioxidkomponent i den koldioxidbaserade delen av fordonsskatten. Det grundläggande argumentet för dessa rabatter är den lägre klimatpåverkan. Dock är ett problem att det är upp till fordonsanvändaren vilket drivmedel som faktiskt används. Etanolfordon tankas ofta med bensin i stället för med etanol och i gasfordon används i viss utsträckning fossil gas. För att förenkla systemet men ändå behålla ett starkare incitament för fordon som kan drivas med alternativa bränslen, föreslår utredningen en bibehållen lägre koldioxidkomponent på 11 kronor. Denna ska betalas för utsläpp utöver 95 gram koldioxid per kilometer. Dessutom bör inte dessa alternativbränslefordon ha en förhöjd fordonsskatt under de tre första åren. Med denna utformning finns det fortsatt incitament att förbättra bränsleeffektiviteten hos fordon som kan drivas med alternativa bränslen. 
  
 Utredningen bedömer att höjningen av koldioxidkomponenten under tre år innebär att fordonsskatten höjs i så stor grad att den offentligfinansiella relationen mellan bonusdelen och malusdelen i systemet kan upprätthållas i några år (se avsnitt 11.6). 
  
 Nuvarande grundbelopp om 360 kronor, vilket motsvarar unge- fär en krona per dag, anser utredningen är rimligt. Storleken på grundbeloppet om 360 kronor har visserligen inte ändrats sedan det 
  
 173 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 infördes 2006. Utredningen anser dock att skattehöjningskonse- kvenserna i form av förskjuten gräns för när ett koldioxidbelopp tas ut och förhöjd malus under tre år är tillräckliga för att säker- ställa att systemet inte blir underfinansierat. 
  
 Slutligen är det viktigt att påpeka att de föreslagna gränserna för utsläpp av koldioxid utgår från den mätmetod som för närvarande används inom EU för att bestämma fordons bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp vid typgodkännande av fordon. Som har beskrivits i avsnitt 3.2.3 pågår det ett arbete med att introducera en ny test- metod, WLTP (Worldwide harmonized light vehicles test procedures). När den nya metoden är i bruk och regelverket för den är på plats kan de av utredningen föreslagna gränserna och nivåerna behöva ses över. Det är i nuläget svårt att förutsäga hur WLTP kommer att påverka storleken på uppmätta koldioxidutsläpp från fordon som testas med den nya metoden. Eftersom WLTP ska vara på plats under 2017 är det möjligt att en justering av de föreslagna nivåerna och gränserna kan göras innan det nya  
 bonus–malus-systemet 
  träder i kraft. 
  
 8.10Vilken viktjustering är lämplig i en variant av  
 bonus–malus-system 
  som är beroende av fordonets vikt? 
  
 Utredningens förslag: För ett fordon som har en tjänstevikt på 1 392 kilogram är malusen densamma som i ett system obero- ende av fordonets vikt. För fordon som väger mer eller mindre än 1 392 kilogram görs en viktjustering av koldioxidkomponen- ten i fordonsskatten där 95 gram adderas med 0,0333 multipli- cerat med fordonets tjänstevikt minskad med 1 392. 
  
 Tjänstevikten är begränsad till 3 500 kilogram, vilket innebär att högre vikt än så inte beaktas fullt ut vid bestämmande av gränsen för när ett koldioxidbelopp tas ut. 
  
 Bakgrund: Den femåriga befrielsen från fordonsskatt för lätta for- don tar hänsyn till fordonets vikt på så sätt att tyngre bilar tillåts släppa ut mer koldioxid. När befrielsen infördes motiverades vikt- differentieringen med att det skulle vara möjligt även för tyngre 
  
 174 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 bilar som har utrustats med energieffektiv teknik att kunna om- fattas av skattebefrielsen. Vidare innebar ett viktrelaterat krav för koldioxidutsläpp att bilar med större lastkapacitet kunde omfattas av skattebefrielsen. En differentiering beroende på vikt innebar även ett krav på att små bilar skulle vara energieffektiva för att bli skattebefriade under fem år. Viktrelaterade krav för koldioxid- utsläpp stämmer också överens med EU:s reglering av koldioxid- utsläpp från nya personbilar. 
  
 Risken för att en viktbaserad skattebefrielse skulle leda till en för tung fordonspark och ökade koldioxidutsläpp ansågs vara be- gränsad, eftersom tyngre bilar generellt sett har högre driftskostnader och att beskattningen av drivmedel utgör det primära och generellt verkande styrmedlet för att stimulera till lägre koldioxidutsläpp.20 
  
 Den viktbaserade skattebefrielsen utgår från hur koldioxid- utsläppskrav regleras på  
 EU-nivå. 
  Formeln i  
 EU-förordningen 
  beskriver det genomsnittliga utsläppskravet varje tillverkare måste nå: Utsläppskravet = T + a × (M - M0). T är lika med utsläpps- målet utryckt i koldioxidutsläpp per gram och kilometer. För person- bilar gäller att T = 130 från 2012 till och med 2019 och T = 95 från och med 2020. a är en koefficient som är 0,0457 från 2012 till och med 2019 och 0,0333 från och med 2020. M är bilens vikt i kilo- gram och M0 är genomsnittlig fordonsvikt. M0 = 1 372 kilogram för åren  
 2012–2015 
  och M0 = 1 392 kilogram för 2016.21 För lätta lastbilar är formeln något annorlunda och där tillåts högre utsläpps- nivåer och fordonsvikter.22 
  
 Valet av 95 gram koldioxid per kilometer som gräns för den svenska femåriga skattebefrielsen i stället för 130 gram koldioxid per kilometer som gränsen är på  
 EU-nivå 
  motiverades med att det bedömdes vara en väl avvägd nivå för att stimulera till köp av bilar med bättre miljöegenskaper. Det högsta tillåtna koldioxidutsläppet för fordon som drivs med etanolbränsle eller annat gasbränsle än 
  
 20Prop. 2012/13:1 s.  
 293–295. 
  
 21Proposal for a Regulation of The European Parliament and of The Council amending Regulation (EC) No 443/2009 to define the modalities for reaching the 2020 target to reduce CO2 emissions from new passenger Jackson. Uppgifterna här kommer också från www.dieselnet.com/standards/eu/ghg.php, läst  
 2015-11-11. 
  
 22För lätta lastbilar är T = 170 från 2014 till och med 2019, och T = 147 från och med 2020. a är en koefficient som är 0,093 från 2014 till och med 2019, och a = 0,096 från och med 2020. M är bilens vikt i kilogram och Mo är genomsnittlig fordonsvikt. M0 = 1 706 kilogram för åren  
 2014–2017. 
  
 175 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 gasol borde beräknas enligt samma formel som för fordon som drivs med övriga drivmedel, men med ett högre genomsnittligt kol- dioxidutsläpp. Med beaktande av andelen bilar i dessa kategorier bedömdes ett genomsnittligt utsläpp om 150 gram koldioxid per kilometer vara lämpligt. 
  
 Formeln för beräkningen av högsta tillåtna koldioxidutsläpp för skattebefrielse för lätta lastbilar och lätta bussar är densamma som för personbilar. Detta trots att en annan formel tillämpas för dessa fordon i gällande  
 EU-förordning. 
  Skälet till det är att man har velat motverka en utveckling mot tyngre lätta lastbilar. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Utredningen föreslår att malus utgår i form av en förhöjd fordonsskatt om 80 kronor per gram koldioxid per kilometer för utsläpp över 95 gram under de tre första åren för fordon som väger 1 392 kilogram och med 22 kronor per gram koldioxid per kilometer för resterande år. För fordon som väger mer eller mindre görs en viktjustering så att gränsen för när koldioxidbeloppet tas ut är högre för fordon med högre tjänstevikt och lägre för fordon med lägre tjänstevikt än 1 392 kilogram. Justeringen görs enligt följande beräkning: 
  
 1.fordonets tjänstevikt i kilogram minskas med 1 392, 
  
 2.differensen enligt 1 multipliceras med 0,0333, och 
  
 3.produkten enligt 2 adderas med 95. 
  
 Justeringen bygger på den viktjustering som är tänkt att gälla från år 2016 i  
 EU-regleringen 
  för tillverkare av fordon. Det är också den typ av viktjustering som i dag används för den femåriga skatte- befrielsen. Utredningen bedömer att det inte finns något skäl att välja en annan viktjustering eftersom denna är inarbetad på fordons- marknaden. De valda beloppen i varianten av  
 bonus–malus-system 
  med viktdifferentiering, 80 kronor respektive 22 kronor, är desamma som i varianten av systemet utan viktjustering. 
  
 Utredningen föreslår att samma vikt och koefficient används för lätta lastbilar och lätta bussar som för personbilar. Detta trots att en annan formel tillämpas för dessa fordon i gällande  
 EU-förord- 
  ning. Skälet till det är att utredningen delar regeringens tidigare 
  
 176 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 uppfattning om att motverka en utveckling mot att lätta lastbilar blir tyngre.23 
  
 För personbilar finns det dock en särskild problematik att ta hänsyn till när det gäller att viktdifferentiera malusen. Problemet är att det för personbilar klass II finns ett tak för totalvikt i den modell som används för att beräkna det koldioxidvärde som ligger till grund för den koldioxidbaserade delen av fordonsskatten. Som har nämnts tidigare i detta betänkande registreras inte uppgift om koldioxidutsläpp för husbilar. Det finns därför inget registrerat koldioxidvärde som kan användas. I stället har det tagits fram en särskild beräkningsmodell för att beräkna ett koldioxidvärde för dessa fordon. I denna modell används alltså ett vikttak. På grund av vikttaket omfattas en del av de tyngre husbilarna, cirka 500 nya husbilar per år, av den i dag femåriga skattebefrielsen. Detta efter- som husbilarna kan få ett värde på koldioxidutsläpp som är relativt sett lågt i förhållande till vikten. 
  
 Med en viktdifferentierad malus kommer vikttaket göra att en del tunga husbilar undantas från malus. Dessa tyngre husbilar, i regel med en totalvikt över 5 000 kilogram, kommer alltså bara att beröras av grundbeloppet. Det är inte rimligt att dessa fordon inte beskattas utifrån koldioxidutsläpp. Utredningen föreslår därför att det läggs in ett vikttak i viktdifferentieringen på 3 500 kilogram (tjänstevikt). På så sätt kommer de tyngre husbilarna även till viss del att beskattas efter koldioxidkomponenten. 
  
 Motsvarande problem finns inte för personbilar klass I, men det föreslagna vikttaket kommer att träffa även en sådan personbil om tjänstevikten skulle överstiga 3 500 kilogram. 
  
 23 Prop. 2012/13:1 s.  
 293–295. 
  
 177 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 8.11Vilka gränser och nivåer ska gälla för bonus respektive malus längre fram i tiden? 
  
 Utredningens bedömning: Effekten på fordonsflottan av ett förändrat bonus- och skattesystem bör utvärderas efter ett år. En preliminär plan är att alla nivåer är desamma under de två första åren. 
  
 Skälen för utredningens bedömning: Effekterna av ett nytt bonus–  
 malus-system 
  för nya lätta fordon är svåra att förutse. Av den anled- ningen är vi tveksamma till att göra en detaljerad färdplan för hur bonusen och malusen ska förändras över tiden. I stället bör nivå- erna utvärderas kontinuerligt. Om den tekniska utvecklingen och prisminskningen på fordon med låga utsläpp fortsätter som i dag talar dock mycket för att nivåerna på bonus bör sänkas i framtiden, och inte minst att de bör fasas ut på lång sikt. 
  
 Malusdelen kommer med det föreslagna beloppet 80 kronor per gram koldioxid att göra att fordonsskatten höjs i så stor grad att den offentligfinansiella relationen mellan bonusdelen och malus- delen i systemet kan upprätthållas över en tid. Eftersom gränsen för när koldioxidkomponenten tas ut sänks från 111 gram till 95 gram och den femåriga skattebefrielsen tas bort tillkommer ytterligare inkomster till statskassan. 
  
 De statsfinansiella inkomsterna av malusdelen kommer dock troligen att minska med tiden i takt med att de genomsnittliga ut- släppen av koldioxid per kilometer minskar för nya lätta fordon. Utredningen bedömer därför att bonusbeloppen av den anled- ningen också måste minskas över tiden. 
  
 Att avgöra hur mycket dessa belopp måste justeras är mycket svårt med hänsyn till den teknikutveckling som sker inom fordons- marknaden. Utredningen bedömer dock att efter två år kan bonus- beloppen behöva justeras, dels på grund av att intäkterna av malus- delen minskar, dels på grund av att priserna på fordon med låga ut- släpp minskar och därmed att subventionen av dessa kan minskas. 
  
 Över tiden kommer den tekniska utvecklingen även att leda till att koldioxidutsläppen i gram per kilometer och fordon minskar. Gränsen för malusdelen kommer därför att behöva sänkas med tiden. Utredningen bedömer dock att den inte i dag kan avgöra när 
  
 178 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 och med hur mycket gränsen kommer att behöva sänkas. Det beror både på den tekniska utvecklingen och på hur statsintäkterna av fordonsskatten och statsutgifterna av bonusarna utvecklas. Utred- ningen föreslår därför att en noggrann utvärdering görs av de stats- finansiella konsekvenserna av  
 bonus–malus-systemet 
  senast 2019. 
  
 8.12Hur ska bränslefaktorn och miljötillägget för dieseldrivna fordon hanteras i ett nytt  
 bonus–malus-system? 
  
 Utredningens förslag: Bränslefaktorn för dieseldrivna fordon ska vara 1,97 i den variant av  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon som är oberoende av fordonens vikt. 
  
 För den variant av  
 bonus–malus-system 
  som beaktar fordonens vikt ska bränslefaktorn för dieseldrivna fordon vara 2,13. 
  
 För dieseldrivna fordon som uppfyller utsläppsklass Euro 6 tas inget miljötillägg ut. 
  
 Bakgrund: Vägtrafikskatteutredningen föreslog i det ovan nämnda slutbetänkandet, Skatt på väg (SOU 2004:63), en kombinerad miljö- och bränslefaktor för dieseldrivna fordon om 3,5. Miljöfaktorn förklarades med att dieseldrivna fordon tilläts ha högre utsläpp av kväveoxider och generellt hade högre utsläpp av partiklar än bensin- drivna fordon. Det senare gällde dieseldrivna fordon utan partikel- filter. Bränslefaktorn var kopplad till att drivmedelsskatten för diesel var lägre än den för bensin och för att man hade en teknik- och budgetneutral beskattning som mål. Bränslefaktorn skulle enligt för- slaget tas bort när drivmedelsbeskattningen hade blivit likformig. 
  
 Vägtrafikskatteutredningen betonade också att det var mycket svårt att bestämma en bränslefaktor utifrån objektivt fastlagda kriterier, men den gjorde en rimlighetsbedömning om att bränsle- faktorn skulle uppgå till 2,7. Tillsammans med miljöfaktorn blev den sammanlagda faktorn 3,5 (= 1,3 × 2,7). 
  
 Regeringen följde Vägtrafikskatteutredningens förslag om en sammanlagd miljö- och bränslefaktor om 3,5 för dieseldrivna for- don.24 
  
 24 Prop. 2005/06:65 s. 87 och s. 88. 
  
 179 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 Sedan dess har miljö- och bränslefaktorn ändrats flera gånger och miljöfaktorn gjorts om till ett fast miljötillägg.25 
  
 Principen är att bränslefaktorn ska, för en ”genomsnittlig” dieselbil som körs av en ”genomsnittlig” bilist, vara kalibrerad så att fordonsskatten höjs med ett belopp som på årsbasis motsvarar den lägre energiskatten på diesel jämfört med bensin, räknat efter energi- innehåll. För närvarande antas en genomsnittlig dieselbil ha ett koldioxidvärde på 160 gram per kilometer och en bränsleförbrukning på 0,60 liter per mil. En genomsnittlig bilist antas köra 1 500 mil per år.26 
  
 Skälen för utredningens förslag: Av 2 kap. 7 § andra stycket vägtrafikskattelagen följer att för bilar som kan drivas med diesel- olja ska summan av grundbeloppet och koldioxidbeloppet multipli- ceras med en bränslefaktor och ett miljötillägg tas ut. Bränslefaktorn är enligt 2 kap. 10 § nämnda lag 2,37. Miljötillägget är enligt samma bestämmelse 500 kronor för fordon som har blivit skattepliktiga för första gången före utgången av 2007. För fordon som har blivit skattepliktiga för första gången efter utgången av 2007 är miljö- tillägget i stället 250 kronor. 
  
 Miljötillägget är alltså ett fast tillägg som bara tas ut för bilar som kan drivas med dieselolja. Tillägget tillkom för att fordons- skatten skulle ta hänsyn till att dieseldrivna fordon hade högre utsläpp av kväveoxider och partiklar än bensindrivna fordon. I sam- band med dess tillkomst uttalades att miljöfaktorn skulle kunna tas bort för nya fordon när utsläppskraven i framtiden för bensin- och dieseldrivna personbilar bedöms vara tillräckligt näraliggande.27 
  
 25 Se bland annat prop. 2009/10:41 s.  
 169–171. 
  
 26 Formeln för bränslefaktorn är BF = (fordonsskattutanBF + energiskattesubvention) / fordons- 
  
 skattutanBF. Fordonsskattutan BF beräknas som fordonsskatten utan bränslefaktor för den genom- snittliga dieselbilen (utan miljötillägg). Med 2016 års fordonsskatteregler är fordons- 
  
 skattutanBF = 1 438 (= 360 + 22 × (160 - 111)). Formeln för energiskattesubventionen är [((9,96/9,04) × energiskattbensin kronor per liter) - energiskatt diesel kronor per liter]× 1,25 × 1 500 × 0,6. Termen 9,96/9,04 anger relationen mellan energiinnehållet i kWh per liter för diesel jämfört 
  
 med bensin, faktorn 1,25 används för att korrigera för momsen, 1 500 är den genomsnittliga körsträckan per år, och 0,6 den genomsnittliga dieselbilens bränsleförbrukning. För 2016, då energiskatten 3,72 kronor per liter för bensin och 2,355 för diesel, blir energiskattesubven- tionen 1 962 kronor. En genomsnittlig dieselbil bör således ha en fordonsskatt som är 1 962 kronor högre än motsvarande bensinbil. Därmed kan bränslefaktorn kalibreras till cirka 2,36 = (1 438 + 1 962) / 1 438). Bränslefaktorn, som 2015 är 2,37 föreslås dock inte justeras 2016 eftersom förändringen är marginell jämfört med 2015. 
  
 27 Prop. 2005/06:65 s. 87. 
  
 180 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Utsläppskraven för partiklar blir från Euro 6 samma för bensin- drivna och dieseldrivna bilar. Dieselbilarna kommer även i fortsätt- ningen att få släppa ut lite mer kväveoxider än bensinbilarna. Skill- naderna är dock små. De uppvägs dessutom av att bensinbilarna tillåts ha högre kolväteutsläpp. Euro 6 kommer att gälla för alla ny- tillverkade bilar när det nya  
 bonus–malus-systemet 
  föreslås träda i kraft. 
  
 Utredningen föreslår därför att miljötillägget tas bort för diesel- drivna fordon som uppfyller utsläppskraven för Euro 6. 
  
 Vidare föreslår utredningen att bränslefaktorn behålls för att kompensera för att energiskatten på diesel är lägre än den på bensin. Eftersom fordonsskatten för bensindrivna fordon förändras, dels genom att gränsen för malus ändras från 111 till 95 gram koldioxid, dels genom att koldioxidkomponenten höjs under tre år, bör dock bränslefaktorn korrigeras. 
  
 Som utredningen ser det kan det finnas tre tänkbara alternativ till hur bränslefaktorn ska korrigeras. 
  
 Ett alternativ är att ha olika bränslefaktorer för åren med för- höjd fordonsskatt och för åren utan förhöjd fordonsskatt. Bränsle- faktorn för åren med förhöjd fordonsskatt blir lägre än för åren utan förhöjd fordonsskatt, eftersom skatten för dieseldrivna fordon då är högre (utan bränslefaktor). Fördelen med en sådan variant är att bränslefaktorn kan beräknas enligt den principen som har gällt sedan tidigare. Principen är att bränslefaktorn ska, för en ”genom- snittlig” dieselbil som körs av en ”genomsnittlig” bilist, vara kali- brerad så att fordonsskatten höjs med ett belopp som på årsbasis motsvarar den lägre energiskatten på diesel jämfört med bensin, räknat efter energiinnehåll. För de tre första åren ger det en lägre bränslefaktor för varianten av  
 bonus–malus-system 
  utan viktjuste- ring på 1,35 respektive 1,42 för varianten med viktjustering. Bränsle- faktorn för åren utan förhöjd fordonsskatt, det vill säga efter tre år, kan beräknas till 2,10 för varianten utan viktjustering, respektive 2,28 för varianten med viktjustering. Skillnaden är således ganska stor mellan tidsperioderna. Nackdelen med olika bränslefaktorer är att vissa dieseldrivna fordon kan få en högre skatt, i stället för en lägre skatt, när den treåriga perioden med förhöjd malus är slut. Även om utredningen bedömer att en sådan höjning blir liten och att de upplevda negativa konsekvenserna blir små, kan det upplevas 
  
 181 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 som en märklig effekt att vissa fordon får lägre skatt under den period då en förhöjd skatt borde utgå. 
  
 Ett annat alternativ på korrigering är att en bränslefaktor tas ut endast på den del av fordonsskatten som gäller utan förhöjd malus. Det skulle innebära att när fordonsskatten tas ut med en koldioxid- komponent på 22 kronor utgår en bränslefaktor på 2,10 respektive 2,28 men att någon bränslefaktor inte skulle utgå på skillnaden mellan den förhöjda fordonsskatten (med en koldioxidkomponent på 80 kronor) och fordonsskatt utan förhöjning (med en koldi- oxidkomponent på 22 kronor). Fördelen med denna variant är att endast en bränslefaktor används och den kan då vara densamma som gäller för fordon som redan beskattas inom det koldioxid- baserade systemet. Nackdelen är att beräkningen av bränslefaktorn i sådant fall inte direkt följer de principer som tidigare har gällt för beräkningen av bränslefaktorn, eftersom den förhöjda fordons- skatten under tre år för dieseldrivna fordon inte direkt följer for- donsskatten för bensindrivna fordon. Det betyder att fordons- skatten för dieseldrivna fordon under den treåriga förhöjda malus- delen kommer att bli lägre än vad den borde bli enligt principerna bakom tidigare beräkning av bränslefaktorn. 
  
 Ett tredje alternativ är att beräkna en genomsnittlig bränsle- faktor som tillämpas under hela fordonets livslängd, både under perioden med förhöjd fordonsskatt och under perioden utan för- höjd fordonsskatt. Nackdelen med en sådan variant är att man måste anta hur stor andel av bilens livslängd som tiden med respek- tive utan förhöjd fordonsskatt består av. En bils livslängd antas i normalfallet vara 17 år. Det betyder att fordonet påförs en förhöjd beskattning under 3/17 av bilens livslängd. Det innebär att för varianten utan viktjustering kan bränslefaktorn under hela fordonets livslängd beräknas som 1,35 × (3/17) + 2,10 × (14/17) = 1,97. För varianten med viktjustering kan bränslefaktorn beräknas som 1,42 × (3/17) + 2,28 × (14/17) = 2,13.28 En annan nackdel är att nya dieseldrivna fordon får en annan fordonsbeskattning under alla 
  
 28 Eftersom beräkningen omfattar sjutton år framåt i tiden borde egentligen även hänsyn tas till diskonteringsräntan i beräkningen, och en nuvärdesberäkning av bränslefaktorn göras. Problemet är att då måste ytterligare en parameter, diskonteringsräntan, antas. Med exem- pelvis ASEK:s nuvarande diskonteringsränta på 3,5 procent blir bränslefaktorn 1,93 respek- tive 2,10. Skillnaden i storlek av bränslefaktorn blir således liten och därför bedöms inte en korrekt nuvärdesberäkning vara nödvändig. 
  
 182 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 år jämfört med äldre dieseldrivna fordon beskattade efter utsläpp av koldioxid, eftersom bränslefaktorerna kommer vara olika för nya och äldre dieseldrivna fordon. Det gör att trots att koldioxid- komponenten och gränsen för beskattning är lika kommer nya dieseldrivna fordon efter tre år att beskattas annorlunda än äldre dieseldrivna fordon. 
  
 Det finns således inte någon variant som är invändningsfri. Den sammanvägda bedömningen är att den tredje variantens nackdelar väger lättast och utredningen föreslår därför att denna variant används för att beräkna bränslefaktorn. 
  
 8.13Ska  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon utformas för att beakta trafiksäkerhetsmässiga aspekter? 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inget enkelt och tydligt sätt att beakta trafiksäkerhetsaspekter på i det nya  
 bonus–malus- 
  systemet. Något behov av att ställa upp vissa minimikrav på trafiksäkerhet för utbetalning av bonus finns inte. 
  
 Skälen för utredningens bedömning: Trafiksäkerhet är en viktig aspekt vid köp av fordon. Köparna får information om fordonets säkerhet från biltillverkarna själva, men också genom resultat från tester som görs av olika organisationer, till exempel Euro NCAP (the European New Car Assessment Programme). En mer trafik- säker bil är, inom samma klass, vanligen dyrare i inköp än en bil med lägre nivå av trafiksäkerhet. Precis som andra faktorer, såsom komfort, prestanda, storlek och miljöanpassning, är säkerhets- aspekten något som köparen får väga in tillsammans med priset vid valet av fordon. 
  
 Något enkelt och tydligt sätt att beakta trafiksäkerhetsaspekter på vid utformningen och tillämpningen av ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon har utredningen inte funnit. Vägtrafikregistret innehåller exempelvis inte någon information som lätt kan kopplas till hur pass trafiksäkert ett visst fordon är. Inte heller i övrigt har utredningen hittat någon bra säkerhetsparameter att använda för att differentiera fordon utifrån trafiksäkerhet. Utredningen ser inte 
  
 183 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 heller att det finns ett behov av att till exempel ställa upp vissa minimikrav på säkerhet för utbetalning av bonus eftersom det i nu- läget inte skulle ha någon effekt på vilka fordon som skulle erhålla en bonus. I dagsläget finns det inte fordon på marknaden som har en markant sämre trafiksäkerhet än andra fordon och som sam- tidigt skulle komma ifråga för en bonus enligt utredningens förslag till nytt  
 bonus–malus-system. 
  Någon fordonstyp som av trafik- säkerhetsskäl bör utestängas från möjligheten att få bonus har utred- ningen alltså inte funnit. 
  
 Sammantaget innebär detta att säkerhetsaspekter inte särskilt kommer att beaktas i  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon. I den variant av  
 bonus–malus-system 
  som beaktar fordonens vikt kommer en viss indirekt hänsyn att tas till trafiksäkerhetsaspekter eftersom dessa fordon tillåts väga mer, och därmed kan utrustas med fler trafiksäkerhetshöjande åtgärder. 
  
 8.14Hur ska bonus och malus synliggöras? 
  
 Utredningens förslag: Konsumentverket bör ges rätt att med- dela föreskrifter om krav på att vid marknadsföring av nya personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar ange nivån på den fordonsskatt som belastar fordonet samt om fordonet berättigar till en bonus, storleken på den. 
  
 Bakgrund: Som har nämnts inledningsvis i detta kapitel ska utred- ningen föreslå hur bonus respektive malus ska synliggöras. 
  
 Utredningen om fossilfri fordonstrafik föreslog i sitt betänkande Fossilfrihet på väg (SOU 2013:84) en obligatorisk energimärkning för nya personbilar och lätta lastbilar. Märkningen skulle utgå från fordonets energianvändning. Utöver detta skulle det finnas informa- tion bland annat om fordonets koldioxidutsläpp, bränsleförbruk- ning och elförbrukning samt elens räckvidd om fordonet gick att köra på el. Som tilläggsinformation borde det också enligt Utred- ningen om fossilfri fordonstrafik finnas upplysning om fordons- modellens bonus eller malus alternativt information om bilen är miljöbil eller supermiljöbil. Förslaget utgick från det märknings- system som sedan länge funnits för vitvaror och andra hushålls- produkter. 
  
 184 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Energimärkning av bland annat hushållsapparater styrs av Europa- parlamentets och rådets direktiv 2010/30/EU av den 19 maj 2010 om märkning och standardiserad produktinformation som anger energirelaterade produkters användning av energi och andra resur- ser. Direktivet anger bland annat hur energimärkningen av en vara ska vara utformad och hur den ska presenteras. Energimärkningen visar hur pass energikrävande en viss vara är och anges i klasserna  
 A–G. 
  Om de tekniska framstegen kräver det kan ytterligare tre klasser, A+, A++ och A+++, läggas till i klassificeringen. Klasserna markeras med pilar i färgerna mörkgrön till röd, där mörk- grön är den högsta klassen. För närvarande pågår det en översyn av energimärkningsdirektivet. Enligt ett förslag som kommissionen presenterade sommaren 2015 ska formen för lagstiftningen ändras till förordning för att säkra att märkningen följs på ett mer enhet- ligt sätt inom unionen. Det föreslås också en återgång till en ren  
 A–G- 
  skala. 
  
 Information till konsumenter om nya personbilar styrs av Europa- parlamentets och rådets direktiv 1999/94/EG av den 13 december 1999 om tillgång till konsumentinformation om bränsleekonomi och koldioxidutsläpp vid marknadsföring av nya personbilar. Direk- tivet är genomfört i svensk rätt genom Konsumentverkets allmänna råd (KOVFS 2010:3) vid marknadsföring av nya personbilar. Dessa ansluter i sin tur till 5 § marknadsföringslagen (2008:486) enligt vilken marknadsföring ska stämma överens med god marknads- föringssed. 
  
 Direktiv 1999/94/EG har till syfte att se till att information om bränsleekonomi och koldioxidutsläpp, när det gäller nya person- bilar som bjuds ut till försäljning eller uthyrning inom gemenskapen, görs tillgänglig för konsumenter så att dessa kan göra väl under- byggda val. Bland annat föreskrivs att en deklaration med bränsle- ekonomi- och koldioxidutsläppsmärkning på ett väl synligt sätt ska finnas fäst på eller anslagen i närheten av alla nya personbilsmodeller på ett försäljningsställe. I särskild bilaga till direktivet anges när- mare hur deklarationen ska se ut och vad den ska innehålla. 
  
 Flera  
 EU-länder 
  har valt att utforma informationen om bränsle- ekonomi och koldioxidutsläpp med vitvarumärkningen som före- bild, men utformningen varierar. Tyskland har exempelvis en extra pil för klass A+ och i Storbritannien delas varje pil av två klasser med undantag för den första gröna pilen som bara används för 
  
 185 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 klass A. De flesta länderna har använt koldioxid som bas för sitt märkningssystem. 
  
 Även direktiv 1999/94/EG håller på att ses över. Fram till och med den 15 januari 2016 pågick en offentlig konsultation i syfte att undersöka hur direktivet har genomförts i medlemsstaternas natio- nella lagstiftningar och om direktivet har fått avsedd effekt. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Utredningen har inte fått i uppdrag att ta fram ett energimärkningssystem för lätta fordon. I stället är vårt uppdrag att föreslå hur bonus respektive malus för enskilda fordon kan synliggöras. Märknings- eller klassificerings- system anges bara som exempel på hur  
 bonus–malus-systemet 
  skulle kunna synliggöras. Det viktiga är att den åtgärd som utred- ningen föreslår ökar transparensen och den styrande effekten av systemet. Det handlar alltså om att nå ut med information till kon- sumenterna om hur  
 bonus–malus-systemet 
  påverkar kostnaden för ett specifikt fordon så att styrmedlet får avsedd effekt, nämligen att förmå konsumenterna att köpa fordon med inga eller låga koldi- oxidutsläpp. 
  
 De energimärkningssystem som finns för bland annat vitvaror och det energimärkningssystem som Utredningen om fossilfri for- donstrafik föreslog utgår från energianvändning som bas. Märk- ningspilarna och klassindelningen ska i dessa system visa hur bra en viss produkt är ur energieffektivitetssynpunkt. Även om detta i och för sig kan vara bra att visa i samband med marknadsföring av lätta fordon har det enligt utredningens uppfattning inget med synlig- görande av ett  
 bonus–malus-system 
  att göra. Utredningen lämnar därför inte något förslag till märkningssystem, likt vitvarumärk- ningen, för lätta fordon. 
  
 Bonus–malus-systemet 
  syftar till att få ned utsläppen av koldi- oxid från lätta fordon och därmed att minska utsläppen av växthus- gaser från transportsektorn. I detta syfte har utredningen tagit fram ett nytt  
 bonus–malus-system 
  som går ut på att hårdare beskatta de lätta fordon som har störst negativ miljöpåverkan genom höga kol- dioxidutsläpp och premiera de som har mindre påverkan. Det är detta som ska tydliggöras för konsumenterna. 
  
 Av naturliga skäl måste det finnas en tydlig koppling mellan det som ska synliggöras och det sätt på vilket synliggörandet sker. Annars riskerar det att bli förvirrande för konsumenterna. Synlig- görandet skulle då kunna få motsatt effekt. Om konsumenterna 
  
 186 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 inte på ett enkelt sätt kan förstå hur bra en bil är ur ett bonus–  
 malus-perspektiv, 
  och därmed i koldioxidhänseende, kan det med- föra att han eller hon låter något annat intresse, exempelvis färg och antal hästkrafter, gå före miljöaspekten vid valet av ny bil. Informationen om  
 bonus–malus 
  måste därför vara tydlig och lättill- gänglig för konsumenterna vid köpögonblicket. Saklig och synlig information är ett viktigt stöd i valet av ny bil. 
  
 Det allra enklaste sättet att synliggöra  
 bonus–malus 
  på är helt enkelt att bilförsäljarna är tvungna att redovisa hur mycket fordons- skatt (malus) som köparen kommer att få betala om denne väljer en specifik bil och hur stor bonusen blir om bilen berättigar till sådan. Det behöver inte vara svårare än att bilförsäljaren tillsammans med annan information om bilens utförande, fordonsår, drivmedel och så vidare också anger den bonus och/eller malus som gäller för det specifika fordonet. Då har konsumenten möjlighet att ta ställning till  
 bonus–malus-aspekten 
  tillsammans med alla andra faktorer som har betydelse vid valet av ny bil. 
  
 Eftersom det nya  
 bonus–malus-systemet 
  framför allt är tänkt att påverka nybilsförsäljningen och bara omfattar nya fordon bör kravet på att lämna information om fordonets bonus respektive malus endast gälla vid marknadsföring av nya lätta fordon, och alltså inte av begagnade sådana. 
  
 Informationen om  
 bonus–malus 
  bör vara enhetlig och obligato- risk för alla som marknadsför och säljer bilar för att konsumen- terna ska kunna jämföra olika alternativ på marknaden. Det bör därför vara en myndighet som har ett sammanhållet ansvar för att se till att konsumenterna får information om de lätta fordonens bonus och malus. 
  
 Konsumentverket är förvaltningsmyndighet för konsument- frågor och har ansvar för att de konsumentskyddande reglerna som ligger inom myndighetens tillsynsansvar följs. Myndigheten ska också se till att konsumenter har tillgång till information och väg- ledning om konsumenters rättigheter och skyldigheter samt annan information som ger dem möjlighet att göra väl avvägda val om ingen annan myndighet har den uppgiften. Konsumentverket ska också stärka konsumenternas ställning på marknaden genom kon- takter med privata aktörer och i det arbetet genomföra bransch- överenskommelser och insatser på standardiseringsområdet. Vidare ska Konsumentverket bevaka och analysera marknaden ur ett konsu- 
  
 187 
  
 Förslag på ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 SOU 2016:33 
  
 mentperspektiv samt vid behov vidta eller föreslå åtgärder och bevaka konsumenters möjligheter att agera på ett ur miljösynpunkt hållbart sätt.29 Konsumentverket är också den myndighet som har hand om  
 EU-direktivet 
  om tillgång till konsumentinformation om bränsleekonomi och koldioxidutsläpp vid marknadsföring av nya personbilar. 
  
 Mot den angivna bakgrunden anser utredningen att det lämp- ligen är Konsumentverket som bör ges i uppdrag att utforma och ansvara för synliggörandet av  
 bonus–malus. 
  Konsumentverket bör ges föreskriftsrätt på området för att regleringen ska få tillräcklig tyngd och hög efterlevnad. 
  
 Sammantaget bör regeringen ge Konsumentverket rätt att med- dela föreskrifter om att det vid marknadsföring av nya personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar ska anges nivån på den fordonsskatt som belastar fordonet och storleken på en eventuell bonus. 
  
 29 Se förordningen (2009:607) med instruktion för Konsumentverket. 
  
 188 
  
 9Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet 
  
 9.1Uppdraget 
  
 I uppdraget ingår att analysera och vid behov lämna förslag avse- ende fordonsskatten för samtliga lätta fordon, det vill säga även för de lätta fordon som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet. 
  I översynen ingår också att analysera hur fordonsskatteuttaget, inklusive skattenivåer, för motorcyklar bör utformas. 
  
 Av kommittédirektiven följer att utredningen kan överväga att inordna samtliga fordon i en sammanhållen och koldioxidbaserad fordonsskatt. Utredningen bör också analysera om det är lämpligt att inordna de lätta fordon som i dag ingår i det viktbaserade syste- met i det koldioxidbaserade systemet för fordonsskatt. 
  
 Om en sammanhållen och koldioxidbaserad fordonsskatt inte bedöms lämplig kan, enligt direktiven, andra alternativ övervägas, till exempel att behålla den viktbaserade respektive koldioxidbase- rade fordonsskatten för de lätta fordon som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet 
  och därutöver lämna förslag på ytterligare ett fordonsskattesystem för nya lätta fordon. Vid en sådan lösning bör utredningen, enligt direktiven, överväga hur de tre fordonsskatte- systemen kan samordnas och vilka förenklingar som är möjliga för att undvika att komplexiteten i fordonsskattesystemet ökar. 
  
 I detta kapitel behandlas därför den översyn av fordonsskatte- systemet som utredningen ska göra. Kapitlet inleds med några all- männa överväganden och avgränsningar. Därefter görs mer ingå- ende överväganden i särskilda frågor. 
  
 189 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 9.2Allmänna överväganden och avgränsningar 
  
 Som har framgått i kapitel 4 finns det för närvarande två olika system för beskattning av lätta fordon: det koldioxidbaserade och det viktbaserade. I kapitel 8 föreslår utredningen att det införs ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon. Med nya fordon avses i det sammanhanget fordon som registreras i vägtrafikregistret efter systemets ikraftträdande, vilket vi föreslår ska äga rum den 1 januari 2018, och är av fordonsår 2018 eller senare. Något helt sammanhållet system för koldioxidbaserad fordonsskatt för alla lätta fordon föreslås alltså inte. 
  
 Vid sidan av  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon kom- mer vi att ha en stor grupp av fordon som, liksom i dag, även i fortsättningen kommer att beskattas i det nu gällande koldioxid- baserade fordonsskattesystemet. Det rör sig om lätta fordon som redan är registrerade i vägtrafikregistret när det nya  
 bonus–malus- 
  systemet träder i kraft. Det kan också handla om lätta fordon som registreras efter ikraftträdandet av det nya  
 bonus–malus-systemet, 
  men som är av tidigare fordonsår. Dit hör bland annat äldre bilar som importeras till Sverige eller förs hit av annan anledning, till exempel i samband med att medborgare i ett annat  
 EU-land 
  ut- nyttjar sin rätt till fri rörlighet. Utländska fordon kommer då att beskattas på motsvarande sätt som ett inhemskt fordon. 
  
 Med bland annat syfte att förenkla och göra fordonsbeskatt- ningen mer enhetlig föreslår utredningen en ändring av den gräns som gäller för när koldioxidbeloppet tas ut i det befintliga koldi- oxidbaserade fordonsskattesystemet. Förslaget behandlas i nästa avsnitt, 9.3. 
  
 Utredningen föreslår även vissa ändringar i fordonsskatten för de dieseldrivna fordon som ingår i det koldioxidbaserade fordons- skattesystemet, se avsnitt 9.4. 
  
 En mindre ändring föreslås när det gäller vilket utsläppsvärde som ska användas vid bland annat fastställande av koldioxid- beloppet för laddhybrider. Detta behandlas i avsnitt 9.5. 
  
 Vid sidan av de lätta fordon som ingår i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet finns alltså de lätta fordon som i dag be- skattas utifrån vikt. Frågan om dessa ska inordnas i det koldioxid- baserade fordonsskattesystemet behandlas i avsnitt 9.6. 
  
 190 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 I översynen av fordonsskattesystemet för samtliga lätta fordon ingår även att analysera hur fordonsskatteuttaget, inklusive skatte- nivåer, för motorcyklar bör utformas. Utredningens förslag i denna del presenteras i avsnitt 9.7. 
  
 9.3Ökad koldioxidrelatering av fordonsskatten 
  
 Utredningens förslag: Gränsen för när ett koldioxidbelopp tas ut i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet sänks för lätta fordon som beskattas i detta system. Koldioxidbeloppet ska i fortsättningen tas ut för fordon som vid blandad körning har ett koldioxidutsläpp utöver 95 gram. Någon ändring görs inte när det gäller storleken på beloppen, 22 kronor respektive 11 kronor. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Som har framgått i kapitel 8 före- slår utredningen att malus i det nya  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon börjar tas ut vid utsläpp utöver 95 gram koldioxid per kilometer (i systemvarianten som inte beaktar fordonets vikt). 
  
 För de lätta fordon som beskattas i det koldioxidbaserade for- donsskattesystemet tas i dag, förutom grundbeloppet, ett koldi- oxidbelopp ut om fordonet vid blandad körning släpper ut mer än 111 gram koldioxid per kilometer. Utredningen föreslår att denna gräns sänks för alla lätta fordon så att koldioxidbeloppet i stället börjar tas ut vid utsläpp utöver 95 gram koldioxid per kilometer. Anledningen till det är att gränsen för när koldioxiddifferentie- ringen börjar bör vara densamma för alla lätta fordon som beskattas efter koldioxidutsläpp. På så sätt blir fordonsbeskattningen mer enhetlig och sammanhållen. Med en lägre koldioxidnivå i fordons- skattesystemet får vi också en tydligare miljöstyrning och en större påverkan på valet av bil. 
  
 I dag är koldioxidbeloppet för ett skatteår 22 kronor per gram koldioxid som fordonet vid blandad körning släpper ut per kilo- meter utöver den nämnda gränsen. För fordon som är utrustade med teknik för drift med bränsleblandning som till övervägande del består av alkohol, eller helt eller delvis med annan gas än gasol, är koldioxidbeloppet i stället 11 kronor. Något skäl att ändra dessa belopp har inte framkommit. 
  
 191 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 Den generella sänkningen av gränsen för när koldioxidbeloppet tas ut från 111 gram till 95 gram innebär att ytterligare 16 gram kommer att beskattas med koldioxidbeloppet. Det innebär att den årliga fordonsskatten höjs med som mest 352 kronor (16 gram × 22 kronor per gram) för ett bensindrivet fordon och med som mest 176 kro- nor (16 gram × 11 kronor per gram) för ett fordon som kan drivas med ett alternativt bränsle. Som exempel kan nämnas att för en bensindriven personbil med ett koldioxidutsläpp på 129 gram höjs årsskatten från 756 kronor i dag till 1 108 kronor efter höjningen. 
  
 9.4Ändringar för dieseldrivna fordon 
  
 i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet 
  
 Utredningens förslag: Miljötillägget för dieseldrivna fordon i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet tas bort för for- don som uppfyller utsläppsklass Euro 6. 
  
 Bränslefaktorn för dieselfordon sänks till 2,10 för äldre for- don som inte ingår i det nya  
 bonus–malus-systemet. 
  
 Skälen för utredningens förslag: Som har framgått i avsnitt 8.12 föreslås att miljötillägget tas bort för fordon som uppfyller ut- släppskraven för Euro 6 i och med att det nya  
 bonus–malus-systemet 
  införs. Slopandet av miljötillägget bör dock gälla alla lätta diesel- fordon som uppfyller nämnda krav och alltså inte bara för de som registreras i vägtrafikregistret efter ikraftträdandet av det nya bonus–  
 malus-systemet. 
  Redan i dag finns det i vägtrafikregistret diesel- fordon som uppfyller Euro 6. Dessa kommer inte att omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet 
  eftersom de per definition inte är nya fordon. Däremot bör miljötillägget alltså tas bort även för dessa fordon. 
  
 Bränslefaktorn är, enligt 2 kap. 10 § första stycket vägtrafik- skattelagen (2006:227), för närvarande 2,37. Denna faktor är till för att kompensera för att drivmedelsskatten är lägre för diesel än för bensin. 
  
 I förslaget till nytt  
 bonus–malus-system 
  behålls bränslefaktorn, men korrigeras bland annat med anledning av att fordonsskatten förändras genom att gränsen för när koldioxidbeloppet tas ut sänks. För de fordon som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet 
  
 192 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 utan beskattas som tidigare i det koldioxidbaserade fordonsskatte- systemet föreslår utredningen, enligt vad som har framgått ovan, en sänkning av gränsen från 111 gram till 95 gram. På samma sätt som i det nya  
 bonus–malus-systemet 
  bör den nu aktuella fordonsskatte- höjningen föranleda en förändring av bränslefaktorn. Utredningen föreslår att bränslefaktorn bestäms till 2,10 för dieselfordonen som registreras i vägtrafikregistret före ikraftträdandet av det nya bonus–  
 malus-systemet, 
  eller registreras senare men är av tidigare fordonsår än 2018. 
  
 9.5Uppgift om viktad/blandad körning ska användas för laddhybrider 
  
 Utredningens förslag: Om det i vägtrafikregistret finns uppgift om ett fordons utsläpp av koldioxid vid viktad/blandad körning ska den uppgiften användas. 
  
 Skälen för utredningens förslag: I vägtrafikregistret registreras bland annat uppgift om ett fordons utsläpp av koldioxid vid blan- dad körning, landsvägskörning och stadskörning. 
  
 Uppgift om fordons koldioxidutsläpp ligger till grund för be- dömningen av om fordonsskatt ska tas ut med ett koldioxidbelopp vid sidan av det grundbelopp som tas ut för alla personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar som beskattas enligt vägtrafikskattelagen. Uppgiften avgör också hur stort koldioxidbeloppet i förekommande fall blir. Av 2 kap. 9 § vägtrafikskattelagen följer att det är fordo- nets utsläpp av koldioxid vid blandad körning som används. 
  
 Uppgiften i vägtrafikregistret om ett fordons utsläpp av koldioxid bestämmer för övrigt också om fordonet är berättigat till supermiljö- bilspremie enligt 3 § förordningen (2011:1590) om supermiljöbils- premie. Även där är det enligt bestämmelsens lydelse koldioxid- utsläppet vid blandad körning som används. 
  
 Som har framgått i avsnitt 4.2.2 finns det sedan 2012 ett ut- släppsvärde för koldioxid som används enbart för laddhybriderna. Detta utsläppsvärde, viktad/blandad, registrerades inledningsvis för en del bilmodeller vid sidan av utsläppsvärdet för blandad körning. Numera registreras för laddhybriderna bara uppgift om koldioxid- utsläpp vid viktad/blandad körning i det svenska vägtrafikregistret. 
  
 193 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 Eftersom det för vissa laddhybrider kan finnas uppgift om kol- dioxidutsläpp både vid blandad körning och viktad/blandad som skiljer sig åt och då lagtexten inte säger något om vilket utsläpps- värde som ska användas i dessa fall bör det göras ett förtydligande på denna punkt. 
  
 Viktad/blandad körning är det utsläppsvärde som i dag regi- streras för alla laddhybrider och det är också detta värde som ska anges enligt EU:s regelverk. Mot denna bakgrund bör det före- skrivas att om det i vägtrafikregistret finns uppgift om ett fordons utsläpp av koldioxid vid viktad/blandad körning är det den upp- giften som ska användas. 
  
 9.6Justeringar i det viktbaserade fordonsskattesystemet 
  
 Utredningens bedömning: De lätta fordon som i dag ingår i det viktbaserade systemet för uttag av fordonsskatt och för vilka skatt tas ut enligt lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt bör inte inordnas i systemet för koldioxid- baserad fordonsskatt som tas ut med stöd av vägtrafikskatte- lagen (2006:227). 
  
 Utredningens förslag: En del skattesatser i det viktbaserade fordonsskattesystemet justeras med motsvarande den genom- snittliga höjningen av fordonsskatten för de lätta fordon som omfattas av det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet och för vilka ett koldioxidbelopp tas ut. Förslaget föranleder ändringar i bilagan till lagen med särskilda bestämmelser om fordonsskatt. 
  
 Bakgrund: Den viktbaserade fordonsskatten tas ut enligt lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt och om- fattar de lätta fordon som inte beskattas inom ramen för den koldi- oxidbaserade fordonsskatten. Till de fordon som beskattas efter vikt hör främst personbilar klass I (det vill säga vanliga personbilar) som enligt uppgift i vägtrafikregistret är av fordonsår 2005 eller tidigare. Även personbilar (klass I) som inte uppfyller kraven i någon av miljöklasserna 2005, El eller Hybrid omfattas av det vikt- baserade fordonsskattesystemet, liksom personbilar klass II, lätta 
  
 194 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 bussar och lätta lastbilar som blivit skattepliktiga för första gången före utgången av 2010. 
  
 Inför övergången till ett koldioxidbaserat system för uttag av fordonsskatt diskuterade Vägtrafikskatteutredningen (SOU 2004:63) lämplig tidpunkt för när övergången skulle ske. Det var viktigt inte minst för avgränsningen av vilka fordon som skulle ingå i det koldi- oxidbaserade systemet respektive bli kvar i det gamla viktbaserade. 
  
 Vägtrafikskatteutredningen konstaterade att det visserligen sedan den 26 oktober 1999 antecknas uppgift om en personbils utsläpp av koldioxid per kilometer i vägtrafikregistret, men att uppgifterna inte är heltäckande från och med detta datum. I stället bedömde Vägtrafikskatteutredningen att det var först från och med 2002/03 som uppgifterna skulle vara tillräckligt frekventa för att en över- gång till en koldioxidrelaterad fordonsskatt skulle vara praktisk genomförbar. Eftersom koldioxiduppgiften antecknas vid registre- ringar från nyss nämnda dag och inte beroende på ett fordons års- modell ansågs övergången inte kunna kopplas till en viss årsmodell. 
  
 Såväl praktiska som miljörelaterade skäl talade enligt Vägtrafik- skatteutredningen för att låta det koldioxidbaserade fordonsskatte- systemet omfatta dels fordon som var av modellår 2006 eller yngre, dels fordon som var äldre, men uppfyllde miljöklass 2005, El eller Hybrid. Härigenom skulle uppnås att de fordon som beskattas enligt den koldioxidrelaterade modellen uppfyller en viss lägsta ut- släppsnivå.1 
  
 Vid den tidpunkt då personbilar införlivades i det koldioxid- baserade fordonsskattesystemet saknades i vägtrafikregistret upp- gifter om koldioxidutsläpp för lätta lastbilar och lätta bussar. Detta eftersom uppgiften i allmänhet inte fanns i fordonens typgod- kännandedokument. Dessa fordon lämnades därför inledningsvis kvar i det viktbaserade systemet. Så blev fallet även med personbilar klass II (husbilar) då det ansågs att dessa borde inkluderas i den koldioxidbaserade fordonsskatten samtidigt som de lätta lastbil- arna.2 
  
 Från och med den 1 januari 2008 är uppgift om specifika kol- dioxidutsläpp obligatorisk vid typgodkännande av lätta lastbilar. Därmed har också uppgift om detta börjat föras in i vägtrafik- 
  
 1SOU 2004:63 s. 249. 
  
 2Prop. 2005/06:65 s. 91. 
  
 195 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 registret. Bland annat mot den bakgrunden samt för att få en tyd- ligare miljöstyrning och en mer renodlad utformning av fordons- skatten införlivades, med ikraftträdande den 1 januari 2011, även lätta lastbilar i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet. Hus- bilar och lätta bussar följde också med. 
  
 Även i det nyss nämnda sammanhanget diskuterades lämplig tidpunkt för övergången och därmed avgränsningen av vilka lätta lastbilar, lätta bussar och husbilar som skulle föras in i det koldi- oxidbaserade fordonsskattesystemet respektive bli kvar i det vikt- baserade. Eftersom infogandet för dessa typer av fordon skulle innebära stora skattehöjningar för ett stort antal fordon ansågs det inte lämpligt att göra avgränsningen utifrån fordonsår och miljö- klass på sätt som skett vid införandet av den koldioxidbaserade for- donsskatten för personbilar några år tidigare. I stället skulle den koldioxidbaserade skatten omfatta endast nya fordon, det vill säga fordon som köpts efter ikraftträdandet av systemskiftet.3 
  
 Skälen för utredningens bedömning och förslag: Av utred- ningens kommittédirektiv följer, som nämnts i början av detta kapitel, att utredningen bör analysera om det är lämpligt att in- ordna de lätta fordon som i dag ingår i det viktbaserade systemet i det koldioxidbaserade systemet för fordonsskatt. En fördel med en sådan ändring skulle vara att alla personbilar, lätta lastbilar och lätta bussar beskattas i ett enhetligt system. På så sätt skulle vi få en tyd- ligare och enklare ordning för beskattning av lätta fordon. Det skulle ligga i linje med syftet med den aktuella översynen, nämligen att skapa ett sammanhållet och renodlat system för fordonsbeskatt- ning av lätta fordon. Styrningen mot en transportsektor med minskad klimatpåverkan skulle också bli tydligare i och med att all fordons- beskattning avseende lätta fordon skulle utgå från fordonens (regi- strerade eller beräknade) koldioxidutsläpp. 
  
 I dagsläget kan skattens storlek skilja sig mycket åt beroende på om fordonet beskattas utifrån koldioxidutsläpp eller utifrån vikt. Den viktbaserade fordonsskatten är generellt sett något högre än den koldioxidbaserade för personbilar klass I. Som ett exempel kan nämnas att för en bensindriven Volvo V70 med en skattevikt på 1 830 kilogram och ett koldioxidutsläpp på 159 gram per kilometer är fordonsskatten 1 416 kronor per år om bilen är koldioxidbeskattad 
  
 3 Se Ds 2009:24. 
  
 196 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 och 3 055 kronor om den är viktbeskattad4. För andra lätta fordon än vanliga personbilar är den viktbaserade fordonsskatten generellt sett lägre än den koldioxidbaserade. En normalviktig husbil, med en totalvikt på 3 500 kilogram, som drivs med diesel har en årsskatt på cirka 8 500 kronor om den beskattas inom det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet och cirka 5 600 kronor om den beskattas inom det viktbaserade fordonsskattesystemet. Med ett samman- hållet fordonsskattesystem skulle möjligen dessa skillnader inte bli lika tydliga. 
  
 Om de lätta fordon som i dag beskattas i det viktbaserade for- donsskattesystemet förs över till det koldioxidbaserade systemet skulle skatteuttaget kunna ske med stöd av en enda lagstiftning, nämligen vägtrafikskattelagen. Därmed skulle lagen med särskilda bestämmelser om fordonsskatt kunna upphävas. På så sätt skulle lagstiftaren undkomma de följdändringar som i dag görs i lagen med särskilda bestämmelser om fordonsskatt när exempelvis skatte- satser ändras i vägtrafikskattelagen. I och med det skulle det bara behöva göras en ändring i uppbördssystemet när fordonsskatten ändras. 
  
 Ytterligare ett argument för att överföra de i dag viktbeskattade lätta fordonen till det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet är att det kan antas påskynda utskrotningen av äldre fordon. Eftersom det saknas uppgift i vägtrafikregistret om koldioxidutsläpp från dessa bilar skulle Transportstyrelsen vid fastställande av fordons- skattens storlek få använda samma metod för skönsmässig beskatt- ning som redan i dag används för de fordon som ingår i det koldi- oxidbaserade fordonsskattesystemet, men där uppgift om koldi- oxidutsläpp saknas. Detta utvecklas närmare nedan, men det kan redan här konstateras att resultatet kan bli att dessa äldre fordon får ett högt beräknat koldioxidvärde och därmed en hög fordonsskatt. En hög fordonsskatt gör i sin tur att fordonen blir mindre attrak- tiva på fordonsmarknaden. Fordonen kan då väntas bli skrotade fortare än vad annars hade blivit fallet. 
  
 Sammantaget finns det i och för sig skäl att undanröja det vikt- baserade fordonsskattesystemet för lätta fordon och inordna dessa i det koldioxidbaserade systemet. Frågan infinner sig då om det är 
  
 4 För ett likadant fordon som i stället drivs med diesel blir fordonsskatten 3 605 kronor för den koldioxidbeskattade och 7 939 kronor för den viktbeskattade personbilen. 
  
 197 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 möjligt att vidta en sådan åtgärd. De fordon som i så fall skulle flyttas över saknar som bekant uppgift om koldioxidutsläpp och för dessa skulle därför fordonsskatten få beräknas efter skälig grund. 
  
 Redan i dag finns det lätta fordon inom det koldioxidbaserade systemet som beskattas efter skälig grund eftersom det saknas upp- gift om koldioxidutsläpp för dessa fordon. Det handlar framför allt om husbilar och importerade personbilar som beskattas sköns- mässigt. Besluten om skönsmässig fordonsskatt fattas genom auto- matiserad behandling av Transportstyrelsen. Den skönsmässiga be- skattningen går till så att ett koldioxidvärde beräknas utifrån vissa tekniska uppgifter om fordonet. Bränsletyp är en sådan variabel som har betydelse för beräkningen. Det beräknade koldioxidvärdet blir sedan grunden för skatteberäkningen på samma sätt som för bilar med ett faktiskt koldioxidvärde. Man kan därför säga att den skönsmässiga beskattningen ligger i att beräkna ett koldioxidvärde. 
  
 Från årsskiftet 2015/16 har nya utökade beräkningsformler börjat tillämpas vid all skönsmässig beskattning. De nya formlerna har tagits fram vid en jämförelse med faktiska koldioxiduppgifter för bilar som har registrerats mellan åren 2006 och 2014. Modellen tar hänsyn till den teknikutveckling som skett under dessa år, vilket innebär att fordonsår är en ny variabel. Teknikutvecklingen de senaste tio åren har inneburit att det genomsnittliga koldioxidut- släppet har minskat med cirka 60 gram. Detta gör att variabelvärdet för fordonsår i den nya beräkningsmodellen får stor inverkan på koldioxidvärdet för äldre bilar. 
  
 Uppbördsmyndigheten har beräknat koldioxidvärden som under- lag för skönsmässig beskattning sedan 2006. De formler som an- vänds för beräkningen har justerats under årens lopp. Även om beräkningsmodellen i vissa enskilda fall kan visa på stor skillnad mellan faktiskt och beräknat värde är det Skatteverkets bedömning att de generella beräkningsformlerna som har tagits fram under åren är så säkra att de kan användas som underlag vid automatise- rade beslut där skattebeloppet beräknas skönsmässigt. Den nya beräkningsmodellen som började tillämpas vid årsskiftet 2015/16 har ett medelfel för bensindrivna personbilar på 13 gram och för dieseldrivna personbilar på 10 gram.5 
  
 5 Informationen är hämtad från Adams, utredningens expert från Skatteverket. 
  
 198 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 Den redovisade metoden som används för att koldioxidbeskatta fordon som saknar uppgift om koldioxidutsläpp skulle i och för sig vara möjlig att tillämpa även för äldre fordon som i dag omfattas av den viktbaserade fordonsskatten. Några större tekniska problem med att låta de viktbeskattade lätta fordonen gå över till det koldi- oxidbaserade systemet har inte framkommit. En skönsmässig be- skattning kan ske på liknande sätt som sker för nyare bilar. Beräk- ningsformlerna som används kan dock behöva justeras något för att bättre passa in på dessa fordon. 
  
 En sådan sak som kan behöva anpassas kan vara att det rätta for- donsåret inte bör användas som parameter vid beräkningen av kol- dioxidvärdet. Fordonets ålder får i de nya beräkningsformlerna stor inverkan på koldioxidvärdet och på skattebeloppet. För de fordon som i dag omfattas av det viktbaserade fordonsskattesystemet skulle fordonsskatten kunna bli mycket hög. Ett sätt att mildra den effek- ten skulle kunna vara att använda fordonsår 2006 respektive 2010 (som är brytpunkten för vilka personbilar klass I respektive person- bilar klass II, lätta bussar och lätta lastbilar som ingår i det koldi- oxidbaserade fordonsskattesystemet) när koldioxidvärdet ska be- räknas för dessa fordon. 
  
 Som har framgått finns det alltså fördelar med att skapa ett sam- manhållet koldioxidbaserat fordonsskattesystem för alla lätta for- don. Det bedöms också som praktiskt möjligt att ta ut fordons- skatt utifrån koldioxidutsläpp i stället för utifrån vikt för de lätta fordon som ligger kvar i det gamla systemet. Frågan som då åter- står att analysera är om det är lämpligt att även de lätta fordon som i dag ingår i det viktbaserade systemet inordnas i det koldioxid- baserade systemet för fordonsskatt. 
  
 Om de personbilar, lätta lastbilar och lätta bussar som beskattas utifrån vikt i fortsättningen ska beskattas i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet får vi en ordning där cirka 30 procent av fordonen (cirka 1,5 miljoner fordon) saknar den uppgift som ska ligga till grund för beskattningen, nämligen uppgift om fordonets utsläpp av koldioxid. Det ska jämföras med att det i dagens koldi- oxidbaserade system saknas uppgift om koldioxidutsläpp för totalt cirka 50 000 bilar. Dessutom skulle fordonen beskattas på olika grunder, antingen utifrån ett registrerat eller också utifrån ett fram- räknat koldioxidvärde. 
  
 199 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 För Transportstyrelsen skulle det innebära en inte obetydlig arbetsinsats att föra över alla personbilar, lätta bussar och lätta last- bilar som ligger kvar i det gamla viktbaserade fordonsskattesystemet till det koldioxidbaserade. Detta eftersom fordonsskatten för samt- liga dessa fordon i så fall skulle behöva räknas om. Det skulle också behöva tas fram nya beräkningsformler för skönsmässig beskattning för dessa äldre fordon. Problemet är dock att tillgången på uppgifter om koldioxidutsläpp är ytterst begränsat för fordon av fordonsår 2004 och äldre. Det är därför svårt att få fram jämförelsematerial som kan ligga till grund för beräkningsformler för äldre fordon. 
  
 De personbilar klass I som beskattas efter vikt är av fordonsår 2005 eller tidigare. Det innebär alltså att de viktbeskattade person- bilarna är tio år eller äldre (upp till 30 år då de blir skattebefriade som veteranfordon). Som har angetts i avsnitt 3.5 är den genom- snittliga livslängden på personbilar i Sverige 17 år. De viktbeskattade personbilarna som är yngst har därför i snitt en återstående livs- längd på sju år. En del av dessa kommer säkert att vara i trafik längre än så. Samtidigt kan man anta att en hel del av de vikt- beskattade personbilarna redan i nuläget är nära genomsnittsåldern eller äldre. Det gör att den del av den totala personbilsflottan som finns kvar i det gamla viktbaserade fordonsskattesystemet successivt kommer att minska för att så småningom helt försvinna. Samma sak gäller för personbil klass II, lätta bussar och lätta lastbilar, även om det kommer att ta lite längre tid eftersom dessa fordon är något yngre (registrerade i vägtrafikregistret 2010 eller senare). 
  
 I samband med införandet av det koldioxidbaserade fordons- skattesystem gjordes bedömningen att systemet bara skulle gälla från en tidpunkt då registreringen av uppgifter om koldioxidutsläpp i vägtrafikregistret var så frekvent att en övergång till ett koldioxid- baserat system var meningsfull och praktisk genomförbar. När det koldioxidbaserade systemet utvidgades ansåg lagstiftaren att det bara var nya fordon som skulle omfattas. 
  
 Det har inte framkommit skäl att ifrågasätta den bedömning som gjordes vid respektive ikraftträdande. Inte heller har det fram- kommit några andra starka skäl för att förändra skatteuttaget för dessa äldre personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar. En sådan för- ändring som det nu är tal om är relativt omfattande eftersom det rör sig om en ganska stor del av flottan av lätta fordon och är inte 
  
 200 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 motiverad med tanke på att de viktbeskattade lätta fordonen sakta men säkert håller på att försvinna ut ur fordonsparken. 
  
 Mot bakgrund av det anförda konstaterar utredningen att det i och för sig hade varit önskvärt om de viktbeskattade lätta fordonen hade förts över till det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet för att på så sätt få en enhetlig miljöstyrande fordonsskatt för person- bilar, lätta bussar och lätta lastbilar. Däremot är det osäkert hur över- föringen skulle ske och hur resultatet skulle bli. Utredningen anser därför att det inte är lämpligt att de lätta fordon som i dag ingår i det viktbaserade systemet inordnas i det koldioxidbaserade systemet för fordonsskatt. Något sådant förslag lämnas därför inte. I stället bör de aktuella fordonen kvarbli i det viktbaserade fordonsskattesystemet. 
  
 I avsnitt 9.3 har framgått att utredningen föreslår en generell höj- ning av fordonsskatten för de koldioxidbeskattade lätta fordonen i och med att koldioxidbeloppet ska börja tas ut vid utsläpp utöver 95 gram koldioxid i stället för som i dag vid utsläpp utöver 111 gram. De ändringar av den koldioxidbaserade fordonsskatten som utred- ningen föreslår innebär att fordonsskatten höjs med i genomsnitt 40 procent för personbilar som inte kan drivas med dieselolja, men förändras inte för sådana fordon som kan drivas med diesel. För lätta bussar, lätta lastbilar och personbilar klass II blir höjningen i genomsnitt 10 procent för fordon som inte kan drivas med diesel- olja, men förändras inte för de som kan drivas med sådant bränsle. Detta gäller för en variant av nytt  
 bonus–malus-system 
  som är oberoende av fordonets vikt. Varianten av  
 bonus–malus-system 
  där fordonets vikt beaktas innebär en höjning av fordonsskatten med 45 procent för personbilar som inte kan drivas med diesel. För övriga fordon blir det inte någon höjning. Utredningen föreslår en höjning endast om förändringen medför minst en femprocentig höjning av fordonsskatten. I beräkningen inkluderas inte höjningen av fordonsskatten som orsakas av den treåriga förhöjda malusdelen. 
  
 För att jämna ut skillnaderna mellan de lätta fordon som även i fortsättningen kommer att beskattas i det viktbaserade systemet och de som beskattas efter koldioxidutsläpp föreslår alltså utred- ningen att fordonsskatten för den förra gruppen generellt ska höjas, i de fall föreslagen ändring innebär en fordonsskattehöjning enligt vad som har angetts i föregående stycke. Höjningen för de viktbeskattade fordonen föreslås motsvara den nyss redovisade genomsnittliga höjningen för de koldioxidbeskattade fordonen. 
  
 201 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 9.7Koldioxidbaserad fordonsskatt för nya motorcyklar och justering av enhetsskatten för befintliga 
  
 Utredningens förslag: Fordonsskatten för nya motorcyklar ska koldioxiddifferentieras. Det innebär att fordonsskatten för dessa fordon ska tas ut med ett grundbelopp och i förekommande fall ett koldioxidbelopp. 
  
 Grundbeloppet är detsamma som för övriga lätta fordon som ingår i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet, det vill säga 360 kronor för ett skatteår. 
  
 Koldioxidbeloppet är för ett skatteår 11 kronor per gram koldioxid som motorcykeln släpper ut per kilometer utöver 95 gram. Uppgift om fordonets utsläpp av koldioxid bör hämtas i vägtrafikregistret. Transportstyrelsen bör därför så snart som möjligt börja registrera uppgift om motorcyklars utsläpp av kol- dioxid. 
  
 Med nya motorcyklar avses motorcyklar som har blivit skatte- pliktiga för första gången efter utgången av 2017. 
  
 Fordonsskatten för övriga motorcyklar höjs till 360 kronor för ett skatteår, vilket motsvarar det grundbelopp som enligt vägtrafikskattelagen (2006:227) tas ut i fordonsskatt för person- bilar, lätta bussar och lätta lastbilar. 
  
 Bakgrund: För motorcyklar tas sedan 2006, enligt 2 kap. 6 § väg- trafikskattelagen, en fordonsskatt ut med 180 kronor för ett skatte- år6. Detta gäller dock inte veteranmotorcyklar, det vill säga sådana som är 30 år eller äldre (2 kap. 2 § 1 vägtrafikskattelagen), vilka inte är skattepliktiga. Fordonsskatten för motorcyklar är alltså en enhets- skatt som uppgår till 50 procent av det fiskala grundbeloppet för de koldioxidbeskattade lätta fordonen. Någon skatt med avseende på motorcyklars utsläpp av koldioxid tas alltså inte ut. Inte heller görs det någon skillnad i beskattning med avseende på motorcyklars vikt eller liknande parameter. 
  
 Skälet till att motorcyklar inte omfattas av den koldioxidbase- rade fordonsskatten är att det saknas uppgift i vägtrafikregistret om 
  
 6 Vad som avses med skatteår redogörs närmare för i avsnitt 10.3. 
  
 202 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 motorcyklars utsläpp av koldioxid. I samband med införandet av det koldioxidbaserade systemet för fordonsbeskattning av person- bilar uttalades att det på sikt är lämpligt att även fordonsskatten för motorcyklar baseras på koldioxidutsläpp. Detta bland annat efter- som flera motorcykelmodeller släpper ut lika mycket koldioxid som bensinsnåla personbilar.7 
  
 Motorcyklar har varit föremål för lagstiftningsåtgärder inom EU. I ramdirektivet 2002/24/EG8 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon fanns tidigare bestämmelser och krav som motorcyklar och mopeder skulle uppfylla för att få säljas och regi- streras inom EU. Ramdirektivet kompletterades med särdirektiv som innehöll tekniska krav och miljökrav avseende dessa fordon. Ramdirektivet är bland annat införlivat i svensk lagstiftning genom Vägverkets föreskrifter (VVFS 2003:23) om motorcyklar och släp- vagnar som dras av motorcyklar. 
  
 Ramdirektivet har sedermera omarbetats och ersatts av Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 168/2013 av den 15 januari 2013 om godkännande av och marknadstillsyn för två- och trehjuliga fordon och fyrhjulingar. Ordet marknadstillsyn har genom en rättelse till ramförordningen i mars 2015 ersatts med marknadskontroll. Genom förordningen upphävdes ramdirektivet med verkan från och med den 1 januari 2016 då förordningen började tillämpas. Förordningen kräver inget införlivande i nationell lag- stiftning utan gäller direkt enligt sin lydelse. 
  
 Syftet med förordningen är att fastställa harmoniserade regler för typgodkännande av bland annat motordrivna  
 två-, 
  tre- och fyr- hjulingar för att minska utsläppen från aktuella fordon. 
  
 I ramförordningen fastställs administrativa och tekniska krav för typgodkännande av alla nya fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter samt krav för marknadskontroll över for- don, system, komponenter och separata tekniska enheter som om- fattas av godkännande i enlighet med förordningen. Bland annat anges det i artikel 24 att koldioxidutsläpp ska bestämmas av till- verkaren enligt tillämplig laboratorieutsläppsprovningscykel. Resul- taten av koldioxidmätningen ska tas med i det tekniska underlaget 
  
 7Prop. 2005/06:65 s. 94. 
  
 8Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG av den 18 mars 2002 om typgodkän- nande av två- och trehjuliga motorfordon och om upphävande av rådets direktiv 92/61/EEG. 
  
 203 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 som redovisas av tillverkaren för godkännandemyndigheten och som ligger till grund för typgodkännandet. Informationen ska också anges på intyget om överensstämmelse. Det finns alltså här krav på mätning och redovisning av koldioxidutsläpp, men något gräns- värde uppställs inte för typgodkännande enligt ramförordningen. 
  
 I det svenska vägtrafikregistret finns det drygt 550 000 motor- cyklar registrerade. Antalet har ökat med cirka 10 000 fordon per år sedan 2013. Antalet motorcyklar i trafik har ökat från knappt 150 000 fordon i slutet av  
 1990-talet 
  till drygt 300 000 fordon 2014. Det innebär alltså att det har skett en fördubbling av motorcyklar i trafik under en  
 15-årsperiod. 
  
 Flest motorcyklar i trafik under året är det under juli och augusti (cirka 315 000 motorcyklar under vardera månaden). Det lägsta antalet motorcyklar i trafik återfinns i månaderna januari och februari (cirka 287 000 motorcyklar var under dessa månader). De motorcyklar som är i trafik i januari och februari kan också antas vara i trafik under hela året. Ungefär 20 000 motorcyklar beräknas vara i trafik endast under sex månader (vanligen  
 april–september 
  eller  
 maj–oktober) 
  och cirka 6 000 motorcyklar under kortare tid än sex månader (troligen under sommarmånaderna juni, juli och augusti eftersom det är flest påställda motorcyklar då).9 
  
 Nettointäkterna från fordonsskatten för motorcyklar uppgår till cirka 54 miljoner kronor och i genomsnitt betalar motorcykelägare 171 kronor i fordonsskatt per år.10 
  
 Skälen för utredningens förslag: Det har sedan tidigare funnits tankar på att låta även fordonsskatten för motorcyklar baseras på fordonens koldioxidutsläpp. Detta bland annat med argumentet att flera motorcykelmodeller släpper ut lika mycket koldioxid som bensinsnåla personbilar. 
  
 Sett i ett miljöperspektiv är det önskvärt att få en miljöstyrande fordonsskatt även för den nu aktuella kategorin av fordon. Det skulle bli ett incitament för fordonsindustrin att tillverka och för konsumenter att välja motorcyklar med lägre koldioxidutsläpp. Miljöstyrningen kan uppnås genom att motorcyklarna inordnas i 
  
 9 Informationen är hämtad från  
 www.transportstyrelsen.se/sv/vagtrafik/statistik-och-register/Vag/Fordonsstatistik/ 
  
 och genom direktkontakt med utredningens expert från Transportstyrelsen, Daniels. Det är också han som har gjort beräkningarna utifrån tillgänglig statistik. 
  
 10 Informationen är hämtad från utredningens expert från Transportstyrelsen, Daniels. 
  
 204 
  
 SOU 2016:33 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 en koldioxiddifferentierad fordonsskatt. I likhet med vad som gäller för nyare personbilar och andra lätta fordon skulle fordonsskatten för en motorcykel vara beroende av hur mycket koldioxid den släpper ut. En sådan ordning bidrar till att minska transportsektorns klimatpåverkan och till att skapa en sammanhållen, renodlad och enhetlig fordonsbeskattning av lätta fordon. 
  
 Som har framgått ovan är det sedan den 1 januari 2016 krav på att uppgift om koldioxidutsläpp11 ska anges vid typgodkännande av nya motorcyklar. I och med att denna uppgift blir tillgänglig för alla nya motorcyklar är det möjligt för Transportstyrelsen att föra in uppgiften i vägtrafikregistret. Uppgiften kan sedan ligga till grund för beskattning. Därmed skulle de hinder som tidigare har förelegat mot att införa en koldioxidrelaterad fordonsskatt för motorcyklar nu vara undanröjda. 
  
 Mot angivna bakgrund föreslår utredningen att motorcyklarna inordnas i en koldioxidrelaterad fordonsskattemodell. Fordons- skatten kommer då att tas ut med ett grundbelopp och i vissa fall ett koldioxidbelopp utifrån den systematik som gäller för beskatt- ning av andra lätta fordon enligt vägtrafikskattelagen. 
  
 Grundbeloppet bör också för den aktuella kategorin av fordon vara 360 kronor och koldioxidbeloppet tas ut vid utsläpp utöver 95 gram koldioxid per kilometer. Eftersom motorcyklar generellt sett används i mindre omfattning och därmed bidrar mindre till utsläppen av växthusgaser anser utredningen att koldioxidbeloppet bör vara lägre för motorcyklar än för andra lätta fordon. Ett belopp på 11 kronor per gram koldioxid som fordonet släpper ut per kilo- meter utöver 95 gram bedöms som rimligt. Det innebär en halvering av det koldioxidbelopp (22 kronor) som tas ut för lätta fordon som beskattas i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet och för vilka det inte tas ut någon förhöjd malus. Koldioxidbeloppet för motorcyklar blir därmed lika högt som det som tas ut för alter- nativbränslefordonen, vilka också har en lägre klimatpåverkan än andra lätta fordon. 
  
 Även vid beskattningen av motorcyklar bör alltså uppgift om koldioxidutsläpp hämtas från vägtrafikregistret. För att detta ska 
  
 11 Till skillnad från vad som gäller för personbilar är det bara ett värde för koldioxid (gram/kilometer) som ska anges. Således görs ingen skillnad på typ av körning (stadstrafik eller landsväg). 
  
 205 
  
 Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 
  
 SOU 2016:33 
  
 vara möjligt föreslår utredningen att Transporstyrelsen så snart som möjligt börjar registrera uppgift om motorcyklars koldioxid- utsläpp. 
  
 Det är inte aktuellt att införa en koldioxiddifferentierad fordons- skatt annat än för nya motorcyklar. Med nya motorcyklar förstås här motorcyklar som blir skattepliktiga först efter att lagändringen har trätt i kraft. Utredningen bedömer att så kan ske i samband med att övriga förslag som lämnas i detta betänkande träder i kraft, nämligen den 1 januari 2018. 
  
 För äldre motorcyklar är det inte meningsfullt att införa en kol- dioxidbaserad fordonsskatt eftersom det alltjämt saknas uppgift om koldioxidutsläpp för dessa fordon. I stället bör det även i fort- sättningen tas ut ett enhetsbelopp i fordonsskatt för äldre motor- cyklar. 
  
 Däremot finns det anledning att höja enhetsskatten för de äldre motorcyklarna eftersom så inte har skett sedan vägtrafikskattelagen trädde i kraft för tio år sedan. En lämplig höjning är att sätta skatten till 360 kronor, det vill säga i nivå med det grundbelopp som före- slås för nya motorcyklar och som i dag tas ut för alla personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar som beskattas enligt vägtrafikskatte- lagen. 
  
 En höjd fordonsskatt för motorcyklar kan få konsekvenser för benägenheten att utnyttja möjligheten till av- och påställning av motorcyklar. Detta diskuteras närmare i avsnitt 10.6. 
  
 206 
  
 10Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 10.1Uppdraget 
  
 I utredningens uppdrag ingår att utreda och lämna förslag avseende fordonsskatten i systemvårdande syfte. Utgångspunkten bör enligt kommittédirektiven vara att fordonsskattesystemet som helhet inte blir mer komplicerat än det nuvarande. Som exempel nämns att utredningen bör se över regelverket i syfte att undvika att så kallade tilläggsdebiteringar uppstår i samband med fordonsskattejuste- ringar. I detta syfte kan utredningen enligt direktiven överväga en ändring av dagens system med skatteår och skatteperioder till en enhetlig skatteperiod som är densamma för samtliga fordonsägare. 
  
 Utredningen bör också, enligt kommittédirektiven, analysera regelverket kring av- och påställning av fordon och utreda om fordonsskatt i viss utsträckning även bör betalas för avställda fordon. 
  
 Mot denna bakgrund kommer utredningen i det här kapitlet att beskriva våra överväganden i frågor av systemvårdande karaktär. Inledningsvis kommer vi – som en bakgrundsbeskrivning – att när- mare redogöra för gällande ordning i fråga om betalning av fordons- skatt och tilläggsdebiteringar, skatteår och skatteperioder, samt av- och påställning av fordon. Kapitlet avslutas med våra överväganden när det gäller tilläggsdebiteringar och av- och påställning av fordon. 
  
 207 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 10.2Betalning av fordonsskatt och tilläggsdebiteringar 
  
 Av 5 kap. 1 § vägtrafikskattelagen (2006:227) följer att vägtrafik- skatten (vilket innefattar både fordonsskatt och saluvagnsskatt) betalas genom att sättas in på ett särskilt konto för skatteinbetal- ningar enligt vägtrafikskattelagen. 
  
 Fordonsskatten betalas som huvudregel av den som är skatt- skyldig för fordonet vid ingången av den månad under vilken skatten ska betalas (5 kap. 2 § första stycket vägtrafikskattelagen). Skattskyldig för fordonsskatt är ägaren av fordonet (2 kap. 4 § första stycket vägtrafikskattelagen). Som ägare av ett fordon anses den som är antecknad i vägtrafikregistret som ägare eller den som bör vara antecknad där som ägare (samma bestämmelse, andra stycket). Fordonsskatten ska betalas under månaden före ingången av skatte- året eller skatteperioden, den så kallade betalningsmånaden (5 kap. 3 § första stycket vägtrafikskattelagen). Tillkommande fordons- skatt ska däremot, enligt 5 kap. 5 § vägtrafikskattelagen, betalas senast 30 dagar efter det att skatteändringen har trätt i kraft. 
  
 Skatteår, skatteperioder och betalningsmånader för fordon be- stäms efter slutsiffran i fordonets registreringsnummer enligt vad som följer av en särskild uppställning i 6 § vägtrafikskatteförord- ningen (2006:242). Eftersom det finns tio siffror finns det följakt- ligen tio betalningsmånader. Slutsiffran 0 har betalningsmånad mars (för skatteår  
 april–mars), 
  slutsiffran 1 betalningsmånad april (för skatteår  
 maj–april), 
  slutsiffran 2 betalningsmånad maj (för skatteår  
 juni–maj) 
  och så vidare. Uppehåll görs i juli och september som inte utgör betalningsmånader för några fordon. 
  
 Tillkommande skatt, eller så kallade tilläggsdebiteringar, regleras i 5 kap. 13 § vägtrafikskattelagen. Av den bestämmelsen följer att om fordonsskatt för ett fordon ska tas ut med ett annat belopp än tidigare på grund av ändring i den aktuella lagen och fordons- skatten har beslutats för tiden efter ikraftträdandet enligt äldre be- stämmelser, ska tillkommande skattebelopp betalas för tiden från och med dagen för ändringen till utgången av skatteåret eller, om fordonsskatt har beslutats för en skatteperiod, skatteperioden. På motsatt vis ska för samma tid överskjutande belopp som redan har betalats återbetalas. Det är den som är skattskyldig vid ikraft- 
  
 208 
  
 SOU 2016:33 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 trädandet av lagändringen som ska betala tillkommande belopp, och även den som ska få tillbaka överskjutande skattebelopp. 
  
 I det fall fordonsskatt på grund av en lagändring ska tas ut med ett annat belopp än tidigare ska tilläggsdebitering ske om beloppet uppgår till 200 kronor eller mer och återbetalning göras av belopp som uppgår till 100 kronor eller mer (5 kap. 14 § vägtrafikskatte- lagen). 
  
 Vid lagändringar som det nu är tal om beslutar alltså Transport- styrelsen i förekommande fall om ändring av fordonsskatten och skickar ut tilläggsdebiteringar av fordonsskatten till de fordons- ägare som ska betala ytterligare skatt utöver vad de redan har beta- lat i förskott för det aktuella skatteåret. 
  
 Nuvarande bestämmelser om tilläggsdebitering och återbetal- ning vid lagändringar infördes den 1 januari 1989. Innan dess ut- färdades det särskilda övergångsregler och tillämpningsföreskrifter varje gång fordonsskattesatser ändrades. För att minska behovet av sådana bestämmelser infördes alltså generella regler rörande den särskilda uppbörden som ska göras i samband med att fordons- skatten ändras. Av praktiska skäl skulle det finnas en fast ordning för i vad mån extra debiteringar eller återbetalningar ska göras och vem som ska vara skattskyldig för tillkommande skatt respektive få tillbaka överskjutande belopp.1 
  
 Fram till 2006 låg gränsen för småbelopp som inte behövde be- talas in och inte heller återbetalas på 100 kronor. Gränsen tillkom för att minska antalet in- och utbetalningar i förhållande till vad som annars hade kunnat bli fallet.2 2006 höjdes gränsen för vilka belopp som behöver betalas in till nuvarande nivå på 200 kronor. 
  
 Som en generell bestämmelse gäller för all vägtrafikskatt att, om det till följd av ett skattebeslut uppkommer ett skattebelopp under 50 kronor bortfaller beloppet och behöver inte betalas in till staten. Sådant belopp återbetalas inte heller. (8 kap. 1 § andra stycket väg- trafikskattelagen.) 
  
 1Prop. 1987/88:159 s. 42 och s. 49. 
  
 2Prop. 1987/88:159 s. 42. 
  
 209 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 10.3Skatteår och skatteperiod i vägtrafikskattelagen 
  
 Fordonsskattesystemet är uppbyggt på så sätt att betalning sker i förskott för ett skatteår respektive för en skatteperiod. Ändras lagen under ett skatteår för vilket betalning redan har skett kommer for- donsägaren att tilläggsdebiteras för det tillkommande beloppet. Samma sak gäller för en betald skatteperiod. Frågan är då vad som avses med ett skatteår respektive en skatteperiod. 
  
 Definitionen av begreppen skatteår och skatteperiod finns i 1 kap. 4 § vägtrafikskattelagen. Med skatteår avses i fråga om for- donsskatt, tolv kalendermånader i rad. Skatteåret kan alltså vara rullande, så länge det avser tolv på varandra följande kalender- månader. Detta skiljer sig från vad som gäller för saluvagnsskatten3 där skatteperiod avser ett kalenderår, det vill säga från och med den 1 januari till och med den 31 december. Med skatteperiod avses fyra kalendermånader i rad. Perioden räknas från första dagen i den första månaden till sista dagen i den fjärde månaden och kan in- träffa närsomhelst under året, så länge den avser fyra på varandra följande kalendermånader. 
  
 Det rullande uppbördssystemet med skatteår som avser löpande tolvmånadersperioder utspridda över hela året infördes 1974 i sam- band med omläggningen av fordonsregisteringen till ett centralt  
 ADB-system 
  för hela Sverige. Dessförinnan hade fordonsskatt på- förts länsvis utifrån vid vilken länsstyrelse fordonet var registrerat. Ett fordon skulle vara registrerat hos länsstyrelsen i det län där for- donet hade sin hemort, det vill säga där ägaren var folkbokförd. Varje länsstyrelse förde ett eget bilregister, från vilket uppgifter som låg till grund för beskattningen hämtades. Respektive läns- styrelse svarade alltså för uppbörden av fordonsskatten inom sitt län och rent praktiskt skedde detta genom postverkets försorg. Fordonsskatten togs ut första gången vid registreringen av fordo- net och därefter för varje kalenderår så länge fordonet var under- kastat skatteplikt.4 
  
 3Saluvagnsskatt tas ut enligt vägtrafikskattelagen för fordon som används med stöd av en saluvagnslicens. Saluvagnslicens är ett särskilt tillstånd för den som yrkesmässigt tillverkar, transporterar eller handlar med fordon att under särskilda omständigheter använda oregistre- rade eller avställda fordon på allmän väg. Saluvagnsskatt ingår, tillsammans med fordons- skatt, i begreppet vägtrafikskatt. 
  
 4Prop. 1971:152 s.  
 15–17 
  samt prop. 1973:94 s. 22 och s.  
 43–45. 
  Se även SOU 1968:23 s.  
 16–19, 
  SOU 1971:11 s.  
 33–34 
  och SOU 1972:42 s. 61. 
  
 210 
  
 SOU 2016:33 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 I och med skatteomläggningen fick fordonsbeskattningen en nära anknytning till kontrollbesiktningen av fordonsbeståndet och det kontrollmärkessystem som infördes då. Syftet var att få ett bättre samband mellan å ena sidan den period kontrollmärket skulle avse och å andra sidan den period för vilket skatt skulle betalas och kontrollbesiktningen gälla. Tidpunkten för uppbörden av fordons- skatten kom att bestämmas, på samma sätt som för inställelse till allmän periodisk kontrollbesiktning, efter sista siffran i fordonets registreringsnummer. 
  
 Begreppen skatteår och skatteperiod har betydelse för att bland annat ange storleken på skatten. Av 2 kap. 5 § vägtrafikskattelagen följer att fordonsskatten ska betalas för ett skatteår, det vill säga tolv kalendermånader. Om skatten för ett fordon överstiger 3 600 kronor för ett helt år betalas skatten i stället för en skatteperiod. Skatten för en skatteperiod är en tredjedel av skatten för ett helt år. 
  
 Skatteår och skatteperiod kan även brytas ned i mindre delar vid bestämmande av skattens storlek. Av 2 kap. 13 § vägtrafikskatte- lagen följer att om ett fordon är skattepliktigt under endast en del av ett skatteår eller en skatteperiod, tas fordonsskatt ut för den tid då fordonet är skattepliktigt. Om skatteplikt föreligger under en del av en kalendermånad, tas dock skatt ut för hela månaden. I fråga om fordon för vilka fordonsskatten uppgår till minst 4 800 kronor för ett helt skatteår tas skatt ut per dag för den månad under vilken skatteplikten första gången inträder för fordonet eller skatteplikten upphör av annan anledning än avställning. Om ett sådant fordon har varit avställt och avställningstiden har omfattat minst 15 dagar eller om fordonet har gått över till en ny ägare under avställnings- tiden, tas skatt ut för dag under den månad då avställningen började eller upphörde. För en kalendermånad utgör fordonsskatten en tolftedel och för en dag 1/360 av årsskatten. 
  
 Systemet med skatteår och skatteperiod påverkar även, som fram- gått ovan, när betalning av fordonsskatten ska ske och har alltså betydelse inte minst vid lagändringar som gör att tilläggsdebite- ringar och återbetalning av skatt behöver ske av redan beslutad eller betald fordonsskatt. 
  
 211 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 10.4Av- och påställning av fordon samt tillfällig registrering 
  
 Enligt 2 kap. 1 § vägtrafikskattelagen är vissa särskilt uppräknade fordon skattepliktiga om de är eller bör vara registrerade i väg- trafikregistret och inte är avställda eller endast tillfälligt registre- rade. Det innebär alltså att fordonsskatt inte betalas för exempelvis en personbil som är avställd eller endast tillfälligt registrerad. Vad innebär det då att ett fordon är avställt eller tillfälligt registrerat? 
  
 En bil (med vilket förstås personbilar, lastbilar och bussar, 1 § lagen [2001:559] om vägtrafikdefinitioner) ska vara registrerad i vägtrafikregistret för att få användas i trafik. Det finns en del undantag från registreringsplikten som huvudsakligen avser kör- ning inom inhägnat område och olika former av provkörningar. Ett annat viktigt undantag är att fordon får brukas kortast lämpliga väg till eller från ett besiktningsorgan enligt 4 kap. 2 § fordonslagen (2002:574) för att en registreringsbesiktning ska kunna genomföras. 
  
 Om exempelvis en bil, motorcykel, lastbil eller buss inte ska an- vändas i trafik kan den ställas av. Det innebär att ägaren anmäler till Transportstyrelsen att fordonet inte kommer att användas. Avställ- ningen gäller från och med den dag då en fullständig anmälan om avställning kommer in till Transportstyrelsen. 
  
 Ställer ägaren av sitt fordon, behöver denne inte längre betala fordonsskatt. Om det finns överskjutande fordonsskatt återbetalar Transportstyrelsen den. Återbetalningen sker till den person som är registrerad ägare vid avställningstillfället. Belopp under 50 kro- nor återbetalas inte (se avsnitt 10.2). När ett fordon har en årsskatt på mer än 4 800 kronor per år gäller andra regler. Transportstyrel- sen återbetalar då skatt från dagen när avställningen registrerades. Ställer ägaren på fordonet igen inom 15 dygn, måste han eller hon betala skatt från och med avställningsdagen i stället för från påställ- ningsdagen. 
  
 Ett avställt fordon får enligt 17 § lagen (2001:558) om vägtrafik- register inte brukas annat än under speciella förhållanden. Ett så- dant är, om fordonet har ställts av på ägarens begäran, att köra fordonet till eller från närmaste besiktningsorgan. Det krävs då att man kör kortast lämpliga väg. 
  
 Ett avställt fordon måste ställas på för att få användas igen. Även det sker genom anmälan till Transportstyrelsen, som beslutar att 
  
 212 
  
 SOU 2016:33 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 avställningen ska upphöra (påställning). Tiden för påställning räk- nas från och med dagen för Transportstyrelsens beslut om att ställa på fordonet. När ägaren ställer på sitt fordon måste han eller hon betala fordonsskatt (om fordonet inte är skattebefriat på grund av ålder). Skatten ska betalas senast tre veckor från dagen då ägaren ställde på fordonet. 
  
 Fordonsskatt debiteras för hela månader. Det betyder att for- donsskatten tas ut för en hel månad även om fordonet ställs på mitt i månaden. Om skatten är högre än 4 800 kronor tas den ut per dag (under förutsättning att fordonet har varit avställt i minst 15 dagar eller att fordonet har bytt ägare under avställningstiden). Om for- donet blir skattepliktigt under betalningsmånaden debiteras sam- tidigt skatten för hela följande skatteår eller skatteperiod. Det inne- bär att fordonsägaren kan få en räkning på fordonsskatt för 13 måna- der (ett skatteår plus betalningsmånaden) eller 5 månader (en skatte- period plus betalningsmånaden). Skatten måste betalas, även om fordonet ställs av igen före den angivna bokföringsdagen. Den över- skjutande skatten betalas, som nämnts, då tillbaka. 
  
 Närmare föreskrifter om av- och påställning av fordon finns i 8 kap. förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. 
  
 Tillfällig registrering kan meddelas för motordrivna fordon och för släpfordon, 21 § lagen om vägtrafikregister. Sådan får, enligt 22 § nämnda lag, meddelas för ett fordon som förs in till Sverige för att brukas stadigvarande här, om fordonet inte är registrerat här, fordonets ägare har sitt egentliga hemvist här, och fordonets ägare inte yrkesmässigt tillverkar, transporterar eller handlar med motordrivna fordon eller med släpfordon. Det är alltså, som namnet antyder, frågan om en registrering som är tillfällig i avvaktan på att fordonet har godkänts vid en besiktning. 
  
 Av 23 § lagen om vägtrafikregister följer under vilka förutsätt- ningar tillfällig registrering får meddelas för ett fordon som inte ska registreras för att stadigvarande brukas i Sverige. Det är i dessa fall fråga exempelvis om nya fordon som har förvärvats i landet av per- soner som inte bor här eller av personer som bor här men avser att flytta utomlands inom en viss kortare tid. 
  
 Giltighetstiden för en tillfällig registrering varierar enligt lag bero- ende på under vilka förutsättningar den har meddelats. 
  
 213 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 10.5Överväganden i fråga om tilläggsdebiteringar 
  
 10.5.1Inledning – problemet med tilläggsdebiteringar 
  
 Som har framgått ovan uppstår tilläggsdebiteringar till följd av att lagändringar sker så att fordonsskatt ska tas ut med ett högre belopp än tidigare. Det uppfattas av en del fordonsägare som orätt- vist eftersom de då får betala ytterligare skatt utöver vad de redan har betalat för ett visst skatteår, eller en viss skatteperiod. Detta sker till följd av att fordonsskatten debiteras i förskott för normalt ett skatteår i taget. Som störst är problemet med tilläggsdebite- ringar när de precis har skett eftersom det är när fordonsägare får betala ett tillägg i en pågående skatteperiod eller ett skatteår som det är som mest märkbart. 
  
 Det förhållandet att fordonsskatten betalas i förskott gör i sig att många fordonsägare glömmer bort att betala tilläggsdebiteringar, varpå de drabbas av extra avgifter. Uteblivna tilläggsdebiteringar innebär därmed både lägre offentligfinansiella intäkter och högre administrativa kostnader för staten. 
  
 Tilläggsdebiteringar kan också innebära en faktisk orättvisa då vissa, men inte alla, fordonsägare slipper betala fordonsskattehöj- ningen. Debitering sker nämligen, som nämnts, inte för tillkom- mande skatt som understiger 200 kronor. Det innebär att den for- donsägare som exempelvis får sin fordonsskatt höjd med 195 kronor inte behöver betala för skattehöjningen, men att den som får en skattehöjning på 205 kronor får göra det. I och med systemet med olika skatteår som löper från olika tidpunkter under kalenderåret gynnas vissa fordonsägare slumpmässigt beroende på vilket regi- streringsnummer fordonet har. Lagändringar som rör fordons- skatten sker oftast med ikraftträdande vid årsskiftena, vilket till- sammans med det rullande uppbördssystemet och beloppsgränsen gör att det i regel är för fordon med samma slutsiffror som tilläggs- skatt inte behöver betalas. 
  
 Allmänheten känner i regel inte till skattehöjningar, vilket kan leda till en viss ökning av dröjsmålsavgiftsärendena. Det finns också en tendens att de rättsliga processerna ökar i samband med lagänd- ringar. Dessa processer rör inte sällan invändningar mot lagbestäm- melsernas giltighet. Även antalet klagomål från allmänheten till Regeringskansliet och till politiker tilltar när fordonsskatteföränd- ringar sker. Därtill blir det också en högre belastning på Transport- 
  
 214 
  
 SOU 2016:33 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 styrelsens kundtjänstmottagning med frågor som relaterar till tilläggsdebiteringarna. 
  
 Sammantaget finns det alltså hos de skattskyldiga en brist på acceptans för systemet med tilläggsdebiteringar. 
  
 I genomsnitt sker det förändringar av fordonsskattesatserna vart tredje år. Skattesatsändringarna sker, som redan nämnts, oftast vid årsskiften, men de har vid några tillfällen infallit den 1 februari, 1 maj och 1 oktober. En del av skattesatsändringarna har på grund av beloppsgränsen inte resulterat i någon eller endast ett mindre antal tilläggsdebiteringar. Andra skattesatshöjningar har varit mer kraftiga och resulterat i tilläggsdebiteringar för omkring en miljon fordon. Problemet med tilläggsdebiteringar kan alltså vara omfatt- ande beroende på hur stor förändringen är. 
  
 10.5.2Tänkbara lösningar och konsekvenser 
  
 Dagens system med skatteår och skatteperiod är i sig inte något problem. Skatteperiod är bara ett sätt att dela upp större fordons- skattebetalningar i mindre delar för att det inte ska bli alltför stora belopp som ska betalas eller återbetalas på en och samma gång. Det är i stället det rullande uppbördssystemet med skatteår som börjar vid tio olika tillfällen på kalenderåret som kan uppfattas som pro- blematiskt, inte när det gäller den ordinarie skattedebiteringen utan när det gäller tilläggsdebiteringarna. 
  
 Som tidigare har nämnts infördes det rullande uppbördssystemet i samband med kontrollmärkessystemets tillkomst. Tanken var att det skulle finnas en koppling mellan kontrollbesiktningen och upp- börden av fordonsskatten. Tidpunkterna för båda dessa kom att be- stämmas utifrån fordonens registreringsnummer. Systemet med kontrollmärke för fordon togs emellertid bort i januari 2010. Det utgör därför inte längre något hinder mot att avskaffa systemet med skatteår som börjar vid tio olika tillfällen under ett kalenderår. 
  
 Den närmast till hands liggande lösningen på problemet med tilläggsdebiteringar är att ersätta dagens tio skatteår med en enhetlig skatteperiod som är densamma för alla fordon. Den enhetliga skatte- perioden skulle i så fall kunna utgöras av ett skatteår. I det samman- hanget finns det också anledning att fundera över om ändringen till 
  
 215 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 ett enhetligt skatteår bör kombineras med att bestämmelsen om tilläggsdebitering och återbetalning vid skattejusteringar tas bort. 
  
 Det naturliga skulle vara att som skatteår välja kalenderår som skatteår på sätt som gäller för saluvagnsskatten och för många andra skatter. Så var också fallet för fordonsskatten före 1974. Skatteåret skulle följaktligen löpa från den 1 januari till den 31 december. För att hinna få med skatteförändringar som sker vid helårsskiftet skulle den lösningen kunna kombineras med en uppbördsförskjutning. Förskjutningen skulle innebära att skatten debiterades och betala- des en bit in på året. Här skulle februari eller mars kunna vara lämpliga betalningsmånader. 
  
 Om en lösning med kalenderår och uppbördsförskjutning inte följs av några ytterligare lagändringar får det till följd att det inte kommer att uppstå några tilläggsdebiteringar, och inte heller några återbetalningar, för fordonsskatteförändringar som träder i kraft den 1 januari. En sådan ordning får därmed full offentligfinansiell effekt. För skatteförändringar som träder i kraft senare under året, exempelvis den 1 juli, uppstår däremot tilläggsdebiteringar på samma sätt som i dag. Här får då lagstiftaren vid planeringen av skatte- förändringar ett val: antingen låter man genomföra förändringarna per den 1 januari och då uppkommer inga tilläggsdebiteringar eller också låter man förändringarna ske med andra ikraftträdande- datum, men då får man stå ut med att tilläggsdebiteringar uppstår. 
  
 För att minska antalet tilläggsdebiteringar som kan ske om kalenderår väljs som skatteår, men där lagändringar träder i kraft på andra tidpunkter än vid årsskiftet kan en höjning av gränsen för tilläggsdebiteringar – som i dag ligger på 200 kronor – övervägas. Det är i sådant läge enbart den vertikala orättvisan som ökar, det vill säga olika fordon kommer att behandlas olika genom att fordon med stora skattehöjningar drabbas mer av tilläggsdebiteringar än fordon med små skattehöjningar. Den horisontella rättvisan där- emot behålls eftersom lika fordon kommer att behandlas lika, det vill säga ingen orättvisa uppstår på grund av att bilen har råkat hamna i en viss skatteperiod. 
  
 Om en lösning med kalenderår som skatteår följs av en lagänd- ring som innebär att tilläggsdebiteringar och återbetalningar helt slopas kommer fordonsskatteändringar som inträffar vid halvårs- skiftet inte att få någon offentligfinansiell effekt under ikraftträdande- året. Detta eftersom fordonsägarna redan har betalat fordonsskatten 
  
 216 
  
 SOU 2016:33 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 för det aktuella året när ikraftträdandet sker. Det är först kalender- året därefter som den höjda skatten debiteras och betalas. I praktiken tvingas därför lagstiftaren att genomföra förändringar av fordons- skatten vid årsskiftet så att förändringen kan beaktas vid debite- ringen av årsskatten. 
  
 Ett alternativ till kalenderår som enhetligt skatteår är att välja ett skatteår som börjar en bit in på året. Förslagsvis skulle ett så- dant skatteår börja den 1 februari och sluta den 31 januari. För- delen med denna lösning, i förhållande till kalenderår som skatteår utan uppbördsförskjutning, skulle vara att Transportstyrelsen vid sin debitering kan beakta lagändringar som har trätt i kraft vid års- skiftet. Om det föreslagna skatteåret kombineras med en regel- ändring som innebär att tilläggsdebiteringar och återbetalningar helt slopas kommer, för skatteförändringar som träder i kraft den 1 januari, den offentligfinansiella effekten i så fall att bli 11/12 av helårseffekten under ikraftträdandeåret. Detta eftersom någon ytter- ligare skatt inte debiteras för januari månad för vilken fordons- skatten redan är betald. 
  
 För fordonsskattehöjningar som sker senare under ett skatteår som löper från februari till januari, till exempel vid halvårsskiftet, blir den offentligfinansiella effekten noll under ikraftträdandeåret om det inte görs några tilläggsdebiteringar. En sådan förändring skulle få effekt först när det nya skatteåret börjar i februari månad. Här bakbinds lagstiftaren att enbart göra förändringar av fordons- skatten vid helårsskiftet för att inte gå miste om effekten av höj- ningen under ikraftträdandeåret. 
  
 Skulle förslaget med skatteår från februari till januari inte kom- bineras med en lagändring som innebär att tilläggsdebiteringarna slopas skulle alla skatteförändringar som sker under året få full effekt direkt under ikraftträdandeåret med undantag för de mindre belopp som inte tas ut. Alla lika fordon kommer då att behandlas lika eftersom de har samma skatteår. Däremot kommer olika for- don att behandlas olika genom att fordon med stora skattehöj- ningar drabbas oftare av tilläggsdebiteringar än fordon med små skattehöjningar. Även här kan det vara aktuellt att överväga en höj- ning av gränsen för när tilläggsdebiteringar sker för att minimera dessa. Ett sådant förslag löser dock inte problemet med den orättvisa som upplevs av att få betala igen för något man redan har betalat. 
  
 217 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 Det kan emellertid uppstå andra problem än de som har be- skrivits ovan, och som främst gällt offentligfinansiella effekter, med att införa ett enhetligt skatteår för samtliga fordonsägare. För exem- pelvis företag med en stor fordonspark kan det uppstå likviditets- problem om all fordonsskatt ska betalas vid ett och samma tillfälle. Även för personer och familjer med flera fordon kan det bli bety- dande belopp som ska betalas på en gång. Ett annat scenario är att antalet av- och påställningar av fordon ökar i samband med ägar- byte om den i dag uppdelade debiteringen av fordonsskatt över 3 600 kronor tas bort. Detta eftersom säljaren kan tänkas vilja ut- nyttja det förhållandet att han eller hon har rätt att få tillbaka över- skjutande skatt om bilen ställs av innan försäljning. 
  
 Vidare kan det finnas kapacitetsbegränsningar hos Transport- styrelsen som gör att myndigheten inte kan hantera en så stor mängd debiteringar som det är frågan om på samma gång. För att fastställa ägare till de fordon som ska debiteras fordonsskatt gör Transportstyrelsen varje månad en datakörning. Eftersom cirka 9 miljoner fordon beskattas årligen omfattar datakörningen cirka 800 000 fordon per månad. Datakörningen belastar systemet hårt och kan påverka åtkomsten till systemet i övrigt, vilket exempelvis kan inverka negativt på arbetet för Transportstyrelsen, och då främst kundtjänsten, Polismyndigheten, bilhandlare och försäkringsbolag som har åtkomst till fordonsregistret. Av den anledningen görs körningarna på lördagar. Att med dagens datakapacitet göra en sådan körning för samtliga lätta fordon vid ett och samma tillfälle skulle innebära att systemet utsätts för hård belastning under lång tid (flera dagar). Det kan i sin tur leda till att andra slags datakör- ningar får stå tillbaka under den tiden. Detta talar emot att övergå till en enhetlig skatteperiod. 
  
 Dagens system med skatteår som börjar vid tio olika tillfällen innebär, som nyss sagts, att Transportstyrelsen hanterar cirka 800 000 skatteavier per månad. För att beakta ägarbyten som sker vid månadsskiftet görs de ovan nämnda datakörningarna första lördagen i månaden, bortsett från om den lördagen infaller den 1:a i månaden. Då görs körningen i stället på efterföljande lördag. Fordonsskatten ska vara betald vid slutet av skattemånaden och med hänsyn tagen till att avierna ska vara fordonsägarna tillhanda i god tid måste de sista avierna distribueras senast den 12:e i den aktuella skattemånaden. Sammantaget innebär det att myndigheten 
  
 218 
  
 SOU 2016:33 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 har ungefär en vecka på sig att färdigställa avierna. Det kan bli svårt att hinna trycka och distribuera uppemot 9 miljoner avier under denna tid. Det kan också uppstå problem med att hantera den stora volym av betalningar som ska tas emot samtidigt. 
  
 Själva övergången till ett nytt system med enhetligt skatteår kan också medföra en hel del extra arbete, framför allt för Transport- styrelsen som behöver göra om sina rutiner. Det krävs också genom- tänkta och utförliga övergångsbestämmelser för att säkerställa att fordonsägarna inte missgynnas av den stora skatteförändringen som ett avskaffande av dagens system med differentierade skatteår skulle innebära. 
  
 En variant, för att minska belastningen på Transportstyrelsen, skulle kunna vara att ha ett skatteår, i form av ett kalenderår, för samtliga bilägare men dela upp alla fordon på två betalningstillfällen. Det skulle kunna innebära att hälften av fordonsägarna betalar sin årsskatt exempelvis vid helårsskiftet och hälften vid halvårsskiftet. I och med att det vid en sådan lösning blir ett skatteår som är lika för alla fordon blir konsekvenserna desamma som har redogjorts för ovan vid valet av kalenderår som enhetligt skatteår. 
  
 Skillnaden med nu nämnda ordning i förhållande till kalenderår som skatteår skulle vara att det blir färre betalningar för Transport- styrelsen att hantera per gång eftersom det är hälften så många for- don som ska debiteras. En sådan lösning förutsätter dock att storle- Villa på skatten för de som ska betala sin fordonsskatt vid halvårs- skiftet inte påverkas av förändringar som sker under det första halv- året. Å andra sidan om skattens storlek inte tillåts ändras utifrån skatteförändringar som sker under kalenderåret får sådana föränd- ringar inte någon effekt under ikraftträdandeåret. Ett system som innebär ett enhetligt skatteår men med betalningstillfällen som är spridda till två, eller fler, tidpunkter skulle bli väldigt otydligt för skattebetalarna, inte minst i samband med ägarbyten. 
  
 Med hänsyn till förändringar i pengavärdet och räntor med mera kan det inte anses lämpligt att betalning sker så långt som sex måna- der efter att skatten har fastställts. Det förefaller också som ett onödigt komplicerat system, inte minst eftersom kopplingen till fordonens registreringsnummer måste behållas för att på något sätt dela upp fordonen på de två betalningstidpunkterna. 
  
 En snarlik variant som skulle underlätta Transportstyrelsens arbete, skulle vara att ersätta dagens tio skatteår med ett skatteår 
  
 219 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 som börjar vid två olika tidpunkter. För att få med skatteför- ändringar som sker vid hel- och halvårsskiften skulle skatteåret kunna börja den 1 februari respektive den 1 augusti. Om inte syste- met med tilläggsdebiteringar och återbetalningar behålls kommer ännu större orättvisor än i dag att uppstå. Detta eftersom ett större antal fordonsägare påverkas olika av skatteförändringarna beroende på vilken sida av halvåret deras fordon har placerats. Även här måste en viss koppling till registreringsnummer behållas för att göra en uppdelning av fordonen mellan skatteperioderna. Fördelen med det här alternativet i förhållande till det förra skulle vara att betalning sker i anslutning till när skatten fastställs vid skatteårets början. 
  
 Båda de nyss nämnda varianterna skulle, i förhållande till om alla fordons årsskatt betalas vid ett tillfälle, inte bara underlätta Trans- portstyrelsens arbete utan även minska problemen med likviditets- brist för företag med stora fordonsparker. 
  
 Det enhetliga skatteåret skulle också kunna delas upp i flera skatteperioder så att varje fordonsägare betalar en mindre summa varje gång. Så sker som bekant redan i dag om skatten för ett for- don överstiger 3 600 kronor. Då betalas fordonsskatten i stället för en skatteperiod med ett belopp som motsvarar en tredjedel av års- skatten. Vid ett enhetligt skatteår skulle denna ordning kunna be- hållas och utökas till att gälla alla fordon. Det skulle underlätta inte minst för de personer och företag som har flera fordon, för vilka fordonsskatten skulle betalas samtidigt. Däremot skulle Transport- styrelsen få merarbete eftersom antalet debiteringar ökar i förhåll- ande till vad som är fallet i dag eftersom varje fordonsägare skulle debiteras fler gånger. 
  
 Ytterligare ett alternativ skulle kunna vara att inrätta ett löpande skatteår. Det skulle innebära att fordonsskatt debiteras för 12 måna- der från och med att fordonet tas i trafik till dess att fordonet ställs av. När det sedan tas i trafik på nytt blir det datumet startpunkten för en ny period om 12 månader. En sådan ordning ligger i linje med det sätt på vilket Transportstyrelsen i dag debiterar vägavgiften för tunga fordon. 
  
 Det nyss nämnda alternativet skulle innebära att fordonsbe- skattningen frikopplades från fordonens registreringsnummer och det skulle inte längre vara lika slumpmässigt i vilket skatteår ett visst fordon hamnar. Det skulle dock inte lösa problemet med tilläggs- debiteringarna. Sådana skulle fortfarande vara nödvändiga för att en 
  
 220 
  
 SOU 2016:33 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 skattehöjning skulle få full effekt redan under ikraftträdandeåret. Eftersom skattedebiteringen alltjämt skulle ske i förskott skulle upplevelsen av att få betala igen för något man redan har betalat kvarstå. Tilläggsdebiteringarna skulle också drabba olika fordons- ägare olika beroende på när på året skatteåret för deras fordon börjar. 
  
 10.5.3Ett enhetligt skatteår bör inte införas 
  
 Utredningens bedömning: Dagens system med skatteår och skatteperioder bör inte ersättas av en enhetlig skatteperiod som är densamma för alla fordon. 
  
 Skälen för utredningens bedömning: Som har framgått finns det inte en klar och tydlig lösning på problemet med tilläggsdebite- ringar. En ändring av dagens system med olika skatteår till en enhetlig skatteperiod skulle i och för sig kunna bidra till att skapa en större rättvisa mellan fordonsägarna. Detta eftersom alla lika for- don skulle behandlas lika vid fordonsskattejusteringar oavsett när på året ändringarna genomförs och oavsett om systemet med tilläggs- debiteringar behålls eller inte. Om alla fordon har ett gemensamt skatteår kan dessutom skatteförändringar planeras så att de träder i kraft i anslutning till ett nytt skatteår. På så sätt behöver inte några tilläggsdebiteringar uppstå. Dessutom skulle kopplingen mellan fordonens registreringsnummer och fordonsbeskattningen helt för- svinna vid en omläggning till en enhetlig skatteperiod. 
  
 Ytterligare en fördel med ett enhetligt skatteår, som inte har med tilläggsdebiteringar att göra, skulle vara att det blir väldigt tyd- ligt för fordonsägaren vilken betalningstidpunkt som gäller för be- talning av fordonsskatten. Oavsett vilket fordon fordonsägaren har skulle han eller hon veta om att fordonsskatten ska vara betald en viss given dag. Särskilt tydligt skulle det bli för den fordonsägare som innehar flera fordon eftersom fordonsskatten för samtliga for- don i så fall skulle betalas samtidigt. Även om det inledningsvis blir en stor omställning för fordonsägarna i och med att de flesta skulle få en ändrad tidpunkt för betalning av fordonsskatten, kan det på sikt innebära färre uteblivna betalningar. 
  
 221 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 Dagens system med olika skatteår fungerar emellertid bra när det gäller den stora huvuddelen av alla fordonsskattedebiteringar, nämligen de ordinarie debiteringarna som i allt väsentligt sker en gång per år och fordon. Dessa debiteringar är relativt jämt ut- spridda över året. Arbetsbördan för Transportstyrelsens personal som arbetar med skatteuppbörden är därför jämt fördelad över året och samma sak gäller för de som arbetar med kundtjänstärenden och andra förfrågningar till myndigheten. Även för andra berörda myndigheter (Skatteverket och Kronofogdemyndigheten) är be- lastningen när det gäller fordonsskatten jämnt fördelad över året. 
  
 En övergång till ett enhetligt skatteår skulle i stället innebära att arbetsbördan blir koncentrerad till någon eller några dagar i anslut- ning till att all debitering sker och en betydligt mindre belastning under resten av året. Som har framgått ovan handlar det om cirka 9 miljoner fordon som skulle debiteras vid ett tillfälle, i stället för som i dag cirka 800 000 fordon. Det i sin tur skulle innebära en extrem belastning på Transporstyrelsens datasystem för att kon- trollera vem som är skattskyldig för alla dessa fordon. Datakör- ningar skulle begränsa eller kanske helt eliminera övriga aktörers tillgång till vägtrafikregistret under aktuell tid. Detta kan påverka samhällsfunktioner i form av polis och försäkringsbolag. 
  
 Det är vidare tveksamt om det är praktiskt möjligt att trycka och skicka ut så många betalningsavier på så kort tid som det hand- lar om. Visserligen kan bestämmelserna om betalning ändras för att skapa ett större utrymme för detta men ju längre tidsutsträck- ningen är mellan skattebeslut och betalning desto fler ägarbyten hinner ske. Det riskerar att dels generera fler överklaganden, dels skapa större oklarheter bland fordonsägarna. 
  
 Även storleken på betalningsmottagandet, det vill säga den stora volym av betalningar som Transportstyrelsen skulle ta emot sam- tidigt, skulle kunna bli ett problem om ett enhetligt skatteår införs. Som har nämnts skulle det bli omkring 9 miljoner skatteinbetal- ningar som ska göras till Transportstyrelsen i princip samtidigt. Det är inte totalbeloppet i sig som skulle vara problemet – stora skatteinbetalningar sker utan problem vid samma tidpunkt i skatte- kontosystemet – utan det stora antalet inbetalare. Något liknande volymmässigt finns det inte när det gäller de skatter som hanteras via skattekontosystemet. Det som kanske ligger närmast till hands att jämföra med är att det skickas ut cirka 7,5 miljoner inkomst- 
  
 222 
  
 SOU 2016:33 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 deklarationer vid en och samma tidpunkt. Dessa inkomstdeklara- tioner innehåller både besked om kvarskatt och besked om över- skjutande skatt samt de som går jämt ut. Resultatet blir alltså betal- ningsströmmar både ut från och in till Skatteverket. De inbetal- ningar som ska göras har olika förfallodagar. Det blir därför aldrig tal om en så stor volym inbetalningar som skulle bli fallet om all fordonsskatt ska betalas vid ett och samma tillfälle. 
  
 Om alla fordonsägare skulle betala sin fordonsskatt i stort sett samtidigt till samma konto är det banken eller betalningsförmedla- ren som skulle kunna få problem med volymen. Det är i och för sig möjligt att den delen skulle kunna avhjälpas om betalningarna delas upp på flera konton och kanske till och med på flera banker, men för närvarande finns det inte någon sådan lösning. 
  
 Till det sagda kommer att det skulle bli en stor anhopning av förfrågningar till Transportstyrelsen och Skatteverket i samband med att debiteringarna sker om alla fordonsägare debiteras samtidigt. Det skulle medföra en stor belastning på myndigheternas telefon- växlar. 
  
 Att bryta upp dagens rullande uppbördssystem och lägga om tidpunkten för fordonsskatteuttaget till ett enhetligt skatteår som är detsamma för alla fordon är en ingripande och omfattande åtgärd. För att vidta en sådan åtgärd bör det finnas starka skäl för att genomföra förändringen. Några sådana har utredningen inte funnit. Det är inte rimligt att lägga om hela systemet med för- skottsdebiteringar utspridda över året enbart för att åtgärda de problem som uppkommer i samband med att enstaka fordons- skattejusteringar sker med ojämna mellanrum. Att fordonsägare då kan uppleva en orättvisa av att få betala igen för något de redan har fått betala är oundvikligt. Någon annan påtaglig vinst med en om- läggning till ett enhetligt skatteår har inte framkommit. 
  
 Mot bakgrund av det anförda anser utredningen att det inte finns skäl att föreslå en ändring av dagens system med skatteår och skatteperioder till en enhetlig skatteperiod. I stället bör dagens upp- bördssystem för fordonsskatt kvarstå oförändrat. Det innebär också att om årsskatten för ett fordon överstiger 3 600 kronor ska fordons- skatten alltjämt delas upp på tre skatteperioder. 
  
 223 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 10.6Överväganden i fråga om av- och påställning av fordon 
  
 Utredningens bedömning: Det finns inte skäl att ändra regel- verket för av- och påställning av fordon. 
  
 Skälen för utredningens bedömning: Av- och påställning av for- don kan vara ett problem när det gäller uttag av fordonsskatt för motorcyklar. Dessa beskattas i dag med en enhetsskatt som uppgår till 180 kronor för ett skatteår (2 kap. 6 § vägtrafikskattelagen).5 Fördelat på 12 månader blir det 15 kronor i fordonsskatt per månad. Fordonsskatt för motorcyklar, liksom för övriga fordon, betalas endast för tid då fordonet är påställt för att användas i trafik. 
  
 I och med att motorcyklar normalt inte används under vinter- halvåret är det en del fordonsägare som väljer att ställa av sina motorcyklar under denna period. Det har också att göra med möjlig- heten att teckna fordonsförsäkring för motorcyklar för ett halvår. En del andra fordonsägare har bara sina motorcyklar påställda under sommarmånaderna. Ställer ägaren av sin motorcykel, behöver denne inte längre betala fordonsskatt. Om fordonsskatt redan är betald för det aktuella skatteåret betalar Transportstyrelsen tillbaka den överskjutande fordonsskatten till den som är skattskyldig när motorcykeln ställs av. 
  
 Liksom för övriga fordon bestäms tiden för när fordonsskatten för en motorcykel ska betalas utifrån slutsiffran på motorcykelns registreringsnummer. Till detta kommer att, som nämnts ovan, belopp under 50 kronor varken debiteras eller återbetalas. Det inne- bär att vissa motorcyklar som bara är påställda under de tre sommar- månaderna och har sin skattebetalningsperiod då i praktiken kan bli skattebefriade. 
  
 Resultatet blir att skattebeloppen för motorcyklar ibland blir mycket små, eller inga alls, och att skatteintäkterna till staten blir relativt begränsade. De samlade nettointäkterna från motorcyklar har, som nämnts i avsnitt 9.7, bedömts uppgå till knappt 54 miljoner 
  
 5 Detta gäller dock inte veteranmotorcyklar, det vill säga sådana som är 30 år eller äldre (2 kap. 2 § 1 vägtrafikskattelagen), vilka är undantagna från skatteplikt. 
  
 224 
  
 SOU 2016:33 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 kronor per år6 och den genomsnittliga fordonsskatten som betalas för motorcyklar till cirka 171 kronor per år7. 
  
 Lösningen på problemet med den låga fordonsskatten för motor- cyklar skulle kunna vara att regelverket för av- och påställning av dessa fordon ändras så att av- och påställning inte påverkar storle- Villa på årsskatten. Fordonsskatten skulle få betalas även om motor- cykeln inte är påställd under hela skatteåret. Motorcykelägare skulle då i vissa fall få betala fordonsskatt även för avställda fordon. Av- och påställning skulle följaktligen inte inverka på det belopp som staten får in i fordonsskatt för motorcyklarna. Detta skulle lämp- ligen kombineras med att rätten till återbetalning av överskjutande skatt tas bort för motorcyklar. 
  
 En ordning som innebär att fordonsskatt även betalas för av- ställda motorcyklar löser dock inte fullt ut problemet med att for- donsskatten för motorcyklar helt kan falla bort vid korta skatte- perioder. I samband med att en motorcykel registreras i vägtrafik- registret kan det, beroende på tidpunkten för registreringen i för- hållande till slutsiffran på registreringsnumret, hända att det endast återstår ett  
 par–tre 
  månader av det innevarande skatteåret. Skatte- beloppet skulle i så fall bli under 50 kronor, vilket då inte debiteras. För att lösa det problemet skulle skatteåret för motorcyklar behöva skiljas från registreringsnumrets slutsiffra. 
  
 Reglerna om skatteplikt i 2 kap. 1 § vägtrafikskattelagen skulle behöva ändras om skatteplikt även gällde för avställda motorcyklar. Detta eftersom skatteplikt för fordonsskatt för i bestämmelsen upp- räknade fordon (bland annat motorcyklar, personbilar, bussar och lastbilar) i dag förutsätter att fordonet inte är avställt. En ändring av skattskyldigheten för motorcyklar skulle därmed innebära ett avsteg från vad som annars gäller för skatteplikt för fordonsskatt. Det skulle gå emot syftet med utredningens översyn, att skapa ett mer enhetligt system för fordonsbeskattning. 
  
 För att få in mer fordonsskatt till staten från motorcyklarna och för att minska problemet med låga skattebelopp som inte debiteras 
  
 6Uträkningen bygger på uppskattningen att staten får in hela årsskatten från cirka 287 000 motorcyklar (287 000 × 180 = 51 660 000) och halva årsskatten från cirka 22 000 motor- cyklar (22 000 × 180/2 = 1 980 000) samt skatt för tre månader för cirka 6 000 motorcyklar (6 000 × 45 = 270 000). 
  
 7Beräkningen bygger på att det som mest är cirka 315 000 motorcyklar i trafik och att netto- intäkterna från fordonsskatten för motorcyklar uppgår till cirka 54 miljoner per år. 
  
 225 
  
 Frågor av systemvårdande karaktär 
  
 SOU 2016:33 
  
 anser utredningen i stället att det är mer ändamålsenligt att höja fordonsskatten för dessa fordon. Ett förslag som innebär att for- donsskatten för gamla motorcyklar höjs till ett belopp i nivå med det grundbelopp som betalas för alla lätta fordon som beskattas enligt vägtrafikskattelagen har redan behandlats i avsnitt 9.7. Där föreslås också att fordonsskatten för nya motorcyklar koldioxid- differentieras på samma sätt som sker för andra lätta fordon. Det innebär att det i vart fall kommer att tas ut ett grundbelopp för de nya motorcyklarna. Den föreslagna höjningen innebär följaktligen att fordonsskatten per månad blir högre. Problemet med små skatte- belopp som inte tas ut kommer då att minska väsentligt. 
  
 Det kan finnas en risk att antalet av- och påställningar ökar med höjd fordonsskatt eftersom fler motorcykelägare kan tycka att det är värt besväret att ställa av och på sina motorcyklar om det finns mer pengar att tjäna på det. I dag betalar den största delen av motor- cykelägarna full årsskatt för sina fordon, vilket delvis kan antas bero på att det inte är lönt att hålla på med att ställa av och på dem. Särskilt eftersom mindre belopp (under 50 kronor) inte återbetalas. En höjning av fordonsskatten för alla motorcyklar till 360 kronor innebär att det fortfarande är ett förhållandevis lågt skattebelopp som ska betalas per månad. Någon större ökning av antalet av- och påställningar av motorcyklar kan därför inte väntas. 
  
 Sammantaget anser utredningen att det inte finns skäl att ändra regelverket för av- och påställning av motorcyklar. I övrigt har det inte framkommit några problem med nuvarande ordning med av- och påställning av fordon som utredningen har funnit anledning att utreda närmare. Utredningen lämnar därför inte något förslag till förändring i denna del. 
  
 226 
  
 11 Konsekvensbedömning 
  
 11.1Sammanfattning av konsekvenserna 
  
 Ett skärpt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kommer att påverka vilka fordon som köps. Fordon med relativt sett lägre kol- dioxidutsläpp kommer att efterfrågas mer. 
  
 Utredningen har med hjälp av en simuleringsstudie uppskattat att med ett nytt  
 bonus–malus-system, 
  utan viktdifferentiering, kommer andelen bensindrivna fordon minska med 5 procentenheter under fem år. Andelen dieseldrivna fordon uppskattas minska med 3 pro- centenheter under samma period, medan rena elfordon får en tre- faldig ökning. För övriga alternativa fordon (elhybrider, gas- och etanolfordon) är andelen ungefär oförändrad. Jämfört med ett oför- ändrat fordonsskattesystem kommer bilköparna att välja fordon med något lägre priser (undantaget gasfordon). 
  
 I varianten med viktdifferentiering kommer andelen bensin- drivna fordon bli 2 procentenheter lägre och andelen dieseldrivna fordon bli 4 procentenheter högre efter fem år. Andelen rena el- fordon och laddhybrider kommer relativt sett bli 20 procent lägre med viktdifferentiering och fordon med övriga alternativa bränslen kommer att bli 13 procent lägre. I simuleringen tas dock lite större hänsyn till vikten än i den slutgiltiga varianten av förslag på nytt  
 bonus–malus-system. 
  
 Enligt simuleringsstudien kommer koldioxidutsläppen per for- don, i varianten utan viktdifferentiering, att minska med 1,7 gram mer per år under de fem första åren jämfört med det nuvarande koldioxidbaserade fordonsskattesystemet. I varianten med vikt- differentiering är minskningen 1,0 gram mer per år. 
  
 Den genomsnittliga fordonsskatten kommer, under den för- höjda malusdelen, i varianten utan viktdifferentiering, öka från dagens 800 kronor till 3 050 kronor för bensindrivna personbilar 
  
 227 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 och från dagens 2 350 kronor till 6 850 kronor för dieseldrivna personbilar. För en genomsnittlig personbil blir fordonsskatten 2,8 gånger högre under de tre åren med förhöjd malus än under resten av fordonets livslängd. För lätta lastbilar ökar den genom- snittliga fordonsskatten, under den förhöjda malusdelen, från dag- ens 4 400 kronor till 13 250 kronor. I varianten med viktdiffe- rentiering blir fordonsskatten under den förhöjda malusdelen lägre för dieseldrivna fordon än i varianten utan viktdifferentiering. 
  
 Utredningen bedömer att skatteökningen från den förhöjda malusen täcker utbetalningar för bonusar i högst fyra år från det att systemet införs. Det föreslås dock skatteökningar även för redan registrerade fordon. Detta sker dels genom att gränsen för när kol- dioxidbeloppet tas ut för de lätta fordon som beskattas i det koldi- oxidbaserade fordonsskattesystemet sänks från 111 till 95 gram koldioxid per kilometer, dels genom att den viktbaserade fordons- skatten justeras med anledning av den nämnda förändringen. Effekten av dessa fordonsskatteändringar beräknas till ungefär 1,5 miljarder kronor per år. 
  
 11.2Uppdraget 
  
 I detta kapitel redovisas bedömningar av konsekvenser av förslaget till ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon. Vidare be- dömer utredningen konsekvenserna av föreslagna ändringar i de befintliga koldioxidbaserade och viktbaserade fordonsskattesyste- men, liksom uttaget av fordonsskatt för motorcyklar. 
  
 Utredningen ska, enligt kommittédirektiven, redovisa de samhälls- ekonomiska effekterna av de förslag utredningen lämnar, effekter på de transportpolitiska målen, offentligfinansiella effekter, effekter för miljön, effekter för jämställdheten, effekter för domstolar och myndigheter, effekter för företagen, regionalpolitiska effekter, effek- ter för enskilda fordon och fordonsägare samt fördelningspolitiska effekter. 
  
 Konsekvensbedömningen är uppdelad på konsekvenser för for- donsmarknaden, för miljön, för offentliga sektorn och i övrigt. Konsekvensbedömningen utgår dels från den faktiska nybilsförsälj- ningen år 2015, dels från en simuleringsstudie som uppskattar effekterna för nybilsförsäljning och koldioxidutsläpp av utredning- ens förslag till nytt  
 bonus–malus-system. 
  
 228 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 11.3Simuleringsstudien 
  
 Utredningen har låtit doktor Green vid Kungliga Tekniska högskolan göra simuleringar och konsekvensberäkningar av olika utformningar av ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon. Resultaten av beräkningarna presenteras under de olika avsnitten i det här kapitlet. Eftersom det är osäkert hur tekniken för fordon utvecklas i framtiden är de flesta simuleringarna gjorda för endast fem år framåt i tiden  
 (2017–2021). 
  
 Simuleringsmodellen är, som alla modeller, känslig för antagan- den, men utredningen bedömer att den kan användas för att jäm- föra effekterna mellan olika utformningar av ett nytt  
 bonus–malus- 
  system och den nuvarande beskattningsmodellen med fordonsskatt och supermiljöbilspremie. Det vill säga, även om modellen skulle ha svårigheter med att förutse den absoluta nivån för antalet fordon och storleken på koldioxidutsläpp, kan den ändå användas för att förutse skillnader mellan olika utformningar av systemet. 
  
 Bender beräkningar utgår från en bilparksmodell bestående av tre delmodeller: en för utskrotning, en för bilinnehav och en för nya bilar.1 
  
 Utskrotningen är en fast andel beroende på fordonets ålder. Bilinnehavet bygger på samma modell som används i det i Sverige ofta använda trafikprognosmodellsystemet Thomas och där ingår en bilinnehavsprognos framtagen av Trafikverket 2013. Modellen för nya bilar är en sannolikhetsbaserad valmodell, där sannolik- heten att välja en viss bilmodell beror av ett antal egenskaper (pris, storlek med mera) tillhörande varje bilmodell. Modellen bygger på antagandet att bilköparna väljer den bilmodell som bäst svarar mot deras värdering av de olika egenskaperna. Värderingen av egen- skaperna uttrycks i form av vikter för respektive egenskap och är de vikter som ger den bästa förklaringen av de val som har kunnat observeras i bilregistret. Olika bilköpare har olika värdering. Därför har olika modeller tagits fram för tre olika segment – fysiska perso- 
  
 1 Med ”bilparksmodellen” avses den modellversion som använts av KTH vid utvärderingen av olika förslag i den utredningen fossilfri fordonsflotta och som beskrivits i uppsatserna i Johnson, M. B. med flera, The Swedish car fleet model, 2014,  
 S-WoPEcWorking 
  Paper No 2014:18. CTS – Centre for Transport Studies Stockholm, och Freeman, S. med flera, Evaluation of  
 Bonus–Malus 
  systems for reducing car fleet CO2 emissions in Sweden, 2015, CTS – Centre for Transport Studies Stockholm Working paper 2015:6. 
  
 229 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 ner samt juridiska personer, med respektive utan leasingkontrakt. Den senaste uppdateringen gjordes år 2014 baserat på 2013 års bilköp. 
  
 Eftersom simuleringsstudien genomfördes innan utredningen slutligen hade bestämt hur förslaget till nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon skulle se ut finns det vissa skillnader mellan det förslag som utvärderas i simuleringarna och det slutliga förslaget. Vi bedömer dock att skillnaderna är relativt små och att de inte har någon större påverkan på jämförelserna. I tabell 11.1 presenteras de två alternativ till  
 bonus–malus-system 
  som utvärderades i simule- ringsstudien. 
  
 C = Koldioxidkomponenten 
  
 BF = Bränslefaktorn 
  
 C02 = gram koldioxid per kilometer 
  
 230 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 Skillnaderna mellan ovanstående två alternativ och de två varian- terna av nytt  
 bonus–malus-system 
  som utredningen föreslår är följ- ande. 
  
 1.Koldioxidkomponenten för alternativa bränslen är 22 kronor i stället för 11 kronor, men den utgår för utsläpp över 130 gram i stället för 95 gram. 
  
 2.Bränslefaktorn i det viktdifferentierade alternativet varierar under tidsperioden i stället för att vara konstant (och ett genomsnitt av de två faktorerna). 
  
 3.Koefficient för viktjustering är högre, 0,0457 i stället för 0,0333, och referensvikten är 1 372 i stället för 1 392. 
  
 11.4Konsekvenser för marknaden 
  
 11.4.1Styreffekten av systemet 
  
 I figur  
 11.1–11.4 
  jämförs utredningens förslag till ett nytt bonus–  
 malus-system 
  för nya lätta fordon (kapitel 8) med nuvarande system och med systemen i Frankrike och Norge. De tre första figurerna visar utredningens förslag beräknat som ett genomsnitt över hela fordonets livslängd, medan den fjärde figuren endast visar den tre- åriga förhöjda malusdelen. 
  
 Av figur 11.1 framgår att varianten utan viktdifferentiering ger en kraftigare styreffekt på malussidan, räknat på hela fordonets livslängd, än med nuvarande fordonsskattesystem. 
  
 Figur 11.2 visar att de två föreslagna varianterna, med och utan viktdifferentiering, är lika varandra när det gäller styreffekten. Det ska dock påpekas att varianten med viktdifferentiering illustreras med genomsnittsvikten. 
  
 Av figur 11.3 följer att för bensindrivna bilar är varianten utan viktdifferentiering relativt lik det franska  
 bonus–malus-systemet. 
  Det framgår vidare att även om, beroende på bränslefaktorn, varian- ten utan viktdifferentiering är mer styrande för dieseldrivna bilar än för bensindrivna bilar, är den inte lika styrande som i Norges system. 
  
 Figur 11.4 visar att den förhöjda malusen under de tre första åren närmar sig det norska systemets lutning på malussidan för bensindrivna fordon och att den är högre för dieseldrivna fordon. 
  
 231 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Skillnaden mellan bensindrivna och dieseldrivna fordon beror på bränslefaktorn som gör att skatten för dieselbilar är nästan dubbelt så hög. 
  
 Figur 11.1 Jämförelse av variant utan viktdifferentiering (I) med nuvarande system (annuitetsberäkningar). Inklusive fordonsskatter, bonus/premie och skattebefrielse2 
  
 Kronor 
  
 15000 
  
 12500 
  
 10000 
  
 7500 
  
 5000 
  
 2500 
  
 0 
  
 −2500 
  
 −5000 
  
 0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 300 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Sverige 2016 bensin 
  
 Variant I bensin 
  
 Sverige 2016 diesel 
  
 Variant I diesel 
  
 Sverige 2016 alternativt 
  
 Variant I alternativt 
  
 2 Eftersom vi jämför bonus vid registrering med årlig fordonsskatt, samt femårig skatte- befrielse har en annuitetsberäkning gjort där diskonteringsräntan är satt till 3,5 procent. Annuitetsberäkningen motsvarar ett likadant årligt värde över hela fordonets uppskattade livslängd på 17 år. Diskonteringsräntan följer rekommendationer från ASEK 5.2. Trafik- verket, Samhällsekonomiska principer och kalkylvärden för transportsektorn: ASEK 5.2, version  
 2015-04-01. 
  
 232 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 Figur 11.2 Jämförelse av variant utan viktdifferentiering (I) och variant med viktdifferentiering (II) inklusive bonus (annuitetsberäkningar)3 
  
 Kronor 
  
 15000 
  
 12500 
  
 10000 
  
 7500 
  
 5000 
  
 2500 
  
 0 
  
 −2500 
  
 −5000 
  
 0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 300 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Variant I bensin 
  
 Variant II bensin 
  
 Variant I diesel 
  
 Variant II diesel 
  
 Variant I alternativt 
  
 Variant II alternativt 
  
 Figur 11.3 Jämförelse av variant utan viktdifferentiering (I) inklusive bonus med Frankrike och Norge (annuitetsberäkningar) 
  
 Kronor 
  
 30000 
  
 25000 
  
 20000 
  
 15000 
  
 10000 
  
 5000 
  
 0 
  
 −5000 
  
 −10000 
  
 0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200 220 240 260 280 300 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Variant I bensin 
  
 Frankrike 2015 
  
 Variant I diesel 
  
 Norge 2015 
  
 3 I figurerna antas tjänstevikten 1 590 kilogram för alla lätta fordon i variant med vikt- differentiering (II). 
  
 233 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Figur 11.4 Jämförelse av den förhöjda malusdelen av varianten utan viktdifferentiering (I) med Frankrike och Norge (annuitetsberäkningar för Frankrike och Norge) 
  
 Kronor 
  
 30000 
  
 25000 
  
 20000 
  
 15000 
  
 10000 
  
 5000 
  
 0 
  
 −5000 
  
 −10000 
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 120 
  
 140 
  
 160 
  
 180 
  
 200 
  
 220 
  
 240 
  
 260 
  
 280 
  
 300 
  
 Koldioxid, gram per kilometer 
  
 Variant I bensin fšrhšjd malus 
  
 Frankrike 2015 annuitet 
  
 Variant I diesel fšrhšjd malus 
  
 Norge 
  
 2015 annuitet 
  
 11.4.2Konsekvenser för nybilsförsäljningen: typer av fordon 
  
 Enlig den simuleringsstudie som utredningen har låtit göra förvän- tas den totala nybilsförsäljningen öka med ungefär fem procent på fem år, främst beroende på en ökad folkmängd och ekonomisk till- växt. Det leder i sin tur till ett ökat bilinnehav. Modellen kan inte beräkna olika totala nybilsförsäljningar för olika scenarier. Där- emot får vi med hjälp av simuleringsmodellen ut olika fördelningar uppdelat på olika fordons drivmedel. I figur 11.5 redovisas fördel- ningen av nybilsförsäljningen för nuvarande system och de två alternativ som utvärderades i simuleringsstudien. 
  
 234 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 100% 
  
 5 % 
  
 3 % 
  
 5 % 
  
 4% 
  
 1 % 
  
 2 % 
  
 4 % 
  
 3% 
  
 80% 
  
 60% 
  
 53 % 
  
 54 % 
  
 56 % 
  
 59 % 
  
 40% 
  
 20% 
  
 41 % 
  
 41 % 
  
 36 % 
  
 34 % 
  
 0% 
  
 2015 
  
 2021 
  
 2021 
  
 2021 
  
 A 
  
 A 
  
 B1 
  
 B2 
  
 Bensin 
  
 Diesel 
  
 El + Ladd 
  
 Gas, Elhyb, E85 
  
 Om ingen förändring görs av fordonsskattesystemet kommer an- delen fordon som drivs med alternativa drivmedel att vara fortsatt låg och dieselandelen minska något. Förändringarna verkar påver- kas mest av den tekniska utvecklingen i form av fler elfordons- modeller och effektiviseringen av konventionell teknik, vilket bety- der mest för bensindrivna fordon. 
  
 I ett  
 bonus–malus-system 
  utan viktdifferentiering förändras bilden något. Den i procentenheter största förändringen är den minskande andelen bensindrivna fordon med minus 5 procent- enheter 2021. Därnäst kommer den ökande andelen dieseldrivna fordon med 3 procentenheter 2021. Elfordonen uppvisar en kraftig relativ ökning med en trefaldig ökning jämfört med 2015, medan övriga alternativa fordon (elhybrider, gas- och etanolfordon) är ungefär oförändrade. 
  
 I simuleringen med viktdifferentiering kommer, jämfört med ett  
 bonus–malus-system 
  utan viktdifferentiering, andelen bensindrivna fordon vara 2 procentenheter lägre och andelen dieseldrivna fordon att vara 4 procentenheter högre. Rena elfordon och laddhybrider kommer relativt sett vara 20 procent lägre med viktdifferentiering och fordon med övriga alternativa bränslen kommer att vara 13 pro- 
  
 235 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 cent lägre. I simuleringen tas dock lite större hänsyn till vikten än i den slutgiltiga varianten av förslag till nytt  
 bonus–malus-system. 
  
 I simuleringarna har också framtida fordonspriser jämförts ut- ifrån olika drivmedel. Jämfört med ett oförändrat system kommer bilköparna i ett  
 bonus–malus-system 
  (utan viktdifferentiering) att välja något billigare fordon (undantaget gasbilar). Detta gäller både för privata köpare, och för juridiska köpare med och utan leasing- avtal. 
  
 11.4.3Konsekvenser för nybilsförsäljningen: koldioxidutsläpp per kilometer 
  
 I tabell 11.2 visas det genomsnittliga koldioxidutsläppet i gram per kilometer för nya bilar enligt beräkningarna i simuleringsmodellen. Per bil kommer koldioxidutsläppen att minska med 3,6 gram per år under de fem första åren i varianten utan viktdifferentiering och 2,9 gram per år i varianten med viktdifferentiering. Som jämförelse är minskningen 1,9 gram per år vid ett oförändrat fordonsskatte- system. Det betyder att minskningen är 1,7 gram större för varian- ten utan viktdifferentiering och 1,0 gram större för varianten med viktdifferentiering jämfört med ett oförändrat fordonsskattesystem. Som har nämnts är modellen troligen bättre på att förutse skillna- der mellan olika utformningar av system än att förutse de absoluta nivåerna. På grund av ett antal faktorer, inte minst regleringar av genomsnittliga utsläpp av koldioxid för nya fordon kommer med stor sannolikhet de genomsnittliga utsläppen att vara lägre än de som anges i tabell 11.2. Dessutom tas i simuleringen lite större hänsyn till vikt än i den slutgiltiga varianten av nytt  
 bonus–malus- 
  system, vilket innebär att skillnaden mellan utredningens två varian- ter av förslaget antagligen är mindre än vad simuleringen säger. 
  
 236 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 Känslighetsanalyser visar att en höjning av koldioxidkomponenten från 80 kronor till 100 kronor skulle innebära en total minskning mellan åren 2016 och 2021 på 20,6 gram i stället för 18,0 gram. En sänkning av gränsen för malus till 75 gram i stället för 95 gram skulle innebära en minskning på 20,9 gram. Slutligen skulle en höj- ning av alla bonusar med 10 000 kronor inte innebära någon märk- bar effekt. 
  
 Att nivån inte har någon större effekt kan också bero på att simuleringsmodellen underskattar priseffekten. Om detta stämmer innebär det att skillnaden mellan nuvarande system och utred- ningens två varianter av förslag till nytt  
 bonus–malus-system 
  också underskattas eftersom vi föreslår ökade bonusar. 
  
 11.4.4Konsekvenser för konsumenter 
  
 Förutom effekten på nybilsförsäljningen, som har redovisats ovan, diskuterar vi här fem ytterligare konsekvenser för konsumenter: 1. Nivån på fordonsskatten, 2. Andrahandsmarknaden, 3. Trafik- säkerhet, 4. Förmånsbilar och 5. Strategiska överväganden. 
  
 237 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Nivån på fordonsskatten 
  
 Den omedelbara effekten av ett nytt  
 bonus–malus-system 
  är en förändring av fordonsskatten. Om vi till att börja med utgår från att konsumenterna inte förändrar valet av bil, kan vi beräkna den genomsnittliga fordonsskatten för olika fordon utifrån drivmedel med hjälp av hur nyregistreringarna fördelades år 2015. Dessa beräkningar presenteras i tabell 11.3. 
  
 5 
  
 – 
  
 Under perioden med förhöjd malus skulle den genomsnittliga for- donsskatten med varianten utan viktdifferentiering vara 2 250 kronor högre än i dag för bensindrivna personbilar, 4 500 kronor högre för dieseldrivna personbilar, 350 kronor högre för etanol- och gas- drivna personbilar, samt 8 850 kronor högre för lätta lastbilar. 
  
 Efter de tre första åren skulle den genomsnittliga fordonsskatten för varianten utan viktdifferentiering vara 300 kronor högre än i dag för bensindrivna personbilar, 50 kronor högre för dieseldrivna personbilar, 350 kronor högre för etanol- och gasdrivna person- bilar, 150 kronor högre för el- och hybriddrivna personbilar och 250 kronor lägre för lätta lastbilar. För en genomsnittlig personbil 
  
 4Data från Transportstyrelsen för nyregisteringar januari till oktober 2015. Beräknat på fordon upp till 4 ton. 
  
 5Inkluderar femårig skattebefrielse. Annuitetsberäkning med diskonteringsränta 3,5 procent och en fordonslivslängd på 17 år. 
  
 238 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 blir fordonsskatten 2,8 gånger högre under de tre åren med förhöjd malus än under resten av fordonets livslängd. 
  
 För det viktdifferentierade  
 bonus–malus-systemet 
  skulle fordons- skatten under de tre första åren, jämfört med ett  
 bonus–malus- 
  system utan viktdifferentiering, vara 100 kronor högre för bensin- drivna personbilar, 1 450 kronor lägre för dieseldrivna personbilar och ungefär 2 000 kronor lägre för lätta lastbilar. Skattelättnaden på grund av fordonets tjänstevikt slår alltså igenom främst för diesel- drivna fordon (över 90 procent av de lätta lastbilarna drivs med diesel). För en genomsnittlig personbil blir fordonsskatten 2,7 gånger högre under de tre åren med förhöjd malus än under resten av for- donets livslängd. 
  
 Malusen kommer att påverka valet av bil i riktning mot bilar med lägre koldioxidutsläpp. Det innebär att den genomsnittliga for- donsskatten kommer att bli lägre än den som redovisas i tabell 11.3. Resultaten från simuleringsstudien visar en minskning av de genom- snittliga utsläppen på 18 gram om fem år för varianten utan vikt- differentiering och 15 gram för varianten med viktdifferentiering. Simuleringsstudien visar också att om inte  
 bonus–malus-systemet 
  förändras kommer de genomsnittliga utsläppen att minska med 10 gram på fem år.6 Om vi utgår från dessa minskningar för samt- liga fordonstyper och drivmedel, ökningen av fordonsflottan, samt hur försäljningen av bilar med olika drivmedel bedöms förändras blir den genomsnittliga fordonsskatten fem år framåt i tiden enligt siffrorna i tabell 11.4 nedan. 
  
 6 Vi har utgått från fördelningen av fordonen över utsläpp av koldioxid år 2015 och sedan minskat alla fordonstyper med samma gram. Exempelvis är det lika många fordon som släpper ut 150 gram år 2015 som släpper ut 140 gram om fem år givet ingen ny  
 bonus–malus, 
  132 gram om fem år med det ej viktdifferentierade systemet och 135 gram med det vikt- differentierade systemet. 
  
 239 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Den genomsnittliga fordonsskatten kommer att minska över tiden eftersom koldioxidutsläpp per kilometer minskar över tiden för nya fordon. För bensindrivna personbilar kommer den genomsnitt- liga fordonsskatten per bil minska till 2 050 kronor från 3 050 kronor under den förhöjda malusdelen (för varianten utan viktdifferentie- ring). Med andra ord blir det en minskning med 1 000 kronor per bil på fem år. För dieseldrivna personbilar blir minskningen 2 000 kro- nor per bil. För lätta lastbilar minskar skatten med 2 350 kronor. För perioden efter den förhöjda malusen kommer minskningen bli 300 kronor för bensindrivna personbilar, 550 kronor för diesel- drivna personbilar och 650 kronor för lätta lastbilar efter fem år på grund av att koldioxidutsläppen per nyregistrerad bil minskar över tiden. 
  
 Den viktdifferentierade varianten av nytt  
 bonus–malus-system 
  väntas leda till en något mindre minskning av det genomsnittliga koldioxidutsläppet och därmed något mindre minskningar av den genomsnittliga fordonsskatten. Fordonsskatterna kommer dock fortsatt bli lägre jämfört med varianten av  
 bonus–malus-system 
  utan viktdifferentiering. 
  
 240 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 Som vi redan har diskuterat finns det skäl att anta att de genom- snittliga koldioxidutsläppen blir ännu lägre, vilket skulle innebära att den genomsnittliga fordonsskatten skulle bli ännu lägre än vad som anges ovan i tabell 11.4. En minskning av ett gram koldi- oxidutsläpp per kilometer resulterar dock i en minskning av fordons- skatten på 80 kronor under de tre första åren, för de fordon som släpper ut mer än 95 gram koldioxid per kilometer. 
  
 Slutligen presenteras i tabell 11.5 fordonsskatter för ett antal olika personbilar som finns till försäljning år 2016.7 
  
 7 Samtliga uppgifter kommer från Konsumentverkets söktjänst Bilsvar, www.bilsvar.se 
  
 241 
  
 Modell 
  
 Specifikation 
  
 Bränsle 
  
 Pris 
  
 Koldioxid- 
  
 Tjänstevikt 
  
 Fordonsskatt 
  
 Bonus 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsskatt 
  
 2016 
  
 utsläpp 
  
 2016 år 1 
  
 förslag 
  
 år  
 1–3 
  
 år 4– 
  
 år  
 1–3 
  
 år 4– 
  
 gram per 
  
 (minus = 
  
 Variant 
  
 Variant 
  
 Variant 
  
 Variant 
  
 kilometer 
  
 premium) 
  
 utan viktjust. 
  
 utan viktjust. 
  
 med viktjust. 
  
 med viktjust. 
  
 Davis 
  
 2.0 TFS 
  
 Bensin 
  
 476 000 
  
 157 
  
 1 800 
  
 1 372 
  
 0 
  
 5 320 
  
 1 724 
  
 4 233 
  
 1 425 
  
 Davis 
  
 2.0 TDI 
  
 Diesel 
  
 384 000 
  
 114 
  
 1 800 
  
 0 
  
 0 
  
 3 704 
  
 1 533 
  
 1 689 
  
 1 020 
  
 Davis 
  
 2.0 BiTurbo 
  
 Diesel 
  
 561 000 
  
 164 
  
 1 975 
  
 3 866 
  
 0 
  
 11 584 
  
 3 700 
  
 9 216 
  
 3 090 
  
 BMW  
 3-SERIE 
  
 330e  
 Plug-In 
  
 Laddhybrid 
  
 419 000 
  
 49 
  
 1 735 
  
 -20 
  000 
  
 -35 
  000 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 BMW  
 3-SERIE 
  
 320d EDE Aut8 
  
 Diesel 
  
 343 000 
  
 99 
  
 1 505 
  
 0 
  
 0 
  
 1 340 
  
 883 
  
 807 
  
 778 
  
 BMW  
 3-SERIE 
  
 340 xDrive LCI 
  
 Bensin 
  
 453 000 
  
 179 
  
 1 675 
  
 1 856 
  
 0 
  
 7 080 
  
 2 208 
  
 6 326 
  
 2 001 
  
 KIA CEE’D 
  
 1.4 16V Action 
  
 Bensin 
  
 168 000 
  
 138 
  
 1 200 
  
 954 
  
 0 
  
 3 800 
  
 1 306 
  
 4 311 
  
 1 447 
  
 KIA CEE'D 
  
 1.6 CRDi ECO 
  
 Diesel 
  
 203 000 
  
 94 
  
 1 500 
  
 0 
  
 0 
  
 709 
  
 709 
  
 767 
  
 Bowman 
  
 Obrien 
  E 
  
 250 BlueTEC 
  
 Diesel 
  
 452 000 
  
 116 
  
 1 735 
  
 1 363 
  
 0 
  
 4 019 
  
 1 619 
  
 2 399 
  
 1 216 
  
 MERCEDEZ-B 
  E 
  
 220 BlueTEC 
  
 Diesel 
  
 397 000 
  
 111 
  
 1 735 
  
 0 
  
 0 
  
 3 231 
  
 1 403 
  
 1 547 
  
 981 
  
 MERCEDEZ-B 
  E 
  
 63 AMG S 
  
 Bensin 
  
 1 145 000 
  
 242 
  
 1 940 
  
 3 242 
  
 0 
  
 12 120 
  
 3 594 
  
 10 660 
  
 3 193 
  
 TESLA 
  
 Model S 
  
 El 
  
 828 000 
  
 0 
  
 2 108 
  
 -40 
  000 
  
 -60 
  000 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 TOYOTA AURIS 
  
 1.6  
 D-4D 
  
 Diesel 
  
 212 000 
  
 109 
  
 1 400 
  
 1 103 
  
 0 
  
 2 916 
  
 1 316 
  
 3 107 
  
 1 410 
  
 TOYOTA AURIS 
  
 1.2T 
  
 Bensin 
  
 192 000 
  
 132 
  
 1 375 
  
 822 
  
 0 
  
 3 320 
  
 1 174 
  
 3 365 
  
 1 186 
  
 TOYOTA AURIS 
  
 HSD 
  
 Elhybrid 
  
 217 000 
  
 81 
  
 1 445 
  
 0 
  
 0 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 Modell 
  
 Specifikation 
  
 Bränsle 
  
 Pris 
  
 Koldioxid- 
  
 Tjänstevikt 
  
 Fordonsskatt 
  
 Bonus 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsskatt 
  
 Fordonsskatt 
  
 2016 
  
 utsläpp 
  
 2016 år 1 
  
 förslag 
  
 år  
 1–3 
  
 år 4– 
  
 år  
 1–3 
  
 år 4– 
  
 gram per 
  
 (minus = 
  
 Variant 
  
 Variant 
  
 Variant 
  
 Variant 
  
 kilometer 
  
 premie) 
  
 utan viktjust. 
  
 utan viktjust. 
  
 med viktjust. 
  
 med viktjust. 
  
 TOYOTA YARIS 
  
 1.33 Dual VVTi 
  
 Bensin 
  
 154 000 
  
 114 
  
 1 117 
  
 426 
  
 0 
  
 1 880 
  
 778 
  
 2 613 
  
 979 
  
 TOYOTA YARIS 
  
 1.5 Hebert 
  
 Elhybrid 
  
 176 000 
  
 75 
  
 1 170 
  
 0 
  
 0 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 VOLVO V40 
  
 T2 
  
 Bensin 
  
 213 000 
  
 127 
  
 1 546 
  
 712 
  
 0 
  
 2 920 
  
 1 064 
  
 2 510 
  
 951 
  
 VOLVO V40 
  
 D2 
  
 Diesel 
  
 229 000 
  
 94 
  
 1 561 
  
 0 
  
 0 
  
 709 
  
 709 
  
 767 
  
 767 
  
 VOLVO V70 
  
 T5  
 Bi-Fuel 
  
 Gas 
  
 375 000 
  
 129 
  
 1 856 
  
 0 
  
 0 
  
 734 
  
 734 
  
 564 
  
 564 
  
 VOLVO V70 
  
 D3 
  
 Diesel 
  
 299 000 
  
 113 
  
 1 789 
  
 0 
  
 0 
  
 3 546 
  
 1 489 
  
 1581 
  
 991 
  
 VOLVO V70 
  
 D4 AWD Sport 
  
 Diesel 
  
 385 000 
  
 156 
  
 1 880 
  
 3 449 
  
 0 
  
 10 323 
  
 3 353 
  
 8 392 
  
 2 864 
  
 VOLVO XC90 
  
 D5 Aut 
  
 Diesel 
  
 558 000 
  
 152 
  
 2 130 
  
 3 240 
  
 0 
  
 9 692 
  
 3 180 
  
 6 292 
  
 2 286 
  
 VOLVO XC90 
  
 T8 2.0i  
 Plug-In 
  
 Laddhybrid 
  
 730 000 
  
 64 
  
 2 343 
  
 0 
  
 0 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 VW GOLF 
  
 VII GTE 1.4 
  
 Laddhybrid 
  
 376 000 
  
 35 
  
 1 599 
  
 -20 
  000 
  
 -45 
  000 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 VW GOLF 
  
 1.4 MultiFuel 
  
 Etanol 
  
 213 000 
  
 116 
  
 1 247 
  
 0 
  
 0 
  
 591 
  
 591 
  
 644 
  
 644 
  
 VW GOLF 
  
 1.4 Bluemotion 
  
 Gas 
  
 222 000 
  
 94 
  
 1 324 
  
 0 
  
 0 
  
 360 
  
 360 
  
 374 
  
 374 
  
 VW GOLF 
  
 1.6 TDI 
  
 Diesel 
  
 222 000 
  
 89 
  
 1 280 
  
 0 
  
 0 
  
 709 
  
 709 
  
 767 
  
 767 
  
 VW GOLF 
  
 GTI 
  
 Bensin 
  
 297 000 
  
 139 
  
 1 395 
  
 976 
  
 0 
  
 3 880 
  
 1 328 
  
 3 872 
  
 1 326 
  
 VW GOLF 
  
 e-Golf 
  
 El 
  
 387 000 
  
 0 
  
 1 510 
  
 -40 
  000 
  
 -60 
  000 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 360 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Andrahandsmarknaden 
  
 En annan marknad som kan påverkas av en förändring av bonus och malus är andrahandsmarknaden. För det första finns en direkt effekt av att fordonsskatten ändras för fordon som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet 
  i och med att malus tas ut vid 95 gram koldioxidutsläpp per kilometer i stället för vid 111 gram koldioxid per kilometer. Detta kan leda till ett lägre andrahandsvärde för redan registrerade fordon. 
  
 För det andra kan en förändrad struktur av fordonsskatten på- verka den framtida andrahandsmarknaden. Fordon som har en för- höjd fordonsskatt de tre första åren kan bli relativt sett attraktiva efter tre år när fordonsskatten blir lägre. Det bör dock påpekas att fordonsskatten inte blir lägre jämfört med dagens system. Någon skillnad jämfört med i dag kan därför inte ses som trolig. Däremot blir dessa fordon mer attraktiva än nya fordon som belastas med förhöjd malus. Detta skulle då leda till en ökad efterfrågan på for- don som är fyra till fem år gamla, på bekostnad av fordon som är helt nya eller ett par år gamla. Som vi diskuterar längre fram i det här kapitlet leder det troligen även till en ökad import av den här typen av fordon. 
  
 Trafiksäkerhet 
  
 Effekten på trafiksäkerhet är svårbedömd och komplex. Allt annat lika, leder en ökad beskattning av koldioxidutsläpp till incitament för konsumenten att välja en mindre och lättare bil eftersom koldi- oxidutsläppen, och därmed fordonsskatten, är lägre för dessa for- don. Inom varje intervall av koldioxidutsläpp finns det ett utbud av bilar med olika trafiksäkerhetsegenskaper. En ökning av mindre bilar är i linje med att fler hushåll skaffar en andra bil.1 
  
 Den totala effekten på trafiksäkerheten av fler små bilar är inte självklar. Tyngre bilar är mer säkra för passagerarna, även om skillna- derna mellan små och stora bilar blir allt mindre. Dessutom är det oftast de tyngre och större bilarna som först och främst utrustas med de nya säkerhetslösningarna. Samtidigt utgör mindre bilar en 
  
 1 Trafikanalys, Peak car i sikte? Statistik och analys över Sveriges personbilsflotta och dess användning, 2015, PM 2015:14. 
  
 244 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 mindre fara för andra trafikanter. De tekniska säkerhetslösningarna kan även innebära att bilens vikt ökar. Om de små bilarna ersätter större och tyngre bilar är därför effekten på trafiksäkerheten oklar. Om ökningen av små bilar till stor del sker i form av att hushållen köper en andra bil är det dock inte troligt att det är en sådan substi- tution från större bilar som vi kommer att se. 
  
 Eftersom en viktdifferentiering av malusen leder till en relativt sett lägre ökning av skatten för tyngre fordon, kommer en sådan utformning innebära en högre genomsnittsvikt på nybilsförsälj- ningen. Som vi har redovisat ovan anser vi inte att det är möjligt att säga vilken konsekvens detta har för trafiksäkerheten. 
  
 Förmånsbilar 
  
 Både bonus och malus riktar sig till ägaren av fordonet. Det inne- bär att exempelvis en höjning av fordonsskatten ökar kostnaden för företag som äger tjänstebilar eller företags leasingkostnader för for- donen. Förmånens storlek värderas enligt en schablon som ska motsvara samtliga kostnader för bilen utom drivmedlet. Värdet av bilförmånen beräknas som en andel av fordonets pris enligt Skatte- verkets nybilsprislista. En förändrad fordonsskatt påverkar dock inte schablonberäkningen. För att en ökad fordonsskatt eller en ökad bonus ska påverka valet av fordon måste antagligen företaget påverka förmånstagarens val av bil. Som diskuteras bland annat i en underlagsrapport till Utredningen om en fossilfri fordonsflotta går utvecklingen på marknaden mot mindre personliga val och mer styrda alternativ för att sänka kostnaderna för företagen.2 Utred- ningen bedömer därför att även förmånsbilar kommer att påverkas av den förändrade beskattningen och bonusen. 
  
 Strategiska överväganden 
  
 En erfarenhet från införandet av ett  
 bonus–malus-system 
  i Frankrike var att bilköpare sköt upp sina nybilsköp i väntan på det nya syste- met. Det skulle kunna ske även i Sverige. Vi kan se två effekter på nybilsförsäljningen. Köpare av bonusbilar med inga eller låga ut- 
  
 2 Ynnor, Beskattning av förmånsbilar, 2012, Underlag till utredningen om fossilfri fordons- flotta i Sverige (N 2012:05), reviderad version. 
  
 245 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 släpp av koldioxid kan avvakta köpet i väntan på att den högre bonusen börjar gälla. Köpare av malusbilar kan snabba på inköpet för att komma undan den förhöjda malusen som införs i och med att det nya  
 bonus–malus-systemet 
  träder i kraft. Båda effekterna är dock negativa när det gäller utsläpp av koldioxid eftersom det köps färre fordon med låga koldioxidutsläpp. Det är svårt att bedöma hur stora dessa effekter är. En ytterligare effekt kan inträffa på grund av att den femåriga skattebefrielsen tas bort, vilket kan på- skynda inköp av miljöbilar. För att undvika större negativa effekter bör det inte gå för lång tid från att ett nytt system föreslås till att det börjar gälla. 
  
 11.4.5Konsekvenser för producenter av bilar, återförsäljare och andra aktörer 
  
 Förändringen av bonus och malus syftar till att påverka köparnas val av fordon. Som vi har redogjort för i avsnitt 11.4.2 bedömer utredningen att ett skärpt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kommer att påverka vilka fordon som köps. Dels kommer fordon med relativt sett lägre koldioxidutsläpp att efterfrågas mer, dels kommer fordon med utsläpp under gränsen för bonus att efter- frågas mer. Det innebär att tillverkare och återförsäljare av fordon som har relativt sett låga utsläpp kommer att möta en ökad efter- frågan. Andra tillverkare kommer att möta en minskad efterfrågan. 
  
 Antalet nya bilar som säljs kan också komma att påverkas. En fortsättning och höjning av bonusnivåer kan leda till en ökad efter- frågan på bilar. Det var bland annat en av de större effekterna av att ett  
 bonus–malus-system 
  infördes i Frankrike. I vilken utsträckning detta blir fallet om utredningens förslag realiseras är svårt att säga. Den simuleringsmodell som utredningen har använt pekar på en relativ liten effekt totalt sett. Som vi har diskuterat tidigare tror vi dock att modellen underskattar den effekten. 
  
 Nybilsförsäljningen skulle även kunna bli lägre på grund av den effekt som vi diskuterade ovan att fordon som är fyra till fem år gamla blir mer attraktiva jämfört med nuvarande system. Slutligen är det möjligt att längden på leasingkontrakten blir längre och att förmånsbilar innehas en längre tid än vad som är fallet i dag. Detta eftersom fordonen får en lägre malus efter tre år. 
  
 246 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 Relaterat till ovanstående är importen av bilar. Om efterfrågan på lätta fordon som är fyra till fem år gamla ökar, ökar incitamen- ten till import av den typen av fordon eftersom priset har ökat. Redan första året systemet är i gång finns det incitament att impor- tera en ett år gammal bil. Detta är helt klart ett potentiellt problem. Vi har tidigare sett liknande effekter vid förändringar av fordons- relaterade skatter, till exempel vid övergången från kilometerskatt till en fordonsskatt för dieseldrivna bilar år 1993. Enligt  
 EU-rätten 
  är det inte möjligt att behandla importerade begagnade fordon på ett annorlunda sätt än vad som sker för fordon som finns på den svenska marknaden. 
  
 11.5Konsekvenser för fordonens utsläpp 
  
 11.5.1Koldioxidutsläpp 
  
 Den totala effekten på miljön beror på hur många bilar som säljs, hur mycket dessa körs och hur stora genomsnittliga koldioxid- utsläpp dessa bilar har. En ytterligare effekt är förändring av ut- släppen från fordonstillverkningen. 
  
 Enligt simuleringsstudien kommer, som har redovisats i av- snitt 11.4, bilförsäljningen att öka med ungefär en procent per år. Detta beror dock nästan uteslutande på befolkningsökning och ekonomisk tillväxt och alltså inte på  
 bonus–malus-systemets 
  styr- effekt. Av den anledningen bedömer vi att det inte kommer att bli någon effekt på utsläppen vid tillverkning av bilar på grund av  
 bonus–malus-systemet. 
  
 Enligt simuleringsstudien kommer, i varianten utan viktdiffe- rentiering, koldioxidutsläppen per bil att minska med 1,7 gram mer per år under de fem första åren jämfört med det nuvarande koldi- oxidbaserade fordonsskattesystemet. I varianten med viktdifferentie- ring är minskningen 1,0 gram mer per år. 
  
 Vad gäller  
 bonus–malus-systemets 
  påverkan på fordons kör- sträckor har utredningen inte bedömt denna. 
  
 I figur 11.6 visas hur den totala bilparken utvecklas enligt simule- ringsmodellen under perioden  
 2013–2030, 
  uppdelad på drivmedels- typ. Här används ett långt tidsperspektiv som innebär en högre osäkerhet, men som ändå kan vara belysande. Det totala antalet bilar väntas öka under perioden, vilket är en följd av den under- 
  
 247 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 liggande bilinnehavsprognosen. Andelen bensindrivna bilar beräk- nas minska fram till den senare delen av perioden, för att sedan öka något. Detta beror på att dieselandelen bland nya bilar är betydligt högre än i bilparken som genomsnitt. Att bensinandelen ökar på slutet beror på att bensinbilarna i modellen antas ha en snabbare effektiviseringstakt än dieselbilarna. Övriga fordon ökar knappt synbart fram till 2021, och minskar sakta därefter (förutsättning- arna antas desamma under perioden efter 2021 som under 2021). Det som i figuren kallas A är givet nuvarande fordonsbeskattning och supermiljöbilspremier. Det som kallas B1 är givet alternativet av  
 bonus–malus-system 
  utan viktdifferentiering. 
  
 3500000 
  
 3000000 
  
 2500000 
  
 2000000 
  
 1500000 
  
 1000000 
  
 500000 
  
 0 
  
 2013 
  
 2014 
  
 2015 
  
 2016 
  
 2017 
  
 2018 
  
 2019 
  
 2020 
  
 2021 
  
 2022 
  
 2023 
  
 2024 
  
 2025 
  
 2026 
  
 2027 
  
 2028 
  
 2029 
  
 2030 
  
 Bensin A 
  
 Diesel A 
  
 Ej B+D A 
  
 Bensin B1 
  
 Diesel B1 
  
 Ej B+D B1 
  
 Effekten av alternativ B1 (utan viktdifferentiering) är förhållande- vis marginell sett till hela bilparken jämfört med nuvarande system. Effekten på de totala koldioxidutsläppen är därför också marginell. Resultatet av simuleringen är att utsläppen år 2021 uppskattas vara ungefär en procent lägre med ett nytt  
 bonus–malus-system 
  jämfört 
  
 248 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 med nuvarande system. Uppskattningarna efter 2021 ska ses som mycket osäkra och är inget som utredningen kommenterar vidare. 
  
 En ändrad fordonsbeskattning i Sverige kan få effekter på andra marknader genom spridning och läckage. Spridningseffekter upp- står om  
 bonus–malus-systemet 
  leder till att tillverkare kommer att erbjuda fordon med ännu lägre utsläpp inte bara på den svenska marknaden utan även på den europeiska marknaden eller på världs- marknaden. Vi har svårt att tänka oss några större sådana effekter, eftersom den svenska marknaden för de flesta tillverkare är mycket liten. Undantaget är Volvo där man kan tänka sig att det blir en styrningseffekt, men Volvo är å andra sidan en liten producent i resten av världen och därför blir spridningseffekten antagligen liten.3 Läckageeffekter uppstår om  
 bonus–malus-systemet 
  leder till att fordonstillverkarna genom att sälja fordon med lägre utsläpp i Sverige, kan sälja fordon med högre utsläpp i övriga EU och ändå uppfylla EU:s krav på högst genomsnittliga koldioxidutsläpp på 95 gram koldioxid per kilometer. Storleken av spridning och läckage beror också på den tekniska förändringen. Är den hög kan den leda till större spridning och är den låg kan den leda till mindre läckage.4 
  
 I Konjunkturinstitutets rapport Miljöekonomi och politik fram- förs  
 EU-regleringen 
  på genomsnittliga utsläpp från nybilsförsälj- ningen som ett huvudargument mot ett  
 bonus–malus-system.5 
  I rapporten argumenteras det för att en sådan reglering endast leder till en omfördelning av nybilsförsäljningen inom EU. 
  
 För det första delar utredningen åsikten att frågan om effekten av ett styrmedel blir mycket mer komplicerad när det finns flera andra styrmedel och/eller regleringar. För det andra finns det en risk för läckage i den meningen att försäljningen omfördelas inom EU. Notera att om läckaget är fullständigt är det ett argument för en fordonsskatt utan någon som helst differentiering baserad på koldioxidutsläpp. Dock skulle då målet om 95 gram koldioxid per kilometer i EU inte nås i Sverige. Det är även ett argument för 
  
 3Volvo har cirka 20 procent av personbilsmarknaden i Sverige, men bara 1,4 procent av marknaden i övriga Europa. Sveriges andel av personbilsmarknaden i EU och EFTA är 2,3 procent. 
  
 4Bunch, Johnson med flera, Potential design, implementation, and benefits of a feebate program for new passenger vehicles in California, 2010, California Environmental Protection Agency, Air Resources Board, Research Division, 2010. 
  
 5Konjunkturinstitutet, Miljöekonomi och politik 2015. 
  
 249 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 allmänt lägre nivåer på styrmedel som på något sätt påverkar valet av ny bil. 
  
 Det finns ändå några faktorer som talar för användningen av kompletterande styrmedel. För det första är det inte troligt att ett hundraprocentigt läckage sker. Konkurrensen på marknaden är så stor att företagen inte kan styra sitt utbud fullständigt. Dessutom sker produktion och försäljning av fordon i relativt långa plane- ringscykler, vilket gör att kortsiktiga omplaneringar av fordons- försäljningen mellan länder är svåra att göra. För det andra har den svenska miljöpolitiken ett annat och mer ambitiöst mål än EU- regleringen. För det tredje kvarstår fortfarande skälen kring att stödja ny teknik och inte minst nå en större volym av el- och hybrid- fordon. För det fjärde kommer även andra länder att skärpa sina skatter och regleringar kring fordonsutsläpp. Hur starka dessa skäl är, är delvis en empirisk och delvis en politisk fråga. 
  
 11.5.2Miljöbilsdefinitionen 
  
 En miljöbil definieras i dag i 2 kap. 11 a § vägtrafikskattelagen (2006:227) utifrån vilka fordon som anses ha så pass bra miljöegen- skaper att dessa ska ge rätt till befrielse från fordonsskatt under de fem första åren från det att fordonet blir skattepliktigt för första gången. Den femåriga skattebefrielsen beror på fordonets koldi- oxidutsläpp i förhållande till dess tjänstevikt. Ju högre tjänstevikt, desto högre tillåtet utsläpp av koldioxid. För bensin- och diesel- drivna bilar beräknas gränsen som en grundkomponent på 95 gram utsläpp av koldioxid per kilometer som adderas till skillnaden mellan tjänstevikten och 1 372 multiplicerad med 0,0457. För bilar som kan drivas med alternativa drivmedel är i stället grundkompo- nenten 150 gram utsläpp av koldioxid per kilometer. För batteri- fordon och laddhybrider uppställs även vissa energieffektivitetskrav för att få skattebefrielse. 
  
 Förslaget till nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon inne- bär att den femåriga skattebefrielsen tas bort (se avsnitt 8.3). Där- med försvinner även den definition av miljöbil som har använts tidigare. Det får konsekvenser för tillämpningen av förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och bilresor. Förordningen ställer upp bland annat miljökrav för 
  
 250 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 myndigheters inköp, leasing samt användning av bilar samt för vissa upphandlade vägtransporter och syftar till att öka andelen miljöanpassade och trafiksäkra bilar. I förordningen hänvisas till att med miljöbil avses en personbil som uppfyller kraven för befrielse från fordonsskatt enligt 2 kap. 11 a § vägtrafikskattelagen. Genom att den nämnda paragrafen upphävs kommer regeringen att behöva ta fram en ny definition av vad som avses med miljöbil i förord- ningen vid bland annat myndigheters köp av personbilar. På så sätt kommer sannolikt en ny miljöbilsdefinition att växa fram. 
  
 11.5.3Skrotning 
  
 Utredningens förslag till ett nytt  
 bonus–malus-system 
  har knappast någon större effekt på skrotningen av äldre fordon. Däremot för- väntas den höjda fordonsskatten för fordon som beskattas i det viktbaserade systemet ha en positiv effekt på skrotning av äldre fordon. 
  
 11.5.4Andra miljöeffekter 
  
 Som har redogjorts för i kapitel 8 finns det inte några starka skäl till att behålla miljötillägget för dieseldrivna lätta fordon i fortsätt- ningen. I och med Euro 6 är skillnaden i utsläpp av kväveoxid mellan bensin- och dieseldrivna fordon mycket mindre än tidigare. Även utsläppskraven för partiklar är desamma för bensin och diesel. Det innebär att valet mellan bensin och diesel inte innebär någon direkt skillnad när det gäller utsläpp av partiklar och kväveoxider. Det bör kanske betonas att vi då utgår från att de certifierade vär- dena är en korrekt beskrivning av de faktiska utsläppen, vilket inte alltid behöver vara fallet. Problemet med att mäta utsläpp blir dock mindre i framtiden i och med introduktionen av nya körcykler och nytt test vid typgodkännande. 
  
 Den totala effekten på andra utsläpp kommer därför att vara i linje med effekten på koldioxid. Effekten på andra utsläpp än koldi- oxid kommer även bero på om det nya  
 bonus–malus-systemet 
  på- verkar den totala försäljningen av fordon. Som vi har diskuterat tidigare är den effekten svår att uppskatta. 
  
 251 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Det är också viktigt att notera att det i ett längre perspektiv är relevant att diskutera utsläpp av både koldioxid och andra utsläpp från elproduktion. I nuläget är effekterna relativt små, men i ett läge där en betydligt större del av fordonsflottan är elektrifierad blir frågan om elproduktion på marginalen relevant. 
  
 En ökad andel eldrivna fordon kan förväntas minska buller- nivåerna i stadsbebyggelse. 
  
 11.6Konsekvenser för den offentliga sektorn 
  
 11.6.1Statsfinansiella konsekvenser 
  
 Den främsta statsfinansiella konsekvensen av  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon är förändringen av fordonsskatteinkomsten och bonusutbetalningarna för nybilsregistrering. Till detta tillkommer de förändringar som föreslås för fordonsskatten för nuvarande for- donsflotta. Beräkningarna i avsnittet är utförda som bruttoberäk- ningar vad avser skatteinkomster. Med andra ord har inte avdrag som företag kan göra för sin fordonspark räknats bort.6 
  
 Nyregistrerade fordon 
  
 Effekten på skatteinkomsterna från fordonsskatten beräknas dels baserat på nyregistreringarna år 2015, dels på en prognos för ny- bilsförsäljningen efter 5 år gjord med hjälp av resultaten från simu- leringsstudien. 
  
 Vad gäller nyregistrerade fordon finns det fyra förändringar jämfört med dagens system. För det första höjs fordonsskatten under de tre första åren. För det andra sänks gränsen för koldioxid- beskattning från 111 till 95 gram. För det tredje tas den femåriga skattebefrielsen bort och för det fjärde tas miljötillägget för diesel- 
  
 6 Enligt data som utredningen fått från BIL Sweden för nyregistreringar 2015 är drygt 60 procent av personbilarna registrerade på juridiska personer och knappt 40 procent registre- rade på fysiska personer. Den genomsnittliga bolagsskatten är 22 procent. För att få fram nettoeffekten borde skatteinkomsterna för personbilar därmed minskas med 0,6 × 0,22 = 13 pro- cent. För lätta lastbilar kan samtliga antas vara ägda av juridiska personer, vilket betyder att skatteinkomsterna för dem borde minskas med 22 procent för att få fram nettoeffekten. En förändrad försäljning över tiden och förändrade priser påverkar även inkomsterna från mervärdesskatten för bilar sålda till privatpersoner. Mervärdesskatteförändringen har dock inte räknats in i förändrade skatteinkomster. 
  
 252 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 drivna lätta fordon bort. I tabell 11.6 visas de skattemässiga konse- kvenserna för personbilar i de två alternativen av förslag på nytt  
 bonus–malus-system 
  uppdelat på respektive förändring. Det är den förhöjda malusen som står för nästan hela den skattemässiga konse- kvensen. 
  
 I tabell 11.7 ovan visas de totala skatteinkomsterna för det första året systemet är igång, dels givet nyregistreringar 2015, dels givet en simulerad nybilsförsäljning fem år senare. Av tabellen framgår att båda varianterna av förslaget på nytt  
 bonus–malus-system 
  inne- bär en relativt stor ökning av skatteinkomsterna när det gäller ny- registrerade fordon. Givet oförändrade nyregistreringar ger det, för 
  
 253 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 den viktdifferentierade varianten, en inkomstökning för personbilar och lätta lastbilar från 700 till 2 150 miljoner kronor, eller drygt 1,4 miljarder kronor det första året systemet är i gång. För den viktdifferentierade varianten är inkomstökningen 1,1 miljarder kro- nor första året. I dessa siffror är ökningen av bonusutbetalningar inte inräknad. 
  
 Effekten på skatteinkomsterna blir naturligtvis lägre om vi tar hänsyn till den förväntade minskningen av koldioxidutsläpp i gram per kilometer givet den simulerade nybilsförsäljningen. Enligt våra beräkningar kommer skatteinkomsterna från det första året med för- höjd malus för personbilar och lätta lastbilar vara ungefär 500 miljoner kronor lägre fem år efter det att systemet har införts. Minskningen är ungefär lika för både varianten utan och varianten med viktdiffe- rentiering. Det betyder 100 miljoner kronor i mindre skatteinkomster per år på grund av  
 bonus–malus-systemets 
  styreffekt mot fordon med mindre koldioxidutsläpp. 
  
 Som vi redan har diskuterat finns det skäl att anta att de genom- snittliga koldioxidutsläppen blir ännu lägre, vilket skulle innebära att skatteinkomsterna kommer att bli ännu lägre än vad som anges i tabell 11.7. 
  
 I tabell 11.8 nedan visas en möjlig utveckling över tiden. Efter- som den förhöjda malusen tas ut under tre år dröjer det tre år innan skatteinkomsterna når sin högsta nivå. Om inte  
 bonus–malus- 
  systemet skulle ha någon styreffekt mot fordon med lägre koldi- oxidutsläpp skulle skatteinkomstökningen år 2 vara dubbelt så hög och år 3 tre gånger så hög, givet samma försäljning. Styreffekten mot fordon med lägre koldioxidutsläpp gör dock att skatteinkomsterna kan förväntas falla med ungefär 300 miljoner kronor per år från sin högsta nivå tre år efter att systemet införs. 
  
 254 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 År 2015 registrerades 8 600 supermiljöbilar, varav 3 000 rena el- bilar. För år 2016 räknar BIL Sweden med att 14 000 supermiljö- bilar kommer att registreras.10 Det är mycket svårt att prognosti- cera hur många bonusbilar som kommer att säljas i framtiden. Simuleringsstudien visar en ökning av elbilar och laddhybrider på ungefär 30 procent per år för varianten utan viktdifferentiering. Med denna prognos, och med ett antagande om en genomsnittlig bonus på 50 000 kronor, visar tabell 11.8 att skatteökningen från den förhöjda malusen täcker utbetalningarna för bonus under fyra år från det att systemet införs. Fem år efter införandet, med andra ord år 2022, överstiger prognosen för antal bonusbilar det antal fordon med bonus som skatteökningen motsvarar. Man ska dock komma ihåg att det även föreslås skatteökningar för redan registre- rade fordon. Dessa beräknas nedan till ungefär 1,5 miljarder kronor per år beroende på hur många fordon som är avställda. 
  
 7Beräkningarna utgår ifrån att nyregistreringarna år 2017 är desamma som för år 2015. Från och med 2018 när det nya  
 bonus–malus-systemet 
  är i drift kommer skatteinkomsterna minska enligt tabell 11.6. 
  
 8Efter tre år när den förhöjda malusdelen avslutas återgår fordonsskatten till den lägre nivån. Inkomstförändringen antas här vara ungefär noll, trots att det borde bli lägre skatte- inkomster på grund av systemets styreffekt. 
  
 9För år 2016 räknar BIL Sweden med att 14 000 supermiljöbilar kommer att registreras. Prognosen utgår från en trettioprocentig ökning per år. 
  
 10 
 www.bilsweden.se/publikationer/pressmeddelanden/basta-bilaret-nagonsin 
  160114 
  
 255 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Redan registrerade fordon 
  
 Koldioxidbaserade systemet 
  
 Den ändrade gränsen från 111 till 95 gram för fordon som i dag beskattas inom det koldioxidbaserade systemet leder till att fler fordon belastas med en fordonsskatt som är högre än enbart grund- beloppet. För de fordon som det redan i dag betalas mer än grund- beloppet för höjs fordonsskatten. 
  
 För bensindrivna bilar blir skattehöjningen som mest 352 kro- nor (16 × 22) och för bilar som kan drivas med alternativa bränslen blir höjningen som mest 176 kronor (16 × 11). För dieseldrivna bilar ger det också en högre beskattning, men samtidigt sänks bränslefaktorn. För genomsnittsbilen på 146 grams koldioxidutsläpp ökar skatten med 434 kronor. 
  
 Den femåriga skattebefrielsen för miljöbilar tas bort. Det berör dock endast nyregistreringar och därför finns konsekvensen av den förändringen endast redovisad för dessa fordon. 
  
 För att kunna räkna ut den totala ökningen av skatteinkomster behövs uppgifter om nuvarande fordonsskatt eller koldioxidutsläpp. Dessa uppgifter har inte gått att erhålla för personbilar med alter- nativa bränslen och lätta lastbilar. Därför är siffrorna en under- skattning av den förväntade ökningen av skatteinkomsterna. En överslagsberäkning har gjorts med hjälp av genomsnittliga siffor. De genomsnittliga koldioxidutsläppen från bensindrivna bilar inom det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet är 162 gram. För diesel- drivna bilar registrerade före den 1 januari 2008 är det genomsnittliga utsläppet 176 gram koldioxid per kilometer och för dieseldrivna bilar registrerade därefter är genomsnittet 146 gram koldioxid per kilo- meter. Sammanlagt blir ökningen cirka 850 miljoner kronor för fordon inom det koldioxidbaserade systemet (tabell 11.9), när hän- syn tas till att fem procent av fordonen är avställda. 
  
 256 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 Viktbaserade systemet 
  
 De förändringar av den koldioxidbaserade fordonsskatten som utredningen föreslår innebär att fordonsskatten höjs med i genom- snitt 40 procent för personbilar som inte kan drivas med diesel, och är oförändrad för dieseldrivna personbilar. För dieseldrivna bilar blir det ingen höjning, eftersom bränslefaktorn sänks. För lätta bussar, lätta lastbilar och personbilar klass II blir höjningen i genom- snitt 10 procent för fordon som inte kan drivas med diesel, och är oförändrad för dieseldrivna fordon. Detta gäller för varianten av  
 bonus–malus-systemet 
  som är oberoende av fordonets vikt. Varian- ten av  
 bonus–malus-systemet 
  där fordonets vikt beaktas innebär en höjning av fordonsskatten med 45 procent för personbilar som inte kan drivas med diesel. För dieseldrivna bilar blir det ingen höjning. 
  
 Det finns 2,1 miljoner fordon som är registrerade i det viktbase- rade systemet, varav cirka 30 procent är avställda. 
  
 För bensindrivna personbilar ökar den genomsnittliga skatten från 1 985 kronor till 2 779 kronor för varianten av  
 bonus–malus- 
  system utan viktdifferentiering och till 2 679 kronor för varianten med viktdifferentiering. För bensindrivna lätta lastbilar ökar skatten från 2 542 kronor till 2 796 kronor för varianten utan viktdiffe- rentierat  
 bonus–malus-system, 
  men det blir ingen ökning för varian- ten med viktdifferentiering. I tabell 11.10 framgår att totalt sett leder det till en ökning av skatteinkomsterna på  
 700–800 
  miljoner kronor om hänsyn tas till avställda fordon. 
  
 257 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Motorcyklar 
  
 Det finns i dag cirka 550 000 motorcyklar registrerade i vägtrafik- registret. Under sommarmånaderna är cirka 315 000 i trafik, medan i januari är cirka 290 000 motorcyklar i trafik. Ägare till motor- cyklar betalar i dag 180 kronor per år i skatt om motorcyklarna är registrerade hela året. Den föreslagna ökningen av skatten till 360 kronor skulle innebära att skatteinkomsterna ökar med cirka 53 700 000 kronor, om vi antar att 290 000 motorcyklar är i trafik hela året och resterande 25 000 motorcyklar är i trafik fyra måna- der. Även om skattehöjningen per motorcykel kan verka liten kan den leda till fler avställningar. Omfattningen av det är dock svår att bedöma. 
  
 Utredningen har föreslagit att nyregistrerade motorcyklar ska omfattas av det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet. I nuläget finns det dock knappt några koldioxidvärden registrerade för motor- cyklar. Det har därför inte varit möjligt att bedöma de skattemässiga konsekvenserna av denna förändring. 
  
 11.6.2Administrativa kostnader 
  
 Utredningens båda varianter av förslag på ett nytt  
 bonus–malus- 
  system utgår från den nuvarande utformningen av den koldioxid- baserade fordonsskatten och systemet med supermiljöbilspremie. Utredningen kan se två faktorer som kan leda till ökade administra- tiva kostnader. Den första är att antalet fordon som ska erhålla bonus 
  
 258 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 kommer att öka. Hanteringen av varje ärende är redan i dag kost- sam. Den andra är att när fordonsskatten ändras för redan registre- rade fordon, kommer det att leda till en hantering av tilläggsdebite- ringar. 
  
 11.6.3Konsekvenser för myndigheter och domstolar 
  
 Förslaget till nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon, för- ändringar av den koldioxidbaserade fordonsskatten för den befint- liga fordonsflottan, justeringar av den viktbaserade fordonsskatten samt införandet av en koldioxidbaserad fordonsskatt för nya motor- cyklar och höjd enhetsskatt för gamla motorcyklar innebär ökade kostnader för Transportstyrelsen. 
  
 De ökade kostnaderna består dels i kostnader för att anpassa uppbördssystemet till de nya skattesatserna, dels i kostnader för att initialt hantera en ökad mängd förfrågningar till myndigheten i samband med förändringarna av skattesystemet. Utredningen be- dömer att  
 IT-systemen 
  behöver anpassas och automatiseringsgraden utvecklas, framför allt för bonusdelen. Vidare är ytterligare beräk- ningsparametrar, som inte finns i dag, tänkta att användas, vilket kräver ytterligare utveckling. Sammantaget bedömer utredningen utgiften för systemutveckling till  
 20–25 
  miljoner kronor under 2017. Som har nämnts kan en effekt av ett nytt  
 bonus–malus-system 
  bli att antalet fordon som berättigar till bonus blir fler än vad fallet är i dag med supermiljöbilspremierna. Det innebär mer administration för Transportstyrelsen, som sköter utbetalningarna. 
  
 I och med att fordonsskatten ändras för den redan befintliga fordonsflottan kommer en hel del tilläggsdebiteringar att behöva göras till de fordonsägare som redan har betalat fordonsskatt för innevarande skatteår när lagändringarna träder i kraft. Det innebär i sig ökade kostnader för administration och distribution. Antalet tilläggsdebiteringar uppskattas till cirka 1,5 miljoner och kostnaden för att skicka ut dessa till cirka 4,5 miljoner kronor.11 Därtill kan det också bli en ökad belastning på Transportstyrelsens kundtjänst med frågor som relaterar till tilläggsdebiteringarna. 
  
 11 Uppgifterna kommer från utredningens expert från Transportstyrelsen, Daniels. 
  
 259 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 Tilläggsdebiteringar kan, som har nämnts i avsnitt 10.5.1, med- föra en viss ökning av dröjsmålsavgiftsärendena. Det finns även en tendens att de rättsliga processerna ökar i samband med lagänd- ringar. Detta får konsekvenser för, förutom Transportstyrelsen, Skatteverket och förvaltningsdomstolarna. Någon större mängd ärenden och mål kan inte förväntas, utan det kan hanteras inom respektive myndighets ordinarie verksamhet. 
  
 Det finns redan, som utredningen ser det, ett  
 bonus–malus- 
  system. Förslaget till nytt  
 bonus–malus-system 
  innebär endast en förändring av nivåer och belopp samt att den femåriga befrielsen från fordonsskatt för miljöfordon och miljötillägget för dieseldrivna fordon som uppfyller Euro 6 tas bort. Några större informations- insatser från myndigheternas sida krävs därför inte. Samma sak gäller med de följdändringar som görs i det redan befintliga koldi- oxidbaserade fordonsskattesystemet och det viktbaserade fordons- skattesystemet. Däremot ändras fordonsskatten helt för motor- cyklarna från att i dag vara en enhetsskatt som är lika för alla motorcyklar till att bli en koldioxidbaserad fordonsskatt för nya motorcyklar där skattens storlek varierar beroende på fordonens utsläpp av koldioxid. En sådan åtgärd kan kräva vissa informations- insatser främst från Transportstyrelsens sida. 
  
 Konsumentverket kommer att få ökade kostnader om myndig- heten ges i uppdrag att synliggöra bonus respektive malus (av- snitt 8.14). Kostnader uppstår för att ta fram föreskrifter och för marknadskontroll av att föreskrifterna följs. Det kan även behövas informationsinsatser från Konsumentverkets sida för att informera bilförsäljarna om den nya skyldigheten. Det är inte möjligt att i nuläget bedöma hur stora de ökade kostnaderna för Konsument- verket blir eftersom det beror på hur regeringen utformar uppdraget. Det torde dock inte röra sig om några större kostnader. 
  
 11.7Övriga konsekvenser 
  
 Utredningen har inte lämnat några förslag som har betydelse för den kommunala självstyrelsen. Utredningens förslag innebär inte heller några konsekvenser som har bärighet på de integrations- politiska målen. Förslagen bedöms vidare inte påverka brottslig- heten eller det brottsförebyggande arbetet. Enligt utredningens be- dömning medför förslagen i betänkandet inte heller några andra 
  
 260 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 konsekvenser av det slag som anges i 15 § kommittéförordningen samt 6 och 7 §§ förordningen om konsekvensutredning vid regel- givning och som inte kommenteras på andra ställen i detta kapitel. 
  
 Förslaget till ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon, och då främst i bonusdelen, är utformat för att inte stå i strid med EU:s regelverk om statsstöd. Supermiljöbilsbonusen, bedömer utred- ningen, omfattas av gruppundantaget i statsstödsreglerna på samma sätt som dagens supermiljöbilspremie gör det. Någon anmälan eller något godkännande från kommissionen behövs därför inte innan bonusen kan införas. Däremot kan det, som har nämnts i avsnitt 8.3, bli nödvändigt att informera kommissionen om ändringen av stöd- åtgärden i samband med att den träder i kraft. 
  
 11.7.1Konsekvenser för jämställdheten 
  
 Utredningen har inte lämnat några förslag som har en direkt på- verkan på jämställdheten mellan kvinnor och män. Däremot kan konsekvenserna av ett nytt  
 bonus–malus-system 
  skilja sig åt mellan könen. Förklaringen till det är att det finns en stor skillnad i bil- ägande mellan kvinnor och män. Det är ungefär dubbelt så sanno- likt att en man äger en bil som att en kvinna gör det.12 I extrem- fallet att kostnaderna och bonusarna inte påverkar fördelningen inom hushållen, skulle alltså männen bära en större del av kost- naderna och fördelarna av  
 bonus–malus-systemet 
  än kvinnorna. Det vill säga, om systemet i sin helt innebär ett positivt tillskott till statskassan, skulle män bära en större del av detta. Effekten mildras dock sannolikt av att det sker en omfördelning av resurser inom hushållen. 
  
 En annan aspekt gällande fördelningen mellan män och kvinnor är att ägandet av miljöanpassade fordon skiljer sig åt mellan könen. År 2014 var de genomsnittliga koldioxidutsläppen, uttryckt som gram per kilometer, för bilar som nyregistrerades av kvinnor unge- fär 8 gram lägre än för de bilar som registrerades av män.13 Det innebär alltså att kostnaden av en höjd fordonsskatt blir lägre för kvinnorna, eftersom de väljer mer miljöanpassade fordon än männen. 
  
 12 
 Carlsson-Kanyama, 
  Gomez och Burns, Tate, Navarro på transporter, 2011, FOI rapport  
 Rodriguez. 
  
 13Index över nya bilars klimatpåverkan 2014 i riket, länen och kommunerna inkl. ny- registrerade kommunägda fordon och dess klimatpåverkan. Trafikverket 2015: 064. 
  
 261 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 SOU 2016:33 
  
 11.7.2Konsekvenser för fördelningen mellan inkomstgrupper och regioner 
  
 Utredningen har inte lämnat några förslag som har en direkt bety- delse för fördelningen mellan olika inkomstgrupper eller olika regioner. Däremot kan fördelningen av kostnader och bonusar av ett nytt  
 bonus–malus-system 
  skilja sig åt mellan olika grupper eller regioner om det finns skillnader i bilägande mellan dessa. 
  
 Bilägande är starkt korrelerat med inkomst. En studie med data för 2005 visar att i den lägsta inkomstkvartilen är andelen som äger en bil cirka 22 procent, medan i den högsta inkomstkvartilen är andelen som äger en bil drygt 70 procent.14 Samma studie visar att det även finns en skillnad i bilägandet mellan olika typer av områden. I städer ligger bilägandet på cirka 43 procent, medan på landsbygden ligger det på cirka 61 procent. Det finns även skillnader mellan till exempel län när det gäller koldioxidutsläpp från nya fordon. År 2014 var de genomsnittliga koldioxidutsläppen för alla nyregistrerade personbilar 132 gram. Länet med den lägsta nivån var Gotland och länen med de högsta nivåerna var Jämtland och Norrbottens län.15 
  
 Baserat på ovanstående information kan det konstateras att kost- naderna för en ökad malus och fördelen av en bonus är större för hushåll med högre inkomster och för hushåll utanför storstads- områden. Samtidigt finns det andra delar i utredningens förslag som kan antas påverka hushåll med lägre inkomster mer än hushåll med högre inkomster. Den viktigaste delen i detta är höjningen av den viktbaserade fordonsskatten, vilken främst rör äldre fordon. Dessa fordon ägs i högre utsträckning av hushåll med lägre inkomster. 
  
 Den mer långsiktiga effekten på andrahandsmarknaden för bilar av till exempel en ökad bonus är som vi har berört svårbedömd och det är därför svårt att dra några fördelningsmässiga slutsatser av den. 
  
 14Pyddoke, R., Empiriska analyser av bilanvändning och biläggande i Sverige, 2009, VTI rapport 653. 
  
 15Index över nya bilars klimatpåverkan 2014 i riket, länen och kommunerna inkl. nyregistre- rade kommunägda fordon och dess klimatpåverkan. Trafikverket 2015: 064. 
  
 262 
  
 SOU 2016:33 
  
 Konsekvensbedömning 
  
 11.7.3Konsekvenser för de transportpolitiska målen 
  
 Det övergripande transportpolitiska målet är en samhällsekono- miskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för med- borgare och näringsliv i hela landet. Det övergripande målet är upp- delat i ett funktionsmål som handlar om tillgänglighet, användbarhet och jämställdhet samt ett hänsynsmål som handlar om trafiksäker- het, miljö och hälsa (se avsnitt 3.3.6). 
  
 Konsekvenserna för de transportpolitiska målen har delvis be- rörts ovan. De viktigaste konsekvenserna är effekterna på miljön som behandlas i avsnitt 11.5 och på trafiksäkerheten som behandlas i avsnitt 11.4.4. 
  
 I övrigt bedöms effekten på den långsiktiga transportförsörj- ningen som liten. Detta eftersom vi bedömer att det inte är troligt att utredningens förslag har någon större påverkan på det totala antalet fordon i Sverige, och att de fördelningsmässiga konsekven- serna är små. Utredningen har dock inte gjort någon övergripande samhällsekonomisk kostnadsnyttoanalys av förslaget till nytt bonus–  
 malus-system. 
  
 263 
  
 12 Ikraftträdande 
  
 Utredningens förslag: De författningsändringar som utred- ningen föreslår, ska träda i kraft den 1 januari 2018. 
  
 Skälen för utredningens förslag: En utgångspunkt bör vara att det nya  
 bonus–malus-systemet 
  för nya lätta fordon ska träda i kraft så snart som möjligt. Med hänsyn till den tid som kan beräknas åtgå för remissförfarande och beredningsarbete inom Regeringskansliet, för riksdagsbehandlingen och för anpassning av Transportstyrel- sens system för uttag av fordonsskatt, bedömer dock utredningen att det kan bli aktuellt med ett ikraftträdande tidigast den 1 januari 2018. Samtliga författningsändringar som utredningen föreslår i detta betänkande bör träda i kraft vid detta tillfälle. 
  
 265 
  
 13 Författningskommentar 
  
 13.1Förslaget till lag om ändring 
  
 i vägtrafikskattelagen (2006:227) 
  
 1 kap. 
  
 1 § 
  
 I andra stycket görs ett tillägg med anledning av att äldre motor- cyklar beskattas enligt lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt i stället för enligt vägtrafikskattelagen (2006:227). 
  
 Bestämmelsen behandlas i avsnitt 9.7. 
  
 6 b § 
  
 Paragrafen är ny. 
  
 I första stycket samlas information som tidigare fanns på olika ställen i lagen om varifrån uppgift om fordons utsläpp av koldioxid hämtas när denna behövs för att bestämma storleken på fordons- skatten. Uppgift om fordons koldioxidutsläpp hämtas i det av Transportstyrelsen förda vägtrafikregistret. 
  
 Andra stycket förtydligar vilket värde för koldioxidutsläpp som ska användas för de så kallade alternativbränslefordonen. Om det för dessa finns uppgift om fordonets utsläpp av koldioxid vid drift med en bränsleblandning som till övervägande del består av alko- hol, eller annan gas än gasol, ska den uppgiften användas. Denna hänvisning fanns också tidigare på olika ställen i lagen. 
  
 I tredje stycket införs en bestämmelse med innehållet att om det i vägtrafikregistret finns uppgift om fordonets koldioxidutsläpp vid viktad/blandad körning är det den uppgiften som ska användas. Lagtexten anger i dag att det är uppgift om utsläpp vid blandad 
  
 267 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2016:33 
  
 körning som ska användas som mått på fordons koldioxidutsläpp. För laddhybridfordon kan det finnas antecknat uppgifter om kol- dioxidutsläpp både vid blandad körning och vid viktad/blandad körning eller också enbart för viktad/blandad körning. Genom bestämmelsen förtydligas att det i båda dessa fall är uppgiften om koldioxidutsläpp vid viktad/blandad körning som ska användas som utsläppsvärde för laddhybriderna. 
  
 Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 9.5. 
  
 2 kap. 
  
 2 § 
  
 I andra stycket görs ett tillägg i första punkten om att motorcyklar som beskattas enligt lagen med särskilda bestämmelser om fordons- skatt inte är skattepliktiga fordon enligt vägtrafikskattelagen. 
  
 Bestämmelsen behandlas i avsnitt 9.7. 
  
 Upphävandet av 6 § 
  
 Motorcyklarna inordnas i systemet med koldioxiddifferentierad fordonsskatt, se 7 och 9 §§. Detta gäller dock bara för nya motor- cyklar. För äldre motorcyklar tas fordonsskatt även i fortsättningen ut som en enhetsskatt. Eftersom beskattningen av äldre motor- cyklar utgör ett undantag från huvudregeln att även motorcyklar beskattas utifrån koldioxidutsläpp flyttas dessa över till att be- skattas med stöd av lagen med särskilda bestämmelser om fordons- skatt. 
  
 Ändringen behandlas närmare i avsnitt 9.7. 
  
 7 § 
  
 I paragrafens första stycke införs en ny fjärde punkt. Enligt denna ska fordonsskatten för motorcyklar tas ut med ett grundbelopp och i förekommande fall ett koldioxidbelopp. Genom denna införs alltså en koldioxiddifferentierad fordonsskatt även för motorcyklar. Den koldioxidbaserade fordonsskatten för dessa fordon bygger på samma systematik som den för andra lätta fordon som beskattas 
  
 268 
  
 SOU 2016:33 Författningskommentar 
  
 enligt vägtrafikskattelagen. Grundbeloppet är också för motor- cyklar 360 kronor (8 §). 
  
 Koldioxiddifferentieringen införs endast för nya motorcyklar. Med nya motorcyklar avses i detta sammanhang motorcyklar som blir skattepliktiga för första gången efter utgången av 2017. Motor- cyklar som har blivit skattepliktiga för första gången före utgången av det året beskattas enligt lagen med särskilda bestämmelser om fordonsskatt. 
  
 Med uttrycket ”skattepliktig för första gången” avses enligt definitionen i 1 kap. 6 a § första stycket vägtrafikskattelagen den tidpunkt då ett fordon för första gången blir skattepliktigt enligt 2 kap. 1 § samma lag eller 3 § lagen med särskilda bestämmelser om fordonsskatt. Skatteplikten uppkommer enligt nämnda bestämmel- ser när fordonet är eller bör vara registrerat i vägtrafikregistret och inte är avställt eller endast tillfälligt registrerat. Om ett fordon har registrerats i ett annat land än Sverige innan det blev skattepliktigt här ska, enligt 1 kap. 6 a § andra stycket vägtrafikskattelagen, med skattepliktig för första gången avses den tidpunkt då fordonet för första gången har registrerats i ett annat land enligt uppgift i väg- trafikregistret. Om det inte går att fastställa den tidpunkten ska, enligt tredje stycket nämnda lagrum, i stället med skattepliktig för första gången avses den 1 januari det år som utgör fordonsåret. Med fordonsår avses den uppgift i vägtrafikregistret som anger ett fordons årsmodell eller, om sådan uppgift saknas, tillverkningsår. Om båda dessa uppgifter saknas i registret, avses med fordonsår det år under vilket fordon första gången togs i bruk. 
  
 Som en följd av att motorcyklar införlivas i det koldioxidbase- rade fordonsskattesystemet görs en redaktionell ändring i rubriken närmast före den nu aktuella paragrafen. 
  
 Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 9.7. 
  
 I andra stycket görs ett tillägg för att undanta vissa nyare diesel- drivna fordon från uttag av miljötillägg. Det rör sig om diesel- fordon som uppfyller utsläppskraven för Euro 6. För dessa fordon ska inte något miljötillägg tas ut. Det slopade uttaget av miljötillägg gäller från och med när lagändringen träder i kraft, det vill säga enligt utredningens förslag den 1 januari 2018. 
  
 Ändringen behandlas i avsnitt 8.12 och 9.4. 
  
 269 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2016:33 
  
 9 § 
  
 Ändringarna i första och andra stycket innebär att gränsen för när ett koldioxidbelopp börjar tas ut sänks från nuvarande 111 gram till 95 gram koldioxid. För varje gram koldioxid som fordonet vid blandad körning släpper ut per kilometer utöver 95 gram tas alltså ett koldioxidbelopp ut med 22 kronor. För fordon som kan drivas med en bränsleblandning som till övervägande del består av alko- hol, eller helt eller delvis med annan gas än gasol är koldioxid- beloppet i stället 11 kronor per gram koldioxid, räknat från samma gräns för koldioxidutsläpp. 
  
 Av ett nytt tredje stycke följer att koldioxidbeloppet är 11 kro- nor för motorcyklar. Gränsen för när koldioxidbeloppet tas ut för dessa fordon är densamma som för övriga lätta fordon, nämligen 95 gram koldioxid per kilometer. För motorcyklar kommer det bara att registreras ett utsläppsvärde i vägtrafikregistret och det är alltså detta som ska användas för att avgöra om det ska utgå ett koldioxidbelopp för en specifik motorcykel. 
  
 Den hänvisning som tidigare fanns i både första och andra stycket, om att uppgift om fordonets utsläpp av koldioxid vid blandad kör- ning hämtas i vägtrafikregistret, har överförts till en ny paragraf, 1 kap. 6 b §. Detsamma gäller hänvisningen till vilket koldioxid- utsläppsvärde som ska användas för alternativbränslefordonen. 
  
 Utredningens överväganden i dessa delar finns i avsnitten 8.9, 9.3 och 9.7. 
  
 9 a § 
  
 I en ny 9 a § införs en förhöjd årlig fordonsskatt (malus) för nya personbilar (klass I och II), lätta bussar och lätta lastbilar inom ramen för gällande fordonsbeskattning. Den innebär en skärpning av koldioxiddifferentieringen av fordonsskatten för fordon av for- donsår 2018 eller senare som registreras i vägtrafikregistret den 1 januari 2018 eller senare. Skärpningen består enligt första stycket i att ett annat, högre koldioxidbelopp tas ut för nya fordon under en treårsperiod. När den treåriga perioden är slut bestäms, i varianten av  
 bonus–malus-system 
  som är oberoende av fordonets vikt, storle- Villa på den del av fordonsskatten som baseras på koldioxidutsläpp enligt 9 §. I varianten med viktdifferentierad malus bestäms den koldioxidbaserade delen av fordonsskatten av fordonets vikt såväl 
  
 270 
  
 SOU 2016:33 
  
 Författningskommentar 
  
 under den inledande treårsperioden som efter denna, på sätt som följer av nu aktuell bestämmelse. 
  
 Perioden för när den förhöjda fordonsskatten tas ut räknas från och med att fordonet blir skattepliktigt för första gången. En defi- nition av uttrycket ”skattepliktig för första gången” finns i 1 kap. 6 a § första stycket vägtrafikskattelagen. Vad denna innebär har utvecklats närmare i kommentaren till 7 §. 
  
 Av andra stycket följer att koldioxidbeloppet i den förhöjda fordonsskatten för ett skatteår är 80 kronor per gram koldioxid som fordonet vid blandad körning släpper ut per kilometer utöver en viss gräns. Det innebär alltså en skärpning av koldioxidbeloppet från 22 kronor till 80 kronor under treårsperioden. Efter att denna period är slut är koldioxidbeloppet 22 kronor både i varianten utan viktdifferentiering och i varianten med viktdifferentiering. 
  
 Gränsen för när koldioxidbeloppet tas ut är 95 gram koldioxid per kilometer i den systemvariant som inte tar hänsyn till vikt. Det är alltså samma gräns som gäller för lätta fordon som inte omfattas av det nya  
 bonus–malus-systemet. 
  
 I varianten med viktdifferentiering beräknas gränsen för när kol- dioxidbeloppet tas ut enligt anvisningar i andra stycket. Gräns- värdet utgörs av utsläppet av koldioxid per kilometer i förhållande till fordonets tjänstevikt och beräknas specifikt för varje fordon. För ett fordon med en tjänstevikt på 1 392 kilogram är gränsen 95 gram koldioxid per kilometer. Fordon med högre tjänstevikt får en högre gräns och fordon med lägre tjänstevikt får en lägre gräns. Det finns ett vikttak på 3 500 kilogram som innebär att högre tjänste- vikt än så inte beaktas fullt ut vid bestämmande av storleken på gränsvärdet. Vikttaket är till för att förhindra att riktigt tunga personbilar klass II (husbilar) blir helt fria från malus. 
  
 Den nämnda beräkningen av gränsvärdet i varianten med vikt- differentiering används även för att bestämma den koldioxidbase- rade fordonsskatten efter att den inledande treårsperioden är slut. Då är koldioxidbeloppet, som har nämnts, inte längre 80 kronor utan 22 kronor per gram koldioxid som fordonet vid blandad kör- ning släpper ut utöver gränsvärdet. I denna variant är alltså den koldioxidrelaterade delen av fordonsskatten beroende av fordonets vikt under hela fordonets livslängd. 
  
 I sista stycket finns en bestämmelse om att för fordon som kan drivas med en bränsleblandning som till övervägande del består av 
  
 271 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2016:33 
  
 alkohol eller helt eller delvis med annan gas än gasol gäller inte vad som sägs tidigare i paragrafen. Detta innebär att det inte tas ut någon förhöjd fordonsskatt för alternativbränslefordonen. I stället är koldioxidbeloppet för alternativbränslefordon 11 kronor under hela fordonets livstid. I en variant av  
 bonus–malus-system 
  som är oberoende av vikt beskattas nya alternativbränslefordon, på samma sätt som gamla, enligt 9 §. I en variant av  
 bonus–malus 
  som beaktar fordonets vikt beskattas nya alternativbränslefordon enligt före- varande paragraf. Gränsen för när koldioxidbeloppet tas ut bestäms då enligt den uträkning som följer av andra stycket i den viktdiffe- rentierade varianten av författningsförslaget. 
  
 Paragrafen behandlas huvudsakligen i avsnitten 8.7, 8.9 och 8.10. 
  
 10 § 
  
 I första stycket ändras bränslefaktorn. Dieselolja beskattas lägre än bensin i förhållande till energiinnehåll. Syftet med bränslefaktorn är att ta hänsyn till denna energiskattesubvention (jämför prop. 2009/10:41 s. 171). Bränslefaktorn behålls men justeras med anled- ning av att gränsen för när den koldioxiddifferentierade delen av fordonsskatten tas ut förändras. 
  
 För nya fordon, det vill säga fordon av fordonsår 2018 eller senare som registreras i vägtrafikregistret 2018 eller senare, är bränsle- faktorn 1,97 i varianten utan viktdifferentiering och 2,13 i varianten med viktdifferentiering. För äldre fordon är bränslefaktorn 2,10 i båda fallen. 
  
 Ändringen beskrivs närmare i avsnitten 8.12 och 9.4. 
  
 Upphävandet av 11 a § 
  
 Den femåriga befrielsen från fordonsskatt för bilar med bättre miljö- egenskaper slopas i och med att ett nytt  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon införs, vilket enligt utredningens förslag sker den 1 januari 2018. Slopandet gäller enbart för fordon som blir skatte- pliktiga för första gången från och med nämnda datum. Det inne- bär att för de fordon som har rätt till skattebefrielse enligt tidigare bestämmelse kommer befrielsen att vara kvar även efter upphävan- det av bestämmelsen, fram till dess att femårsperioden är slut. 
  
 Ändringen berörs huvudsakligen i avsnitt 8.3. 
  
 272 
  
 SOU 2016:33 
  
 Författningskommentar 
  
 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt 
  
 3 § 
  
 Genom en ny punkt 3 görs lagen tillämplig på äldre motorcyklar som inte omfattas av det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet. Med äldre motorcyklar avses i sammanhanget motorcyklar som har blivit skattepliktiga för första gången före utgången av 2017. Motor- cyklar som blir skattepliktiga från och med 2018 kommer att be- skattas utifrån koldioxidutsläpp enligt det system som gäller i väg- trafikskattelagen. För de äldre motorcyklarna tas fordonsskatten även i fortsättningen ut som en enhetsskatt. 
  
 Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 9.7. 
  
 6 § 
  
 I paragrafens första stycke görs en redaktionell ändring. 
  
 I andra stycket görs ett förtydligande att det är storleken på for- donsskatten för personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar som framgår av bilagan till lagen. Ändringen föranleds av att lagens tillämpningsområde utökas till att även omfatta äldre motorcyklar. För motorcyklar tas inte fordonsskatt ut beroende på fordonets vikt på sätt som sker enligt bilagan. I stället följer det av ett nytt tredje stycke att fordonsskatten för motorcyklar är 360 kronor för ett skatteår. Fordonsskatten för dessa fordon höjs alltså från dagens 180 kronor. Därmed är beloppet lika stort som grundbeloppet för nya motorcyklar och för andra lätta fordon som beskattas enligt vägtrafikskattelagen. 
  
 Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 9.7. 
  
 Bilagan 
  
 Vissa skattesatser justeras som en följd av att den koldioxidbase- rade fordonsskatten höjs för lätta fordon som ingår i det koldioxid- baserade fordonsskattesystemet och för vilka ett koldioxidbelopp tas ut. 
  
 Ändringen behandlas närmare i avsnitt 9.6. 
  
 273 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2016:33 
  
 13.3Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2011:1590) 
  
 om supermiljöbilspremie 
  
 1 § 
  
 I första stycket görs en redaktionell ändring eftersom den tidigare supermiljöbilspremien ersätts av en supermiljöbilsbonus. Ändringen behandlas i avsnitt 8.3. 
  
 2 § 
  
 Bestämmelsen hänvisar i ett nytt andra stycke till sådana definitioner i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner som har betydelse för tillämpningen av förordningen. Se närmare kommentaren till 3 §. 
  
 3 § 
  
 Genom ett tillägg i första stycket utökas förordningens tillämpnings- område till att, utöver personbilar, gälla även lätta bussar och lätta lastbilar. Hänvisningen i 2 § andra stycket till lagen om vägtrafik- definitioner innebär ett förtydligande om att såväl personbilar klass I som personbilar klass II omfattas av förordningen, under förutsättning att de uppfyller angivna utsläppskrav. Lätt buss och lätt lastbil definieras genom samma hänvisning som en buss respek- tive en lastbil med en totalvikt av högst 3 500 kilogram. Även dessa kan alltså numera utgöra supermiljöbilar om utsläppskraven är uppfyllda. 
  
 Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.4. 
  
 I ett nytt andra stycke görs tillägget att om det finns uppgift i vägtrafikregistret om ett fordons utsläpp av koldioxid vid vik- tad/blandad körning ska den uppgiften användas vid bestämmande av om ett fordon, i detta fall en laddhybrid, är en supermiljöbil och därmed berättigat till bonus. 
  
 Ändringen behandlas närmare i avsnitt 9.5. 
  
 274 
  
 SOU 2016:33 
  
 Författningskommentar 
  
 4 § 
  
 Paragrafen reglerar vilket belopp supermiljöbilsbonusen ska uppgå till för fysiska personer. Ändringen i första stycket innebär att bonusen för fysiska personer är 60 000 kronor om fordonet vid blandad kör- ning släpper ut noll gram koldioxid per kilometer, 45 000 kronor om fordonet släpper ut mer än noll gram men högst 35 gram koldi- oxid och 35 000 kronor om fordonet släpper ut mer än 35 gram men högst 50 gram koldioxid. 
  
 Ett nytt andra stycke införs med en begränsning av bonusens storlek. Den ska inte kunna uppgå till mer än 25 procent av bilens nypris, det vill säga priset som fordonet hade när den introducera- des på den svenska marknaden. 
  
 I första och andra stycket, liksom i rubriken närmast före para- grafen görs redaktionella ändringar med anledning av att super- miljöbilspremie byter namn till Avila. 
  
 Utredningens överväganden i dessa delar finns i avsnitten 8.3 och 8.8. 
  
 5 § 
  
 Paragrafens första stycke reglerar vilket belopp supermiljöbilsbonusen ska uppgå till för juridiska personer. Ändringen innebär att bonusen kan vara högst 60 000 kronor om fordonet vid blandad körning släpper ut noll gram koldioxid per kilometer, 45 000 kronor om for- donet släpper ut mer än noll gram men högst 35 gram koldioxid och 35 000 kronor om fordonet släpper ut mer än 35 gram men högst 50 gram koldioxid. En begränsning till ett belopp som mot- svarar 35 procent av prisskillnaden mellan supermiljöbilen och när- mast jämförbara bil gäller för de tre nivåerna. 
  
 I första stycket görs också en redaktionell ändring. 
  
 Genom ett nytt tredje stycke införs även för juridiska personer begränsningen att bonusen får uppgå till högst 25 procent av bilens nypris. Förutsättningen i andra stycket, att supermiljöbilens nypris måste vara högre än nypriset för den närmast jämförbara bilen, gäller fortfarande. Definitionen av begreppet nypris finns numera i paragrafens fjärde stycke. 
  
 Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitten 8.3 och 8.8. 
  
 275 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2016:33 
  
 6 § 
  
 I paragrafen görs endast en redaktionell ändring. Supermiljöbils- premie ändras till Avila. Ändringen behandlas när- mare i avsnitt 8.3. 
  
 7 § 
  
 Bestämmelsens första stycke ändras så att förutsättningarna för att få bonus, att det finns medel till det och att förvärvet skett inom en viss tid, tas bort. I stället ska den fordonsägare som köper en super- miljöbil ha rätt att få ut bonusen, oavsett när förvärvet sker och även om utbetalningen inte kan ske direkt. Bonusarna ska betalas ut så snart medel finns tillgängliga för utbetalningen och i turord- ning efter den dag då supermiljöbilarna ställs på. 
  
 I paragrafen och i rubriken närmast före paragrafen görs redak- tionella ändringar så att supermiljöbilspremie och premien ersätts av supermiljöbilsbonus och bonusen. 
  
 Ändringarna behandlas närmare i avsnitt 8.3. 
  
 8–11 
  och 13 §§ 
  
 I paragraferna görs redaktionella ändringar med anledning av att supermiljöbilspremien ersätts av en supermiljöbilsbonus. Ändringen behandlas i avsnitt 8.3. 
  
 276 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2015:59 
  
 Ett  
 bonus–malus-system 
  för lätta fordon 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 28 maj 2015. 
  
 Sammanfattning 
  
 En särskild utredare ska lämna förslag på hur ett s.k.  
 bonus–malus- 
  system för nya lätta fordon kan utformas, där miljöanpassade for- don med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköps- tillfället genom en bonus (lat. bonus = bra) medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid belastas med högre skatt (lat. malus = dålig). Huvudmotivet för  
 bonus–malus-systemet 
  är att öka andelen miljöanpassade fordon med lägre koldioxidutsläpp.  
 Bonus–malus-systemet 
  kan därmed komplettera de mer generellt verkande drivmedelsskatterna och bidra till att minska transport- sektorns oljeberoende och klimatpåverkan. 
  
 En utgångspunkt är att  
 bonus–malus-systemet 
  ska utformas inom ramen för befintligt system med supermiljöbilspremie och fordonsbeskattning. Utredaren ska föreslå hur  
 bonus–malus-systemet 
  kan justeras i takt med att sammansättningen av fordonsflottan förändras, så att den offentligfinansiella relationen mellan bonus- delen och  
 malus-delen 
  upprätthålls. 
  
 Utredaren ska vidare utreda och vid behov lämna förslag avse- ende fordonsskatten för samtliga fordon, dvs. även för de lätta for- don som inte omfattas av  
 bonus–malus-systemet. 
  Utredaren bör också utreda och lämna förslag avseende fordonsbeskattningen i systemvårdande syfte. Utgångspunkten ska vara att skapa ett sam- manhållet, renodlat och tydligt system för fordonsbeskattning i syfte att minska transportsektorns klimatpåverkan på ett så kost- nadseffektivt sätt som möjligt. 
  
 277 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2016:33 
  
 Utredaren ska redovisa de samhällsekonomiska effekterna av förslagen, effekter på de transportpolitiska målen, offentligfinansi- ella effekter, effekter för miljön, effekter för jämställdheten, effekter för domstolar och myndigheter, effekter för företagen, regional- politiska effekter, effekter för enskilda fordon och fordonsägare samt fördelningspolitiska effekter. 
  
 Utredaren ska utarbeta de lag- och förordningstexter som be- hövs för att genomföra förslagen. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 29 april 2016. 
  
 Bakgrund 
  
 Politiska mål m.m. 
  
 Klimatfrågan är vår tids ödesfråga och en av regeringens högst prioriterade frågor. Miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan innebär att halten av växthusgaser i atmosfären ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farligt. Målet är preciserat genom ett temperaturmål och ett koncentrationsmål och är utformat i enlighet med FN:s ram- konvention om klimatförändringar (klimatkonventionen). Sverige har tillsammans med andra länder ett ansvar för att det globala målet kan uppnås (se prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377). Riksdagen har fastställt visionen om att Sverige inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser 2050 (prop. 2008/09:162, bet. 2008/09:MJU28, rskr. 2008/09:300). Vägtrafiken står för unge- fär hälften av de svenska växthusgasutsläpp som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter. En viktig utmaning inför framtiden är därför att minska vägtrafikens klimatpåverkan. 
  
 I luftkvalitetsdirektivet (2008/50/EG) fastställs gränsvärden för vissa luftföroreningar, bl.a. för stora partiklar (PM10). Vidare har Sverige åtagit sig att minska utsläppen av bland annat kväveoxider i det reviderade Göteborgsprotokollet under FN:s luftvårdskonven- tion. De svenska transportpolitiska målen består av ett övergrip- ande mål – att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och lång- siktigt hållbar transportförsörjning för medborgare och näringsliv i hela landet – samt två delmål, ett funktionsmål och ett hänsynsmål. Enligt funktionsmålet ska transportsystemet bland annat vara jäm- ställt och bidra till utvecklingskraft i hela landet. Enligt hänsyns- 
  
 278 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bilaga 1 
  
 målet ska transportsystemets utformning bland annat bidra till att miljökvalitetsmålen uppnås (prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU4, rskr. 2008/09:257 och prop. 2013/14:1 utg. omr. 22, avsnitt 3.5, bet. 2013/14:TU1, rskr. 2013/14:131). 
  
 I regeringens proposition En sammanhållen svensk klimat- och energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:162) redogörs för den lång- siktiga prioriteringen att Sverige 2030 bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen samt för visionen att Sverige 2050 ska ha en hållbar och resurseffektiv energiförsörjning och inga nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären. Prioriteringen om en fossiloberoende fordonsflotta ska ses som ett steg på vägen mot visionen för 2050. En särskild utredare har kartlagt möjliga hand- lingsalternativ och identifierat åtgärder för att reducera transport- sektorns utsläpp och beroende av fossila bränslen i linje med visionen för 2050. I december 2013 överlämnade utredaren sitt slutbetänkande Fossilfrihet på väg (SOU 2013:84). I detta föreslås bland annat att ett  
 bonus–malus-system 
  införs. 
  
 I vårpropositionen för 2015 (prop. 2014/15:100, s. 57) anges att insatserna för att nå en fordonsflotta oberoende av fossila bränslen till 2030 ska intensifieras. Det anges vidare att regeringen avser att utreda hur ett s.k.  
 bonus–malus-system 
  kan utformas, där miljö- anpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället med en bonus och fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid får högre skatt. 
  
 Generella styrmedel kan behöva kompletteras med mer specifika styrmedel 
  
 Generellt verkande styrmedel, såsom koldioxid- och energiskatt- erna på drivmedel som sätter ett pris på koldioxidutsläpp respektive energianvändning, utgör viktiga delar i svensk klimatpolitik. Dessa generella ekonomiska styrmedel är teknikneutrala, följer principen om att förorenaren ska betala och bidrar till att klimat- och miljö- målen nås på ett kostnadseffektivt sätt när individer och företag själva får bära de samhällsekonomiska kostnader som deras trans- porter orsakar. I en i övrigt fullt fungerande marknad skulle koldi- oxidskatten vara ett tillräckligt styrmedel för att ställa om den svenska fordonsflottan i riktning mot mer koldioxidsnåla fordon. 
  
 279 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2016:33 
  
 Det finns dock i vissa lägen behov av att komplettera de gene- rella styrmedlen med mer specifika, till exempel om koldioxid- skatten inte kan sättas till den nivå som krävs för att nå priorite- ringen om en fossiloberoende fordonsflotta. Det kan också vara så att nybilsköpare vid inköpstillfället inte i tillräcklig grad tar hänsyn till att miljöanpassade fordon kan ha lägre bränslekostnader. Om det finns hinder för ny teknik, t.ex. otillräckliga incitament att ut- veckla eller föra fram ny teknik på marknaden, skulle även det kunna motivera stöd till s.k. omogna tekniker. 
  
 I vilken grad denna typ av förhållanden förekommer i praktiken är betydelsefullt för såväl behovet av kompletterande styrning ut- över koldioxidskatten som en lämplig nivå på den kompletterande styrningen. 
  
 Ett  
 bonus–malus-system 
  kan öka andelen miljöanpassade fordon och bidra till att uppnå prioriteringen om en fossiloberoende fordonsflotta 
  
 Med  
 bonus–malus-system 
  avses här ett system där fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras med en bonus medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid belastas med högre skatt (malus). Ibland avses att såväl bonus som malus läggs på vid eller i nära anslutning till inköpstillfället. Benämningen bonus–  
 malus-system 
  kan dock även användas i en vidare bemärkelse för att syfta på koldioxidrelaterad fordonsbeskattning i allmänhet, t.ex. inom ramen för den årliga fordonsskatten. 
  
 Ibland avses ett offentligfinansiellt neutralt system där summan av samtliga fordons bonus ska motsvara summan av samtliga for- dons malus, men ett  
 bonus–malus-system 
  kan även utformas för att generera offentligfinansiella intäkter. Inneboende i konstruk- tionen är dock att systemet när det fungerar eroderar sin egen skattebas och därmed måste justeras för att upprätthålla såväl styr- effekt som den offentligfinansiella relationen mellan bonus och malus. 
  
 Många länder har inslag av  
 bonus–malus 
  inom fordonsbeskatt- ningen, antingen i form av koldioxidrelaterad fordonsskatt eller genom bidrag eller sanktioner (eller en kombination av både bidrag och sanktioner) baserade på fordonens koldioxidutsläpp (eller andra mått på miljöprestanda). Forskning och utvärdering av denna typ av system har bl.a. visat att de kan öka andelen koldioxidsnåla for- 
  
 280 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bilaga 1 
  
 don, vilket kan bidra till att uppnå prioriteringen om en fossil- oberoende fordonsflotta. I vilken utsträckning de samlade koldi- oxidutsläppen från vägtrafiken minskar till följd av ett bonus–  
 malus-system 
  beror dock på hur systemet utformas i övrigt, t.ex. när det gäller påverkan på fordonsflottans storlek samt på utform- ningen av andra styrmedel, t.ex. nivåerna på drivmedelsskatterna. 
  
 Gällande rätt 
  
 I Sverige tillämpas för närvarande två system för fordonsbeskatt- ning, det koldioxidbaserade systemet och det viktbaserade syste- met. Nyare lätta fordon beskattas inom det koldioxidbaserade systemet utifrån fordonets koldioxidsutsläpp per kilometer och äldre lätta fordon beskattas inom det viktbaserade systemet utifrån fordonets vikt. Beskattningen av fordon påverkas dock även av andra faktorer, såsom vilket drivmedel fordonet kan drivas med. För lätta fordon som beskattas inom det koldioxidbaserade syste- met och som kan drivas med etanolbränsle eller gasbränsle förutom gasol är fordonsskatten lägre i förhållande till fordonets koldioxid- utsläpp. För lätta fordon som kan drivas med dieselbränsle är for- donsskatten högre för att kompensera för att energiskatten på dieselbränsle är lägre än energiskatten på bensin. För dieseldrivna lätta fordon som omfattas av den koldioxidbaserade fordonsskatten tas även ett miljötillägg ut. 
  
 Miljöstyrningen inom fordonsbeskattningen ligger för närvarande i utformningen av det koldioxidbaserade systemet genom att for- don med högre utsläpp av koldioxid eller partiklar får betala en högre fordonsskatt och genom att nya bilar med bättre miljö- egenskaper befrias från fordonsskatt under de fem första åren. Därutöver kan bilköpare få ett särskilt stöd vid inköp av bilar med mycket låga utsläpp av koldioxid, den s.k. supermiljöbilspremien. 
  
 Fordonsskatt ska betalas för fordon som är eller borde vara registrerade i vägtrafikregistret. För fordon som är avställda eller endast tillfälligt registrerade betalas inte fordonsskatt. Detta gäller även för vissa fordon som är 30 år eller äldre (veteranfordon). För personbilar i vissa glesbygdskommuner är skatten nedsatt med 384 kronor. 
  
 281 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2016:33 
  
 Vid lagändringar som innebär att fordonsskatten ska tas ut med ett annat belopp än tidigare ska återbetalning av skatten göras för belopp som överstiger 100 kronor och tillkommande skatt ska be- talas om beloppet uppgår till 200 kronor eller mer. 
  
 Beskattningen av fordon bestäms i vägtrafikskattelagen (2006:227) och i lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordons- skatt. Bestämmelserna om supermiljöbilspremien finns i förord- ningen (2011:1590) om supermiljöbilspremie. 
  
 Uppdraget 
  
 Allmänna utgångspunkter 
  
 En grundläggande utgångspunkt för utredningen ska vara att skapa ett sammanhållet, renodlat och tydligt system för fordonsbeskatt- ning i syfte att minska transportsektorns klimatpåverkan och öka andelen miljöanpassade fordon så att den långsiktiga prioriteringen om en fossiloberoende fordonsflotta kan nås på ett kostnads- effektivt sätt. Det innebär att utredaren ska ta ett helhetsgrepp om beskattningen av lätta fordon genom att beakta hur olika delar påverkar varandra. Utredaren ska därför både lämna förslag på ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon och utreda och vid behov lämna förslag avseende fordonsskatten för samtliga fordon, dvs. även de fordon som inte omfattas av  
 bonus–malus-systemet. 
  Utre- daren bör också lämna ytterligare förslag i systemvårdande syfte, bl.a. för att undvika att s.k. tilläggsdebiteringar uppstår i samband med fordonsskattejusteringar. När det gäller samtliga förslag ska förenligheten med unionsrätten, inklusive EU:s statsstödsregler, analyseras och beaktas. 
  
 Utredaren ska utarbeta de lag- och förordningstexter som be- hövs för att genomföra de förslag som lämnas. 
  
 Utreda och lämna förslag på  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon 
  
 Utredaren ska lämna förslag på hur ett s.k.  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon kan utformas, där miljöanpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället genom en bonus medan fordon med relativt höga utsläpp av koldi- 
  
 282 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bilaga 1 
  
 oxid belastas med högre skatt (malus). I begreppet lätta fordon bör i detta sammanhang inkluderas personbilar klass I (oavsett vikt) samt om möjligt personbilar klass II (oavsett vikt), lätta bussar och lätta lastbilar (de två senare med en totalvikt på maximalt 3 500 kg). 
  
 När det gäller malusdelen finns det i princip två sätt att utforma denna, antingen inom ramen för nuvarande system med årlig for- donsskatt eller i form av en ny särskild skatt som tas ut vid registre- ringen av ett fordon (registreringsskatt). En registreringsskatt bedöms dock som problematisk ur ett EUperspektiv. Europeiska kommis- sionen har bl.a. i ett meddelande från 2012 redogjort för sin syn på registreringsskatter för fordon (Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Att stärka den inre marknaden genom att undanröja gränsöverskridande skattehinder för personbilar, COM(2012) 756). Med hänsyn till de  
 EU-rättsliga 
  problem som uppkommer vid tillämpningen av en registreringsskatt ska utredaren inte överväga detta alternativ. 
  
 En konsekvens av detta är att  
 bonus–malus-systemet 
  ska utfor- mas inom ramen för befintligt system med supermiljöbilspremie och fordonsbeskattning. Det kan t.ex. innebära en bonusdel vid inköpstillfället som ersätter nuvarande supermiljöbilspremie, till- sammans med en malusdel i form av högre fordonsskatt. Utredaren ska överväga att utforma malusdelen som en förhöjd årlig fordons- skatt under ett eller flera år i stället för under fordonets hela livs- längd. Supermiljöbilspremien i nuvarande utförande och den fem- åriga befrielsen från fordonsskatt för nya bilar med bättre miljö- egenskaper ska slopas om ett  
 bonus–malus-system 
  införs. 
  
 För att avgöra vad som är lämpliga nivåer för bonus respektive malus, ska utredaren bl.a. beakta: 
  
 –den långsiktiga prioriteringen att Sverige 2030 bör ha en fordons- flotta som är oberoende av fossila bränslen samt visionen att Sverige 2050 ska ha en hållbar och resurseffektiv energiförsörj- ning och inga nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären, 
  
 –övriga fastställda miljömål inom transportsektorn i Sverige och i EU, 
  
 –empirisk evidens från liknande system, t.ex. i Frankrike, 
  
 283 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2016:33 
  
 –relevant kunskap och forskning t.ex. om nybilsköpares beteende och vilka incitament som finns att utveckla och föra fram ny teknik på marknaden, samt 
  
 –den förväntade framtida utvecklingen både i Sverige och inter- nationellt när det gäller kompletterande styrmedel riktade mot fordon. 
  
 Utredaren ska analysera och lämna förslag på två varianter av  
 bonus–malus-system, 
  dels en variant där bonus och malus är obero- ende av fordonets vikt, dels en variant där fordonets vikt beaktas i syfte att premiera energieffektivitet. 
  
 För att bibehålla en hög trafiksäkerhetsnivå, ska utredaren analy- sera om systemet kan utformas för att beakta trafiksäkerhets- mässiga aspekter, t.ex. i form av vissa minimikrav för utbetalning av bonus. 
  
 Utredaren ska vidare analysera om systemet ska utformas linjärt, t.ex. i form av ett visst belopp av bonus respektive malus för varje gram koldioxid per kilometer under eller över en viss nivå, eller om ett system med intervaller är att föredra. 
  
 Utredaren ska även analysera den administrativa kostnaden av de olika alternativ som övervägs. 
  
 För att minska risken att  
 bonus–malus-systemet 
  medför offent- ligfinansiella kostnader, ska utredarens förslag konstrueras på ett sådant sätt att den sammanlagda summan av utbetald bonus för- väntas understiga intäkterna från den högre skatten (malusdelen). Därigenom skapas en offentligfinansiell säkerhetsmarginal för det fall marknaden reagerar starkare än förväntat på det nya systemet. 
  
 Den offentligfinansiella relationen mellan  
 bonus-delen 
  och  
 malus-delen 
  i systemet ska upprätthållas över tid. Detta för att bibehålla styreffekten i systemet och för att inte öka belastningen för de offentliga finanserna. Utredaren ska därför föreslå hur bonus–  
 malus-systemet 
  kan justeras i takt med att sammansättningen av nya lätta fordon i termer av koldioxidutsläpp förändras. 
  
 När förslaget till  
 bonus–malus-system 
  utformas ska relevant lagstiftning, forskning och tidigare arbete på området beaktas. De förslag som lämnades av Utredningen om fossilfri fordonstrafik (SOU 2013:84) och de remissynpunkter på förslagen som har in- kommit till Regeringskansliet ska bl.a. beaktas. Andra länders erfaren- heter av system med  
 bonus–malus-inslag 
  ska kartläggas och analy- 
  
 284 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bilaga 1 
  
 seras. Utredaren ska också analysera hur det föreslagna bonus–  
 malus-systemet 
  påverkas av Europaparlamentets och rådets förord- ning (EG) nr 443/2009 av den 23 april 2009 om utsläppsnormer för nya personbilar som en del av gemenskapens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon och Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 510/2011 av den 11 maj 2011 om fastställande av utsläppsnormer för nya lätta nyttofordon som ett led i unionens samordnade strategi för att minska koldi- oxidutsläppen från lätta fordon. 
  
 I syfte att öka transparensen och därmed den styrande effekten ska utredaren lämna förslag på hur bonus respektive malus för en- skilda fordon kan synliggöras. Detta skulle t.ex. kunna ske genom någon form av märknings- eller klassificeringssystem. Förslaget på  
 bonus–malus-system 
  ska göra det enklare för enskilda konsumen- ter att välja energieffektiva och mer miljöanpassade fordon. 
  
 Utreda och lämna förslag avseende fordonsskatt för samtliga lätta fordon 
  
 Utredaren ska analysera och vid behov lämna förslag avseende for- donsskatten för samtliga fordon, dvs. även de lätta fordon som inte omfattas av  
 bonus–malus-systemet. 
  I denna översyn ingår även att analysera hur fordonsskatteuttaget, inklusive skattenivåer, för motor- cyklar bör utformas. 
  
 Utredaren kan t.ex. överväga att inordna samtliga fordon i en sammanhållen och koldioxidbaserad fordonsskatt. Det skulle då t.ex. kunna övervägas att utforma den högre skatten (malusdelen) för de nya lätta fordon som omfattas av  
 bonus–malussystemet 
  som ett högre koldioxidbelopp för dessa fordon under ett eller flera år. Utredaren bör analysera om det är lämpligt att även de lätta fordon som i dag ingår i det viktbaserade systemet inordnas i det koldi- oxidbaserade systemet för fordonsskatt t.ex. genom någon form av skönsmässig beskattning eller genom beräkning av fordonets koldi- oxidutsläpp utifrån parametrar såsom fordonets vikt och driv- medel. Om det inte bedöms lämpligt att inordna de fordon som ingår i den viktbaserade fordonsskatten i den koldioxidbaserade fordonsskatten, kan dessa fordon kvarstå i den viktbaserade for- donsskatten. 
  
 285 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2016:33 
  
 Om en sammanhållen och koldioxidbaserad fordonsskatt inte bedöms lämplig, kan andra alternativ övervägas. t.ex. att behålla den viktbaserade respektive koldioxidbaserade fordonsskatten för de lätta fordon som inte omfattas av  
 bonus–malussystemet 
  och därut- över lämna förslag på ytterligare ett fordonsskattesystem för de nya lätta fordon som omfattas av  
 bonus–malus-systemet. 
  Om en sådan lösning väljs bör det övervägas om och hur de tre fordons- skattesystemen kan samordnas. Vid en sådan lösning bör det också övervägas vilka förenklingar som är möjliga för att undvika att komplexiteten i fordonsskattesystemet ökar som en följd av utred- ningens förslag. 
  
 Konsekvenser för tillverkare och brukare av fordon ska beaktas, t.ex. konsekvenser för brukare av fordon med höga koldioxid- utsläpp och för brukare av fordon där uppgift om fordonets utsläpp av koldioxidutsläpp saknas, såsom husbilar och äldre lätta fordon. 
  
 Utreda och lämna förslag i systemvårdande syfte 
  
 Utredaren bör även utreda och lämna förslag avseende fordons- skatten i systemvårdande syfte. Utgångspunkten bör vara att for- donsskattesystemet som helhet inte bör blir mer komplicerat än det nuvarande. Exempelvis bör utredaren se över regelverket i syfte att undvika att s.k. tilläggsdebiteringar uppstår i samband med fordonsskattejusteringar. I detta syfte kan utredaren överväga en ändring av dagens system med skatteår och skatteperioder till en enhetlig skatteperiod som är densamma för samtliga fordonsägare. 
  
 Utredaren bör också analysera regelverket kring s.k. på- och avställningar av fordon och utreda om fordonsskatt bör betalas även för avställda fordon i viss utsträckning. 
  
 Konsekvensbeskrivning 
  
 Utredaren ska redovisa de samhällsekonomiska effekterna av för- slagen, effekter på de transportpolitiska målen, offentligfinansiella effekter, effekter för miljön, effekter för jämställdheten, effekter för domstolar och myndigheter, effekter för företagen, regional- politiska effekter, effekter för enskilda fordon och fordonsägare samt fördelningspolitiska effekter. 
  
 286 
  
 SOU 2016:33 
  
 Bilaga 1 
  
 Redovisning av uppdraget 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 29 april 2016. 
  
 (Finansdepartementet) 
  
 287 
  
 Statens offentliga utredningar 2016 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1.Statens bredbandsinfrastruktur som resurs. N. 
  
 2.Effektiv vård. S. 
  
 3.Höghastighetsjärnvägens finansiering och kommersiella förutsättningar. N. 
  
 4.Politisk information i skolan – ett led i demokratiuppdraget. U. 
  
 5.Låt fler forma framtiden! Del A + B. Ku. 
  
 6.Framtid sökes – Slutredovisning från 
  
 den nationella samordnaren för utsatta  
 EU-medborgare. 
  S. 
  
 7.Integritet och straffskydd. Ju. 
  
 8.Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Fjärde penningstvättsdirektivet – samordning 
  
 – ny penningtvättslag – m.m. 
  
 Del 1 + 2. Fi. 
  
 9.Plats för nyanlända i fler skolor. U. 
  
 10.EU på hemmaplan. Ku. 
  
 11.Olika vägar till föräldraskap. Ju. 
  
 12.Ökade möjligheter till modersmåls- undervisning och studiehandledning på modersmål. U. 
  
 13.Palett för ett stärkt civilsamhälle. Ku. 
  
 14.En översyn av tobakslagen. Nya steg mot ett minskat tobaksbruk.S. 
  
 15.Arbetsklausuler och sociala hänsyn 
  
 i offentlig upphandling 
  
 – ILO:s konvention nr 94 samt en internationell jämförelse. Fi. 
  
 16.Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2016. Risker, osäkerheter och framtidsutmaningar. M. 
  
 17.EU:s reviderade insolvensförordning m.m. Ju. 
  
 18.En ny strafftidslag. Ju. 
  
 19.Barnkonventionen blir svensk lag. S. 
  
 20.Föräldraledighet för statsråd? Fi. 
  
 21.Ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige. M. 
  
 22.Möjlighet att begränsa eller förbjuda odling av genetiskt modifierade växter i Sverige. M. 
  
 23.Beskattning av incitamentsprogram. Fi. 
  
 24.En ändamålsenlig kommunal redovisning. Fi. 
  
 25.Likvärdigt, rättssäkert och effektivt – ett nytt nationellt system 
  
 för kunskapsbedömning. Del 1 + 2. U. 
  
 26.På väg mot en ny politik för Sveriges landsbygder – landsbygdernas utveckling, möjligheter och utmaningar. N. 
  
 27.Som ett brev på posten. Postbefordran och pristak i ett digitaliserat samhälle. N. 
  
 28.Vägen till självkörande fordon 
  
 –försöksverksamhet. N. 
  
 29.Trygghet och attraktivitet 
  
 –en forskarkarriär för framtiden. U. 
  
 30.Människorna, medierna  marknaden. Medieutredningens forsknings- antologi om en demokrati i förändring. Ku. 
  
 31.Fastighetstaxering av anläggningar för el- och värmeproduktion. Fi. 
  
 32.En trygg dricksvattenförsörjning. Del 1 + 2 och Sammanfattning. N. 
  
 33.Ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2016 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Finansdepartementet 
  
 Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Fjärde penningtvättsdirektivet – samordning 
  
 – ny penningtvättslag – m.m. Del 1 + 2. [8] 
  
 Arbetsklausuler och sociala hänsyn i offentlig upphandling 
  
 – ILO:s konvention nr 94 samt en internationell jämförelse. [15] 
  
 Föräldraledighet för statsråd? [20] Beskattning av incitamentsprogram. [23] 
  
 En ändamålsenlig kommunal redovisning. [24] 
  
 Fastighetstaxering av anläggningar för el- och värmeproduktion. [31] 
  
 Ett  
 bonus–malus-system 
  för nya lätta fordon. [33] 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Integritet och straffskydd. [7] Olika vägar till föräldraskap. [11] 
  
 EU:s reviderade insolvensförordning m.m. [17] 
  
 En ny strafftidslag. [18] 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Låt fler forma framtiden! Del A + B. [5] EU på hemmaplan. [10] 
  
 Palett för ett stärkt civilsamhälle. [13] 
  
 Människorna, medierna  marknaden Medieutredningens forskningsantologi om en demokrati i förändring. [30] 
  
 Miljö- och energidepartementet 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2016. Risker, osäkerheter 
  
 och framtidsutmaningar. [16] 
  
 Ett klimatpolitiskt ramverk för Sverige. [21] 
  
 Möjlighet att begränsa eller förbjuda od- ling av genetiskt modifierade 
  
 växter i Sverige. [22] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Statens bredbandsinfrastruktur som resurs. [1] 
  
 Höghastighetsjärnvägens finansiering och kommersiella förutsättningar. [3] 
  
 På väg mot en ny politik för Sveriges landsbygder – landsbygdernas utveck- ling, möjligheter och utmaningar. [26] 
  
 Som ett brev på posten. Postbefordran och pristak i ett digitaliserat samhälle. [27] 
  
 Vägen till självkörande fordon 
  
 – försöksverksamhet. [28] 
  
 En trygg dricksvattenförsörjning. 
  
 Del 1 + 2 och Sammanfattning. [32] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Effektiv vård. [2] 
  
 Framtid sökes – Slutredovisning från den nationella samordnaren för utsatta  
 EU-medborgare. 
  [6] 
  
 En översyn av tobakslagen. Nya steg mot ett minskat tobaksbruk. [14] 
  
 Barnkonventionen blir svensk lag. [19] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Politisk information i skolan – ett led i demokratiuppdraget. [4] 
  
 Plats för nyanlända i fler skolor. [9] 
  
 Ökade möjligheter till modersmåls- undervisning och studiehandledning på modersmål. [12] 
  
 Likvärdigt, rättssäkert och effektivt – ett nytt nationellt system för kunskaps- bedömning. Del 1 + 2. [25] 
  
 Trygghet och attraktivitet 
  
 – en forskarkarriär för framtiden. [29]